BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET

om gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1552/2005 om statistikker over efter- og videreuddannelse i virksomheder

INDLEDNING

Dette er den første rapport, som Kommissionen skal fremlægge i henhold til artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1552/2005 af 7. september 2005 om statistikker over efter- og videreuddannelse i virksomheder[1].

Denne rapport dokumenterer de fremskridt, som medlemsstaterne og Norge (herefter benævnt de deltagende lande[2]) har gjort med gennemførelsen af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1552/2005 og Kommissionens gennemførelsesforordning (EF) nr. 198/2006 af 3. februar 2006[3]. Rapporten blev godkendt af Udvalget for det Europæiske Statistiske System.

Rapportens indhold er baseret på kvalitetsrapporter, data og andre oplysninger, der er modtaget fra de berørte lande, foruden analyser af de nationale spørgeskemaer, som blev sendt ud til virksomhederne, da harmoniseret statistik vedrørende efter- og videreuddannelse i virksomheder blev tilvejebragt gennem undersøgelser af efter- og videreuddannelse i alle de deltagende lande.

HOVEDEMNER

Afsnit 2.1 beskriver referencedataene for denne rapport og hyppigheden af efter- og videreuddannelsesundersøgelserne. Afsnittet belyser gennemførelsen af artikel 10, stk. 2, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1552/2005. Alle andre artikler i forordningen gennemgås i afsnit 2.2 til 2.6:

- artikel 3, 8 og 9, stk. 1, om de data, der skal indsamles, og undersøgelsesmetoden (afsnit 2.2)

- artikel 2, 4, 5 og 6 om statistikkens anvendelsesområde og den statistiske enhed (afsnit 2.3)

- artikel 6, 7, 10, stk. 1, og artikel 11, stk. 1, om datakilder og undersøgelseskendetegn (afsnit 2.4)

- artikel 9, stk. 2, artikel 9, stk. 4, og artikel 11 om datakvalitet og fremsendelse af data (afsnit 2.5)

- artikel 15 om finansiering af dataindsamlingen (afsnit 2.6)

- artikel 9, stk. 3, og artikel 12 om de vigtigste gennemførelsesproblemer i løbet af undersøgelsen (afsnit 2.7).

Referencedata for denne rapport, hyppigheden af efter- og videreuddannelsesundersøgelserne: artikel 10, stk. 2, og artikel 10, stk. 3

I henhold til artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1552/2005 fastlægger Kommissionen det første referenceår, hvor dataene skal indsamles. Forordning (EF) nr. 198/2006 angiver, at det første referenceår for indsamling af data skal være kalenderåret 2005.

En ny undersøgelse er under forberedelse for 2010, dvs. fem år efter den første undersøgelse som fastlagt i artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1552/2005. Ved Kommissionens forordning (EU) nr. 822/2010[4] ændres forordning (EF) nr. 198/2006 med henblik på tilpasning af visse kendetegn i undersøgelsen for 2005. Denne ændring tager højde for de oplysninger, der i henhold til forordning (EF) nr. 452/2008[5] og Kommissionens forordning (EU) nr. 823/2010[6] skal leveres angående voksenuddannelsesundersøgelsen, og den burde forbedre kvaliteten af resultaterne og reducere virksomhedernes statistikbyrde i forbindelse med 2010-undersøgelsen.

Det bør nævnes, at man ved gennemførelsen af 2005- og 2010-undersøgelsen kunne drage nytte af to tidligere undersøgelser af efter- og videreuddannelse, som blev gennemført på grundlag af gentlemanaftaler mellem et antal lande og Eurostat. Resultaterne af disse undersøgelser vedrørte hhv. kalenderåret 1993 og 1999.

Data, som skal indsamles, og undersøgelsesmetode: artikel 3, 8 og 9, stk. 1

I artikel 3 er det i en liste med 14 emner angivet, hvilke data der skal indsamles (se nedenstående tabel). Fordelingen af de 140 variabler, der er anført i forordning (EF) nr. 198/2006, viser gennemførelsen af artikel 3 i forordning (EF) nr. 1552/2005 på EU-niveau.

Tabel 1 – data indsamlet i 2005

Emner anført i artikel 3 i forordning (EF) nr. 1552/2005. | Antal variabler i Kommissionens forordning (EF) nr. 198/2006 |

1a) virksomhedernes uddannelsespolitik og -strategier for udvikling af arbejdsstyrkens kvalifikationer | 25 |

1b) styring, tilrettelæggelse af og former for efter- og videreuddannelse i virksomhederne | 17 |

1c) arbejdsmarkedets parters rolle med hensyn til at sikre alle aspekter af efter- og videreuddannelse på arbejdspladsen | 9 |

1d) adgangen til efter- og videreuddannelse samt omfanget og indholdet af uddannelserne, særlig på baggrund af økonomisk aktivitet og virksomhedsstørrelse | 10 |

Tabel 1 – data indsamlet i 2005 (fortsat)

1e) specifikke efter- og videreuddannelsesforanstaltninger i virksomhederne med henblik på at forbedre arbejdsstyrkens færdigheder i informations- og kommunikationsteknologi (IKT) | 9 |

1f) mulighederne for ansatte i små og mellemstore virksomheder (SMV) for at få adgang til efter- og videreuddannelse og for at tilegne sig nye færdigheder samt SMV's særlige behov i forbindelse med tilvejebringelse af uddannelse | (*) |

1g) følgerne af det offentliges foranstaltninger for efter- og videreuddannelse i virksomhederne | 5 |

1h) lige muligheder for adgang til efter- og videreuddannelse i virksomhederne for alle ansatte, navnlig hvad angår kønsaspektet og særlige aldersgrupper | 14 |

1i) specifikke efter- og videreuddannelsesforanstaltninger for grupper, som er dårligt stillet på arbejdsmarkedet | 8 |

1j) efter- og videreuddannelsesforanstaltninger afpasset efter forskellige former for arbejdskontrakter | 4 |

1k) udgifter til efter- og videreuddannelse: finansieringsniveauer og -ressourcer samt incitamenter til efter- og videreuddannelse | 17 |

1l) evaluerings- og kontrolprocedurer i virksomhederne med hensyn til efter- og videreuddannelse. | 8 |

2a) antallet af deltagere i den erhvervsfaglige grunduddannelse | 3 |

2b) de samlede udgifter til erhvervsfaglig grunduddannelse | 11 |

(*) Alle variabler kan krydstabuleres efter virksomhedsstørrelse ligesom variablerne i 1d).

De 140 variabler, der er anført i forordning (EF) nr. 198/2006, er rettet mod virksomheder, som tilbyder uddannelse, og virksomheder, som ikke tilbyder uddannelse, samt forskellige former for efter- og videreuddannelse i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 1552/2005:

1) for virksomheder, som tilbyder uddannelse, og virksomheder, som ikke tilbyder uddannelse: 96 variabler for alle virksomheder, 35 variabler udelukkende for virksomheder, som tilbyder uddannelse, og 9 variabler udelukkende for virksomheder, som ikke tilbyder uddannelse

2) for forskellige former for efter- og videreuddannelse: 12 variabler.

Alle deltagende lande tog de nødvendige skridt for at sikre kvaliteten af resultaterne som krævet i artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1552/2005. Dette blev muligt ved hjælp af et standardspørgeskema for virksomheder, som blev foreslået af Europa-Kommissionen i "EU-manualen" i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 198/2006. Selv om medlemsstaterne ikke var retligt forpligtet til at bruge dette spørgeskema, benyttede de deltagende lande det i vid udstrækning ved udformningen af de nationale spørgeskemaer.

Alle deltagende lande leverede dataene i overensstemmelse med ovenstående 14 emner. Leveringen af kvantitative og sekundære oplysninger vedrørende 1b), 1c), 1d), 1h), 1i), 1j) og 1k) var vanskelig i nogle af de deltagende lande på grund af kompleksiteten og længden af de spørgeskemaer, der blev sendt ud til virksomhederne. I stedet for at hæmme udarbejdelsen af de nationale resultater og EU-resultaterne for ovenstående 14 emner hjalp dette faktisk med at reducere antallet af variabler i 2010-undersøgelsen, som blev gennemført i henhold til forordning (EU) nr. 822/2010 (se afsnit 2.7).

Statistikkens omfang, statistisk enhed: artikel 2, 4 og 5

I artikel 2, 4 og 5, stk. 1, defineres de statistiske enheder, de økonomiske aktiviteter og størrelsen af de virksomheder, der skal dækkes. Som krævet leverede alle medlemsstater data vedrørende hovedafdeling C til K og O i NACE rev. 1.1, for virksomheder med 10 medarbejdere eller derover.

Det foreslås i artikel 5, stk. 2, at dækningen udvides til at omfatte andre dele af økonomien, men det er ikke på nuværende tidspunkt muligt at nå til enighed på grund af væsentlige problemer med den tekniske gennemførelse. Dette gælder især for de offentlige sektorer, hvor institutioner og virksomheder i stort omfang tilbyder efter- og videreuddannelse (se afsnit 2.7).

Datakilder og undersøgelseskarakteristika: artikel 6, 7, 10, stk. 1, og artikel 11, stk. 1

I overensstemmelse med artikel 6 og 7, stk. 1, anvendte de deltagende lande en stikprøveundersøgelse i virksomhederne kombineret med administrative data ud fra princippet om at reducere arbejdsbyrden for respondenterne. Men brugen af de administrative kilder blev begrænset til baggrundsinformation om medarbejdernes antal og karakteristika, hvilket ikke gjorde det muligt at reducere arbejdsbyrden for virksomhederne i væsentlig grad.

Som angivet i artikel 6, stk. 2, om retningslinjerne for virksomhedernes deltagelse i undersøgelsen, valgte de fleste deltagende lande spørgeskemaer sendt pr. post kombineret med telefonopringninger, personlige interviews og webbaserede interviews. Der blev også indsamlet data elektronisk i seks af de deltagende lande som anbefalet i artikel 11, stk. 1. Alle deltagende lande gennemførte undersøgelsen med reference til de tolv måneder i 2005 (ét kalenderår), som krævet i henhold til artikel 10, stk. 1.

De deltagende lande udformede deres undersøgelse i henhold til artikel 7, stk. 2 og 3, og ifølge bestemmelserne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 198/2006. Denne artikel fastsætter kravene til stikprøvetagning og præcision samt de 60 strata efter økonomisk sektor og virksomhedsstørrelse, der skal afspejle populationens struktur i de statistiske enheder. De fleste variationskoefficienter i andelen af virksomheder, som tilbyder uddannelse, overholdt kravene i forordning (EF) nr. 198/2006 for de 60 strata, der er defineret i artikel 4 i denne forordning. Nogle undtagelser herfra opstod af tekniske grunde, men de havde ikke nogen indvirkning på de nationale resultater og heller ikke på EU-resultaterne, da der fokuseres mere på aggregerede klasser på grund af den lille stikprøvestørrelse. Eksempler på sådanne tekniske problemer er forskellen mellem det forventede antal virksomheder i stikprøvegrundlaget, inden undersøgelsen blev påbegyndt, og det faktiske antal virksomheder, der deltog i undersøgelsen (f.eks. konkurser, virksomhedsfusioner osv.).

Datakvalitet og fremsendelse af data: artikel 9, stk. 2 og 4, og artikel 11

Artikel 9, stk. 2, og artikel 11, stk. 4, fastsætter tidsfristerne for fremsendelse af data og kvalitetsrapporter til Kommissionen (Eurostat). Da undersøgelsen i 2006 vedrørte efter- og videreuddannelsesforanstaltninger i 2005, skulle dataene fremsendes til Kommissionen (Eurostat) inden udgangen af juni 2007, og kvalitetsrapporterne inden udgangen af september 2007.

Seks lande fremsendte endelige og validerede mikrodata inden tidsfristernes udløb. 17 lande fremsendte dataene inden for de efterfølgende tre måneder på grund af problemer med indkodning. I fire lande blev valideringen af mikrodataene forsinket med op til 8 måneder. En medlemsstat fremsendte endelige og validerede mikrodata med en forsinkelse på 17 måneder på grund af store problemer med omkodning af dataene til EU-format.

Hvad angår kvalitetsrapporterne, fremsendte 18 deltagende lande disse inden for tidsfristen. Leveringen af de komplette filer tog længere tid i seks lande, som leverede filerne med en forsinkelse på mellem 4 og 10 måneder. Fire lande fremsendte komplette kvalitetsrapporter med en forsinkelse på ca. 24 måneder på grund af manglende oplysninger (f.eks. beregning af varianser for alle strata). Alle rapporterne gjorde det muligt at kontrollere de overensstemmelseskriterier, der er omhandlet i artikel 5 og 7 i forordning (EF) nr. 198/2006.

Alle data blev overført via elektroniske dataoverførselsprotokoller (Edamis/Stadium) som angivet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 198/2006. Filerne indeholdt individuelle data om virksomheder, uden at der var mulighed for direkte identifikation af de statistiske enheder, jf. artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1552/2005.

I overensstemmelse med artikel 6 og 8 i forordning (EF) nr. 198/2006 forsynede Kommissionen (Eurostat) de deltagende lande med software til at understøtte implementeringen af det automatiske databehandlingsværktøj.

Selv om værktøjet blev brugt af alle deltagende lande og dermed sikrede mikrodataenes gode kvalitet, betød tidsintervallet mellem resultaternes referenceår (2005) og den faktiske offentliggørelse af alle resultaterne (2008-2009), at en udbredt anvendelse af resultaterne blev vanskeliggjort betydeligt (se afsnit 2.7).

Finansiering af dataindsamlingen: artikel 15

I henhold til artikel 15, stk. 1 og 2, yder Kommissionen for det første referenceår et finansielt tilskud til medlemsstaterne for at hjælpe dem med at dække udgifterne i forbindelse med indsamling, behandling og fremsendelse af dataene. En indkaldelse af tilskudsansøgninger blev derfor iværksat inden for rammerne af EU's budget for 2005 med deltagelse af 13 af EU 15-medlemsstaterne samt Norge. Phares 2004-flerlandeprogram for statistisk samarbejde og overgangsfaciliteten, flerlandeprogrammet for statistisk integration fra 2004 indeholder bestemmelser om samfinansiering af undersøgelsens gennemførelse i alle de andre EU 27-medlemsstater. Gennem disse foranstaltninger blev der ydet tilskud på i alt 815 558 EUR.

Undersøgelsen blev forberedt på en række tekniske møder med de deltagende lande (f.eks. arbejdsgrupper til udarbejdelse af Kommissionens (Eurostats) "EU-manual" som fastsat i artikel 8 i forordning (EF) nr. 198/2006. Der blev ydet støtte til disse møder over EU's budget som angivet i artikel 15, stk. 3.

Rapport om gennemførelsen: artikel 9, stk. 3, og artikel 12

I henhold til artikel 9, stk. 3, skal Kommissionen (Eurostat) vurdere kvaliteten af de fremsendte data, især med henblik på at sikre dataenes sammenlignelighed mellem medlemsstaterne.

Ifølge artikel 12, stk. 1, skal Kommissionen forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af denne forordning med henblik på at:

- vurdere fordelene for Fællesskabet, medlemsstaterne og brugerne af de udarbejdede statistikker i forhold til den byrde, der pålægges respondenterne, og

- påpege mulige forbedringer og ændringer, der anses for nødvendige på baggrund af de opnåede resultater.

Resultaterne af efter- og videreuddannelsesundersøgelserne blev offentliggjort i forbindelse med Europa-Kommissionens årsrapporter om fremskridt hen imod Lissabonmålene for uddannelse og erhvervsuddannelse. Disse statusrapporter indeholder strategisk vejledning i samarbejdspolitik på EU-niveau og vurderer fremskridtet med henblik på at nå de generelle mål inden for uddannelse og erhvervsuddannelse. Disse rapporters konklusioner anvendes i de fælles halvårlige rapporter fra Rådet af undervisningsministre og Kommissionen. To indikatorer er også blevet udarbejdet på grundlag af dataene fra efter- og videreuddannelsesundersøgelserne til overvågning af Lissabonstrategien på beskæftigelsesområdet (retningslinjerne for beskæftigelse).

Derudover har de nationale myndigheder og arbejdsmarkedets parter fra 32 europæiske lande siden 2002 deltaget i Københavnprocessen[7] for at hjælpe med udviklingen af erhvervsfaglige uddannelsessystemer. Det overordnede mål er at opmuntre flere til i højere grad at udnytte mulighederne for efter- og videreuddannelse, hvad enten dette foregår på skoler, på videregående uddannelsesinstitutioner, på arbejdspladserne eller gennem private kurser. Dataene fra efter- og videreuddannelsesundersøgelserne blev især brugt til at analysere de fremskridt, der er sket inden for efter- og videreuddannelse på arbejdspladserne. Rådets seneste konklusioner som led i Københavnprocessen fra november 2010 og Bruggekommunikéet fra december 2010 understreger behovet for at forbedre forståelsen af og oplysningerne om erhvervsfaglige uddannelser i forbindelse med det vigtige bidrag, der skal ydes til Europa 2020-strategien.

Dataene fra efter- og videreuddannelsesundersøgelserne anvendes af specialister inden for efter- og videreuddannelsespolitikker i medlemsstaterne og på EU-niveau af Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (CEDEFOP).

Alt i alt krævet den politiske kontekst et øget behov for og en større betydning af data om efter- og videreuddannelse.

Den store arbejdsbyrde og omkostningerne ved efter- og videreuddannelsesundersøgelsen kræver dog en mere detaljeret vurdering, idet der er mange tekniske udfordringer, som forhindrer en bredere anvendelse af dataene:

1) Arbejdsbyrde for virksomhederne: Spørgeskemaets omfang og kompleksitet har været årsag til lave svarprocenter hos virksomhederne i nogle af de deltagende lande, da en del lokale myndigheder skal kontaktes for at dække alle emner i spørgeskemaet.

2) De indsamlede kvantitative datas pålidelighed: Mange virksomheder har ikke nøjagtige oplysninger om indhold og kendetegn vedrørende uddannelsestilbuddene i et givet år. Mulighederne for at indsamle kvantitative data om efter- og videreuddannelse via andre eksisterende undersøgelser skal undersøges.

3) Undersøgelsens dækningsområde: Udgifterne og arbejdsbyrden ved at udvide efter- og videreuddannelsesundersøgelsen til også at omfatte små virksomheder og offentlige sektorer anses for alt for stor af de deltagende lande.

4) Aktualitet: Fremsendelsen af komplette mikrodata forsinker offentliggørelsen af EU-resultater på grund af de mange kontroller, der skal udføres inden videreformidlingen.

Forordning (EF) nr. 822/2010 gør det muligt at tilpasse 2010-undersøgelsen og forbedre gennemførelsen af forordning (EF) nr. 1552/2005. Trods Kommissionens og de deltagende landes indsats for at strømline undersøgelsen, vil der stadig være vanskeligheder. Dette kan gøre det nødvendigt at tilpasse de tekniske krav, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1552/2005, på grundlag af resultaterne af 2010-undersøgelsen.

KONKLUSION

Gennemførelsen af forordning (EF) nr. 1552/2005 er tilfredsstillende, hvad angår den type data, der er indsamlet. De deltagende lande har i det store og hele opfyldt kravene i forordning (EF) nr. 1552/2005.

I lyset af Europa 2020-strategien og dens flagskibsinitiativ "En dagsorden for nye kvalifikationer og nye job" vil Kommissionen vurdere resultaterne af forordning (EF) nr. 822/2010 (gennemførelse af efter- og videreuddannelsesundersøgelsen for 2010), inden der foreslås yderligere initiativer for at strømline statistikkerne vedrørende efter- og videreuddannelse i virksomheder. Overvejelser om den fremtidige udvikling af efter- og videreuddannelsesundersøgelsen bør omfatte en evaluering af, i hvilket omfang den er sammenfaldende med andre undersøgelser, især voksenuddannelsesundersøgelsen.

[1] EUT L 255 af 30.9.2005, s. 1.

[2] Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Schweiz gennemførte ikke undersøgelsen. Tyrkiet gennemførte en undersøgelse i 2008 (mikrodata foreligger ikke hos Eurostat).

[3] EUT L 32 af 4.2.2006, s. 15.

[4] EUT L 246 af 18.9.2010, s. 18.

[5] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 452/2008 af 23. april 2008 om udarbejdelse og udvikling af statistikker om uddannelse og livslang læring (EUT L 145 af 4.6.2008, s. 227).

[6] EUT L 246 af 18.9.2010, s. 33.

[7] EFT C 13 af 18.1.2003, s. 3, og erklæring fra de europæiske ministre for erhvervsuddannelse og Europa-Kommissionen på møde afholdt i København den 29. og 30. november 2002 om et forbedret europæisk samarbejde inden for erhvervsuddannelse - http://ec.europa.eu/education/pdf/doc125_en.pdf.