5. RAPPORT FRA KOMMISSIONEN om kvantitative kontingenter og tilsynsforanstaltninger for visse andre varer end tekstilvarer ed oprindelse i Folkerepublikken Kina

1. INDLEDNING

A. Historisk baggrund

B. Rapportens mål

C. Metode

2. KAPITEL 1 GENNEMFØRELSE AF DE KVANTITATIVE RESTRIKTIONER

I. Baggrund og udvikling siden indførelsen af foranstaltningerne

II. Forvaltning af kontingenterne

III. Udviklingen i handelen med de varer, der er underlagt kvantitative restriktioner

3. KAPITEL 2 NØDVENDIGHEDEN AF AT OPRETHOLDE FÆLLESSKABSKONTINGENTERNE

I. Kommissionens fremgangsmåde

II. Analyse af de berørte sektorer

1. Fodtøj

2. Bordservice af porcelæn og keramik

III. Kinas handelsliberalisering og tiltrædelse af WTO

IV. Samlede konklusioner

4. KAPITEL 3 GENNEMFØRELSE OG OPRETHOLDELSE AF TILSYNSFORANSTALTNINGER

I. Tilsynsforanstaltningernes formål

II. Gennemførelse

III. Udviklingen i importen af de varer, der er omfattet af tilsyn

IV. Nødvendigheden af at opretholde tilsynsforanstaltningerne

5. KAPITEL 4 KOMMISSIONENS KONKLUSIONER OG FORSLAG

1. INDLEDNING

A. Historisk baggrund

Ved forordning (EF) nr. 519/94 af 7. marts 1994 indførte Rådet for Den Europæiske Union kvantitative restriktioner i hele Fællesskabet for 7 kategorier varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina, nemlig handsker, fodtøj, bordservice af porcelæn, bordservice af keramik, bordservice m.v. af glas, bilradioer og legetøj; der indførtes endvidere visse tilsynsforanstaltninger.

Rådet nåede i december 1993 til principiel enighed om sådanne foranstaltninger som del af en samlet pakke, der omfattede godkendelse af Uruguay-rundens resultater, styrkelse af de handelspolitiske instrumenter og færdiggørelse af den fælles handelspolitik.

Sidstnævnte aspekt ved pakken vedrørte den ensidige afskaffelse af 6 417 nationale kvantitative restriktioner (hvoraf ca. 4 700 vedrørte kinesiske varer) og indførelse af fællesskabsomspændende kontingenter for importen fra Kina af et begrænset antal følsomme varer, for hvis vedkommende importen på daværende tidspunkt var undergivet nationale restriktioner.

Indførelsen af sådanne kontingenter var baseret på følgende overvejelser:

a) de pågældende fællesskabsindustriers følsomhed;

b) den stigende trussel mod disse industrier fra importen fra Kina, der blev forstærket yderligere af de særlige træk ved den kinesiske økonomi.

B. Rapportens mål

Under Rådets drøftelse af forordning (EF) nr. 519/94 gav Kommissionen tilsagn om hvert år at aflægge rapport til Rådet om gennemførelsen af tilsynsforanstaltningerne og de kvantitative restriktioner, der er omhandlet i bilag II og III, samt behovet for at opretholde sådanne foranstaltninger og vil, efterhånden som der opstår behov herfor, stille forslag til passende ændringer.

Denne 5. rapport er udarbejdet i henhold til ovennævnte tilsagn.

C. Metode

1. Rapporten redegør først for gennemførelsen af de kvantitative restriktioner, herunder de problemer, der følger af deres forvaltning.

I andet kapitel behandles spørgsmålet om behovet for at opretholde de kvantitative restriktioner, som Rådet har indført. Med henblik herpå undersøgte Kommissionen, hvorvidt de forhold, der dannede grundlag for indførelsen af de pågældende foranstaltninger i 1994, stadig eksisterer, navnlig

a) situationen for de berørte fællesskabsindustrier

b) disse industriers følsomhed over for importen fra Kina, og

c) udviklingen i Kinas handelsliberalisering.

Denne undersøgelse blev foretaget sektor for sektor.

Gennemførelsen af tilsynsforanstaltningerne og behovet for at opretholde dem behandles i tredje kapitel.

I fjerde kapitel fremlægges Kommissionens konklusioner på grundlag af ovennævnte analyse.

2. Det skal bemærkes, at ligesom det var tilfældet i de foregående år, stod Kommissionen over for betydelige vanskeligheder ved indsamlingen af oplysninger om situationen for fællesskabsindustrien, da producenterne almindeligvis fremstiller et bredt varesortiment og ikke blot de varer, der er underlagt kontingenter, og at de berørte sektorer består af mange små og mellemstore virksomheder, hvoraf en betydelig del end ikke kendes af de nationale sammenslutninger.

Med hensyn til importørerne modtog Kommissionen kun generelle oplysninger fra en sammenslutning og nogle individuelle importører.

3. Generelt er analysen baseret på tal for 1998. Tendenser for 1999 er imidlertid blevet benyttet, hvor det har været muligt.

2. KAPITEL 1 GENNEMFØRELSE AF DE KVANTITATIVE RESTRIKTIONER

I. Baggrund og udvikling siden indførelsen af foranstaltningerne

Siden kontingenterne trådte i kraft i marts 1994, er de ved en række lejligheder blevet ændret for at sikre en vis balance mellem målsætningen om at sikre en passende beskyttelse af den berørte fællesskabsindustri og målsætningen om at opretholde samhandelen med Folkerepublikken Kina:

- I juli 1994 besluttede Rådet at forhøje kontingentet for 1994 for visse former for legetøj.

- I marts 1995 blev kontingenterne forhøjet yderligere for at tage hensyn til Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse.

- I april 1996 besluttede Rådet ved forordning (EF) nr. 752/96 på baggrund af konklusionerne i Kommissionens første årlige rapport om anvendelsen af kontingenterne at gennemføre en yderligere lempelse af kontingentordningen over for Kina:

· kontingenterne for 3 varer (handsker, bilradioer og sammenbyggede bilradioer) blev liberaliseret;

- de 3 kontingenter for legetøj blev samlet i et enkelt kontingent for at give de handelsdrivende større fleksibilitet og mulighed for at reagere hurtigere på markedsændringer;

- de resterende kontingenter blev forhøjet (bordservice af keramik og porcelæn samt glasvarer med 5% og visse former for fodtøj med 2%).

- I oktober 1996 blev det ved Rådets forordning (EF) nr. 1897/96 fastsat, at rammeløse skifterammer ikke skulle være omfattet af kontingentet for glasvarer.

- I maj 1997 blev der ved Rådets forordning (EF) nr. 847/97 truffet følgende foranstaltninger: importen af dele og tilbehør til legetøj blev liberaliseret, og kontingentet for bordservice af glas blev ophævet med virkning fra 1. januar 1998.

- I maj 1998 blev der ved Rådets forordning (EF) nr. 1138/98 af 28. maj 1998 i overensstemmelse med Kommissionens forslag i den tredje årlige rapport truffet følgende foranstaltninger:

- importen af legetøj blev liberaliseret

- kontingentet for bordservice af keramik og porcelæn blev forhøjet med yderligere 5%.

Endelig konkluderede Kommissionen i den fjerde rapport på baggrund af de forskellige faktorer, der skulle tages i betragtning, at strukturen og niveauet for de resterende kontingenter ikke burde ændres.

II. Forvaltning af kontingenterne

a) Retsgrundlag og mål

1. Forvaltningen af fællesskabskontingenterne er baseret på Rådets forordning (EF) nr. 520/94 af 7. marts 1994 om fastsættelse af en fællesskabsprocedure for forvaltning af kvalitative kontingenter og Kommissionens forordning (EF) nr. 738/94 af 30. marts 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 520/94 (hovedsagelig om proceduremæssige aspekter, herunder den fælles indførselstilladelsesformular).

Det bør erindres, at før udstedelsen af forordning (EF) nr. 520/94 blev kontingenterne fordelt mellem medlemsstaterne og ikke tildelt importørerne direkte. Siden reformen i marts 1994 har der været anvendt ensartede kriterier, som er fastsat af Kommissionen efter høring af Forvaltningsudvalget, på alle fællesskabsimportører i overensstemmelse med enhedsmarkedets principper og Domstolens relevante retspraksis.

2. Ved forvaltningen af kontingenterne har Kommissionen fulgt følgende principper:

- at sikre, at de administrative procedurer ikke forstærker kontingenternes tilsigtede virkning på handelen, og at de disponible mængder opbruges fuldt ud; og

- at sikre, at der ikke forekommer forskelsbehandling af importørerne i Fællesskabet, uanset hvor de er etableret, og uanset hvor de indgiver ansøgning om tilladelse.

b) Kontingentforvaltningssystemets funktion

1. I overensstemmelse med ovennævnte principper anså Kommissionen det for hensigtsmæssigt at benytte den første tildelingsmetode, der er foreskrevet i forordning (EF) nr. 520/94, nemlig metoden baseret på hensynet til de traditionelle handelsstrømme, der sikrer, at de "traditionelle" importører i det mindste bevarer en del af den handelsmængde, de tidligere havde i en referenceperiode, medens ikke-traditionelle importører samtidig sikres en retfærdig adgang til kontingenterne.

Den fordelingsmetode, der er anvendt for den del af kontingenterne, der er afsat til de ikke-traditionelle importører, er den tredje metode i forordning (EF) nr. 520/94, nemlig en fordeling i forhold til de mængder, der ansøges om. For at undgå, at der indgives ansøgninger i spekulationsøjemed, er der desuden fastsat en grænse for, hvor meget ikke-traditionelle importører kan ansøge om.

I 1996 blev der indgivet 28 204 ansøgninger om indførselstilladelse af ikke-traditionelle importører; tallet udgjorde 19 708 ansøgninger for tildelingen af kontingenter for 1997 og 21 439 ansøgninger for tildelingen for 1998, men faldt til 17 416 ansøgninger for tildelingen for 1999 (der er dog tale om et modificeret fald, idet antallet af varer underlagt kontingenter er blevet reduceret yderligere i 1998). Endelig blev der indgivet 27 247 ansøgninger for kontingentåret 2000.

Dette særdeles store antal ansøgninger betyder, at der tildeles de ikke-traditionelle importører meget begrænsede mængder, hvilket kan føre til, at kontingenterne ikke anvendes i fuldt omfang.

I et forsøg på at forbedre situationen blev den andel af kontingenterne, der er forbeholdt ikke-traditionelle importører, forhøjet med 5% procentpoint i 1997 for kontingentåret 1998, og det blev besluttet at foretage en lignende forhøjelse i 1998 for kontingentåret 1999. Disse begrænsede forhøjelser har i det mindste gjort det muligt at tildele ikke-traditionelle importører samme - meget begrænsede - mængder som i de foregående år.

I sin fjerde rapport anførte Kommissionen derfor, at den fordelingsmetode, som var hensigtsmæssig i de første fire år og sikrede, at de fleste af kontingenterne blev afsat til traditionelle importører, nu ændres for at fjerne eller i det mindste reducere den manglende balance mellem de mængder, der tildeles "traditionelle" og "andre" importører.

Som følge heraf forhøjedes den del af kontingenterne, der er forbeholdt ikke-traditionelle importører, i 1999 og for kontingentåret 2000 yderligere med 5 procentpoint, mens den maksimale kontingentmængde, som individuelle selskaber er berettiget til, samtidig blev forhøjet fra 4 000 par til 5 000 par fodtøj (for hver KN-kode omfattet af kontingenter) og fra 4 tons til 5 tons for bordservice af keramik og porcelæn (for hver KN-kode omfattet af kontingenter). Der kan eventuelt senere blive behov for yderligere skridt med henblik på dels at forbedre den samlede udnyttelse af kontingenterne, dels mest muligt at nedbringe de ubrugte mængder, der omfordeles det følgende år.

2. Ved forvaltningen af kontingenterne gjorde Kommissionen sig alle anstrengelser for at opfylde importørernes ønske om så tidligt som muligt at modtage oplysninger om deres tildeling for den følgende periode. Med henblik herpå indledte Kommissionen tildelingsproceduren for 2000-kontingenterne i god tid før begyndelsen af kontingentåret, nemlig i juni 1999, og gav importørerne tilladelse til at indgive deres ansøgninger i en periode af to en halv måneds varighed, dvs. indtil september 1999.

3. Ifølge de gældende forvaltningsregler for 2000 har indførselstilladelserne en gyldighedsperiode på 12 måneder. Desuden vil de uudnyttede kontingenter for 1999 blive omfordelt i løbet af 2000. Efter Kommissionens opfattelse bør de omfordelte mængder fra det foregående år holdes adskilt fra kontingenterne for det igangværende år.

4. For så vidt angår de administrative procedurer, er Fællesskabets forvaltningssystem baseret på en "single-stop"-fremgangsmåde, hvorefter alle importører i Fællesskabet, uanset hvor i dette de er etableret, kan indgive en ansøgning om indførselstilladelse til den kompetente myndighed i en medlemsstat efter deres eget valg og opnå en indførselstilladelse, som er gyldig i hele Fællesskabet.

Desuden er ansøgningsproceduren gjort så enkel som muligt, og formaliteterne er begrænset til det strengt nødvendige; tilladelsen er helt gratis for fællesskabsimportørerne.

c) Konklusion

Som det ikke kan undgås, når handel pålægges begrænsninger, har forvaltningen af disse kontingenter ført til visse problemer. Nogle af dem er blevet løst, såsom valg af referenceår for traditionelle importører og det forhold, at gyldighedsperioden for de omfordelte tilladelser er en anden end for de regulære årlige kontingenttilladelser. De mængder, der er tildelt ikke-traditionelle importører, er igen blevet forøget for kontingentåret 2000 for, i det mindste delvist, at mindske uligheden ved fordelingen af den relative andel af kontingenterne og derved forbedre adgangen til dem. Kommissionen finder imidlertid, at ordningen stort set fungerer godt takket være medlemsstaternes samarbejde. Især er den af den opfattelse, at enhver (legitim) frygt for, at forvaltningssystemet skulle øge virkningen af de af Rådet vedtagne kontingenter, har kunnet imødegås.

III. Udviklingen i handelen med de varer, der er underlagt kvantitative restriktioner

Følgende to tabeller giver en faktuel oversigt over den mængde- og værdimæssige udvikling i handelen med hver enkelt vare, som er underlagt kvantitative restriktioner.

a) Den mængdemæssige udvikling for de pågældende varer (import og kontingenter)

>TABELPOSITION>

- fællesskabstilsynstallene for hi-tech-fodtøj er baseret på udstedte tilsynsdokumenter; da disse ikke nødvendigvis afspejler det faktiske importniveau, er tallene i påkommende tilfælde justeret på grundlag af oplysninger fra TARIC-databasen. Tallene for importen kan på grund af nødvendige tekniske justeringer af oplysningerne fra TARIC-databasen afvige fra de tal, der er opgivet i tidligere rapporter.

- tallene for ubrugte mængder er baseret på indførselstilladelser, der er returneret til medlemsstaterne.

>TABELPOSITION>

Kilde: EUROSTAT

(*) tallene for ubrugte mængder er baseret på indførselstilladelser returneret til medlemsstaterne

b) Importpriser for varer med oprindelse i Kina

>TABELPOSITION>

Kilde: EUROSTAT

3. KAPITEL 2 NØDVENDIGHEDEN AF AT OPRETHOLDE FÆLLESSKABSKONTINGENTERNE

I. Kommissionens fremgangsmåde

For at vurdere dette spørgsmål har Kommissionen undersøgt, om de forhold, der dannede grundlag for indførelsen af de kvantitative restriktioner i 1994, stadig er aktuelle, dvs. de pågældende fællesskabsindustriers følsomhed og den trussel, som de står over for fra kinesiske varer.

Analysen er foretaget sektor for sektor på grundlag af følgende økonomiske indikatorer:

1. Industriens struktur

2. Produktion

3. Beskæftigelse

4. Udviklingen i importen

5. Importpriser

6. Kinas eksportpotentiale

I afsnit III analyserer Kommissionen desuden betydningen af Kinas handelsliberalisering og WTO-tiltrædelse for opretholdelsen af Fællesskabets kontingenter.

II. Analyse af de berørte sektorer

1. Fodtøj

KN 6402 99; 6403 51 og 59; 6403 91 og 99; 6404 11; 6404 19 10

Følgende former for fodtøj er genstand for kvantitative restriktioner:

KN-kode // Varebeskrivelse

640299 [1] // Fodtøj, som ikke dækker anklen, med ydersål og overdel af gummi eller plast (undtagen vandtæt fodtøj henhørende under pos. 6401 og undtagen sportsfodtøj og andet fodtøj henhørende under pos. 6402)

[1] Undtagen fodtøj fremstillet ved hjælp af særlig teknologi:

640351 // Fodtøj, som dækker anklen, med ydersål og overdel af læder (undtagen sportsfodtøj)

640359 // Fodtøj, som ikke dækker anklen, med ydersål og overdel af læder (undtagen sportsfodtøj)

640391 1 // Andet fodtøj med ydersål af gummi, plast, læder eller kunstlæder og overdel af læder, som dækker anklen

640399 1 // Andet fodtøj med ydersål af gummi, plast, læder eller kunstlæder og overdel af læder, som ikke dækker anklen

640411 [2] // Sportsfodtøj, tennissko, basketballsko, gymnastiksko, kondisko og lignende fodtøj, med ydersål af gummi eller plast og overdel af tekstilmaterialer

[2] Undtagen:

64041910 // Hjemmefodtøj med ydersål af gummi eller plast og overdel af tekstilmaterialer, undtagen fodtøj henhørende under pos. 6404 11

A. Den europæiske fodtøjsindustris situation

1. Indledning

Industrien har i en række år moderniseret og omstruktureret sine aktiviteter på grund af den øgede internationale konkurrence og den teknologiske udvikling. I EU's medlemsstater har sektoren gradvist vendt sig mod produktionen af varer med støre merværdi og et større varesortiment af bedre kvalitet. Dette betyder dog ikke - sådan som det ofte er hævdet - at fællesskabsmarkedets højere prisklasse er domineret af europæisk fremstillede kvalitetsvarer, mens den billige del af markedet er "reserveret" varer importeret fra lande med lave lønninger. Faktisk er de billigste varer i stadig stigende grad blevet erstattet af mellemkvalitetsvarer - et segment, hvor en betydelig del af EF-industrien stadig er aktiv, og hvor den er stærkt konkurrencedygtig. Desuden er selv firmaer, som traditionelt har produceret varer til den eksklusive del af markedet, i stigende grad tvunget til at supplere deres varesortiment med billigere modeller.

Der kan imidlertid kun gøres brug af den konkurrencemæssige styrke, som industrien har udviklet i de seneste år, hvis EU-eksportørerne har effektiv adgang til verdensmarkederne, både med hensyn til indkøb af råmaterialer og salg af færdigvarer. Selv om en forbedret markedsadgang er en prioritet i Fællesskabets internationale handelspolitik, lader den faktiske situation meget tilbage at ønske, idet en lang række toldmæssige og andre hindringer stadig forhindrer selskaber i EU i at udnytte deres eksportpotentiale fuldt ud. I denne forbindelse skal det bemærkes, at selv industrialiserede lande som USA - et af Fællesskabets vigtigste eksportmarkeder - opretholder toldsatser på op til 48%.

2. Industriens struktur

Fodtøjsindustrien i Fællesskabet består af mange små virksomheder (i gennemsnit 20 arbejdere pr. virksomhed), som især er koncentreret i områder, hvor der ikke findes forskellige industriaktiviteter. Der er imidlertid visse forskelle mellem medlemsstaterne: i Tyskland og Frankrig har virksomhederne f.eks. i gennemsnit omkring 100 arbejdere, mens gennemsnittet i Spanien og Italien ligger tætter på en halv snes arbejdere. I de andre medlemsstater ligger beskæftigelsen i virksomhederne mellem disse to tal.

I hele EU er antallet af producenter faldet jævnt i 1990'erne fra 15 897 i 1989 til 14 588 i 1998 (14 817 i 1997).

Sektorens geografiske koncentration, dens arbejdskraftintensive karakter og dens store følsomhed over for lavprisimport betyder, at alle udsving i det økonomiske aktivitetsniveau har omfattende regionale og sociale følger.

3. Produktion, forbrug og beskæftigelse i Fællesskabet

Efter et ret beskedent fald på 1,46% fra 1996 til 1997 faldt produktionen i 1998 betydeligt med 4,56% og nåede derved sit laveste niveau i flere år. Dette produktionsfald skyldtes som nævnt hovedsagelig en brat nedgang i eksporten som følge af kriserne i Asien og andre steder (-9,74% i 1998).

Forbruget faldt med 1,6%, mens den samlede import forblev nogenlunde stabil. Som følge heraf faldt EF-producenternes markedsandel på fællesskabsmarkedet fra 51% i 1997 til 50% i 1998.

Beskæftigelsen vedblev med at falde i 1998, hvor yderligere 11 784 arbejdspladser gik tabt. Dette svarer til en nedgang på 3,93% i forhold til 1997.

Tabel 1

>TABELPOSITION>

4. Udviklingen i eksporten

Efter en nedgang på 6,24% i 1997 faldt eksporten med yderligere 9,74% i 1998, idet langt de værste resultater gjaldt eksporten til Rusland (-24,89% i 1998 efter -20,33% i 1997). Markedsandelene var forholdsvis stabile på Fællesskabets vigtigste eksportmarkeder.

Tabel 2

>TABELPOSITION>

(Omfattede varer: KN-kode 6401-6405)

Eksporten til Fællesskabets vigtigste leverandører var fortsat marginal, og Kina tegnede sig kun for 0,16% af Fællesskabets samlede eksport:

Tabel 3

>TABELPOSITION>

(Omfattede varer: KN-kode 6401-6405)

Den EF-eksport, der blev hårdest ramt af krisen i Asien, var eksporten til Sydkorea (-83,2%), Indonesien (-60,5%) og Thailand (-50,7%). Eksporten til Kina faldt med 52,5%. For så vidt angår Indien og Brasilien var udviklingen positiv i 1998 efter et brat fald i 1997, og Indien nåede igen det (lave) niveau, som landet allerede havde nået i 1996.

Fællesskabets handelsbalance med de pågældende lande (udtrykt i par) var fortsat særdeles negativ, således som det fremgår af eksport/import-forholdet for 1997 og 1998:

Tabel 4

>TABELPOSITION>

(Omfattede varer: KN-kode 6401-6405). Eksport/import-forholdet over for Kina forværredes yderligere i 1998, hvilket også var tilfældet for Vietnam, Indonesien, Taiwan og Thailand. For Sydkorea faldt forholdet kraftigt, nemlig fra 42% i 1997 til 7,2% i 1998.

B. Følsomhed over for importen fra Kina

1. Udviklingen i eksporten

I 1998 steg EF's import af fodtøj fra alle kilder med ca. 0,5% til i alt næsten 810 mio. par, og Kina øgede sin markedsandel svagt (fra 32,9% til 33,4%), fulgt af Vietnam (18,1%) og Indonesien (8,3%).

Med en stigning på 1,7% i forhold til 1997 lykkedes det Kina at have bedre resultater end resten af verden ("alle kilder") trods de gældende kvantitative restriktioner. Blandt de vigtigste leverandører havde kun Vietnam og Taiwan bedre resultater (stigninger på henholdsvis 7,4% og 6,4%), men disse lande startede naturligvis fra et meget lavere absolut niveau. Importen fra Brasilien og Indonesien faldt derimod stærkt, nemlig med henholdsvis 22,3% og 21%.

Tabel 5

>TABELPOSITION>

(Omfattede varer: KN-kode 6401-6405)

I 1998 var ca. en tredjedel af den samlede import af fodtøj med oprindelse i Kina underlagt kontingenter:

Tabel 6

>TABELPOSITION>

(* Omfattede varer: KN-kode 6401-6405)

Mens importen af fodtøj underlagt kontingenter forblev forholdsvis stabil i 1998 (-0,4% i forhold til -8,9% mellem 1997 og 1996), steg importen af fodtøj, der ikke var omfattet af kvantitative restriktioner, med 2,9% (efter et betydeligt fald året i forvejen). Dette førte til et svagt fald i den samlede kontingentdækning.

Situationen er følgende, fordelt på KN-koder underlagt kontingenter:

Tabel 7

>TABELPOSITION>

Den samlede import af fodtøj underlagt kontingenter forblev kun stabil på grund af en betydelig stigning i importen af hjemmefodtøj med overdel af tekstilmaterialer, henhørende under KN-kode 6404 19 10. I 1997 faldt importen af sådant hjemmefodtøj kraftigt som følge af indførelsen af en midlertidig antidumpingtold i februar 1997 (for en periode på 9 måneder), der omfattede både KN-kode 6404 19 10 (dvs. hjemmefodtøj) og 6404 19 90 (andet fodtøj).

De endelige foranstaltninger, som blev vedtaget den 29. oktober 1997 og fandt anvendelse på såvel Kina som Indonesien, omfattede ikke hjemmefodtøj, hvilket førte til en stigning i importen af sådant hjemmefodtøj på mere end 520% i 1998. Importen fra Kina af varer henhørende under KN-kode 6404 19 90 - som stadig er omfattet af antidumpingforanstaltningerne, men ikke underlagt kontingenter - forblev derimod på det lave niveau fra 1997:

Tabel 8

>TABELPOSITION>

(par)

Den 23. februar 1998 blev der desuden indført endelige antidumpingforanstaltninger mod importen af visse former for fodtøj med overdel af læder eller plast med oprindelse i Kina, Indonesien og Thailand. Disse foranstaltninger vedrørte visse positioner i KN-kode 6402 99 (nemlig 6402 99 98) og 6403 99 (nemlig 6403 99 93, 6403 99 96, 6403 99 98), men omfattede ikke fodtøj til sportsbrug.

For så vidt angår KN-kode 6402 99 mistede både Kina og Indonesien markedsandele i 1997 og 1998, mens Thailand var i stand til at øge sin eksport til trods for de gældende antidumpingforanstaltninger. Vietnam blev Fællesskabets vigtigste leverandør af disse varer:

Tabel 9

>TABELPOSITION>

(par)

Vietnam er også blevet EF's vigtigste leverandør for så vidt angår KN-kode 6403 99, mens det lykkedes for Kina at bevare eksporten på det hidtidige niveau:

Tabel 10

>TABELPOSITION>

(par)

2. Importpriser

En sammenligning af de gennemsnitlige priser på importen af kinesisk fodtøj og de gennemsnitlige priser for Fællesskabets eksport ("tredjelande") viser omfanget af de kinesiske underbudspriser på markedet i Fællesskabet:

Tabel 11

>TABELPOSITION>

I 1998 lå de kinesiske priser på mellem 12,1% og 68% af de gennemsnitlige priser for Fællesskabets eksport til tredjelande. Mellem 1997 og 1998 øgedes Kinas prisfordel betydeligt for KN-kode 6403 99 (fra 66% til 48,6%) og 6404 11 (fra 91,9% til 68%) som følge af stigende priser på Fællesskabets eksport (og til trods for antidumpingtolden på visse varer henhørende under KN-kode 6403 99). Ophævelsen af den midlertidige antidumpingtold på hjemmefodtøj (6404 19 10) havde ingen umiddelbar virkning på priserne, der fortsat lå på 1,14 ECU pr. par. For KN-kode 6403 51 faldt prisforskellen fra 35,5% i 1997 til 47,5% i 1998.

Kina - hvis gennemsnitlige pris pr. enhed faldt fra 4,82 ECU i 1997 til 4,70 ECU i 1998 - forblev samlet set den billigste af Fællesskabets hovedleverandører af fødtøj (følgende i ECU pr. enhed):

Tabel 12

>TABELPOSITION>

(Dækning: kapitel 64 i KN)

I 1998 var de gennemsnitlige kinesiske priser (4,70 ECU pr. enhed) kun på 55% af prisen for Fællesskabets import fra alle kilder (8,55 ECU pr. enhed) og 22,2% af de gennemsnitlige priser for europæiske varer, der solgtes på tredjelandes markeder (21,13 ECU pr. enhed).

C. Interesserede parters standpunkter

1. Fællesskabsindustriens standpunkt

Ifølge den europæiske sammenslutning af fodtøjsindustrier har importen af fodtøj fra Kina fortsat klaret sig bedst i forhold til importen fra alle tredjelande til trods for de eksisterende kvantitative begrænsninger. Sammenslutningen finder desuden, at disse kvantitative begrænsninger ikke engang udnyttes fuldt ud, hvilket giver tilstrækkelig plads til stigninger i importen fra Kina. Den er desuden af den opfattelse, at kinesiske varer fortsat i betydeligt omfang underbyder EF-priserne, hvilket fører til et stærkt pres på EF-industrien, der har konstateret faldende produktion, forværrede eksportresultater og et øget tab af arbejdspladser. EF-industrien modsætter sig derfor kraftigt, at de pågældende kinesiske kontingenter ophæves, og at de forhøjes fra deres nuværende niveau.

2. Importørernes standpunkt

Foreign Trade Association (FTA) har fremført, at tabene af arbejdspladser i fodtøjsindustrien i Fællesskabet er et naturligt fænomen, som hovedsagelig skyldes industriens automatisering og datamatisering. Den finder ikke, at importen fra Kina er en trussel for Fællesskabets fodtøjsindustri.

D. Konklusion

Fodtøjsindustrien er fortsat særdeles følsom over for importen fra Kina som følge af dennes størrelse (33,4% af den samlede import til Fællesskabet; se tabel 5), dens betydelige andel af det samlede fællesskabsmarked (17,4%; se tabel 1), prisforskellen (4,70 ECU pr. enhed mod 21,13 ECU pr. enhed; se tabel 12) og den kinesiske industris enorme eksportpotentiale.

Den ovenfor beskrevne uafbalancerede situation forværredes yderligere i 1998 som følge af finanskriserne i Asien, Rusland og Brasilien, der fratog de EU-erhvervsdrivende vigtige eksportmarkeder, uden at de i stedet havde mulighed for at vende sig til andre markeder. Samtidig var Den Europæiske Union den eneste vigtige region i verden med en uændret import til trods for de seneste to års økonomiske kriser, hvilket gjorde Unionen til det vigtigste marked for mange producenter i tredjelande, hvis hjemmemarkeder var brudt sammen. Som følge heraf faldt såvel Fællesskabets eksport som dets produktion markant.

Trods de gældende kvantitative begrænsninger lykkedes det Kina at opnå bedre resultater end gennemsnittet af alle EF-leverandørerne (+1,7% i forhold til +0,5%; se tabel 5).

Hvis de kvantitative begrænsninger over for Kina ophæves på nuværende tidspunkt, vil Fællesskabet risikere uoverensstemmelser i dets samlede industripolitik: på den ene side opmuntres erhvervsdrivende i EF til konstant at forbedre deres konkurrencedygtighed ved at investere i både materielle og andre faktorer. På den anden side har EF-institutionerne påtaget sig at tilvejebringe generelle rammer for de erhvervsdrivende, der tillader dem at konkurrere på lige vilkår med deres konkurrenter på et globalt og åbent marked. I øjeblikket findes der ikke sådanne lige vilkår, da mange tredjelande stadig opretholder meget høje toldsatser såvel som talrige andre hindringer.

Hvis selskaber ikke finder et marked for deres stærkt konkurrenceprægede varer, har de kun en meget begrænset tilskyndelse til at investere - og forny sig - for at fortsætte deres (ofte smertefulde) moderniserings- og omstruktureringsproces. Ekspanderende markeder er desuden afgørende nødvendige for virksomheder, som forsøger at opnå tilstrækkelige stordriftsfordele og derved forbedre deres internationale konkurrenceevne ved at fremstille varer til lavere gennemsnitsomkostninger.

På denne baggrund og under hensyntagen til, at fodtøjsindustrien fortsat hovedsagelig er en arbejdskraftsintensiv sektor, vil enhver yderligere liberalisering af importen til Fællesskabet skulle ledsages af tilsvarende liberaliseringsbestræbelser hos Fællesskabets handelspartnere.

Så længe mange tredjelandes markeder stort set er lukket for EU's eksport, bør de kvantitative begrænsninger over for Kina opretholdes for at afhjælpe en konkurrencemæssig situation, der ikke giver erhvervsdrivende lige vilkår.

2. Bordservice af porcelæn og keramik

KN-kode 6911.10 og 6912.00

Det er vanskeligt at opstille statistikker for og detaljerede oplysninger om de to kontingentunderlagte positioner, dels fordi de fleste producenter af bordservice har et stort varesortiment, der normalt benævnes "bordservice" ved anmeldelsen, dvs. KN 6911 + 6912 + 6913 kombineret, dels fordi producenterne normalt ikke er tilbøjelige til at meddele deres sammenslutninger oplysninger, som de anser for erhvervsmæssigt følsomme. Desuden har sektoren for bordservice mange små producenter, som ikke er medlem af nogen national sammenslutning. Det har derfor som sædvanligt været nødvendigt at benytte en række forskellige kilder ved udarbejdelsen af denne rapport.

A. Situationen for Fællesskabets sektor for bordservice

1. Strukturen i EU's sektor for bordservice af keramik

Oprindelig blev fremstillingen af keramiske varer bygget op tæt ved råvare- og energikilder og på steder, hvor transportfaciliteterne var gode. Dette er ikke længere de mest afgørende faktorer, men sektoren er stadig stærkt geografisk koncentreret med en stor tæthed i f.eks. Staffordshire i Det Forenede Kongerige, Limousin i Frankrig, det nordlige Bayern i Tyskland og Maastricht i Nederlandene.

Sektoren består hovedsagelig af små og mellemstore virksomheder, men også af større virksomheder, såsom Villeroy & Boch fra Tyskland samt Royal Doulton og Wedgwood fra Det Forenede Kongerige, der formentlig er de tre største producenter af bordservice i verden. Disse producenter fremstiller en lang række varer, der er stærkt uensartede fra producent til producent og i vid udstrækning afhænger af kundernes smag og disponible indtægt.

Skønt sektoren for bordservice typisk tegner sig for ca. en tiendedel af værdien af EU's keramikindustris samlede produktion, har den sædvanligvis tegnet sig for ca. en fjerdedel af beskæftigelsen. Den er den mest arbejdskraftintensive af keramikindustriens seks delsektorer og er derfor særlig følsom over for illoyal konkurrence.

2. Udviklingen i produktionen og det registrerede forbrug

De nedenfor angivne tal omfatter alle keramiksektorerne.

N.B. Da DEBA-databasen ikke længere findes, og Eurostats tidligere arbejde endnu ikke er genskabt, er produktionstallene for 1998 beregnet på grundlag af kortsigtede indikatorer fra Eurostat-European Business Trends-databasen.

Enhed: mio. ECU

>TABELPOSITION>

Import- og eksporttallene for EUR-15 stammer fra COMEXT. Produktions- og beskæftigelsestallene stammer fra den tidligere DEBA-database (undtagen * , der er Cérame-Unie's [3] første skøn) og Eurostat-NewCronos-databasen (1995, 1996, 1997 og 1998 for EUR-15 ved hjælp af NACE Rev. 1, 26.2 + 26.3 + 26.4).

[3] Cérame-Unie er en paraplyorganisation, der repræsenterer hele keramikindustrien på EU-niveau. Sektoren for bordservice er repræsenteret af Den Europæiske Sammenslutning af Fabrikanter af Brugs- og Kunstgenstande af Porcelæn og Fajance (FEPF).

Til sammenligning fremlægges de tilsvarende tal for bordservice

KN 6911 + 6912 + 6913 Enhed: mio. ECU

>TABELPOSITION>

Kilder: Import/eksport: COMEXT

produktion og beskæftigelse: Cérame-Unie

* KN 6911.10 + 6912.00

** overslag fra Cérame-Unie

*** antal producenter af bordservice, som er medlemmer af Cérame-Unie

Som det tydeligt fremgår af ovennævnte tal, er importens markedsandele for alle keramiske varer under ét ikke betydelig. Det skal dog huskes, at Europa er en stærk traditionel eksportør af keramiske varer, og at eksporten udgør en integretet og nødvendig del af mange europæiske virksomheders ordrebøger.

Desuden skal det bemærkes, at Kinas andel af importen fra tredjelande af alle keramiske varer har været jævnt voksende og i 1998 tegnede sig for 20,1% (opgjort i værdi) mod 17,2% i 1996. Dette vækker uro i EU's keramiske industri, da Kina i øjeblikket eksporterer meget små mængder fliser til EU, men kineserne har i de seneste år opbygget deres produktionskapacitet og har nu overhalet Spanien og Brasilien og er blevet verdens næststørste producent efter Italien. EU's import af kinesiske fliser ventes derfor at ville vokse i de kommende år.

Endvidere har industrien anført en række forhold, som i øjeblikket gælder for markedet for bordservice:

( den samlede efterspørgsel efter bordservice vokser fortsat i overensstemmelse med den globale befolkningsudvikling

( kunderne køber imidlertid færre større sæt bordservice, der beholdes for livet, efterhånden som udviklingen mod mere uformelle måltider fortsætter. Bordservice er derfor ved at blive en modevare, der udskiftes forholdsvis hurtigt, når moden ændrer sig

( asiatiske producenter erobrer en stadig større del af dette markedssegment

( EU-producenterne forsøger at nedbringe deres omkostninger, herunder ved at mindste forbruget af omkostningskrævende - og derfor mere avancegivende - materialer, ved at flytte produktionen til områder med lave arbejdskraftomkostninger (hvilket skader den traditionelle beskæftigelse) og ved at lægge produktionen ud til underleverandører

( produktionen i områder, hvor der traditionelt fremstilles bordservice, faldt med 750 mio. dollars i femårsperioden frem til 1997

( værdien af produktionen i Asien steg med 1 mia. dollars i samme periode

( EU's produktion af bordservice til hoteller klarer sig stadig godt, men rammes af høje toldsatser på traditionelle markeder såsom USA (se nedenfor), og denne situation forværres af, at de kinesiske producenter tilsyneladende fokuserer på det amerikanske marked med importerede lavprisvarer og på nogle områder helt skubber EU-producenterne ud.

3. Beskæftigelsesudviklingen

Beskæftigelsen i den keramiske industri er faldet støt i de seneste år. Ikke alle tallene for 1998 foreligger, og oplysningerne er under alle omstændigheder mere korrekte for visse lande end for andre. På sit årsmøde den 3. og 4. juni 1999 gav FEPF følgende overslag over beskæftigelsen i de vigtigste producentlande i de to senere år:

Beskæftigede

>TABELPOSITION>

Antallet af beskæftigede i den keramiske industri som helhed faldt anslået med 24,9% mellem 1992 og 1997. Antallet af beskæftigede i sektoren for bordservice alene er imidlertid anslået til 33,0% med et yderligere fald på 25,9% fra 1997 til 1998, som det fremgår af ovenstående. Faldet synes at være accellereret kraftigt i 1999 som følge af faldende efterspørgsel på hjemmemarkedet og virkningerne af de økonomiske problemer i Asien og i mindre grad Sydamerika. Sidstnævnte faktor lukkede nogle af EU-producenternes traditionelle markeder, mens producenterne i disse lande vendte sig mod andre markeder, f.eks. EU, for at komme af med deres hjemlige overskudsproduktion.

Samtidig har visse valutaers styrke i forhold til dollaren (især det britiske pund) gjort det vanskeligere at sælge til USA og har også ført til, at store mængder billigt bordservice til hotelbrug for første gang er kommet til EU, især Det Forenede Kongerige, til trods for erklæringer fremsat under forhandlingerne mellem EU og USA i Uruguay-Runden om, at de amerikanske producenter ikke eksporterede bordservice til hotelbrug. Denne runde efterlod også nogle meget høje øverste toldsatser for bordservice til hotelbrug i USA, som er et traditionelt marked for EU-producenterne.

De enkelte medlemsstaters eventuelle bemærkninger følger:

( Det Forenede Kongerige

Markedsandelen og produktionen faldt begge med ca. 10% i 1998 i forhold til 1997, og der forventes et yderligere fald på 5% i 1999. Omsætningen i traditionelt bordservice og den samlede beskæftigelse faldt med 25% mellem 1996 og 1998, heraf 20% i 1998. Rentabiliteten blev halveret i samme periode.

Sidst i 1998 og først i 1999 forsvandt 1 200 arbejdspladser hos en af de største producenter, 140 arbejdspladser hos en anden producent, mens en tredje helt lukkede med tab af 300 arbejdspladser til følge. NB: Det er vigtigt at holde sig de regionale aspekter for øje: antallet af beskæftigede i den britiske keramiske industri tegner sig for 1% af den samlede beskæftigelse i Det Forenede Kongerige, men i Stoke-on-Trent, der er det vigtigste keramikproducerende område, er 51% af arbejdspladserne i den keramiske industri og dermed forbundne industrier.

( Tyskland

Der var et fald på 4,4% i 1998 i forhold til 1997. Dette kan muligvis repræsentere et fald i nedgangstakten for beskæftigelsen, da Tysklands største producent har gennemført et program for at nedbringe antallet af arbejdspladser i de seneste tre år, hvor der sandsynligvis vil forsvinde endnu 1 500 arbejdspladser; den illoyale konkurrence fra importerede lavprisvarer er anført som en vigtig faktor. To andre producenter lukkede hver en fabrik. Eurostats tal, der kun foreligger for Tyskland, tyder på, at 25% af arbejdspladserne i sektoren for fremstilling af husholdnings- og dekorationsgenstande af keramik er gået tabt fra juni 1995 til november 1998, idet antallet af beskæftigede er faldet fra 21 857 i 1995 til 18 326 i 1996.

( Frankrig

Det franske medlem af FEPF fandt, at situationen var forblevet nogenlunde stabil i 1998, selv om 3 fabrikker var lukket med tab af over 500 arbejdspladser til følge, hvilket øjensynlig var blevet opvejet på andre områder. Der foregår en omstrukturerings- og rationaliseringsproces, hvor 25% af arbejdspladserne er forsvundet siden 1990.

( Italien

Antallet af beskæftigede faldt anslået med 48% mellem 1997 og 1998.

( Grækenland

Tre fabrikker lukkede. Den eneste tilbageværende græske producent af bordservice er i alvorlige økonomiske vanskeligheder.

( Portugal

Antallet af beskæftigede faldt anslået med 36% fra 1997 til 1998, skønt dette tal kan være lidt større end det faktiske fald, da tallet for 1997 muligvis er for højt.

Selv om tabene af arbejdspladser i sektoren for bordservice ikke udelukkende kan tilskrives importen af lavprisvarer, er der ingen tvivl om, at dette er en bidragende faktor og en faktor, der - ofte i pressemeddelelser - er blevet nævnt som et væsentligt element i beslutninger om lukning eller rationalisering.

B. Følsomhed over for importen fra Kina

1. Udviklingen i import og eksport

Som nævnt ovenfor er eksport meget vigtig for EU's producenter af bordservice, idet mange eksporterer op til 30% af deres produktion, selv om mængden af eksporteret bordservice generelt ligger et godt stykke under den importerede mængde. Nedenstående tabeller viser udviklingen i EU's handel i 1998 på de vigtigste eksportmarkeder og med de vigtigste lande, hvorfra der importeres.

Importen fra tredjelande i 1998: EUR-15 Kilde: COMEXT

>TABELPOSITION>

Eksporten til tredjelande i 1998: EUR-15 Kilde: COMEXT

>TABELPOSITION>

Medens importen fra Kina således fortsat er stor og udgør langt den vigtigste kilde til EU's tilførsler af porcelæn, fajance og lertøj, er EU's eksport til Kina fortsat stort set lig med nul. Importen til Kina er fortsat ubetydelig, hovedsagelig på grund af landets overkapacitet og udenlandske valutahensyn. Af samme årsager er Kinas eksportpotentiale meget betydeligt.

Der er også fremsat påstande om, at kinesiske eksportører omgår EF-kontingenterne. I denne forbindelse skal det bemærkes, at ovennævnte tal for importen stammer fra COMEXT og er de indberettede tal. Det er imidlertid blevet påstået, at importen fra Kina kanaliseres gennem andre lande såsom Hongkong og - på det seneste - Vietnam. F.eks er der ingen lokal produktion af bordservice af keramik i Hongkong, og alligevel eksporterede Hongkong i 1998 nedenstående mængder til EU og opnåede den anførte betaling derfor:

>TABELPOSITION>

Kilde: COMEXT

Da kontingenterne udtrykkes i tons, kan det reelle omfang af importen fra Kina desuden være uklart. I denne forbindelse er det blevet hævdet, at visse laboratorieprøver af varer importeret fra Kina viser, at den gennemsnitlige vægt pr. enhed er blevet reduceret med op til to tredjedele. Det vil sige, at mens importkontingenterne muligvis ikke er udnyttet fuldt ud i tons, påstås det, at der er sket en betydelig stigning i antallet af enheder, der importeres fra Kina. Det kan desværre ikke lade sig gøre at kontrollere dette i COMEXT, der ikke har mulighed for indberetning efter antal enheder.

Endelig har de europæiske producenter af bordservice henledt opmærksomheden på yderligere et problem, nemlig efterligninger. Som i tidligere år er der fremsat påstande om, at visse kinesiske producenter kopierer europæisk design, som så produceres i Kina og sælges i Europa til langt lavere priser end de europæiske varer. Der har været eksempler på, at kinesiske varer er blevet solgt på de europæiske markeder som fuldstændig nøjagtige kopier af europæiske varer.

2. Priser

De gennemsnitlige priser på importerede varer fra Kina har normalt ligget langt under de europæiske priser for både porcelæn, fajance og lertøj. Nedenfor gengives en sammenligning af de gennemsnitlige priser, som tages for importvarer fra Kina, og de gennemsnitlige priser for tilsvarende varer fremstillet i Fællesskabet (der foreligger endnu ikke tal for 1998).

ECU/kg Kilde: Cérame-Unies medlemmer

>TABELPOSITION>

* Kun Frankrig og Portugal.

** Kun Frankrig.

For de to særlige varer, der er underlagt kontingenter, var de kinesiske priser i 1998 følgende sammenholdt med de gennemsnitlige prisniveauer i EU:

ECU/kg Kilde: COMEXT

>TABELPOSITION>

Det fremgår af ovenstående tal, at kontingenterne kan have begrænset omfanget af importen fra Kina, og der er tegn på mindre stigninger i de kinesiske salgspriser. De europæiske priser er derimod generelt blevet udsat for et voksende pres, ikke kun på grund af lavprisimporten fra især Sydøstasien og Central- og Østeuropa, men også som følge af en betydelig overskydende produktionskapacitet i Den Europæiske Union.

C. Interesserede parters standpunkter

1. Fællesskabsindustriens standpunkt

Den europæiske sektor for bordservice af keramik repræsenteres på europæisk plan af Fédération européenne des Industries de Porcelaine et de Faïence de Table et d'Ornamentation (FEPF), der selv er medlem af den overordnede europæiske keramiksammenslutning Cérame-Unie. Cérame-Unie, der selv mener at repræsentere henved 75% af alle producenter af bordservice i Den Europæiske Union (der er dog mange små producenter, der ikke er medlemmer), går fortsat meget stærkt ind for, at kontingenterne opretholdes i 2000, og at de ikke forøges i forhold til 1999.

2. Importørernes standpunkt

Union of Glass and Pottery Wholesalers Associations og Foreign Trade Association mener på den anden side, at fortsatte kontingenter for bordservice ikke længere er nødvendige, da den EU-erhvervsgrenens samlede situation er blevet forbedret betydeligt som følge af rationaliseringer, nedskæringer og flytning af produktionen til Central- og Østeuropa samt Fjernøsten, hvor timelønnen er 70% til 80% lavere end i Fællesskabet.

D. Konklusion

Det fremgår klart af ovenstående, at EU's sektor for bordservice fortsat er følsom på grund af den omfattende lavprisimport fra Kina og den betydelige risiko for forstyrrelser fra denne import. EU's sektor for bordservice af keramik er fortsat i gang med en vanskelig rationaliseringsproces med henblik på at øge produktiviteten og konkurrenceevnen, og den er i denne periode særlig følsom over for lavprisimport, hvilket er en yderligere grund til, at kontingenterne bør opretholdes og på samme niveau som i 1999.

III. Kinas handelsliberalisering og tiltrædelse af WTO

Fællesskabet har såvel bilateralt som i WTO henvendt sig til Kina med hensyn til ophævelse af de 385 kontingenter, der fortsat gælder for dette land. Fællesskabet har endnu ikke været i stand til at kontrollere, om der findes et program for afvikling af kontingenterne for Kina, som svarer nogenlunde til EU's program.

Kommissionen har gentagne gange givet udtryk for, at den forventer, at disse kontingenter vil være fjernet fuldstændig i år 2005, og at Fællesskabet vil gengælde enhver tidligere afskaffelse med en liberalisering af EU's egne kontingenter. Kineserne har bekræftet, at de påtænker at afskaffe kontingenterne senest i 2005 og vil fjerne et begrænset antal før dette tidspunkt, forudsat at Kinas tiltrædelse af WTO finder sted i nær fremtid. De kinesiske forhandlere har ofte anfægtet 2005-fristen og har fremført, at den er afhængig af et tidligt kinesisk medlemskab af WTO.

Desuden er forvaltningen af de kinesiske kontingenter ofte vilkårlig og ugennemsigtig. Kommissionen har ved flere lejligheder anmodet Kina om at behandle alle importører og eksportører ens, når der tildeles kontingenter. Forvaltningen af kontingentreglerne er fortsat utilfredsstillende.

Kommissionen har desuden gjort det klart over for Kina, at det kan være af central betydning for overvejelserne om en genoptagelse af liberaliseringen af de resterende EF-kontingenter, hvis adgangen til det kinesiske marked forbedres betydeligt. Dette er endnu ikke sket.

IV. Samlede konklusioner

Kommissionen har draget følgende konklusioner af de indsamlede oplysninger:

1. De sektorer, der er omfattet af kvantitative restriktioner, har generelt udfoldet en række bestræbelser, som har båret frugt i form af omstrukturering af produktionen og forbedring af kvaliteten af de varer, der er underlagt kontingenter. Selv om de europæiske producenter fortsætter disse bestræbelser, er sektorerne for fodtøj og bordservice imidlertid fortsat særdeles følsomme:

- Den generelle situation er usikker: begge disse industrier er i forskellig grad berørt af stagnerende produktion, nedgang i salg og eksport, lukninger og jobtab.

- De pågældende sektorer er arbejdskraftintensive, fragmentariske og særlig sårbare over for konkurrence fra lande med lave omkostninger, til hvilke de allerede har mistet en stor del af fællesskabsmarkedet.

- Industrierne er i gang med omstruktureringer, som tegner lovende, men er dyre og vanskelige at gennemføre. Hvis der i denne særlig ømtålelige situation kommer en bølge af lavprisimport, vil de slå fejl.

2. Konkurrencen fra Kina udgør som helhed fortsat en reel trussel:

- Kina råder over en enorm - og voksende - produktions- og eksportkapacitet i de sektorer, der er omfattet af kvantitative restriktioner, og hvis der ikke fandtes sådanne restriktioner, ville landets eksportører hurtigt kunne sikre sig en enorm afsætning på fællesskabsmarkedet.

- Importen fra Kina tegnede sig allerede for eller var ved at opnå betragtelige markedsandele, da der blev indført kvantitative restriktioner på fællesskabsniveau.

- Priserne på importvarer fra Kina er fortsat langt lavere end priserne på tilsvarende fællesskabsvarer. De ligger også et godt stykke under priserne hos andre af Fællesskabets leverandører.

- I forbindelse med visse varer, navnlig porcelæn og keramik, bidrager den hyppige forekomst af efterligninger til at fordreje konkurrencen yderligere.

- Et andet forhold, der må overvejes, er den kinesiske økonomis særlige karakter. Kina har i de seneste år bestræbt sig på at liberalisere sin handelsordning og åbne sin økonomi for omverdenen. Disse foranstaltninger udgør vigtige skridt fremad, men de kinesiske myndigheder øver stadig betydelig indflydelse på den kinesiske industris virksomhed, bl.a. ved at fastsætte kunstigt lave priser, der ikke afspejler de pågældende varers faktiske økonomiske omkostninger, og eksportstrategier, der ikke styres af rent handelsmæssige overvejelser.

Med hensyn til importen opretholder Kina høje afgifter på mange forbrugsvarer, medens de mere prohibitive restriktioner spænder over ikke-toldmæssige hindringer som f.eks. kontingenter, licenskrav, restriktioner på fremmed valuta og tekniske handelshindringer. Varer kan kun importeres af udenrigshandelssammenslutninger, som er bemyndiget dertil og i vid udstrækning kontrolleres af centralregeringen.

Der er derfor grund til at tro, at en afskaffelse af de resterende kvantitative restriktioner ville føre til en fornyet forøgelse af importen fra Kina og til en yderligere farlig svækkelse af de pågældende fællesskabsindustriers markedsposition.

For så vidt angår de resterende kontingenters niveau viser en undersøgelse af EF-importørernes faktiske anvendelse af indførselstilladelserne, at der er tale om betydelige ubrugte mængder i en størrelsesorder på mellem 15% og noget over 30% [4] af de samlede kontingenter. En del af disse mængder stammer sandsynligvis fra de begrænsede mængder, der er tildelt "ikke-traditionelle" importører (som giver afkald på mængder, de finder økonomisk ubetydelige), og en større del af mængderne svarer tilsyneladende til traditionelle importørers beslutninger om ikke at udnytte deres indførselstilladelser fuldt ud. For visse underkategorier af fodtøj (hjemmefodtøj og visse sko af kunstlæder og læder) kan importørerne have truffet sådanne beslutninger i 1997 og 1998, fordi der fandtes antidumpingforanstaltninger eller uafsluttede undersøgelser. Det gælder imidlertid ikke for de fleste af de kontingentunderlagte varer, i forbindelse med hvilke der er konstateret betydelige ubrugte mængder.

[4] Bortset fra hjemmefodtøj (KN 6404 19 10).

Under disse omstændigheder mener Kommissionen, at det ikke er klart, at de mængder, der generelt er til rådighed, ikke skulle være tilstrækkelige til at dække importørernes behov, og det er således ikke nødvendigt at foretage en øjeblikkelig forhøjelse. Som nævnt tidligere i denne rapport er der med virkning fra 1. januar 2000 foretaget en justering af fordelingsmetoden til fordel for de ikke-traditionelle importører. Efter Kommissionens opfattelse vil en justering sammen med de bestræbelser, der allerede er gjort for at afhjælpe den manglende balance mellem traditionelle og ikke-traditionelle importører, kunne forbedre anvendelsen af indførselstilladelser generelt og således føre til en stigning i de mængder, der faktisk importeres.

Kommissionen finder det derfor hensigtsmæssigt at anbefale, at kontingenternes niveau forbliver uændret i 2000, men den vil dog være opmærksom på målsætningen om en mulig liberalisering af kontingenterne sideløbende med gensidige og tilsvarende kinesiske bestræbelser i forbindelse med indsatsen for en tidlig tiltrædelse af WTO og Kinas multilaterale og bilaterale forhandlinger med Fællesskabet om afvikling af begge parters kontingenter inden for en fastsat frist.

4. KAPITEL 3 GENNEMFØRELSE OG OPRETHOLDELSE AF TILSYNSFORANSTALTNINGER

I. Tilsynsforanstaltningernes formål

Rådet indførte disse foranstaltninger for så nøje som muligt at kunne følge udviklingen i importen af en række varer, idet denne udvikling var foruroligende, men ikke udgjorde en umiddelbar fare for Fællesskabets industri.

II. Gennemførelse

Gennemførelsen af forudgående fællesskabstilsyn sker gennem en ordning med automatiske tilladelser, der vederlagsfrit udstedes for enhver ønsket mængde senest fem arbejdsdage efter indgivelsen af ansøgningen fra en hvilken som helst importør i Fællesskabet.

Ved forordning (EF) nr. 519/94 som ændret ved forordning (EF) nr. 139/96 blev der indført et standardiseret og forenklet fællesskabstilsynsdokument, som har reduceret de formaliteter, som importørerne og medlemsstaterne skal opfylde ved import af varer, der er underlagt tilsyn, til et minimum.

På baggrund af konklusionerne i Kommissionens anden rapport besluttede Rådet i maj 1997 ved forordning (EF) nr. 847/97:

- at fjerne en række varer, for hvilke importen i 1995 var lavere end i 1994, fra listen over varer, som er omfattet af fællesskabstilsyn

- at opføre en række varer, for hvilke kontingenterne blev afskaffet (dele og tilbehør til legetøj og glasvarer fra 1. januar 1998), på listen over varer, der er omfattet af forudgående fællesskabstilsyn.

På baggrund af konklusionerne i Kommissionens tredje rapport besluttede Rådet i maj 1998 ved forordning (EF) nr. 1138/98 at opføre legetøj, for hvilket kontingenterne var blevet afskaffet, på listen over varer, der er omfattet af forudgående fællesskabstilsyn.

III. Udviklingen i importen af de varer, der er omfattet af tilsyn

I nedenstående tabel redegøres der for importen af varer under tilsyn i 1998 (med undtagelse af visse former for hi-tech-fodtøj) sammenlignet med importen i 1997, målt i tusinde ECU.

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

Kilde: EUROSTAT

For så vidt angår importen af visse typer hi-tech-sportsfodtøj, sondres der i Eurostats statistikker ikke mellem fodtøj, der er underkastet tilsyn, og fodtøj, der ikke er det, hvorfor Kommissionen kun kan henvise til de tilsynsdokumenter, der er udstedt i 1998:

ex 6402 99 // 2 769 168 par

ex 6403 91 og 99 // 12 108 575 par

ex 6404 11 // 13 647 636 par

I alt // 28 525 379 par

IV. Nødvendigheden af at opretholde tilsynsforanstaltningerne

Ovenstående tal viser, at importen fra Kina af alle varer undtagen én [5] stadig tegner sig for en meget betydelig markedsandel. Kommissionen mener, at det for de pågældende varer er nødvendigt at opretholde et forudgående tilsyn.

[5] Nemlig "cykler", en vare der er omfattet af endelig antidumpingtold, og hvis følsomhed derfor ikke kun kan vurderes udtrykt i importmængde. Den 10. september 1998 indledtes en fornyet undersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger for kinesiske cykler på grund af foranstaltningernes udløb. Indtil der foreligger et resultat af denne undersøgelse, vil det være hensigtsmæssigt ikke at ophæve det forudgående tilsyn, der gælder, trods den begrænsede markedsandel, som denne importvare fra Kina tegner sig for.

1. KAPITEL 4 KOMMISSIONENS KONKLUSIONER OG FORSLAG

På baggrund af ovenstående finder Kommissionen, at ordningen med kvantitative restriktioner og tilsynsforanstaltninger, som blev indført ved forordning (EF) nr. 519/94 og senest er ændret ved forordning (EF) nr. 1138/98, bør opretholdes. Det synes ikke at være berettiget at ændre strukturen og niveauet for de resterende kontingenter, og det varesortiment, der er omfattet at tilsyn, bør også forblive uændret.