3. 4. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 74/11 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om indførelse af særlige undtagelsesbestemmelser for 
tjenestemænd i De europæiske Fællesskaber, der er ansat i en stat, som ikke er medlem af De 
europæiske Fællesskaber 
KOM(86) 83 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 6. marts 1986) 
(86/C 74/07) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af et fælles 
Råd og en fælles Kommission for De europæiske Fælles­
skaber, særlig artikel 24, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen efter udta­
lelse fra Vedtægtsudvalget, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Domstolen, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Der skal fastsættes nogle særlige bestemmelser for tjene­
stemænd, som er ansat i lande, der ikke er medlemmer af 
Fællesskabet, og det som følge af deres særlige eller spe­
cielle levevilkår; 
Rådet kan med kvalificeret flertal på forslag af Kommis­
sionen og efter høring af de øvrige berørte institutioner 
indføje disse særlige bestemmelser i vedtægten for tjene­
stemænd i De europæiske Fællesskaber, fastsat ved Rå­
dets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68, se­
nest ændret ved forordning — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Der tilføjes i vedtægten efter artikel 101 et afsnit VIII (a) 
mit følgende ordlyd: 
Afsnit VIII (a) 
»Særlige undtagelsesbestemmelser for tjenestemænd, 
der er ansat i en stat, som ikke er medlem af De eu­
ropæiske Fællesskaber«, 
hvis eneste artikel affattes som følger: 
»Artikel 101a 
Uden at indskrænke anvendelsen af de øvrige be­
stemmelser i vedtægten fastsættes i bilag X til ved­
tægten de særlige undtagelsesbestemmelser for tjene­
stemænd, der er ansat i en stat, som ikke er medlem 
af Fællesskaberne.« Artikel 2 
Efter bilag IX indføres der et bilag med følgende ordlyd: 
»BILAG X 
Særlige undtagelsesbestemmelser for tjenestemænd, 
der er ansat i et land, som ikke er medlem af Fælles­
skaberne«, 
hvis kapitler, afdelinger og artikler affattes som følger: 
»KAPITEL 1 
ALMINDELIGE BESTEMMELSER 
Artikel 1 
I dette bilag fastsættes de særlige undtagelsesbestem­
melser for EF-tjenestemænd, der er ansat i en stat, 
som ikke er medlem af De europæiske Fællesskaber. 
[Under hensyntagen til tjenestens interesser kan en 
institution, der kun har ét tjenestested i én stat, som 
ikke er medlem af De europæiske Fællesskaber, imid­
lertid beslutte, efter at have rådført sig med sit perso­
naleudvalg, at bestemmelserne i dette bilag ikke hver­
ken helt eller delvis finder anvendelse på tjeneste­
mænd, der gør tjeneste på dette tjenestested.] 
(Ministerrådet har anmodet om denne formulering) 
Artikel 2 
Ved ansættelsesmyndighedens beslutning forflyttes 
tjenestemændene regelmæssigt i tjenestens interesse, 
uanset om der eventuelt er opslået en ledig stilling. 
De stillinger, der skal besættes af tjenestemænd, som 
gør tjeneste uden for Fællesskabet, kan først opslås 
ledige, når mobilitetsproceduren er afsluttet. 
Artikel 3 
For at der kan afholdes omskolingskurser af begræn­
set varighed i forbindelse med den i artikel 2 omtalte 
mobilitet, kan ansættelsesmyndigheden træffe beslut­
ning om at ansætte en tjenestemand, der gør tjeneste 
uden for Fællesskabet, i en stilling med tjenestested i 
et EF-land. Denne ansættelse finder sted uden en for­
udgående meddelelse om ledig stilling, men kan ikke 
strække sig over fire år. Som en undtagelse fra artikel 
1, stk. 1, kan ansættelsesmyndigheden på grundlag af 
almindelige gennemførelsesbestemmelser træffe be­
slutning om, at tjenestemanden fortsat i den periode, 
han er midlertidigt ansat i et EF-land, er underlagt 
visse bestemmelser i dette bilag. 
Nr. C 74/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 4. 86 
KAPITEL 2 
FORPLIGTELSER 
Artikel 4 
Tjenestemanden skal gøre tjeneste dér, hvor det be­
stemmes ved hans ansættelse eller ved en forflyttelse i 
tjenestens interesse, når mobilitetsproceduren er af­
sluttet. 
Artikel 5 
Når institutionen stiller en bolig til rådighed for tje­
nestemanden, skal denne tage bopæl dér, hvis denne 
bolig på rimelig måde svarer til sammensætningen af 
hans familie, over for hvem der består forsørgerpligt. 
KAPITEL 3 
ARBEJDSVILKÅR 
Artikel 6 
Hvis en tjenestemand er ansat i et land, der står op­
ført på en liste, som ansættelsesmyndigheden udar­
bejder og gennemgår regelmæssigt efter samråd med 
personaleudvalget på grundlag af de særlige vilkår, 
der dér er gældende, har han ret for hvert kalenderår 
til en årlig ferie på fem kalenderdage for hver måned, 
i hvilken han har gjort tjeneste. 
Artikel 7 
Ansættelsesmyndigheden kan undtagelsesvis, ved sær­
lig og begrundet beslutning, bevilge en tjenestemand 
en hvileferie på grund af særlig ubehagelige levevilkår 
på tjenestestedet. Ansættelsesmyndigheden fastsætter 
for hvert af disse steder, i hvilken by/hvilke byer en 
sådan hvileferie kan tilbringes. 
Artikel 8 
Fastsættelsen af ret til ferie for en tjenestemand, som 
gør tjeneste i et land, der står opført på den liste over 
lande, som er omtalt i artikel 6, foregår på følgende 
måde: 
En brøkdel af et år, regnet fra tiltrædelsen af tje­
nesten i et land, der står opført på denne liste, 
indtil fratrædelse eller overflytning til et land, der 
ikke står opført på den nævnte liste, giver ret til 
en ferie på fem kalenderdage for hver hele må­
ned, i hvilken der er gjort tjeneste. Har tjenesten 
været af kortere varighed end én måned, sættes 
ferieretten i forhold til beskæftigelsens længde til 
fem kalenderdage for mere end 15 dage og til 2 V2 
kalenderdage, hvis den har udgjort 15 dage eller 
derunder. 
Hvis en tjenestemand ved det løbende kalenderårs 
udgang kun har taget en del af sin årlige ferie og 
det af grunde, der ikke kan betegnes som tjenst­
lige, kan overførslen af ferie til det følgende år 
ikke overstige 20 kalenderdage. Artikel 9 
1. Tjenestemanden kan efter ønske og under hen­
syn til de tjenstlige krav tage den årlige ferie i sam­
menhæng eller delt. Ferien skal dog mindst én gang 
omfatte en periode på 20 kalenderdage. 
2. Den i artikel 7 omtalte hvileferie kan ikke over­
stige en periode på 15 kalenderdage pr. tjenesteår. 
Den kan ikke lægges sammen med den årlige ferie. 
Den kan ikke overføres fra et år til et andet. 
Til hvileferien skal der lægges rejsedage i overens­
stemmelse med artikel 7 i bilag V til vedtægten. 
KAPITEL 4 
INDTÆGTER OG SOCIALE GODER 
AFDELING 1 
Indtægter, familietillæg 
Artikel 10 
I vederlaget indgår en særlig godtgørelse for levevil­
kår. 
I overensstemmelse med de almindelige gennemførel­
sesbestemmelser fastsættes denne godtgørelse, afhæn­
gigt af det sted, hvor tjenestemanden gør tjeneste, 
som en procentdel af det samlede beløb, bestående af 
såvel grundløn som udlandstillæg, husstandstillæg, 
børnetilskud efter fradrag af de beløb, der skal til­
bageholdes i henhold til denne vedtægt eller til gen­
nemførelsesforordningerne til denne. 
Når levevilkårene på tjenestestedet bringer tjeneste­
mandens fysiske sikkerhed i fare, kan det i fore­
gående stykke nævnte beløb forøges på grundlag af 
en særlig og begrundet beslutning med en ekstra pro­
centdel på op til 10 %, beregnet på samme grundlag. 
I de i stk. 2 omtalte almindelige gennemførelsesbe­
stemmelser anføres, hvilke parametre der skal anven­
des til at fastsætte godtgørelsesprocenten samt den 
liste over de steder og de dertil svarende satser, 
til hvilke en sådan godtgørelse bevilges. 
Denne liste og de dertil hørende satser revideres af 
Kommissionen efter udtalelse af personaleudvalget. 
Denne revision finder i princippet sted hvert år. 
Artikel 11 
Vederlaget, herunder den særlige godtgørelse for 
levevilkår, udbetales i belgiske francs i Belgien. Ve­
derlaget korrigeres med den justeringskoefficient, der 
anvendes på vederlaget for de tjenestemænd, der gør 
tjeneste i Belgien. 
3.4.86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 74/13 
Artikel 12 
Efter anmodning fra tjenestemanden kan institutio­
nen træffe afgørelse om at udbetale hele vederlaget 
eller en del heraf i det lands valuta, hvor tjeneste­
manden gør tjeneste. Vederlaget korrigeres da med 
den justeringskoefficient, der er gældende for tjene­
stestedet, og konverteres på grundlag af de pariteter, 
der er fastsat ved beregningen af denne justeringsko­
efficient. I særlige tilfælde, der behørigt begrundes, 
kan institutionen foretage denne udbetaling helt eller 
delvis i en anden valuta end den, der skal anvendes 
på tjenestestedet, på grundlag af nogle nærmere be­
stemmelser, som skal sikre samme købekraft. 
Artikel 13 
I tilfælde af, at der sker en væsentlig ændring i et af 
de elementer, som indgår i justeringskoefficienten for 
et land, træffer Kommissionen på grundlag af almin­
delige gennemførelsesbestemmelser afgørelse om til­
pasning af denne justeringskoefficient og om den 
dertil hørende vekselkurs. 
Artikel 14 
Kommissionen sender én gang om året Rådet en rap­
port om tilpasningen af den i artikel 13 omtalte juste­
ringskoefficient og om den særlige godtgørelse for 
levevilkår. 
Artikel 15 
På de af ansættelsesmyndigheden fastsatte betingelser 
oppebærer tjenestemanden et uddannelsestillæg, der 
skal dække de faktisk afholdte udgifter til skolegang, 
og som udbetales ved fremlæggelse af bilag. Med 
undtagelse af særlige tilfælde, som ansættelsesmyn­
digheden træffer afgørelse om, kan dette tillæg ikke 
overstige et loft, svarende til tre gange det dobbelte 
loft for uddannelsestillægget. 
Artikel 16 
De godtgørelser, en tjenestemand har til gode, udbe­
tales efter begrundet ansøgning fra tjenestemanden 
enten i belgiske francs eller i valutaen i det land, 
hvori han gør tjeneste. 
Bosættelsespenge/genetableringspenge kan efter tje­
nestemandens valg udbetales enten i belgiske francs 
eller i den valuta, der bruges på tjenestestedet, idet 
godtgørelserne i sidste tilfælde korrigeres med den 
justeringskoefficient, der er fastsat for dette sted, og 
konverteres til den tilsvarende vekselkurs. AFDELING 2 
Bestemmelser om godtgørelse af udgifter 
Artikel 17 
Den tjenestemand, som ikke har fået stillet en møble­
ret bolig til rådighed af sin institution, og som må 
ændre bopæl på det samme tjenestested af årsager, 
han ikke har indflydelse på, får godtgjort omkostnin­
gerne i forbindelse med flytning af personligt bohave 
ved en særlig og begrundet beslutning fra ansættel­
sesmyndigheden og ved fremlæggelse af bilag samt i 
henhold til de bestemmelser, der gælder for flytning. 
I så fald får tjenestemanden godtgjort de faktiske bo-
sættelsesudgifter ved fremlæggelse af bilag og inden 
for et loft, svarende til halvdelen af bosættelsespen-
gene. 
Artikel 18 
Den tjenestemand, som på sit tjenestested bor på ho­
tel, fordi den i artikel 5 i dette bilag omtalte bolig 
endnu ikke har kunnet tildeles ham eller ikke længere 
står til hans rådighed, eller som ikke har kunnet tage 
sin bolig i besiddelse af årsager, han ikke har indfly­
delse på, modtager for sig og sin familie ved frem­
læggelse af hotelregninger godtgørelse af hoteludgif­
ter, der forinden er godkendt af ansættelsesmyndig­
heden. 
Tjenestemanden modtager desuden dagpenge, redu­
ceret med 50 %. 
De i de to foregående stykker omtalte udgifter godt­
gøres inden for de i artikel 10 i bilag VII til i vedtæg­
ten omtalte grænser, medmindre ansættelsesmyndig­
heden træffer en særlig beslutning om, at der forelig­
ger force majeure. 
Såfremt den ansatte ikke kan skaffe sig bolig på et 
hotel, vil han efter forudgående aftale med ansættel­
sesmyndigheden have ret til godtgørelse af de fakti­
ske udgifter til leje af en midlertidig bolig. 
Artikel 19 
Dersom tjenestemanden ikke har fået stillet et tjene­
stekøretøj til rådighed, således at han kan færdes i 
tjenstlige anliggender i forbindelse med sit arbejde, 
modtager kan kilometerpenge — hvis størrelse ansæt­
telsesmyndigheden fastsætter — når han anvender sit 
private køretøj. 
Artikel 20 
Tjenestemanden er berettiget til for sig selv, og, så­
fremt han har ret til hustandstillæg, for sin ægtefælle 
og de personer, over for hvem han har forsørgerpligt, 
Nr. C 74/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3.4.86 
og som bor under hans tag, at få dækket rejseudgif­
ter i forbindelse med hvileferier fra tjenestestedet og 
til det sted, hvor hvileferien er bevilget. 
Godtgørelsen af disse udgifter ydes efter særlig afgø­
relse ved fremlæggelse af flyvebilletter uanset afstand, 
når der ikke findes jernbaneforbindelse, eller når 
denne ikke kan benyttes. 
Artikel 21 
Den tjenestemand, som i henhold til bestemmelserne 
i artikel 20 i vedtægten og til artikel 4 i dette bilag 
må ændre sin bopæl, og som ikke foretager en flyt­
ning, har ved tiltrædelsen af tjenesten ret til på de af 
ansættelsesmyndigheden fastsatte betingelser at mod­
tage en godtgørelse ved fremlæggelse af bilag for 
transportudgifterne til flytningen af sine personlige 
ejendele. 
I tilfælde af forflyttelse, og efter at tjenestemanden 
derfor i henhold til bestemmelserne i artikel 20 i ved­
tægten har måttet ændre sin bopæl, samt på grundlag 
af de boligforhold, der kan sikres ham på tjenesteste­
det, betaler institutionen på betingelser, som ansættel­
sesmyndigheden har fastsat, de faktisk afholdte ud­
gifter enten til flytningen af alt det personlige bohave 
eller en del heraf fra det sted, hvor dette bohave be­
finder sig, til tjenestestedet eller til transport af per­
sonlige ejendele eller til møbelopbevaring, idet disse 
godtgørelser ikke udelukker hinanden. 
Ved den endelige udtræden af tjenesten eller ved tje­
nestemandens død afholder institutionen på de af an­
sættelsesmyndigheden fastsatte betingelser de faktiske 
udgifter enten til flytningen af det personlige bohave 
fra det sted, hvor dette bohave befinder sig, til hjem­
stedet eller til transporten af personlige ejendele fra 
tjenestestedet til hjemstedet, idet disse godtgørelser 
ikke udelukker hinanden. 
Hvis den afdøde tjenestemand var ugift, godtgøres 
disse udgifter de ydelsesberettigede pårørende. 
Artikel 22 
De midlertidige boligtilskud samt udgifterne til trans­
port af personlige ejendele tilhørende ægtefællen og 
de personer, over for hvem der består forsørgerpligt, 
lægges for tjenestemanden på prøve ud af institutio­
nen. 
Såfremt denne ikke fastansættes efter prøvetidens ud­
løb, kan institutionen inddrive disse beløb på grund­
lag af de af ansættelsesmyndigheden fastsatte bestem­
melser. Artikel 23 
I tilfælde, hvor tjenestemanden ikke får stillet en bo­
lig til rådighed af institutionen, får han godtgjort sin 
husleje på betingelse af, at denne bolig svarer til det 
niveau, hans stilling kræver, og til sammensætningen 
af hans familie, over for hvem der består forsørger­
pligt. 
AFDELING 3 
Social sikring og pensionsordning 
Artikel 24 
Tjenestemanden, hans ægtefælle, hans børn og andre 
personer, over for hvem han har forsørgerpligt, er 
omfattet af en tillægssygeforsikring, der dækker 
forskellen mellem de faktisk afholdte udgifter og de 
ydelser, der udbetales i henhold til den i artikel 72 i 
vedtægten omtalte sygesikringsordning med undta­
gelse af stk. 3 i denne artikel. 
Halvdelen af præmien til denne forsikring bæres af 
den tilsluttede, uden at dette beløb kan overstige 
0,6 % af hans grundløn, den anden halvdel af præ­
mien betales af institutionen. 
Tjenestemanden, hans ægtefælle, hans børn og andre 
personer over for hvem han har forsørgerpligt er for­
sikret mod hjemsendelse af lægelige årsager i akutte 
eller særlig akutte tilfælde, og denne præmieudgift 
påhviler det alene institutionen at afholde. 
Artikel 25 
Tjenestemanden får for det antal år, han har gjort 
tjeneste uden for Fællesskabet, afhængigt af i hvilke 
lande han har været udstationeret, godskrevet pen­
sionsrettigheder efter satsen 0,3332 % pr. måned i 
henhold til nedenstående skala: 
— land med normale levevilkår (klasse 1) — ingen 
godskrivning, 
— land med vanskelige levevilkår (klasse 2) — to 
måneder pr. tjenesteår, 
— land med meget vanskelige levevilkår (klasse 3) 
— fire måneder pr. tjenesteår. 
Listen over lande med vanskelige eller meget vanske­
lige levevilkår fastsættes regelmæssigt af institutionen. 
Den samlede pension kan ikke overstige 70 % af 
grundlønen. Den i artikel 9 i bilag VIII til vedtægten 
omtalte nedsættelse af pensionen finder kun sted for 
den del af pensionsrettighederne, som er erhvervet i 
kraft af reelle tjenesteår. 
3.4.86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 74/15 
Artikel 26 
Tjenestemandens ægtefælle, hans børn og andre per­
soner, over for hvem han har forsørgerpligt, dækkes 
af en forsikring, der omfatter ulykker uden for Fæl­
lesskabet i et land, der står opført på en liste, som 
ansættelsesmyndigheden med henblik herpå har udar­
bejdet. 
Halvdelen af forsikringspræmien bæres af tjeneste­
manden, mens den anden halvdel betales af institutio­
nen. 
KAPITEL 5 
Disciplinærordning 
Artikel 27 
For så vidt angår det personale, der henhører under 
afsnit VIII (a) i vedtægten, og som underkastes disci­plinær forfølgning, skal disciplinærrådet have et med­
lem, der gør tjeneste i institutionens hovedsæde, og 
som er udvalgt ved lodtrækning på hver af listerne. 
KAPITEL 6 
OVERGANGSBESTEMMELSER 
Artikel 28 
I henhold til de gennemførelsesbestemmelser, som 
ansættelsesmyndigheden skal fastsætte, og efter udta­
lelse fra personaleudvalget, vil tjenestemanden i en 
periode, der begrænses til varigheden af hans ansæt­
telse på det tidspunkt, hvor disse bestemmelser træder 
i kraft og i højst fem år, modtage en løn, der mindst 
svarer til den, han oppebar lige inden de nuværende 
bestemmelser trådte i kraft.« 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om indførelse af særlige undtagelsesbestemmelser vedrø­
rende ansættelse af oversøisk personale ved Den europæiske sammenslutning for Samarbejde 
som tjenestemænd i De europæiske Fællesskaber 
KOM(86) 83 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 6. marts 1986) 
(86/C 74/08) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af et fælles 
Råd og en fælles Kommission for De europæiske Fælles­
skaber, særlig artikel 24, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen efter udta­
lelse fra Vedtægtsudvalget, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Domstolen, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Det af Den europæiske sammenslutning for Samarbejde 
ansatte personale, der gør tjeneste i AVS-landene, udfø­
rer som repræsentanter for Kommissionen opgaver, der i 
tidens løb er steget i omfang og nu har nået et niveau, 
som berettiger en løsning, der medfører, at de udnævnes 
til tjenestemænd; 
Rådet kan med kvalificeret flertal på forslag af Kommis­
sionen og efter høring af de øvrige berørte institutioner 
ændre vedtægten for tjenestemænd i De europæiske 
Fællesskaber, fastsat ved Rådets forordning (EØF, Eura-
tom, EKSF) nr. 259/68, senest ændret ved forord­
ning — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
En person, der pr. 1. januar 1987 har indgået en ansæt­
telseskontrakt med Den europæiske sammenslutning for 
Samarbejde for at arbejde som delegeret, konsulent eller 
attaché, og som stadig har en sådan kontrakt ved ikraft­
trædelsen af denne forordning, kan udnævnes til tjene­
stemand i Kommissionen for De europæiske Fællesska­
ber og ansættes i en af de stillinger, der står opført på 
listen over antallet af stillinger i Kommissionen for regn­
skabsåret 1987. 
Den, der har en ansættelseskontrakt, kan i sin prøvetid 
udnævnes til tjenestemand på prøve. 
Artikel 2 
Den i artikel 1 omhandlede ansatte udnævnes som en 
undtagelse fra bestemmelserne i artikel 4, stk. 2 og 3, 
artikel 28, litra a) og d), og artikel 29 i vedtægten for 
tjenestemænd i De europæiske Fællesskaber og desuden 
som en undtagelse fra artikel 34, for så vidt angår de i 
første stykke af denne artikel omhandlede, efter udtalelse 
af et ad hoc-udvalg, udpeget af ansættelsesmyndigheden 
med den opgave at bedømme den pågældendes kvalifika­
tioner og kompetence.