tyve år efter topmødet i københavn

Grundprincipperne først – retsstaten, demokratiet og økonomien

I. Udvidelsesdagsordenen

For tyve år siden førte krig og konflikt til Vestbalkans splittelse. Samtidig fastsatte Den Europæiske Union betingelserne for nye medlemsstaters tiltrædelse af Unionen, de såkaldte Københavnskriterier. Københavnskriterierne afspejler de værdier, som Unionen bygger på, nemlig demokrati, retsstatsprincippet, overholdelse af grundlæggende rettigheder samt vigtigheden af en fungerende markedsøkonomi. Dette banede vejen for den historiske omstilling i de central- og østeuropæiske lande og for deres tiltrædelse af Unionen.

Ti år senere, under topmødet i Thessaloniki i 2003, gav EU alle landene på Vestbalkan klar udsigt til EU-medlemskab med forbehold af de fastsatte betingelsers opfyldelse, navnlig Københavnskriterierne og betingelserne i stabiliserings- og associeringsprocessen.

Kroatien har opfyldt disse betingelser. Efter samtlige medlemsstaternes ratificering af tiltrædelsestraktaten blev Kroatien den 1. juli 2013 Den Europæiske Unions 28. medlemsstat. Kroatien er det første land, der har fuldført stabiliserings- og associeringsprocessen. Kroatiens tiltrædelse er et eksempel på udvidelsesprocessens reformtilskyndende og stabiliserende virkning og på EU's indflydelse.

Den historiske aftale, som Serbien og Kosovo* indgik i april, er endnu et bevis på, hvad udsigten til EU-medlemskab kan føre til, og på, at Unionen bidrager til at læge historiens dybe sår. Den vidner samtidig om de to landes politiske lederes mod, som er helt afgørende. Det Europæiske Råd besluttede i juni at indlede tiltrædelsesforhandlinger med Serbien, og Rådet gav grønt lys til at indlede forhandlinger om en stabiliserings- og associeringsaftale mellem EU og Kosovo.

Det har også været et vigtigt år for de andre udvidelseslande.

I juni 2013 vedtog Montenegro omfattende handlingsplaner vedrørende kapitlet om retsvæsen og grundlæggende rettigheder og kapitlet om retfærdighed, frihed og sikkerhed, hvilket er i overensstemmelse med den nye strategi om tidligt i tiltrædelsesprocessen at påbegynde arbejdet med disse kapitler. I Albanien betyder alle partiers opbakning til vigtige reformer, velordnede parlamentsvalg og nye tiltag i bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet, at status som kandidatland nu er inden for rækkevidde. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien kom tidligere på året ud af sin politiske krise, men der er fortsat problemer med navnlig ytrings- og mediefriheden. Der er taget skridt til at forbedre forholdet til nabolandene. Overordnet set er det afgørende, at der nu sker et gennembrud i navneforhandlingerne, som føres i FN-regi. I Bosnien-Hercegovina står den manglende politiske vilje til at gennemføre reformer, og det forhold, at Sejdic-Finci-afgørelsen ikke er blevet efterkommet, i vejen for landets fremskridt i tiltrædelsesprocessen og for dets økonomiske udvikling.

I Tyrkiet går det fremad med bl.a. de retlige reformer, og den længe ventede demokratiseringspakke blev fremlagt i september. Fredsforhandlingerne med PKK fortsatte, og målet er, at de skal føre til et opgør med terrorismen og volden i den sydøstlige del af landet og danne grundlag for en løsning af det kurdiske spørgsmål. Håndteringen af demonstrationerne i forbindelse med den foreslåede omlægning af Gezi Park i Istanbul vækkede stor bekymring og understregede behovet for, at EU fortsat tilskynder til reformer.

Den nye regering i Island har stillet tiltrædelsesforhandlingerne med EU i bero og erklæret, at forhandlingerne ikke vil blive genoptaget uden en folkeafstemning.

Tiltrædelsesprocessen er i dag mere krævende og omfattende end tidligere. Dette skyldes udviklingen i EU's politikker og erfaringerne fra tidligere udvidelser. Processen bygger på strenge men rimelige betingelser, og vejen mod medlemskab afhænger af de skridt, som det enkelte land tager for at opfylde de fastsatte kriterier. En vigtig erfaring fra tidligere er vigtigheden af i første række at sikre overholdelsen af de grundlæggende principper.

Retsstatsprincippet indtager nu en central plads i udvidelsesprocessen. Den nye strategi, som Rådet godkendte i december 2011, betyder, at landene allerede tidligt i tiltrædelsesforhandlingerne skal påbegynde de retslige reformer og styrke bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og korruption. Det giver landene længst mulig tid til at opnå resultater som følge af reformernes gennemførelse og sikrer dermed varige og velforankrede reformer. Denne nye strategi er et vigtigt element i forhandlingsrammen for Montenegro og bliver retningsgivende for Kommissionens samarbejde med de andre udvidelseslande.

De sidste fem års globale økonomiske krise har understreget alle landes behov for grundlæggende at ændre og styrke deres økonomiske styring. Det gælder navnlig landene på Vestbalkan, som ikke er fungerende markedsøkonomier. De er alle ramt af høj arbejdsløshed, især blandt unge. Det er vigtigt, at disse lande skærper reformindsatsen, så de kan opnå en holdbar vækst og løse de problemer, der står i vejen for opfyldelsen af de økonomiske kriterier og forbedringen af konkurrenceevnen. Denne meddelelse indeholder forslag til støtte herfor, bl.a. forslag om indførelse af nationale økonomiske reformstrategier og handlingsplaner for offentlig finansforvaltning.

Flere begivenheder i en række udvidelseslande har understreget vigtigheden af at styrke de demokratiske institutioner og indføre åbne demokratiske processer, der støtter disse institutioner og styrker de grundlæggende demokratiske principper og EU's fælles værdier. Det er vigtigt, at civilsamfundet kommer til at spille en større rolle, og det er også vigtigt at udvikle platforme for EU-integration på tværs af partiskel og skabe yderligere fremskridt med hensyn til valgreformer, parlamentariske reformer og reformer af den offentlige forvaltning.

Den Europæiske Union bygger på fælles værdier og principper, bl.a. overholdelsen af grundlæggende rettigheder. Alle landene på Vestbalkan samt Tyrkiet er nødt til at gennemføre flere reformer for at sikre, at ytringsfriheden og mindretals rettigheder, bl.a. romaers rettigheder, beskyttes i praksis og ikke blot er nedfældet i lovgivningen. Der er behov for mere effektive foranstaltninger for også at beskytte andre udsatte grupper mod forskelsbehandling, navnlig forskelsbehandling på grund af seksuel orientering.

Gode forbindelser til nabolandene og regionalt samarbejde er fortsat vigtige elementer i stabiliserings- og associeringsprocessen. Udviklingen i især Serbien og Kosovo har vist, at landene er i stand til at finde løsninger på historisk betingede problemer, hvilket er i tråd med selve det princip, som var grundlaget for Den Europæiske Unions oprettelse. Det regionale samarbejde skal styrkes yderligere, være rummeligt og styres regionalt. Kommissionen støtter fuldt ud arbejdet i den sydøsteuropæiske samarbejdsproces (SEECP) og Det Regionale Samarbejdsråd, herunder den regionale strategi for 2020. Der skal gøres en fornyet indsats for at bilægge bilaterale tvister mellem udvidelseslandene og med medlemsstaterne. De berørte parter skal hurtigst muligt løse bilaterale problemer, så de ikke forsinker tiltrædelsesprocessen.

I 2014 lanceres det andet instrument til førtiltrædelsesbistand (IPA II). Inden for rammerne af IPA II vil Unionen fortsat yde betydelig bistand til udvidelseslandenes tiltrædelsesforberedelser, og finansieringsniveauet for perioden 2014-2020 (11,7 mia. EUR i løbende priser) kommer til at svare til niveauet i den nuværende finansielle ramme. Gennem IPA II vil der også blive ydet støtte til regionalt og grænseoverskridende samarbejde. IPA II vil have fokus på områder af fælles interesse, især støtte til reformer på retsstatsområdet og deres holdbare gennemførelse samt styrkelse af de demokratiske institutioner, god regeringsførelse og den socioøkonomiske udvikling.

Lanceringen af IPA II giver også mulighed for at skabe en endnu tættere forbindelse mellem udvidelsesstrategien og de prioriterede indsatsområder. Inden for rammerne af IPA II indføres flere vigtige nye tiltag, navnlig rettes der fokus på fastlæggelsen af langsigtede politikker og strategier inden for et begrænset antal prioritetsområder, som vil blive tilpasset efter det enkelte lands behov og kapacitet. Der vil blive fastsat klare mål og realistiske indikatorer, som kobles til den flerårige sektorbistand. Hvis landene opfylder de fastsatte normer for offentlig finansforvaltning, kan de modtage budgetstøtte, hvilket er endnu et incitament til at gennemføre reformer. De lande, som gør reformfremskridt, kan få adgang til sådanne incitamenter. Hvis landene ikke når de fastsatte mål, omfordeles midlerne. Forvaltningen af IPA-programmerne vil blive effektiviseret yderligere, primært i kraft af færre og større projekter.

Alle udvidelseslandene har et klart europæisk perspektiv. Adgangen til EU-medlemskab afhænger af de skridt, som de enkelte lande på eget initiativ tager for at opfylde de fastsatte kriterier. Dette er afgørende for udvidelsespolitikkens troværdighed og er et incitament for landene til at gennemføre vidtrækkende reformer. Det er samtidig vigtigt, at medlemsstaterne sammen med EU-institutionerne fører en oplyst debat om udvidelsespolitikkens politiske, økonomiske og sociale betydning. Medlemsstaterne har en vigtig opgave, som består i at give borgerne faktuelle oplysninger om udvidelsespolitikken og oplyse dem om dens fordele, bl.a. dens vigtige bidrag til fred, sikkerhed og velstand, og drøfte eventuelle problemstillinger.

II. De største udfordringer

I denne meddelelse fremhæver Kommissionen en række områder, hvor Vestbalkan og Tyrkiet står over for større udfordringer. Det drejer sig om økonomisk styring og konkurrenceevne, retsstatsprincippet, den måde, hvorpå institutioner, der skal sikre demokrati, fungerer, grundlæggende rettigheder og i Vestbalkans tilfælde løsning af historisk betingede problemer. Disse problemer skal løses, for at landene opfylder Københavnskriterierne og betingelserne i stabiliserings- og associeringsprocessen. De tiltag, der skal iværksættes for at løse problemerne, forstærker desuden hinanden indbyrdes. Hvis et land eksempelvis fremmer retsstatsprincippet og sikrer grundlæggende rettigheder, styrker det retssikkerheden og bidrager sammen med øget regional integration i høj grad til at forbedre den økonomiske udvikling og konkurrenceevnen.

a) Økonomisk styring og konkurrenceevne

I de seneste tre år har Unionen i markant grad styrket sin økonomiske styring. I løbet af det europæiske semester samordner medlemsstaterne deres finans- og strukturpolitikker, inden de enkelte parlamenter vedtager de nationale budgetter. Værktøjerne i den økonomiske dialog med udvidelseslandene tilpasses gradvist til de nye udfordringer og koordineringsmekanismerne i EU. Landene er allerede blevet anmodet om at lægge større vægt på at sikre en holdbar situation over for udlandet og afhjælpe de største strukturbetingede hindringer for vækst. Det er vigtigt, at EU's vigtigste instrumenter nu i større udstrækning afspejles i den økonomiske dialog, i betragtning af hvor økonomisk og finansielt integrerede udvidelseslandene er i EU.

EU aftager ca. 60 % af eksporten fra Vestbalkan. Desuden kommer langt de fleste udenlandske direkte investeringer fra EU. Europæiske banker dominerer den finansielle sektor, undtagen i Tyrkiet. Adgang til EU's indre marked for varer og tjenesteydelser er en vigtig kilde til vækst. Et økonomisk opsving i EU vil også have en positiv indvirkning på især Vestbalkan. Kommissionens seneste prognose viser, at Vestbalkan kan forvente en vækst på 2 % i 2013. I Tyrkiet forventes en vækst på 3,2 %, hvilket indikerer, at landet på ny vil opleve høje vækstrater efter en relativ afmatning i 2012.

Et mindre opsving på Vestbalkan er ikke nogen garanti for holdbar vækst og konvergens. Der er fortsat store problemer i alle udvidelseslande med hensyn til økonomiske reformer, konkurrenceevne og jobskabelse.

· Tyrkiet er en fungerende markedsøkonomi, men det er endnu ingen af udvidelseslandene på Vestbalkan.

· De offentlige finansielle forvaltningssystemer skal styrkes markant, hvis risikoen for svig og korruption skal mindskes.

· Retsstatsforholdene skal forbedres væsentligt af hensyn til de erhvervsdrivendes retssikkerhed og investortilliden.

· Strukturreformerne skal prioriteres højt, og konkurrenceevnen skal øges, hvis finanspolitikken skal konsolideres, de store ubalancer over for udlandet reduceres, og hvis arbejdsløsheden, som er høj i alle lande og på Vestbalkan ligger på over 20 %, skal nedbringes. Der er store regionale forskelle i de enkelte lande, og fattigdommen er størst i landdistrikterne.

Der foreslås en ny strategi, der skal hjælpe udvidelseslandene med i første omgang at løse de grundlæggende økonomiske problemer og opfylde de økonomiske kriterier. Landene vil blive opfordret til at styrke deres økonomiske politik og styring via den koordinerede forberedelse af en national strategi for økonomisk reform, der omfatter to elementer – et makroøkonomisk og finanspolitisk program og et program for strukturreformer og konkurrenceevne. De vil blive drøftet i forbindelse med både den bilaterale og multilaterale dialog med landene.

· Det makroøkonomiske og finanspolitiske program til fortsat være knyttet til de eksisterende instrumenter, dvs. de økonomiske førtiltrædelsesprogrammer for kandidatlande og de økonomiske og finanspolitiske programmer for potentielle kandidatlande. For at styrke opfølgningen opfordres Økofinrådet til sammen med kandidatlandene til at udforme mere målrettede politiske retningslinjer ved hjælp af landespecifikke henstillinger og til at foretage en årlig evaluering og vurdering af status for politikkernes gennemførelse.

· Som noget nyt vil landene blive opfordret til at udforme strukturelle og konkurrencerelaterede reformprogrammer. Programmerne udarbejdes samtidig med de finanspolitiske programmer, men vil blive behandlet i de relevante organer, der er omhandlet i stabiliserings- og associeringsaftalen, navnlig inden for områderne erhverv, konkurrence, det indre marked, forskning, uddannelse, transport, energi og miljø. Kommissionen vil desuden benytte efterårets situationsrapporter til at udstikke klare retningslinjer for de reformer, der er nødvendige for at opnå yderligere fremskridt med hensyn til opfyldelsen af de økonomiske kriterier.

Kommissionen vil desuden indlede en dialog om den offentlige finansforvaltning med udvidelseslandene for bl.a. at fremme opfyldelsen af de økonomiske kriterier. Landene skal udarbejde handlingsplaner på dette område, og Kommissionen vil følge deres gennemførelse. Lykkes det at skabe en effektiv offentlig finansforvaltning, kan det desuden åbne op for sektorbudgetstøtte i henhold til IPA II.

Kommissionen vil videreføre denne strategi i tæt samarbejde med de relevante internationale finansielle institutioner og vil i den forbindelse yde omfattende regional teknisk bistand. Kommissionens henstillinger vedrørende de økonomiske kriterier vil være retningsgivende for omfanget af denne tekniske bistand.

Andre foranstaltninger til fremme af konkurrenceevnen, investeringerne, væksten og beskæftigelsen

Kommissionens støtte til en holdbar økonomisk udvikling på Vestbalkan går videre end makroøkonomisk stabilisering og opnåelsen af status som en fungerende markedsøkonomi. Siden krisens begyndelse har Kommissionen fastholdt, at der skal gøres mere for at rette op på den vanskelige socioøkonomiske situation, især den høje arbejdsløshed. Kommissionen har også understreget behovet for at støtte investeringerne i infrastrukturen på Vestbalkan. De grænseoverskridende transport-, energi- og kommunikationsnet er underudviklede. Større integration er helt afgørende, i betragtning af hvor små økonomierne på Vestbalkan er. Det anerkendes, at regionalt økonomisk samarbejde giver vækstmuligheder og danner grundlag for politisk samarbejde og gode relationer til nabolandene. Den planlagte liberalisering af handelen med tjenesteydelser i det centraleuropæiske frihandelsområde (CEFTA) vil være med til at styrke integreringen. Udviklingen af menneskelig og fysisk kapital i landdistrikterne og indførelsen af yderligere EU-standarder i levnedsmiddelindustrien vil øge den regionale landbrugssektors konkurrenceevne.

Kommissionen har allerede indledt en ny dialog med Tyrkiet og Serbien om beskæftigelsesrelaterede og sociale reformprogrammer. Senere følger dialoger med Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Montenegro. Den socioøkonomiske situation i de potentielle kandidatlande er mere problematisk end i kandidatlandene, og der bliver behov for ekstra støtte til at opbygge administrativ kapacitet, som kan lette deres deltagelse i den nye proces. De potentielle kandidatlande vil gradvist blive anmodet om at deltage i den nye dialog. I 2014 fastlægges rammerne for omfattende teknisk bistand, der vil have fokus på de potentielle kandidatlande. Med henblik på at mindske kvalifikationskløften og forbedre uddannelsessystemerne vil Kommissionen videreudvikle uddannelsesplatformen på Vestbalkan.

De regionale grupper, der blev nedsat i henhold til Thessalonikidagsordenen, er i Det Regionale Samarbejdsråds regi begyndt at arbejde med prioritetsområderne i Europa 2020-strategien. En regional 2020-strategi er under udarbejdelse. Der skal gøres en større indsats for at øge bevidstheden og kapaciteten i de regionale grupper, som i dag er splittede, så de regelmæssigt kan deltage i fagfællevurderinger og udsende anbefalinger. Det Regionale Samarbejdsråd skal udvikle en offentlig kontrolmekanisme. Kommissionen vil følge op på gruppens resultater og kontrolmekanismen i den økonomiske dialog og i forbindelse med IPA-programmeringsprocessen.

Reformer, der skal føre til opfyldelsen af de økonomiske kriterier, vil desuden blive støttet via investeringsrammen for Vestbalkan, som spiller en stadig større rolle, når det gælder bidrag til at forberede og støtte de investeringer, der er mest nødvendige for at fremme vækst og beskæftigelse. Via investeringsrammen for Vestbalkan yder Kommissionen, bilaterale donorer og internationale finansielle institutioner hvert år 4 mia. EUR i støtte til investeringer i transport, energi, miljø, klimaændringer og udvikling af den sociale sektor og den private sektor/små og mellemstore virksomheder (SMV'er), hvor Kommissionen medfinansierer en platform for SMV'er på Vestbalkan, der har til formål at forbedre SMV'ers adgang til finansiering ved hjælp af garantier og risikovillig kapital.

Der skal lægges særlig vægt på at forbedre sammenkoblingen af EU's og udvidelseslandenes transport- og energinet for at fremme en holdbar økonomisk vækst, beskæftigelsen, samhandelen og kulturudvekslingen. Kommissionen understreger vigtigheden af at videreudvikle den transeuropæiske energiinfrastruktur og samarbejdet med Energifællesskabet. Den kommende transportfællesskabstraktat vil fremme integreringen af markederne og infrastrukturen for landtransport og samtidig hjælpe landene på Vestbalkan med at gennemføre EU's standarder på området. Kommissionen har gennemgået EU's transeuropæiske net på transportområdet (TEN-T) og energiområdet (TEN-E) med henblik på at forbedre forbindelserne til de lande, der er omfattet af udvidelses- og naboskabspolitikken. Kommissionen har i den forbindelse godkendt en liste over projekter af fælles interesse med henblik på udvikling af den transeuropæiske energiinfrastruktur. En liste over projekter af interesse for Energifællesskabet ventes at blive godkendt på Energifællesskabet kommende ministerrådsmøde.

Samarbejdet med Tyrkiet vil blive styrket, ikke mindst i lyset af landets strategiske beliggenhed og dets potentiale til at blive et energiknudepunkt. I 2013 ratificerede Tyrkiet aftalen om den transanatolske rørledning, som efter planen skal forbinde denne rørledning til den transadriatiske rørledning og bringe naturgas fra det Kaspiske Hav til EU via Tyrkiet. I den forbindelse vil en styrkelse af energisamarbejdet mellem EU og Tyrkiet samt relevante fremskridt i tiltrædelsesforhandlingerne bane vejen for yderligere fremskridt med henblik på at sammenkoble og integrere EU's og Tyrkiets energimarkeder. Kommissionen ser frem til Verdensbankens evaluering af toldunionen mellem EU og Tyrkiet. Evalueringen, som er bestilt af Europa-Kommissionen, vil indeholde forslag til forbedringer af den måde, hvorpå toldunionen fungerer, og til, hvordan den eventuelt vil kunne udvides.

For at støtte indsatsen for at løse ovenstående problemstillinger vil Kommissionen:

- opfordre udvidelseslandene til at udforme en national strategi for økonomisk reform bestående af to dele – det eksisterende makroøkonomiske og finanspolitiske program og et nyt program for strukturreformer og konkurrenceevne. Processen skal munde ud i landespecifikke henstillinger og klare retningslinjer for de tiltag, der er nødvendige for at komme videre i arbejdet med at skabe en fungerende markedsøkonomi og forbedre konkurrenceevnen

- indlede en dialog med landene om de krav, der skal være opfyldt for at leve op til normerne for offentlig finansforvaltning, hvilket på sigt kan give mulighed for at modtage budgetstøtte inden for rammerne af IPA

- yde omfattende teknisk bistand i tæt samarbejde med andre internationale organisationer.

I perioden 2007-2013 er der ydet op til 190 mio. EUR i førtiltrædelsesbistand for at styrke regeringernes institutionelle kapacitet på områder såsom forvaltning af offentlige midler, økonomi- og finanspolitik og statistikker samt til at styrke nationalbankernes institutionelle kapacitet.

Kommissionen vil inden for rammerne af IPA II fortsat støtte reformer, der kan føre til opfyldelsen af de økonomiske kriterier og bidrage til den socioøkonomiske udvikling, bl.a. via investeringsrammen for Vestbalkan, idet der lægges vægt på at forbedre sammenkoblingen af EU's og udvidelseslandenes transport- og energinet, og den vil fortsat yde teknisk bistand til støtte for den økonomiske styring, dialogen om beskæftigelse og sociale anliggender, Det Regionale Samarbejdsråds mål for en regional 2020-strategi samt landbrug og udvikling af landdistrikter.

b) Retsstatsprincippet

Retsstatsprincippet er en grundlæggende værdi, som Den Europæiske Union bygger på. At beskytte værdier såsom retsstatsprincippet har altid været Den Europæiske Unions formål, lige fra begyndelsen til de seneste udvidelser. EU prioriterer fortsat retsstatsprincippet højt, og det indtager en central plads i tiltrædelsesprocessen og er et vigtigt element i de politiske Københavnskriterier. Lande, der ønsker at tiltræde Unionen, skal allerede tidligt i forløbet sikre, at de grundlæggende institutioner, der er nødvendige for at sikre retsstatsprincippets overholdelse, fungerer ordentligt. Retsstatsprincippet er med til at fremme erhvervslivet, idet det giver virksomhederne retssikkerhed og fremmer investeringer, beskæftigelse og vækst. Bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og korruption er afgørende, hvis den kriminelle infiltration af de politiske, retlige og økonomiske systemer skal modvirkes. I de fleste udvidelseslande er der behov for åbne, gennemsigtige og ambitiøse retslige reformer for at sikre uafhængige, upartiske, effektive og ansvarlige retssystemer. Der skal rettes særlig opmærksomhed på udnævnelses- og evalueringsprocedurer samt disciplinære procedurer for dommere. Det er også nødvendigt at indføre skærpede regler til bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet, som fortsat er et alvorligt problem i mange udvidelseslande. Der skal gøres en indsats for at sikre holdbare og vigtige resultater på dette område som følge af effektive, virkningsfulde og upartiske efterforskninger, retsforfølgelser og retsafgørelser i korruptionssager på alle niveauer, også på højt niveau.

Visumfritagelsesprocessen har tilskyndet landene på Vestbalkan til at tage vigtige reformskridt på de områder, der er tættest knyttet til denne proces. Reformerne har styrket den interne forvaltning. Landene er nødt til at optrappe indsatsen for at konsolidere disse reformer og træffe foranstaltninger til forebyggelse af misbrug af visumfritagelsesreglerne, sådan som Kommissionen understreger og anbefaler i sine rapporter vedrørende opfølgning af visumfritagelsesprocessen. Kommissionen fremlægger sin fjerde opfølgningsrapport inden udgangen af 2013. Migrations- og grænseforvaltningsspørgsmål vil fortsat blive behandlet i de relevante fora, bl.a. inden for rammerne af stabiliserings- og associeringsaftaler og navnlig i kapitel 24 om retfærdighed, frihed og sikkerhed.

Der indføres en ny strategi for tiltrædelsesforhandlingerne vedrørende kapitlet om retsvæsen og grundlæggende rettigheder og om retfærdighed, frihed og sikkerhed. I henhold til den nye strategi, som bygger på tidligere erfaringer, er det nødvendigt at skabe vigtige reformresultater gennem hele processen. Hvis udvidelseslandene iværksætter tiltag på disse områder tidligt i forhandlingerne, giver det dem længst mulig tid til at sikre varige og velforankrede reformer. Den nye strategi anvendes nu i forhandlingerne med Montenegro, som har udarbejdet omfattende handlingsplaner, der skal danne grundlag for indledningen af forhandlingerne om disse kapitler. Efter opfordring fra Det Europæiske Råd i juni 2013 er den nye strategi nu ved at blive fuldt integreret i forhandlingsrammen for Serbien, og screeningen af kapitel 23 og 24 er i gang.

Retsstatsprincippet er også et vigtigt emne, når det drejer sig om EU's forbindelser til andre udvidelseslande. Inden for rammerne af Kommissionens tiltrædelsesdialog på højt plan med Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien drøftes fortsat spørgsmål, der vedrører retsstatsprincippet. En række vigtige prioritetsområder i Kommissionens udtalelse fra 2010, der fastsætter betingelserne for, hvornår der kan indledes tiltrædelsesforhandlinger med Albanien, har forbindelse til retsstatsprincippet. Kommissionen støtter de retlige reformer via sin strukturerede dialog om retlige anliggender med Bosnien-Hercegovina og fører også en struktureret dialog om retsstatsprincippet med Kosovo, hvor der er fokus på bekæmpelse af organiseret kriminalitet og korruption og på reformen af retsvæsenet. Retsstatsprincippet er også et prioritetsområde i den positive dagsorden med Tyrkiet.

For at støtte indsatsen for at løse ovenstående problemstillinger vil Kommissionen:

- gennemføre den nye strategi for kapitlerne om retsvæsen og grundlæggende rettigheder og retfærdighed, frihed og sikkerhed med Montenegro og Serbien og fortsat lægge vægt på retsstatsprincippet inden for rammerne af målrettede dialoger med de andre udvidelseslande

- sikre koordineringen med de relevante europæiske agenturer (navnlig Europol, Eurojust og Frontex) og tilskynde disse agenturer og udvidelseslandene til at indgå et styrket samarbejde, herunder indgåelse af operative aftaler mellem udvidelseslandene og Europol

- øge støtten til retsstatsrelaterede reformer via IPA II på både nationalt og regionalt plan med henblik på indførelsen af reformer på andre vigtige områder og sikre en effektiv udveksling af bedste praksis for opnåelse af resultater i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og korruption.

I perioden 2007-2013 blev der ydet over 800 mio. EUR i førtiltrædelsesbistand til forbedringer på retsområdet, til sikring af et uafhængigt retsvæsen, til bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet og til grænseforvaltning og sikkerhed. Inden for rammerne af IPA II vil der blive udformet sektorstrategier, der har særligt fokus på udvikling af uafhængige, effektive og professionelle retssystemer og støtte til etableringen af en solid ramme på nationalt og regionalt plan og opnåelse af konkrete resultater i forbindelse med bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og korruption. Dette omfatter forebyggende foranstaltninger og kræver, at de retshåndhævende myndigheder udstyres med effektive juridiske og efterforskningsrelaterede værktøjer, så de navnlig kan foretage efterforskninger af finansielle forhold.

c) Velfungerende institutioner til sikring af demokratiet

De politiske Københavnskriterier kræver, at kandidatlandene har stabile institutioner til sikring af demokratiet. Det er afgørende, at de grundlæggende institutioner fungerer ordentligt, uanset om der er tale om det nationale parlament, regeringen eller den offentlige forvaltning. I de fleste udvidelseslande skal der lægges større vægt på gennemsigtighed, ansvarlighed og effektivitet i offentlige institutioner og forvaltninger, hvilket også indebærer et større fokus på borgernes og erhvervslivets behov. Der skal gøres mere for at styrke deltagelsesdemokratiet og opbygge nationale platforme for EU-relaterede reformer, som kan skabe opbakning på tværs af partiskel og i det almindelige samfund til de store reformer, der er nødvendige. Landene skal også finde en passende balance mellem det centrale, regionale og lokale forvaltningsniveau, som på optimal vis støtter gennemførelsen af reformer og leveringen af tjenesteydelser til borgerne. De regionale og lokale myndigheders rolle i forbindelse med tilpasningen til EU's regler og i sidste ende anvendelsen af disse regler er også afgørende.

De demokratiske institutioner er fortsat skrøbelige i en række udvidelseslande. Der mangler en konsensusskabende kultur, og de nationale parlamenters rolle er ikke tilstrækkeligt udviklet. Demokrati handler ikke kun om afholdelse af frie og retfærdige valg. Det handler også om at have stærke og ansvarlige institutioner og deltagelsesprocesser, der er centreret om de nationale parlamenter. Den parlamentariske kontrol undergraves ofte af en overdreven brug af hasteprocedurer, når lovgivning skal gennemføres, af svage parlamentariske udvalgssystemer og -procedurer og af en utilstrækkelig høring af interessenter, hvilket afspejles af begrænsede bidrag fra eksperter.

Valg betragtes alt for ofte som en mulighed for at opnå politisk kontrol over statslige institutioner, altså langt mere end den normale, retmæssige overdragelse af den politiske magt, der er forbundet med et regeringsskifte. I mange tilfælde er selv relativt ubetydelige stillinger i den offentlige forvaltning reelt set politiserede, hvilket undergraver såvel kapaciteten som ansvarligheden i forvaltningerne. Reformen af den offentlige forvaltning er afgørende, og bl.a. skal embedsværket gøres mere professionelt og afpolitiseres. Integrering af meritokratiske principper, bekæmpelse af korruption og sikring af passende administrative procedurer, bl.a. med hensyn til menneskelige ressourcer, er helt afgørende.

Civilsamfundet og borgerne, navnlig de unge, holdes alt for ofte uden for det daglige politiske liv. Dialogen mellem beslutningstagere og interessenter skal videreudvikles. Et stærkt civilsamfund er en væsentlig del af ethvert demokratisk system. Det styrker den politiske ansvarlighed og den sociale samhørighed, hvilket øger forståelsen og åbenheden over for de tiltrædelsesrelaterede reformer og støtter forsoningen i samfund, der er splittet af konflikt. Der er i visse tilfælde behov for at skabe større opbakning til og mulighed for at forbedre betingelserne for politisk dialog og upartisk deltagelse i beslutningsprocessen, og denne deltagelse skal underbygges af statistikker af høj kvalitet fra uafhængige nationale statistiske kontorer. Det er nødvendigt at sikre uafhængige og effektive nøgleorganer, såsom ombudsmandsinstitutioner og statslige revisionsinstitutioner, og sikre, at der følges behørigt op på deres henstillinger.

For at støtte indsatsen for at løse ovenstående problemstillinger vil Kommissionen:

- styrke samarbejdet med internationale organisationer, såsom Europarådet, OSCE/ODIHR and OECD (SIGMA), med henblik på at støtte valgreformer og parlamentariske reformer og fortsat fremme det interparlamentariske samarbejde mellem de nationale parlamenter i regionen, EU-medlemsstaternes parlamenter og Europa-Parlamentet

- rette større fokus på reformen af den offentlige forvaltning i tiltrædelsesprocessen ved at lægge særlig vægt på gennemsigtighed, afpolitisering og meritokratiske ansættelsesprocedurer

- rette større fokus på civilsamfundet, bl.a. gennem kapacitetsopbygning og fremme af de rette vilkår for dets udvikling og for større inddragelse af interessenter i reformerne, bl.a. gennem større gennemsigtighed i regeringens arbejde og udgifter

- fremme en bred deltagelse i tiltrædelsesprocessen på grundlag af Montenegros positive eksempel og tilskynde til størst mulig åbenhed i forbindelse med behandlingen af relevante dokumenter.

I perioden 2007-2013 er der ydet over 30 mio. EUR i førtiltrædelsesbistand til styrkelse af kapaciteten i bl.a. de nationale parlamentariske forsamlinger, ombudsmandsinstitutionerne og de statslige revisionsinstitutioner. I samme periode er civilsamfundsorganisationer blevet støttet med næsten 190 mio. EUR fra IPA og med over 35 mio. EUR fra Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder (EIDHR). Inden for rammerne af IPA II vil Kommissionen bidrage til at styrke de demokratiske institutioner, god regeringsførelse (herunder ombudsmandsinstitutioner) samt reformer af den offentlige forvaltning, navnlig gennem twinning-projekter på ovennævnte områder. Kommissionen vil også undersøge mulighederne for at styrke og fortsat støtte næste generation af politiske beslutningstagere, offentligt ansatte og ledere, bl.a. gennem mere målrettede besøgsprogrammer og muligvis en EU-stipendieordning. Kommissionen vil også fortsat yde støtte til kapacitetsopbygning i civilsamfundet, bl.a. gennem civilsamfundsfaciliteten, og give civilsamfundet en større rolle i forbindelse med den strategiske programmering af IPA II.

d) Grundlæggende rettigheder

Civile, politiske, sociale og økonomiske rettigheder samt mindretalsrettigheder er vigtige problemstillinger i de fleste udvidelseslande. De grundlæggende rettigheder er generelt sikret i udvidelseslandenes lovgivning, men håndhæves ikke i praksis. Der skal gøres en større indsats for at forbedre kvinders stilling og sikre ligestilling mellem kønnene og for at sikre børns rettigheder og støtte handicappede.

I en række udvidelseslande vækker krænkelser af ytringsfriheden stadig alvorlig bekymring. Etniske mindretal, navnlig romaer, støder på mange vanskeligheder, selv om der findes lovgivning, som beskytter deres rettigheder. Der er vigtigt at skabe en sammenhængende ramme for bekæmpelse af visse former og udtryk for racisme og fremmedhad i de audiovisuelle medier, inden for sport, politik og uddannelse samt på internettet. Forskelsbehandling på grund af seksuel orientering er også et udbredt problem. Disse udsatte grupper bliver desuden mødt af fjendtlighed fra den øvrige befolkning, som kan komme til udtryk i form af hadske ytringer, vold og trusler.

I dette års meddelelse lægger Kommissionen særlig vægt på ytringsfrihed, romaernes forhold og situationen for lesbiske, bøsser, biseksuelle, transkønnede og interseksuelle. I forbindelse med disse problemer, som vedrører grundlæggende rettigheder, arbejder Kommissionen tæt sammen med de relevante internationale og regionale organisationer, især Europarådet og OSCE. Kommissionen foreslår, at kandidatlandene deltager som observatører i Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, for at støtte landenes indsats for at sikre fuld overholdelse af grundlæggende rettigheder.

- Ytringsfrihed

Kommissionen har haft skarpt fokus på ytrings- og mediefrihed i forbindelse med tiltrædelsesprocessen og i forbindelse med EU's finansielle og tekniske støtte. I juni 2013 afholdt Kommissionen sammen med Europa-Parlamentet konferencen Speak-Up!2, som samlede flere hundrede interessenter fra medierne, civilsamfundet og nationale myndigheder.

Udvidelseslandene er i de fleste tilfælde kendetegnet ved pluralistiske medielandskaber. Speak-Up!2-konferencen bekræftede imidlertid vigtigheden af hurtigt at få løst en række alvorlige problemer. Vold og trusler mod journalister er stadig et problem, og det fører til selvcensur. Myndighederne er nødt til at optrappe deres indsats for at få undersøgt nye og gamle tilfælde af vold og trusler og sikre, at der indføres afskrækkende sanktioner mod gerningsmændene. Afkriminaliseringen af æreskrænkelser i Sydøsteuropa var et betydningsfuldt skridt til at beskytte en fri og kritisk presse. Journalister bliver dog stadig retsforfulgt. Der er behov for udvikling og uddannelse i retsvæsenet for at forhindre statsligt magtmisbrug.

Politisk indblanding i mediernes frihed er fortsat et alvorligt problem. Der skal gøres en større indsats for at sikre public service-kanalers politiske og finansielle uafhængighed på Vestbalkan. Det sikres bedst gennem en stabil finansiering og gennemsigtige regler for udnævnelse af bestyrelsesmedlemmer og en stærk national opbakning til de nødvendige reformer. I de fleste udvidelseslande fungerer reguleringsorganerne ikke tilfredsstillende. I praksis anvender medierne ikke selvregulering, og mediehusene skal gøre en større indsats for at forbedre deres interne ledelse. Det er også nødvendigt at lette det uofficielle økonomiske pres på medierne, bl.a. ved at sørge for gennemsigtighed i mediernes ejerforhold og derved forhindre en for høj ejerkoncentration og sikre gennemsigtige regler om køb af statslig reklame. De arbejdsretlige regler skal desuden anvendes korrekt i mediehuse.

For at støtte indsatsen for at løse ovenstående problemstillinger vil Kommissionen:

- gennem den regelmæssige politiske dialog med udvidelseslandene fremme ytrings- og mediefriheden og understrege vigtigheden heraf for opnåelse af EU-medlemskab

- sikre, at ytrings- og mediefriheden konsekvent prioriteres højt, inden for rammerne af kapitel 23 om retsvæsen og grundlæggende rettigheder og kapitel 10 om informationssamfund og medier

- tildele en pris for enestående undersøgende journalistik fra 2014.

I perioden 2007-2013 modtog landene over 27 mio. EUR i førtiltrædelsesbistand som bidrag til at løse de problemer, der er forbundet med manglende ytringsfrihed. Inden for rammerne af IPA II vil Kommissionen udforme en langsigtet strategi for EU's finansielle bistand til forbedring af ytringsfriheden, bl.a. i samarbejde med vigtige partnere (f.eks. Europarådet, OSCE og OECD).

- Romaer

Der er ca. 10-12 millioner romaer i Europa, hvoraf omkring fire millioner bor i Tyrkiet og en million på Vestbalkan. I hele Europa vækker situationen for de fleste romasamfund alvorlig bekymring. Romaer er meget ofte ofre for racisme, forskelsbehandling og social udstødelse, lever i dyb fattigdom og har ikke tilstrækkelig adgang til sundhedsydelser, uddannelse, bolig og beskæftigelse. I lyset af de vanskelige forhold, som de lever under, har mange forladt regionen og søgt asyl i forskellige EU-lande. De fleste har i sidste ende fået afslag på asyl. Denne situation er ikke holdbar.

Siden 2011 har der på EU-niveau været nationale strategier for integrering af romaer. Strategiernes mål og principper, som har fokus på bekæmpelse af fattigdom, social udstødelse og forskelsbehandling af romaer, er lige så relevante for udvidelseslandene, som skal gøre mere for at fremme den sociale og økonomiske integration af romaer, udvikle de nationale romastrategier og sikre en passende gennemførelse, opfølgning og overvågning af disse strategier. Integrationen af romaer er blevet en national prioritet, ikke kun i strategipapirer, men også i praksis, hvor der iværksættes tiltag til forbedring af adgangen til uddannelse, til beskæftigelsesfremme og til forbedring af sundheds- og boligsituationen, navnlig for at sikre adgang til offentlige forsyningsydelser såsom vand og elektricitet. Problemet med civilstandsattester og registrering af romaer skal løses.

Integrationen af romaer er fortsat et vigtigt mål og vil blive en stadig større politisk udfordring, hvis ikke der for alvor gøres noget ved problemet. Der er behov for en koordineret tilgang, som bygger på en stærk politisk vilje på alle niveauer, især på kommunalt myndighedsniveau og i de nationale regeringer i de berørte lande, og for en holdningsændring i flertalsbefolkningen. Romalederne må også gøre deres del ved at tilskynde romaer til at lade sig registrere, ved at sørge for, at romabørn følger den obligatoriske skolegang, og ved at begrænse antallet af asylansøgere. De lokale myndigheder skal være parate til at håndhæve undervisningspligten og sætte ind over for flertalsbefolkningens modstand mod fælles uddannelse, bl.a. ved at lade velfærdsydelser være betinget af, at børnene går i skole.

Kommissionen arbejder tæt sammen med de enkelte udvidelseslande for at vurdere de fremskridt, der er gjort for at opfylde den indgåede forpligtelse til at fremme en bedre integration af romasamfundet. Det er nødvendigt at skabe større sammenhæng mellem støtten til romaer i udvidelseslandene og det arbejde, der gøres på EU-niveau.

For at støtte indsatsen for at løse ovenstående problemstillinger vil Kommissionen:

- støtte og tilskynde til, at der afholdes nationale møder som opfølgning på seminarerne i 2011 og sikres en stringent kontrol med gennemførelsen af de operationelle konklusioner inden for rammerne af landebaserede overvågningsudvalg

- øge IPA-støtten og sikre en bedre målretning af den ved hjælp af en "romafacilitet", der skal finansiere de foranstaltninger, som blev vedtaget på de nationale seminarer, inden for rammerne af et styrket samarbejde med andre internationale organisationer

- afholde en konference i Bruxelles i 2014 om den fremtidige strategi for romaer, hvor der bl.a. uddeles priser til ngo'er for nytænkende og vellykkede projekter vedrørende integrering af romaer.

I perioden 2007-2013 blev der inden for rammerne af førtiltrædelsesbistanden ydet over 100 mio. EUR i bistand til social inklusion og integration af romaer i udvidelseslandene, bl.a. gennem en forbedring af boligsituationen. Inden for rammerne af IPA II vil Kommissionen målrette midlerne bedre og styrke det strategiske samarbejde med eksterne interessenter med henblik på at finde frem til og videreudvikle bedste praksis. Projekter, der har direkte indvirkning på den enkelte romas liv, vil få forrang, og der vil navnlig være fokus på uddannelse og social inklusion.

- Lesbiske, bøsser, biseksuelle, transkønnede og interseksuelle

Homofobi, hadforbrydelser og forskelsbehandling på grund af seksuel orientering og kønsidentitet er stadig et udbredt fænomen på Vestbalkan og i Tyrkiet. Det skyldes dels et ufuldstændigt regelkompleks, dels en inkonsekvent anvendelse af de indførte bestemmelser. Krænkelserne af rettighederne kommer bl.a. til udtryk i form af forskelsbehandling på områder såsom beskæftigelse og uddannelse, visse myndigheders manglende håndhævelse af ytrings- og forsamlingsfriheden samt hadske ytringer, trusler og fysisk vold, endog manddrab.

I juni 2013 vedtog EU retningslinjer til fremme og beskyttelse af lesbiskes, bøssers, biseksuelles, transkønnedes og interseksuelles ret til at nyde alle menneskerettigheder som en rettesnor for EU's eksterne tiltag på området. Hvis strategien på dette område skal lykkes i udvidelseslandene, forudsætter det et stærkt politisk engagement fra de berørte regeringers, lokale myndigheders og retshåndhævende instansers side samt fra EU's side. Myndighederne i udvidelseslandene kan spille en vigtig rolle, idet de kan være med til at skabe en samfundsmæssig holdningsændring til lesbiske, bøsser, biseksuelle, transkønnede og interseksuelle. Ofte er borgernes holdning i dag i bedste fald ambivalent og i værste fald fjendtlig.

I Tyrkiet og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien er der et presserende behov for, at lovgivningen til bekæmpelse af forskelsbehandling udvides til også at omfatte seksuel orientering og kønsidentitet. De fleste lande har endnu ikke indført lovgivning til bekæmpelse af hadkriminalitet. Ansatte ved politiet og i ombudsmandsinstitutionerne samt dommere og mediefolk skal tilbydes uddannelse for at øge kendskabet til ny lovgivning, sikre, at lovgivningen anvendes korrekt i praksis og bidrage til at skabe større forståelse. Landene skal udvise nultolerance over for hadske ytringer, vold og trusler og i første række tage skridt til at behandle tidligere sager og være parate til at sætte hårdt ind over for nye tilfælde. Landene er nødt til at træffe foranstaltninger, der kan modvirke fordomme og misinformation, bl.a. i uddannelsessystemet. Religiøse eller kulturelle værdier må ikke retfærdiggøre nogen form for forskelsbehandling. Forsamlings- og ytringsfriheden bør beskyttes, bl.a. gennem en passende håndtering af pride-parader, også i Serbien, hvor dette års parade desværre blev forbudt af sikkerhedsmæssige årsager. Det er tredje år i træk, at det sker.

For at støtte indsatsen for at løse ovenstående problemstillinger vil Kommissionen:

- øge sin politiske opbakning og disse spørgsmåls synlighed, bl.a. ved at sørge for, at de systematisk behandles i de relevante fora med udvidelseslandene og inden for rammerne af tiltrædelsesforhandlingerne, hvor der skal fastsættes klarere politiske prioriteter, og overvågningen og opfølgningen skal forbedres

- afholde en konference på højt niveau om lesbiske, bøsser, biseksuelle, transkønnede og interseksuelle i 2014 for at gøre status over situationen og de opnåede fremskridt, udveksle bedste praksis og tage konkrete beslutninger

- forbedre det strategiske samarbejde med eksterne interessenter (internationale organisationer og civilsamfundet).

I perioden 2007-2013 blev der ydet over 2,5 mio. EUR i særlig støtte til spørgsmål vedrørende lesbiske, bøsser, biseksuelle, transkønnede og interseksuelle, både via IPA og EIDHR. Inden for rammerne af IPA II vil Kommissionen sikre en bedre målretning af midlerne, som bl.a. skal gå til uddannelse af de ansatte i de relevante offentlige institutioner, herunder dommere og politifolk, samt målrettede kampagner og andre initiativer (workshopper og arrangementer), for at skabe større bevidsthed og øge tolerancen. Kommissionen vil koordinere sin bistand til disse områder med navnlig Europarådet og OSCE.

e) Håndtering af bilaterale og historisk betingede problemer

Den historiske aftale, som regeringerne i Beograd og Pristina indgik i april, skaber de rette betingelser for opbygningen af en fælles europæisk fremtid for begge parter. Aftalen sætter andre bilaterale tvister i et nyt lys og viser, hvad der kan opnås ved hjælp af politisk vilje, mod og EU-bistand. Efter talrige EU-støttede møder på højt plan blev Serbien og Kosovo den 19. april enige om den første aftale om principperne for en normalisering af forbindelserne, som i maj blev suppleret af en samlet gennemførelsesplan med en klar tidsplan, der løber frem til slutningen af 2013. Aftalen banede vejen for Det Europæiske Råds beslutning om at indlede tiltrædelsesforhandlinger med Serbien og for Rådets godkendelse af forhandlingsdirektiver med henblik på indgåelsen af en stabiliserings- og associeringsaftale med Kosovo.

Der er også gjort fremskridt med hensyn til at løse bilaterale spørgsmål andre steder i regionen, og det har styrket forbindelserne mellem landene, hvilket er en vigtig del af stabiliserings- og associeringsprocessen. Serbien og Bosnien-Hercegovina har styrket deres samarbejde, Serbiens præsident har fremsat en offentlig undskyldning for de forbrydelser, der blev begået i Bosnien-Hercegovina, og forbindelserne mellem Serbien og Kroatien har været præget en ny, mere konstruktiv stemning. Den bilaterale og multilaterale kontakt mellem landene i regionen er desuden blevet fastholdt i følsomme spørgsmål, såsom krigsforbrydelser, flygtninges tilbagevenden, organiseret kriminalitet og politisamarbejde. Der er indgået flere aftaler mellem de anklagemyndigheder, som beskæftiger sig med sager om krigsforbrydelser, bl.a. aftaler mellem Bosnien-Hercegovina og såvel Kroatien som Serbien. Problemerne med udlevering er ved at blive undersøgt. Repræsentanterne for præsidenterne for Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Montenegro, Serbien og Kosovo mødtes i september for for første gang at drøfte sandheds- og forsoningsinitiativet RECOM. De blev enige om målene for dette initiativ og den vigtige rolle, som det skal spille. Kroatien, Serbien, Bosnien-Hercegovina og Montenegro er ved at gennemføre det regionale boligprojekt under Sarajevo-processen.

De opnåede fremskridt skal nu konsolideres. Mange bilaterale problemer er stadig ikke blevet løst, bl.a. problemer, der vedrører mindretal, og problemer, der skyldes opsplitningen af det tidligere Jugoslavien, f.eks. grænsedragningsspørgsmål. Diametralt modsatte opfattelser af den nyere historie vanskeliggør samarbejdet, og det gør de udbredte problemer mellem forskellige etniske befolkningsgrupper også. Politiske ledere og ledere generelt skal udvise større ansvar og klart og øjeblikkeligt fordømme hadske ytringer og andre udtryk for intolerance. Der skal gøres en større indsats for at få krigsforbrydere stillet for en domstol, løse udestående problemer vedrørende flygtninge og internt fordrevne og normalisere forbindelserne med hensyn til mindretals situation. Der er ikke gjort tilstrækkeligt meget for at finde forsvundne personer.

Konflikter mellem forskellige etniske befolkningsgrupper og vedrørende status forhindrer fortsat landenes institutioner i at fungere optimalt, især i Bosnien-Hercegovina, hvilket forsinker reformprocessen. Vanskelige etnisk relaterede problemer kan løses gennem dialog og kompromiser, hvilket aftalen mellem Serbien og Kosovo og den igangværende gennemførelse af Ohrid-rammeaftalen i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien er eksempler på.

Uløste bilaterale problemer påvirker fortsat tiltrædelsesprocessen negativt. De berørte parter bør hurtigst muligt og i god naboskabsånd få afklaret alle udestående spørgsmål. Store bilaterale tvister må for enhver pris ikke bringes med ind i EU. Kommissionen tilskynder parterne til – i tråd med de etablerede principper og midler – at sætte alt ind for at løse uafklarede problemstillinger, bl.a. ved at indbringe spørgsmålene for Den Internationale Domstol eller andre tvistbilæggelsesorganer, der fungerer på fast basis eller på ad hoc-basis. Slovenien og Kroatien har vist, at en sådan tilgang kan give positive resultater. Bilaterale spørgsmål bør ikke forsinke tiltrædelsesprocessen.

EU er ved at indarbejde kravet om en normalisering af forbindelserne mellem regeringerne i Beograd og Pristina i rammen for tiltrædelsesforhandlingerne med Serbien. Med hensyn til Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien er det fortsat vigtigt at opretholde gode forbindelser til nabolandene, og der skal straks findes en gensidigt acceptabel forhandlingsløsning på navneproblematikken i FN-regi. Kommissionen er parat til at hjælpe med at skabe det politiske incitament, der skal til, for at der kan findes en løsning, og vil støtte initiativer, der har dette sigte.

Forsoning er en forudsætning for at styrke stabiliteten i en region, der for så kort tid siden var hærget af krig og konflikt. Landene i regionen, medlemsstaterne og EU skal gøre en større indsats for at støtte etableringen af de rette forhold i Sydøsteuropa med henblik på at få løst de historisk betingede problemer og dermed begrænse risikoen for, at uafklarede bilaterale spørgsmål politiseres. Kommissionen understreger vigtigheden af Kroatiens erklæring om at ville fremme europæiske værdier i Sydøsteuropa. Det er prisværdigt, at Kroatien viser vilje til at udnytte sin unikke stilling som det første land, der var hårdt ramt af konflikterne i 1990'erne og har opnået EU-medlemskab, til at yde politisk og teknisk støtte til sine nabolande på deres vej mod EU. Kommissionen er parat til at støtte denne indsats, navnlig gennem TAIEX-faciliteten.

Det regionale samarbejde er fortsat i regionale fora såsom Energifællesskabet, det fælles europæiske luftfartsområde, det centraleuropæiske frihandelsområde (CEFTA) og den regionale offentlige forvaltningshøjskole. Det Regionale Samarbejdsråd er ved at videreudvikle sin rolle som en platform, der kan sætte fokus på spørgsmål af betydning for hele regionen og dens EU-perspektiv, og er dermed med til at fremme integreringen af det regionale samarbejde i landenes politiske dagsorden. Montenegros forslag om at oprette en gruppe bestående af seks balkanlande (Albanien, Bosnien-Hercegovina, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Kosovo, Montenegro og Serbien) er et konstruktivt initiativ, som er inspireret af Visegrád-gruppens positive erfaringer. Det er vigtigt, at sådanne initiativer supplerer hinanden og bidrager positivt til eksisterende ordninger, og at de ledes og styres på regionalt niveau. Aktiv deltagelse i den makroregionale strategi for Donau og den kommende adriatisk-ioniske makroregionale strategi kan også støtte den økonomiske og sociale udvikling og fremme den europæiske integration.

For at støtte indsatsen for at løse ovenstående problemstillinger vil Kommissionen:

- tilskynde de lande, der er part i stabiliserings- og associeringsaftaler, til at udvikle et net af bilaterale aftaler for at skabe en ramme for øget politisk dialog om de vigtigste spørgsmål

- fortsat tilbyde politisk støtte og facilitering til alle berørte lande for hurtigst muligt at finde løsninger på bilaterale spørgsmål og fortsat aktivt støtte indsatsen i andre fora med henblik på at finde løsninger.

I perioden 2007-2013 ydede Kommissionen omfattende førtiltrædelsesbistand til finansiering af projekter og initiativer, der støtter forsoning og mere generelt regionalt og grænseoverskridende samarbejde. Inden for rammerne af IPA II bliver forsoning et nøgletema, og Kommissionen vil fortsat støtte initiativer, der har til formål at løse problemer, der udspringer af balkankrigen. Det drejer sig om initiativer såsom Sarajevoprocessen, netværket for anklagere, der fører sager om krigsforbrydelser, samt sandheds- og forsoningsprocessen (RECOM). Kommissionen vil også tilskynde til og støtte samarbejdet på områder såsom uddannelse, videnskab, kultur, medier, ungdom og sport. Kommissionen vil fortsat støtte regionale initiativer, såsom Det Regionale Samarbejdsråd og den regionale offentlige forvaltningshøjskole. Det bliver afgørende at sikre en tæt sammenhæng mellem landeprogrammer, regionale programmer og relevante makroregionale strategier og sørge for en passende fordeling af midlerne mellem dem.

***

III. Konklusioner og anbefalinger

På grundlag af ovenstående analyse og de landespecifikke vurderinger i landekonklusionerne i bilaget fremsætter Kommissionen følgende konklusioner og anbefalinger:

I

1. For tyve år siden førte krig og konflikt til Vestbalkans splittelse. Samtidig fastsatte Den Europæiske Union Københavnskriterierne for nye medlemsstaters tiltrædelse af Unionen. Ti år senere, under topmødet i Thessaloniki i 2003, gav EU-medlemsstaterne alle landene på Vestbalkan klar udsigt til EU-medlemskab med forbehold af de nødvendige betingelsers opfyldelse, bl.a. betingelserne i stabiliserings- og associeringsprocessen.

Kroatien har opfyldt disse betingelser, og i juli 2013 blev landet den 28. EU-medlemsstat. Kroatiens tiltrædelse er et eksempel på udvidelsesprocessens reformtilskyndende og stabiliserende virkning. Den historiske aftale, som Serbien og Kosovo indgik i april, er endnu et bevis på, hvad udsigten til EU-medlemskab kan føre til, og på, at Unionen bidrager til at læge historiens dybe sår.

Københavnskriterierne er stadig lige relevante i dag, idet de afspejler de grundlæggende værdier, som EU bygger på, nemlig demokrati, retsstatsprincippet og overholdelsen af grundlæggende rettigheder. De økonomiske problemer, som EU står over for, understreger vigtigheden af de økonomiske kriterier og behovet for at konsolidere den økonomiske og finansielle stabilitet yderligere og stimulere væksten og konkurrenceevnen i udvidelseslandene.

2. Tiltrædelsesprocessen er i dag mere krævende og omfattende end tidligere, hvilket skyldes udviklingen i EU's politikker samt erfaringerne fra tidligere udvidelser. Processen bygger på strenge men rimelige betingelser, og vejen mod medlemskab afhænger af de skridt, som det enkelte land tager for at opfylde de fastsatte kriterier. Dette er afgørende, hvis udvidelsespolitikken skal være troværdig, og hvis udvidelseslandene skal føle sig tilskyndet til at gennemføre vidtrækkende reformer. En vigtig erfaring fra tidligere er vigtigheden af i første række at sikre overholdelsen af grundlæggende principper.

3. Retsstatsprincippet indtager nu en central plads i udvidelsesprocessen. Den nye strategi, som Rådet godkendte i december 2011, betyder, at landene allerede tidligt i tiltrædelsesforhandlingerne skal påbegynde retslige reformer og styrke bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og korruption. Det giver landene længst mulig tid til at skabe resultater som følge af de gennemførte reformer og sikrer dermed varige og velforankrede reformer. Denne nye strategi er et vigtigt element i forhandlingsrammen for Montenegro og bliver retningsgivende for Unionens samarbejde med de andre udvidelseslande. Visumfritagelsesprocessen har sikret borgerne på Vestbalkan markante fordele og givet landene incitamenter til at gennemføre reformer på retsstatsområdet og på grænsekontrols- og migrationsområdet. Landene er nødt til at optrappe indsatsen for at konsolidere reformerne og træffe foranstaltninger, der kan forhindre misbrug af den liberaliserede visumordning.

4. Den globale økonomiske krise har understreget, at alle lande er nødt til at styrke deres økonomiske styring. Endnu er ingen af landene på Vestbalkan fungerende markedsøkonomier. De er alle ramt af høj arbejdsløshed, især blandt unge. Det er vigtigt, at disse lande skærper reformindsatsen, så de kan opnå en holdbar vækst og løse de problemer, der står i vejen for opfyldelsen af de økonomiske kriterier og forbedringen af konkurrenceevnen. Kommissionen har fremsat en række forslag til støtte herfor, bl.a. forslag om indførelse af nationale økonomiske reformstrategier og handlingsplaner for offentlig finansforvaltning. Kommissionen vil samarbejde med større internationale finansielle institutioner for at støtte reformer, der kan føre til opfyldelsen af de økonomiske kriterier. Der vil inden for rammerne af investeringsrammen for Vestbalkan fortsat blive ydet støtte til investeringer til fremme af beskæftigelse og vækst. Det er afgørende, at der skabes nogle forhold, der i højere grad kan tiltrække udenlandske direkte investeringer.

5. Flere begivenheder i en række udvidelseslande har understreget vigtigheden af at styrke de demokratiske institutioner og indføre åbne demokratiske processer. Kommissionen tilskynder landene til at give civilsamfundet større indflydelse og til at skabe tværpolitiske platforme for EU-integration og vil støtte denne indsats med finansiel bistand. Kommissionen vil også fremme valgreformer og parlamentariske reformer og reformer af den offentlige forvaltning i tæt samarbejde med relevante internationale organisationer.

6. Den Europæiske Union er grundlagt på fælles værdier og principper, bl.a. overholdelsen af grundlæggende rettigheder. Alle landene på Vestbalkan samt Tyrkiet er nødt til at gennemføre nye reformer for at sikre, at ytringsfriheden og mindretals rettigheder, bl.a. romaers rettigheder, beskyttes i praksis. Der er behov for mere effektive foranstaltninger til at beskytte andre udsatte grupper mod forskelsbehandling, især forskelsbehandling på grund af seksuel orientering. Kommissionen vil lægge større vægt på disse spørgsmål i tiltrædelsesprocessen, bl.a. gennem en mere målrettet IPA-finansiering og øget bistand til integration af romaer via en såkaldt "romafacilitet".

7. Regionalt samarbejde og gode forbindelser til nabolandene er væsentlige elementer i stabiliserings- og associeringsprocessen. Problemer med relation til tidligere konflikter, herunder krigsforbrydelser og flygtninges tilbagevenden samt behandlingen af mindretal og sikring af lige rettigheder for alle borgere, påvirker stadig stabiliteten på Vestbalkan, og der skal findes en holdbar løsning på disse problemer. Kommissionen vil i den forbindelse fortsat støtte initiativer, der har til formål at løse historisk betingede problemer. Det regionale samarbejde skal styrkes yderligere, være rummeligt og styres regionalt. Kommissionen støtter fuldt ud arbejdet i den sydøsteuropæiske samarbejdsproces (SEECP) og Det Regionale Samarbejdsråd, herunder den regionale 2020-strategi.

8. Der er behov for en fornyet indsats for at løse bilaterale tvister mellem udvidelseslandene og med de nuværende medlemsstater. De berørte parter skal hurtigst muligt løse bilaterale problemer, som ikke må forsinke tiltrædelsesprocessen. Kommissionen tilskynder parterne til at gøre deres yderste for at løse uafklarede tvister i tråd med de etablerede principper og midler. Tiltrædelsesforhandlingerne kan være med til at skabe politiske incitamenter til at løse uoverensstemmelser. Kommissionen vil fortsat tilbyde politisk støtte og facilitering til alle berørte lande for hurtigst muligt at finde løsninger på bilaterale spørgsmål og vil fortsat aktivt støtte indsatsen i andre fora med henblik på at finde løsninger. Kommissionen vil opmuntre til, at der udvikles et net af bilaterale aftaler blandt de lande, der er part i stabiliserings- og associeringsaftaler, for at skabe en ramme for øget politisk dialog om de vigtigste spørgsmål.

9. I 2014 lanceres det andet instrument til førtiltrædelsesbistand (IPA II) for perioden frem til 2020. Inden for rammerne af IPA II vil EU fortsat yde markant støtte til udvidelseslandenes tiltrædelsesforberedelser og vil også støtte regionalt og grænseoverskridende samarbejde. Der vil være fokus på områder af fælles interesse og på større men færre projekter. De største udfordringer, som landene står over for, vil blive håndteret på en mere strategisk og sammenhængende måde ved hjælp af nye tiltag, bl.a. en sektortilgang, incitamenter til forbedring af resultaterne, øget budgetstøtte og større fokus på opnåelse af målbare resultater. For at bidrage til, at de store investeringsbehov efterkommes, og at der skabes vækst og beskæftigelse, vil Kommissionen styrke samarbejdet med internationale finansielle institutioner, så IPA-midlerne også kan tiltrække privat kapital gennem innovative finansielle instrumenter.

10. Udvidelsespolitikken er afhængig af EU-borgernes opbakning. Det er vigtigt, at medlemsstaterne sammen med EU-institutionerne fører en oplyst debat om udvidelsespolitikkens politiske, økonomiske og sociale betydning. Begge parter spiller en vigtig rolle, som består i at give borgerne faktuelle oplysninger om udvidelsespolitikken og derved oplyse dem om dens fordele, bl.a. dens vigtige bidrag til fred, sikkerhed og velstand, og drøfte eventuelle problemstillinger.

II

11. Montenegro: Indledningen af tiltrædelsesforhandlingerne sidste år markerede indgangen til en ny fase for Montenegro på landets vej mod EU. De vidtrækkende og holdbare politiske reformer, der er nødvendige for at gennemføre den nye strategi for kapitel 23 om retsvæsen og grundlæggende rettigheder og kapitel 24 om retfærdighed, frihed og sikkerhed, kræver stærk politisk vilje og større administrativ kapacitet. Tiltrædelsesprocessen skal være rummelig og hele vejen igennem aktivt inddrage civilsamfundet. Montenegro har vedtaget detaljerede handlingsplaner, som danner grundlag for en omfattende reformdagsorden, der skal føre til en styrkelse af retsstatsprincippet. Gennemførelsen af disse planer og indsatsen for at opfylde de foreløbige benchmarks for disse kapitler vil afgøre, hvor hurtigt tiltrædelsesforhandlingerne overordnet set kommer til at forløbe. I den forbindelse er gennemførelsen af forfatningsændringerne fra juli, som skal styrke retsvæsenets uafhængighed, og nye tiltag i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og korruption, også på højt niveau, afgørende.

Reformen af den offentlige forvaltning er et vigtigt indsatsområde, fordi reformen vil sikre Montenegro den nødvendige kapacitet til at anvende EU-retten, sætte ind mod politisering og øge gennemsigtigheden og professionalismen i embedsværket. De seneste måneders begivenheder, især det påståede misbrug af offentlige midler til partipolitiske formål, har fremhævet, hvor vigtigt det er at styrke borgernes tillid til de offentlige institutioner. Det er i den forbindelse vigtigt at sørge for, at der foretages en grundig og hurtig efterforskning og i givet fald træffes passende foranstaltninger. Der er også behov for en passende opfølgning af arbejdet i den parlamentariske gruppe, der beskæftiger sig med valgprocessen. Ytringsfriheden skal styrkes, bl.a. ved at sikre en behørig efterforskning af sager om vold og trusler mod journalister og ved at bringe gerningsmændene for retten. På det økonomiske område er det vigtigt at forbedre erhvervslivets vilkår og bekæmpe den høje arbejdsløshed. Det er presserende, at der sker en omstrukturering af aluminiumsproducenten KAP.

12. Serbien: 2013 har været et historisk år for Serbien på landets vej mod Den Europæiske Union. Det Europæiske Råds beslutning i juni om at åbne op for tiltrædelsesforhandlinger er starten på en vigtig ny fase i Serbiens forbindelser med Den Europæiske Union. Det er en anerkendelse af fremskridtene med gennemførelsen af vigtige reformer og den store indsats, som Serbien har gjort for at normalisere forholdet til Kosovo. I september trådte stabiliserings- og associeringsaftalen i kraft.

Serbien har aktivt og konstruktivt arbejdet hen imod en synlig og holdbar forbedring af forbindelserne med Kosovo. I april resulterede Serbiens deltagelse i den EU-støttede dialog i den skelsættende "første aftale om principperne for en normalisering af forbindelserne" med Kosovo (den første aftale), som i maj blev suppleret af en gennemførelsesplan. Gennemførelsen fortsætter og har allerede ført til en række varige ændringer i området. Parterne er også nået til enighed på energi- og telekommunikationsområdet. Serbien skal fastholde sit engagement og fortsat bidrage til en normalisering af forbindelserne med Kosovo og gennemføre alle de aftaler, der udspringer af dialogen.

Kommissionen startede screeningen af EU-retten i september og ser frem til den første regeringskonference om Serbiens tiltrædelse, som skal afholdes senest i januar 2014 efter Rådets vedtagelse af forhandlingsrammen. I denne nye krævende fase skal Serbien være særligt opmærksom på de nøgleområder, der henhører under retsstatsprincippet, navnlig gennemførelsen af reformen af retsvæsenet, bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet, reformen af den offentlige forvaltning, vigtige institutioners uafhængighed, mediefrihed, bekæmpelsen af forskelsbehandling og beskyttelsen af mindretal. Romastrategien skal gennemføres proaktivt. Serbien er nødt til at forbedre erhvervslivets vilkår og udvikle en konkurrencedygtig privat sektor. Det er også vigtigt, at der sættes ind over for den høje arbejdsløshed. Serbien skal bygge videre på det seneste års positive bidrag til det regionale samarbejde, som bl.a. omfattede en optrapning af kontakten på højt niveau med nabolandene.

13. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien: Den politiske krise, som opstod i kølvandet på hændelserne i parlamentet i slutningen af sidste år, viste, at der er dyb splittelse blandt de politiske partier, hvilket påvirker parlamentets arbejde, og at der er behov for konstruktive politikker, som er i landets interesse. Det er afgørende, at gennemførelsen af den politiske aftale af 1. marts fortsætter. EU-dagsordenen er fortsat landets strategiske prioritet. Tiltrædelsesdialogen på højt plan har været med til at skabe fremskridt på de fleste vigtige indsatsområder, bl.a. nedbringelse af sagsbehandlingstiden ved retterne og bekæmpelse af korruption. I forhold til, hvor landet befinder sig i tiltrædelsesprocessen, er det allerede kommet langt med tilpasningen af sin lovgivning og har yderligere forbedret sin evne til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab.

Den vigtigste reformindsats i det kommende år bør være den effektive gennemførelse og anvendelse af eksisterende retlige og politiske rammer. Der bør lægges særlig vægt på retsstatsprincippet, bl.a. retsvæsenets uafhængighed og opnåelse af nye resultater i bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet. Krænkelser af ytringsfriheden og mediernes vilkår generelt vækker også bekymring. Gennemgangen af Ohrid-rammeaftalen, som er særlig vigtig for forholdet mellem de forskellige befolkningsgrupper, skal færdiggøres og aftalens anbefalinger følges. Romastrategien skal gennemføres proaktivt. Der skal rettes op på den uklare skelnen mellem stat og parti, som OSCE/ODIHR konstaterede i forbindelse med tidligere valg. Der skal sættes ind over for den høje arbejdsløshed, og den offentlige finansielle forvaltning skal styrkes.

Kommissionen mener, at de politiske kriterier fortsat er opfyldt i tilstrækkelig grad, og anbefaler, at der indledes tiltrædelsesforhandlinger. Det er vigtigt, at landet kommer videre til de næste, mere udfordrende faser af udvidelsesprocessen, så det konsoliderer reformerne og får incitamenter til at indføre nye og styrker forholdet mellem de forskellige etniske befolkningsgrupper. Tiltrædelsesdialogen på højt niveau er et nyttigt værktøj, som fortsat vil være centreret om nøglespørgsmål, bl.a. gode forbindelser til nabolandene, men den kan ikke erstatte tiltrædelsesforhandlinger.

Kommissionen er fortsat af den overbevisning, at en beslutning om at indlede tiltrædelsesforhandlinger vil bidrage til at skabe de betingelser, der kan føre til en forbedring af forholdet til nabolandene generelt og navnlig til en gensidigt acceptabel løsning på navneproblematikken, hvilket Kommissionen vurderer er afgørende. Efter næsten to årtiers forhandlinger er det nødvendigt, at alle parter i FN-processen viser et stærkt politisk engagement, så der med aktiv hjælp fra det internationale samfund omsider kan findes en løsning.

Det er femte gang, at Kommissionen anbefaler, at der indledes tiltrædelsesforhandlinger med landet. Rådet har endnu ikke truffet nogen beslutning. Hvis Rådet ikke følger denne anbefaling, kan det medføre alvorlige problemer for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og EU. Det sår tvivl om udvidelsesprocessens troværdighed, eftersom processen bygger på klare betingelser og princippet om landenes egen præstation. Er EU-perspektivet ikke troværdigt, risikerer det at bringe landets reformindsats i fare.

Efter opfordring fra Det Europæiske Råd gentager Kommissionen, at den agter straks at fremsætte et forslag til forhandlingsramme, som tager hensyn til behovet for at løse navneproblematikken på et tidligt tidspunkt i tiltrædelsesforhandlingerne, og vil foretage en screening af EU-retten startende med kapitlet om retsvæsenet og grundlæggende rettigheder og kapitlet om retfærdighed, frihed og sikkerhed. Kommissionen mener, at såfremt screeningen og Rådets behandling af forhandlingsrammen kom i gang, kunne det give det nødvendige incitament til at finde en gensidigt acceptabel forhandlingsløsning på navneproblematikken, selv inden forhandlingerne om kapitlerne begynder. Hvis den nye strategi for kapitel 23 og 24 også anvendes på Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, vil det give landet de nødvendige værktøjer til at håndtere vigtige spørgsmål, som også er af betydning for medlemsstaterne og kan bidrage til holdbare reformer.

Kort inden 10-året for stabiliserings- og associeringsaftalens ikrafttræden i april 2004 opfordrer Kommissionen desuden for femte gang Rådet til at vedtage sit forslag fra 2009 om at gå videre til næste associeringsfase i tråd med de relevante bestemmelser i stabiliserings- og associeringsaftalen, hvoraf det fremgår, at associeringen skal være fuldt gennemført i løbet af overgangsperiode på højst ti år.

14. Albanien: I oktober sidste år anbefalede Kommissionen Rådet at tildele Albanien status som kandidatland, når de vigtigste foranstaltninger på områderne reform af retsvæsenet, reform af den offentlige forvaltning og ændring af parlamentets forretningsorden var blevet gennemført. Med henblik på at beslutte, hvorvidt Albanien skulle tildeles status som kandidatland, opfordrede Rådet i december 2012 Kommissionen til give meddelelse, så snart de nødvendige fremskridt var opnået, bl.a. under hensyntagen til de nye skridt, som Albanien havde taget for at bekæmpe korruption og organiseret kriminalitet, herunder ved hjælp af proaktiv efterforskning og retsforfølgning i sådanne sager. Albanien har i den forbindelse med bred politisk opbakning vedtaget de resterende vigtige reformforanstaltninger inden for det retlige område, den offentlige forvaltning og den lovgivende magt. Den internationale valgobservationsmission under ledelse af OSCE/ODIHR overvågede parlamentsvalget i juni og vurderede, at der var en reel valgkamp, at borgene deltog aktivt under hele forløbet, og at de grundlæggende frihedsrettigheder blev overholdt. I kampen mod korruption og organiseret kriminalitet har Albanien taget de første skridt til at gøre efterforskningen og retsforfølgningen mere effektiv og styrke samarbejdet mellem de retshåndhævende myndigheder. Antallet af domfældelser i sager om korruption og hvidvaskning af penge er steget, og det samme gælder antallet af efterforskninger af sager om menneskesmugling og narkotikahandel. Alle Europarådets seneste anbefalinger vedrørende finansieringen af politiske partier og lovgivningen om korruption er blevet fulgt på tilfredsstillende vis. Den nye regering i Albanien har gjort en stor indsats for at bekæmpe korruption og har gjort korruptionsbekæmpelse til et vigtigt punkt i sit program.

I lyset af at Albanien har gjort de nødvendige fremskridt, anbefaler Kommissionen, at Rådet tildeler Albanien status som kandidatland, ud fra den antagelse at Albanien fortsætter indsatsen for at bekæmpe organiseret kriminalitet og korruption.

I forlængelse af Kommissionens udtalelse fra 2010 skal Albanien gennemføre følgende vigtige tiltag, før der kan indledes tiltrædelsesforhandlinger:

1. fortsætte gennemførelsen af reformen af den offentlige forvaltning med henblik på at gøre den mere professionel og afpolitisere den

2. tage yderligere skridt til at styrke de retlige institutioners uafhængighed, effektivitet og ansvarlighed

3. gøre indsatsen i kampen mod korruption mere målrettet, bl.a. med henblik på at opnå bedre resultater i form af en mere proaktiv efterforskning og flere retsforfølgelser og domfældelser

4. gøre indsatsen i kampen mod organiseret kriminalitet mere målrettet, bl.a. med henblik på at opnå bedre resultater i form af en mere proaktiv tilgang til efterforskning, retsforfølgelse og domfældelse

5. træffe effektive foranstaltninger for at fremme beskyttelsen af menneskerettigheder, herunder romaers rettigheder, styrke politikken til bekæmpelse af forskelsbehandling og indføre formuerettigheder.

Kommissionen er parat til at støtte Albaniens indsats for at løse disse vigtige opgaver gennem deltagelse i en dialog på højt plan med landet.

En konstruktiv og bæredygtig dialog mellem regeringen og oppositionen om EU-relaterede reformer bliver afgørende, hvis Albaniens fremtid i EU skal sikres. Albaniens konstruktive engagement i det regionale samarbejde er fortsat vigtigt.

15. Bosnien-Hercegovinas EU-integrationsproces er gået i stå. Landet er nødt til straks at gennemføre Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols dom i Sejdic-Finci-sagen for at komme videre i tiltrædelsesprocessen. Det er vigtigt, at landet følger dommen, ikke kun af hensyn til dets EU-integration, men også af hensyn til præsidentskabets og folkeforsamlingens legitimitet og troværdighed. Der er valg til begge instanser i 2014. Bosnien-Hercegovina er også nødt til straks at skabe en koordineringsmekanisme vedrørende EU-anliggender, så landet kan udtale sig entydigt om EU-dagsordenen.

Hvis der ikke er den nødvendige opbakning til at gå videre i retning af EU-medlemskab, er der en stor risiko for, at førtiltrædelsesbistanden ikke vil munde ud i de forventede resultater. Eftersom der endnu ikke er fundet en løsning med hensyn til gennemførelsen af Sejdic-Finci-dommen, og der endnu ikke er indført en EU-koordineringsmekanisme, kan EU ikke fastholde det samme finansieringsniveau for førtiltrædelsesbistanden.

Kommissionen har besluttet at udskyde drøftelserne om IPA II, indtil landet er tilbage på rette kurs i sin EU-integrationsproces. Hvis der ikke sker mærkbare fremskridt, risikerer Bosnien-Hercegovina at miste betydelige IPA-midler.

EU er fast besluttet på at støtte Bosnien-Hercegovina og landets borgere i deres håb og ambitioner om at komme videre i EU-integrationsprocessen. Det videre forløb afhænger af de politiske lederes evne til at samarbejde og indgå et kompromis, der kan få gang i processen igen. Hvis der indgås et sådant kompromis, vil det være med til at genskabe borgernes tillid til ledernes evne til at skabe resultater i EU-integrationsprocessen. Det vil bane vejen for stabiliserings- og associeringsaftalens ikrafttræden og derefter en troværdig ansøgning om medlemskab.

Selv om der kun er gjort begrænsede fremskridt med den overordnede reform af retssystemet, er en række af de anbefalinger, som Kommissionen fremsatte i forbindelse med den strukturerede dialog om retlige anliggender, ved at blive gennemført. Dialogen vidner om udvidelsesdagsordenens potentiale og om, hvad et konkret engagement kan føre til. Der er også gjort visse fremskridt med at nedbringe sagsbehandlingstiden i sager om krigsforbrydelser. Grundige forberedelser på alle niveauer, som blev støttet af EU og andre internationale organisationer, har desuden gjort det muligt at foretage den længe ventede folketælling. Landet har dog stadig store problemer. Der er behov for større fokus på retsstatsområdet, bl.a. reformen af retsvæsenet og bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet, reformen af den offentlige forvaltning, ytringsfrihed, herunder foranstaltninger, der kan sætte en stopper for trusler mod journalister, og indsatsen mod forskelsbehandling, bl.a. af romaer. Der er behov for yderligere økonomiske reformer for at forbedre de ringe erhvervsvilkår og skabe et fælles økonomisk rum i landet.

Efter Kroatiens tiltrædelse finder Kommissionen det uacceptabelt, at Bosnien-Hercegovina indtil videre har afvist at tilpasse interimsaftalen og stabiliserings- og associeringsaftalen for at tage hensyn til sin traditionelle samhandel med Kroatien. Kommissionen opfordrer Bosnien-Hercegovina til straks at ændre holdning, så der hurtigst muligt kan foretages en tilpasning, der bygger på den traditionelle samhandel.

16. Kosovo: 2013 har været et historisk år for Kosovo på landets vej mod Den Europæiske Union. Rådets afgørelse fra juni om at godkende indledningen af forhandlinger om en stabiliserings- og associeringsaftale markerer starten på en vigtig ny fase i forbindelserne mellem EU og Kosovo. Det er en anerkendelse af fremskridtene med vigtige reformer og af den store indsats, som Kosovo har gjort for at normalisere sit forhold til Serbien. Forhandlingerne om aftalen vil formelt blive indledt i denne måned. Kommissionens mål er at afslutte forhandlingerne i foråret 2014, at initialisere udkastet til en aftale i løbet af sommeren og efterfølgende fremsætte forslagene for Rådet med henblik på aftalens undertegnelse og indgåelse.

Kosovo har aktivt og konstruktivt arbejdet hen imod en synlig og holdbar forbedring af forbindelserne med Serbien. I april resulterede Kosovos deltagelse i den EU-støttede dialog i den skelsættende "første aftale om principperne for en normalisering af forbindelserne" med Serbien (den første aftale), som i maj blev suppleret af en gennemførelsesplan. Gennemførelsen fortsætter og har allerede ført til en række varige ændringer i området. Parterne er også nået til enighed på energi- og telekommunikationsområdet. Kosovo skal fastholde sit engagement og bidrage til en normalisering af forbindelserne med Serbien og gennemføre alle de aftaler, der udspringer af dialogen. Kommissionen vil yde ekstra IPA-midler for at lette gennemførelsen af aftalen fra april i de berørte samfund.

Retsstatsprincippet er fortsat et vigtigt indsatsområde for Kosovo. Det er desuden en hjørnesten i den stabiliserings- og associeringsproces, som Kosovo deltager i. Den strukturerede dialog om retsstatsprincippet vil således fortsat støtte og lede Kosovo på dette område, bl.a. i drøftelserne om fremtiden for EU's retsstatsmission i Kosovo, EULEX. Kosovo træffer fortsat foranstaltninger på de prioritetsområder, der er fastsat i visumkøreplanen, og Kommissionen aflægger rapport i første halvår 2014.

Kosovo skal nu til at koncentrere sig om gennemførelsen af reformerne, hvis forpligtelserne i en kommende stabiliserings- og associeringsaftale skal kunne opfyldes. Der bør lægges særlig vægt på at bekæmpe organiseret kriminalitet og korruption, videreføre reformerne af retsvæsenet og den offentlige forvaltning, sikre mindretals rettigheder – herunder romaers rettigheder – og tage fat på handelsspørgsmål. Kosovo er nødt til straks at gå i gang med at bekæmpe arbejdsløsheden og de strukturelle svagheder, som påvirker dets arbejdsmarked.

Kommissionen opfordrer også alle stemmeberettigede til at stemme og deltage i de kommende kommunalvalg i november. Det er en vigtig mulighed for lokalsamfundet i det nordlige Kosovo til at udøve deres demokratiske rettigheder og tage fuld del i Kosovos fremtidige udvikling. Kommissionen forventer, at myndighederne vil sikre, at valgene har bred deltagelse og er i fuld overensstemmelse med de demokratiske principper.

17. Tyrkiet er kandidatland og en strategisk vigtig partner for Den Europæiske Union. I kraft af sin store, dynamiske økonomi er Tyrkiet en vigtig handelspartner for EU og en værdifuld del af EU's konkurrenceevne, takket være Toldunionen. Tyrkiet har en strategisk beliggenhed, hvad bl.a. angår energisikkerhed, og spiller en vigtig rolle i regionen. Kommissionen understreger vigtigheden af det løbende samarbejde og den igangværende dialog om udenrigspolitiske spørgsmål. Den positive dagsorden, som blev lanceret i 2012, bidrager til og supplerer fortsat tiltrædelsesforhandlingerne med Tyrkiet, men erstatter ikke forhandlingerne. Det fulde potentiale af forbindelserne mellem EU og Tyrkiet udnyttes bedst inden for rammerne af en aktiv og troværdig tiltrædelsesproces, hvor EU fortsat er retningsgivende for Tyrkiets økonomiske og politiske reformer. Øget kontakt på højt niveau mellem Tyrkiet, EU og EU-medlemsstaterne vil styrke samarbejdet yderligere.

Der er gjort vigtige reformfremskridt i løbet af de seneste 12 måneder. Den fjerde reformpakke for retsområdet styrker beskyttelsen af grundlæggende rettigheder, herunder ytringsfriheden og kampen mod straffrihed i sager om tortur og mishandling. Regeringen har indledt en historisk fredsproces, der skal sætte en stopper for terrorismen og volden i den sydøstlige del af landet og bane vejen for en løsning af det kurdiske spørgsmål. I henhold til de planlagte foranstaltninger i den demokratiseringspakke, som blev fremlagt i september 2013, skal der gennemføres yderligere reformer på en række vigtige områder, bl.a. med hensyn til anvendelsen af andre sprog end tyrkisk, mindretals rettigheder, ændring af den nuværende meget høje spærregrænse for at blive repræsenteret i parlamentet samt budgetstøtte til politiske partier. Det er vigtigt, at gennemførelsen sker i samarbejde med interessenter og i tråd med europæiske normer. Parlamentets tværpolitiske koalitionsudvalg, som blev oprettet for at udarbejde en ny forfatning, er nået til enighed om en række bestemmelser. Med vedtagelsen af en samlet lov om udlændinge og international beskyttelse er et vigtigt skridt taget med henblik på at sikre en passende beskyttelse af asylansøgere. Ombudsmandsinstitutionen er blevet etableret og udfylder allerede aktivt sin rolle. Den offentlige debat om emner, som tidligere blev betragtet som følsomme, er vokset. Tyrkiet har desuden ydet livsvigtig humanitær bistand til et stort antal syriske flygtninge. Af andre positive fremskridt kan nævnes Tyrkiets ratificering af aftalen om den transanatolske rørledning, som skal forbindes til den transadriatiske rørledning og bringe naturgas fra det Kaspiske Hav til EU via Tyrkiet.

Politiets overdrevne magtanvendelse og den generelle mangel på dialog under protesterne i maj/juni har skabt alvorlig bekymring og understreger det presserende behov for yderligere reformer og for at fremme dialogen i hele det politiske spektrum og i samfundet generelt samt for at overholde grundlæggende rettigheder i praksis. Der er iværksat en række administrative og retlige undersøgelser af politiets adfærd under protesterne. Undersøgelserne bør foretages i overensstemmelse med europæiske normer, og de ansvarlige bør stilles til regnskab. Indenrigsministeren har udsendt to cirkulærer, der skal forbedre procedurerne for politiets indgriben under demonstrationer. Det er vigtigt at gå videre med planerne om at etablere en overvågningsmekanisme for retshåndhævelse og således sikre en uafhængig kontrol med politiets adfærd. Der er behov for yderligere ændringer inden for det tyrkiske retssystem, navnlig for at styrke ytrings- og mediefriheden samt forsamlings- og foreningsfriheden, og retsplejen bør konsekvent afspejle europæiske normer. Den fjerde retslige reformpakke bør gennemføres i sin helhed. Protestbølgen i juni er også resultatet af de brede demokratiske reformer, som er blevet gennemført i løbet af det seneste årti, og af det nye dynamiske og mangfoldige civilsamfund, som skal respekteres og mere systematisk høres på alle niveauer i beslutningsprocessen, uanset hvem der har flertallet i parlamentet.

Hele denne udvikling understreger betydningen af EU's engagement og af, at EU forbliver pejlemærket for reformer i Tyrkiet. Tiltrædelsesforhandlingerne skal i det lys i gang igen under overholdelse af EU's forpligtelser og de fastsatte betingelser. Det vil i den sammenhæng være et vigtigt skridt at indlede forhandlinger om kapitel 22 om regionalpolitik, og Kommissionen håber, at regeringskonferencen finder sted hurtigst muligt. Tyrkiet har gjort fremskridt inden for en række andre forhandlingskapitler. Landet kan fremskynde forhandlingsprocessen, hvis det opfylder benchmarkene og kravene i forhandlingsrammen og overholder sine kontraktuelle forpligtelser over for EU.

Fremskridt i tiltrædelsesforhandlingerne og fremskridt med de politiske reformer i Tyrkiet er to sider af samme sag. Det er både i Tyrkiets og EU's interesse, at der hurtigst muligt fastsættes åbningsbenchmark for kapitel 23 om retsvæsen og grundlæggende rettigheder og for kapitel 24 om retfærdighed, frihed og sikkerhed, og at disse meddeles Tyrkiet, så der kan indledes forhandlinger om disse to kapitler, og EU's dialog med Tyrkiet dermed kan styrkes på områder af stor fælles interesse og støtte den igangværende reformindsats. Undertegnelsen af tilbagetagelsesaftalen mellem EU og Tyrkiet og den samtidige indledning af visumdialogen, der skal føre til visumfritagelse, kan give forbindelserne mellem EU og Tyrkiet nyt momentum og sikre begge parter konkrete fordele. Det er vigtigt, at der sker fremskridt i disse to processer, og at undertegnelsen og ratificeringen af tilbagetagelsesaftalen i Tyrkiet afsluttes hurtigt. En yderligere styrkelse af energisamarbejdet mellem EU og Tyrkiet og fremskridt i tiltrædelsesforhandlingerne vil lette sammenkoblingen og integreringen af EU's og Tyrkiets energimarkeder.

Kommissionen fremhæver alle de suveræne rettigheder, som EU-medlemsstaterne nyder, bl.a. deres ret til at indgå bilaterale aftaler og efterforske efter og udnytte egne naturressourcer i overensstemmelse med EU-retten og international ret, herunder FN's havretskonvention. I tråd med Rådets og Kommissionens holdning gennem de seneste år er det vigtigt, at Tyrkiet nu hurtigt opfylder sin forpligtelse til i fuld udstrækning at gennemføre tillægsprotokollen og skaber fremskridt, der kan normalisere forbindelserne med Republikken Cypern. Det kunne puste nyt liv i tiltrædelsesprocessen og navnlig gøre det muligt at komme videre med de otte kapitler, der er omhandlet i Rådets konklusioner fra december 2006. Kommissionen opfordrer også til at undgå enhver form for trusler eller handlinger, som kan skade de gode naboskabsforbindelser og forhindre en mindelig løsning af uoverensstemmelser. Det er afgørende, at Tyrkiet bestræber sig på og gør en konkret indsats for at finde en samlet løsning på Cypern-spørgsmålet.

18. Med hensyn til Cypern-spørgsmålet forventer Kommissionen, at det græsk-cypriotiske og det tyrkisk-cypriotiske samfund i fuld udstrækning genoptager forhandlingerne om en samlet løsning i FN-regi. Kommissionen forventer, at begge parter hurtigt gør en konstruktiv indsats og inden længe finder en holdbar løsning. Alle parter tilskyndes til at bidrage til etableringen af en positiv atmosfære mellem samfundene ved hjælp af foranstaltninger, der er til gavn for cyprioterne i deres hverdag, og til at forberede befolkningen på de kompromiser, der er nødvendige. Kommissionen mener, at fordelene ved en genforening vil veje tungere end de indrømmelser, som kan være nødvendige. Alle cyprioter vil navnlig få fuldt udbytte af udnyttelsen af olie- og gasressourcer. Kommissionen er parat til at øge sin støtte til processen, hvis de to parter ønsker det, og såfremt FN giver samtykke hertil.

19. Island: Island var nået langt i tiltrædelsesforhandlingerne, da den nye regering besluttede at indstille forhandlingerne. Tiltrædelsesprocessen er altså nu gået i stå. Regeringen har udtalt, at den vil gøre status over forhandlingerne og situationen i Den Europæiske Union. Dens vurdering vil blive forelagt for det islandske parlament og blive behandlet i de kommende måneder. Kommissionen har indstillet det forberedende arbejde vedrørende IPA II. Island forbliver under alle omstændigheder en vigtig partner for EU.

BILAG

Konklusioner vedrørende Montenegro, Serbien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kosovo, Tyrkiet og Island

Montenegro

Indledningen af tiltrædelsesforhandlinger med Montenegro i juni 2012 markerede starten på en ny og intensiv fase for Montenegro på landets vej mod EU. De vidtrækkende og holdbare politiske reformer, der er nødvendige for at gennemføre den nye strategi for kapitel 23 om retsvæsen og grundlæggende rettigheder og kapitel 24 om retfærdighed, frihed og sikkerhed, kræver stærk politisk vilje og større administrativ kapacitet. Tiltrædelsesprocessen skal være rummelig og hele vejen igennem aktivt inddrage civilsamfundet.

I løbet af rapporteringsperioden fokuserede Montenegro på forberedelsen af omfattende handlingsplaner, der bliver retningsgivende for landets reformproces på retsstatsområdet. I juni vedtog regeringen disse handlingsplaner, som udgør åbningsbenchmarkene for kapitel 23 og 24. Efter vedtagelsen af handlingsplanerne anbefalede Kommissionen i august at indlede forhandlinger om disse kapitler, og i september opfordrede Rådet Montenegro til at fremlægge sine forhandlingspositioner. Arbejdet skrider fremad i tråd med den nye strategi for disse kapitler, som indgår i forhandlingsrammen for Montenegro.

Screeningsmøderne vedrørende alle forhandlingskapitler blev afsluttet i slutningen af juni 2013. Indtil videre er forhandlingerne om to kapitler (videnskab og forskning samt uddannelse og kultur) foreløbigt afsluttet. Der er fastsat åbningsbenchmark for seks kapitler (frie varebevægelser, etableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser, konkurrencepolitik, landbrug og udvikling af landdistrikter, fødevaresikkerhed og veterinær- og plantesundhedspolitik samt regionalpolitik og koordinering af strukturinstrumenter).

Reformen af den offentlige forvaltning er et vigtigt indsatsområde, fordi reformen vil sikre Montenegro den nødvendige kapacitet til at anvende EU-retten, sætte ind mod politisering og øge gennemsigtigheden og professionalismen i embedsværket. De seneste måneders begivenheder, især det påståede misbrug af offentlige midler til partipolitiske formål, har fremhævet, hvor vigtigt det er at styrke borgernes tillid til de offentlige institutioner. Det er i den forbindelse vigtigt at sørge for, at der foretages en grundig og hurtig efterforskning og i givet fald træffes passende foranstaltninger. Der er også behov for en passende opfølgning af arbejdet i den parlamentariske gruppe, der beskæftiger sig med valgprocessen. Montenegro skal også sørge for en passende opfølgning på de flere år gamle anbefalinger fra OSCE/ODIHR vedrørende landets valglovgivning og fastsætte en klar og bredt accepteret skillelinje mellem offentlige interesser og partiinteresser. Montenegro opfylder fortsat i tilstrækkelig grad de politiske kriterier for EU-medlemskab. Parlamentsvalget og præsidentvalget i henholdsvis oktober 2012 og april 2013 har ikke ændret landets strategiske mål om at tiltræde EU. Selv om OSCE/ODIHR vurderede, at valgene blev afholdt professionelt og effektivt, var der også visse mangler. Oppositionen anerkendte ikke resultatet af præsidentvalget, hvilket førte til, at den største oppositionsgruppe boykottede parlamentet i to måneder. Boykotten sluttede efter indgåelsen af en bred politisk aftale om oprettelse af to parlamentsorganer, der skal undersøge påstandene om misbrug af offentlige midler til valgformål og udarbejde anbefalinger til forbedring af valgprocessen. Det parlamentariske undersøgelsesudvalg, der beskæftiger sig med påstandene om misbrug af offentlige midler, afsluttede sit arbejde i juli. Parlamentet formåede ikke at nå til enighed om at placere et politisk ansvar og besluttede blot at udarbejde en teknisk rapport. Der er endnu ikke sket en retslig opfølgning.

En arbejdsgruppe vedrørende opbygning af tillid i valgprocessen er allerede nået til enighed om et udkast til en lov om en fælles valgliste, som skal erstatte loven om valglister, og om ændringsforslag til loven om personlige identitetskort. På retsstatsområdet vedtog parlamentet de længe ventede forfatningsændringer, som skal styrke retsvæsenets uafhængighed, og som generelt er i tråd med Venedigkommissionens anbefalinger.

Montenegro deltager aktivt i det regionale og internationale politi- og retssamarbejde. Der er afsagt flere domme i sager om narkotikasmugling, men der har kun været ført få sager om forbrydelser såsom menneskesmugling og hvidvaskning af penge. Visse domme afsagt af retterne i første instans i sager om organiseret kriminalitet og korruption er blevet omstødt. Straffrihed i sager om mishandling af indsatte er fortsat et alvorligt problem.

Montenegro er gået forrest i indsatsen for at fremme det regionale samarbejde, og navnlig skal nævnes landets forslag om at oprette et samarbejde mellem seks balkanlande.

Med hensyn til Den Internationale Straffedomstol har Montenegro stadig en bilateral immunitetsaftale med USA fra 2007, i henhold til hvilken der indrømmes undtagelser fra domstolens kompetence. Montenegro bør tilpasse sig EU's stilling.

I et fremadrettet perspektiv skal Montenegro sørge for en politisk og juridisk opfølgning af påstandene om misbrug af offentlige midler til partipolitiske formål. Landet skal også implementere resultatet af arbejdet i den parlamentariske gruppe vedrørende valgprocessen og vedtage lovgivningsmæssige foranstaltninger og andre foranstaltninger, der kan øge den politiske opbakning og styrke offentlighedens tillid til valgprocessen og statslige institutioner.

Hvis offentlighedens tillid til staten skal øges, kræver det en yderligere styrkelse af retsstaten. En effektiv og rettidig gennemførelse af Montenegros handlingsplaner på disse områder har derfor afgørende betydning. Der bør rettes særligt fokus på reformer, der forbedrer retsvæsenets uafhængighed, ansvarlighed og professionalisme, gennem en styrkelse af de foranstaltninger, der beskytter integriteten, og anvendelse af meritokratiske udnævnelsesprocedurer. Gennemførelsen af de forfatningsmæssige ændringer vil spille en vigtig rolle i den forbindelse. Montenegro er samtidig nødt til at skabe flere resultater med hensyn til systematisk efterforskning og retsforfølgelse i sager om korruption og organiseret kriminalitet, herunder på højt niveau, og med hensyn til indførelsen af sanktioner, der står i rimeligt forhold til den begåede kriminalitets grovhed.

Ytringsfriheden skal styrkes, bl.a. ved at sikre en behørig efterforskning af sager om vold og trusler mod journalister og ved at retsforfølge gerningsmændene. De retslige myndigheder og de retshåndhævende myndigheder skal gøre en større indsats for at rette op på den manglende beskyttelse af menneskerettighederne, især udsatte gruppers rettigheder. Romaerne er udsat for forskelsbehandling, især krænkes deres sociale og økonomiske rettigheder, og de er fortsat underrepræsenteret på politisk niveau. Aktivistiske lesbiske, bøsser, biseksuelle, transkønnede og interseksuelle udsættes fortsat for forskelsbehandling, overfald anmeldes sjældent, og sanktionerne er endnu ikke blevet skærpet.

Vedtagelsen af planen for omstrukturering af den offentlige sektor og ikrafttrædelsen af den nye lov om tjenestemænd og statsligt ansatte er positive skridt. En retfærdig og konkurrencebaseret ansættelsesprocedure for tjenestemænd er en forudsætning for at kunne udvikle en professionel forvaltning. Sagen om de udaterede afskedsbegæringer vækker bekymring, og afskedsbegæringerne bør sendes tilbage til de ansatte, som har underskrevet dem.

Angående de økonomiske kriterier har Montenegro gjort visse nye fremskridt for at blive en fungerende markedsøkonomi. Landet forventes at kunne modstå konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen på mellemlang sigt, såfremt det fortsætter bestræbelserne på at rette op på eksisterende svagheder ved hjælp af passende makroøkonomiske politikker og strukturreformer.

I 2012 var Montenegro i recession, men landet kom ud af recessionen igen i 2013. En stærk turistsektor og stabile udenlandske direkte investeringer samt en stigning i eksporten af elektricitet bidrog til de positive konjunkturændringer og kompenserede for en svag indenlandsk efterspørgsel. Underskuddet på de løbende poster er faldende, men stadig meget højt. I juli blev der indgivet konkursbegæring mod aluminiumsproducenten KAP, hvilket udgør en risiko for de offentlige finanser i lyset af statens store eventualforpligtelser. Arbejdsløsheden er fortsat meget høj. Långivningen kom i gang igen efter fire år med kreditstramninger, men de mange misligholdte lån påvirker stadig bankernes kapitalgrundlag og dermed långivningsmulighederne.

For at løse de eksisterende økonomiske problemer og mindske de eksterne ubalancer er Montenegro nødt til at styrke konkurrenceevnen ved at forbedre produktiviteten og tiltrække flere udenlandske direkte investeringer inden for andre sektorer end turisme og fast ejendom. Etableringen af gode vilkår for erhvervslivet hindres fortsat af de svage retsstatsforhold og korruption. Den høje arbejdsløshed kræver, at forskellen mellem udbud og efterspørgsel af kvalifikationer mindskes, og at der åbnes op for en mere uafhængig lønfastsættelse på virksomhedsniveau. Desuden skal den offentlige arbejdsformidling styrkes, så aktiveringspolitikkerne kan gennemføres, og der kan skabes et rummeligt og effektivt arbejdsmarked. Myndighederne bør objektivt vurdere, om aluminiumskonglomeratet vil kunne overleve på markedsvilkår, og finde den bedst mulige løsning uden at øge presset på de offentlige finanser yderligere. Den finanspolitiske konsolidering bør fortsætte, herunder indsatsen for at inddrive skatte- og afgiftsrestancer. De mange misligholdte lån vækker fortsat bekymring, og der er behov for et styrket banktilsyn for at kontrollere, at hensættelseskravene overholdes. Den uformelle økonomi er fortsat et alvorligt problem.

Med hensyn til evnen til at påtage si