KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
Bruxelles, den 4.6.2003
KOM(2003) 226 endelig/2
Corrigendum
Footnote 29Concerne les 11 versions linguistiques
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN
Investering i forskning: en handlingsplan for Europa
{SEC(2003) 489}
2Indhold
1. Resumé....................................................................................................................... .. 3
2. Et krav om handling..................................................................................................... 43. Fremad i fællesskab ..................................................................................................... 73.1. Sammenhængende udviklin g af nationale og eu ropæiske politikker........................... 8
3.2. En fælles vision for udvikling og indførelse af nøgleteknologier................................ 93.3. Øget investering i forskning sk al komme alle regioner til gode ................................ 10
3.4. En sammenhængende kombination af politiske virkemidler..................................... 10
4. bedre offentlig støtte til forskning og innovation....................................................... 114.1. Menneskelige ressourcer............................................................................................ 114.2. Den offentlige forskning og dens  forbindelser til erhvervslivet ................................ 13
4.3. Offentlige finansieringsredskaber: bedr e kombination og større effektivitet ............ 14
4.3.1. Kombination af finansieringsredskaber ..................................................................... 144.3.2. Direkte støtte til forskning og innovation .................................................................. 154.3.3. Skatteordninger til fordel for forskning ..................................................................... 164.3.4. Støtte til garantiordninger for forskning og innovation i SMV'er.............................. 174.3.5. Støtte til risikovillig kapital til forskningsintensive SMV'er ..................................... 185. Omdirigering af de offentlige udgifter til forskning og innovation ........................... 195.1. Stabilitets- og vækstpagten og de generelle retningslinjer for økonomisk politik..... 195.2. Ligevægt mellem medlemsstaternes og EU 's offentlige finansiering indtil 2010 ..... 20
5.3. Statsstøttereglerne ...................................................................................................... 205.4. Offentlige indkøb ....................................................................................................... 216. Forbedring af rammebetingelserne fo r privat investering i forskning ....................... 22
6.1. Intellektuel ejendomsret............................................................................................. 226.2. Produkt- og standardiseringslovgivning .................................................................... 236.3. Konkurrencer eglerne.................................................................................................. 24
6.4. Finansmark ederne ...................................................................................................... 25
6.5. Beskatningsvilkårene ................................................................................................. 266.6. Virksomhedernes forskningsstrategi, ledelse og regnskabsaflæggelse...................... 267. Konklusion................................................................................................................. 27
31. RESUMÉ
Denne handlingsplan beskriver en  række initiativer, der er nødve ndige for at give Europa et
stærkere offentligt forskningsgrundlag og gøre det mere attraktivt for den private sektor at
investere i forskning og innovation. Ved at ge nnemføre disse tiltag vil EU kunne slå bro over
den voksende kløft, der er melle m Europa og dets vigtigste handelspartnere, når det gælder
investeringsniveauet inden for forskning, og som bringer vort langsigtede innovations-,
vækst- og beskæftigelsespotentiale i fare. Opga ven er at nå det mål, der blev sat af Det
Europæiske Råd på topmødet i Barcelona i marts 2002, nemlig at hæve den gennemsnitlige
investering i forskning fra 1,9% af BNP i dag til 3% inden 2010. Heraf bør to tredjedele
finansieres af den private sektor.
For at nå Barcelona-målet bør investeringe n i forskning i Europa vokse med gennemsnitligt
8% om året, fordelt mellem 6% årligt for de offentlige investeringer og 9% for privateinvesteringer. Dette mål er am bitiøst, men realistisk i betrag tning af den solide opbakning om
målet.
På topmødet i marts 2003 opfordr ede Det Europæiske Råd Kommissionen til at forelægge en
handlingsplan. Resultatet foreligger hermed, udarbejdet på grundlag af en bred høring af
europæiske institutioner, medlemsstaterne, tiltrædelses- og kandidatlande samt interesseredeparter fra erhvervslivet. Høringen viste, at der er meget bred opbakning om 3%-målet. Det
fremgik, at de fleste lande allerede er i gang med foranstaltninger, der skal stimulereinvesteringerne i forskning, og at mange har sa t sig nationale mål på linje med det europæiske
3%-mål.
Handlingsplanen sigter mod at bygge videre på denne udvikling og sikre, at de nødvendige
initiativer på europæisk og nationalt plan opretholdes, at de hænger sammen indbyrdes, og atde står mål med den udfordring, det er at fo rbedre de europæiske rammer for forskning og
teknologisk innovation radikalt. Europa står ove r for en situation, hvor det svageste led i
systemet risikerer at blive en bremse for inve steringer, som f.eks. når mangler og stivhed i
forskerkarrieren fører til, at fremragende menneskelige ressourcer forlader forskningen ellerflytter væk fra Europa. Blandt andre svaghe der kan nævnes spredningen og den manglende
synlighed af Europas ofte fremragende fors kning og de problemer, som teknologiintensive
SMV'er støder på, når de sø ger kapital til deres forsknings-  og innovationsprojekter. Også
forskernes og forskningsledernes manglende be vidsthed om beskyttelse og forvaltning af
intellektuel ejendomsr et er et problem.
Handlingsplanen supplerer en række indbyrdes forstærkende europæiske  initiativer, der har til
formål at styrke EU's konkurrenceevne, særlig  tiltag inden for erhvervs- og innovationspolitik
samt strukturelle reformer på produkt-, tjeneste-, kapital- og arbejdsmarkedet. Sammen udgør
de Kommissionens strategiske svar på det mål, som Det Europæiske Råd fastlagde påtopmødet i Lissabon i marts 2000, nemlig at  Europa skulle blive “den mest
konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden inden 2010”.
Handlingsplanens tiltag er inddelt i fire hovedgrupper.Den første gruppe tiltag har til formål at støtte  de skridt, der er taget af de europæiske
regeringer og interessegrupper, og sikre, at  de er indbyrdes sammenhængende og udgør en
effektiv kombination af strategiske foranstaltninger. Tiltagene omfatter bl.a. en systematiskkoordinering med og me llem medlemsstaterne og tiltrædelse slandene. Det foreslås også, at
der oprettes en række “europæ iske teknologifora”, der bringer de vigtigste parter –
forskningsinstitutioner, erhvervslivet, myndi gheder, brugergrupper mv. – sammen omkring
4nøgleteknologier for at formulere og gennemføre  en fælles strategi for udvikling, indførelse
og anvendelse af disse teknologier i Europa.
Den anden gruppe tiltag sigter m od at styrke den offentlige støtte til forskning og teknologisk
udvikling i væsentlig grad. For at få virksomhed erne til at investere i forskning i Europa skal
vi kunne tilbyde et væld af fremragende forskerhold, en stærk offentlig forskning med godeforbindelser til erhvervslivet og en effektiv offentlig finansiel støtte, bl.a. i form affordelagtige skatteordninger. Handlingsplanen er koncentreret om tiltag, der forbedrerforskernes karriere, bringer den offentlige forskning og erhvervslivet tættere sammen samtudvikler potentialet i europæiske og nationale offentlige finans ieringsredskaber og udnytter
det fuldt ud. For eksempel tilskynder handlingsplanen de offentlige myndigheder til inden2005 at afskaffe de regler og fremgangsmåder inden for mange offentligefinansieringsordninger, der forhindrer sama rbejde og teknologiove rførsel på tværs af
grænserne i Europa, og som dermed i betydelig grad reducerer forsknings- oginnovationsmulighederne for støttemodtagerne.
Den tredje gruppe tiltag vedrører  den nødvendige forøgelse af graden af offentlig støtte til
forskning. På baggrund af den aktuelle økonomiske  nedgang er det så meget desto vigtigere at
sikre, at budgetpolitikkerne fremmer investeringer, der fører til en større, holdbar vækst ifremtiden, og her har investering i forskning høj prioritet. Tiltagene er især rettet mod attilskynde til og overvåge en omlægning af de offentlige budgetter og mod at gøre fuld brug afde muligheder for offentlig støtte til erhvervslivet, som reglerne for statsstøtte og offentligeindkøb giver. For eksempel er det planen at klar lægge og øge bevidstheden om de former for
offentlig støtte, som myndighederne kan anvende uden at forvride konkurrencen.
Endelig har den fjerde gruppe tiltag til formål  at forbedre vilkårene for forskning og
teknologisk udvikling i Europa: beskyttelse af  intellektuel ejendomsret, regulering af
produktmarkeder samt standardisering, konkurrenc eregler, finansmarkeder, beskatningsvilkår
og virksomhedernes behandling af forskning  i deres ledelses- og regnskabspraksis.
Handlingsplanen sætter for eksempel det mål,  at alle studerende inden for videnskabs-,
ingeniør- og handelsuddannelser som minimu m bør følge et grundkursus i intellektuel
ejendomsret og teknologioverførsel.
Handlingsplanen markerer starten på en proces. Resultaterne vil blive fulgt nøje, og
Kommissionen og Rådet vil, om nødvendigt, udstikke  videre retningslinjer i fremtiden for at
holde EU på rette kurs. Men tiden er knap, og kløften melle m Europa og dets vigtigste
handelspartnere vokser stadig. Derf or må vi straks tage fat på at gennemføre handlingsplanen
på alle niveauer, vel vidende at det, der står på spil, er Europas ambition om at blive den mest
dynamiske base for innovationsdr evet vækst og jobskabelse.
2. E
T KRAV OM HANDLING
På topmødet i Barcelona i mart s 2002 efterlyste Det Europæiske Råd en indsats for at øge
investeringerne i forskning og teknologisk udvikling1 og bygge bro over kløften til Europas
vigtigste konkurrenter. Investeringerne i forskni ng, vedtog Det Europæiske Råd, skulle øges
fra 1,9 % til 3% af BNP i EU inden 2010, og erhver vslivets andel skulle stige til to tredjedele
af de samlede investeringer. Si den da har alle interesserede pa rter bekræftet, at der er behov
for handling, og at det er nødvendigt at  handle hurtigt i ove rensstemmelse med de
                                                
1"Forskning og teknologisk udvikling" omtales herefter som "forskning" eller “F&U”.
5retningslinjer, Kommissionen foreslog i sin me ddelelse af september 2002: “Mere forskning i
Europa: mod 3% af BNP”2. Forskellen mellem EU og USA, når det gælder investering i
forskning, er allerede på over 120 mio. euro om  året, og den vokser hurtigt, med alarmerende
konsekvenser for det langsigtede  potentiale for innovation, vækst og jobskabelse i Europa.
Som forklaret i meddelelsen af  september 2002 hænger kløften sammen med, at vilkårene for
privat investering i forskning i Europa er mindre attraktive, dels på grund af lavere og
muligvis mindre effektiv offentlig støtte og dels som følge af en række hindringer i degenerelle vilkår for europæisk forskning og innovation.
Siden september 2002 har Kommissionen genne mført en bred høring af europæiske
institutioner, medlemsstaterne, tiltrædelses- og kandidatlandene, samt diverseinteressegrupper, navnlig den eu ropæiske industri og finansse ktoren. Deltagerne har givet
udtryk for en overvældende opbakning om 3%-mål et og tanken om at lægge særlig vægt på
erhvervslivets investering i forskning. Mange svar indeholdt nyttige oplysninger og forslag,der er blevet anvendt under udarbejdelsen af nærværende handlingspla n. Alle medlemsstater,
tiltrædelses- og kandidatlande var enige om, at det er vigtigt at øge investeringerne iforskningen, og de fleste lod vide, at de alle rede havde iværksat po litikker og konkrete tiltag i
den henseende eller var i færd med at gøre de t. Mange af landene har også fastsat nationale
mål på linje med 3%-målet. For eksempel har bå de Frankrig og Tyskland indført 3%-målet på
nationalt plan, og det samme har en fremtidig medlemsstat, Slovenien, gjort. Der er såledesved at komme skred i udviklingen.
Både Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget støttede 3%-målet, og det
samme gjorde de medlemmer af Europa-Parlamentet, der deltog i en offentlig debat omemnet.
De adskillige detaljerede reaktioner fra erhvervslivet og diverse erhvervssammenslutninger
var også alle positive. Mange, bl.a. den europæiske industris ammenslutning (UNICE) og det
europæiske rundbordsforum for industrivirks omheder (ERT), understregede, at det er
altafgørende for Europas konkurrenceevne, at vi  når 3%-målet, men at det vil kræve store
politiske forandringer, for at det atter kan blive attraktivt at investere i forskning i Europa. IERT's anbefalinger til Det Europæiske Råds topmøde i marts 2003 lå hovedvægten på 3%-
målet, og i UNICE's anbefalinger var dette også  et af hovedemnerne. Sammenslutninger, der
repræsenterer små og mellemstore virksomheder (SMV), var enige om, at øget investering iforskning også havde høj prio ritet blandt de res medlemmer.
En vigtig oplysning, der kom frem under hørin gen, er, at store europæiske virksomheder
forventer at opretholde en væsentlig grad af investering i forskning på trods af den nuværende
økonomiske opbremsning og - hvad der er særlig  bemærkelsesværdigt - trods den drastiske
nedgang i visse højteknologisekto rer. Men da de mere bars ke økonomiske vilkår gør det
endnu vigtigere for disse virksomheder at rati onalisere deres udvikling på verdensplan, har de
ikke planer om nye forskningsinvesteringer i EU , men snarere i andre regioner, som de anser
for mere attraktive, bl.a. USA og visse lande i Asien. Samtidig føler europæiske SMV'er, atderes evne til at investere i forskning og innova tion ofte er begrænset, både på grund af lavere
selvfinansieringskapacitet og som følge af vanskeligere adgang til ekstern finansiering. Denuværende økonomiske forhold har yderligere begr ænset deres adgang til kapital til forskning
og teknologisk innovation
3. Den økonomiske nedgang gør det dermed endnu mere vigtigt og
hastende at målrette  den offentlige indsats mod at støtte forskning og innovation.
                                                
2KOM(2002) 499, 11. september 2002.
3“Teknologisk innovation" omtales herefter blot som "innovation".
6Hvis vi når 3%-målet, vil det ifølge en økonom etrisk undersøgelse, de r er gennemført for
Kommissionen4, have stor indflydelse på den langsigt ede vækst og beskæftigelse i Europa, i
form af en ekstra produktion på omkring 0,5% og 400.000 ekstra job hvert år efter 20105. Den
samlede effekt på vækst og be skæftigelse vil muligvis være e ndnu større, takket være det
skub opad, som den øgede forskning i verdenskla sse vil give den europæiske industri- og
servicesektors konkurrenceevne og Europas økonomiske tiltrækningskraft på verdensplan.
Sidst, men ikke mindst, vil øget forskning i områder af social og miljømæssig interessemedvirke til, at Europa kan føre an i udvi klingen mod en mere holdbar fremtid. Som
Kommissionen understregede i sin rapport til De t Europæiske Råds møde i marts 2003
6, er
investering i forskning derfor kernen i de n strategi for økonomisk, social og miljømæssig
fornyelse i Europa, som Det Europæiske Råd præsenterede på topm ødet i Lissabon i marts
2000.
På topmødet den 21. marts 2003 opfordrede Det Europæiske Råd Kommissionen til at
udarbejde nærværende hand lingsplan, og bad Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne
skride til handling på grundlag heraf.
Handlingsplanen er baseret på en bred og sy stematisk strategi for forskning og innovation.
Både høringen og de supplerende undersøgelser viste, at en sådan strategi er det eneste
pålidelige middel til at opnå den nødv endige forøgelse af investeringerne i offentlig og privat
forskning. Hvis man antager, at EU's BN P i gennemsnit vokser med 2% årligt frem til 2010,
kræver de mål, der blev sat i Barcelona (3% af BNP til forskning, heraf to tredjedele fra denprivate sektor), at den samlede europæiske forskningsindsats vokser med 8% årligt, fordelt
mellem 9% for private investeringer og 6% for offentlige investeringer.
For at opnå dette tager handlingsplanen først fat på behovet for at udvikle en fælles
forståelse , der deles på alle politiske niveauer og af alle berørte parter, og for at sikre en
vedvarende og sammenhængende fremgang i hele Europa.  Dette kan opnås f.eks. ved - alt
efter behov - at anvende en åben koordiner ingsproces, europæiske teknologifora og en
gensidig læreproces for de europæiske re gioner, samt ved at udtænke og gennemføre en
blanding af strategier, der på en sammenhæ ngende måde kombinerer en bredere vifte af
politiske midler. At få hele Europa til at arbejde sammen er et vigtigt aspekt (se kapitel 3).
Derefter gennemgår handlingsplanen en række aspekter, der vedrører  effektiviteten i den
offentlige støtte til forskningen, omfanget af de offentlige ressourcer, der stilles til rådighed,og forbedring af rammebetingelserne:
– Effektivisering af den offentlige st øtte til forskning og innovation, både finansielt og
hvad angår menneskelige ressourcer og det o ffentlige forskningsgrundlag (se kapitel 4).
– Omdirigering af offentlige ressourcer mod forskning og innovation , gennem øget vægt
på kvaliteten af de offentlige investeringer, tilpassede statsstøtteregler, bedre udnyttelse afoffentlige indkøb (se kapitel 5).
                                                
4Undersøgelse gennemført af ERASME-forskerholdet (Paris) ud fra en tilpasset udgave af Nemesis-
modellen (endnu ikke offentliggjort).
5Dette vil navnlig skyldes væsentlige strukturelle ændringer i den europæiske økonomi, især et skift modmere forskningsintensive og hurtigt voksende virksomheder samt en betydelig forøgelse afinnovationskapaciteten i den europæiske økonomi.
6Kommissionens rapport til Det Europæiske Råds forårsmøde, "At vælge at vokse: Viden, innovation og
job i et sammenhængende samfund", KOM(2003) 5, 14. januar 2003.
7– Forbedring af rammebetingels erne for forskning og innovation , herunder beskyttelse
af intellektuel ejendomsret, reguleri ng af produktmarkeder, konkurrenceregler,
finansmarkeder, beskatningsvilkår og virkso mhedernes behandling af forskning i deres
ledelses- og regnskabspraksis (se kapitel 6).
Handlingsplanen skal ses i sammenhæng med de forskellige politiske initiativer og den
koordineringsproces, der indgår i Lissa bon-strategien, særlig inden for økonomi- og
beskæftigelsespolitik, erhvervs politik, uddannelsespolitik og inte rnational markedsstrategi.
Foranstaltninger for at fremme investering i forskning må gå hånd i hånd med tiltag, der øgervirksomhedernes motivation for at innovere og  deres evne til at drage konkret udbytte af
forskningen - tiltag, der gennemføres som led i industri-, iværksætter- og
innovationspolitikken. Den nyligt offentli ggjorte meddelelse om innovationspolitik
7
understreger betydningen af ikke-t eknologiske former for innovation8, udpeger de forskellige
politikområder, der spiller en rolle for virk somhedernes tilbøjelighed til at innovere, og
kortlægger vejen til en styrket innovations politik gennem samarbejde og udveksling af
erfaringer. Det er også vigtigt at gennemføre  strukturelle reformer  på produkt-, tjeneste-,
kapital- og arbejdsmarkeder for at sk abe et mere dynamisk og konkurrencepræget
erhvervsmiljø, der bidrager til investeringe r i forskning og innovation. Handlingsplanen
behandler specifikke aspekter, der har dire kte relevans for investering i forskning.
Handlingsplanen har sit eget websted9, der indeholder støttedokumen tation og links til andre
websteder for relevante politikker og aktiviteter. Webstedet vil blive forbedret og ajourførtløbende, bl.a. med oplysninger om gennem førelsen af handlingsplanen. Vedlagte
arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegre ne indeholder specifikke oplysninger og
analyser som baggrund for handlingsplanen.
3. F
REMAD I FÆLLESSKAB
Medlemsstaterne er helt på det rene med, at der må investeres  mere i forskningen, og de er
gået i gang med at iværksætte politikker og foranstaltninger til dette formål. En europæisk
koordineringsproces  er vigtig for at sikre, at medlemsstaterne lærer af hinanden og træffer
foranstaltninger, der er indbyrdes sammenhængende . En sådan proces vil også sikre, at Det
Europæiske Råd løbende kan følge, hvilke frem skridt der sker mod de mål, der er sat.
Der bør tages hensyn til sektorspecifikke spørgsmål, bl.a. ved at fastsætte specifikke mål og
milepæle inden for visse område r, såsom informations- og kommunikationsteknologi. Der er
behov for øget sammenhæng og koordinering melle m de forskellige parter, der er involveret i
udvikling og indførelse af nøgleteknologie r i Europa. Dette kan opnås ved hjælp af
europæiske teknologifora , der bringer de centrale parter sammen med det formål at opstille
en fælles strategisk dagsorden for forskning, der også omfatter relevante regulerings- ogstandardiseringsspørgsmål.
"Fremad i fællesskab" betyder også, at den øgede forskning og i nnovation skal komme alle
regioner til gode . Der er betydelige forskelle og sk ævheder mellem regionerne i det udvidede
                                                
7"Innovationspolitikken - en opdatering af EU's tilgang til Lissabon-strategien", KOM (2003) 112, 11.
marts 2003. Se også Kommissionens meddelelse, "Industripolitik i et udvidet Europa" (KOM(2002)714, 11. december 2002) og grønbogen "En iværksætterkultur i Europa" (KOM(2003) 27, 21. januar2003).
8Teknologisk innovation skal ofte kombineres med andre former for innovation, f.eks. inden for design,markedsføring og virksomhedsorganisation, fo r at give det fulde kommercielle udbytte.
9http://europa.eu.int/comm/research/era/3pct/
8EU. Mens nogle regioner vil være i stand til at  bevare eller udvikle en  teknologisk lederrolle,
bør andre snarere koncentrere sig om at udvi kle absorptionskapacite t – herunder anvendt
forskning og udvikling – der vil sætte dem i stand til at høste udbytte af forskning i
verdensklasse, der udføres andre steder i Europa. Alle regioner vil dog have fordel af en mere
systematisk udveksling af erfaringer, når de udformer deres forskningsstrategier.
Endelig bør administrationer på alle niveauer udvikle et systemisk syn på de forskellige
politiske dimensioner , der må inddrages, når der fas tlægges og gennemføres passende
kombinationer af politikker for at  fremme privat investering i forskning og innovation.
Sådanne politikkombinationer i nvolverer ofte forskellige sektorer af den offentlige
administration, og koordineringe n mellem disse må styrkes.
3.1. Sammenhængende udvikling af nationale og europæiske politikker
En åben koordineringsproces, således som efterl yst af Det Europæiske Råd på forårstopmødet
2003, vil gøre det lettere for medl emsstaterne at lære af hinand en under deres bestræbelser på
at øge og forbedre investeringerne i forskning. En sådan proces vil desuden medvirke til atøge virkningen af medlemsstaternes tiltag ved - på et frivilligt grundlag - at sikre større
sammenhæng mellem tiltagene og med tilsvarende EU-tiltag. Endelig vil den indebære ensystematisering af den dataindsamling og rapportering, der er nødvendig for, at Det
Europæiske Råd kan gøre status over udvi klingen mod de fastlagte mål og vurdere
foranstaltningernes effektivitet
10.
Ud fra de retningslinjer, som Det Europæ iske Råd udstak på mødet i Lissabon, vil
anvendelsen af den åbne koordi neringsmetode mod 3%-målet be stå i en vedvarende kollektiv
overvågningsproces, en ordning for rapportering af nationale initiativer  og fremskridt og en
dynamisk gensidig læreproces, der:
– rettes mod europæiske mål (i dette tilfælde 3%-målet og 2/3-målet), som medlemsstaterne
omsætter til nationale mål og tiltag, der er i overensstemmelse med det overordnede EU-mål, og som samtidig er afstemt efter de nationale forhold og målsætninger.
– tilrettelægges efter fælles retningslinjer (som foreslået over for medlemsstaterne i
nærværende handlingsplan)
– støttes af et sæt udvalgte indikatorer og af  benchmarkingaktiviteter inden for afgrænsede
områder, hvor der er et særligt behov for detaljeret dataindsamling og
informationsudveksling samt for etablering og formidling af god praksis.
Denne fremgangsmåde bør også anvendes på de initiativer, der har at gøre med 3%-målets
konsekvenser for de menneskelige ressourcer: De n eksisterende proces, der først og fremmest
er rettet mod forskeres interna tionale mobilitet, må  derfor udvides til at omfatte tiltag for at
skaffe flere tilstrækkeligt kvalificerede menneskelige ressourcer inden for videnskab ogteknologi.
Det skal sikres, at fremgangsmåden er sa mmenhængende med og supplerer den gensidige
læreproces vedrørende innovation, således som skits eret i meddelelsen om
innovationspolitik
11.
                                                
10Se vedlagte interne arbejdsdokument fra Kommissionen.
11Op. cit.
9Nye tiltag
/g252 Iværksætte en åben koordineringsproces for foranstaltninger, der har til formål at
øge investeringerne i forskning , med deltagelse af medlemsstaterne og
tiltrædelseslandene samt de kandidatlande, der er interesserede. Dette tiltag skal baseres på
den lette metode og det sæt eksisterende indikatorer, der foreslås i bilaget til denne
handlingsplan (Udførelse: medlemsstaterne og tiltrædelseslandene med bistand fra
Kommissionen, 2003).
/g252 Iværksætte en åben koordineringsproces for foranstaltninger, der har til formål at
udvikle de menneskelige ressourcer inden for videnskab og teknologi . Der skal lægges
særlig vægt på konsekvenserne af 3%-målet, og tiltaget skal ses som en udvidelse af den
igangværende proces, der er koncentreret om mobilitet ( Udførelse: medlemsstaterne og
tiltrædelseslandene med bistand fra Kommissionen, 2003).
3.2. En fælles vision for udvikling og indførelse af nøgleteknologier
På nogle områder har forskning en vital ro lle at spille, når stør re teknologiske, økonomiske
eller samfundsmæssige udfordringer skal grib es an. Her vil europæiske teknologifora kunne
fremme effektive offentlig-private partnerskabe r, der alt efter omstændighederne involverer
offentlig forskning, erhvervslivet, finansinstitutioner, brugere, myndigheder ogbeslutningstagere. Derved skabes den drivkraft, der skal til for at mobilisere forsknings- oginnovationskræfterne og lette fr emvæksten af “lead markets”
12 i Europa.
Grundlæggende vil teknologifora være et midde l til at bringe alle interessegrupper sammen
med det formål at udvikle en langsigtet vi sion, skabe en sammenhængende, dynamisk strategi
for opfyldelsen af denne vision og lede gennemførelsen heraf. En strategiskforskningsdagsorden vil være et afgørende led i strategien for at optimere forskningens bidragtil processen. Teknologifora bør også  drøfte både de tekniske og  ikke-tekniske hindringer for
og krav til en optimal udvikling, indførelse og  anvendelse af teknologie r, herunder love og
administrative bestemmelser, standarder, finansielle aspekter, social acceptering,
kvalifikationer og uddannelsesb ehov, idet de relevante EU- politikker tages i betragtning.
Eksisterende initiativer på områder såsom luftfart og jernbanetransport rummer eksempler på
god praksis og udgør faktisk en første grupp e af europæiske teknolog ifora. Kommissionen har
planer om i samarbejde med relevante parter at oprette yderligere europæiske teknologifora
inden for centrale områder som f.eks. plantege nomisk forskning , vej- og søtransport, brint,
solceller, områder inden for nanoteknologi og  informations- og kommunikationsteknologi, og
stålteknologi.
Nye tiltag
/g252 Etablere europæiske teknologifora  vedrørende en række nøgleteknologier efter de
kriterier og den metode, der er skitseret i Kommissionens interne arbejdsdokument, som er
vedlagt denne meddelelse (Udførelse: interesserede par ter med bistand fra Kommissionen,
2003).
                                                
12Kommissionens meddelelse, "Innovationspolitikken - en opdatering af EU's tilgang til Lissabon-
strategien", op. cit., behandler begrebet "lead markets".
103.3. Øget investering i forskning skal komme alle regioner til gode
En række afsluttede og igan gværende initiativer har tilskynde t regionerne til at udvikle deres
egne innovationsstrategier, herunder forskningsasp ekter. Disse initiativer har allerede har vist
sig at være yderst værdifulde , idet de har øget regionernes  bevidsthed om betydningen af
forskning og innovation13 og hjulpet dem til at iværksætte politikker, der støtter forskningen.
3%-målet sætter imidlertid gang i mange nye politiske tiltag på europæisk og nationalt plan,og dette må afspejles i ajourførte og styrkede regionale strategier. Desuden har tiltrædelses-og kandidatlandene specifikke behov, f.eks. med hens yn til infrastruktur (der  allerede stort set
er på plads i de nuværende medlemsstater), og  disse behov må der tages hensyn til, når der
udvikles regionale strategier.
Nye tiltag
/g252 Etablere et forum for gensidig læring  for at støtte regionerne i deres videre udvikling af
forskningsstrategier, idet der tages hensyn  til deres specifikke forhold og behov. Dette
forum skal bygge på eksisterende aktiviteter og  frem for alt støttes gennem udvikling af en
regionstypologi, en metode til sammenlignende vurdering af regionale præstationer samt
specifikke tiltag for at fremme videnskabs - og teknologifremsyn på regionalt plan
(Udførelse: Kommissionsstøttet proces i samarbejde med regionerne, 2004).
3.4. En sammenhængende kombination af politiske virkemidler
Virksomheder vil kun investere mere i fors kning, hvis de kan drag e konkrete kommercielle
fordele af resultaterne. De skal have adgang til tilstrækkelige menneskelige ressourcer af højkvalitet og til et stærkere og me re fleksibelt offentligt forskningsgrundlag. Der er behov for
øget og mere effektiv offentlig støtte, og støtten må ledsages af meget mere fordelagtigerammebetingelser, såsom tilfre dsstillende ordninger for in tellektuel ejendomsret, et
konkurrencebaseret miljø med forsknings- og innovationsvenlige love og konkurrenceregler,
samarbejdsvillige finansmarkeder og fordelagtige skatteregler.
Kommissionens meddelelse for nylig om industripolitik, iværksætterkultur og
innovationspolitik
14 supplerer nærværende handlingspl an, idet den peger mod en mere
konkurrencedygtig erhvervssektor, der er villig til at  investere i og høste udbytte af forskning.
Som det for nylig blev påpeget i en rapport til Kommissionen15, betyder omfanget af de
strukturelle forandringer, der er nødvendige fo r at forvandle EU til en forskningsintensiv,
højteknologisk, videnbaseret økonomi, at det er  højst usandsynligt, at det vil være
tilstrækkeligt at følge en enkelt, isoleret frem gangsmåde. Det vil helt klart være nødvendigt at
mobilisere en bredere vifte af politikker og virk emidler, der skal koordi neres nøjere end hidtil
for at stimulere privat investering i fors kning og innovation. I denne nødvendige, bredere
kombination af politikker bør man optimere anvendelsen af forskellige finansielle støttemidlerog kombinere dem med tiltag for at forbedre rammebetingelserne. Det er således en centraludfordring for de offentlige myndigheder at udforme og gennemføre hensigtsmæssigepolitikkombinationer både på EU-plan og på nationalt og  regionalt plan. Hvilke
                                                
13Se vedlagte interne arbejdsdokument fra Kommissionen.
14Op. cit.
15Rapport til Kommissionen fra en uafhængig ekspertgruppe: “Raising EU R&D intensity: Improving the
effectiveness of the mix of public support mechanisms for private sector research and development”(Forøgelse af F&U-intensiteten i EU: forbedring af effektiviteten i de forskellige offentlige
støtteordninger for forskning og udvikling i den private sektor), april 2003.
11politikkombinationer der er de bedst mulige, af hænger af de specifikke styrkeområder og
svagheder i de nationale eller regionale fo rsknings- og innovationssystemer, samt i visse
tilfælde af sektorspecifikke spørgsmål. Ud formningen af politikkombinationerne kræver en
effektiv koordinering mellem de forskellige berørte ministerier eller departementer.
Det følgende tiltag er så ledes altafgørende for en effektiv  udvikling af nationale politikker til
støtte for forskning og innovation. Kommissi onen anvender denne me tode, når den udvikler
sine egne politikker, og vil støtte medlemsstater, der anvender den, gennem den åbnekoordineringsmetode.
Nye tiltag
/g252 Effektivisere offentlige tiltag, der har til fo rmål at fremme forskning og innovation, ved at
udforme politikkombinationer, der på en sammenhængende måde anvender
forskellige politiske virkemidler, og ved at skabe et samspil med politikker, der
iværksættes i andre lande og på europæisk plan . Arbejdet skal navnlig bygge på den
viden og de erfaringer, der udveksles  gennem den åbne koordineringsmetode (Udførelse:
alle niveauer, med støtte fra Kommi ssionen til den åbne koordineringsproces).
4. BEDRE OFFENTLIG STØTTE TIL FORSKNING OG INNOVATION
Erhvervslivets reaktioner på "Mere forskning i Europa"16 viste entydigt, at de vigtigste
faktorer, når virksomheder afgør, om og hvor de  skal investere i forskning, er, hvorvidt der er
et rigeligt udbud af fremragende forskere, et  dynamisk offentligt forskningsgrundlag i
verdensklasse, finansielle incitamenter og fordelagtige lovrammer. Dette kapitel handler ombehovet for at øge og forbedre de mennesk elige ressourcer, styrke det offentlige
forskningsgrundlag og gøre de forskellige offe ntlige finansieringsredskaber mere effektive.
4.1. Menneskelige ressourcer
Der er brug for flere velkvalificerede forskere i Europa for at nå den tilsigtede stigning i
investeringerne i forskning inden 2010. Øget i nvestering i forskning vil øge efterspørgslen
efter forskere: det skønnes, at der bliver brug for yderligere 1,2 millioner
forskningsmedarbejdere, heraf 700 000 yderligere forskere, for at nå målet
17. Denne forøgelse
kommer oven i den forventede udskiftning af  den aldrende arbejdsstyrke inden for
forskningen. Det må også tages i betragtning, at vi står over for et generelt demografisk
pres18, en stagnation i antallet af nye studerende inden for en række fag og international
konkurrence om højt kvalificeret arbejdskraft. Fo r at bringe de menneskelige ressourcer i
overensstemmelse med de forventede behov for forskning og innovation må de berørte parter
derfor gøre en kombineret og væsentlig indsats med følgende formål: at tiltrække ettilstrækkeligt antal forskere i verdensklasse til Europa, at gøre forskning mere attraktiv forforskellige befolkningskategorier, især kvinder
19, og at reducere tab på de forskellige
uddannelsestrin og under forskerkarrieren, he runder på det mest erfarne niveau. Dette
                                                
16Op. cit.
17Målt i antal medarbejdere. Tallene vil ligge i den nævnte størrelsesorden, men de præcise tal afhænger
af, hvilken hypotese der anvendes. Der var ca. 1,6 millioner forskere i medlemsstaterne ogtiltrædelseslandene i 2000.
18Den erhvervsaktive befolkning forventes at være faldet med 9 mio. i 2010.
19Potentialet for at øge antallet af kvindelige forskere er betydeligt, da andelen af kvinder inden for
forskning i den offentlige og den private sektor, ligger på henholdsvis 31% og 15%.
12indebærer, at man tager forskningsrelaterede spørgsmål op i en række politikker, bl.a.
arbejdsmarkeds-, beskæftigelses-, uddannelses- og indvandrerpolitik. Selv  om der foretrækkes
generelle foranstaltninger, hvor det er muligt, er det nødvendigt også at overveje midlertidige
specifikke foranstaltninger i betragtning af, hvor stort og akut behovet for flere forskere er.
For at styrke de menneskelige ressourcer inden for forskning er der således brug for en
kombination af initiativer på medlemsstats-, regions- og EU-plan, der sigter mod at:
– tiltrække flere studerende til forskning, navnlig  ved at øge de økono miske incitamenter,
gennem initiativerne under handlingsplanen for videnskab og samfund og ved at øge
mulighederne for mobilitet blandt de studerende
– tiltrække internationale forskere til Europa og fremme mobilitet mellem den akademiske
verden og erhvervslivet
– fastholde forskere i professi onen og i det europæiske fors kningsrum ved at give dem
fordelagtige karrriereudviklingsudsigter og ved at skabe et positivt billede afforskererhvervet.
De vigtigste igangværende EU-initiativer af betydning for 3%-målet
/g252 Gennemførelse af mobilitetsstrategien for det europæiske forskningsrum, især initiativer, der har til
formål at lette adgangen til de europæiske forskningsarbejdsmarkeder, f.eks. iværksættelse af
informationssystemer for forskere, fuld udnyttelse af mulighederne for koordinering af
socialsikringsordninger, herunder øget udbredel se af supplerende pensionsordninger, samt
gennemførelse af planerne om et europæisk sygesikringskort.
/g252 Gennemførelse af handlingsplanen for videnskab og samfund, særlig tiltag for at fremme en
generel hensyntagen til kønsaspektet og lancering af et initiativ for at styrke undervisningen i
videnskabelige fag og slå bro over kløften mellem en videnskabelig uddannelse og videnskabeligt
arbejde.
Nye tiltag
/g252 Udarbejde forslag om forskerkarrieren , der sigter mod at åbne de nationale systemer for
rekruttering og bedømmelse af forskere sa mt videre karriereudvik ling på europæisk og
internationalt plan, herunder drøftelse af behovet for specifikke lovrammer ( Udførelse:
meddelelse fra Kommissionen i 2003, medlemsstaterne).
/g252 Undersøge behovet for yderligere europæiske eller samordnede tiltag for at forbedre
vilkårene for forskere i EU betydeligt , som led i den åbne koordineringsproces
(Udførelse: Kommissionen og medlemsstaterne, fra 2003).
/g252 Vedtage og gennemføre de planlagte forsl ag om en handlingsplan og et direktiv om
vilkårene for indrejse og ophold for statsborgere fra tredjelande med henblik på at
udføre forskning i EU (Udførelse: forslag fra Kommissionen, 2003).
134.2. Den offentlige forskning og dens forbindelser til erhvervslivet
Forbindelserne mellem erhvervslivet og offentlig forskning (inden for universiteter eller
offentlige forskningsorganisationer) er ved at udvikle sig fra et system domineret af
sponsorordninger, hvor virksomheder finansierer offentligt forskning i specifikke problemer,
til mere strukturerede former for partnerskaber, der sigter mod et vedvarende, langsigtetsamspil. Der er en stigende erkendelse af, at offentlige forskningsinstitutioner kan væreværdifulde partnere, der bidrager med supplere nde ekspertise, viden og ressourcer, der ofte
ikke er til rådighed i erhvervslivet. Et sådant partnerskab udgør et potentielt effektivt redskabtil at gøre investering i forskning mere attraktiv for erhvervslivet, samtidig med at det gavnerden offentlige forskning.
I Europa befinder vi os dog endnu i det første  stadium af denne proces. Mange virksomheder
ser stadig offentlig forskning som slet og ret en kilde til grundviden og højtuddannetarbejdskraft. I de tilfælde, hvor der er etablere t en partnerskabsproces , ledes den ikke altid
ordentligt. Alt i alt er der i Europa en udbredt opfattelse af, at der er en vedvarende kløft
mellem præstationerne inden for henholdsvis akademisk forskning og teknologibaseret
innovation.
De vigtigste igangværende EU-initiativer af betydning for 3%-målet
/g252 Initiativer, der skal udvikles på baggrund af høringen om Kommissionens meddelelse,
“Universiteternes rolle i det eur opæiske vidensamfund”, navnlig om hvordan man skaber et tættere
samarbejde mellem universiteter og virksomheder.
Nye tiltag
/g252 Videreføre eller iv ærksætte nødvendige lovgivnings- og administ rative reformer samt
støtteforanstaltninger, så offentlige forskn ingsinstitutioner får mulighed for at knytte
mere effektive forbindelser til erhvervslivet , især til små og mellemstore virksomheder,
samtidig med at de bevarer deres of fentlige opgaver inden for uddannelse og
grundforskning. Blandt de emner, der skal tages op, er oprettelse af etableringscentre,
forskerparker, startkapital og nye typer af offentlig-private partnerskaber samt bedømmelse
af forskeres præstationer (Udførelse: medlemsstaterne).
/g252 Øge erhvervslivets og andre in teressegruppers deltagelse i fa stlæggelsen af prioriteter
for den offentlige forskning (Udførelse: alle niveauer).
/g252 Opstille retningslinjer til støtte for medlemsstaterne, når de revurderer – og om
relevant, tilpasser – deres nationale ordninger for ejendomsret, licenser og udnyttelse
af intellektuelle ejendomsrettigheder , med det sigte at fre mme teknologioverførsel til
erhvervslivet og indirekte nyttevirkninger (Udførelse: Kommissionen i samarbejde med
medlemsstaterne, 2004).
/g252 Opstille europæiske retningslinjer for forvaltning og udnyttelse af intellektuel
ejendomsret i offentlige forskningsinstitutioner og offentlig-private partnerskaber.
Disse retningslinjer skal gøre det nemmere for offentlige forskningsinstitutioner at
udarbejde og anvende (på frivillig basis) chartre, der indeholder de vigtigste principper
vedrørende f.eks. ejendomsret og licenser i fo rbindelse med forskningsresultater, fordeling
af indtægter mv. (Udførelse: Kommissionen i samarb ejde med interessegrupper, 2004).
144.3. Offentlige finansieringsredskaber: bedre kombination og større effektivitet
En forøgelse af den offentlige støtte til fors kning og innovation må le dsages af bestræbelser
på at effektivisere støtten, og navnlig øge dens stimulerende virkning på private investeringer.Der er rig mulighed for en mere effektiv udnyttelse af de forskellige offentligefinansieringsredskaber, enkeltvis og i kombination: direkte foranstaltninger,
skatteincitamenter, ga rantiordninger, støtte til risikov illig kapital. Der er brug for en
kombination af instrumenter, da intet enke lt instrument kan tilg odese behovene i alle
segmenter af erhvervslivet optimalt. Direkte foranstaltninger og skattemæssige incitamenterkan anvendes til både store virksomheder og SMV'er, mens garantiordninger ogrisikokapitalordninger hoveds agelig vedrører SMV'er.
Offentlige finansieringsredskaber må udvikl es og anvendes under behørig hensyntagen til
konkurrencereglerne, navnlig EF-traktatens artikel  87, og, når det gælder  skatteincitamenter,
med behørig hensyntagen til medlemsstaternes skattemæssige forpligtelser inden for EU,navnlig adfærdskodeksen for virksomhedsskat.
4.3.1.  Kombination af finansieringsredskaber
Hovedudfordringen på europæisk plan er at st yrke de vigtigste finansieringsredskabers
respektive roller og deres indbyrdes sammenhæng, så de yder bedst muligt støtte til forskningog innovation: det 6. rammeprogram for forskning  (FP6), strukturfondene, Eureka og EIB-
Gruppens finansieringsinstrumenter
20. Man bør desuden undersøge muligheden for at anvende
en del af den støtte fra Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling, der ydes til
tiltrædelses- og kandidatlande, til at fremme erhvervslivets investeringer i forskning oginnovation. Medlemsstaterne bør også forsøge at optimere deres kombi nation af redskaber
under hensyntagen til de særlige forhold i deres forsknings- og innovationssystemer såvel som
til erfaringer fra andre lande  og udviklingen på EU-plan.
De vigtigste igangværende EU-initiativer af betydning for 3%-målet
/g252 Indsatsen for at skabe yderligere komplementaritet og samspil mellem europæiske
finansieringsredskaber: det 6. rammeprogram for forskning, strukturfondene, EIB/EIF, og Eureka
(fælles arbejdsgrupper).
/g252 Effektiv gennemførelse af det 6. rammeprogram for forskning, især for at fremme toppræstationer
og øge integrationen af ressourcer, samt samarbejde mellem nationale programmer (ERA-Net-
ordningen).
/g252 Midtvejsevaluering af strukturfondinstrumenterne, med særlig vægt på de mulige fordele,
regionerne kan drage af tiltag under området forskning og innovation.
/g252 Lancering af EIB-Gruppens ‘innovation 2010’-i nitiativ som opfølgning af ‘innovation 2000 ’-
initiativet, med øgede midler (et investeringsmål på 20 mia. euro 2003-2006) og forbedrede
instrumenter til investering i forsknings- og innovationsaktiviteter.
                                                
20Herunder Den Europæiske Investeringsbank (EIB), der står for låneordninger, og Den Europæiske
Investeringsfond (EIF), der forvalter egenkapital- og garantiordninger.
15Nye tiltag
/g252 Give forskning og innovation en centr al placering under strukturfondene (Udførelse:
Kommissionens tredje samhørighedsrapport, 2003).
/g252 Strømline finansieringen af samarbejdsprojekter under EUREKA, bl.a. ved at
undersøge mulighederne for at sy nkronisere den nationale støtte21 og for at skabe en fælles
finansieringsordning (Udførelse: Eureka-medlemsstaterne).
/g252 Optimere kombinationen af finansieringsredskaber , idet der tages he nsyn til behovene i
de forskellige segmenter af erhvervslivet og  udviklingen i andre lande og på europæisk
plan (Udførelse: medlemsstaterne).
/g252 Udvikle samarbejdet mellem det 6. rammeprogram for forskning og Den Europæiske
Bank for Genopbygning og Udvikling (ERBD), i tråd med det vell ykkede samarbejde,
der er etableret med EIB-Gruppen (Udførelse: Kommissionen og ERBD, fra 2003).
4.3.2.  Direkte støtte til forskning og innovation
Direkte finansiering, sædvan ligvis i form af stipendier22, er fortsat den foretrukne form for
offentlig støtte til erhvervsforskning i de fleste lande. Ved hjælp af stipendier kan deoffentlige myndigheder målrette støtten he lt præcist mod specifikke teknologier eller
videnskabelige områder og således modvirke en konjunkturafhængig eller sektorspecifik
afmatning. De kan også påvirke støttemodtag ernes adfærd ved at knytte betingelser til
stipendierne, f.eks. for at tilskynde til udvik ling af partnerskaber og teknologioverførsel.
Et vigtigt spørgsmål er hvordan man fremmer opbygningen af en kritisk masse af forskning
inden for centrale emner, eftersom det stadig of tere viser sig, at kapa citeten på nationalt plan
er utilstrækkelig til at skabe ekspertisecentr e i verdensklasse. Desuden må det undersøges,
hvordan man sikrer deltagelse fra  SMV'er, da dette er altafg ørende for at fremme den
innovative kapacitet i store segmenter af økono mien. Endnu et vigtigt aspekt er, hvordan man
sikrer, at resultaterne af offentligt finansieret forskning udnyttes fuldt ud
23.
Et eventuelt europæisk initiativ inden for forsvarsforskning, således som foreslået af Det
Europæiske Råd i marts 2003 på grundl ag af Kommissionens meddelelse om
forsvarsindustrien, vil også øge effektiv iteten i den europæis ke F&U-indsats på
forsvarsområdet og vil kunne føre til øget i nvestering i avancerede teknologier med dobbelt
formål.
                                                
21Stipendier, lån eller garantiordninger.
22Andre eksempler på direkte støtteforanstaltninger er betingede stipendier og lån, hvor godtgørelsen af
udgifter afhænger af, om den kommercielle udnyttelse er en succes eller ej. Denne type foranstaltninger
anvendes dog ikke så ofte som almindelige stipendier.
23Se rapport til Kommissionen fra en uafhængig ekspertgruppe: “Raising EU R&D intensity: Improvingthe effectiveness of public support mechanisms for private sector research and development: directmeasures” (Forøgelse af F&U-intensiteten i EU: forbedring af effektiviteten i de offentligestøtteordninger for forskning og udvikling i den private sektor: direkte støtteforanstaltninger), april
2003.
16Nye tiltag
/g252 Afskaffe regler og fremgangsmåder inden for nationale programmer, der hæmmer
europæisk samarbejde og teknologioverførsel24 og tillade støtte til organisationer fra
andre medlemsstater , hvor det er relevant (Udførelse: medlemsstaterne, foreslået mål:
2005).
/g252 Målrette flere forskningsprogrammer mod opbygning af ekspertisecentre og -net  ved at
fremme koncentration og integr ation af ressourcer på regi onalt, nationalt og europæisk
plan (Udførelse: alle niveauer).
/g252 Styrke F&U-programmernes i nnovationseffekt ved at tilskynde og st øtte integration
af innovationsorienterede aktiviteter i forskningsprojekter (f.eks. forvaltning og
formidling af viden, uddannelsesaktiviteter, forans taltninger for at fremme indførelse af ny
teknologi i SMV'er) (Udførelse: alle niveauer).
/g252 Overveje at opstille mål for SMV'ers deltagelse  i nationale programmer, i tråd med det
15%-mål, der er fastsat i EU's rammeprogram for forskning  (Udførelse: medlemsstaterne) .
/g252 Udarbejde en europæisk dagsorden for avanceret forskning vedrørende global
sikkerhed  og iværksætte en forundersøgelse med henblik på at etablere europæiske
rammer for sikkerhedsrelateret forskning af fælles interesse, med udgangspunkt i
Kommissionens meddelelse om forsvarsindustr ien og Det Europæis ke Råds konklusioner
om dette emne (Udførelse: Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne).
4.3.3.  Skatteordninger til fordel for forskning
Skattemæssige incitamenter anvendes i stigende grad for at fremme erhvervsforskning, da de
kan udnyttes af et bredt udvalg af virkso mheder, herunder SMV'er, samtidig med at
virksomhederne bevarer maksimal uafhængigh ed. For at have nogen virkning bør sådanne
incitamenter udformes me d omtanke og koordineres med andre tiltag for at støtte forskningen.
Hvilke former for incitamenter der er de bedste  afhænger af de nationale forhold, navnlig det
overordnede nationale skattesystem, men de forskellige lande kan udmærket lære af hinanden.For eksempel tyder en nylig undersøgelse af  skatteincitamenter for erhvervsforskning
25 på, at
omsætningsbaserede ordninger, so m ganske vist er dyrere, muligvis har større virkning end
marginalomkostningsordninger, når det gælder om  at øge investeringerne i forskning, navnlig
i perioder med økonomisk nedgang. Endvidere kan det ifølge undersøgelsen være vigtigt at
gøre skatteordningerne uafhængige af rentabiliteten ved at give mulighed forfremførsel/tilbageførsel eller kont ant tilbagebetaling, hvis virkso mhederne lider tab. Det er
også afgørende, at det står helt klart, hvilke aktiviteter skatteordningerne gælder for, og
                                                
24F.eks. begrænsninger, hvad angår udnyttelse af resultaterne i andre lande og brug af underleverandører
fra andre lande. Selv nationale programmer, der ikke formelt udelukker projekter, som indebærersamarbejde med organisationer fra andre lande, kan på grund af tidligere praksis i forbindelse med
tildeling af støtte afholde sådanne projekter fra at ansøge, hvis det ikke udtrykkeligt fremgår, at de også
har mulighed for at få støtte.
25Se rapport til Kommissionen fra en uafhængig ekspertgruppe: “Raising EU R&D intensity: improvingthe effectiveness of public support mechanisms for private sector research and development: fiscalmeasures” (Forøgelse af F&U-intensiteten i EU: forbedring af effektiviteten i de offentligestøtteordninger for forskning og udvikling i den private sektor: skattemæssige foranstaltninger), april
2003.
17ordningerne skal helst omfa tte både forskning, der genne mføres af den pågældende
virksomhed selv, og udliciterede aktiviteter.
Nye tiltag
/g252 Fremme en samordnet brug af skatteincitamenter for at støtte forskningspolitiske mål
af fælles interesse , bl.a. for at:
-Støtte etablering af forskningsintens ive virksomheder og fremme deres vækst i 
den indledende fase.
-Gøre det lettere at rejse kapital gennem nye eller eksisterende fonde, der støtter 
F&U-aktiviteter i Europa.
Det bør også overvejes at samordne brugen af skatteincitamenter for at gøre
forskerkarrieren mere attraktiv.
(Udførelse: Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne som led i den åbne
koordineringsmetode, statusrapport i 2004).
/g252 Forbedre skatteordningerne for forskning på grundlag af:
- formelle evalueringer, hvor resulta terne gøres offentligt tilgængelige
- gensidig læring
- anvendelse af principper for god udformnin g, såsom enkelhed, lave administrative 
omkostninger og stabilitet
 (Udførelse: medlemsstaterne).
/g252 Offentliggøre oplysninger om budgetudgifterne til skatteincitamenter (Udførelse:
medlemsstaterne).
4.3.4.  Støtte til garantiordninger for forskning og innovation i SMV'er
Formålet med garantiordninger er at fordele risikoen mellem forskellige parter. Sådanne
ordninger kan omfatte enten aktieinvestering af risikovillig kapital eller lån. De er især egnedetil at støtte finansieringen af SMV'er og har en meget stimulerende virkning på privatinvestering. Kapitalgarantier kan passende  anvendes til at støtte teknologibaserede
virksomheder i startfasen og den indledende vækstfase, mens lånegarantier snarere vil være
egnet til at finansiere forsknings- eller i nnovationsprojekter i etablerede SMV'er, hvor
risikoen er begrænset.
Der er velorganiseret offentlig støtte til sådanne ordninger, især på europæisk plan gennem
den Europæiske Investeringsfond (EIF), hvis garantifacilitet for SMV'er har gavnet rundt
regnet 120 000 SMV'er siden 1998. Støtten ydes typisk i form af tilskud tilgarantiomkostningerne (samgaranti) eller ved at stille modgaranti for disse. Men på trods aftydelige markedssvigt i finansieringen af  forskning og innovation udnyttes garanti-
ordningernes potentiale for specifikt at st øtte forsknings- og innovationsaktiviteter
tilsyneladende stort set ikke i de fleste medlemsstater. Derfor må man overveje at udnyttesådanne ordninger bedre og fremme brugen af dem, hvor det er hensigtsmæssigt, herunder af
innovative midler, f.eks. integrering af ga rantier i en samlet pakke af ydelser og
"værdipapirisering" af lånepuljer
26.
                                                
26Se rapport til Kommissionen fra en uafhængig ekspertgruppe: “Raising EU R&D intensity: improving
the effectiveness of public support mechanisms for private sector research and development: guaranteemechanisms” (Forøgelse af F&U-intensiteten i EU: forbedring af effektiviteten i de offentlige
støtteordninger for forskning og udvikling i den private sektor: garantiordninger), april 2003.
18Nye tiltag
/g252 På grundlag af erfaringer fra visse lande: Udnytte garantiordninger bedre for at lette
SMV'ers adgang til lån og kapitalfinansiering  af forsknings- og innovationsaktiviteter
(Udførelse: alle niveauer).
/g252 Overveje at styrke og udvide fremtidige garantiordninger, der forvaltes af EIF, ud fra EIF's
egne midler eller efter mandat fra Fællesskabet, for at støtte udviklingen af nationale og
regionale garantiprogrammer, der har til fo rmål at lette SMV'ers adgang til lån og
navnlig kapitalfinansiering af forskning og innovation (Udførelse: EIB-Gruppen og
Kommissionen).
4.3.5.  Støtte til risikovillig kapital til forskningsintensive SMV'er
Forskningsintensive SMV'er er typisk mere af hængige af risikokapital i startfasen og den
indledende vækstfase, da deres selvfinansieringskapacitet er meget begrænset, set i forhold tilstørrelsen af deres forskningsinvesteringsbe hov. Desuden begrænses deres adgang til kredit af
den formodede risiko, der er forbundet med forskning. Det drastiske fald i
risikokapitalaktiviteten siden 2000 gør det særlig vanskeligt for unge forskningsintensive
SMV'er at vokse og endda at overleve under de nuværende betingelser. I betragtning af, at det
ikke lykkes markedet at rejse tilstrækkelig kapital til startfasen og den indledende vækstfase,og på baggrund af de konjunkturmæssige faktorer, der har ført til den nuværende
finansieringskløft i de efterfølgende faser, er  der god grund til at yde offentlig støtte til start-
og vækstfasen samt en bredere, tidsb egrænset støtte til risikokapitalmarkeder
27. De offentlige
foranstaltninger bør også omfatte  oplysning og bevidstgørelse.
De vigtigste igangværende initiativer af betydning for 3%-målet
/g252 Netværksaktiviteter for ledere af risikokapitalfonde og business angels med det formål at fremme
transeuropæiske, koordinerede risikokapitalaktiviteter.
Nye tiltag
/g252 Styrke og udvide EIF's risikokapitalaktiviteter for bedre at kunne rette op på
markedssvigt og den nuværende mangel på egenkapital (i startfasen og de tidlige faser,
herunder etableringscentre og fonde, der oprette s i fællesskab af universitetsnet, og for en
begrænset periode i de efterfølgende faser), og udvide EIF's rådgivning om etablering af
nye fonde til at omfatte offe ntlige forskningsorganisationer  (Udførelse: EIF og
Kommissionen).
/g252 Øge forskningsintensive SMV'ers bevidsthed om fornuftig brug af risikokapital , især
gennem tiltag på regionalt plan, i overensstemmelse med Kommissionens vejledning om
risikokapitalfinansiering (Udførelse: alle niveauer).
                                                
27Se rapport til Kommissionen fra en uafhængig ekspertgruppe: “Raising EU R&D intensity: improving
the effectiveness of public support mechanisms for private sector research and development: risk capitalmeasures” (Forøgelse af F&U-intensiteten i EU: forbedring af effektiviteten i de offentligestøtteordninger for forskning og udvikling i den private sektor: risikokapitalforanstaltninger), april
2003.
195. OMDIRIGERING AF DE OFFENTLIGE UDGIFTER TIL FORSKNING OG INNOVATION
At øge den offentlige forskningsstøttes kvalitet vil medvirke til at øge de private investeringer
betydeligt. Det er imidlertid ikke tilstrækkeligt. Der er og så behov for mere offentlig
investering i forskningsstøtte. De følgende af snit behandler dette på baggrund af stabilitets-
og vækstpagten, de generelle retningslinjer for økonomisk politik, statsstøttereglerne, reglerne
for offentlige indkøb og Den Europæiske Unions økonomiske udsigter.
5.1. Stabilitets- og vækstpagten og de generelle retningslin jer for økonomisk politik
Kommissionens seneste forslag om bedre samordning af finanspolitikken28 har bekræftet, at
de offentlige finansers kvalitet, i betragtning af deres medvirken til vækst, er et integreret led ibudgetovervågningen inden for stabilitets- og  konvergensprogrammerne. Kommissionen har i
denne forbindelse gentagne gange talt for, at de  offentlige udgifter skulle koncentreres mere
om produktive investeringer, ikke mindst støtte  til forskning og innovation, da de bidrager til
større fremtidig vækst. For at sikre de offentlige finanser makroøkonomisk stabilitet og
langsigtet bæredygtighed, må dette ske inden for rammerne af stabilitets- og vækstpagten.Øget offentlig støtte til forskning og innovation er en af de udgiftskategorier, som medvirker
til opfyldelse af Lissabon-målsætningerne, hvo rfor det efter Kommissionens opfattelse kan
tillades, at de medfører små, midlertidige offentlige underskud i la nde, der ellers har nået en
positiv eller næsten balancer ende budgetsituation. Den nuvære nde økonomiske nedtur gør det
så meget vigtigere at sikre, at budgetpolitikken fremmer investeringer, som fører til større ogmere bæredygtig fremtidig vækst.
I overensstemmelse hermed anbefaler Kommissionens forslag til generelle retningslinjer for
den økonomiske politik i 2003-2006, at de offen tlige udgifter koncentreres om mere
produktive investeringer, ikke mindst forskning og innovation, og at de nne prioritet omsættes
til en række særlige henstillinger til medlemsstaterne
29.
De vigtigste igangværende initiativer af betydning for 3%-målet
/g252 Gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten, ikke mindst den mere indgående vurdering af de
offentlige udgifters kvalitet, som Kommissionen foreslog i sin meddelelse af november 2002 om
samordning af budgetpolitikken.
/g252 Rådets vedtagelse og opfølgning af Kommissionens henstillinger om generelle retningslinjer for
økonomisk politik i 2003-2006, ikke mindst når det gælder de offentlige udgifters kvalitet og deres
reorientering mod viden, først og fremmest forskning og udvikling.
Nye tiltag
/g252 Fremme og overvåge de offentlige udgift ers reorientering mod viden, først og
fremmest forskning og innovation (Udførelse: alle niveauer).
                                                
28KOM(2002) 668 af 27. november 2002.
29Se navnlig henstilling 13 og 14 i Kommissionens forslag til generelle retningslinjer for den økonomiske
politik KOM(2003)170, af 8. april 2003.
205.2. Ligevægt mellem medlemsstaternes og EU 's offentlige finansiering indtil 2010
De finansieringsmidler, Den Europæiske Unions budget har til rådighed til støtte for
forskning og innovation, bør undersøges i forhol d til de bestræbelser, der gøres på nationalt
plan. På baggrund af den langsi gtede fælles målsætning på 3%  af BNP til forskningsudgifter
er det oplagt, at både EU's og medlemsstaternes offentlige udgifter må have deres respektiverolle vurderet snarest muligt i samarbejde med medlemsstaterne og tiltrædelseslandene.
Nye tiltag
/g252 Undersøge og drøfte med medlemsstaterne og tiltrædelseslandene, hvad der kræves
af det offentlige budget for at nå målet 3%, og hvordan opgaver og indsats skal fordeles
mellem medlemsstaterne og  Fællesskabet indtil 2010 (Udførelse: Kommissionen i
samarbejde med medlemsstaterne og tiltrædelseslandene på grundlag af den åbne
samordningsmetode) .
5.3. Statsstøttereglerne
Mange former for offentlig forskningsstøtte skaber ikke konkurrenceforvridning og udgør
derfor ikke statsstøtte. Fremme af denne form fo r støtte bør prioriteres.  En stor del af den
offentlige støtte til erhvervslivets forskni ng falder imidlertid stadig ind under
statsstøttekategorien. Fællesskabets bestemmelser for statsstøtte til F&U søger at skabe enligevægt mellem behovet for på de n ene side at sikre, at konkur renceforvridninger begrænses
til et minimum, og på den anden, at den eur opæiske industri bliver mere konkurrencedygtig.
Offentlig støtte er berettiget, hvis det viser sig, at markedet ikke kan få erhvervslivet til atinvestere i forskning i det bedst mulige om fang. Bestemmelserne blev fornyet i 2002 med
gyldighed indtil 2005, da det største tilladte støtte niveau ikke blev betragtet som en hindring
for at nå målet 3%. Med udgangen af 2005 ha r de nuværende bestemme lser imidlertid været
gældende i næsten 10 år, og det bliver  nødvendigt at genbehandle de grundlæggende
definitioner og begreber af hensyn til den senere udvikling inden for F&U.
Bestemmelserne for gruppefritagelse letter arbejd et med at anmelde bestemte typer statsstøtte
og fremskynder tildelingen af støtte til industrien. Kommissionen vil ændre den nuværende
gruppefritagelse for statsstøtte til SMV'er og udvide den til at omfatte  både individuel F&U-
støtte og F&U-støtteprogrammer, hvilket vil formindske antallet af anmeldelser betydeligt.Muligheden for yderligere gruppefritagelse vil blive overvejet i forbindelse med
genbehandlingen af Fællesskabets bestemmelser for statsstøtte til F&U.
De vigtigste igangværende EU-initiativ er af betydning for 3 % målsætningen
/g252 Hurtig vedtagelse af en ændret gruppefritagelse for SMV'er, som skal omfatte statsstøtte til F&U.
/g252 Indsamling af data og rapporter om omdirigeringen af statsstøtte til horisontale målsætninger,
herunder forskning.
Nye tiltag
/g252 Skabe større og bedre bevidsthed om de former for offentlig forskningsstøtte, der
ikke medfører konkurrenceforvridning og derfor ikke udgør statsstøtte  (Udførelse:
Kommissionen).
21/g252 Forberede ændringen af Fællesskabets statsstøtteregler for F&U, især ved indgående
behandling af følgende problemer:
- fastlæggelse af skillelinjen mellem forskningsaktiviteter, der er berettigede til offentlig
støtte, og rent kommerc ielle innovationsaktiviteter,  og skelnen mellem de 
støtteberettigede F&U-projekter på grundlag af deres markedsnærhed
- omlægning af de offentlige forskningsinstitu tters opgaver mod større samarbejde med 
erhvervslivet
- de forskellige modeller for offentlig støtte til F&U-aktiviteter, som benyttes af 
Fællesskabets vigtigste handelspartnere, og deres følger, når det gælder lige vilkår for 
europæiske virksomheder, der optræder på verdensmarkederne
I forbindelse med ændringen af reglerne v il muligheden for gruppefr itagelsesstøtte blive
overvejet (Udførelse: Kommissionen);
/g252 Omdirigere statsstøtten, så den rettes mod F&U som led i en mere generel omlægning
af statsstøtten med sigte på  horisontale målsætninger (Udførelse: alle niveauer).
5.4. Offentlige indkøb
De offentlige indkøb anslås på nuværende tids punkt at udgøre 16% af det europæiske BNP.
De er et førende eller vigtigt led i efte rspørgslen inden for en række sektorer som
sundhedspleje, uddannelse, transport, miljøbeskytte lse og forsvar, hvor den offentlige sektor
kan optræde som igangsættende kunde30. Regler og praksis inden for offentlige indkøb bør
søge at sikre, at køberen får mest muligt for pengene. Det betyder bl.a. at sikre, at den
offentlige køber kan få produkter og tjenesteyde lser med den teknologi, der bedst opfylder
behovene, herunder innovative produkter  og tjenesteydelser, når dette  er berettiget. Der findes
allerede forskellige muligheder, og lovgivning spakken om offentlige indkøb, som nu er på vej
til vedtagelse, vil tydeliggøre og udvide dem i nogle henseender: den lægger f.eks. vægt på
præstation og opstilling af tekniske specifikationer, og den indeholder en"konkurrencedialogprocedure", der gør de t muligt at tilrettelægge konkurrence om
komplicerede kontrakter i dialog med leverandøre rne, så en eller flere tekniske løsninger
påvises inden den endelige kont rakttildeling. Andre muligheder kan ligge i e-indkøb og
dermed beslægtede dynamiske indkøbssystemer.
En vigtig målsætning er at øge de offe ntlige køberes bevidsthed om de muligheder,
lovgivningen giver dem, og at støtte udvikling og udbredelse af oplysninger, som sætter dem i
stand til at gøre fuld og korrekt brug af disse muligheder. Det kan få stor indflydelse påindkøbene af mere innovative pr odukter og tjenesteydelser og  således fremme yderligere
forskning og innovation.
                                                
30Ved sine offentlige indkøb, især i forsvarssektoren, optræder USA's regering som "igangsættende
kunde" til innovative teknologier (især informations- og kommunikationsteknologier) og formindskerdermed risikoen for de efterfølgende kunder. I Europa er det europæiske sattelitnavigationssystem
Galileo et godt eksempel på et større europæisk initiaiv, hvor offentlige indkøb oprindeligt spiller en
afgørende rolle for udvikling af kerneteknologierne og derpå efterfølges af partnerskaber mellem
private og det offentlige om udbredelse og udnyttelse af infrastrukturen .
22De vigtigste igangværende EU-initi ativer af betydning af 3%-målet
/g252 Hurtig vedtagelse af lovgivningspakken om offentlige indkøb i Parlamentet og Rådet.
/g252 Udvikling af e-indkøbsinitiativet.
/g252 Bevidstgørelsesforanstaltninger, således som Kommissionen har foreslået i sin seneste meddelelse
om innovationspolitik.
/g252 Fremskridt i retning af mulig oprettelse af et mellemstatsligt europæisk agentur for udvikling af
forsvarsevne og anskaffelse af forsvarsmateriel.
Nye tiltag
/g252 Støtte til udvikling og udbredelse af oplysninger, f.eks. om de bedste foreliggende
teknologier til vigtige produktkategorier,  så de offentlige købere kan anskaffe de
teknologier, der bedst opfylder deres behov, især inden for sektorer som sundhed, miljø,
transport og uddannelse, hvor de  ofte er de første kunder (Udførelse: alle niveauer) .
6. FORBEDRING AF RAMMEBETINGELSERNE FOR PRIVAT INVESTERING I FORSKNING
Der er behov for mere og bedre offentlig st øtte for at fremme forskning og innovation i
Europa, men den skal nødvendigvis ledsages af  betydelige forbedringer af de større
rammebetingelser for, at Den Europæiske Union kan blive virkelig attraktiv for privateinvesteringer i forskning og innovation. En ræ kke gennembrud, som er sket for nylig, skal
befæstes, og der er behov for nye tiltag på  områder som intelle ktuel ejendomsret,
markedsregulering, konkurrenceregler, finansmarkeder, beskatningsvilkår og
virksomhedernes forskningsregnskaber.
6.1. Intellektuel ejendomsret
Beskyttelse af intellektuel ejendom er vigtig for de fleste foretagenders
konkurrencedygtighed, offentlige såvel som priv ate, og for deres attraktivitet over for
investorerne. Der er navnlig behov for he nsigtsmæssige ordninger for intellektuel
ejendomsret, som kan give tilstr ækkelig tilskyndelse til at foretage innovation og investere i
forskning og samtidig sikrer, at udbredelse og  yderligere udvikling af forskningsresultaterne
ikke hindres. Der er i de seneste år sket betyde lig fremskridt både på internationalt plan og på
fællesskabsplan, f.eks. vedtagelsen af Fællesskabets mønsterbeskyttelse, der træder i kraft i2003, og den politiske aftale om oprettelse af en patentordning  for Fællesskabet. Det er dog
stadig muligt at gøre de europæiske ordninger for intellektuel ejendomsr et lettere påvirkelige
af den hastige udvikling af både forskningspro cesser og særlige teknologiske områder. Der er
desuden brug for foranstaltninger, der kan fr emme den bedst mulige udnyttelse af ordningerne
for intellektuel ejendomsret i Eu ropa med særlig vægt på akad emiske institutioner og mindre
virksomheder.
De vigtigste igangværende EU-initiativer af betydning for 3%-målet
/g252 Oprettelse af Fællesskabets patentordning.
/g252 Forhandling af et direktivforslag om udbyggelse af intellektuelle ejendomsrettigheder.
23/g252 Forhandling af et direktivforslag om computerrelaterede opfindelsers patenteringsmulighed under
hensyntagen til behovet for at undgå at hæmme konkurrenceevnen og udviklingen af offentligt
tilgængelige kilder.
/g252 Hurtig gennemførelse af direktiv 98/44/EF om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser og
direktiv 2001/29/EF om ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet.
/g252 Udvikling af en fælles europæisk holdning til henstandsperiodeproblemet i forbindelse med
internationalt harmoniseringsarbejde.
/g252 Udnyttelse af eksisterende muligheder i forskningsrammeprogrammet til støtte for midlertidig
udveksling af teknologiske sagkyndige mellem forskningsforetagenderne.
Nye tiltag
/g252 Støtte samordnede IER bevidstgørelses- og uddannelsesaktiviteter  for hele EU , med
særligt sigte på det europæiske forskningssamfund (Udførelse: Kommissionen og andre
relevante institutioner).
/g252 Vurdere IER-lovgivningens særlige forskningsrelaterede aspekter, herunder
undtagelsen for forsøg, ældre brugerrettighe der, lovgivning for teknologisk knowhow og
bestemmelser for fælles IER, med he nblik på at kunne træffe de nødvendige
foranstaltninger, hvor det er hensigtsmæssigt (Udførelse: Kommissionen i samarbejde med
interessegrupperne, statusrapport i 2004).
/g252 Sikre, at alle studerende - især inden fo r videnskab, teknik og handel - inden deres
eksamen får en grundlæggende indføring/uddannelse i intellektuelle
ejendomsrettigheder og teknologioverførsel  (medlemsstaterne og de højere
læreanstalter).
6.2. Produkt- og standardiseringslovgivning
Eksisterende og nye markedsbestemmelsers indflydelse på forskning og innovation bør
kontrolleres og forbedres, hvor det er nødve ndigt. Det bør ske i overensstemmelse med
initiativet "bedre lovgivning", ikke mindst Kommissionens nye bestemmelser omkonsekvensanalyse. Fra et forsknings- og i nnovationssynspunkt er det vigtigt at sikre, at
lovgivningen forbliver teknologineutral. Et  godt eksempel er den såkaldte "nye
fremgangsmåde", der begrænser sig til de best emmelser, som er nødvendige for at beskytte
offentlige interesser, og overlader den tekniske side af disse bestemmelsers udformning til deeuropæiske standardiseringsorganisati oner (CEN, CENELEC, ETSI) ved hjælp af
konsensusbaserede standarder. Denne fremgangs måde har en meget positiv indvirkning på
forskningen og innovationen, idet den sikr er teknologineutralite ten og den nødvendige
ligevægt mellem fleksibilitet og retssikkerhed. Det betyder også, at opmærksomheden børkoncentreres om en rettidig, effektiv, åben og gennemsigtig standardiseringsproces, derligesom lovgivningen bør være teknologineutr al og bygge på præstationsindikatorer. De
forskellige sider af den europæiske standardiseringspolitik vil blive behandlet i enkeltheder ien meddelelse fra Kommissionen senere  på året. De to følgende forhold er særlig relevante for
forskning og innovation: for det første skal de r være midler til rådighed til finansiering af den
forskning, der er nødvendig for at færdiggøre udviklingen af mange europæiske standarder.
For det andet kræves der tilstrækkelig bevidsth ed om standarderne, for at det europæiske
erhvervsliv, ikke mindst SMV'er, kan tage bedre hensyn til dem i deres forsknings- oginnovationsprojekter.
24De vigtigste igangværende EU-initiativer af betydning for 3%-målet
/g252 Kommende meddelelse fra Kommissionen om standardisering.
/g252 Gennemførelse af de generelle retningslinjer for samarbejde mellem de europæiske
standardiseringsorganisationer og Europa-Kommissionen31.
/g252 Finansiering af forskning til standardiserings formål gennem det 6. rammeprogram for forskning,
især inden for rammerne af integrerede projekter og ekspertisenetværk.
Nye tiltag
/g252 Påvise teknologiområder, h vor den nuværende l ovgivning eller mangel på lovgivning
er til hindring for udvikling og udbredelse af nye teknologier, opstille foranstaltninger
med henblik på at løse disse problemer, hvor det er muligt. Det skal især ske inden for
europæiske teknologiprogrammer (Udførelse: Kommissionen i samarbejde med
interessegrupperne).
/g252 Styrke forbindelserne mellem det 6. rammeprogram for forskning og de europæiske
standardiseringsorganisationer (CEN, CENELEC og ETSI) med henblik på at fastlægge
og eventuelt støtte den forskning, som kr æves for at udvikle eu ropæiske standarder
(Udførelse: Kommissionen og de eur opæiske standardiseringsorganisationer).
6.3. Konkurrencereglerne
Foruden gennemgangen af Fællesskabets bestemmelser for statsstøtte til F&U er de
europæiske konkurrenceregler blevet taget op til be handling, for at der kan tages bedre hensyn
til forsknings- og innovationsaspekter, når markedsdynamik og konkurrencevilkår skal
vurderes. Ikke mindst de n seneste gennemgang af EU's kartelregler har betydet større vægt på
økonomisk vurdering. I denne forbindels e skulle den kommende gennemgang af
gruppefritagelsen og retningslinjerne for te knologioverførselsaftale r føre til en mindre
legalistisk proces og til større vægt på økonomis k vurdering. Der må også  tages mere direkte
hensyn til virkningerne af forsknings- og innovationsaktiviteter i fusionsaftaler i
overensstemmelse med fusionsforo rdningen, hvori det hedder, at der skal tages hensyn til
"udviklingen i det tekniske fremskridt"32.
De vigtigste igangværende EU-initiativer af betydning for 3%-målet
/g252 Kommende gennemgang af gruppefritagelsen og retningslinjerne for teknologioverførselsaftaler
(eksternt samråd planlagt til efteråret 2003).
Nye tiltag
/g252 Udarbejde retningslinjer for, hvordan mulig effektivitet i kraft af teknologisk
fremskridt skal bedømmes  i fusionsbeslutninger  (Udførelse: Kommissionen).
                                                
31Offentliggøres i EFT.
32Artikel 2, stk. 1, litra b).
256.4. Finansmarkederne
Effektive, støttegivende, integrerede finansmark eder er en vigtig forudsætning for at kunne
fremme investering i forskning, navnlig den, der foretages af teknologibaserede SMV'er påforskellige stadier i deres udvikling. De vigtig ste relevante markeder er markederne for
risikokapital på igangsætnings- og vækststadi et, de sekundære markeder til finansiering af
lukkede offentlige udbud med senere udvidelser og gældsbevismarkederne. Særlig vigtig for
forskningen og innovationen er en fuldstændi g gennemførelse af handlingsplanen for
finansieringsydelser, det gælder navnlig forhold som integrering af kapitalmarkederne iEuropa og udvikling af solid itetsbedømmelsesmetoder, de r passer til teknologibaserede
virksomheder, heriblandt SMV'er.
Lige så vigtigt er det, at handlingsplanen for risikokapital hurtigt bliver færdiggjort og
eventuelt fulgt op. Ikke mindst beskatnings- og lovgivningsmiljøet omkring risikokapital bør
tages op til behandling i denne sammenhæng, da investorerne, navnlig de institutionelleinvestorer, er yderst følsomme over for omkostn inger og kompleksitet og vil være tilbøjelige
til at rette deres investeringer mod andre aktiver, medmindre betingelserne for investering irisikokapital forbedres betydeligt. Man bør væ re særlig opmærksom på problemerne med
dobbeltbeskatning og på de mulige skadelige vi rkninger af overdrevne forsigtighedsregler,
som pålægges banker og andre finansieringsinstitutter.
De vigtigste igangværende EU-initiativer af betydning for 3%-målet
/g252 Fuldstændig gennemførelse af handlingsplanen for finansieringsydelser.
/g252 Hurtig færdiggørelse af handlingsplanen for risikokapital og udarbejdelse af hensigtsmæssige
opfølgningsforanstaltninger.
Nye tiltag
/g252 Hvor det er påkrævet, tilpasse beskatningen af risikokapital for at undgå
dobbeltbeskatning af investorer og fonde33 (Udførelse: Medlemsstaterne), og til dette
formål også overveje fordelene ved og mulighederne for at udvikle en harmoniseret
europæisk kapitallovgivning, der sikrer, at risikokapitaltran saktioner får gennemsigtighed
i hele EU (Udførelse: Kommissionen og de relevante interessegrupper).
/g252 På baggrund af risikoka pitalfinansieringens drastiske tilbagegang i hele verden og
bankernes særlig vigtige rolle, når det gæ lder risikokapitalfin ansiering i Europa, sikre, at
Fællesskabets lovgivning om kravene til kapita lgrundlag, som skal bygge på den
fremtidige Basel II-kapitalaftale, tager tilstrækkeligt hensyn til risikokapitalydernes
behov (Udførelse: Kommissionen, lovgivningsforslag i 2004).
                                                
33Dobbeltbeskatning (investorer og fonde) formindsker udbyttet af investering i risikokapitalfonde i
forhold til direkte investeringer i virksomhederne og formindsker derved disse fondes attraktivitet. Det
begrænser både indenlandske og internationale investorers investeringer.
26/g252 Undersøge, hvordan anvendelsen af bedømmelsesmet oder, der omfatter teknologisk
risikovurdering  (teknologibedømmelse)34 kan fremmes, så mu lige investorer kan
bedømme den særlige risiko og det særlige udbytte ved investering i teknologibaserede
SMV'er  (Udførelse: alle niveauer, her under Kommissionen og de relevante
interessegrupper, rapport i 2005) .
6.5. Beskatningsvilkårene
De foranstaltninger, Kommissionen har i gang for at fremme retfærdige og effektive
beskatningsvilkår i Europa, vil sandsynligvis få en yderst gavnlig virkning på EU's
attraktivitet for forskningsinvestering og innova tion. Kommissionen følger en tvedelt strategi
for behandling af skattemæssige hindringer for grænseoverskridende ak tiviteter på det indre
marked: på kort sigt vedtages der særlig lo vgivning rettet mod de enkelte hindringer, på
længere sigt arbejdes der på en systematisk, omfattende løsning på allegrænseoverskridelsesproblemer, der kan gi ve virksomhederne et samlet, fælles
beskatningsgrundlag for deres økonomiske aktiv iteter i EU. De aktivite ter, som har særlig
betydning for forskningsinvesterin g, er opført i det følgende.
De vigtigste igangværende EU-initiativer af betydning for 3%-målet
/g252 Kommissionens kommende initiativ for grænseover skridende beskatningsmæssig opvejning af tab
(planlagt til 2004) vil gavne forskningsaktiviteterne og bidrage til en mere effektiv fordeling af dem
i de multinationale selskaber, da disse aktiviteter næsten pr. definition betragtes som tabsgivende.
/g252 Arbejde i det fælles EU-forum for interne afregningspriser for navnlig at forbedre beskatningen af
transaktioner mellem forskellige afdelinger i multinationale selskaber (f.eks. overførsel af
immaterielle aktiver).
/g252 Hurtig vedtagelse af direktivforslaget om beskatning af grænseoverskridende udbetalinger af renter
og royalties, som vil afskaffe kildeskat på patentafgifter i EU.
/g252 Fremskridt i retning af indførelse af et samlet EU-beskatningsgrundlag for virksomheder på
grundlag af en kommende meddelelse fra Kommissionen, som planlægges til slutningen af 2003.
6.6. Virksomhedernes forskningsstrategi, ledelse og regnskabsaflæggelse
Der kan gøres fremskridt, når det handler om at  bevidstgøre virksomhederne, navnlig SMV'er,
om fordelene ved at integrere forskning og innovation i deres virksomhedsstrategi og
virksomhedsledelse, og hvordan det skal gøre s. Denne bevidsthed kan øges ved hjælp af
uddannelsessystemet og gennem nye metoder til regnskabsaflæggelse . I handelsskolernes
læseplaner bør der lægges større vægt på en integreret holdning til F&U-styring i den
overordnede virksomhedsstrategi. Indførsel af større gennemsigtighed i regnskabsaflæggelsen
omkring den rolle, som investering i forskning og anden intellektuel kapital spiller, vil ogsåføre til en bedre forståelse af værdiskabelsen i virksomhederne og give lederne oginvestorerne et bedre grundlag for besl utningstagning. Når det gælder ekstern
regnskabsaflæggelse, bør der lægges større væ gt på at indføre retningslinjer, som er i
                                                
34Historiske årsregnskaber giver ikke noget pålideligt fingerpeg om teknologibaserede virksomheders
fremtidige præstation, da disse virksomheder hyppigt går ind på nye markeder med nye produkter.Teknologibedømmelsen ser fremad ved at bidrage til vurderingen af innovative teknologibaserede
produkters eller tjenesteydelsers værdi.
27overensstemmelse med de nye internationale regnskabsstandarder, for aflæggelse af regnskab
for F&U og andre former for intellektuel kapital. Disse nye regnskabstyper vil også leveredata, som sætter de sta tistiske kontorer i stand til at give bedre oplysninger om størrelsen af
investering i intellektuel kapital.
De vigtigste igangværende EU-initiativer af betydning for 3%-målet
/g252 Foranstaltninger inden for rammeprogrammet for forskning for at fremme udbredt anvendelse og
harmonisering af retningslinjerne for måling af virksomhedernes forskning og øvrige former for
intellektuel kapital.
/g252 Udarbejdelse og regelmæssig offentliggørelse af statistikker over virksomhedernes investeringer i
intellektuel kapital.
Nye tiltag
/g252 Indføre en foranstaltning for overvågning af industriel forskning, herunder en
resultattavle , for at analysere udviklingen og fremme benchmarking af
forskningsinvestering og forskningsstyringspr aksis mellem virksomhederne på grundlag af
erfaringerne i medlemsstaterne (Udførelse: støtte fra Kommissionen, første rapport i
begyndelsen af 2005).
/g252 Fremme virksomhedernes måling af og aflæggelse af regnskab for forskning og andre
former for intellektuel kapital , både internt og eksternt, ved hjælp af de eksisterende
internationale retningslinjer (Udførelse: erhvervslivet).
/g252 Fremme udvikling af tidssvarende F&U-styringsmoduler og inddragelse af dem i de
teknisk-videnskabelige skolers og handelsskolernes læseplaner (Udførelse:
Kommissionen i samarbejde med de høj ere læreanstalter og erhvervslivet) .
7. KONKLUSION
Den foreliggende handlingsplan markerer indledningen til en proces, som kan øge Europas
attraktivitet over for forskningsinvesteringer og sætte EU i stand til at opfylde målsætningenom 3% af BNP til forskning i 2010. Det kræver  imidlertid en målbevidst og konsekvent
indsats fra medlemsstaternes, tiltrædelses- og  kandidatlandenes og samtlige interessegruppers
side. Kommissionen vil for sin del straks begynde  at tage de nødvendige skridt til at gå frem
efter de her beskrevne retningslinjer og anspore dem, der er villige til at forbedreforudsætningerne for at drive mere og bedr e forskning i Europa. Den vil desuden hvert år
aflægge rapport til Det Europæiske Råds forårsmøde, så Det Europæiske Råd kan følgeudviklingen og udstikke yderligere retningslinjer eller tilpasse sin strate gi på grundlag af den
udvikling, der er sket.