A4-0258/95

Beslutning om Kommissionens femte aarsberetning om strukturfondsreformens gennemfoerelse i 1993 (KOM(95)0030 - C4-0117/95)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens femte aarsberetning om strukturfondsre- formens gennemfoerelse i 1993 (KOM(95)0030 - C4-0117/95),

- der henviser til Revisionsrettens aarsberetning for regnskabsaaret 1993, navnlig kapitel 6 og 7,

- der henviser til forordning (EOEF) nr. 2052/88 ((EFT L 185 af 18.07.1988, s. 9.)), navnlig artikel 16, og forordning (EOEF) nr. 4253/88 ((EFT L 374 af 31.12.1988, s. 1.)), navnlig artikel 31, og forordning (EOEF) nr. 4255/88 ((EFT L 374 af 31.12.1988, s. 21.)),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Regionalpolitik og udtalel- se fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, Budgetud- valget, Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse, Budgetkontro- ludvalget og Fiskeriudvalget (A4-0258/95),

A. der henviser til, at den femte aarsberetning omhandler det sidste aar i foerste periode efter strukturfondsreformens gennemfoerelse (1988-1993) og giver en, omend ufuldstaendig, evaluering af resultaterne for denne periode,

B. der henviser til de makrooekonomiske vanskeligheder, der har gjort sig gaeldende i forbindelse med gennemfoerelsen af Faellesskabets strukturpo- litik, og navnlig den enorme stigning i arbejdsloesheden i samtlige EU- medlemsstater i perioden 1988-1993, og som paapeger, at der boer tages hensyn til de oekonomiske konjunkturer i forbindelse med en evaluering af den faelles strukturpolitiks effektivitet,

C. der henviser til, at strukturfondene boer bidrage til en indbyrdes til- naermelse mellem regionerne, men at forskellene mellem de rige og fatti- ge regioner fortsat er betragtelige til trods for betydelig finansiel stoette, og som ligeledes henviser til, at tre af de fire mindst udvik- lede EU-medlemsstater i perioden 1988-1993 har haft en vaekst, som lig- ger betydeligt over EU-gennemsnittet,

D. der henviser til de vanskeligheder, der er forbundet med inden for saa kort en frist at vurdere mange af interventionerne under strukturfonde- ne, i saerdeleshed foranstaltninger paa omraadet infrastruktur og menne- skelige ressourcer, hvor det foerst paa lang sigt vil vaere muligt at fastslaa, om disse har vaeret fuldt ud effektive, og som i den forbindel- se paapeger, at en evaluering udelukkende baseret paa BNP er utilstraekke- lig,

E. der henviser til, at strukturfondene blot er endnu et af de instrumen- ter, Unionen har til sin raadighed til styrkelse af den oekonomiske og sociale samhoerighed, og som paapeger, at dette maal i medfoer af EF-trak- tatens artikel 130 B boer ligge til grund for alle EU's politikker saavel som for de enkelte medlemsstaters oekonomiske politik,

F. der henviser til, at der i FSR (faellesskabsstoetterammerne) for inde- vaerende periode boer tages hensyn til vanskelighederne i forbindelse med strukturfondenes gennemfoerelse i foerste planlaegningsperiode (1988- 1993),

G. der afventer forelaeggelsen i 1996 af beretningen om samhoerighed, som skulle kunne bidrage med endelige oplysninger om resultaterne i den be- handlede periode, dvs. 1988-1993, og som endvidere afventer traktataen- dringen i forbindelse med regeringskonferencen,

1. beklager den betydeligt forsinkede offentliggoerelse af aarsberetningen for 1993, og forlanger af Kommissionen, at den tilsvarende beretning for 1994 forelaegges inden udgangen af 1995;

2. beklager endvidere, at Kommissionen endnu ikke har vaeret i stand til at forelaegge en fuldstaendig oversigt over strukturfondenes gennemfoerelse i perioden 1988-1993, og finder, at en saadan oversigt er en noedvendig forudsaetning for at kunne gaa i gang med den fremtidige politik med hensyn til oekonomisk og social samhoerighed som led i traktataendringen;

3. kritiserer, at Kommissionen ikke har foretaget nogen samlet evaluering af strukturfondsinterventionerne i hele planlaegningsperioden, men kun har forelagt enkelte aarsberetninger, saaledes at der i dag stadig mang- ler en systematisk analyse af resultaterne af strukturfondsreformen for 1988;

4. er bekendt med de problemer, der medfoerer, at enkelte foranstaltninger loeber ud over planlaegningsperiodens egentlige afslutning; anser det imidlertid for absolut noedvendigt, at Kommissionen fremover forelaegger en evalueringsberetning umiddelbart efter hver fleraarig planlaegnings- periode;

5. kritiserer den mangelfulde og kun meget generelle orientering af Parla- mentet og opfordrer Kommissionen til fremover at give fuldstaendige og sammenlignelige oplysninger, saaledes at Parlamentet faar mulighed for at foretage sin egen bedoemmelse;

6. erindrer Kommissionen om, at Parlamentet ved godkendelsen af aendringen af strukturfondsforordningen i 1993 stort set ikke disponerede over konkrete oplysninger fra medlemsstaterne om reformens resultater, og opfordrer Kommissionen til at underkaste de vaesentligste elementer i aendringen - nemlig mere fleksibilitet, koncentration og et nyt maal nr. 4 - en passende evaluering for fremover (1999) at undgaa en gentagelse af denne uheldige situation;

7. finder, at Kommissionen maa give flere oplysninger om godkendte projek- ter og bevillinger og laegge stoerre aabenhed for dagen i den forbindelse for bedre at kunne dokumentere EU-strukturfondenes betydning i medlems- staterne;

8. bekraefter i lyset af de i aarsberetningen omtalte vanskeligheder i for- bindelse med fondenes gennemfoerelse sin overbevisning om, at planlaeg- ning af hoej kvalitet er en absolut forudsaetning for en effektiv struk- turpolitik; er endvidere overbevist om, at en saadan kvalitet igen er afhaengig af, i hvor hoej grad de oekonomiske, sociale og politiske ak- toerer paa lokalt og regionalt plan inddrages i denne planlaegning;

9. konstaterer, at mangelen paa faglig kapacitet i de regionale og lokale myndigheder og institutionelle problemer i forholdet mellem de forskel- lige administrative niveauer ofte er aarsag til en mangelfuld planlaeg- ning og foelgelig en ineffektiv gennemfoerelse af strukturfondene samt, i nogle tilfaelde, en utilstraekkelig udnyttelse af stoetten; finder derfor, at det er bydende noedvendigt at laere af fortidens fejl og tillaegge de operationelle programmer, der specifikt tager sigte paa uddannelse af de offentligt ansatte samt paa faglig bistand til de offentlige myndighe- der, stoerre vaegt som led i en strategi for institutionel konsolidering, som i indevaerende periode (1994-1999) vil kunne goere faellesskabsstoetten mere effektiv;

10. understreger endnu en gang den faglige bistands store betydning; er enig med Revisionsretten i, at den faglige bistand under foregaaende planlaegningsperiode var utilstraekkelig og blev ydet alt for sent, og opfordrer Kommissionen til i den nuvaerende indledende fase i hoejere grad at goere brug af de muligheder, den faglige bistand giver, baade som led i FSR og egne initiativer;

11. er af den opfattelse, at information er en vaesentlig faktor for de forskellige oekonomiske, sociale og politiske aktoerers fulde inddragelse i strukturpolitikkens gennemfoerelse; finder, at medlemsstaternes infor- mationsarbejde er helt uhensigtsmaessigt og utilstraekkeligt, og mener, at dette foerst og fremmest burde give de beroerte aktoerer mulighed for direkte adgang, navnlig paa lokalt plan, til de administrative kredse, som staar for forvaltningen af FSR og de operationelle programmer; giver endvidere udtryk for sin manglende tillid til anvendelsen af bestemmel- serne om informations- og offentlighedsaktioner i indevaerende planlaeg- ningsperiode 1994-1999, idet disse stort set tilsidesaetter denne form for praktisk information;

12. anser det paa baggrund af, at forordningernes formulering er alt for fleksibel med hensyn til princippet om partnerskab med de regionale og lokale myndigheder og arbejdsmarkedets parter, for noedvendigt at fremme dette princip i praksis, og anmoder Kommissionen om at udbygge de direkte kontakter med disse myndigheder og oekonomiske aktoerer;

13. bekraefter paa ny, at tilsynsudvalgenes rolle maa styrkes;

14. anser det for paakraevet at forenkle forvaltningen af strukturfondene mest muligt baade paa nationalt og EU-plan;

15. maerker sig med interesse beretningens gennemgang af anvendelsen af EFRU-forordningens artikel 10; finder, at den store spredning i de maal, der er omfattet af denne artikel, boer mindskes i den nye planlaegnings- periode, og mener, at de net, der finansieres i medfoer heraf, foerst og fremmest boer tage sigte paa at forbedre regionernes evne til strategisk planlaegning og den faglige kapacitet samt paa at inddrage de lokale og regionale aktoerer i fondenes gennemfoerelse;

16. goer sig tanker om, hvordan additionalitetsprincippet vil blive anvendt i den nye planlaegningsperiode - en faktor af stor betydning for struk- turfondenes effektivitet - paa baggrund af vanskelighederne med at eva- luere beregningerne i forbindelse hermed under foregaaende planlaegnings- periode, der boer danne grundlag for beregningerne under indevaerende periode; anser det endvidere for noedvendigt at foretage en analyse af de nationale strukturforanstaltninger region for region med henblik paa at sikre oekonomisk konvergens mellem de forskellige stoettemodtagende omraader i medlemsstaterne;

17. beklager, at gennemfoerelsen af additionalitetsprincippet, som er et af de vigtigste af de principper, der ligger til grund for 1988-reformen, endnu ikke har vaeret genstand for nogen tilfredsstillende kontrol fra Kommissionens side, og kraever, at denne straks forlanger, at medlems- staterne forelaegger de noedvendige data;

18. finder gennemfoerelsen af budgettet for perioden 1988-1993 tilfredsstil- lende, men er foruroliget over de skaevheder, der er konstateret i for- bindelse med gennemfoerelsen i visse omraader og forsinkelserne under maal nr. 2; tilslutter sig Revisionsrettens kritik med hensyn til den alt for korte planlaegningsperiode for dette maal; er endvidere af den op- fattelse, at det uregelmaessige gennemfoerelsestempo i loebet af de fem aar er utilfredsstillende, og er bange for, at denne mangel paa balance vil gentage sig i indevaerende periode; anser det for noedvendigt allerede nu at planlaegge den kommende reform af strukturfondsforordningerne, saale- des at der er tilstraekkelig tid til at undgaa en afbrydelse i finansi- eringen af foranstaltningerne under disse fonde og til at sikre en kvalitetsmaessig planlaegning;

19. minder Kommissionen om, at der endnu to aar efter reformperiodens af- slutning stadig staar betydelige uindfriede forpligtelser tilbage, som risikerer at falde bort ved fristens udloeb;

20. er enig med Kommissionen i, at det er noedvendigt at styrke og oege kon- trollen paa stedet; gaar helhjertet ind for, at der foretages en perma- nent koordinering mellem Kommissionen og Revisionsretten med henblik paa at forbedre den finansielle kontrol og giver udtryk for sin foruroli- gelse over de svagheder i de nationale finanskontrolsystemer, som paa- peges i beretningen;

21. saetter sin lid til, at EF-traktatens artikel 198 E, som giver EIB mu- lighed for at finansiere programmer, vil faa positive konsekvenser for koordineringen af laan og tilskud, forudsat at der kun ydes laan til projekter i de tilfaelde, hvor det ikke har vaeret muligt at optage andre laan paa mere favorable vilkaar; foreslaar Kommissionen, at den soeger at traekke paa EIB's erfaring ved at inddrage denne i evalueringsarbejdet, navnlig hvad angaar de store infrastrukturprojekter, og saaledes foelge eksemplet fra Samhoerighedsfonden;

22. bifalder, at der under henvisning til problemerne i forbindelse med foreneligheden mellem foranstaltninger finansieret via strukturfondene og foranstaltninger som led i EU's oevrige politikker, i saerdeleshed paa det miljoepolitiske omraade, skal foreligge en miljoevurdering; forlanger, at Kommissionen forbedrer koordineringen mellem sine tjenestegrene og mere konkret mellem GD XVI og GD XI baade med henblik paa at sikre en streng overholdelse af EU's miljoelovgivning og for at bevare den taette forbindelse mellem de strukturpolitiske maalsaetninger og principperne i Faellesskabets femte miljoeprogram;

23. konstaterer, at der i den femte beretning ikke findes én eneste hen- visning til lovgivningen vedroerende offentlige kontrakter; ser gerne, at Kommissionen i den kommende aarsberetning omtaler eventuelle tilfaelde af privatiseringer i forbindelse med investeringer finansieret via strukturfondene;

24. anmoder Kommissionen om i dem kommende aarsberetning at foretage en vurdering af de foelger, som Faellesskabets strukturpolitik har for be- skaeftigelsen, herunder isaer oprettelse af nye arbejdspladser paa lang sigt, ikke kun gennem foranstaltninger til fordel for de menneskelige ressourcer, men ogsaa via infrastrukturforanstaltninger;

25. kraever, at Kommissionen tager nye indikatorer i brug til vurdering af de fremskridt, der opnaas via strukturforanstaltningerne, som ikke kun maaler den oekonomiske vaekst, men ogsaa udtrykker graden af miljoekvalitet og langsigtet sikring af arbejdspladser; foreslaar, at man til dette formaal f.eks. anvender de indikatorer, som er anfoert i denne beslut- nings punkt 39;

26. tager til efterretning, at Kommissionen henviser til forvaltningsmaessi- ge problemer, som kunne taenkes at indvirke paa fondsgennemfoerelsens lovformelighed (de administrative og regnskabsmaessige procedurers gen- nemskuelighed, kontrakter, udbud og kontrakttildelinger), og anmoder Kommissionen om - mens den afventer den saerberetning om uregelmaessig- heder og bedrageri paa strukturfondsomraadet, som Revisionsretten opfor- dredes til at forelaegge i beslutning af 5. april 1995 ((EFT C 109 af 01.05.1995, s. 59.)) med bemaerknin- gerne til afgoerelsen om decharge til Kommisisonen for gennemfoerelsen af De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget for regnskabsaaret 1993 - at forelaegge en specifik detaljeret beretning herom, inden der tages lovgivningsmaessige eller finansielle initiativer med henblik paa imoede- gaaelse af dette foruroligende faenomen;

27. anmoder Kommissionen om at goere, hvad der staar i dens magt for at sik- re, at de i faellesskabslovgivningen fastsatte frister for udbetaling af bidrag til de nationale myndigheder og fra disse til de endelige modta- gere overholdes, men understreger, at det er noedvendigt med en lovre- form med henblik paa:

- at goere det obligatorisk at indsaette den udbetalte stoette i central- banken til en forud fastsat rentesats indtil udbetalingen til den endelige stoettemodtager;

- at goere det obligatorisk at afsaette de saaledes oppebaarne renter til den stoettede aktion;

28. anmoder Kommissionen om at tage initiativer til at styrke det nuvaerende kontrolsystem paa baade nationalt plan og faellesskabsplan, isaer gennem:

- flere kontrolbesoeg paa stedet og en bedre koordinering af disse besoeg;

- en beslutsom aktion inden for partnerskabets rammer med henblik paa at rationalisere de nationale kontrolsystemer, bl.a. gennem en aendring af bestemmelserne, saaledes at artikel 24 i forordning (EOEF) nr. 4253/88 finder anvendelse, saafremt det nationale system er mangel- fuldt;

29. mener, at en evaluering af fondenes resultater i forhold til de struk- turelle maalsaetninger herfor er en vigtig forudsaetning for at opnaa Fael- lesskabets og den offentlige opinions stoette; anmoder derfor Kommissio- nen om at goere en indsats for i naer fremtid at forelaegge:

- en evaluering af fondenes indvirkning paa udbuddet paa lang sigt og paa de makrooekonomiske variabler (investeringer, beskaeftigelse, handels- balance osv.);

- detaljerede evalueringer af de stoettede projekters finansielle og oekonomiske interne rentabilitet;

ESF-specifikke bemaerkninger

30. kritiserer, at oplysningerne om kvinders deltagelse i ESF-medfinansi- erede foranstaltninger er utilstraekkelige;

31. er enig med Kommissionen i, at investeringer i udvikling af menneskeli- ge ressourcer boer prioriteres hoejt i betragtning af den fortsatte mas- searbejdsloeshed og opfordrer Kommissionen til at leve op til sine egne intentioner;

32. bekraefter sin opfattelse af, at ESF-investeringerne i »bekaempelse af langtidsledighed« og »fremme af unges erhvervsmaessige integrering« (tidligere maal nr. 3 og 4, nyt maal nr. 3) i oeget udstraekning boer an- vendes til aktiv arbejdsmarkedspolitik i stedet for til en politik, der blot sigter mod indkomstsikring;

33. venter af Kommissionen, at interventionsmaalene praeciseres og kvantifi- ceres i Faellesskabets stoetteprojekter og operationelle programmer for 1994-1999, saaledes at den afsluttende evaluering af interventionerne kan ske tilfredsstillende;

34. kraever en mere aktiv inddragelse af arbejdsmarkedets parter samt af organer, der paa lokalt plan beskaeftiger sig med uddannelses- og beskaef- tigelsesspoergsmaal, navnlig i forbindelse med interventioner med henblik paa menneskelige ressourcer;

35. savner oplysninger om konklusionerne af evalueringerne af de specifikke projekter EUROQUALIFICATION og »dialogen mellem arbejdsmarkedets par- ter« (Artikel 1, litra a) og c), i forordning (EOEF) nr. 4255/88) fra 1993 og kraever mere transparens af Kommissionen paa dette omraade;

36. kritiserer, at beretningen ikke indeholder eksakte, totalt sammenligne- lige og dermed anvendelige data om ESF-foranstaltningerne, som f.eks. om formidlingsrater og frafaldskvoter, hvilket hindrer en grundig be- handling og evaluering;

37. paataler, at der i aarsberetningen mangler oplysninger om faellesskabspro- jekternes beskaeftigelsesvirkninger inden for menneskelige ressourcer, og kritiserer dette saa meget desto mere, som gennemfoerelsen af disse initiativer blev forsinket og er blevet kritiseret af Revisionsretten paa grund af daarlig forvaltning;

38. venter, at Kommissionen snarest forelaegger detaljerede kontrolberet- ninger om overholdelsen af princippet om EU-bevillingernes supplerende karakter, navnlig med henblik paa kravet om tilbagebetaling af bevil- linger;

39. kraever, at der netop til evalueringen af de resultater, der er opnaaet med ESF-bidragene, anvendes indikatorer, der siger mere end BNP- vaekstrater, arbejdsloeshedstal og ESF´s bidrag til de offentlige inve- steringer i beskaeftigelse og bekaempelse af arbejdsloeshed; mener, at disse indikatorer bl.a. kunne tage udgangspunkt i:

a) Situationen paa arbejdsmarkedet:

- udviklingen i arbejdsloeshedsprocenten (navnlig i maalgruppen for ESF- interventioner),

- udviklingen i den samlede beskaeftigelse og i antallet af ledige stil- linger;

b) Kvalifikationsniveauet:

- aendringer i undervisnings- og uddannelsesmaessige kvalifikationer paa universitetsniveau i medlemsstaterne og regionerne, navnlig uddannel- sestal om unge, langtidsledige og marginaliserede personer paa ar- bejdsmarkedet,

- antallet af personer, der nyder godt af ESF-midler (i alt og pr. aar),

- udgifterne til uddannelses-, omskolings- og efteruddannelsesforan- staltninger pr. deltagende person, opdelt efter stoetteforanstaltnin- gens art og omfang;

c) oplysninger om indholdsmaessig evaluering af stoetteforanstaltninger:

- andelen af personer, der har maattet afbryde deltagelsen i en stoettet foranstaltning og saaledes ikke har kunnet naa kvalifikationsmaalet,

- oplysninger om kvoter for formidling af deltagere fra grunduddannel- ser til regulaere uddannelsesforanstaltninger,

- oplysninger om formidlingskvoter fra ESF-stoettede erhvervsuddannel- sesforanstaltninger til andre kvalifikationsforanstaltninger,

- andelen af deltagere, der er kommet i arbejde efter deltagelse i en stoettet foranstaltning;

d) Udviklingen i loen- og indkomstforhold;

40. er enig med Kommissionen i, at der paa grundlag af erfaringerne med maal nr. 2-regioner ogsaa fremover ubetinget er behov for praeventive aktioner samt for fremme af den erhvervsmaessige mobilitet med henblik paa at lette en strukturaendring i disse omraader og stoette denne arbejdsmar- kedspolitisk;

41. understreger, for saa vidt angaar den praktiske gennemfoerelse af den nye socialfondsforordning, paa ny betydningen af en integreret formel, der tager udgangspunkt i den arbejdsloeses individuelle behov, f.eks. gennem analyse af dennes kvalifikationer, erhvervsraadgivning og sammenkaedning af teoretisk uddannelse med erhvervserfaring;

42. understreger noedvendigheden af, at det sikres, at de uddannelses- og efteruddannelsesforanstaltninger, ESF medfinansierer, foerer til aner- kendte kvalifikationer i alle medlemsstater ;

43. paalaegger sin formand om at sende denne beslutning til Raadet og Kommis- sionen.