Nr. C 102/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 4. 91 
2.2. Uden at ville underkende den forbedring, som 
direktivforslaget indfører i relation til forskelsbehand­
ling for så vidt angår privilegerede fordringer 
(artikel 10), mener ØSU dog, at denne målsætning kun 
kan nås fuldstændigt, hvis medlemsstaterne accepterer, 
at disse fordringers prioritetsrækkefølge er ens i alle 
lande. (F.eks. ved at sidestille dem — afhængigt af, 
hvornår de er opstået — med nationale fordringer 
hidrørende fra ikke-erlagte afgifter.) 
3. Specifikke bemærkninger 
3.1. Artikel li1) 
3.1.1. Der er tilføjet en litra e), som udvider 
direktivets anvendelsesområde til også at omfatte 
(*) Vedrørende artikel 3 i direktiv 76/308/EØF. 
Bryssel, den 27. februar 1991. 
1. Indledning 
1.1. Det foreliggende forslag ligger i forlængelse af 
Rådets afgørelse af 1. december« 1987 om et handlings­
program for erhvervsuddannelse af unge og forberedel­
se af unge til arbejds- og voksenlivet (PETRA) og ind­
drager også programmet for udveksling af unge arbejds­
tagere i Fællesskabet, der efter en forlængelse nu udlø­
ber den 31. december 1991. 
(J) EFT nr. C 322 af 21. 12. 1990, s. 21. følgende punktafgifter: punktafgift på fabrikeret 
tobak, punktafgift på alkoholholdige drikkevarer og 
på alkohol indeholdt i andre varer, punktafgift på 
mineralolier. 
3.1.2. Artikel 1. stk. 3 
I dette stykke ændres artikel 10 i direktiv 76/308/EØF, 
således at de fordringer, der skal inddrives, har samme 
privilegier som lignende fordringer opstået i en med­
lemsstat. 
ØSU henleder Kommissionens opmærksomhed på 
kommentaren hertil i punkt 2.2 ovenfor. 
Francois STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
1.2. Formålet med at kombinere og videreføre de to 
programmer er at støtte medlemsstaternes bestræbelser 
på at fremme den grundlæggende erhvervsuddannelse 
med det formål at skabe mulighed for, at alle unge EF-
borgere, der ønsker det, kan få en erhvervsuddannelse 
af mindst to års varighed. 
1.3. Denne konsolidering og udvidelse af det bestå­
ende PETRA-program er Kommissionens reaktion på 
Rådets anmodning til den om at udarbejde foran­
staltninger med henblik på at tilpasse og udbygge de 
eksisterende programmer. Der skal i årene 1992-1994 
anvendes i alt 177,4 millioner ECU til formålet. Udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om ændring af afgørelse 87/569/EØF om et 
handlingsprogram for erhvervsuddannelse af unge og forberedelse af unge til arbejds- og 
voksenlivet (*) 
(91/C 102/02) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 23. november 1990 under henvisning 
til EØF-traktatens artikel 128 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til sektionen for social-, familie-, uddannelses- og kultur­
spørgsmål, som udpegede Herbert Nierhaus til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
14. februar 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 284. plenarforsamling den 27. februar 1991 
følgende udtalelse. 
18. 4. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 102/3 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. ØSU hilser Kommissionens forslag velkomment. 
Udgangspunktet for denne fundamentale vurdering af 
de foreslåede foranstaltninger er dels den aktuelle situa­
tion hvad angår den grundlæggende erhvervsuddannel­
se i Fællesskabet, dels de mål, der forekommer presse­
rende under indtryk af økonomiernes sammenvoksen 
som led i det indre markeds gennemførelse. 
2.2. Det er et meget broget billede, der tegner sig, 
når man skal beskrive den grundlæggende erhvervsud­
dannelse i medlemsstaterne. Forskellene gælder følgen­
de punkter: 
— Hvor stor en del af en årgang unge får en erhvervs­
uddannelse? 
— Hvor lang tid varer erhvervsuddannelsen gennem­
snitligt? 
— Hvor store faglige kvalifikationer opnås der? 
— Hvor omfattende og hvor bindende retlige regler 
findes der? 
— Under hvis kompetence hører erhvervsuddannelsen, 
hvem står for den, og hvilke uddannelsessteder er 
der tale om? 
— Hvorledes og hvor intense er forbindelserne til er­
hvervslivet? 
— Hvor anerkendte er uddannelserne, og hvilke rettig­
heder giver de? 
2.3. Trods alle forskelle mellem uddannelsesformer 
og -systemer — der endelig skal fortsætte med at kon­
kurrere indbyrdes på kvalitet — er der inden for Fælles­
skabet generel enighed om, at man må anstrenge sig 
yderligere for at sikre, at så mange unge som muligt i 
alle medlemsstater og regioner kan få en grunduddan­
nelse af kvalitet. Det er nødvendigt på grund af de 
faglige kvalifikationers stigende betydning for den en­
kelte og for EF-virksomhedernes konkurrenceevne på 
verdensmarkedet. 
2.4. Navnlig som følge af den fortsatte udvikling af 
ny teknologi, ikke mindst informations- og kommuni­
kationsteknologien, og de dermed forbundne ændringer 
af kvalifikationskravene, er der brug for et stadig stigen­
de antal veluddannede folk, så at både unge og erhvervs­
aktive uden kvalificeret uddannelse risikerer at ende i 
et erhvervs- og samfundsmæssigt tomrum. 
2.5. Derfor støtter ØSU kraftigt ethvert bidrag fra 
Fællesskabets side, som sigter mod kvalitativt og kvan-
titatvit at forbedre den grundlæggende erhvervsuddan­
nelse. Følgelig hilser det også det foreliggende aktions­
program velkomment — i lighed med det første 
PETR A-program. 
2.6. Skønt Fællesskabet først skal til at udvikle en 
kohærent erhvervsuddannelsespolitik, må man nu som 
før gøre sig klart, at det kun kan yde støtte og opbak­
ning i forbindelse med en generel udvidelse af den 
grundlæggende erhvervsuddannelses omfang og en høj­nelse af dens kvalitet. I første række er det medlemssta­
terne og deres regeringer, der må løse denne opgave, i 
samarbejde med de berørte institutioner og statslige 
organer samt arbejdsmarkedets parter. I forhold til de 
erhvervsuddannelsespolitiske mål i Fællesskabet kan 
det foreliggende program betragtes som en brik i den 
mosaik af EF-aktiviteter, hvis betydning i retning af en 
generel kvalitetsforbedring og kvantitetsforøgelse inden 
for den grundlæggende erhvervsuddannelse i medlems­
staterne ikke må overvurderes. Med sine programmer 
og aktioner kan Fællesskabet kun give nogle tilskyndel­
ser, der må forstærkes og mangedobles ved hjælp af 
national støtte og aktivitet. 
2.7. Skønt der er opnået forbedringer i de forløbne 
år, gentager ØSU sin opfordring til medlemsstaterne, 
arbejdsgiverne og fagforeningerne om ikke at sky nogen 
anstrengelse for kvalitativt og kvantitativt at forbedre 
de unges uddannelsesmuligheder. 
2.8. ØSU glæder sig navnlig over tilløbene i det 
foreliggende program til at styrke fællesskabsdimensio-
nen i erhvervsuddannelsen. Derigennem må der skabes 
forudsætninger for, at arbejdstagernes ret til fri bevæge­
lighed i henhold til EØF-traktatens artikel 48 virkelig 
kan udnyttes. Ud over nedbrydelse af regionale ulighed­
er forudsætter det bl.a. sammenlignelighed mellem ud­
dannelsernes mål og de kvalifikationer, de skal give Det 
europæiske center for udvikling af Erhvervsuddannelse 
(CEDEFOP) bør øge sine bestræbelser for at udarbejde 
et kohærent skema over jobprofilers og faglige kvalifi­
kationers sammenlignelighed. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Sammenlignelige uddannelsesmål og kvalifika­
tioner ville betyde meget for opfyldelsen af Kommissio­
nens krav om kraftigere integrering af udlandsophold i 
uddannelsesforløbene. Først og fremmest bør part­
nerskaber mellem uddannelsesinstitutioner med for­
skellige strukturer, men sammenlignelige uddannelses­
mål støttes, da de giver det største udbytte. 
3.2. Sådanne udlandsophold bør tidsmæssigt place­
res således i uddannelsesforløbet, at de pågældende på 
den ene side har erhvervet tilstrækkelig faglig viden til 
at kunne få udbytte af opholdet, og på den anden side 
ikke så sent, at det kan blive vanskeligt at bestå en 
afsluttende prøve. Lige så vigtige er forberedelsen og 
opfølgningen af deltagelsen i programmerne. 
3.3. ØSU støtter udtrykkeligt medlemsstaternes mål­
sætning, som går ud på at give alle unge, der ønsker 
det, to eller flere års erhvervsuddannelse, som fører 
Nr. C 102/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 4. 91 
til anerkendte erhvervskvalifikationer (artikel 1). I de 
planlagte rapporter (artikel 4, stk. 2) bør medlemsstater­
ne udførligt redegøre for, i hvilket omfang dette mål 
allerede er nået, respektive hvilke hindringer og proble­
mer der stiller sig i vejen for at nå det. Dette kan 
eventuelt danne grundlag for yderligere foranstaltninger 
som led i Fællesskabets erhvervsuddannelsespolitik. 
3.4. Med henblik på at realisere den frie bevægelig­
hed hilses det specielt velkomment, at erhvervsoriente­
ringen og erhvervsvejledningen inddrages i program­
met. På det punkt kommer den europæiske dimension 
særlig tydeligt frem. Det forventes, at først og fremmest 
de nationale myndigheder på arbejdsmarkedsområdet 
eller andre kompetente instanser støtter dette formål 
ved at skabe de personlige og tekniske forudsætninger 
for, at deres rådgivningstjenester kan udnytte program­
mets muligheder fuldt ud. Ligeledes må arbejdsgiver-
og arbejdstagerorganisationernes erhvervsuddannelses-
eksperter inddrages kraftigere i programmet. 
3.5. Erhvervsvejledningens nødvendige effektivitet 
må forstærkes ved, at personalet får mulighed for at 
udbygge deres kundskaber i andre EF-lande. Disse mu­
ligheder må indbygges i det foreliggende program. Der­
til hører f.eks., at vejlederne får mulighed for ved selv­
syn at lære uddannelsessystemer og -metoder i andre 
medlemsstater at kende, og desuden udveksling af vejle­
dere. Ligeledes må de tekniske og organisatoriske forud­
sætninger for grænseoverskridende formidling af ud­
dannelsespladser udbygges. Sidstnævnte indebærer også 
forstærket udnyttelse af edb-støttede rådgivnings- og 
informationssystemer, som desværre kun spiller en be­
skeden rolle i det foreliggende program. 
3.6. For at programmet kan blive en succes, skal alle 
potentielle deltagere informeres indgående. De planlag­
te koordineringsorganer i medlemsstaterne må sættes i 
stand til og forpligtes til at levere denne information 
og til at yde interesserede effektiv hjælp både if forbere­
delses- og gennemførelsesfasen. 
3.7. Et stort antal af de unge i Fællesskabet uddannes 
i små og mellemstore virksomheder. Her vil der nok 
Bryssel, den 27. februar 1991. opstå særlige problemer i forbindelse med programmets 
gennemførelse, nemlig 
— problemer med at fremskaffe information, 
— især meget små virksomheder vil få problemer med 
arbejdets tilrettelæggelse og af finansiel art, når 
de skal undvære lærlinge og unge arbejdstagere i 
forbindelse med udlandsophold. 
3.8. Medlemsstaterne opfordres til at sørge for, at 
det bliver en afbalanceret sammensat gruppe unge og 
unge voksne, der kommer til at deltage. Hermed sigtes 
både til, at der skal deltage piger og unge kvinder, 
og at ansatte i små og mellemstore virksomheder bør 
inddrages i større omfang. Også børn af vandrende 
arbejdstagere bør der tages stærkere hensyn til. 
3.9. Et særligt problem er overvindelsen af de sprog­
lige barrierer. Det er derfor glædeligt, at der også gives 
støtte til forberedende sprogundervisning forud for ud­
landsopholdene. Alligevel er det stort set kun muligt at 
deltage i dette eller andre af EF's udvekslingsprogram­
mer, hvis man har grundlæggende sporgkundskaber. 
Bestræbelserne i medlemsstaterne på at fremme under­
visningen i EF-sprogene må generelt forstærkes, hvis 
folk skal kunne opleve Europa som en realitet. 
3.10. I forbindelse med udvekslingsprogrammerne 
bør man navnlig støtte partnerskaber mellem på den 
ene side højt udviklede og på den anden side forfordelte 
regioner med det formål at fremme forståelsen for de 
muligheder — eller problemer — den anden parts ud­
dannelsessystem måtte rumme, så at de praktiske erfa­
ringer, der indhøstes, umiddelbart kan anvendes til at 
videreudvikle uddannelsen i hjemlandet. 
3.11. Det ene af de to medlemmer, som hver med­
lemsstat skal have i det rådgivende udvalg, bør komme 
fra erhvervsuddannelsessektoren, det andet fra er­
hvervsvejledningen. 
3.12. Endelig bør det sikres, at de, der deltager i 
sådanne udvekslingsprogrammer, efter afsluttet udvek­
sling kan genoptage deres faglige grunduddannelse eller 
deres beskæftigelse i hjemlandet. 
Francis STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg