Offentliggørelse af en ansøgning om registrering af en betegnelse i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2022/C 397/09)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1), senest tre måneder efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse.

ENHEDSDOKUMENT

»Goranski medun«

EU-nr.: PDO-HR-02617 — 7.7.2020

BOB (X) BGB ( )

1. Betegnelse(r) [på BOB eller BGB]

»Goranski medun«

2. Medlemsstat eller tredjeland

REPUBLIKKEN KROATIEN

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.4. Andre animalske produkter (æg, honning, forskellige mejeriprodukter undtagen smør osv.)

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Goranski medun« er en honning, der produceres af den hjemmehørende honningbiart krainerbien (Apis mellifera carnica, Pollmann 1879) ud fra honningdug, som er en sød væske, der på de rette betingelser almindeligvis findes på både nåletræer (gran og rødgran) og løvfældende træer (eg, bøg og ahorn).

Dens sammensætning og kvalitet gør, at »Goranski medun« adskiller sig væsentligt fra de fleste andre honninger på markedet. »Goranski medun« indeholder flere mineralske stoffer, som giver det en højere elektrisk ledningsevne og specifikke organoleptiske egenskaber (smag, duft, taktile og visuelle egenskaber).

»Goranski medun« udvindes ved slyngning, det optræder i flydende og krystalliseret form og har specifikke organoleptiske egenskaber, fysisk-kemiske egenskaber og pollenegenskaber.

FYSISK-KEMISKE EGENSKABER Fysisk-kemiske egenskaber Værdi Vandindhold Maks. 18,00 % Elektrisk ledningsevne Min. 0,9 mS/cm Hydroxymethylfurfural (HMF) Maks. 15 mg/kg De fysisk-kemiske egenskaber fastlægges af kvalificerede laboratorier, der kan dokumentere akkrediteringen af deres metoder for hver af de relevante parametre (ISO 17025). Resultaterne leveres til sammenslutningen af »Goranski medun«-producenter med henblik på kontrol.

Værdierne af andre fysisk-kemiske parametre, såsom indholdet af fruktose og glukose (summen af begge), saccharose, ikkevandopløselige stoffer, frie syrer og diastatisk indeks, skal overholde kriterierne i bilag II til Rådets direktiv 2001/110/EF af 20. december 2001 om honning og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/63/EU af 15. maj 2014 om ændring af direktiv 2001/110/EF om honning.

POLLENEGENSKABER Egenskab Beskrivelse Honningdugindikatorer Stærk tilstedeværelse af honningdugindikatorer (svampesporer, dele af svampetråde og grønalger) fastlagt i henhold til reglerne om melissopalynologi. Pollensammensætning De mest almindelige plantearters og -familiers karakteristika i det afgrænsede område (nektarholdige og nektarløse arter), som er beskrevet i kapitel 3 i varespecifikationen, fastlægges i henhold til reglerne om melissopalynologi (sæsonvariationer er mulige). Pollenspektrum for de mest almindelige nektarholdige familier og slægter: — Stærk tilstedeværelse: Apiaceae, Asteraceae — Ledsagende tilstedeværelse: Rhamnaceae, Trifolium repens, Ranunculaceae, Asteraceae T., Rosaceae, Acer spp., Fabaceae, Castanea sativa Pollenspektrum for de mest almindelige nektarløse familier og slægter: — Poaceae, Plantago spp., Filipendula spp., Quercus spp., Fagus n., Artemisia spp., Salix spp., Helianthemum spp. Pollenanalyserne foretages af laboratorier, der kan dokumentere, at deres personale er kvalificeret til at foretage pollenanalyse af honning. Resultaterne leveres til sammenslutningen af »Goranski medun«-producenter med henblik på kontrol.





ORGANOLEPTISKE EGENSKABER Organoleptiske egenskaber Beskrivelse Visuelle egenskaber (fysisk tilstand, farve) Fysisk tilstand: krystalliseret eller flydende med let opaliserende toner. Krystalliserede prøver har en noget lysere nuance end prøver af krystalliseret honning. Farve: går for det meste fra mørk beige over mørk ravfarvet til rødbrun med eventuelle perleagtige nuancer i strukturen og et grønligt skær på overfladen i prøver af flydende honning. Alt efter årstiden kan »Goranski medun« antage mørkere nuancer, såsom brun til mørkebrun eller næsten sort, ofte med olielignende grønlige striber. Duftegenskaber Duft: moderat til markant, balsamisk, vaniljeagtig og med noter, der leder tankerne hen på karamel, harpiks, tørre blade og trækul. Smagsegenskaber Smag: kendetegnes ved en relativt svag sødme (sammenlignet med nektarhonning), ledsaget af en moderat intens aroma, der minder om malt og har ovennævnte duftegenskaber. Taktile egenskaber Taktile egenskaber: går fra flydende til fint krystalliseret, undertiden i form af klæbrige krystaller. De organoleptiske egenskaber fastlægges af et ekspertpanel, som kan dokumentere kvalifikationerne af sine specialuddannede smags- og duftanalytikere i overensstemmelse med uddannelsesstandarden for Kroatiens sammenslutning for honningsmagning. Resultaterne leveres til sammenslutningen af »Goranski medun«-producenter med henblik på kontrol.

3.3. Foder (kun for animalske produkter) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

Det er forbudt at fodre bikolonier, mens bierne er på træk.

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Alle etaper af produktionen af »Goranski medun« skal finde sted i det geografiske område, der er defineret i punkt 4, som beskrevet nedenfor:

1. Bierne er på træk

2. Bierne indsamler honningdug, tilføjer deres egne specifikke stoffer til den, lagrer den, udvinder vand fra den og opbevarer den i bikageceller, indtil den modner og bliver til honningdughonning

3. »Goranski medun« udvindes

4. »Goranski medun« filtreres, skummes og lagres.

3.5. Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

Processen med at udvinde honning og lagre honningglassene udføres på en måde, der bevarer kvaliteten af »Goranski medun« og hindrer forekomsten af fremmede lugte, urenheder eller potentielle forfalskningsstoffer, der kan bringe produktets kvalitet i fare. Derfor foretages påfyldningen i det afgrænsede geografiske område, hvor »Goranski medun«, der opbevares i bulkcontainere (og kan opvarmes til højst 40 °C for at hindre krystallisering), fyldes på glas med 720 ml, 370 ml eller 210 ml, som forsegles med et metallåg.

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

Ved markedsføringen skal »Goranski medun« være mærket i henhold til de gældende regler. Det er tilladt at angive bedriftens eller bigårdens navn ved siden af den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Goranski medun«, men kun, hvis slutproduktet stammer fra honningdug, der er indsamlet inden for et område tilhørende en bigård med en fremtrædende placering, og inden for det geografiske område, der er defineret i punkt 4.

Det er tilladt at angive, at produktets botaniske oprindelse er en enkelt plante, såfremt påstanden kan verificeres ved hjælp af dokumentation og analyse. Når »Goranski medun« markedsføres i en af de typer glas, der er nævnt i punkt 3.5, skal oprindelsesbetegnelsen »Goranski medun« fremstå tydeligere med hensyn til størrelsen, typen og farven på dens bogstaver (typografi) end nogen anden påskrift eller logo eller producentens segl. Producentens påskrift må ikke være større end 75 % af størrelsen på logoet for oprindelsesbetegnelsen »Goranski medun«. Produktionsåret skal være angivet på etiketten.

Al emballage skal være påført logoet for oprindelsesbetegnelsen »Goranski medun«. Alle brugere af betegnelsen, som markedsfører produktet i overensstemmelse med varespecifikationen, har ret til at anvende logoet på samme betingelser. Logoet for oprindelsesbetegnelsen »Goranski medun« omfatter en cirkel med en abstrakt gengivelse af et grantræ i en mørkegrøn farve på en baggrund af græs i forskellige grønne nuancer og under en klar lyseblå himmel med hvide bjergformer som kontrast. Under cirklen står der »GORANSKI MEDUN« med grønne blokbogstaver, og ordet »GORANSKI« er trykt i en mindre størrelse end ordet »MEDUN«. Logoet for oprindelsesbetegnelsen »Goranski medun« kan også gengives i sort og hvid.

4. Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

»Goranski medun« fremstilles i det geografiske område Gorski Kotar, der ligger i Primorje-Gorski Kotar amt, og i det geografiske område for Ogulin-Plaški-lavlandsområderne, som hører under Karlovac amt. Området ligger inden for de administrative grænser af byerne Čabar, Delnice, Vrbovsko, Novi Vinodolski, Bakar og Ogulin samt kommunerne Brod Moravice, Fužine, Lokve, Mrkopalj, Ravna Gora, Skrad, Vinodolska općina, Klana, Jelenje, Čavle, Tounj, Josipdol, Plaški og Saborsko.

5. Tilknytning til det geografiske område

Gorski Kotar og Ogulin-Plaški-lavlandsområderne har, med deres forskellige geografiske karakteristika, en grænselignende karakter med overlappende kendetegn. De to områder ligger i udkanten af det kroatiske bjergområde mod Adriaterhavet og er meget sammenhængende over en relativt kort afstand. Gorski Kotar, som udgør en del af Primorje-Gorski Kotar amt, betegnes traditionelt som et skovklædt, bakket og bjergrigt område. Selv om dets højeste tinder ikke har en højde på over 1 500 meter, har området en udpræget alpin karakter. Det omfatter store skovarealer, der adskilles af mindre områder med karstlandskab. Hvad fysiognomien angår, adskiller Gorski Kotar sig betydeligt fra de tilstødende områder (Primorje, Notranjska i Slovenien og resten af Likaplateauet), hvor bjergtrækkene er mindre fremtrædende.

Klimaet i det afgrænsede geografiske område er kendetegnet ved et køligt, frisk og regnfuldt forår, en moderat varm og fugtig sommer, et regnfuldt og tåget efterår og en kold vinter med rigelig sne, men også ved pludselige sydlige vinde, der bringer varmere temperaturer og regn, efterfulgt af Bora-vinden og nordenvinden, som varsler moderat til stærk kulde og sne. Det ustabile klima, de rigelige nedbørsmængder og de lave gennemsnitstemperaturer skaber betingelser, som de lokale plantesamfund trives under.

Det særlige ved honningdughonning er, at den er fremstillet af honningdug i stedet for nektar. Honningdug er en sød væske, der på de rette betingelser almindeligvis findes på både nåletræer (gran og rødgran) og løvfældende træer (eg, bøg og ahorn). Det produceres af insekter, normalt bladlus og skjoldlus, som gennemborer plantecellerne med deres rørformede mundstykke for at få adgang til plantesaften, som de udvinder kvælstofholdige stoffer af, hvorefter de udskiller resten som honningdug.

»Goranski medun« er en honning med særlige kendetegn, der primært afhænger af koncentrationen af den dominerende plantebestand i Gorski Kotar og Ogulin-Plaški-lavlandsområderne, nemlig gran (Abies alba Mill.) og rødgran (Picea abies L.), som forekommer sammen med bevoksninger af bøg (Fagus sylvatica L.) og ahorn (Acer spp.). Disse træer er værter for bladlus og skjoldlus, som producerer honningdug, der herefter indsamles af bier og omdannes til honning. Den mest almindelige leverandør af honningdug er den grønstribede granbladlus, der sætter sig på granskuddene og kan være til stede hele sommeren, når vejret er varmt og fugtigt. Rødgranen er et nåletræ, der typisk producerer store mængder honningdug, som udskilles af forskellige bladlus og skjoldlus. I modsætning til grantræet har rødgranen dog overfladiske rødder, hvilket kan forklare, hvorfor de har en tendens til ikke at producere honningdug i de tørre måneder juli og august. En rødgran vil producere mest honningdug i maj og juni, når den er vært for Physokermes piceae og andre skjoldlus, som er den vigtigste kilde til honningdug. Blandt alle nåletræer er det grantræet, der har størst betydning for biavl. De rigelige mængder af honningdug, der produceres på grantræer, skyldes de forskellige skjoldlus og førnævnte grønstribede granbladlus.

Bladlus og skjoldlus har et veludviklet mundstykke, der gør det muligt for dem at gennembore plantecellerne, nå ind til planternes transportvæv og suge saften ud. Eftersom træsaften er under et betydeligt kapillartryk, absorberer bladlusene og skjoldlusene en for stor mængde af den. Den overskydende saft passerer igennem insekternes fordøjelsessystem og udskilles som dråber af honningdug, der lander på grene, nåle og blade i nærheden og på jorden. Selv om store mængder honningdug på grantræer er relativt sjældne (de forekommer hvert femte til syvende år), er den sædvanlige mængde honningdug på et grantræ uden tvivl meget større end på andre planter. Grantræer vil som regel producere honningdug hvert år, men mængden afhænger i høj grad af klima- og jordbundsforholdene. I de områder, hvor grantræer er dominerende, produceres der hovedsagelig honningdug i juli og august, men det kan fortsætte ind i september.

På grund af sin kemiske sammensætning besidder honningdughonning nogle særlige egenskaber, der gør, at den adskiller sig fra blomsterhonning på mange områder. Den har et højt mineralindhold og en tendens til at krystallisere hurtigere end andre honningtyper. »Goranski medun« er en særlig kategori af honningdughonning og en af de mest berømte honninger i Kroatien. Denne honning er med sine særlige egenskaber blevet et af de mest genkendelige mærker fra Gorski Kotar og Ogulin-Plaški-lavlandsområderne og har fået et særligt navn, nemlig »medun«.

»Goranski medun« er en særlig kategori af honning, der adskiller sig fra andre honningtyper takket være sine særlige kendetegn (et maksimalt vandindhold på 18,00 %, et maksimalt HMF-indhold på 15 mg/kg og en elektrisk ledningsevne på mindst 0,9 mS/cm). Pollenspektret for »Goranski medun« omfatter honningdugindikatorer i honningen (svampesporer, dele af svampetråde og grønalger) og pollen fra de plantearter, der forefindes i området på produktionstidspunktet. Dette gør — sammen med dens karakteristiske organoleptiske og fysisk-kemiske egenskaber — at den adskiller sig væsentligt fra andre honningtyper.

»Goranski medun« bør under ingen omstændigheder udsættes for kraftig varme. Det er tilladt at dekrystallisere »Goranski medun« ved en temperatur på højst 40 °C, hvilket ikke ændrer de egenskaber, som honningduggen fra planterne i det afgrænsede område giver den.

Når det gælder »Goranski medun«, er der en uadskillelig tilknytning mellem de geografiske træk i den region, hvor den fremstilles, og det produkt, den betegner. Det indbyrdes forhold mellem plantesamfundene af grantræer og rødgran og de samtidige samfund af bøg og ahorn, deres entomofauna og produktionen af honningdughonning afhænger direkte af det afgrænsede områdes geografiske og topografiske karakteristika, som har direkte indflydelse på »Goranski medun«-honningens kendetegn og særpræg.

»Goranski medun« er en honning, der generelt stammer fra en blanding af honningdugkilder — en ingrediens, der er naturligt rig på mineralske stoffer. Den indeholder hovedsagelig honningdug fra grantræer og rødgran kombineret med honningdug fra løvfældende bøg og ahorn.

Takket være den grønstribede granbladlus, som er den hyppigste årsag til honningdug, kan honningdughonning undertiden få rødlige nuancer. Honningdug kan også stamme fra bladlus, og i så fald antager den mørkere nuancer af brun til mørkebrun eller næsten sort, ofte med olielignende grønlige striber. Det skal bemærkes, at den almindelige ahornbladlus er den største producent af honningdug i ahornbevoksninger. Dette gælder navnlig for ahorn (Acer pseudoplatanus L.), spidsløn (Acer platanoides L.) og navr (Acer campestre L.), som kan give forholdsvis store mængder honningdug og pollen, navnlig i slutningen af april og i maj. Ovennævnte typiske plantearter udgør grundlaget for de dominerende træk ved det geografiske område, der er defineret i punkt 4. Et omfattende skovdække og et grønt landskab er nogle af det afgrænsede områdes vigtigste generelle vegetationstræk. Skovdækket strækker sig hovedsagelig over de omgivende og højereliggende områder, som er de mest afgørende for biavlernes interesser.

Den lange tradition for biavl i Gorski Kotar skyldes den praktiske knowhow og de praktiske færdigheder hos de lokale, der har udøvet dette håndværk i området i flere århundreder. Deres knowhow og færdigheder omfatter et unikt kendskab til dette bjergområdes særlige morfologi, et omfattende kendskab til de lokale nektarplanter, de fremherskende klimaforhold og de tilsvarende biavlsteknikker, der anvendes i dette enestående område. »Goranski medun« fremstilles ved hjælp af traditionelle biavlsteknikker, der er over 100 år gamle. En af disse teknikker er anvendelsen af bistader med flytbare staderammer, oftest stader af typen Alberti-Žnidaršič (AŽ) eller Langstroth-Root (LR) Disse to typer bistader er de mest udbredte i Gorski Kotar, og de har vist sig at give de bedste resultater i praksis. Biavlsteknikkerne, såsom bistadernes placering, og de teknologiske processer, der har til formål at maksimere udbyttet fra biernes træk, beskytte bierne mod skadedyr, forhindre sværmning osv., afspejler klimaet og vejrforholdene i det geografiske produktionsområde for »Goranski medun«.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

https://poljoprivreda.gov.hr/UserDocsImages/dokumenti/hrana/proizvodi_u_postupku_zastite-zoi-zozp-zts/Specifikacija_Goranski-Medun_izmjena11082021.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.