P9_TA(2021)0436

EU-strategi for reduktion af metanemissioner

Europa-Parlamentets beslutning af 21. oktober 2021 om en EU-strategi for reduktion af metanemissioner (2021/2006(INI))

(2022/C 184/08)

Europa-Parlamentet,

— der henviser til artikel 192 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF),

— der henviser til den aftale, der blev vedtaget på den 21. partskonference (COP21) under FN's rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) i Paris den 12. december 2015 (Parisaftalen),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen (1),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 af 30. juni 2021 om rammerne for at opnå klimaneutralitet og om ændring af forordning (EF) nr. 401/2009 og forordning (EU) 2018/1999 (»den europæiske klimalov«) (2),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. maj 2020 om EU's biodiversitetsstrategi for 2030: Naturen skal bringes tilbage i vores liv (COM(2020)0380),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. maj 2020»En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem« (COM(2020)0381),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 14. oktober 2020 om en EU-strategi for reduktion af metanemissioner (COM(2020)0663),

— der henviser til sin beslutning af 28. november 2019 om klima- og miljøkrisen (3),

— der henviser til sin beslutning af 15. januar 2020 om den europæiske grønne pagt (4),

— der henviser til sin beslutning af 10. februar 2021 om den nye handlingsplan for den cirkulære økonomi (5),

— der henviser til sin beslutning af 25. marts 2021 om gennemførelse af direktiverne om luftkvalitet: direktiv 2004/107/EF og direktiv 2008/50/EF (6),

— der henviser til Det Internationale Energiagenturs rapport fra oktober 2018 med titlen »The Future of Petrochemicals: Towards more sustainable plastics and fertilisers« (Fremtiden for petrokemiske stoffer: Mod mere bæredygtig plast og gødning),

— der henviser til De Forenede Nationers Miljøprograms rapport om emissionskløften af 26. november 2019 og til FN's første synteserapport om fossilt baseret brændstofproduktion af 20. november 2019,

— der henviser til FN's Miljøprograms rapport af 6. maj 2021 med titlen »Global Methane Assessment: Benefits and Costs of Mitigating Methane Emissions« (Global metanvurdering: Fordele og omkostninger ved at modvirke metan).

— der henviser til Det Internationale Energiagenturs rapport af 18. maj 2021 med titlen »Net Zero by 2050: A Roadmap for the Global Energy Sector« (Nettonul inden 2050: En køreplan for den globale energisektor),

— der henviser til Det Europæiske Miljøagenturs rapport af 23. november 2020 med titlen »Air quality in Europe — 2020 report« (Luftkvalitet i Europa — 2020-rapport),

— der henviser til den globale vurderingsrapport fra Den Mellemstatslige Videnspolitikplatform vedrørende Biodiversitet og Økosystemydelser (IPBES) fra 2019 om biodiversitet og økosystemydelser og dens workshoprapport fra 2020 om biodiversitet og pandemier,

— der henviser til den videnskabelige udtalelse fra marts 2020 fra gruppen af højtstående videnskabelige rådgivere til Kommissionen med titlen »Towards a Sustainable Food System: Moving from food as a commodity to food as more of a common good« (Mod et bæredygtigt fødevaresystem: En bevægelse væk fra fødevarer som en vare og over mod fødevarer en som en slags fælles gode),

— der henviser til forretningsordenens artikel 54,

— der henviser til udtalelser fra Udvalget om Industri, Forskning og Energi og Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter,

— der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A9-0277/2021),

A. der henviser til, at metan er en kraftfuld drivhusgas, som er 80 gange mere potent end kuldioxid (CO2) set over en periode på 20 år, hvilket gør den til den næstvigtigste drivhusgas og til en forureningsprækursor for ozon ved jordens overflade (O3), som bidrager til ca. en fjerdedel af den globale opvarmning, der opleves i dag (7); der henviser til, at metan bidrager med 10 % af de samlede drivhusgasemissioner i EU; der henviser til, at modeller modelleret over 1,5 oC-særrapporten fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC), IPCC's sjette vurderingsrapport og FN's Miljøprograms (UNEP's) globale metanvurdering 2021, som begrænser den globale opvarmning til 1,5 oC uden eller kun med begrænset overskridelse, indebærer store reduktioner i metanemissionerne; der henviser til, at nedbringelse af menneskeskabte metanemissioner med så meget som 45 % ifølge UNEP vil mindske den globale opvarmning med næsten 0,3 oC inden 2040'erne og komplementere alle langsigtede tiltag til at modvirke klimaændringer;

B. der henviser til, at Det Internationale Energiagentur i sin rapport med titlen »Net Zero by 2050: A Roadmap for the Global Energy Sector« fastslår, at metanemissioner fra fossile brændstoffer bør reduceres med 75 % mellem 2020 og 2030 i scenariet med nettonulemissioner;

C. der henviser til, at et stort antal af de mest omkostningseffektive metanemissionsbesparelser kan opnås i energisektoren; der henviser til, at metanemissionerne ifølge UNEP's globale metanvurdering kan reduceres med 45 % inden udgangen af dette årti, og at det er muligt at reducere metanemissionerne hurtigt og betydeligt ved hjælp af eksisterende teknologier og med meget lave omkostninger; der henviser til, at Det Internationale Energiagenturs redskab til sporing af metan (»Methane Tracker«) anslår, at omkring 40 % af de energirelaterede metanemissioner kan reduceres uden nettoomkostninger, primært ved at tage hånd om metanlækager og fjerne udslip i sektoren for fossile brændstoffer;

D. der henviser til, at Generaldirektoratet for Parlamentarisk Forskning har bemærket, at metanemissioner stammer fra en lang række sektorer, navnlig landbrug, affald og energi, og at metan, når det er i atmosfæren, blander sig godt med andre gasser, hvilket gør det vanskeligt at måle og rapportere den; der henviser til, at usikkerheden om metanemissionsdata typisk er meget højere sammenlignet med CO2-emissioner, når der ses bort fra emissioner fra skovbrug og andre arealanvendelsesrelaterede emissioner; der henviser til, at nyere undersøgelser har anslået, at globale menneskeskabte fossile metanemissioner er undervurderet med omkring 25-40 % (8);

E. der henviser til, at der ikke er en politik i EU, der specifikt fastsætter foranstaltninger til reduktion af metanemissioner på tværsektoriel vis;

F. der henviser til, at metan er en forløbergas for skadelig ozon (O3) ved jordoverfladen og bidrager til luftforurening; der henviser til, at luftforurening er den største miljømæssige sundhedsrisiko i Europa (9), idet ozon ved jordoverfladen bidrager til næsten 20 000 for tidlige dødsfald hvert år (10); der henviser til, at bekæmpelse af metanemissioner derfor ikke blot er en miljø- og klimaprioritet, men også er nødvendig for at beskytte EU-borgernes sundhed;

G. der henviser til, at øgede metanemissioner har konsekvenser for biodiversitet og endda for fødevaresikkerheden; der henviser til, at reduktion af metanemissioner kan medføre mange fordele ud over den kølende virkning, herunder øget høstudbytte og fødevaresikkerhed;

H. der henviser til, at der allerede findes EU-lovgivning, som bidrager til at tilvejebringe oplysninger om metanemissioner, herunder forordning (EF) nr. 166/2006 om det europæiske register over udledning og overførsel af forurenende stoffer (11) og direktiv 2010/75/EU om industrielle emissioner (12) (IE-direktivet), men at der i øjeblikket ikke er nogen politik i EU, som er specifikt rettet mod at reducere metanemissioner;

I. der henviser til, at den europæiske klimalov forpligter EU til at opnå klimaneutralitet senest i 2050 og øgede emissionsreduktioner på mindst 55 % senest i 2030 på linje med Parisaftalen; der henviser til, at håndtering af energirelaterede metanemissioner er et centralt element i den europæiske grønne pagt som den sektor, hvor der kan opnås de mest omkostningseffektive metanemissionsbesparelser; der henviser til, at foranstaltninger i landbrugs- og affaldssektoren også er nødvendige for at nå EU's klimamål; der henviser til, at det bemærkes i EU-strategien for reduktion af metanemissioner, at EU — som verdens største importør af fossile brændstoffer og en væsentlig aktør i landbrugssektoren — også bør spille en førende rolle i at sikre en reduktion af metanemissionerne på globalt plan; der henviser til, at EU bør udvikle effektive metoder til overvågning, rapportering og reduktion af disse emissioner i de relevante internationale fora, samtidig med at der gøres brug af importbestemmelser; der henviser til, at 53 % af de menneskeskabte metanemissioner i EU, ifølge Det Europæiske Miljøagentur og baseret på data rapporteret fra medlemsstaterne til UNFCCC, kommer fra landbruget, 26 % fra affald og 19 % fra energi;

J. der henviser til, at mere end 80 % af den fossile gas, 90 % af den olie og 40 % af det kul, der forbruges i Europa, er importeret, og at de fleste metanemissioner, der stammer fra EU's forbrug af fossile brændstoffer, finder sted uden for EU, hvilket gør EU til verdens største importør af fossil gas og en vigtig drivkraft bag de globale metanemissioner; der henviser til, at metanlækager i forbindelse med produktion og transport af fossil gas bidrager væsentligt til metanemissionerne i energisektoren; der henviser til, at forbedring af lækagedetektion og -reparation samt strenge regler om rutinemæssig afblæsning og flaring er afgørende foranstaltninger til reduktion af metanemissioner fra energisektoren;

K. der henviser til, at diffuse emissioner fra lækkende udstyr, infrastruktur eller lukkede og nedlagte anlæg samt emissioner fra afblæsning og ufuldstændig forbrænding af metan udgør størstedelen af metanemissionerne i energisektoren;

L. der henviser til, at reduktionen af metanemissioner er uundværlig i kampen mod klimaændringer og skal forfølges på globalt og europæisk plan, som anført i konsekvensanalysen af 2030-klimaplanen (13), hvori det hedder, at målet om en reduktion af drivhusgasemissionerne på mindst 55 % inden 2030 kræver, at metanemissioner håndteres i overensstemmelse med målene i Parisaftalen; der henviser til, at metanemissionerne bidrager til luftforurening, og at det derfor er nødvendigt at tackle disse emissioner for at beskytte EU-borgernes sundhed og undgå negative konsekvenser for afgrøder og for stabiliteten af økosystemerne; der henviser til, at det er nødvendigt at undgå uforholdsmæssigt store administrative byrder i forbindelse med regulering af metan både som drivhusgas og som luftforurenende stof;

M. der henviser til, at deponering af kommunalt affald i fast form er udpeget som en væsentlig kilde til metan, og at EU's forordninger om affaldsdeponering ikke anvendes i tilfredsstillende omfang i visse medlemsstater, især hvad angår kontrollen med akkumulering og migration af lossepladsgas;

N. der henviser til, at reduktion af menneskeskabte metanemissioner ifølge UNEP's globale metanvurdering (2021) er en af de mest omkostningseffektive strategier til hurtigt at reducere hastigheden af opvarmningen og bidrage væsentligt til den globale indsats for at begrænse temperaturstigningen til 1,5o C; der henviser til, at reduktion af metanemissioner kan have en betydelig og hurtigere indvirkning på at bremse den globale opvarmning end at reducere CO2-emissioner, eftersom metan er et kortlivet klimapåvirkende stof med en levetid i atmosfæren på ca. 12 år, inden den i sidste ende nedbrydes til bl.a. CO2; der henviser til, at reduktion af metanemissioner kan give den hurtigste køleeffekt; der henviser til, at disse foranstaltninger skal være et supplement til de bestræbelser, vi må fortsætte med at gøre for reducere CO2-emissionerne i alle berørte sektorer med henblik på at opnå en klimaneutral økonomi senest i 2050;

O. der henviser til, at mange af de foranstaltninger, der kan træffes på bedriftsniveau for drastisk at nedskære mængden af metan, også virker effektivt til at reducere ammoniak og dermed udgør en win-win-løsning for luftkvaliteten;

P. der henviser til, at der — ligesom det gør sig gældende for CO2 — ikke er forskel på molekylerne i biogen og fossil metan;

Q. der henviser til, at over halvdelen af de globale metanemissioner stammer fra menneskers aktiviteter i tre sektorer: fossile brændstoffer (35 %), affald (20 %) og landbrug (40 %); der henviser til, at udvinding, forarbejdning og distribution af olie og gas tegner sig for 23 %, mens kulminedrift tegner sig for 12 % af de globale menneskeskabte metanemissioner i sektoren for fossile brændstoffer; der henviser til, at affaldsdeponering og spildevand udgør omkring 20 % af de globale menneskeskabte metanemissioner i affaldssektoren; der henviser til, at emissioner fra dyrehold, fra gødning og tarmgæring rundt regnet står for 32 %. mens risdyrkning står for 8 % af de globale menneskeskabte metanemissioner i landbrugssektoren (14);

R. der henviser til, at der er planer om at etablere et internationalt internationalt observationsorgan for metanemissioner i samarbejde med UNEP, koalitionen for klima og ren luft og Det Internationale Energiagentur;

S. der henviser til, at intensiteten af metanemissioner i EU varierer meget afhængigt af graden af afhængighed af fossile brændstoffer i energimikset; der henviser til, at gas kun er af midlertidig karakter set i lyset af EU's afhængighed af tredjelande med hensyn til dets energiforsyning;

Tværsektorielle foranstaltninger

1. glæder sig over den tværsektorielle tilgang, der er skitseret i EU-strategien for reduktion og imødegåelse af metanemissioner; opfordrer Kommissionen til at foreslå en retfærdig, omfattende og klar lovgivningsmæssig ramme, der fastsætter bindende foranstaltninger og reduktionsmål for metan, der omfatter alle sektorer, og som fører til en betydelig reduktion af metanemissionerne i EU senest i 2030 i overensstemmelse med Parisaftalen og med de opstillede modeller for begrænsning af den globale opvarmning til 1,5 o C fra IPCC's 1,5 o C-særrapport, IPCC's sjette vurderingsrapport og UNEP's globale metanvurdering med henblik på at nå EU's miljø- og klimamål i synergi med europæiske og internationale virksomheder;

2. fremhæver vigtigheden af at opnå omgående og hurtige reduktioner i metanemissionerne i indeværende årti, da dette er en af de mest effektive foranstaltninger i EU's klimaindsats, samtidig med at der tages hensyn til den økonomiske og sociale bæredygtighed; bemærker, at reducering af metanemissioner komplementerer de nødvendige reduktioner i CO 2 -emissionerne, og at mange af de emissionsnedskæringer, der kræves i henhold til Parisaftalen, allerede kunne være blevet opnået ved hjælp af billig og teknisk levedygtig modvirkning af metanemissioner; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at foreslå og forhandle en bindende global aftale om modvirkning af metan på COP26-mødet i Glasgow i overensstemmelse med de opstillede modeller til begrændsning af den globale opvarmning til 1,5 o C fra IPCC's særrapport om 1,5 o C, IPCC's sjette vurderingsrapport og UNEP's globale metanvurdering; bemærker, at UNEP's globale metanvurdering skønnede de globale fordele for alle markedsmæssige og ikke-markedsmæssige virkninger til ca. 4 300 USD pr. ton reduceret metan, og at ca. 1 430 årlige for tidlige dødsfald kunne forhindres pr. ton, som reduceres; mener derfor, at der i en konsekvensanalyse, der ledsager lovgivningsforslaget, bør tages hensyn til omkostningerne ved de foranstaltninger, der foreslås, samt omkostningerne ved passivitet eller forsinket handling;

3. mener, at det er af afgørende betydning, at alle sektorer, der udleder metan, reducerer deres emissioner; anerkender behovet for at sikre en retfærdig omstilling for sektorer, hvor reduktion af metanemissioner kan have socioøkonomiske virkninger;

4. understreger betydningen af at vedtage obligatorisk overvågning, rapportering og verifikation (MRV) for alle metanemissionsudledende sektorer, herunder gennem vedtagelse af regler, standarder og metoder; understreger endvidere betydningen af at vedtage obligatoriske programmer for lækagedetektion og reparation (LDAR), der dækker hele forsyningskæden i energisektoren og den petrokemiske sektor; opfordrer Kommissionen til at søge efter effektive værktøjer til at forbedre kvaliteten af målinger og rapportering af disse emissioner i alle berørte sektorer; understreger, at rapporteringsdata om metanemissioner bør være offentlige eller, i tilfælde af følsomme oplysninger, tilgængelige for kompetente myndigheder og uafhængige kontrollører; understreger ikke desto mindre, at mangel på data ikke er nogen grund til ikke at gå videre med foranstaltninger til at reducere og afbøde menneskeskabte metanemissioner;

5. understreger behovet for at revidere EU-lovgivningen på klima- og miljøområdet på en sammenhængende måde med henblik på at afspejle de øgede ambitioner, der er i overensstemmelse med målene i Parisaftalen; opfordrer Kommissionen til at foreslå en overordnet og bindende lovgivningsmæssig ramme for metanemissioner for at undgå unødvendige overlapninger mellem lovgivningen, sikre overensstemmelse mellem direktivet om nationale emissionsreduktionstilsagn ( 15 ) og opfyldelsen af EU's mål for luftkvalitet, dets 2030-klimamål og dets mål om at opnå klimaneutralitet senest i 2050 som fastsat i den europæiske klimalov og derfor revidere direktivet om nationale emissionsreduktionstilsagn så hurtigt som muligt; understreger, at de bindende emissionsreduktionsmål for medlemsstaterne i forordningen om indsatsfordeling ( 16 ) er et af de vigtigste lovgivningsmæssige redskaber til at reducere metanemissioner som led i de samlede reduktioner af drivhusgasser sammen med den kommende revision af IE-direktivet og anden lovgivning;

6. mener, at det som led i den overordnede revision af gældende lovgivning med henblik på at nå de mål, der er fastsat i den europæiske klimalov, er hensigtsmæssigt at vedtage bindende EU-mål for reduktion af metan; noterer sig forslaget i metanstrategien om at revidere direktivet om nationale emissionsreduktionstilsagn og glæder sig over medtagelsen af metan blandt de regulerede forurenende stoffer; opfordrer endvidere Kommissionen til at medtage metan på listen over forurenende stoffer i bilag II til direktivet om industrielle emissioner og til at udvide anvendelsesområdet for direktivet om industrielle emissioner til bedre at omfatte metanudledende sektorer; er af den opfattelse, at kravene i forordningen om indsatsfordeling, hvad angår metanemissioner, skal udformes under fuld hensyntagen til metans mere omfattende kortsigtede indvirkninger på klimaet og potentialet for, at reduktion af metan i luften kan bidrage til klimaneutralitet inden 2050;

7. understreger vigtigheden af at udarbejde en EU-fortegnelse over bedste praksis og tilgængelige teknologier for at fremme en bredere anvendelse af innovative afbødende tiltag på tværs af alle de relevante sektorer; understreger, at sådanne praksisser og teknologier bør kræve et solidt videnskabeligt grundlag og være i overensstemmelse med miljømålene, og at forskelle i operatørernes adgang til disse praksisser og teknologier skal undersøges;

8. påpeger, at reduktion af fødevarespild og -tab i kombination med omstilling til vedvarende energi og større energieffektivitet ifølge UNEP's globale metanvurdering kan reducere de globale metanemissioner med 15 % inden 2030, hvilket også medfører yderligere fordele såsom at bidrage til at lette presset på drøvtygger- og planteavlen;

9. understreger, at de kommende lovgivningsmæssige foranstaltninger vedrørende metan bør sigte mod at opnå betydelige emissionsreduktioner så hurtigt og omkostningseffektivt som muligt og give virksomhederne incitamenter og støtte til at nå frem til præstationsnormer på en optimal måde, samtidigt med at forureneren betaler-princippet overholdes fuldt ud; understreger, at ca. 60 % af de målrettede foranstaltninger, der er til rådighed i energi-, affalds- og landbrugssektoren, ifølge UNEP's globale metanvurdering har lave omkostninger, mens 50 % har negative omkostninger;

10. anerkender vigtigheden af og behovet for at støtte frivillige initiativer fra industrien rettet mod reduktion af metanemissioner; understreger imidlertid, at der er grænser for, hvad der kan opnås gennem frivillige tiltag alene, og at der nu er behov for lovgivningsmæssige foranstaltninger for at øge den reduktion af metanemissioner, der er nødvendig for at nå klimamålene i Parisaftalen; mener, at lovgivningsinitiativer bør tage hensyn til bedste praksis fra eksisterende frivillige foranstaltninger, og være baseret på grundige konsekvensanalyser, inddrage alle interessenter for at sikre gennemførligheden og effektiviteten af de foreslåede lovgivningsinitiativer og tage hensyn til de økonomiske, sociale og miljømæssige omkostninger ved både handling og passivitet samt miljø, menneskers og dyrs sundhed og effektiv anvendelse af princippet om ikke at gøre væsentlig skade;

11. opfordrer Kommissionen til at analysere konsekvenserne for politikker og foranstaltninger ved anvendelse af en 20-årig tidsramme for globalt opvarmningspotentiale som et supplement til den 100-årige tidsramme, der anvendes på nuværende tidspunkt i overensstemmelse med de aktuelle retningslinjer for drivhusgasopgørelser fra UNFCCC; bemærker, at mere gennemsigtighed med hensyn til kortsigtede konsekvenser for global opvarmning som følge af metanemissioner ville bidrage til et bedre grundlag for fastsættelse af EU's klimapolitikker; understreger, at anvendelsen af et sådant supplerende parameter under ingen omstændigheder må bruges til at forsinke nødvendige foranstaltninger til ligeledes drastisk og hurtigt at reducere CO 2 -emissioner;

12. opfordrer Kommissionen til at medtage metan i overvågningsrammen for nulforurening;

13. gør opmærksom på manglen på et globalt førerskab hvad angår modvirkning af metanemissioner, og at der på internationalt plan kun træffes meget få foranstaltninger for metans vedkommende; opfordrer Kommissionen til at gøre reduktion af metanemissioner til en topprioritet i sit klimadiplomati og til at træffe foranstaltninger, navnlig gennem en FN-baseret tilgang, inden for rammerne af EU's diplomatiske og eksterne forbindelser for at fremme en international aftale om modvirkning af metan, fremme en koordineret indsats for at reducere metanemissioner samt ajourføre kravene til modvirkning af metan;

14. opfordrer Kommissionen til i partnerskab med UNEP, koalitionen for klima og ren luft og Det Internationale Energiagentur at støtte oprettelsen af et uafhængigt internationalt observationsorgan for metanemissioner, som skal have til opgave at indsamle, afstemme, verificere og offentliggøre data om menneskeskabte emissioner af metan på globalt plan og udvikle et metanforsyningsindeks; bifalder, at Kommissionen ønsker at stå i spidsen for dette initiativ bl.a. gennem mobilisering af finansiering; mener, at uafhængige, sammenlignelige, verificerbare og gennemsigtige emissionsdata er afgørende for at opnå viden om omfanget af emissionsproblemet og for at bekæmpe undervurderingen af omfanget og mængden af lækager; mener, at et sådant observatorium bør se på metanemissioner i alle relevante sektorer; understreger, at tilgængeligheden af detaljerede emissionsdata bør føre til, at regeringer og reguleringsmyndigheder kan håndhæve princippet om, at forureneren betaler;

Energi

15. glæder sig over den nye EU-strategi for integration af energisystemet ( 17 )

16. bemærker, at næsten 20 % af EU's metanemissioner stammer fra energisektoren, herunder fra udvinding, produktion, forarbejdning, transport, lagring, transmission og distribution af olie og gas; anerkender, at mere end 80 % af den olie og gas, der forbruges i EU, er importeret, og at størstedelen af de metanemissioner, der er relateret til olie og gas, finder sted uden for EU's grænser; anerkender, at fossile brændstoffer ikke spiller nogen langsigtet rolle i Unionens energimiks, og opfordrer medlemsstaterne til i samarbejde med Kommissionen at vedtage nationale planer med henblik på at udfase alle fossile brændstoffer så hurtigt som muligt med henblik på at opnå klimaneutralitet senest i 2050, samtidig med at der sker en overgang til et yderst energieffektivt energisystem baseret på vedvarende energi i Unionen; mener, at dette bør kædes sammen med revisionen og ajourføringen af de nationale energi- og klimaplaner, og at Kommissionen bør evaluere disse planer som en del af vurderingsfasen;

17. gentager sin opfordring fra sin beslutning af 9. juni 2021 om EU's biodiversitetsstrategi for 2030 ( 18 ) , og opfordrer indtrængende medlemsstaterne til — på grundlag af forsigtighedsprincippet og princippet om forebyggende indsats samt under hensyntagen til de risici og negative indvirkninger på klima, miljø og biodiversitet, der er involveret i hydrofraktur med henblik på udvinding af ukonventionelle kulbrinter — ikke at tillade nye hydrofrakturaktiviteter i EU og til at standse alle eksisterende aktiviteter;

18. opfordrer til, at der sættes en stopper for EU's støtte til udvidelse af infrastruktur til fossile brændstoffer; minder om, at der ifølge IEA's seneste rapport om klimaneutralitet inden 2050 ikke er behov for at investere i ny fossil brændstofforsyning i forbindelse med dets nettonulstrategi, samme konklusion, som Kommissionen kom frem til i sit forslag til en forordning til revision af retningslinjerne for den transeuropæiske energiinfrastruktur ( 19 )

19. bemærker, at et betydeligt antal gasbrønde, der har indstillet produktionen, fortsat udleder metan til atmosfæren; opfordrer de kompetente myndigheder til at vedtage politikker til at sikre, at de brønde, hvor ejerskabet kan dokumenteres, lukkes eller fyldes op for at standse metanlækage, og at de ansvarlige for lækagerne afholder omkostningerne;

20. bemærker, at nogle lande uden for EU allerede har indført et forbud mod afblæsning og flaring; opfordrer Kommissionen til at foreslå lovgivning for energisektoren med bindende regler om overvågning, rapportering og verifikation, der bygger på metoden fra olie- og gasmetanpartnerskabet (Oil and Gas Methane Partnership (OSGMP) Framework 2.0) og obligatorisk LDAR, herunder i forbindelse med import, som bør bygge på bedste praksis og anvendes korrekt i hele forsyningskæden; mener endvidere, at lækagedetektion bør efterfølges af en korrekt registrering og et krav om at reparere potentielle lækager inden for en klar tidsramme; glæder sig over, at det overvejes at indføre regler, der dækker hele forsyningskæden, med henblik på at forbyde rutinemæssig afblæsning og flaring i energisektoren frem til produktionsstedet, undtagen i ekstraordinære tilfælde, der er nødvendige af sikkerhedshensyn; mener, at anvendelse af fossil gas og olie som råvare, herunder til ikke-energimæssige formål såsom fremstilling af petrokemikalier, bør medtages i et sådant forslag;

21. bemærker, at fossil gas og olie anvendes i energisektoren og den petrokemiske sektor, og at begge sektorer således bidrager til den metan, der udledes fra fossile gas- og oliebrønde samt anlæg til behandling af samme; bemærker, at petrokemikalier ifølge Det Internationale Energiagentur står for henholdsvis 8 % og 14 % af den samlede primære efterspørgsel på fossil gas og olie og at disse andele uden tvivl vil stige; opfordrer Kommissionen til at sikre, at MRV- og LDAR-forpligtelser samt regler for rutinemæssig afblæsning og flaring gælder på samme vis for fossil gas og olie, der anvendes i den petrokemiske sektor;

22. opfordrer Kommissionen til, når den udarbejder sin fremtidige lovgivning om metanemissioner, at tage behørigt hensyn til, at de investeringer, der foretages af infrastrukturoperatører for at bekæmpe metanlækager, bør anerkendes inden for rammerne af regulerede aktiviteter som et signal om betydningen af både sikkerhed og bæredygtige aktiviteter, som tilsynsmyndighederne kan tilskynde til;

23. understreger, at produktion og transport af flydende naturgas ikke bare er ekstremt ineffektiv i betragtning af energitabet gennem kondensering og køling, men også gør metanemissionerne fra olie og gassektoren uforholdsmæssigt meget værre; bemærker med bekymring indførelsen af flydende naturgas som et transportbrændstof i skibssektoren;

24. anerkender, at mere end fire femtedele af den olie og gas, der forbruges i EU er importeret, og at størstedelen af de metanemissioner, der er relateret til olie og gas, finder sted uden for EU's grænser og dermed bidrager til betydelige metanemissioner på verdensplan; opfordrer Kommissionen til at gøre alle importer af fossile brændstoffer til Unionen betinget af, at de er i overensstemmelse med EU-bestemmelser vedrørende MRV og LDAR samt regler om rutinemæssig afblæsning og flaring, der gælder for hele forsyningskæden for fossile brændstoffer op til og med produktionen; mener, at der skal indføres et troværdigt system for at sikre, at importen er i overensstemmelse med EU's krav, og at Kommissionen derfor bør udvikle en solid uafhængig metode til at vurdere, om importen overholder EU's krav; understreger, at disse regler bør træde i kraft så hurtigt som muligt, samtidig med at der tages behørigt hensyn til energisikkerheden; opfordrer endvidere Kommissionen til at undersøge indførelsen og brugen af tredjepartskontrolsystemer sammen med andre overvågningsmetoder som en mulig løsning til kontrol af emissionsdata igennem hele forsyningskæden, herunder i forbindelse med importer; støtter endvidere oprettelsen af et uafhængigt revideret og globalt anvendeligt certificeringssystem, der ville give en pålidelig vurdering af metanemissionspræstationerne for al produktion af fossil gas i hele verden; mener, at denne certificering bør revideres og verificeres af en uafhængig tredjepart og baseres på en entydig tilgang til målinger, der er baseret på detaljerede oplysninger fra de relevante faciliteter, aktiver og lande;

25. opfordrer Kommissionen til at vedtage specifikke foranstaltninger til at identificere og håndtere metanudslip fra superudledere i alle sektorer og ikke begrænset til energisektoren, herunder gennem anvendelse af det internationale observationsorgan for metanemissioner;

26. fremhæver vigtigheden af Copernicusprogrammet og dets Atmosfæreovervågningstjeneste for så vidt angår at registrere og overvåge globale superudledere såvel som mindre kilder;

27. understreger, at overvågning fra luften ligeledes er afgørende for så vidt angår at målrette detektionen af afblæsning, flaring og lækager; fremhæver, at satellitdata muliggør uafhængig verifikation af et selskabs aftryk og letter engagementet i en modvirkning; støtter kraftigt udvekslingen af oplysninger og teknologier mellem interessenter i Unionen og på globalt plan og med offentligheden med henblik på at fungere som en katalysator for reduktionsindsatsen;

28. glæder sig over Kommissionens initiativer til modvirkning af metanemissioner fra kulminer, herunder lukkede og forladte anlæg; udtrykker sin kraftige støtte til obligatorisk MRV og LDAR af metanemissioner fra kulminer, herunder et krav om, at virksomheder, der ejer lukkede anlæg, eller medlemsstater (ved forladte miner uden en ansvarlig ejer), effektivt lukker og forsegler alle forladte anlæg i EU snarest muligt og træffer de samme MRV- og LDAR-foranstaltninger, som kræves for anlæg i drift; opfordrer Kommissionen til at træffe tilstrækkelige foranstaltninger til at sikre, at medlemsstaterne finder ud af, hvem de forladte anlæg er ejet af, og støtter modvirkningsforanstaltninger for metan fra kulminer; opfordrer Kommissionen til at indføre måleudstyrsstandarder og krav om målinger for alle miner; understreger, at det europæiske register over udledning og overførsel af forurenende stoffer bør følge den nye rapportering for at sikre sammenhæng i politikkerne;

29. understreger betydningen af oprydningsarbejder, der har til formål at forebygge og i sidste ende eliminere metanemissioner fra lukkede anlæg; opfordrer Kommissionen til at udarbejde et specifikt program til håndtering af metanemissioner fra lukkede og forladte kulminer ved at give tidligere kulminer incitamenter til at håndtere deres metanemissioner, uden at dette fører til fremme af fordele eller negligering af ansvaret hos de ejere, der er ansvarlige for deres forsegling, i overensstemmelse med princippet om, at forureneren betaler, som fastsat i artikel 191, stk. 2, i TEUF, og til at støtte den retfærdige omstilling af kulregioner til udvikling af alternative aktiviteter, som er i overensstemmelse med målet om klimaneutralitet senest i 2050; opfordrer endvidere Kommissionen og medlemsstaterne til at overveje et specifikt program eller andre foranstaltninger, herunder finansiel støtte til MRV og emissionsbegrænsning i forladte olie- og gasområder uden kendt ejerskab, samtidig med at der tages fuldt hensyn til princippet om, at forureneren betaler; fremhæver betydningen af en passende nedlukning af denne infrastruktur;

Landbrug

30. giver udtryk for sin bekymring over, at landbruget tegner sig for den største andel af kilder til menneskeskabte metanemissioner i EU; understreger dog, at man i EU's drivhusgasemissioner fra europæiske landbrug (inklusive husdyr) registrerede en reduktion på 22,2 % mellem 1990-2018 i EU-28 som følge af en reduktion i metanemissionerne fra landbruget på 21 % (for tarmgæringens vedkommende på 22 % og for gødningshåndterings på 17 %); bemærker imidlertid, at der har været en lille stigning i metanemissionerne i de seneste fem år på grund af øgede besætningsstørrelser; bemærker, at landbruget ganske vist har det næststørste samlede metanemissionsreduktionspotentiale af alle sektorerne, hvilket fremgår af Kommissionens meddelelse om EU's metanstrategi, men at dets metanemissionskilder kan være diffuse og derfor vanskelige at overvåge, rapportere og verificere; bemærker imidlertid, at det eksisterende overvågningssystem baseret på niveau 2-metoden gør det muligt at træffe foranstaltninger; understreger, at metanemissioner i landbruget primært skyldes antallet af husdyr, navnlig drøvtyggere; opfordrer medlemsstaterne til at indføre effektive og bæredygtige foranstaltninger til håndtering af disse emissioner i deres nationale strategiske planer, og opfordrer Kommissionen til at analysere disse grundigt, inden den godkender planerne, med det formål at sikre en politisk kohærens; understreger, at en skærpelse af rammebetingelserne for metanemissioner i landbrugssektoren, navnlig i kvægbrugssektoren, ikke må medføre, at produktionen flyttes til udlandet;

31. påpeger, at en betydelig andel af de globale metanemissioner inden for landbruget stammer fra lande uden for EU, og opfordrer Kommissionen til at sikre, at der fortsat vil blive produceret fødevarer på de mest miljømæssigt bæredygtige steder; understreger, at det er nødvendigt, at EU fører an med at udveksle bedste praksisser med sine tredjelandes handelspartnere med henblik på at reducere metanemissionerne fra landbruget; understreger, at internationalt samarbejde er vigtigt for at få reduceret metanemissionerne;

32. glæder sig over Kommissionens målsætning om multilateralt engagement og støtter aktivt samarbejde med internationale partnere inden for rammerne af UNFCCC's »Koronivia Joint Work on Agriculture« og koalitionen for klima og ren luft, som leverer vigtige multilaterale platforme til udveksling af bedste praksis og til opmuntring af vores globale partnere til at reducere metanudledende landbrugsproduktion og til at støtte en bæredygtige omstilling af dem;

33. minder om, at en betydelig del af metanemissionerne i landbrugsfødevaresektoren skyldes import; opfordrer Kommissionen til at sikre lige vilkår for europæiske producenter ved at insistere på, at import fra tredjelande opfylder de samme høje standarder som i EU;

34. opfordrer Kommissionen til at vurdere de importerede landbrugsfødevarers bidrag til EU's menneskeskabte metanemissioner gennem EDGAR-FOOD-databasen;

35. understreger, at fremtidige politiske beslutninger er nødt til at skabe en klar ramme for husdyrsektoren for at sikre en vis grad af forudsigelighed;

36. noterer sig undersøgelsen af status for nye genomteknikker i henhold til EU-retten og i lyset af Domstolens dom i sag C-528/16 (SWD(2021)0092) og Kommissionens meddelelse om, at den agter at iværksætte en lovgivningsmæssig politisk foranstaltning, herunder en konsekvensanalyse og offentlig høring om planter, der er afledt af visse nye genomteknikker, med henblik på at opretholde et højt niveau for beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed og miljøet, samtidig med at de potentielle fordele ved videnskab og innovation udnyttes, navnlig for at bidrage til bæredygtighed og til bæredygtighedsmålene for den europæiske grønne pagt og jord til bord-strategien; fremhæver forsigtighedsprincippet og behovet for at sikre gennemsigtighed og valgfrihed for landbrugere, forarbejdningsvirksomheder og forbrugere og understreger, at denne politiske indsats bør omfatte risikovurderinger og en omfattende oversigt over og vurdering af mulighederne for sporbarhed og mærkning med henblik på at opnå korrekt myndighedstilsyn og give forbrugerne relevante oplysninger, herunder vedrørende produkter fra tredjelande, for at sikre lige konkurrencevilkår;

37. noterer sig, at ekstensiv husdyrproduktion ganske vist kan resultere i lavere metanudledning på bedriftsniveau, men at den øger udledningen pr. produceret enhed; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tage højde for virkningerne af afbødningsstrategier på den globale metanudledning;

38. understreger landbrugets betydning med hensyn til opsamling og lagring af kulstof; bemærker, at en bredere cirkulær økonomi spiller en vigtig rolle, og at der bør skabes incitament til udbredelse af kulstoffjernelse og øget cirkularitet af kulstof, samtidig med at man undgår yderligere pres på prisen på landbrugsjord, hvilket ville gå ud over de unge landbrugere; opfordrer indtrængende til at sikre, at de foranstaltninger, der træffes, ikke må hæmme EU's konkurrenceevne;

39. opfordrer Kommissionen til i overensstemmelse med EU's klimalov at undersøge udarbejdelsen af en lovramme for certificering af kulstoffjernelse på grundlag af velfunderede og gennemsigtige kulstofregnskaber, der tager højde for forskellene mellem drivhusgasserne, og til at kontrollere, at kulstoffjernelsen rent faktisk finder sted, og belønne landbrugerne for deres afbødningsindsats;

40. glæder sig over, at Kommissionen har annonceret, at den vil etablere en ekspertgruppe med det formål at analysere matrixen for metanemissioner gennem hele deres livscyklus;

41. opfordrer indtrængende Kommissionen til at støtte medlemsstaterne i indsamlingen af data om kulstofbindingspotentialet i græsarealer med henblik på at give mulighed for en mere målrettet tilgang til klimapolitik;

42. anerkender, at animalsk produktion er den vigtigste aktivitet på permanente græsarealer, der muliggør overlevelse, økonomisk stabilitet og eksistens af landbrugsbedrifter i bjergområder og dermed forebygger overvækst af sådanne områder; opfordrer Kommissionen til at koncentrere investeringsindsatsen om at finansiere innovation inden for metanhæmmere, herunder metanhæmmere, der anvendes til græsningsbaserede systemer, og til at samarbejde med tredjelande, der er involveret i lignende forskning;

43. 2 /N2O-emissioner fra genoprettede tørveområder og den korte levetid i atmosfæren af eventuel metan, som udledes 2 -emissioner fra drænede tørveområder, og at dette forårsager yderligere opvarmning; opfordrer til en hurtig genopretning af tørveområder for at opnå den mest gavnlige, afkølende effekt; bemærker metanemissionerne fra genoprettede tørveområder; understreger samtidig, at forskning viser, at virkningerne af opvarmningen flader ud efter genopretning på grund af de tilbageholdte CO/N2O-emissioner fra genoprettede tørveområder og den korte levetid i atmosfæren af eventuel metan, som udledes ( 20 ) ; understreger, at dette ikke er tilfældet med fortsatte CO-emissioner fra drænede tørveområder, og at dette forårsager yderligere opvarmning; opfordrer til en hurtig genopretning af tørveområder for at opnå den mest gavnlige, afkølende effekt;

44. fremhæver, at de fleste europæeres kost ifølge fra jord til bord-strategien ikke er i overensstemmelse med anbefalingerne om sunde kostvaner, og at der er behov for en befolkningsdækkende ændring af forbrugsmønstrene i retning af sundere fødevarer, kost og livsstil, herunder et øget forbrug af bæredygtigt producerede planter og plantebaserede fødevarer, såsom friske frugter og grøntsager, hele korn og bælgplanter, og for at imødegå overforbruget af kød og ultraforarbejdede produkter, hvilket også vil gavne miljøet, bl.a. gennem reducerede metanemissioner og dyrevelfærd, og sikre en mere modstandsdygtig økonomi; fremhæver, at EU-dækkende videnskabelig baserede anbefalinger, herunder klare målsætninger, for bæredygtig, sund og mere afbalanceret kost, som tager hensyn til de kulturelle og regionale forskelle i europæiske fødevarer og kostplaner og forbrugernes behov, vil kunne hjælpe og virke tilskyndende for forbrugerne og vil kunne give medlemsstaterne et oplyst grundlag for deres egne bestræbelser på at integrere bæredygtighedselementer i den nationale kostvejledning; opfordrer Kommissionen til at udvikle sådanne anbefalinger og specifikke foranstaltninger, som på en effektiv måde kan fremme en sund, bæredygtig og mere afbalanceret kost;

45. understreger, at teknologier og metoder til at begrænse metanemissioner fra landbruget, herunder bæredygtig forvaltningspraksis i forbindelse med husdyrhold, er i hastig udvikling og bør fremmes og gennemføres hurtigst muligt; opfordrer Kommissionen til at sikre, at påviste effektive og omkostningseffektive innovationer, der modvirker metanforanstaltninger i landbrugsproduktionen, gennemføres hurtigt i EU, og at de allerede tilgængelige innovationer anvendes af EU-producenter med henblik på fortsat at reducere metanemissioner inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik og de nationale strategiske planer, herunder gennem specifikke, særlige økoordninger og kulstoflandbrugsinitiativer under den fælles landbrugspolitik og gennem andre private eller offentlige finansieringsstrømme; mener, at landbrugerne bør modtage finansielle incitamenter til at vedtage afbødende tiltag via Horisont Europa-programmet og midler fra EIB's resiliensinitiativ; erkender imidlertid, at det er usandsynligt, at landbrugerne selv kan løse de emissionsproblemer, der er forbundet med den animalske landbrugsproduktion; bemærker, at strukturelle forskelle i landbruget medlemsstaterne imellem og særlige nationale forhold vil påvirke omkostningerne ved at anvende disse teknikker;

46. fremhæver, at der allerede findes veldokumenterede metoder til at nedbringe emissionerne fra gødningshåndtering; bemærker, at disse metoder også nedbringer mængden af ammoniak, der frigives fra landbrugssektoren; opfordrer Kommissionen til at foreslå lovgivningsmæssige foranstaltninger til at sikre udbredelsen af disse teknikker med realistiske og ambitiøse mål og tidsfrister; fremhæver endvidere, at nitrogenbaserede gødningsstoffer er ansvarlige for en stor del af metanemissionerne; opfordrer Kommissionen til at træffe passende foranstaltninger til at reducere de dermed forbundne emissioner som led i fra jord til bord-strategien;

47. understreger den centrale rolle, som EU bør spille med hensyn til at støtte forskning, innovation og udvikling samt opskalere nye bæredygtige teknologier og praksisser for at bidrage til at reducere metanemissioner fra alle sektorer, herunder husdyrbrug, herunder ved at forbedre MRV for metanemissioner i sektoren med henblik på at spore fremskridt hen imod disse mål og ved at anvende teknologier, der allerede er til rådighed, såsom MRV-relaterede teknologier; mener, at der bør udvikles foranstaltninger til reduktion af metan for græssende dyr for at respektere dyresundhed og -velfærd og i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet; påpeger navnlig behovet for flergenerationsundersøgelser af fodertilsætningsstoffer og opfordrer Kommissionen til at sikre en rettidig revision af forordningen om fodertilsætningsstoffer ( 21 )

48. mener, at anvendelsen af landbrugsaffald og restprodukter til biogasproduktion kan være en drivkraft for den cirkulære økonomi, og understreger merværdien af restprodukter fra landbruget, forudsat at kaskadeanvendelsesprincippet overholdes, og at der anvendes passende bæredygtighedskriterier; påpeger, at biogasproduktion fra restprodukter fra landbruget og andet organisk affald kan reducere metanemissioner i landbrugssektoren og tilskynde til »prosument«-modellen (producent og forbruger-modellen); opfordrer til bedre koordinering og forbedret infrastruktur mellem landbrugere og producenter af vedvarende energi med henblik på at muliggøre udbredelsen af lokalt forbundet produktion af bæredygtig biogas og mener, at den fælles landbrugspolitik bør tilskynde til modvirkning og reduktion af metanemissioner og støtteforanstaltninger i denne henseende; opfordrer derfor Kommissionen til at sikre fuld sammenhæng mellem den europæiske klimalov, den fælles landbrugspolitik og metanstrategien;

49. glæder sig over metanstrategiens anerkendelse af, at biogas fra fødevare- eller foderafgrøder øger metanemissionerne og således kan underminere eventuelle afbødende virkninger, og at udviklingen af biogas bør baseres primært på affald eller restprodukter; opfordrer Kommissionen til at udvikle en robust, uafhængig oprindelsescertifikatordning for biogasproduktionsmetoder og råstoffer; understreger, at biogasproduktionen bør være baseret på en lokal model med cirkulær økonomi for at undgå transportrelaterede emissioner og omkostninger; fremhæver, at ingen støtte bør udgøre et incitament til intensivering af husdyrbrug;

50. bemærker, at udviklingen af den cirkulære økonomi og bioøkonomien kan skabe flere job i primærproduktionen, og understreger, at bioøkonomien kræver, at nye færdigheder, ny viden og nye fagområder udvikles og/eller integreres yderligere i uddannelse og undervisning inden for denne sektor med henblik på at tackle de bioøkonomirelaterede samfundsmæssige ændringer, fremme konkurrenceevnen, væksten og jobskabelsen, opfylde sektorens behov og sikre, at kvalifikationer og job matches bedre;

Affald

51. opfordrer Kommissionen til yderligere at analysere metanemissioner fra slam og spildevand og til at revidere direktivet om slam fra rensningsanlæg ( 22 ) og direktivet om rensning af byspildevand ( 23 ) i 2022, som også bør vedrøre luftforurenende stoffer og drivhusgasemissioner, navnlig metan; opfordrer endvidere Kommissionen til at være ambitiøs og til at integrere et stærkt fokus på metanemissioner i 2024-revisionen af deponeringsdirektivet ( 24 ) og den kommende revision af direktivet om industrielle emissioner; fremhæver behovet for foranstaltninger til at forpligte deponeringsanlæg til at anvende den biometan, de producerer, indtil dens energiindhold falder til under en anvendelig værdi, og til, når det ikke længere er muligt at anvende den biometan, der produceres på et deponeringsanlæg, at anvende biologisk oxidering og andre teknologier i hotspots med henblik på at reducere de resterende metanemissioner; minder om, at metanemissioner fra affaldssektoren til dels skyldes lækager fra biogasanlæg; opfordrer Kommissionen til at offentliggøre retningslinjer for de bedste metoder til opførelse og drift af biogasanlæg til håndtering af lækager som følge af dårlig vedligeholdelse, drift og udformning; minder endvidere om, at direktivet om industrielle emissioner med succes har bidraget til reduktion af forurening fra industrielle aktiviteter; understreger dog, at deponering ikke er dækket af nogen referencedokumenter om de bedste tilgængelige teknikker (BREF-dokumenter);

52. understreger, at deponering, som befinder sig i bunden af affaldshierarkiet, er den mest forurenende måde at håndtere affald på, hvad angår drivhusgasemissioner og andre luft-, jord- og vandforurenende stoffer; opfordrer medlemsstaterne til fuldt ud at overholde de eksisterende krav i direktivet om deponering af affald og opfordrer til, at direktivet bringes i overensstemmelse med de overordnede principper i handlingsplanen for den cirkulære økonomi, herunder målet for 2016, hvor mængden af deponeret bionedbrydeligt affald skulle reduceres til 35 % eller mindre i forhold til 1995-niveauerne; opfordrer Kommissionen til at udvikle en omfattende strategi for at sikre, at medlemsstater, der ikke har nået dette mål, træffer korrigerende foranstaltninger; opfordrer Kommissionen til at støtte medlemsstaterne i deres bestræbelser på at bevæge sig væk fra deponeringsanlæg; udtrykker desuden bekymring over, at 15 medlemsstater i 2017 ikke fuldt ud opfyldte direktivets forpligtelse til at behandle affald inden deponering; gentager i denne forbindelse sin opfordring fra sin beslutning af 10. februar 2021 om den nye handlingsplan for den cirkulære økonomi til at bringe deponeringsdirektivet i overensstemmelse med de overordnede principper i handlingsplanen for den cirkulære økonomi og til at fokusere på den fremtidige revision af de relevante direktiver om forebyggelse og begrænsning af restaffaldsproduktion og til at forbedre deponeringsmålet på 10 % ved at definere et deponeringsloft i kg/person/år med henblik på at levere de bedste miljømæssige resultater af de kombinerede virkninger af reduktion, genbrug, genanvendelse og kompostering, samtidig med at deponeringen af restprodukter minimeres; mener endvidere, at det ville være en vigtig forbedring at sikre, at metoden til at holde regnskab med drivhusgasser fra deponeringsanlæg er mere robust og harmoniseret i hele EU;

53. opfordrer i lyset af ovenstående Kommissionen til: — at fastsætte bindende EU-mål for handels- og industriaffald, da der stadig ikke er specifikke mål herfor — at foreslå mål om at begrænse produktionen af restaffald i den planlagte revision af affaldsrammedirektivet (25) og direktivet om deponering af affald i 2024 — at tilpasse direktivet om deponering af affald til EU's overordnede mål for klimaændringer og reduktion af drivhusgasemissioner efter en tilbundsgående analyse for bedre at kunne håndtere drivhusgasrelaterede spørgsmål — at udarbejde et BREF-dokument for deponering, herunder bestemmelser om metan;

54. opfordrer Kommissionen til at overvåge medlemsstaternes resultater vedrørende separat indsamling af bioaffald, en bestemmelse der skal gennemføres inden 2023; minder om, at medlemsstaterne i henhold til hierarkiet for affaldsbehandling er juridisk forpligtet til at træffe foranstaltninger med henblik på at opmuntre til genanvendelse af bioaffald, hvilket omfatter kompostering og nedbrydning af bioaffald, med øje for at bioaffald normalt indsamles og behandles lokalt; understreger derfor, at Kommissionen bør opmuntre til yderligere samarbejde mellem regioner og medlemsstater og harmonisering gennem udveksling af bedste praksis;

55. gentager målsætningerne i den nye handlingsplan for den cirkulære økonomi med henblik på at opnå betydelig cirkularitet og forhindre drivhusgas- og navnlig metanemissioner i at slippe ud af det lukkede kredsløb; forstår, at der bør fremmes en ægte integreret affaldshåndtering for at opnå en succesfuls implementering af affaldshierarkiet og give øget prioritet til behandlingen af affald;

56. fremhæver, at nedluknings- og efterbehandlingsprocedurer for deponiafsnit er afgørende for at reducere udslip, hvis man tager højde for hele deponeringsanlæggenes livscyklus; opfordrer Kommissionen til at sørge for specifik støtte, der er tilpasset til forholdene i de enkelte medlemsstater, for at sikre opnåelsen af 31. december 2023-målet for kildesortering og separat indsamling af bioaffald, herunder ved at tilskynde til samarbejde mellem offentlige og private sektorer for at sikre en høj grad af separat indsamling, genanvendelse og nyttiggørelse af bionedbrydeligt affald, med henblik på at sikre effektiv omdirigering væk fra deponeringsanlæggene, uden at give EU-finansiering til forbrænding; understreger, at der altid bør være en gennemførlig mulighed for biologisk behandling såsom kompostering eller anaerob nedbrydning; anerkender i den forbindelse potentialet ved anaerob nedbrydning af bionedbrydeligt affald, som muliggør produktion af biometan; understreger i overensstemmelse med affaldshierarkiet, at forbrænding kun er på det næstlaveste trin i affaldshierarkiet, og minder om sine holdninger til forbrænding som fastsat i beslutningen af 10. februar 2021 om den nye handlingsplan for den cirkulære økonomi;

57. understreger, at reservoiroverflader er en betydelig global kilde til drivhusgasemissioner, herunder metan, primært som følge af sedimentakkumulation i opdæmninger, og at fjernelse af dæmninger kan bidrage til en betydelig reduktion af emissioner fra opdæmmede områder; opfordrer Det Europæiske Miljøagentur til at indsamle information om dette emne med henblik på vurderingen af potentielle politiske tiltag;

o

o o

58. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.

(1) EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1.

(2) EUT L 243 af 9.7.2021, s. 1.

(3) EUT C 232 af 16.6.2021, s. 28.

(4) EUT C 270 af 7.7.2021, s. 2.

(5) Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0040.

(6) Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0107.

(7) Myhre, G., D. Shindell, F.-M. Bréon, W. Collins, J. Fuglestvedt, J. Huang, D. Koch, J.-F. Lamarque, D. Lee, B. Mendoza, T. Nakajima, A. Robock, G. Stephens, T. Takemura and H. Zhang, »Anthropogenic and Natural Radiative Forcing«, Climate Change 2013: The Physical Science Basis, Contribution of Working Group I to the Fifth Assessment Report of the Intergovernmental Panel on Climate Change, Kapitel 8, Cambridge University Press, Cambridge, United Kingdom and New York, NY, USA, 2013, s. 714.

(8) Bl.a. Hmiel, B., Petrenko, V.V., Dyonisius, M.N. m.fl.,»Preindustrial 14CH4 indicates greater anthropogenic fossil CH4 emissions«, Nature, Vol. 578, 2020, s. 409–412.

(9) Verdenssundhedsorganisationen: Ambient air pollution: a global assessment of exposure and burden of disease, 2016.

(10) Det Europæiske Miljøagentur, Air Quality in Europe — 2020 report, s. 7.

(11) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 166/2006 af 18. januar 2006 om oprettelse af et europæisk register over udledning og overførsel af forurenende stoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/689/EØF og 96/61/EF (EUT L 33 af 4.2.2006, s. 1).

(12) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) (EUT L 334 af 17.12.2010, s. 17).

(13) Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 17. september 2020, der ledsager dens meddelelse med titlen »Styrkelse af Europas klimaambitioner for 2030: Investering i en klimaneutral fremtid til gavn for borgerne« (SWD(2020)0176)

(14) UNEP Global Methane Assessment 2021.

(15) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/2284 af 14. december 2016 om nedbringelse af nationale emissioner af visse luftforurenende stoffer (EUT L 344 af 17.12.2016, s. 1).

(16) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/842 af 30. maj 2018 om bindende årlige reduktioner af drivhusgasemissioner for medlemsstaterne fra 2021 til 2030 som bidrag til klimaindsatsen med henblik på opfyldelse af forpligtelserne i Parisaftalen og om ændring af forordning (EU) nr. 525/2013 (EUT L 156 af 19.6.2018, s. 26).

(17) Kommissionens meddelelse af 8. juli 2020 med titlen »Styrkelse af en klimaneutral økonomi: En EU-strategi for integration af energisystemet« (COM(2020)0299).

(18) Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0277.

(19) Kommissionens forslag til forordning af 15. december 2020 om retningslinjer for den transeuropæiske energiinfrastruktur og om ophævelse af forordning (EU) nr. 347/2013 (COM(2020)0824).

(20) Günther, A., Barthelmes, A., Huth, V., Joosten, H., Jurasinski, G., Kobesch, F. and Couwenberg, J., »Prompt rewetting of drained peatlands reduces climate warming despite methane emissions«, Nature Communications, 11, 1644 (2020).

(21) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer (EUT L 268 af 18.10.2003, s. 29).

(22) Rådets direktiv 86/278/EØF af 12. juni 1986 om beskyttelse af miljøet, navnlig jorden, i forbindelse med anvendelse i landbruget af slam fra rensningsanlæg (EFT L 181 af 4.7.1986, s. 6).

(23) Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (EFT L 135 af 30.5.1991, s. 40).

(24) Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (EFT L 182 af 16.7.1999, s. 1).

(25) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (EUT L 312 af 22.11.2008, s. 3).