Onsdag den 23. maj 2012

Europa-Parlamentets undersøgelsesbeføjelse

P7_TA(2012)0219

Europa-Parlamentets ændringer af 23. maj 2012 til forslag til Europa-Parlamentets forordning om de nærmere vilkår for udøvelse af Europa-Parlamentets undersøgelsesbeføjelse og om ophævelse af Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens afgørelse 95/167/EF, Euratom, EKSF (2009/2212(INI)) (1)

2013/C 264 E/07

(1) Parlamentet vedtog at udsætte afstemningen om forslaget til beslutning, jf. forretningsordenens artikel 41, tredje afsnit (A7-0352/2011).

Onsdag den 23. maj 2012

FORSLAG TIL EUROPA-PARLAMENTETS FORORDNING

om de nærmere vilkår for udøvelse af Europa-Parlamentets undersøgelsesbeføjelse og om ophævelse af Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens afgørelse 95/167/EF, Euratom, EKSF

EUROPA-PARLAMENTET HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 226, stk. 3,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106a,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til godkendelse fra Rådet (1),

under henvisning til godkendelse fra Kommissionen (2),

efter en særlig lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Lissabontraktaten skabte betingelserne for en fornyet og forbedret institutionel balance i Unionen, hvorved EU-institutionerne fik mulighed for at fungere mere effektivt, åbent og demokratisk. I denne forbindelse blev Europa-Parlamentets politiske kontrolfunktion styrket og udvidet. I overensstemmelse med både national parlamentarisk praksis og kravene i henhold til traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (herefter »traktaterne«) bør Europa-Parlamentets undersøgelsesudvalg derfor styrkes og tillægges specifikke, ægte og klart afgrænsede beføjelser, som svarer bedre til dets politiske betydning og kompetencer, samtidig med at proportionalitetsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union, respekteres. Beføjelserne for undersøgelsesudvalgene, der er ekstraordinære instrumenter for politisk kontrol, bør ikke berøre de øvrige institutioners ansvarsområder.

(2) Den 19. april 1995 vedtog Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen afgørelse 95/167/EF, Euroatom, EKSF (3), der fastlagde de nærmere vilkår for udøvelse af Europa-Parlamentets undersøgelsesbeføjelse. Denne afgørelse henviste til muligheden for, at dens bestemmelser måske kunne revideres på grundlag af erfaringerne.

(3) På baggrund af den fornyede institutionelle balance, der er skabt ved Lissabontraktaten, og erfaringerne fra arbejdet i Europa-Parlamentets undersøgelsesudvalg bør afgørelse 95/167/EF, Euratom, EKSF ophæves og erstattes af en ny forordning.

(4) I overensstemmelse med nytteprincippet som anerkendt i Domstolens retspraksis (4) bør Europa-Parlamentet og dets undersøgelsesudvalg tillægges de beføjelser, som er nødvendige for at udføre de opgaver, der følger af undersøgelsesbeføjelsen. Det er i den forbindelse også vigtigt, at Unionens institutioner og organer og medlemsstaterne træffer alle de forholdsregler, der kan lette udførelsen af disse opgaver.

(5) Der bør ikke nedsættes et undersøgelsesudvalg, hvis de påståede forhold er under retslig behandling, i hvilket tilfælde denne retslige behandling først skal afsluttes. For at undgå enhver konflikt mellem undersøgelser af henholdsvis politisk og retslig karakter bør Europa-Parlamentet kunne undersøge, om det er nødvendigt at suspendere et undersøgelsesudvalgs undersøgelse, hvis der efter nedsættelsen af udvalget indledes en retslig behandling, der vedrører de påståede forhold.

(6) Det følger af principperne om åbenhed, god forvaltning og demokratisk ansvarlighed, at undersøgelsesudvalgs arbejde og navnlig høringer bør være offentlige. På den anden side bør der også indføres mulighed for behandling bag lukkede døre og passende regler om fortrolighed for at sikre undersøgelsernes effektivitet, beskyttelse af medlemsstaters vitale interesser, beskyttelse af privatlivets fred og den enkeltes integritet, navnlig i overensstemmelse med EU-lovgivningen om beskyttelse af personoplysninger, eller beskyttelse af fysiske eller juridiske personers forretningsmæssige interesser.

(7) Undersøgelsesbeføjelsen, som er en vigtig del af de parlamentariske kontrolbeføjelser, har til formål at fastlægge, hvordan gældende ret tidligere er blevet anvendt. Det er således af afgørende betydning, at et undersøgelsesudvalg kan indsamle de nødvendige faktuelle oplysninger i forbindelse med sin undersøgelse. Med henblik herpå bør et undersøgelsesudvalg kunne høre medlemmer af EU-institutionerne og medlemmer af medlemsstaternes regeringer, fremskaffe bevismateriale fra tjenestemænd og øvrige ansatte i Unionen eller i medlemsstaterne, fremskaffe bevismateriale fra enhver anden person med bopæl i Unionen, anmode om sagkyndige rapporter, anmode om dokumenter og foretage undersøgelser på stedet.

(8) Undersøgelserne bør gennemføres under fuld respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, navnlig rimelighedsprincippet og de berørte personers ret til at udtale sig om de forhold, der vedrører dem.

(9) Undersøgelsesudvalgene bør fuldt ud respektere de rettigheder, der tilkommer personer, som de indkalder til at afgive forklaring, i overensstemmelse med den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

(10) Der bør i forbindelse med undersøgelserne også tages hensyn til princippet om, at en undersøgelses konklusioner kun bør bygge på forhold, som har beviskraft. Et undersøgelsesudvalg bør derfor navnlig have adgang til alle relevante dokumenter, som Unionens institutioner og organer, medlemsstaterne eller, hvis dokumentet anses for at have betydning for gennemførelsen af undersøgelsen, enhver anden fysisk eller juridisk person er i besiddelse af.

(11) I overensstemmelse med princippet om loyalt samarbejde og forpligtelsen til at bidrage til opretholdelse af Unionens retsorden bør Unionens institutioner og organer eller medlemsstaterne udpege de tjenestemænd eller andre ansatte, som de bemyndiger til at give møde for et undersøgelsesudvalg, når udvalget anmoder herom. Det bør endvidere være muligt for et undersøgelsesudvalg at foretage høring af de medlemmer af Kommissionen, der er ansvarlige med hensyn til det forhold, der er genstand for undersøgelsen, hvis deres vidneforklaring anses for at være af materiel betydning og nødvendig for en grundig vurdering af det undersøgte forhold.

(12) For at sikre, at et undersøgelsesudvalg kan få vished for, at dets konklusioner bygger på forhold, som har beviskraft, bør det også have ret til at anmode om at afhøre enhver person, der har bopæl i Unionen, som vidne med pligt til at besvare spørgsmål beredvilligt, fyldestgørende og sandfærdigt. Hvis Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte ikke har fået tilladelse til at give møde for udvalget som vidne og afgive forklaring, jf. artikel 17 og 19 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, som fastsat i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (5), og artikel 11 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i De Europæiske Union, som fastsat i samme forordning, bør den tjenestemand eller den myndighed, der nægter at give tilladelse, endvidere give møde for udvalget og forklare grundene hertil.

(13) Med ratificeringen af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har medlemsstaterne også vedtaget at give Europa-Parlamentet beføjelse til at undersøge påstande om overtrædelser eller om fejl og forsømmelser i forbindelse med gennemførelsen af EU-retten. De bør derfor forpligte sig til, at deres nationale myndigheder, i overensstemmelse med nationale regler, yder den støtte, der er nødvendig for, at undersøgelsesudvalgene kan udføre deres opgave.

(14) Bestemmelserne i denne forordning giver undersøgelsesudvalgene udvidede beføjelser med henblik på at styrke den demokratiske kontrol på EU-plan. For at disse bestemmelser kan virke efter hensigten, for at gøre undersøgelserne mere effektive og for at tilpasse dem bedre til national parlamentarisk praksis, bør denne forordning give mulighed for i veldefinerede tilfælde at pålægge sanktioner, der er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning. Det bør være op til medlemsstaterne at sikre, at der i henhold til den nationale lovgivning pålægges passende sanktioner for bestemte overtrædelser, og at der indledes passende procedurer mod dem, der begår sådanne overtrædelser.

(15) Doktrinen om magtens deling, ifølge hvilken den lovgivende magt (parlamentet), den udøvende magt (regeringen) og den dømmende magt (domstolene) bør være adskilte fra hinanden for at undgå magtmisbrug, bør respekteres.

(16) Denne forordning respekterer grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der er anerkendt ved Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Afdeling 1

Genstand og generelle regler for oprettelse af undersøgelsesudvalg

Artikel 1

Genstand

1. Ved denne forordning fastsættes de nærmere vilkår for udøvelse af Europa-Parlamentets beføjelse til under udførelsen af sine opgaver - og uden at dette berører de beføjelser, som traktaterne tillægger andre institutioner eller organer - at undersøge påstande om overtrædelser eller om fejl og forsømmelser i forbindelse med gennemførelsen af EU-retten foretaget af en EU-institution eller et EU-organ, en offentlig myndighed i en medlemsstat eller af enhver person bemyndiget af EU-retten til at gennemføre den.

2. Bestemmelser vedrørende undersøgelsesudvalgenes interne organisation fastlægges i Europa-Parlamentets forretningsorden.

Artikel 2

Undersøgelsesudvalgs nedsættelse og mandat

1. Europa-Parlamentet kan nedsætte midlertidige undersøgelsesudvalg på de betingelser og inden for de grænser, som er fastsat i traktaterne.

2. Europa-Parlamentet kan nedsætte sådanne undersøgelsesudvalg efter anmodning fra en fjerdedel af sine medlemmer.

3. Afgørelsen om at nedsætte et undersøgelsesudvalg skal præcisere udvalgets mandat, herunder navnlig:

a) genstanden og formålet med undersøgelsen med henvisning til de relevante bestemmelser i EU-retten

b) udvalgets sammensætning baseret på en ligelig repræsentation af de politiske kræfter

c) fristen for afgivelse af beretning, som ikke må overstige 12 måneder fra datoen for det første møde, og som ved begrundet afgørelse fra Europa-Parlamentet kan forlænges to gange med højst tre måneder.

Artikel 3

Undersøgelsesudvalgs ophør

Et midlertidigt undersøgelsesudvalg ophører med at bestå:

a) når det afgiver sin beretning, eller

b) ved udløbet af fristen for afgivelse af beretning, samt

c) under alle omstændigheder ved udløbet af valgperioden.

Artikel 4

Fornyede undersøgelser

Et undersøgelsesudvalg kan ikke nedsættes eller nedsættes på ny med henblik på undersøgelse af forhold, som allerede er blevet undersøgt af et undersøgelsesudvalg, før der er gået mindst 12 måneder, efter at det tidligere undersøgelsesudvalg er ophørt med at eksistere i henhold til artikel 3, litra a) eller b), og kun under forudsætning af, at der er fremkommet nye forhold i sagen. Et undersøgelsesudvalg kan under alle omstændigheder nedsættes, hvis der er fremkommet nye, graverende forhold, som kan anses for sandsynligvis at ville ændre væsentlige konstaterede forhold.

Afdeling 2

Almindelige procedureregler

Artikel 5

Uforenelighed

1. Et undersøgelsesudvalg må ikke undersøge påståede forhold, som er under retslig behandling, så længe denne retslige behandling pågår.

2. Hvis der efter nedsættelsen af et undersøgelsesudvalg indledes en retslig behandling, der vedrører de påståede forhold, undersøger Europa-Parlamentet, om det er nødvendigt at suspendere udvalgets undersøgelse, så længe denne retslige behandling pågår, i overensstemmelse med artikel 226 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Suspensionsperioden medregnes ikke i den i artikel 2, stk. 3, litra c), omhandlede frist.

3. Inden for en periode på to måneder efter enten nedsættelsen af et undersøgelsesudvalg eller, at Kommissionen er blevet underrettet om, at en påstand om en medlemsstats overtrædelse af EU-retten er blevet rejst i et undersøgelsesudvalg, kan Kommissionen meddele Europa-Parlamentet, at et forhold, der skal undersøges af et undersøgelsesudvalg, er genstand for en administrativ EU-procedure. I sådanne tilfælde tager undersøgelsesudvalget alle nødvendige skridt for at gøre det muligt for Kommissionen fuldt ud at udøve de beføjelser den er tillagt i henhold til traktaterne.

Artikel 6

Offentlighed

1. Undersøgelsesudvalgets arbejde og navnlig dets høringer er offentlige.

2. Dørene lukkes undtagelsesvis efter anmodning fra en fjerdedel af undersøgelsesudvalgets medlemmer, fra en EU-institution eller et EU-organ eller fra berørte nationale myndigheder. Anmoder en person, der afgiver vidneforklaring, eller en sagkyndig om at blive hørt for lukkede døre, behandler undersøgelsesudvalget anmodningen og de påståede årsager dertil for lukkede døre.

Fortrolige oplysninger, jf. artikel 8, undersøges for lukkede døre.

Artikel 7

Personer, der er nævnt i forbindelse med en undersøgelse

Undersøgelsesudvalget underretter enhver person, der bliver nævnt i forbindelse med en undersøgelse, og som kunne lide skade derved. Undersøgelsesudvalget hører den pågældende på dennes begæring.

Artikel 8

Fortrolighed

1. De oplysninger, som undersøgelsesudvalget fremskaffer, er udelukkende bestemt til brug for udførelsen af dets opgaver. De må ikke udleveres, hvis de indeholder materiale af fortrolig art. Fortrolige oplysninger behandles og beskyttes af Europa-Parlamentet i overensstemmelse med dets interne regler, der gælder for »EU's klassificerede oplysninger« og ikke-klassificerede »andre fortrolige oplysninger«.

2. Stk. 1 finder således anvendelse på udleveringen af oplysninger, der ville:

a) undergrave beskyttelsen af privatlivets fred eller den enkeltes integritet, navnlig hvad angår EU-lovgivningen om beskyttelse af personoplysninger, eller

b) undergrave beskyttelse af fysiske eller juridiske personers forretningsmæssige interesser, herunder intellektuel ejendomsret, eller

c) være til betydelig skade for Unionens eller en eller flere af medlemsstaternes interesser.

3. Medlemmerne af undersøgelsesudvalget og eventuelle andre personer, der på grund af deres arbejde får kendskab til faktiske forhold, oplysninger, viden, dokumenter eller genstande, for hvilke tavshedspligten skal overholdes i henhold til bestemmelser, som en medlemsstat eller en EU-institution har vedtaget, skal, selv efter at deres hverv er ophørt, hemmeligholde dem for enhver uautoriseret person og for offentligheden.

Artikel 9

Samarbejde

EU-institutionerne og -organerne samt medlemsstaternes nationale myndigheder, som handler i overensstemmelse med bestemmelserne i EU-retten og national ret, bistår undersøgelsesudvalget i udførelsen af dets opgaver i overensstemmelse med princippet om loyalt samarbejde.

Artikel 10

Meddelelser

Alle meddelelser til medlemsstaternes nationale myndigheder med henblik på gennemførelsen af denne forordning går gennem medlemsstaternes faste repræsentationer ved Den Europæiske Union.

Artikel 11

Resultater af undersøgelser

1. Undersøgelsesudvalgets endelige beretning afgives til Europa-Parlamentet.

2. Undersøgelsesudvalgets endelige beretning kan indeholde konklusioner fra et mindretal, forudsat at sådanne konklusioner støttes af mindst en fjerdedel af udvalgets medlemmer.

3. Europa-Parlamentet kan fremsende henstillinger, som det vedtager på grundlag af den endelige beretning til EU-institutioner og -organer eller til medlemsstaterne med henblik på videreformidling til de kompetente myndigheder.

Afdeling 3

Undersøgelse

Artikel 12

Gennemførelse af undersøgelser

1. Undersøgelsesudvalget kan for at foretage undersøgelser inden for sit mandat og med forbehold af artikel 14-19:

— høre medlemmer af EU-institutionerne og medlemmer af medlemsstaternes regeringer

— fremskaffe bevismateriale fra tjenestemænd og andre ansatte i Unionen eller i medlemsstaterne

— fremskaffe bevismateriale fra enhver anden person med bopæl i Unionen

— anmode om rapporter fra sagkyndige

— anmode om dokumenter

— foretage undersøgelser på stedet.

2. Undersøgelsesudvalget kan anmode nationale myndigheder om bistand under gennemførelsen af undersøgelserne.

3. Involverer påståede overtrædelser eller fejl og forsømmelser i gennemførelsen af EU-retten et muligt ansvar hos et organ eller en myndighed i en medlemsstat, kan undersøgelsesudvalget anmode den pågældende medlemsstats parlament om at samarbejde i undersøgelsesarbejdet.

Europa-Parlamentet kan med henblik herpå indgå interparlamentariske aftaler med medlemsstaternes parlamenter.

Artikel 13

Undersøgelser på stedet

Udvalget kan foretage undersøgelser på stedet. Disse undersøgelser udføres, hvor det er passende, i samarbejde med de nationale myndigheder i overensstemmelse med bestemmelserne i national lovgivning.

Artikel 14

Anmodninger om dokumenter

1. På anmodning fra undersøgelsesudvalget rettet til EU-institutionerne og -organerne skal et hvilket som helst relevant dokument, som de er i besiddelse af, stilles til rådighed for udvalget.

2. På anmodning fra undersøgelsesudvalget rettet til medlemsstaternes myndigheder skal ethvert relevant dokument, som de er i besiddelse af, stilles til rådighed for udvalget i overensstemmelse med bestemmelserne i national lovgivning og med forbehold af bestemmelserne i artikel 346, stk. 1, litra a) og b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

3. Undersøgelsesudvalget kan anmode en hvilken som helst anden berørt juridisk eller fysisk person om at stille sådanne dokumenter til rådighed, som den måtte anse for befordrende for undersøgelsen. Disse personer efterkommer udvalgets anmodning, uden at det berører deres forpligtelser som følger af EU-retten og national ret. De kan påberåbe sig de rettigheder, som de ville have i henhold til national ret, i tilfælde af beslaglæggelse af genstande foretaget af nationale retshåndhævende myndigheder.

4. Anmodninger om dokumenter skal angive retsgrundlaget for og formålet med anmodningen og præcisere, hvilke dokumenter der kræves og fastsætte den frist, inden for hvilken dokumenterne skal forelægges. De skal desuden angive de eventuelle følger af en grundløs nægtelse af at forelægge de dokumenter, der er anmodet om.

Artikel 15

Vidner

1. I denne forordning forstås ved »person« en fysisk person, der afgiver forklaring under en høring i et undersøgelsesudvalg i medfør af bestemmelserne i denne artikel.

Undersøgelsesudvalget kan anmode enhver person, der har bopæl i Unionen, om at give møde for udvalget og deltage i en høring, såfremt dette er nødvendigt for, at det kan udføre sine opgaver.

Enhver anmodning skal indeholde den pågældende persons efternavn, fornavne og adresse og præcist angive, i forbindelse med hvilken sag og af hvilke årsager undersøgelsesudvalget ønsker at høre den pågældende person. Den fremsendes af udvalget til den kompetente nationale myndighed i den medlemsstat, hvor personen har bopæl i overensstemmelse med artikel 10. I overensstemmelse med princippet om loyalt samarbejde og de relevante lovbestemmelser indkalder den kompetente nationale myndighed personen til at give møde for undersøgelsesudvalget.

2. Personer skal beredvilligt, fyldestgørende og sandfærdigt besvare de spørgsmål, som stilles dem af medlemmer og undersøgelsesudvalget. De kan påberåbe sig samme ret til at nægte at afgive forklaring, som de ville have, hvis de var anmodet om at afgive forklaring af et parlamentarisk undersøgelsesudvalg eller et lignende organ i den medlemsstat, hvor de har bopæl, eller, i fravær af et sådant udvalg eller organ, i den medlemsstat, hvor høringen afholdes.

Personer underrettes på forhånd om deres rettigheder og pligter og de mulige følger af grundløs nægtelse af anmodningen om høring, af at give falsk forklaring og af bestikkelse af personer.

Artikel 16

Vidneforklaringer fra medlemmer af EU-institutionerne og medlemmer af medlemsstaternes regeringer

Undersøgelsesudvalget kan opfordre EU-institutionerne - med undtagelse af Den Europæiske Unions Domstol - eller medlemsstaternes regeringer til at udpege et eller flere af deres medlemmer til at deltage i procedurerne, hvis deres vidneforklaring anses for at være af materiel betydning og nødvendig for en grundig vurdering af det undersøgte forhold.

Efter en anmodning i henhold til første afsnit udpeger Kommissionen en eller flere medlemmer af Kommissionen med ansvar for det undersøgte forhold til at give møde for undersøgelsesudvalget.

Artikel 17

Tjenestemænd og øvrige ansatte i Unionen og i medlemsstaterne,

1. Undersøgelsesudvalget kan opfordre en EU-institution eller et EU-organ til at udpege en eller flere af deres tjenestemænd eller øvrige ansatte til at deltage i dets arbejde.

Unionens institutioner eller organer udpeger de tjenestemænd eller øvrige ansatte, som de bemyndiger til at give møde for undersøgelsesudvalget.

2. Undersøgelsesudvalget kan indkalde en navngiven tjenestemand eller ansat i Unionen til at vidne i en sag, der er forbundet med hans eller hendes faglige opgaver, hvis det mener, at høring af denne person er nødvendig, for at det kan udføre sine opgaver. Såfremt den pågældende tjenestemand eller ansatte ikke får tilladelse til at give møde for udvalget som vidne og afgive forklaring i egen person, jf. artikel 17 og 19 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og artikel 11 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, skal den tjenestemand eller myndighed, som er ansvarlig for at nægte tilladelsen, give møde for undersøgelsesudvalget og forklare årsagerne dertil.

3. Undersøgelsesudvalget kan anmode medlemsstaterne om at udpege en eller flere af deres tjenestemænd til at deltage i dets arbejde.

4. Den pågældende medlemsstat udpeger de tjenestemænd, som den bemyndiger til at give møde for undersøgelsesudvalget med forbehold af denne medlemsstats lovgivning.

De pågældende tjenestemænd taler på vegne og under instruks af deres regering. De er fortsat underlagt de forpligtelser, der hidrører fra den lovgivning, de er undergivet.

Såfremt en sådan tjenestemand nægtes tilladelse til at afgive forklaring til undersøgelsesudvalget, skal en repræsentant med bemyndigelse til at forpligte den pågældende medlemsstats regering give møde for udvalget og forklare årsagerne dertil.

Artikel 18

Sagkyndige

1. Undersøgelsesudvalget kan beslutte, at der skal indhentes rapporter fra en eller flere sagkyndige. Dets afgørelse i denne henseende skal definere de sagkyndiges opgave og fastsætte den frist, inden for hvilken rapporten skal aflægges.

2. Sagkyndige kan kun udtale sig om spørgsmål, som udtrykkeligt er forelagt dem.

3. På forslag fra en sagkyndig kan udvalget anmode om høring af enhver person med bopæl i Unionen i overensstemmelse med artikel 15-17.

4. Efter at have afgivet en rapport kan en sagkyndig blive afhørt af undersøgelsesudvalget.

Artikel 19

Sanktioner

1. Enhver nægtelse eller undladelse af at overholde de forpligtelser, der er fastlagt i denne forordning, skal formelt bemærkes.

Parlamentets formand bekendtgør, helt eller delvist, hvilke spørgsmål der er gjort formelle bemærkninger om, og sørger for, at bekendtgørelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

2. Medlemsstaterne sikrer, at der i henhold til den nationale lovgivning pålægges passende sanktioner for følgende overtrædelser af denne forordning:

— grundløs nægtelse af at forelægge de dokumenter, der er anmodet om

— personers grundløse nægtelse af anmodningen om at afgive forklaring

— falsk forklaring, samt

— bestikkelse af personer.

Disse sanktioner skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen, have afskrækkende virkning og svare til sanktionerne for tilsvarende overtrædelser i forbindelse med arbejdet i nationale parlamenters undersøgelsesudvalg.

3. Når en person med rimelighed mistænkes for at have begået en af de overtrædelser, der er beskrevet i stk. 2, skal den medlemsstat, hvor den pågældende har bopæl, iværksætte passende procedurer imod ham eller hende i henhold til sin nationale lovgivning.

Artikel 20

Udgifter

Unionens institutioner og organer afholder befordrings- og opholdsudgifterne for deres medlemmer og tjenestemænd eller øvrige ansatte. Befordrings- og opholdsudgifterne for andre, der afgiver vidneforklaring for et undersøgelsesudvalg, godtgøres af Europa-Parlamentet efter de lofter, der er fastsat for høring af sagkyndige.

Afdeling 4

Afsluttende bestemmelser

Artikel 21

Ophævelse

Forordning 95/167/EF, Euratom, EKSF ophæves.

Artikel 22

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning anvendes fra den … (6)

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i På Europa-Parlamentets vegne Formanden

(1) EUT…

(2) EUT…

(3) EFT L 78 af 6.4.1995, s. 1.

(4) Dom i forenede sager 281/85, 283/85, 284/85, 285/85 og 287/85, Tyskland, Frankrig, Nederlandene, Danmark og Det Forenede Kongerige mod Kommissionen, Sml. s. 3203, præmis 28.

(5) EFT L 56 af 4.3.1968, s. 1.

(6) EUT: Indsæt venligst datoen: 12 måneder efter denne forordnings ikrafttræden.