om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1153 for så vidt angår kompetente myndigheders adgang til centrale bankkontoregistre via det centrale adgangspunkt

BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Som understreget i EU's strategi til bekæmpelse af organiseret kriminalitet 2021-2025 er Den Europæiske Union nødt til at optrappe bekæmpelsen af kriminel finansiering. Organiserede kriminelle grupper bruger deres betydelige ulovlige profit til at infiltrere den lovlige økonomi og de offentlige institutioner, hvilket undergraver retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder samt borgernes ret til sikkerhed og deres tillid til offentlige myndigheder. Ulovlige indtægter fra kriminelle aktiviteter i EU beløb sig i 2019 til 139 mia. EUR, svarende til 1 % af EU's bruttonationalprodukt. På trods af udviklingen af en retlig ramme for inddrivelse af aktiver på EU-plan og nationalt plan konfiskeres kun en lille procentdel af redskaberne og udbyttet fra kriminalitet. Hurtig adgang til finansielle oplysninger er afgørende for gennemførelsen af effektive finansielle efterforskninger og vellykket sporing samt konfiskation af redskaber og udbytte fra kriminalitet. I denne forbindelse er det afgørende at kende identiteten på personer, der har en bankkonto i en anden medlemsstat end den, der foretager undersøgelsen: ikke blot for at kunne fastslå, hvilken medlemsstat afgørelser om indefrysning og konfiskation skal sendes til, men også for at give efterforskerne potentielt afgørende spor. For at myndigheder med ansvar for forebyggelse, afsløring, efterforskning eller retsforfølgning af strafbare handlinger i en medlemsstat kan indhente oplysninger om personer, der er genstand for en efterforskning, og som har bankkonti i en anden medlemsstat, skal de imidlertid i øjeblikket skaffe oplysningerne via politisamarbejde eller retlige samarbejdskanaler. Dette er en ofte besværlig og tidskrævende proces, der hæmmer hurtig adgang til oplysningerne, som det fremgår af bilag 7 til konsekvensanalysen, der ledsager pakken af lovgivningsforslag fra Kommissionen vedrørende bekæmpelse af hvidvask af penge, finansiering af terrorisme (AML/CFT) og retshåndhævelse.

I henhold til artikel 32a i det femte hvidvaskningsdirektiv skal medlemsstaterne indføre centraliserede automatiske mekanismer, f.eks. centrale registre eller centrale elektroniske systemer for dataudtræk, for at muliggøre identifikation af alle fysiske eller juridiske personer, som har eller kontrollerer betalingskonti, bankkonti samt deponeringsbokse.

I henhold til direktiv (EU) 2019/1153 skal medlemsstaterne allerede på nuværende tidspunkt udpege myndigheder med kompetence til at forebygge, afsløre, efterforske eller retsforfølge straffelovsovertrædelser, således at de kan få adgang til og søge i de centraliserede automatiske mekanismer (der i direktiv (EU) 2019/1153 og herefter benævnes centrale bankkontoregistre). Direktivet kræver også, at medlemsstaterne blandt deres udpegede kompetente myndigheder medtager kontorer for inddrivelse af aktiver, og giver dem mulighed for at udpege skattemyndigheder og antikorruptionsagenturer som kompetente myndigheder, i det omfang disse har kompetence til at forebygge, afsløre, efterforske eller retsforfølge strafbare handlinger i henhold til national ret. Fristen for direktivets gennemførelse udløb den 1. august 2021.

I henhold til Kommissionens forslag til et nyt hvidvaskningsdirektiv, som fremlægges sammen med dette forslag, skal medlemsstaterne sikre, at oplysningerne fra centrale bankkontoregistre er tilgængelige via det centrale adgangspunkt for bankkontoregistre (BAR), der skal udvikles og drives af Kommissionen. Ved at sammenkoble centrale bankkontoregistre vil myndigheder med adgang til BAR's centrale adgangspunkt hurtigt kunne fastslå, om en person har bankkonti i andre medlemsstater uden at skulle spørge alle deres modparter i alle medlemsstater. I overensstemmelse med retsgrundlaget (artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF)) vil det nye hvidvaskningsdirektiv kun give adgang til BAR's centrale adgangspunkt for finansielle efterretningsenheder (FIU'er), det nationale organ, der modtager indberetninger om mistænkelige transaktioner fra forpligtede enheder og i givet fald videresender dem til de strafferetlige efterforskningsmyndigheder. Af hensyn til bekæmpelsen af grov kriminalitet og navnlig gennemførelsen af effektive finansielle undersøgelser skal myndigheder, der har kompetence til at forebygge, afsløre, efterforske eller retsforfølge straffelovsovertrædelser, dog også have adgang til BAR's centrale adgangspunkt, der gør det muligt for dem at identificere, analysere og fortolke de finansielle oplysninger, der er relevante for straffesager.

Formålet med dette forslag er at udvide adgangen til BAR's centrale adgangspunkt, som indført ved det nye hvidvaskningsdirektiv, til at omfatte de myndigheder, der har kompetence til at forebygge, afsløre, efterforske eller retsforfølge strafbare handlinger, der er udpeget som kompetente myndigheder i henhold til artikel 3, stk. 1, i direktiv (EU) 2019/1153.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Dette forslag supplerer bestemmelserne om BAR's centrale adgangspunkt i Kommissionens forslag til det nye hvidvaskningsdirektiv. Grundlaget for rammen for bekæmpelse af hvidvask af penge (artikel 114 i TEUF) vedrører det indre marked, og målet er at forhindre, at Unionens finansielle system anvendes til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Dette forslag supplerer og bygger videre på den forebyggende side af politikker til bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme og styrker de retlige rammer med hensyn til retshåndhævelsessamarbejde. Dette forslag er i overensstemmelse med handlingsplanen for en omfattende EU-politik til forebyggelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, som Kommissionen vedtog i maj 2020. I handlingsplanen understreges det, at sammenkoblingen af centraliserede bankkontoregistre på EU-plan er nødvendig for at fremskynde det tidspunkt, hvor FIU'erne og de retshåndhævende myndigheder får adgang til bankkontooplysninger, og med henblik på lette det grænseoverskridende samarbejde. Strategien for EU's sikkerhedsunion (juli 2020) understreger også, at en sådan sammenkobling vil kunne fremskynde det tidspunkt, hvor FIU'erne og de kompetente myndigheder får adgang til finansielle oplysninger, betydeligt. Den nye EU-strategi til bekæmpelse af organiseret kriminalitet signalerer, at Kommissionen vil revidere direktiv (EU) 2019/1153 med henblik på at give retshåndhævende myndigheder adgang til den fremtidige platform, der sammenkobler centrale bankkontoregistre i hele Unionen.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Det foreslåede direktiv er i overensstemmelse med Unionens politiske mål, navnlig bekæmpelsen af grov kriminalitet, og med rammen for forebyggelse af hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme, herunder den nye pakke til bekæmpelse af hvidvaskning af penge.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

I overensstemmelse med det retsgrundlag, der anvendes til at vedtage den retsakt, der ændres, dvs. direktiv (EU) 2019/1153, er retsgrundlaget for det foreslåede direktiv artikel 87, stk. 2, i TEUF. Denne bestemmelse gør det muligt for Unionen at træffe foranstaltninger vedrørende politisamarbejde, der involverer medlemsstaternes kompetente myndigheder (herunder politi, toldvæsen og andre specialiserede retshåndhævende myndigheder), navnlig hvad angår indsamling, lagring og udveksling af oplysninger, der er relevante for forebyggelse, afsløring og efterforskning af strafbare handlinger.

•Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)