1.Indledning

Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1624 af 14. september 2016 om den europæiske grænse- og kystvagt fik Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser udvidet sine opgaver. For at afspejle disse forandringer er dets navn ændret til Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning.

Et aktivt samarbejde med tredjelande er et nøgleelement i integreret europæisk grænseforvaltning.

I henhold til artikel 54, stk. 4, i forordning (EU) 2016/1624 skal der i tilfælde, hvor der forudses indsættelse af hold i tredjelande i tiltag, hvor holdmedlemmerne har udøvende beføjelser, eller hvor andre tiltag i tredjelande nødvendiggør det, indgås en statusaftale mellem Unionen og tredjelandet.

Denne meddelelse indeholder den standardstatusaftale, som Kommissionen har udarbejdet, jf. artikel 54, stk. 5, i forordning (EU) 2016/1624.

2.Samarbejde med tredjelande inden for rammerne af forordningen om Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning

Samarbejdet med tredjelande er et nøgleelement, når det drejer sig om at sikre en effektiv forvaltning af EU's ydre grænser. Forordning (EU) 2016/1624 har styrket Frontex' mandat i denne henseende. Agenturet fremmer og letter det tekniske og operative samarbejde mellem medlemsstaterne og tredjelande.

Agenturet kan også samarbejde med tredjelande inden for rammerne af samarbejdsordninger. Agenturet kan indgå i et sådant samarbejde med tredjelande på områderne informationsudveksling, risikoanalyse, uddannelse, forskning og udvikling samt pilotprojekter. Dette samarbejde kan finde sted på tredjelandes område.

Agenturet kan også koordinere det operative samarbejde mellem medlemsstaterne og tredjelande for så vidt angår forvaltningen af de ydre grænser. I denne henseende kan agenturet gennemføre tiltag ved de ydre grænser med deltagelse af en eller flere medlemsstater og et tredjeland, der grænser op til mindst en af de pågældende medlemsstater, forudsat at det pågældende tilgrænsende land er indforstået hermed, herunder på tredjelandets område. For det tilfælde, at der under grænseovervågningsoperationer i samarbejde med et tredjeland skal gennemføres eftersøgnings- og redningsoperationer vedrørende personer i havsnød, bør statusaftalen med det pågældende tredjeland og den tilhørende operative plan suppleres af særlige bestemmelser.

Dette samarbejde vil øge agenturets kapacitet til at bistå tredjelande med forvaltningen af grænser og migrationsstrømme. I tilfælde, hvor der forudses indsættelse af hold i tredjelande i tiltag, hvor holdmedlemmerne har udøvende beføjelser, eller hvor andre tiltag i tredjelande nødvendiggør det, skal der indgås en statusaftale mellem Unionen og det tilgrænsende tredjeland.

Operationer skal udføres på grundlag af en operativ plan. Den operative plan skal godkendes af den eller de medlemsstater, som grænser op til det operative område.

For så vidt angår tilbagesendelser kan agenturet i henhold til forordning (EU) 2016/1624 tilrettelægge og koordinere tilbagesendelsesoperationer med henblik på at bistå medlemsstaterne i forbindelse med tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold, under overholdelse af tilbagesendelsesdirektivet (2008/115/EF). Agenturet samarbejder med de kompetente myndigheder i tredjelande om tilbagesendelser, herunder om erhvervelse af rejsedokumenter. Inden for disse rammer kan en statusaftale for eksempel give holdmedlemmerne adgang til tredjelandes databaser efter en konkret og individuel vurdering, hvis det er nødvendigt for at identificere irregulære migranter, der skal tilbagesendes. Agenturet har dog ikke beføjelse til at tilrettelægge eller koordinere tilbagesendelsesoperationer fra tredjelande. Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) vil rådgive og bistå Kommissionen ved forhandlingerne om disse aftaler. Navnlig vil EU-Udenrigstjenesten rådgive om de lande, med hvilke der bør forhandles om sådanne aftaler. EU-Udenrigstjenesten skal derfor underrettes, inden forhandlingsforløbet med et tredjeland igangsættes, og tjenesten rådgiver og bistår i forbindelse med tiltag, herunder gennem EU-delegationer i de pågældende tredjelande.

Agenturet holder Europa-Parlamentet orienteret om sine aktiviteter og foretager en vurdering af samarbejdet med tredjelande i sin årsberetning.

3.Standardstatusaftale

Standardstatusaftalen opstiller rammerne for samarbejdet mellem agenturet og dets hold på den ene side og det pågældende tredjelands kompetente myndigheder på den anden side. Det bør derfor betragtes som en paraply, som flere forskellige tiltag kan gennemføres under.

I henhold til artikel 54, stk. 4, i forordning (EU) 2016/1624 skal standardstatusaftaler omfatte tiltagets omfang, det civil- og strafferetlige ansvar, holdmedlemmernes opgaver og beføjelser samt overholdelsen af de grundlæggende rettigheder.

Derfor indeholder standardaftalen følgende specifikke bestemmelser:

I artikel 1 fastlægges statusaftalens anvendelsesområde, som omfatter alle aspekter, der er nødvendige for at gennemføre tiltag på tredjelandets område.

Artikel 2 indeholder definitioner af nøgletermer, der anvendes i standardaftalen. F.eks. forstås ved tiltag en fælles operation, en hurtig grænseindsats eller en tilbagesendelsesoperation.