22. 12. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 347/23 
sation synes der at være behov for en »enhed«, der 
omfatter projektejerne eller koncessionshaverne, dæk­
ker alle aspekter af hvert projekt, undtagen finansierin­
gen, og kan rapportere til EIB i dens egenskab af finan-
sieringsagentur. Disse forslag har større chancer for at 
føre til ordentlig beslutningstagning og finansiering i 
forbindelse med en række projekter af europæiske be­
tydning. 
2.4.3. Selvstændige myndigheder efter Forenede Sta­
ternes mønster synes ikke at være den bedste løsning. 
Undersøgelser viser, at der ikke findes et enkelt For­
enede Staternes mønster. Desuden må det understreges, 
at anvendelsen af skattefrie obligationer er aftagende. 
I forbindelse med den foreslåede Florida High Speed 
Rail Link bliver der ikke tale om skattefrie obligationer; 
den finansieres udelukkende privat, ved hjælp af en 
række instrumenter, som den private sektor stiller for­
slag om. Hvis det bliver nødvendigt for at sikre projek­
tets levedygtighed, vil staten skænke jord og yde visse 
garantier. Et EF-infrastrukturfinansieringsorgan bør 
være så lidt kostbart som muligt, effektivt og orienteres 
mod socio-økonomiske cost-benefit-ana\yser af de til 
rådighed stående midler. 
Bruxelles, den 22. oktober 1987. 
1. Indledning 
1.1. En konkurrencebetinget ressourceanvendelse i 
det offentlige forbrug af varer og tjenesteydelser inde­
bærer væsentlige besparelser for skatteyderne. Der er 
forskellige vurderinger af størrelsesordenen, men senest 2.4.4. Det anbefales endvidere, at Kommissionen på 
et tidligt stadium gennemfører en undersøgelse af de 
juridiske og tekniske problemer i forbindelse med 
gennemførelsen af forslagene i denne udtalelse. Der 
rejses ikke indvendinger mod oprettelsen af et euro­
pæisk infrastrukturagentur som sådant, forudsat det er 
lille og fleksibelt og ikke inddrages i konstruktion og 
projektforvaltning. Det bør også overvejes, om tredje­
lande kunne deltage som associerede partnere i et sådant 
agentur, hvor dette måtte være hensigtsmæssigt. Ønsket 
om et klart skel mellem finansiel of projektmæssig 
koordination er således blevet understreget. 
2.5. Supplerende særlige bemærkninger til Kommissio­
nens forslag 
2.5.1. Det ville være rimeligt, om ØSU fik samme 
ret til at udtale sig, som Parlamentet i artikel 7, stk. 3, 
foreslås tillagt. 
2.5.2. I den engelske tekst under punkt II, 1.3, 
2. afsnit, nævnes »equity capital«. I den franske version 
tales om »fonds propres«. Disse termer er ikke synony­
mer, hvorfor punktet må præciseres. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
har Padua-Scioppa-rapporten anslået besparelsesmu­
ligheder for de større medlemslande på indtil 25%, 
svarende til 1-2% af Fællesskabets bruttonationalpro­
dukt eller 2-4 gange så mange ressourcer, som medlems­
landene anvender til udviklingshjælp. Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om samordning af love og administrative bestemmelser 
vedrørende anvendelsen af EF-reglerne for fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af 
offentlige indkøbs-, bygge- og anlægsaftaler 
(87/C 347/08) 
Rådet for De Europæiske Fælleskaber besluttede den 14. juli 1987, under henvisning til EØF-
traktatens artikel 100, litra a, at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs (ØSU) 
udtalelse om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for industri, handel, håndværk og 
tjenesteydelser, som udpegede Paul Kaaris til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
30. september 1987. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 249. plenarforsamling, uden stemmer imod 
og med 5 stemmer hverken for eller imod, følgende udtalelse: 
Nr. C 347/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 12. 87 
1.2. Med direktivforslagene om større gennemsigtig­
hed i offentlige indkøb og i den offentlige bygge- og 
anlægsvirksomhed, samt med det her foreliggende ud­
kast til direktiv om sanktioner mod uberettiget konkur­
rencebegrænsning, har Kommissionen foretaget de før­
ste skridt til at muliggøre en realisering af denne enorme 
rationaliseringsgevinst. Dermed har Kommissionen 
taget konsekvensen af ØSU's konstatering i april 1986 
af, at uden sanktioner for overtrædelser ville EF-regler-
ne på dette område forblive virkningsløse. 
ØSU lægger dog vægt på, at Kommissionen efter en 
periode på to eller tre år efterprøver, om de trufne 
foranstaltninger har ført til det ønskede resultat, eller 
om øget bureaukrati har forsinket placeringen af offent­
lige ordrer og i praksis hindret netop de mest ydedygtige 
firmaer i at give tilbud eller væsentligt har vanskelig­
gjort deres ordreforbindelser til den offentlige sektor. 
På den baggrund vil der kunne blive brug for suppleren­
de eller nye forslag til regulering. 
1.3. ØSU understøtter på denne baggrund forslaget 
til direktiv som et uundværligt supplement til de to 
allerede fremsatte forslag med forbehold af følgende 
bemærkninger. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. Skønt det helhjertet støtter den grundliggende 
tanke bag direktivforslaget, nemlig at en tilbudsgiver 
kan påtale ulovlig adfærd i den medlemsstat, hvor 
han har indgået sit tilbud, det være sig på nationalt, 
regionalt eller lokalt plan, finder ØSU, at Kommissio­
nen på visse punkter ikke uddrager de relevante operati­
ve konklusioner af sine egne præmisser, således som 
disse er nedfældet i begrundelsen for forslaget. Kommis­
sionen har fundet det mere hensigtsmæsigt at lade sank-
tionsbeføjeisen i forbindelse med manglende overhol­
delse af reglerne for indgåelse af offentlige aftaler indgå 
i medlemslandenes egne retssystemer, fremfor at udsty­
re Fællesskabets egne institutioner med beføjelser til at 
sikre respekten for de fælles regler. Denne fremgangs­
måde betragtes af Kommissionen som taktisk set den 
mest velegnede til at fremme medlemsstaternes accept 
af direktivforslaget. 
2.1.1. Men ØSU har sine tvivl om, hvorvidt direktiv­
forslaget i sin nuværende udformning kan få den nød­
vendige gennemslagskraft. Direktivforslaget søger såle­
des nok at indføre effektive administrative eller retslige 
klagemuligheder, men lever, efter ØSU's opfattelse, ikke 
op til kriteriet om ensartethed og gennemsigtighed, 
som Kommissionen selv fremhæver som værende af 
afgørende betydning. Med nærværende forslag vil den 
skadelidte efter ØSU's opfattelse stadig ingen garanti 
have for, at hans klage behandles ud fra de samme 
kriterier og retsprincipper og inden for de samme tids­frister, som de der er gældende i Fællesskabets øvrige 
medlemslande. 
2.1.2. ØSU ønsker ikke at modsætte sig fleksible og 
decentraliserede løsninger og ser intet formål i at insiste­
re på fuldstændig identiske regler for behandling af 
klager i alle medlemslandene, hvis dette krav fører til, 
at medlemslandene afstår fra at medvirke til indførelse 
af konkurrencevilkår for det offentliges indkøb. 
2.1.3. Men ØSU er på den anden side overbevist 
om, at ensartede retningslinjer for regler og vilkår for 
behandling af klager er uomgængeligt'nødvendige for 
den almindelige tilslutning om liberalisering af offentli­
ge indkøb. Det er hverken rimeligt eller fornuftigt at 
forvente, at de enkelte medlemslande skal afvikle be­
skyttelsesregler for den hjemlige produktion, medmin­
dre de har fundamental tillid til gensidighed fra andre 
medlemslandes side. ØSU anser det kun for et første 
skridt hen imod garantier for den nødvendige gensidig­
hed og parallelitet, at der som foreslået i artikel 2, gives 
Kommissionen mulighed for at intervenere i verserende 
sager i medlemsstaterne. 
ØSU anser det for nødvendigt for skabelsen af et almin­
deligt accepteret retssystem for offentlige aftaler i Fæl­
lesskabet, at der fra begyndelsen gøres en maksimal 
indsats for at sikre ensartethed i regler og procedurer. 
2.1.4. Med henblik herpå opfordrer ØSU Kommis­
sionen til, uden at afvente vedtagelse af direktivet, at 
indlede et samarbejde med medlemsstaterne om udar­
bejdelse af ensartede regler og normer for tidsfrister, 
bødestørrelser og administrative procedurer. Kommis­
sionen vil i dette arbejde kunne konsultere det rådgiven­
de udvalg vedrørende liberalisering af offentlige mar­
keder bestående af uafhængige eksperter, som den be­
sluttede at nedsætte den 26. maj 1987. Efter ØSU's 
mening bør Kommissionen også give repræsentanter 
for arbejdsgivere, arbejdstagere og forbrugere lejlighed 
til at blive hørt og til at afgive udtalelse i spørgsmål, 
som berører disse grupper. 
2.1.5. Kommissionen bør sammen med Domstolen 
undersøge muligheden for, i overensstemmelse med 
traktatens artikel 168 A (Fællesaktens art. 11), at ned­
sætte en ret i første instans, hvis decentraliserede af­
delinger i de forskellige medlemsstater skal have til 
opgave at træffe afgørelse, eventuelt som hastesag, og 
under Domstolens tilsyn, i spørgsmål vedrørende 
gennemførelsen af EF-reglerne om offentlige indkøbsaf­
taler samt bygge- og anlægsarbejder. 
2.2. Hvis nærværende forslag skal sikres gennem­
slagskraft, må Kommissionen ligeledes på samme måde, 
som det sker inden for konkurrencelovgivningen, jf. 
traktatens artikel 87, stk. 2, have samme sanktionsbefø-
22. 12. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 347/25 
jelse, som den der i forslaget tildeles nationale myn­
digheder, artikel 1, stk. 3, første tankestreg. Kommissio­
nen fremfører, at den ikke kan pålægge medlemsstater­
ne sanktioner af juridiske grunde. ØSU finder ikke 
Kommissionens argumentation overbevisende. Øget 
konkurrence med hensyn til offentlige markeder er et 
spørgsmål, som henhører under traktatens konkurren­
ceregler (som i artikel 90 udtrykkeligt nævner offentlige 
virksomheder) samt artikel 100 A om gennemførelse af 
det indre marked. ØSU gør opmærksom på, at Kommis­
sionen jo selv benytter denne fremgangsmåde i sit sidste 
forslag om offentlige bygge- og anlægsarbejder (dok. 
KOM(86) 679 endelig udg.), hvor den direkte anvender 
en af traktatens konkurrenceregler (art. 90), som be­
grundelse for ikke længere at fastholde den hidtidige 
skarpe distinktion mellem offentlige og private virk­
somheder og i stedet lade alle virksomheder, offentlige 
som private, der ikke er underlagt «normal» konkurren­
ce, komme ind under det pågældende EF-direktiv. 
2.3. Hvis en sanktionsordning på nationalt plan som 
den i artikel 1, stk. 3, nævnte skal sikres effektivt, 
henstiller ØSU desuden, at artikel 2 udbygges med en 
udtrykkelig tilføjelse om, at Kommissionen kan pålæg­
ge det organ, der i en medlemsstat er ansvarlig for 
sanktioner (f.eks. i Danmark Monopoltilsynet) at 
iværksætte en sanktionssag. Et sådant forslag vil sikre 
Kommissionen mere gennemslagskraft med henblik på 
det i artikel 3 og 4 fastlagte suspensionssystem, før 
skaden er sket. 
2.4. Suspensionsperioden, som den ser ud nu, bør 
også følges op af en bestemmelse, hvorefter den pågæl­
dende ordregivende myndighed, hvis kontrakt er sus­
penderet, før indgåelsen af en «ny» kontrakt sender 
denne til Kommissionen, som inden for en kort frist 
sikrer, at kontrakten er i overensstemmelse med EF-
lovgivningen, således at der er sikkerhed for, at en 
ulovlig praksis ikke fortsættes. ØSU gør i denne 
sammenhæng som i tidligere udtalelser opmærksom på 
nødvendigheden af at informere om nationale, regionale 
samt lokale administrative formaliteter og betingelser, 
om EF-lovgivningen på dette område og især om de i 
EF-direktiverne fastsatte ankemuligheder og foreslår 
konkret, at der i S-udgaverne af EF-Tidende og i Ten­
ders Electronic Daily angives kontakttelefonnumre på 
henholdsvis den ansvarlige tjenestegren i Kommissionen 
og det ovenfor nævnte organ, som forvalter EF-direkti-
vet nationalt. 
2.5. ØSU anser den hurtigst mulige ikrafttræden af 
direktivet som en nødvendig forudsætning for opfyldel­
se af målsætningen om gennemførelsen af det indre 
marked i 1992. Kommissionen har i artikel 5 ikke indsat nogen dato for ikrafttræden. ØSU henstiller, at 
Kommissionen over for medlemsstaterne insisterer på, 
at dette direktiv træder i kraft senest samtidig med 
direktivforslagene om gennemsigtighed i proceduren for 
offentlige indkøb og for offentlige bygge- og anlægsar­
bejder, således at der i alle medlemsstater er etableret 
tilstrækkelige klageprocedurer, inden de endnu ikke 
fremlagte forslag om EF-regler for energi, vandforsy­
ning, telekommunikation og transport træder i kraft. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Artikel 1 
3.1.1. I henhold til artikel 1, stk. 3, skal der kunne 
tilkendes virksomheder skadeserstatning for om­
kostninger ved overflødige undersøgelser, tabt vinding 
eller spildte muligheder. ØSU anser det for vigtigt, 
at der er et økonomisk incitament til ikke passivt at 
acceptere afgørelser i strid med EF-retten. Derfor bør 
skadeserstatningerne omfatte mere end blot direkte om­
kostninger ved forgæves tilbudsgivning. Der bør således 
også kunne gives hel eller delvis erstatning for »tabt 
vinding«. Derimod anses udtrykket »spildte mulighe­
der« for at være for vagt og generelt til at begrunde 
juridiske krav. 
ØSU opfordrer i denne sammenhæng Kommissionen til 
at sikre, at dette system ikke kan misbruges til skade for 
ordregivende myndigheder, som rent faktisk overholder 
lovgivningen. 
3.1.2. ØSU henstiller, at der i udformningen af fælles 
regler for medlemsstaterne lægges vægt på at sikre 
underleverandører mod skadevirkninger som følge af 
forsinkelser og sanktioner til en hovedleverandør, der 
uretmæssigt har fået tildelt en kontrakt. 
3.1.3. ØSU går ud fra, at medlemsstaterne vil indføre 
ensartede regler om udelukkelse af kontrahenter, som 
ikke overholder forpligtelserne i den sociale lovgivning 
og de kollektive overenskomster i værtslandet eller det 
land, hvor kontrahenten er hjemmehørende, i overens­
stemmelse med artikel 20 i direktivet om offentlige 
indkøb og artikel 23 i direktivet om bygge- og anlægsar­
bejder. 
3.2. Artikel 2 
3.2.1. ØSU henstiller, at artiklen præciserer, at Kom­
missionen på eget initiativ kan aktivere klagesystemet 
i medlemslandene på nationalt såvel som på regionalt 
og lokalt plan og intervenere såvel på eget initiativ 
som på grundlag af klager til Kommissionen. Det bør 
ligeledes præciseres, at Kommissionen kan intervenere 
på ethvert stadium, altså også efter tildeling af en kon­
trakt. 
Nr. C 347/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 12. 87 
3.3. Artikel 3 og 4 
3.3.1. Der bør i overensstemmelse med punkt 2.2 
ovenfor føjes en passus til artikel 3, som giver Kommis­
sionen beføjelse til at anvende sanktioner på linje med 
nationale administrative myndigheder, jf. artikel 1, 
stk. 3, første tankestreg. 
3.3.2. ØSU er helt indforstået med, at Kommissionen 
indtil kontraktunderskrivelsen skal kunne suspendere 
procedurer, der ikke respekterer EF-direktiverne. Dette bør altid kunne ske, og ikke blot i hastetilfælde. Imidler­
tid bør en sådan udsættelse kunne tilbagekaldes øjeblik­
keligt i tilfælde, hvor udbyderne inden for en meget 
begrænset periode kan godtgøre over for Kommissio­
nen, at det afgivne bud opfylder alle direktivets krav. 
ØSU ønsker derfor ordene »i hastetilfælde« i artikel 3 
slettet. Til gengæld ønsker det i stedet for »på ethvert 
stadium i proceduren« indføjet »indtil kontraktunder­
skrivelsen« i artikel 4. For efter indgåelse af en kontrakt 
vil efter ØSU's mening andre sanktioner end en udsæt­
telse være relevante, f.eks. dagbøder eller krav om an-
nullation. 
Bruxelles, den 22. oktober 1987. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning verdrørende et program for De Europæiske 
Fællesskaber på området for informationsteknologi og telekommunikation anvedt i forbindel­
se med vejtransport DRIVE (Dedicated road infrastructure for vehicle safety in Europe/ 
Dedikeret færdselsinfrastruktur med henblik på trafiksikkerhed i Europa) 
(87/C 347/09) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 4. september 1987 under henvisning 
til EØF-traktatens artikel 130, litra q, at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs 
udtalelse om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets sektion for transport og kommunikation, 
som tilrettelagde sit arbejde i medfør af forretningsordenens artikel 47 (hasteprocedure) og 
udpegede Perrin-Pelletier til ordfører. Sektionen vedtog efter ordførerens mundtlige rapport 
sin udtalelse den 7. oktober 1987. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 249. plenarforsamling den 22. oktober 1987 
enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Indledning 
1.1. 11986, Det Europæiske Trafiksikkerhedsår, blev 
der iværksat forskellige initiativer til forbedring af tra­
fiksikkerheden for at realisere EF's målsætning om 
inden år 2000 mindst at halvere det årlige antal trafik­
dræbte (50 000) i Europa. 
1.2. Trafiksikkerhedsåret førte bl.a. til den alminde­
ligt udbredte erkendelse, at der i det forløbne tiår ganske 
vist er opnået væsentlige forbedringer af trafiksik­
kerheden takket være en lang række ændringer af køre­
tøjernes konstruktion og sikkerhedsmæssige egenska­
ber, men at yderligere fremskridt hovedsagelig skal 
gennemføres ved at forbedre vejinfrastrukturen og trafi­
kanternes uddannelse og information. 1.3. Den bedste metode til forbedring af vejinfra­
strukturen er anvendelse af informationsteknologi og 
telekommunikation. Sigtet hermed er at hjælpe føreren 
med at køre bilen sikkert ved at skabe mulighed for, at 
intelligente køretøjer på bedst mulig måde kan udnytte 
det indbyggede elektroniske udstyr, der forventes instal­
leret i køretøjerne i stadigt stigende grad i løbet af det 
kommende tiår. 
1.4. DRIVE-forskningsprogrammet skal ses i sam­
menhæng med en række tekniske hjælpeprogrammer 
— PROMETHEUS og andre — der befinder sig på 
forskellige stadier. 
1.5. DRIVE-projektets endelige mål er at forbedre 
hele vejtrafiksystemet ved at fremme en uhindret trafik­
strøm i Europa og således også yderligere reducere 
ulykkernes antal og omfang. Endvidere kan der ventes 
positive konsekvenser for miljøet, takket være mindre