A4-0009/98

Beslutning om Kommissionens groenbog om generelle principper for Den Europaeiske Unions levnedsmiddellovgivning (KOM(97)0176 - C4-0213/97)

Europa-Parlamentet,

* der henviser til Kommissionens groenbog (KOM(97)0176 - C4-0213/97),

* der henviser til Kommissionens meddelelse om forbrugersundhed og levnedsmiddelsikkerhed (KOM(97)0183),

* der henviser til resultaterne af to konferencer, som organiseredes af Europa-Parlamentet og Kommissionen i faellesskab: konferencen om dyremel (1.-2. juli 1997, Bruxelles) og konferencen om levnedsmiddelret og levnedsmiddelpolitik (3.-4. november 1997, Bruxelles),

* der henviser til betaenkning fra Udvalget om Miljoe, Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse samt udtalelser fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og Fiskeriudvalget (A4-0009/98),

A. der henviser til, at Kommissionens groenbog sigter mod at indlede en offentlig debat om levnedsmiddelretten paa faellesskabsplan, idet det navnlig skal overvejes, om den nuvaerende retlige situation er i overensstemmelse med forbrugernes, producenternes (landbrug og industri) og de handlendes behov,

B. der henviser til, at den lovgivning om ansvar og garanti for alle produkter, inklusive primaerprodukter, der i oejeblikket er under behandling, kraever stadig grundigere hoering af de grupper, der beroeres heaf,

C. der henviser til, at groenbogen er blevet forelagt paa et tidspunkt, hvor der markeres en aendring af kommissionstjenestegrenenes organisationsstruktur og af den videnskabelige raadgivning, og hvor der paa grund af BSE-krisen sker en nyvurdering af omraaderne levnedsmiddelsikkerhed og forbrugerbeskyttelse,

D. der henviser til, at den ovennaevnte meddelelse fra Kommissionen, der offentliggoeres samtidig med groenbogen om levnedsmiddellovgivningen, er et meget vigtigt supplement hertil,

E. der henviser til, at der i forslagene til retsregler boer tages hensyn til Kommissionens statusberetning om resultaterne af BSE-Undersoegelsesudvalget samt til beretningen fra Opfoelgningsudvalget vedroerende BSE, hvorved man eksplicit reagerer paa Parlamentets Udvalg om Miljoe- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelses megen kritik af Kommissionens foreloebige rapport,

F. der henviser til, at den paa regeringskonferencen i Amsterdam vedtagne aendring af traktatens artikel 129 (navnlig stk. 4b) og 129 A medfoerer en vaesentlig udbygning samt et retsgrundlag for faellesskabspolitikker med sigte paa forebyggende sundhedsbeskyttelse og forbrugerbeskyttelse,

G. der henviser til, at det for at garantere levnedsmiddelsikkerheden ikke er tilstraekkeligt, at Kommissionen har adskilt videnskabelig raadgivning og kontrol fra udviklingen af en levnedsmiddelpolitik, og at den har vedtaget interne forskrifter for at sikre systematisk integration af hensynet til forbrugernes interesser og folkesundheden i udformningen og gennemfoerelsen af levnedsmiddelpolitikken,

H. der henviser til, at den eksterne dimension af ogsaa den europaeiske levnedsmiddellovgivning faar stadig mere betydning efter indgaaelsen af verdenshandelsaftalen (WTO),

I. der henviser til, at der skal stilles samme krav til levnedsmiddelimport fra og -eksport til tredjelande som til levnedsmidler fremstillet i Faellesskabet til det indre marked,

J. der henviser til, at den kommende reform af den faelles landbrugspolitik samt Agenda 2000 med forberedelsen af Faellesskabets udvidelse oestpaa boer gennemfoeres under hensyntagen til de principper, der er fastlagt paa grundlag af groenbogen,

K. der henviser til, at folkesundhedens hoeje niveau helt afgoerende afhaenger af gennemfoerelse af strenge hygiejneforskrifter paa levnedsmiddel- og veterinaeromraadet,

L. der henviser til, at Europa-Kommissionen allerede har taget glaedelige initiativer med sigte paa konsolidering af de 14 saerdirektiver inden for produktion og markedsfoering af animalske levnedsmidler,

M. der henviser til, at de fleste medlemsstater ikke har gennemfoert direktiv 92/117/EOEF om beskyttelsesforanstaltninger over for zoonoser (f.eks. salmonella), hvilket har haft den rystende og uacceptable konsekvens, at Raadet har forlaenget gennemfoerelsesfristerne,

N. der henviser til, at levnedsmiddelkvaliteten ogsaa paavirkes staerkt af miljoeforhold (f.eks. drikkevand, jord- og luftkvalitet samt affaldshaandtering) og dermed af miljoelovgivningen,

O. der henviser til, at der allerede er opnaaet betragtelige fremskridt ved gennemfoerelsen af et indre marked med et hoejt forbrugerbeskyttelsesniveau, og at sikring af den fri bevaegelighed for varer ogsaa fortsat har stor betydning,

P. der henviser til, at kvaliteten desuden i vid udstraekning afhaenger af landbrugets dyrknings- og opdraetsmetoder, idet en intensiv produktion uundgaaeligt kraever anvendelse af kemiske midler, medicin og diverse tilsaetningsstoffer, der kan genfindes i levnedsmidler,

Q. der henviser til, at den i oejeblikket meget uoverskuelige levnedsmiddelret i Faellesskabet skal goeres overskuelig og brugervenlig og dermed kan bidrage til at oege konkurrenceevnen og til at videreudvikle det indre marked,

R. der henviser til, at Kommissionen skal undersoege, paa hvilken maade de nationale myndigheder anvender forskrifterne i de respektive medlemsstater og i den forbindelse har til hensigt at offentliggoere en meddelelse om gennemfoerelsen af faellesskabsforskrifterne,

S. der henviser til, at den europaeiske industris konkurrenceevne og eksportmulighederne for de fremstillede levnedsmidler haenger noeje sammen med kvalitetsspoergsmaal,

T. der henviser til, at gensidig anerkendelse fremmer den frie bevaegelighed for varer og dermed gavner udbuddets stoerrelse og udbredelsen af de regionale specialiteter,

U. der henviser til, at frivillige aftaler eller selvforpligtelser i industrien er et godt instrument til at supplere de generelle principper og de lovgivningsmaessige mindstenormer med henblik paa forbrugerbeskyttelse, idet man dog i den forbindelse ud over den noedvendige transparens i aftalerne og SMV's saerlige situation boer vaere opmaerksom paa, at disse sikrer den noedvendige beskyttelse af forbrugerne,

V. der henviser til, at den lovgivning om ansvar og garanti for alle produkter, inklusive primaerprodukter, der er under behandling, er et vigtigt skridt til at genvinde forbrugernes tillid,

W. der henviser til, at nogle spoergsmaal i groenbogen har vaeret droeftet saa indgaaende, at der har kunnet udarbejdes forslag til retsakter (f.eks. levnedsmiddelrammedirektivet), mens andre kraever yderligere behandling inden for rammerne af en meddelelse fra Kommissionen (f.eks. levnedsmiddelpolitik),

X. der henviser til, at mange - navnlig kroniske - sygdomme er ernaeringsbetingede,

Y. der henviser til, at levnedsmidler ikke er varer som andre, da forbrugerne forbinder mange, ofte meget personlige, foelelser og vaerdiforestillinger med deres foedevarer,

1. glaeder sig over Kommissionens groenbog, der er et vigtigt bidrag til indledning af en debat om den aktuelle situation samt om fremtiden, for saa vidt angaar faellesskabsretten vedroerende levnedsmidler;

2. opfordrer Kommissionen til i et rammedirektiv at forelaegge forslag til bl.a. klare og omfattende definitioner paa de anvendte begreber (f.eks. levnedsmidler, markedsfoering, forbrugere, tilsaetningsstoffer osv.), der gaelder ensartet, ogsaa for alle special- og detailordninger;

3. anmoder Kommissionen om at forelaegge forslag, der medfoerer en generel juridisk forpligtelse til kun at markedsfoere sikre og sunde levnedsmidler, der egner sig til menneskelig konsum;

4. opfordrer Kommissionen til desuden at forelaegge forslag om udformning af en levnedsmiddelpolitik paa faellesskabsplan med henblik paa sund ernaering og levnedsmiddelkvalitet;

5. opfordrer Kommissionen til inden for rammerne af handlingsprogrammer paa sundhedsomraadet at fremme ernaerings- og sundhedsoplysning, saaledes at forbrugerne i hoejere grad er i stand til at haandtere de forskellige informationskilder og traeffe ansvarlige valg, saavel hvad angaar indkoebsadfaerd som hvad angaar ernaeringssammensaetning; og opfordrer Kommissionen til at sikre, at forbrugerne faar adgang til sunde og kvalitativt gode levnedsmidler;

6. konstaterer, at der paa det staerkt voksende marked for regionale produkter maa defineres udgangspunkter, for saa hvidt angaar sikkerhed, sundhed og maerkning, og anmoder Kommissionen om at forelaegge forslag herom;

Forenkling og gennemgang af gaeldende levnedsmiddelforskrifter

7. understreger, at valget af instrumenter - lovgivning, gensidig anerkendelse, frivillige aftaler - altid skal ske paa en saadan maade, at levnedsmiddelsikkerhed og forebyggende sundhedsbeskyttelse er sikret paa den mest effektive og forbrugervenlige maade;

8. stoetter det synspunkt, der er fremsat i groenbogen, nemlig at en lovreguleret levnedsmiddelsektor er absolut noedvendig for at sikre en hoej grad af beskyttelse af forbrugerne og folkesundheden, og at de eksisterende beskyttelsesforanstaltninger boer opretholdes;

9. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til paa omraader, hvor der kraeves fuldstaendig ensartethed, som for eksempel maerkningsforskrifter og kvaliteten af drikkevand, at udstede forordninger paa grundlag af EF-traktatens artikel 100 A;

10. opfordrer Kommissionen til at forelaegge et forslag til rammedirektiv paa levnedsmiddelomraadet;

11. opfordrer Kommissionen til i forbindelse med det levnedsmiddeldirektiv, der skal vedtages, at supplere, hhv. tilpasse hygiejnelovgivningen tilsvarende for dermed at sikre stoerre anvendelsessikkerhed inden for levnedsmiddellovgivningen;

12. opfordrer Kommissionen til i forbindelse med kontrollen af Faellesskabets forskrifter navnlig at vaere opmaerksom paa modsigelser og huller i lovgivningen og i givet fald at forelaegge reformforslag, navnlig for saa vidt angaar godkendelse og maerkning (produktionsmetoder, nye tilsaetningsstoffer, enzymer, vitamintilsaetning, GMO'er, healthclaims, allergivenlighed etc.); denne gennemgang boer sigte imod at oege overskueligheden og at sikre en noedvendig konsolidering af retsforskrifterne;

13. opfordrer Kommissionen til at goere faellesskabslovgivningen mere transparent og til at intensivere den strukturerede hoering af repraesentanterne for forbrugerne, landbruget, industrien og handelen;

14. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at forbedre klarhed og transparens inden for komitologisystemet;

15. opfordrer Kommissionen til at sikre effektiv anvendelse af bestemmelserne om det indre marked paa ikke-harmoniserede omraader af levnedsmiddelsektoren og i den forbindelse navnlig at tage hensyn til forbrugernes behov;

16. opfordrer Kommissionen til at sikre konsekvent anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse; minder i den forbindelse om, at ensartet kodificering paa faellesskabsplan i henhold til Domstolens koncept er absolut noedvendig;

Opretholdelse af et hoejt beskyttelsesniveau

a) Videnskabelige grundlag

17. understreger, at man i hvert fald maa tage udgangspunkt i, at godkendte og markedsfoerte levnedsmidler skal vaere i overensstemmelse med princippet om kvalitet, sikkerhed og forebyggende sundhedsbeskyttelse;

18. opfordrer derfor Kommissionen til at indfoere en organisatorisk koordineringsstruktur, der kan sikre, at levnedsmidler, der kan indebaere en fare for forbrugerne, ikke bliver godkendt til markedsfoering, samt til at etablere en varslingsordning for levnedsmidler og en ordning for omgaaende tilbagetraekning af produkter fra markedet;

19. glaeder sig over Kommissionens ide om at skabe et specielt forum, hvor gennemfoerelse og anvendelse af faellesskabsforskrifterne kan droeftes, og hvori - ud over repraesentanter for Kommissionen og medlemsstaterne - ogsaa relevante organisationer for producenter, industri, handel og forbrugere deltager; mener dog, at der ogsaa boer sikres deltagelse af medlemmer af Europa-Parlamentet for at sikre sammenhaeng i lovgivningen;

20. opfordrer Kommissionen at fortsaette nyorganiseringen af de videnskabelige udvalg i retning af mere transparens, faglig kompetence og medlemmernes uafhaengighed;

21. erkender, at det er vaesentligt at soerge for tilstraekkelige midler og stoette til de videnskabelige udvalg for at saette dem i stand til at udfoere deres opgaver efter de hoejst mulige standarder, og opfordrer Kommissionen til at anerkende noedvendigheden af forbrugerrepraesentation i disse udvalg;

22. konstaterer, at faellesskabslovgivningen paa levnedsmiddelomraadet er baseret paa princippet om en forebyggende sundheds- og forbrugerbeskyttelse; understreger, at politikken paa dette omraade boer baseres paa en videnskabeligt funderet risikoanalyse, der - om noedvendigt- suppleres med en effektiv risikopolitik baseret paa forsigtighedsprincippet;

23. hilser med tilfredshed oprettelsen af en risikovurderingsenhed og opfordrer Kommissionen til at sikre, at der udvikles og anvendes passende og konsekvente risikovurderingsmetoder;

24. mener, at den bebudede risikovurderingsenhed boer arbejde inden for rammerne af et institutionelt system, der forbinder de videnskabelige udvalg, produktgodkendelsesmyndighederne og det koordinerede varslingssystem for levnedsmidler;

25. opfordrer Kommissionen til omgaaende at tage hensyn til ny videnskabelig erkendelse og at lade udfoere langtidsundersoegelser; understreger endvidere vigtigheden af en hurtig og effektiv tilpasning af gaeldende lovgivning til nye videnskabelige erkendelser;

26. opfordrer Kommissionen til at formulere politikkens form og indhold ikke blot paa grundlag af videnskabelig erfaring og forsigtighedsprincippet, men ogsaa med sigte paa omsorg for forbrugerne (consumer concern);

b) Ansvar

27. opfordrer Kommissionen til at fjerne al uklarhed, der optraeder i forbindelse med det primaere ansvar, som f.eks. omfanget af landbrugernes ansvar eller spoergsmaalet om eventuel solidarisk haeftelse, naar producenten ikke laengere kan identificeres, hhv. naar det ikke laengere kan paavises, hvor hygiejneforskrifterne er blevet overtraadt;

28. opfordrer Kommissionen til fortsat at forbedre paaviseligheden gennem hele foedekaeden;

29. anser det for et grundlaeggende princip, at levnedsmiddelproducenter og landbrugere forelaegger videnskabelige beviser for, at deres produkter ikke indebaerer nogen sundhedsrisiko for forbrugerne;

30. konstaterer, at der i forbindelse med primaert ansvar maa foreligge yderligere informationer om de produkter, der er anvendt i landbruget (f.eks. saasaed, plantebeskyttelsesmidler, goedning, dyrefoder osv.), og at det maa sikres, at producenterne af disse produkter, der anvendes i landbruget, paa deres side haefter i henhold til direktiv 85/374/EOEF;

31. er enig i, at der paa hvert enkelt trin i foedekaeden maa vaere tale om et ansvar for levnedsmiddelsikkerheden, men insisterer paa, at hver enkelt aktoer i denne kaede skal vaere ansvarlig for produktkvaliteten paa det tidspunkt, hvor produktet gaar videre til naeste led i kaeden, hvilket vil sige, at landbrugsproducenterne er ansvarlige for de produkter, der forlader landbrugsbedrifterne, idet de har det fulde ansvar, hvis varerne saelges direkte til forbrugerne; hvis engrosvirksomheder, forarbejdningsvirksomheder, producenter eller detailhandlere, efter at have modtaget animalske eller vegetabilske raastoffer af den kraevede standard, begaar fejl, som foerer til et defekt produkt, boer ansvaret imidlertid kun accepteres tilbage til det tidspunkt, hvor reglerne blev overtraadt, eller hvor der blev loebet en risiko;

32. opfordrer Kommissionen til at undersoege, om det paa primaer-levnedsmiddelomraadet er noedvendigt med handelsaftaler af »incoterms«-arten for dermed klart at tydeliggoere ansvarsskiftet;

33. understreger, at ansvaret for levnedsmidlers sikkerhed og egnethed til indtagelse maa gradueres efter ansvarsomraader, og at enhver, der markedsfoerer levnedsmidler, principielt boer vaere straffe- og civilretligt ansvarlig i forhold til vedkommendes faktiske indflydelse;

34. opfordrer Kommissionen til at forelaegge forslag om generelle pligter vedroerende levnedsmiddelsikkerhed og sundhed, som tydeliggoer levnedsmiddelvirksomhedernes ansvar for produktsikkerheden;

35. opfordrer Kommissionen til at drage omsorg for, at alle de erhvervsdrivende, som fuldt ud overholder Faellesskabets foedevarelovgivning, faar appelmuligheder stillet til raadighed, hvis der rejses sag mod dem i medfoer af direktivet om produktansvar;

c) »Farm to table-konceptet«

36. er staerk tilhaenger af integreret anvendelse af »farm to table«-konceptet og konstaterer, at dette koncept ogsaa maa medfoere oplysninger om produktions- (f.eks. dyrefoder) og fremstillingsmaade, hvis det skal vaere trovaerdigt, og gaar ind for, at man inden for rammerne af dette koncept soerger for fuldstaendige informationer om produktions- og fremstillingsmaade for at vinde forbrugernes tillid tilbage;

37. opfordrer Kommissionen til at gennemfoere princippet om det integrerede »farm to table«-koncept gennem konkrete lovgivningsmaessige initiativer vedroerende ansvar og kontrol;

38. opfordrer Kommissionen til at indklage Raadet for Domstolen paa grund af dettes tilsidesaettelse af fristen for at traeffe afgoerelse om de noedvendige foranstaltninger til bekaempelse af salmonella hos aeglaeggende hoens (l. januar 1995);

39. opfordrer Kommissionen til paa grundlag af det integrerede »farm to table«-koncept at integrere beskyttelse af miljoeet som udgangspunkt og baeredygtig foedevareproduktion som maalsaetning inden for levnedsmiddelpolitikken;

40. opfordrer Kommissionen til at udvide direktivet om oekologisk landbrug til ogsaa at omfatte dyreprodukter;

d) Gennemfoerelse og kontrol

41. mener, at Kommissionen i hoejere grad skal goere brug af sin kontrolopgave som »traktaternes vogter« og hurtigere skal gribe ind over for medlemsstater, der ikke opfylder deres traktatlige forpligtelser;

42. opfordrer medlemsstaterne til at omsaette faellesskabsretten effektivt i national ret og sikre, at sanktioner for overtraedelse af faellesskabsretten kommer til at svare til og bliver lige saa effektive som de sanktioner, der er fastsat i de tilsvarende nationale bestemmelser;

43. kraever oeget finansiel EU-stoette til organiske og baeredygtige landbrugsmetoder, som for forbrugerne og miljoeet er et sundt og tiltraekkende alternativ til intensivt landbrug;

44. henstiller indtraengende, at der paa faellesskabsplan fastsaettes strenge bestemmelser for dyrefoder, navnlig for saa vidt angaar kvantitativ deklaration af ingredienser;

45. henstiller, at der fastlaegges klare bestemmelser og gives klare raad vedroerende anvendelse og indhold af kunstige input i afgroedeproduktionen, f.eks. pesticider, herbicider og kemiske goedningsstoffer, for at sikre, at indholdet af kemiske rester i planteprodukter og i grund- og overfladevand af hensyn til forbrugernes helbred holdes et godt stykke under de lovfaestede maksimumsniveauer;

46. er af den opfattelse, at dyrenes velfaerd i vaesentlig grad bidrager til kvaliteten og sikkerheden af animalske levnedsmidler, og at dyrevelfaerdslovgivning, herunder lovbestemmelser vedroerende slagterier og transport, derfor ikke kan ses isoleret fra levnedsmiddellovgivningen som helhed;

47. mener, at der boer indfoeres strenge bestemmelser for at forhindre, at husdyr gives antibiotika i forebyggende oejemed - hvor dette ikke er absolut noedvendigt - snarere end med det formaal at behandle specifikke veterinaere sygdomme for at sikre, at rester af saadanne antibiotika ikke spredes i miljoeet og gennem hele foedekaeden og underminerer antibiotikas evne til at bekaempe bakterieinfektioner hos mennesker;

48. anmoder Kommissionen om at revidere EU-lovgivningen om anvendelse af antibiotika i dyrefoder med henblik paa at undgaa enhver anvendelse heraf til andet end terapeutiske formaal;

49. konstaterer, at de europaeiske landbrugere er stolte over deres effektive produktion af nogle af verdens bedste primaere levnedsmiddelprodukter, som kan danne grundlag for en sund kost for Europas borgere, og at der er behov for en klar lovramme for at opretholde og forbedre de eksisterende hoeje standarder, ikke mindst gennem fremme af forbindelser mellem alle sektorens aktoerer og gennemfoerelsen af klare bestemmelser vedroerende maerkning, for saa vidt angaar produkternes oprindelse;

50. opfordrer medlemsstaterne til at varetage deres opgaver inden for rammerne af levnedsmiddelkontrol bedre og opfordrer Kommissionen til som supplement til den interne haandbog for levnedsmiddelkontrolloerer at tilbyde videreuddannelse og workshops paa unionsplan;

51. opfordrer Kommissionen til fortsat at give Det Faelles Forskningscenter og/eller CEN til opgave at udarbejde standardproevetagningsplaner og -proevemetoder;

52. betragter veterinaere og fytosanitaere bestemmelser, herunder regelmaessig kontrol paa stedet i medlemsstaterne og i tredjelande, der eksporter dyr eller animalske produkter til Faellesskabet, som et afgoerende element for sikringen af kvaliteten og sikkerheden af europaeiske levnedsmidler;

53. opfordrer Kommissionen til med sigte paa forstaaelse af HACCP-systemet (Hazard Analyses and Critical Control Point) navnlig at yde ekspertbaseret bistand til SMV, bl.a. i overensstemmelse med henstillingerne i det generelle hygiejnedirektiv (93/43/EOEF);

54. oensker udtrykkeligt, at alle levnedsmidler, der indfoeres fra tredjelande, underkastes samme normer som gaelder for produkter i Den Europaeiske Union, og understreger, at fremme af de internationale handelsforbindelser, for saa vidt angaar levnedsmidler, ikke maa ske paa bekostning af beskyttelse af folkesundheden, dyrenes velfaerd og omsorgen for livsmiljoeet i Den Europaeiske Union;

55. opfordrer Kommissionen til at forelaegge en konsolidering og kodificering af maerkningsdirektiv 79/112/EOEF, der er baseret paa det gaeldende princip om funktionel maerkning, dvs at den obligatoriske levnedsmiddelmaerkning skal rumme de informationer, der er noedvendige for at kunne sondre imellem og anvende produkterne;

56. mener, at Kommissionen med henblik paa at sikre det indre markeds funktion og menneskenes sundhed boer udbedre de eksisterende, konstaterede mangler i anvendelsen af eksisterende kontrolmetoder for at opnaa en mere ensartet og strengere kontrol;

57. anerkender vaerdien af systemer af HACCP-typen, men mener ikke, at de kan vaere nogen erstatning for klare bestemmelser, uden at der foretages en fyldestgoerende vurdering af deres foelgevirkninger og indvirkning, isaer for smaa landbrugsbedrifters og forarbejdningsvirksomheders vedkommende;

58. opfordrer Kommissionen til at undersoege, i hvilken udstraekning HACCP-systemet faktisk er anvendeligt i smaa og mellemstore virksomheder og paa landbrugsbedrifter;

59. henstiller, at der foretages forbedringer i bestemmelserne om indsamling og sammenligning af oplysninger om zoonoser for at goere det muligt at afgoere, hvorvidt en zoonose udgoer et reelt problem, som kraever saerlige foranstaltninger;

e) Forbrugerinformation

60. opfordrer Kommissionen til ud over enkle og klare maerkningsforskrifter ogsaa at udvikle andre informationskilder for forbrugerne (f.eks. nye medier).

61. opfordrer med henblik paa at mindske risikoen for overfoersel af smitte fra dyr til mennesker Kommissionen til inden for rammerne af direktiv 92/117/EOEF at arbejde for en strengere og hurtigere indgriben i medlemsstaterne over for smittekilder;

62. opfordrer Kommissionen til at kortlaegge den gaeldende maerkningslovgivning, at foretage en evaluering og paa grundlag heraf at forelaegge forslag om tydelige, forstaaelige og overskuelige maerkningskrav;

63. ser positivt paa tanken om at lade de vertikale direktiver afloese af horisontale direktiver for at sikre en bedre sammenhaeng og klarhed i levnedsmiddellovgivningen og understreger, at denne forbedrede sammenhaeng ikke boer skade de nugaeldende hoeje beskyttelses- og kvalitetsnormer og kun kan sikres paa tilfredsstillende vis gennem en lovgivning, hvor der tages saerligt hensyn til de enkelte produkter;

64. hilser med tilfredshed forslaget om at afskaffe varedeklarationer, som kun indeholder de overordnede ingredienser, og kraever angivelse af samtlige ingredienser som effektiv information for det voksende antal foedevareallergikere;

65. kraever, at foedevarer, der saelges i loes vaegt, skal vaere maerket paa en saadan maade, at det er klart forstaaeligt for forbrugeren;

66. opfordrer Kommissionen til at forelaegge forslag om retsforskrifter for ernaeringsrelaterede reklameudsagn for bl.a. at sikre, at angivelser om sundhedsfremme, »Healthclaims« kun tillades, hvis de er kontrolleret og bekraeftet af en uafhaengig unionsinstitution, og opfordrer desuden Kommissionen til ogsaa fremover at forbyde reklameangivelser, ifoelge hvilke et levnedsmiddel er velegnet til behandling, helbredelse eller forebyggelse af sygdomme; derimod skal angivelser om naeringsvaerdi og sund ernaering samt disses betydning for helbredet, hhv. for reduktion af risikoen for sygdomme vaere tilladt, hvis de er baseret paa tilstraekkelig og anerkendt videnskabelig viden, og hvis de er kontrolleret og bekraeftet af en uafhaengig unionsinstitution;

67. opfordrer Kommissionen til at forbedre mulighederne for at opnaa en naerende kost gennem en EU-daekkende, standardiseret, forstaaelig og tydelig maerkning vedroerende naeringsindholdet, som er baseret paa forbrugerforskning for at finde frem til den mest brugervenlige form;

68. stoetter hensigten om at tage direktivet om naeringsdeklaration af levnedsmidler op til fornyet overvejelse snarest muligt for at forbedre sammenhaengen og klarheden heri;

69. bekraefter det altoverskyggende behov for at udvise forsigtighed ved vurderingen og evalueringen af ansoegninger om markedsfoering af genetisk modificerede organismer, som er bestemt til at indgaa i foedekaeden, og kraever konsekvent, omfattende og informativ maerkning af genetisk modificerede levnedsmidler eller levnedsmiddelingredienser i tilfaelde, hvor der er givet tilladelse til brug af saadanne;

70. er foruroliget over, at Kommissionen indtil videre ikke har vedtaget gennem

foerelsesforanstaltninger, der kunne sikre den klare og ensartede maerkning, der er noedvendig for at omsaette Europa-Parlamentets og Raadets forordning (EF) nr. 258/97 om nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser til praksis (som Europa-Parlamentet opfordrede til i sin beslutning af 12. juni 1997 om emnet ((EFT C 200 af 30.06.1997, s. 147.)), eller sikre enighed om ethvert detaljeret forslag om maerkning af genetisk modificeret soja og majs i henhold til artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1813/97 om obligatorisk anfoerelse af andre end de i direktiv 79/112/EOEF foreskrevne oplysninger paa maerkningen af visse levnedsmidler, der er fremstillet paa grundlag af genetisk modificerede organismer;

71. foreslaar i denne sammenhaeng, at en effektiv GMO-maerkning baseres paa den eventuelle anvendelse af genmanipulationsteknikker og ikke paa arbitraere maalinger af reststoffer i slutproduktet;

72. opfordrer til omgaaende udarbejdelse af detaljerede faellesskabskriterier for positiv maerkning af levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, der er produceret uden genmanipulation, som omhandlet i betragtning 10 i forordningen om nye levnedsmidler og i overensstemmelse med det oenskede forbud mod anvendelse af genmanipulation i organisk landbrug;

Den eksterne dimension

73. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at goere alt, hvad der er muligt, for at sikre en positiv afslutning paa de igangvaerende forhandlinger om Faellesskabets medlemskab af Codex Alimentarius-udvalget;

74. konstaterer, at forbrugerinteresser inden for rammerne af Codex Alimentarius ikke accepteres som grundlag for fastsaettelse af internationale standarder og opfordrer Kommissionen til at indlede en diskussion af, hvordan Kommissionens nye videnskabelige udvalg og de videnskabelige udvalg i forbindelse med Codex Alimentarius skal samarbejde fremover for at tage hensyn til disse interesser; opfordrer ligeledes Kommissionen til at goere alt, hvad der er muligt, for at aendre beslutningsproceduren inden for Codex Alimentarius paa en saadan maade, at den er bedre afstemt efter den faktiske virkning, Codex-normerne har faaet siden oprettelsen af WTO;

75. opfordrer Kommissionen til at forelaegge de noedvendige forslag til en afgoerelse om, hvordan man i fremtidig lovgivning haandterer andre end videnskabelige kriterier, der har betydning for forbrugernes accept af levnedsmidler; understreger noedvendigheden af at indfoeje saadanne kriterier eksplicit i betragtningsdelen af lovgivningen, saaledes at Den Europaeiske Union med stoerre mulighed for succes kan foretage rigtige politiske valg, der kan holde i en international kontekst;

76. opfordrer Kommissionen til aktivt at gaa ind for reel demokratisk kontrol og transparens samt oeget inddragelse af forbrugerne paa ethvert stade af beslutningstagningen inden for Codex Alimentarius;

77. opfordrer Kommissionen til at foregribe eventuelle anfaegtelser af Faellesskabets levnedsmiddellovgivning fra WTO's instansers side ved at anmode sine videnskabelige udvalg om at forelaegge en udfoerlig argumentation baseret paa forsigtighedsprincippet;

78. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at prioritere forbrugersikkerhed hoejt og til at sikre, at der i de fremtidige WTO-handelsaftaler og -forhandlinger tages hensyn til legitime forbrugerinteresser, herunder etiske og religioese anfaegtelser vedroerende visse produktionsmetoder;

79. opfordrer Kommissionen til i forbindelse med den forestaaende fornyelse af handelsaftalerne inden for rammerne af WTO og Codex Alimentarius, at vaelge forbrugersikkerhed, -beskyttelse og -sundhed, saaledes som disse er fastlagt i Europa, som det afgoerende udgangspunkt;

80. henstiller indtraengende til Kommissionen under ingen omstaendigheder at ophaeve forbuddet mod import af hormonbehandlet koed samt om noedvendigt at acceptere at betale eventuelle boeder og afgifter;

81. opfordrer Kommissionen, Raadet og medlemsstaterne til at anmode om en revision af WTO-aftalen om sanitaere og fytosanitaere foranstaltninger for at opnaa, at forsigtighedsprincippet og sundheds- og sikkerhedshensyn prioriteres hoejere end frihandelsprincippet;

82. opfordrer Kommissionen til at soege at opnaa en forholdsmaessig stoerre inddragelse af forbrugerne i beslutningsprocessen inden for Codex Alimentarius;

83. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til desuden at arbejde paa udformning af kriterier, der - ud over videnskabelig erfaring og forsigtighedsprincippet - anerkender forbrugerinteresser som et muligt grundlag for levnedsmiddelpolitik;

84. opfordrer Kommissionen til at revidere de gaeldende retsakter, saaledes at det klart fremgaar, at de er baseret paa forsigtighedsprincippet og princippet om hensynet til forbrugernes sundhed og sikkerhed; opfordrer desuden Kommissionen til at indfoeje begrundelser for foranstaltningerne, f.eks. forsigtighedsprincippet eller forbrugerbeskyttelse, i lovgivningsforslagene;

85. opfordrer Kommissionen til i forbindelse med forberedelserne til udvidelsen af den Europaeiske Union i tilstraekkelig grad at fokusere paa ansoegerlandenes accept af den etablerede faellesskabspolitik paa levnedsmiddelomraadet og paa forbindelserne mellem landbrugspolitik, folkesundhed og levnedsmiddelpolitik;

86. mener, at kontrollen af levnedsmidler, der importeres fra tredjelande, maa haandhaeves strengt og udvides til ogsaa at omfatte kontrol med de forskellige produktionskriterier saasom hygiejne, dyrevelfaerd og miljoe- og samfundsmaessig forenelighed samt kontrol med importen af levende slagtekvaeg;

87. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og til medlemsstaternes regeringer.