DA Den Europæiske Unions Tidende C 360/37

Rådets begrundelse: Rådet førstebehandlingsholdning (EU) nr. 13/2015 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om pakkerejser og sammensatte rejsearrangementer samt om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU og om ophævelse af Rådets direktiv 90/314/EØF

(2015/C 360/02)

I. INDLEDNING

1. Den 9. juli 2013 forelagde Kommissionen et forslag på grundlag af artikel 114 i traktaten samt meddelelsen »Tilpasning af EU-reglerne om pakkerejser til den digitale tidsalder«.

2. Den 6. september 2013 besluttede Rådet at høre Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, der vedtog en udtalelse den 11. december 2013. Den 19. september 2013 besluttede Rådet at høre Regionsudvalget, der traf beslutning om ikke at afgive udtalelse.

3. Europa-Parlamentet vedtog sin førstebehandlingsholdning den 12. marts 2014 og foreslog i den forbindelse 132 ændringer til Kommissionens forslag. I november 2014 udnævnte Europa-Parlamentet Birgit COLLIN-LANGEN (PPE/DE) til ny ordfører, idet den tidligere ordfører Hans Peter Mayer (PPE/DE) ikke stillede op til genvalg.

4. Gruppen vedrørende Forbrugerbeskyttelse og -oplysning indledte behandlingen af forslaget i september 2013. Kommissionens konsekvensanalyse blev gennemgået på første gruppemøde om denne sag. Denne gennemgang viste, at delegationerne generelt var tilfredse med de metoder og kriterier, som Kommissionen har anvendt i sin konsekvensanalyse.

5. Den 4. december 2014 vedtog Konkurrenceevnerådet en generel indstilling, der tjente som mandat for formandskabet til at indlede forhandlinger med Europa-Parlamentet (dok. 16054/14).

6. Der blev afholdt fire uformelle triloger den 4. februar, den 5. marts, den 22. april og den 5. maj 2015. På mødet den 5. maj nåede Europa-Parlamentet og formandskabet til foreløbig enighed om en samlet kompromispakke, der skaber en rimelig balance mellem de forskellige interesser.

7. På denne baggrund vedtog Konkurrenceevnerådet på sit møde den 28. maj 2015 en politisk aftale som fastsat i 8969/15 og 8969/15 COR 1.

8. Europa-Parlamentet meddelte efterfølgende Rådet ved skrivelse af 17. juni 2015, at Europa-Parlamentet ville godkende Rådets holdning uden ændringer ved andenbehandlingen.

II. MÅL

9. Forslagets generelle mål er at forbedre det indre markeds funktion og opnå et højt niveau af forbrugerbeskyttelse i pakkerejsebranchen. Det nuværende direktiv, der blev vedtaget i 1990, skabte rettigheder for rejsende, der køber pakkerejser, som typisk består af passagerbefordring og indkvartering. Domstolen præciserede i 2002 i en dom, at begrebet »en på forhånd fastlagt kombination« også omfatter rejseydelser, som en rejseformidler har sammensat efter kundens udtrykkelige ønske lige inden indgåelse af en aftale mellem dem. Trods Domstolens dom var det fortsat uklart, i hvilket omfang moderne måder at kombinere rejseydelser på er omfattet af direktivet.

III. ANALYSE AF RÅDETS FØRSTEBEHANDLINGSHOLDNING

A. Generelt

10. Kommissionens oprindelige forslag er blevet ændret og delvis omskrevet ved den aftale, der blev indgået mellem Rådet og Europa-Parlamentet. For at bidrage til et velfungerende indre marked og et højt niveau af forbrugerbeskyttelse er målet at mindske juridisk fragmentering, skabe lige vilkår og styrke det europæiske turismemarked ved systematisk at fjerne hindringer for grænseoverskridende handel.

B. De vigtigste politikspørgsmål

11. Harmoniseringsniveau (artikel 2, stk. 3, og artikel 4)

Som følge af et af Europa-Parlamentets ændringsforslag har Rådet indført en specifik ny artikel om harmoniseringsniveauet ved at fremhæve princippet om »maksimal harmonisering« og suppleret den med et nyt stykke (fra direktivet om forbrugerrettigheder) om beskyttelse af den nationale aftaleret. Med anvendelsen af dette princip er det målet at gøre markedet mere gennemsigtigt, navnlig onlinemarkedet, og dermed øge de rejsendes tillid og sætte skub i efterspørgslen.

12. Definitionen af en pakkerejse — medtagelse af »click-throughs« (artikel 3, stk. 2, litra b), nr. v), og betragtning 13)

På anmodning af Europa-Parlamentet besluttede Rådet at bevare de såkaldte »click-throughs« i definitionen af en pakkerejse. »Click-throughs« opstår, når der købes mindst to forskellige typer rejseydelser fra forskellige erhvervsdrivende gennem forbundne onlinebestillingsprocedurer, og når den rejsendes navn, e-mailadresse og betalingsoplysninger videresendes mellem de erhvervsdrivende inden for en frist på 24 timer. Derudover blev der tilføjet en revisionsklausul om, at Kommissionen tre år efter direktivets ikrafttræden skal vurdere effektiviteten af denne bestemmelse, navnlig definitionen af »click-throughs«, og eventuelt forelægge et lovgivningsforslag.

13. Sammensatte rejsearrangementer (artikel 3, stk. 5, og artikel 19)

Definitionen af sammensatte rejsearrangementer, oprindeligt benævnt formidlede rejsearrangementer, er blevet videreudviklet, idet det er blevet præciseret, at de forskellige rejseydelser skal vælges og betales separat af den rejsende. Endvidere præciseres det, at den erhvervsdrivende skal formidle købet af yderligere rejseydelser fra en anden erhvervsdrivende på målrettet vis, og at den deraf følgende kontrakt med en sådan anden erhvervsdrivende skal indgås højst 24 timer efter bekræftelsen af købet af den første rejseydelse. Denne definition omfatter det tilfælde, hvor en rejsende køber forskellige rejseydelser til samme rejse eller ferie i særskilte transaktioner, hvor køb af sådanne tjenesteydelser formidles af en erhvervsdrivende, men hvor ingen af kriterierne for en pakkerejse er til stede. Målet er at sikre, at den rejsende ved køb af et sammensat rejsearrangement er beskyttet i tilfælde af konkurs eller insolvens hos den erhvervsdrivende, der formidler det sammensatte rejsearrangement. Den rejsende skal således have ret til at blive transporteret hjem, hvis insolvens eller konkurs hos den erhvervsdrivende, der er ansvarlig for personbefordringen, er skyld i, at den rejsende er strandet på rejsedestinationen. Forud for indgåelsen af en kontrakt, der fører til et sammensat rejsearrangement, skal den erhvervsdrivende desuden ved hjælp af standardformularer oplyse den rejsende om, at han ikke vil have de rettigheder, som dette direktiv giver, med undtagelse af beskyttelse i tilfælde af konkurs eller insolvens.

14. Definitionen af en pakkerejse — kombinationer, der udgør en pakkerejse (artikel 3, stk. 2, litra b), og betragtning 18)

Med henblik på at lette de økonomiske og administrative byrder for små virksomheder, navnlig hoteller og »bed and breakfast«-steder, har Rådet præciseret definitionen af en pakkerejse.

Det præciseres navnlig, at når der bestilles en yderligere rejseydelse, som ikke udgør 25 % eller mere af værdien af kombinationen af rejseydelserne og ikke udgør en væsentlig bestanddel af rejsen, eller når der først vælges og købes en yderligere rejseydelse efter leveringen af en første rejseydelse, bør dette ikke falde ind under definitionen af en pakkerejse.

15. Beskyttelse i tilfælde af konkurs eller insolvens (artikel 17 og 19 og betragtning 38-44)

Effektiviteten af ordningen til beskyttelse og skøn med hensyn til, hvordan medlemsstaterne skal arrangere beskyttelse i tilfælde af konkurs eller insolvens, var vigtige mål for Rådet. Teksten fastsætter derfor, at beskyttelsen i tilfælde af konkurs eller insolvens skal sikre passende dækning under alle sandsynlige omstændigheder og afspejle den finansielle risiko, som den erhvervsdrivendes aktiviteter repræsenterer, men at dette ansvar ikke bør være ubegrænset. Ansvaret i forbindelse med en ordning til beskyttelse i tilfælde af konkurs eller insolvens bør være begrænset til omstændigheder, som afspejler den normale risikovurdering. Ved den effektive beskyttelse i tilfælde af konkurs eller insolvens bør der dog ikke tages hensyn til meget usandsynlige risici, da der ikke er nogen begrundelse for at forvente, at ordningerne dækker uforudsete omkostninger. Et andet vigtigt mål var at forhindre enhver unødvendig økonomisk og administrativ byrde for små og mellemstore virksomheder. Teksten præciserer i denne forbindelse, at medlemsstaterne bør tage hensyn til mindre virksomheders særlige situation, når der fastlægges bestemmelser om den beskyttelse i tilfælde af konkurs eller insolvens, der skal ydes af erhvervsdrivende i forbindelse med pakkerejser og sammensatte rejsearrangementer.

16. Oplysninger forud for en aftales indgåelse (artikel 5)

Med hensyn til oplysninger forud for en aftales indgåelse har teksten til formål at sikre, at de rejsende har de nødvendige oplysninger til at træffe et kvalificeret valg, uden at den rejsende og rejsearrangøren overbebyrdes med for mange oplysningskrav. Kommissionens forslag er derfor blevet strømlinet, navnlig ved at lade alle oplysningskrav forud for indgåelsen af en aftale med hensyn til, hvor lang tid det omtrent tager at opnå visum, udgå, da disse tidsrum er meget forskellige alt efter den rejsendes nationalitet og samtidig har ringe betydning for den rejsende på dette tidspunkt. Rådet og Europa-Parlamentet nåede dog til enighed om en henvisning til generelle oplysninger om pas- og visumkrav, herunder om, hvor lang tid det omtrent tager at opnå visum.

17. Indkvartering i tilfælde af uundgåelige og ekstraordinære omstændigheder (artikel 13, stk. 7, og betragtning 35)

I tilfælde af uundgåelige og ekstraordinære omstændigheder, der forsinker den rejsendes befordring tilbage til afrejsestedet, præciserer teksten, at indkvartering i en tilsvarende kategori (så vidt muligt) er begrænset til højst tre nætter, medmindre der er fastsat andet i EU-lovgivningen.

18. Ændring af væsentlige aftalevilkår (artikel 11, stk. 2, og betragtning 33)

I tilfælde af ændring af væsentlige aftalevilkår underretter rejsearrangøren den rejsende om den rimelige frist, inden for hvilken den rejsende skal oplyse rejsearrangøren om sin afgørelse, herunder muligheden for at opsige aftalen.

19. Erstatning for ikkeøkonomisk skade (artikel 14, stk. 2, og betragtning 34)

Rådet bekræftede den rejsendes ret til erstatning for eventuelle skader. Dette omfatter også erstatning for ikkeøkonomisk skade, idet det præciseres i en betragtning, at erstatningen også bør dække ikkeøkonomisk skade, f.eks. erstatning for tabt rejse- eller ferieglæde, fordi der er væsentlige problemer med leveringen af de relevante rejseydelser.

20. Udelukkelse af pakkerejser og sammensatte rejsearrangementer, der udbydes eller formidles lejlighedsvis og på nonprofitbasis (artikel 2, stk. 2, litra b), og betragtning 19)

Rådet besluttede at udelukke pakkerejser og sammensatte rejsearrangementer, der udbydes eller formidles lejlighedsvis og på nonprofitbasis, fra dette direktivs anvendelsesområde, da der ikke er et lige så stort behov for at beskytte rejsende i sådanne tilfælde. For at give de rejsende mulighed for at træffe et kvalificeret valg bør passende information om, at sådanne arrangementer ikke er omfattet af dette direktiv, dog være offentligt tilgængelig.

21. Forretningsrejser (artikel 2, stk. 2, litra c))

Teksten udelukker generelt forretningsrejser, uanset om der er tale om pakkerejser eller sammensatte rejsearrangementer, der købes på grundlag af en generel aftale med henblik på forretningsrejser mellem en erhvervsdrivende og en anden fysisk eller juridisk person, der handler som led i sit erhverv, sin virksomhed, sit håndværk eller sin profession, eftersom sådanne forretningsrejser allerede har et beskyttelsesniveau, der svarer til niveauet for pakkerejser.

22. Biludlejning (artikel 3, stk. 1, litra c))

Udlejning af »motorcykler, der kræver et kategori A-kørekort i henhold til artikel 4, stk. 3, litra c), i direktiv 2006/126/EF« er omfattet på lige fod med »biludlejning«. Denne kategori af motorcykler er forbeholdt større motorcykler uden begrænsning af motorstørrelse eller effekt.

23. Telefonisk indgåede aftaler (artikel 27, stk. 2)

Rådet strømlinede oplysningskravene for aftaler, der indgås ved hjælp af fjernkommunikation, herunder telefon, ved at anvende artikel 8, stk. 6, i direktivet om forbrugerrettigheder.

24. Gennemførelse (artikel 28)

Medlemsstaterne har en frist på henholdsvis 24 og 30 måneder for gennemførelse og anvendelse i betragtning af den foreslåede lovgivnings kompleksitet og vidtrækkende konsekvenser, især for de nationale forvaltninger og virksomhederne.

25. Bilag I og II

For at gøre begrebet »sammensat rejsearrangement« anvendeligt og gennemførligt har Rådet tilføjet to bilag, som i et almindeligt sprog og på en standardiseret måde redegør for de rejsendes og erhvervsdrivendes rettigheder og forpligtelser i forbindelse med pakkerejser og sammensatte rejsearrangementer.

IV. KONKLUSION

Rådet har i sin holdning fuldt ud taget hensyn til Kommissionens forslag og til Europa-Parlamentets førstebehandlingsholdning. Teksten, som den nu foreligger, afspejler på en retfærdig og afbalanceret måde de forskellige synspunkter, der kom til udtryk i løbet af forhandlingerne, og den skulle sikre, at rejsende og virksomheder får en enkel, men effektiv og fremtidssikret ramme, som også kan håndhæves i praksis.