BILAG

til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet under forhandlingerne, men opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer:

Punkt 2.1

De to sidste punktummer udgår og erstattes af følgende:

"Opstilling af ambitiøse tekniske standarder (f.eks. emissionsgrænseværdier) er et prøvet miljøpolitisk instrument. Men naturligvis må man også altid tage hensyn til, hvad der er teknisk gennemførligt og tilgængeligt på markedet. Det må også tilstræbes, at disse standarder kan overholdes af så mange teknologiudbydere som muligt.

Trods alle mulige forbehold hvad angår standarders tekniske gennemførlighed i konkrete tilfælde bekender ØSU sig til det princip, at miljøpolitikken skal opstille ambitiøse tekniske standarder for dermed at drive udviklingen indenfor miljøteknologi fremad."

Afstemningsresultat

For: 28, imod: 32, hverken for eller imod: 6.

Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om livsforsikring" (omarbejdet udgave)

(2001/C 123/04)

besluttede den 26. juli 2000 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Robert Pelletier til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. december 2000.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 378. plenarforsamling af 24.-25. januar 2001, mødet den 24. januar , følgende udtalelse med 81 stemmer for og 2 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. De grundlæggende retsakter om det indre marked for livsforsikringer, der bygger på principperne om fælles tilladelse, gensidig anerkendelse og kontrolækvivalens, er det første livsforsikringsdirektiv af 5. marts 1979(1), det andet livsforsikringsdirektiv af 8. november 1990(2) og det tredje livsforsikringsdirektiv af 10. november 1992(3), som ændrer og supplerer de forudgående direktiver. Det erstatter dem ikke fuldstændigt, og et stort antal bestemmelser i første og andet livsforsikringsdirektiv gælder fortsat. Disse direktiver er også blevet ændret ved et direktiv af 29. juni 1995(4), der sigter mod at styrke tilsynet med forsikringsselskaberne.

1.2. Eftersom der nu findes en myriade af retsakter, der ligger lag på lag og indeholder meget komplicerede formuleringer, har Kommissionen af indlysende grunde valgt at foreslå en officiel kodifikation af akterne.

1.3. Under forberedelsen af den officielle kodifikation af direktiverne om livsforsikring har det vist sig nødvendigt, at Kommissionen foreslår nogle ændringer, som går videre end en ren kodifikation, for at afklare og ajourføre visse forhold. Det forslag, ØSU skal udtale sig om, er derfor et forslag til omarbejdelse af direktiverne.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Med forbehold af nedenstående bemærkninger forholder ØSU sig generelt positivt til det forelagte forslag til omarbejdning, idet målet om gennemsigtighed og klarhed kun kan bifaldes.

2.2. De seks nye bestemmelser har i øvrigt begrænset rækkevidde og giver ikke alle sammen anledning til særlige bemærkninger. Bestemmelserne vedrører følgende punkter:

- definition af "reguleret marked";

- datoer for udøvelse af blandet virksomhed;

- beregning af "fremtidige overskud";

- fremlæggelse af en driftsplan for tredjelandsfilialer, der oprettes i EU;

- ophævelse af undtagelser;

- rettigheder erhvervet af eksisterende filialer.

2.3. Størstedelen af bestemmelserne i forslaget er hentet i de eksisterende livsforsikringsdirektiver, mens flere artikler i disse direktiver nu er udeladt, fordi de er blevet overflødige. Nogle artikler nævner udarbejdelse af rapporter, og ØSU kunne godt tænke sig at vide, om de pågældende rapporter er blevet udarbejdet.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Vedrørende betragtningerne

3.1.1. Betragtning nr. 5

Betragtning nr. 3 i direktiv 92/96/EØF betegnede dette direktiv som "et skridt, som bør suppleres med andre fællesskabsinstrumenter". Det ville være hensigtsmæssigt at bibeholde denne formulering i den omarbejdede udgave, for så vidt som det indre marked kræver yderligere EU-initiativer.

3.1.2. Betragtning nr. 34

I den franske version mangler referencen "92/96/CEE N° 13" i margenen.

3.1.3. Betragtning nr. 58

Det bør nævnes, at det er de ansvarlige ledere, der er underlagt direktivets "bestemmelser vedrørende bevis for hæderlighed og for, at der aldrig har foreligget konkurs".

3.2. Vedrørende artiklerne

3.2.1. Artikel 1 - Definitioner

3.2.1.1. Artikel 1, litra b) - Filial

I definitionen af ordet "filial" er ordene "sidestilles med" faldet bort ved tilpasningen af passagen "sidestilles en virksomheds permanente tilstedeværelse på en medlemsstats område med et agentur eller en filial" fra artikel 3 i direktivet af 8. november 1990 (90/619/EØF). ØSU foreslår derfor, at der indføjes to "pinde", så der klart bliver tale om adskilte led, hvoraf det ene begynder med "et forsikringsselskabs agenturer eller filialer" og det andet med "et selskabs permanente tilstedeværelse".

3.2.1.2. Artikel 1, litra c) - Etableret forretningssted

ØSU bemærker, at termen "etableret forretningssted", der defineres, ikke er skrevet med kursiv i den franske udgave, selv om det er tilfældet med alle andre termer, der defineres i artikel 1. Det ville i øvrigt være mere logisk at placere definitionen af "etableret forretningssted" før definitionen af filial.

Det undrer ØSU, at artikel 1 ikke indeholder en definition af termen "etableringsmedlemsstaten", der i artikel 2, litra f), i det andet livsforsikringsdirektiv af 8. November 1990 (90/619/EØF) blev defineret som "den medlemsstat, hvor det etablerede forretningssted, der påtager sig forpligtelsen, er beliggende". Skønnes denne term at være sammenfaldende med termen "filialmedlemsstat"?

3.2.1.3. Artikel 1, litra m) - Reguleret marked

I afventning af et direktiv om investeringsydelser på værdipapirområdet, der harmoniserer begrebet "reguleret marked" på fællesskabsniveau, er der ved direktiv 92/96/EØF fastlagt en midlertidig definition af dette begreb.

I Rådets direktiv 93/22/EØF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med værdipapirer(5) defineres begrebet "reguleret marked", men livsforsikringer er udelukket fra direktivets anvendelsesområde. Anvendelsen af samme definition i forbindelse med livsforsikringer vil efter ØSU's opfattelse være hensigtsmæssig og sikre konsistensen i EU's lovgivning.

Med hensyn til behandlingen af regulerede markeder i tredjelande foreslår Kommissionen, at det overlades til medlemsstaterne at afgøre, hvornår sådanne markeder er sammenlignelige med EU's regulerede markeder. Det er spørgsmålet, om der ikke er behov for øget samordning og samarbejde mellem tilsynsmyndighederne, så der kan fastlægges en række kriterier og krav, der gør det lettere at sammenligne de regulerede markeder i og uden for EU(6).

3.2.2. Artikel 18, stk. 6 - Udøvelse af livs- og skadesforsikringsvirksomhed

Undtagelserne fra princippet om adskillelse af livs- og skadesforsikringsvirksomhed må ikke være for omfattende. Med udsigt til en snarlig udvidelse af EU er der i øvrigt risiko for yderligere undtagelser fra princippet. Det er derfor spørgsmålet, om det ikke ville være hensigtsmæssigt at afgrænse undtagelsesmulighederne nærmere.

3.2.3. Artikel 23, stk. 1, punkt C - Kategorier af tilladte aktiver

I artikel 23, stk. 1, punkt C, om kategorier af tilladte aktiver i forbindelse med forsikringsmæssige hensættelser, er punkt "p) tinglige rettigheder i forbindelse med fast ejendom ('reversionary interests')" fra artikel 21 i det tredje livsforsikringsdirektiv 92/96/EØF ikke medtaget i den omarbejdede udgave. Der må være tale om en forglemmelse.

3.2.4. Artikel 25 - Forsikringsaftaler knyttet til investeringsinstitutter eller aktieindeks

Referencen i margenen i den franske udgave er forkert. Det drejer sig om artikel 23 (92/96/EØF) og ikke om artikel 2 som anført.

3.2.5. Artikel 27, nr. 3, litra a) - Bestemmelser vedrørende solvensmargen og garantifond

3.2.5.1. Andet afsnit - Beregning af det fremtidige overskud

Beregningsgrundlaget for multiplikationsfaktoren for det skønnede årlige overskud samt de elementer, der indgår i beregningen af det opnåede overskud, skal ifølge forslaget fastsættes af medlemsstaternes kompetente myndigheder efter fælles aftale og i samarbejde med Kommissionen. Kommissionen foreslår, at disse elementer fastlægges i overensstemmelse med lovgivningen i hjemlandet, indtil denne aftale er kommet i stand, og ikke som tidligere "lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område foretagendet (hovedsæde, agentur eller filial) udøver sin virksomhed". ØSU mener, at denne ændring stemmer overens med logikken i EU-direktiverne, som pålægger den medlemsstat, hvor hjemstedet er beliggende, at føre tilsyn med virksomheden.

3.2.5.2. Det er i øvrigt spørgsmålet, om der ikke bør indbygges et mere prospektivt element i reglerne om beregning af det fremtidige overskud. Dette punkt skal tages op til fornyet overvejelse, når teksterne om solvensmargenen skal ændres.

3.2.6. Artikel 28 - Minimumssolvensmargen

3.2.6.1. Stk. 4 i den franske version bør læses således:

"'Le nombre représentant une fraction de 4 % des provisions mathématiques, relative aux opérations directes sans déduction des cessions à réassurance et aux acceptations en réassurance, est ...' i stedet for 'et'."

3.2.7. Artikel 49, stk. 2, 3 og 4 - Driftsplan for filialer

Ordlyden fra det første livsforsikringsdirektivs artikel 11, der omhandler driftsplanen for tredjelandsfilialer, genindføres. Er de oplysninger, der kræves af tredjelandsfilialer, fyldestgørende? Er der behov for yderligere oplysninger for at kunne vurdere forbindelserne mellem en tredjelandsfilial og en koncern eller oplysninger om transaktioner inden for en gruppe af virksomheder som omhandlet i direktivet om supplerende tilsyn med forsikringsselskaber i en forsikringsgruppe (98/78/EF)(7)?

ØSU mener, at det er berettiget at rejse disse spørgsmål, især når man holder sig udvidelsesperspektiverne og de kriminelle organisationers verdensomspændende aktiviteter for øje.

3.2.8. Artikel 57 - Tredjelandes behandling af forsikringsselskaber i Fællesskabet

3.2.8.1. Stk. 2

I stedet for at fastsætte, at Kommissionen "med jævne mellemrum" skal udarbejde en rapport, hvori den gennemgår behandlingen af EF-forsikringsselskaber i tredjelande, bør der fastsættes mere præcise intervaller, f.eks. hvert femte år.

Er nævnte rapport, der skulle udarbejdes første gang senest seks måneder før den dato, der er nævnt i artikel 30, stk. 2, i direktiv 90/619/EØF, i øvrigt blevet udarbejdet som fastsat i artikel 9 i dette direktiv?

3.2.8.2. Stk. 4 og 5

Artikel 57 i forslaget svarer til artikel 32b i direktiv 79/267/EØF, der blev indført med artikel 9 i direktiv 90/619/EØF.

Sidste afsnit i stk. 4 og første afsnit i stk. 5 er imidlertid udeladt i den franske version. ØSU foreslår, at disse afsnit tages med. Det drejer sig om følgende:

"En sådan indskrænkning eller suspension kan ikke finde anvendelse, når forsikringsselskaber eller datterselskaber, som behørigt er meddelt tilladelse i Fællesskabet, opretter datterselskaber, eller når sådanne selskaber eller datterselskaber erhverver kapitalinteresser i et forsikringsselskab i Fællesskabet

5. Hvis Kommissionen konstaterer et af de i stk. 3 og 4 nævnte forhold, skal medlemsstaterne efter anmodning fra Kommissionen underrette den om:"

3.2.9. Artikel 59, stk. 2 - Undtagelser og ophævelse af restriktive foranstaltninger

Det er spørgsmålet, om man bør opretholde en undtagelse for selskaber, der er registreret under "Friendly Societies Acts" i Det Forenede Kongerige, når de undtagelser, der var indført for belgiske og italienske selskaber, ikke længere er nødvendige.

3.2.10. Artikel 61 - Overgangsbestemmelser for investeringer i grunde og bygninger; Artikel 62 - Overgangsbestemmelser for Sverige; Artikel 67 - Rettigheder erhvervet af eksisterende filialer og forsikringsselskaber; Artikel 69 - Revision af beløb udtrykt i euro

Disse artikler, der omhandler overgangsordninger, bør enten tilpasses, idet der fastsættes en ny gyldighedsperiode, eller udelades, fordi de ikke længere skønnes relevante.

3.3. Vedrørende bilagene

3.3.1. Bilag III om oplysninger til forsikringstageren

ØSU foreslår følgende ændring i punkt a.14: Der skrives "den pågældende art aftale" i stedet for "den pågældende art police". Det ville stemme bedre overens med den terminologi, der er anvendt i direktivet.

4. Konklusioner

4.1. Uagtet de ændringer, der er omtalt ovenfor i punkt 2.2, er hovedformålet med det direktivforslag, der er forelagt ØSU til udtalelse, at kodificere EU's bestemmelser om livsforsikring, så offentligheden får en samlet, klar og "læselig" tekst. ØSU bifalder dette skridt, der vil bidrage til at give operatørerne og forbrugerne et logisk overblik over den generelle lovgivningsramme for livsforsikringsvirksomhed i EU og fremme udviklingen af grænseoverskridende transaktioner. Det vil også bidrage til at forbedre operatørernes retssikkerhed.

4.2. ØSU opfordrer indtrængende Kommissionen til hurtigst muligt at tage tilsvarende skridt inden for anden forsikringsvirksomhed end livsforsikringer, hvor der skal trækkes en tydelig tråd gennem den labyrintiske EU-lovgivning. Ikke mindre end ni direktiver, vedtaget mellem 1973 og 1999, om adgang til og udøvelse af anden forsikringsvirksomhed end livsforsikring, men også mere specifikt om bilforsikring, kreditforsikring, turistassistanceforsikring og retshjælpsforsikring, regulerer disse operationer.

4.3. ØSU er i øvrigt bekymret over, at det forelagte direktivforslag ikke åbner mulighed for at tage de principper og vilkår, der er fastlagt i de kodificerede direktiver, op til fornyet overvejelse.

Bruxelles, den 24. januar 2001.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Rådets direktiv 79/267/EØF af 5. marts 1979, EFT L 63 af 13.3.1979, s. 1.

(2) Rådets direktiv 90/619/EØF af 8. november 1990, EFT L 330 af 29.11.1990, s. 50.

(3) Rådets direktiv 92/96/EØF af 10. november 1992, EFT L 360 af 9.12.1992, s. 1.

(4) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/26/EF af 29. juni 1995, EFT L 168 af 18.7.1995, s. 7.

(5) Rådets direktiv 93/22/EØF af 10. maj 1993, EFT L 141 af 11.6.1993, s. 27.

(6) "De finansielle markeder og de udfordringer, ØMU'en stiller dem over for", EFT C 367 af 20.12.2000.

(7) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/78/EF af 27. oktober 1998, EFT L 330 af 5.12.1998, s. 1.