om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Den Internationale Søfartsorganisation på den 103. samling i Komitéen for Sikkerhed på Søen og den 76. samling i Komitéen til Beskyttelse af Havmiljøet, for så vidt angår vedtagelsen af ændringer af den internationale konvention om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold, de internationale retningslinjer om et skærpet inspektionsprogram, der anvendes i forbindelse med syn af bulkskibe og olietankskibe, den internationale kode for brandsikkerhedssystemer og den internationale konvention om begrænsning af skadelige antifoulingsystemer på skibe

Alle stater kan blive medlemmer af organisationen, og alle EU-medlemsstater er medlemmer af IMO. Grundlaget for EU's relationer med IMO er navnlig aftalen om samarbejde mellem Den Mellemstatslige Rådgivende Søfartsorganisation (IMCO) og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af 1974.

Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) er De Forenede Nationers særorganisation med ansvar for skibsfartssikkerhed og forebyggelse af havforurening fra skibe. IMO sætter standarderne for den internationale skibsfarts sikkerhed og miljøpræstationer på globalt plan. IMO's vigtigste opgave er at opstille retsregler for skibsfartssektoren, som er retfærdige og effektive, og som vedtages og gennemføres overalt.

Den internationale kode for sikkerhed for skibe, der benytter gas eller andre brændstoffer med lavt flammepunkt ("IGF-koden"), er gjort obligatorisk i henhold til SOLAS-konventionen. Den har til formål at fastlægge en international standard for skibe, der drives af gas eller væsker med lavt flammepunkt som brændstof. Koden vedrører alle områder, hvor der er behov for særlig opmærksomhed i forbindelse med anvendelsen gas eller væsker med lavt flammepunkt som brændstof. Deri fastlægges kriterier for indretning og installation af fremdrifts- og hjælpemaskineri, der bruger naturgas som brændstof, og som skal have samme grad af integritet med hensyn sikkerhed, driftssikkerhed og pålidelighed, som kan opnås med et nyt og sammenligneligt, konventionelt oliedrevet hoved- og hjælpemaskineri.

Ved konventionen angående Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) oprettes IMO. IMO har til formål at skabe et forum for samarbejde inden for regulering og praksis vedrørende tekniske spørgsmål af enhver art, der berører den del af skibsfarten, der driver international handel. Organisationen har derudover til formål at tilskynde til generel vedtagelse af de strengest mulige standarder for søfartssikkerhed, effektiv navigation og forebyggelse og bekæmpelse af havforurening fra skibe samt fremme af lige konkurrencevilkår. IMO beskæftiger sig desuden med dertil knyttede administrative og juridiske spørgsmål.

Dette forslag vedrører afgørelsen om fastlæggelse af den holdning, der skal indtages på Unionens vegne på den 103. samling i Den Internationale Søfartsorganisations Komité for Sikkerhed på Søen (MSC 103), som finder sted virtuelt den 5.-14. maj 2021, og på den 76. samling i Den Internationale Søfartsorganisations Komité til Beskyttelse af Havmiljøet (MEPC 76), som finder sted virtuelt den 7.-17. juni 2021. I løbet af MSC 103 planlægges det at vedtage ændringer af:

Unionen bør støtte disse ændringer, da de giver IACS mulighed for at fokusere på mistænkelige områder ved tykkelsesmålinger af olietankskibe med dobbelt skrog.

På MSC 102 blev ændringerne godkendt, og det fremgår af punkt 17.24 i MSC-rapporten (MSC 102/24), at ændringerne forventes vedtaget på MSC 103. Dette spørgsmål var allerede omfattet af EU's uofficielle dokument for MSC 102.

Underkomitéen om udformning og konstruktion af skibe overvejede på sin syvende samling et forslag fra IACS, der er dokumenteret af en undersøgelse, om at ændre bilag B, del A, bilag 2, til ESP-koden af 2011 som ændret ved resolution MSC.461(101), hvorved det ville være tilstrækkeligt kun at tage mistænkelige områder i betragtning ved tykkelsesmålinger i forbindelse med det første fornyelsessyn af olietankskibe med dobbelt skrog. Efter en kort drøftelse enedes underkomitéen om udkast til ændringer af ESP-koden af 2011, som angivet i bilag 7, med henblik på forelæggelse til godkendelse og efterfølgende vedtagelse på MSC 102.

På den sjette samling i underkomitéen for den menneskelige faktor, uddannelse og vagthold (HTW 6), som fandt sted i London den 29. april - 3. maj 2019 accepterede underkomitéen en anmodning fra ITF, hvori det foreslås at præcisere det operationelle niveau for funktionen "elektroteknisk officer" i definitionen af "operationelt niveau" i afsnit A-I/1 i STCW-koden (Definitioner og præciseringer) og at indarbejde en ny definition af udtrykket "højspænding" i dette afsnit.

Den 10.-17. juni 2021 skal MEPC 76 vedtage ændringer af AFS-konventionen. Formålet med de planlagte ændringer er at opføre cybutryn på listen over forbudte antifoulingmidler. Dette er resultatet af et EU-initiativ.

Formålet med de påtænkte ændringer af kapitel 9 i koden for brandsikkerhedssystemer (FSS-koden) er at præcisere, at mindre kompleks og mindre dyr fejlisolering for identificerbare afsnit er acceptable ved individuelt identificerbare brandvisningsanlæg, der er installeret på balkoner på fragtskibe og passagerskibe.

Formålet med de påtænkte ændringer af bilag B, del A, bilag 2, til ESP-koden af 2011 er at begrænse tykkelsesmålingen af olietankskibe med dobbelt skrog ved det første fornyelsessyn til kun at omfatte mistænkelige områder.

Formålet med de påtænkte ændringer af regel I/1 i STCW-konventionen er at indarbejde en definition af "højspænding", og formålet med de påtænkte ændringer af afsnit A-I/1 i STCW-koden er at ændre definitionen af "operationelt niveau" til at omfatte egenskaben "elektroteknisk officer".

Både IMO's Komité for Sikkerhed på Søen og IMO's Komité til Beskyttelse af Havmiljøet skal tilvejebringe rammerne for udførelsen af de opgaver, de pålægges i henhold til IMO-konventionen, eller som de får pålagt af IMO-forsamlingen eller IMO-rådet, eller enhver opgave henhørende under ovennævnte områder, som de får pålagt at udføre i henhold til enhver anden international retsakt efter godkendelse fra IMO. Komitéen til Beskyttelse af Havmiljøet og dens hjælpeorganer træffer afgørelse ved flertalsafstemning blandt medlemmerne.

IMO's Komité for Sikkerhed på Søen består af alle medlemmerne af IMO, og den træder sammen mindst en gang om året. Den behandler ethvert spørgsmål, der hører under organisationens kompetenceområde, og som vedrører navigationshjælpemidler, konstruktion af og udstyr til fartøjer, bemanding ud fra et sikkerhedsmæssigt synspunkt, bestemmelser om forebyggelse af kollisioner, håndtering af farligt gods, søfartssikkerhedsprocedurer og -krav, hydrografiske oplysninger, logbøger og navigationsoptegnelser, undersøgelse af ulykker til søs, bjergning og redning samt andre spørgsmål, der har direkte indflydelse på sikkerheden til søs.

3.3.Ændring af den internationale kode for brandsikkerhedssystemer (FSS-koden)

På MSC 98 blev det besluttet at optage et nyt punkt i ændringerne til kapitel 9 i FSS-koden for krav til fejlisolering for balkoner, der er udstyret med individuelt identificerbare brandvisningsanlæg, på fragt- og passagerskibe på den toårige dagsorden for 2018-2019 for underkomitéen og den foreløbige dagsorden for SSE 6 med 2020 som målår for færdiggørelse (punkt 20.34 i MSC 98/23).

På den syvende samling i underkomitéen for systemer og udstyr til skibe (SSE) enedes underkomitéen om udkastene til ændringer af kapitel 9 i den internationale kode for brandsikkerhedssystemer (FSS-koden) og det tilknyttede udkast til MSC-resolution, som angivet i bilag 3 til komitéens rapport SSE 7/21, med henblik på godkendelse på MSC 102.

På MSC 102 blev udkastet til ændringer af kapitel 9 i FSS-koden godkendt, og det fremgår af punkt 19.8 i MSC-rapporten (MSC 102/24), at ændringerne forventes vedtaget på MSC 103.

Unionen bør støtte disse ændringer, da de omfatter systemer, som kombinerer den øgede sikkerhed ved individuelt identificerbare brandvisningsanlæg, som er påkrævet for passagerskibe, med den mindre komplekse og mindre dyre fejlisolering for identificerbare afsnit, som kun er acceptable for balkoner på fragt- og passagerskibe.

3.4.Ændring af antifoulingkonventionen

MEPC 71 godkendte EU's anmodning, hvori der foreslås et nyt punkt om ændring af bilag 1 til den internationale konvention om begrænsning af skadelige antifoulingsystemer på skibe (AFS-konventionen) af 2001 til at medtage begrænsning af anvendelsen af cybutryn, og fremsendte anmodningen til behandling på den femte samling i underkomitéen for forureningsforebyggelse og -beredskab (PPR 5).

MEPC 73 bemærkede, at PPR 5 efter først at være nået til enighed om, at det oprindelige forslag om at ændre bilag 1 til AFS-konventionen for at medtage begrænsning af anvendelsen af cybutryn, som forelagt på Unionens vegne i dokument PPR 5/19 sammen med oplysningerne i dokument PPR 5/INF.9, opfyldte kravene i bilag 2 til AFS-konventionen, var blevet enig om, at der var behov for en mere detaljeret vurdering af cybutryn.

Som følge af drøftelserne på PPR 7 enedes underkomitéen om 1) udkastet til ændringer af bilag 1 (Begrænsning af anvendelsen af antifoulingsystemer) til AFS-konventionen til at omfatte begrænsning af anvendelsen af cybutryn, som angivet i bilag 1-6, til behandling på MEPC 75 med henblik på fastlæggelse af de datoer, der i øjeblikket er angivet i skarpe parenteser, og efterfølgende godkendelse, og 2) udkastene til ændringer af bilag 4 (Syns- og certificeringskrav for antifoulingsystemer) til AFS-konventionen, herunder udkastene til ændringer af standardformularen for det internationale antifoulingsystemcertifikat, til behandling på MEPC 75 med henblik på godkendelse.

På MEPC 75 blev teksten til ændringerne af AFS-konventionen færdiggjort, og det fremgår af punkt 10.17 i MEPC-rapporten (MEPC 75/18), at ændringerne forventes vedtaget på MSC 76. Holdningen om at støtte disse ændringer var medtaget i EU's uofficielle dokument til brug i forbindelse med MEPC 75.

Unionen førte an, for så vidt angår kravet om et globalt forbud mod dette antifoulingmiddel, som det nu er forbudt at sælge i Unionen. Unionen bør derfor støtte disse ændringer, da der med dem indføres et globalt forbud mod dette middel, hvorved EU's mål nås.

3.5.Relevant EU-lovgivning og EU's kompetence

3.5.1.Ændring af den internationale konvention om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold

I henhold til direktiv 2008/106/EF skal medlemsstaterne sikre, at søfarende, mindst uddannes i overensstemmelse med kravene i STCW-konventionen og anvender den obligatoriske del A i STCW-koden. Særlig relevante for det foreliggende tilfælde er direktivets artikel 1, stk. 6 og 7, hvori specifikke skibsofficerers ansvar for elektronisk anlæg fastlægges, og bilag I, kapitel I, reglement III/5, hvori der henvises til den specifikke funktion driftsovervågning og kontrol af elektriske og elektroniske systemer, hvortil de færdigheder, der er specificeret i kvalifikationskravene, tildeles. De ændringer af del A i STCW-koden, der forventes vedtaget på MSC 103, vil have direkte indvirkning på direktivets krav.

3.5.2.Ændring af de internationale retningslinjer om et skærpet inspektionsprogram, der anvendes i forbindelse med syn af bulkskibe og olietankskibe

Artikel 5 og 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 530/2012 gør det obligatorisk at anvende IMO's tilstandsvurderingsordning (CAS) på enkeltskrogede olietankskibe, der er ældre end 15 år. Det beskrives i det skærpede inspektionsprogram, også kaldet det udvidede synsprogram (ESP), der anvendes i forbindelse med syn af bulkskibe og olietankskibe, hvordan den skærpede vurdering skal udføres. Da CAS anvender ESP som værktøj til at nå sit mål, vil enhver ændring af ESP-inspektioner, som f.eks. de aktuelle ændringer til kun at fokusere på mistænkelige områder ved tykkelsesmålinger i forbindelse med det første fornyelsessyn af olietankskibe med dobbelt skrog, automatisk finde anvende gennem forordning (EU) nr. 530/2012.

3.5.3.Ændring af den internationale kode for brandsikkerhedssystemer (FSS-koden)

I henhold til artikel 6, stk. 2, litra a), nr. i), i direktiv 2009/45/EF om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe skal passagerskibe i klasse A opfylde samtlige krav i SOLAS-konventionen med senere ændringer. Det er i henhold til SOLAS-konventionen obligatorisk for passagerskibe at anvende IGF-koden.

Derfor vil de ændringer af FSS-koden, som skal vedtages på MSC 103, påvirke de krav, der finder anvendelse gennem direktiv 2009/45/EF.

3.5.4.Ændring af antifoulingkonventionen