Forslag til RÅDETS BESLUTNING om indførelse af visuminformationssystemet (VIS)

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Overordnet formål

Udvikling og indførelse af et visuminformationssystem (VIS), som Rådet definerer som et system for udveksling af visumoplysninger mellem medlemsstaterne [1], kræver, at der etableres et omfattende retsgrundlag. Da der stadig er behov for Rådets politiske retningslinjer for de basale elementer i VIS, vil et fuldstændigt forslag til retsakt om indførelse af VIS først blive fremsat senere. En sådan retsakt vil især indeholde en definition af systemet og dets anvendelse, herunder hvilke kategorier af data der skal indgå i systemet, formålet med at lade dem indgå og kriterierne for udvælgelse heraf, regler for indholdet af VIS-optegnelser, myndighedernes adgangsret med henblik på at indlæse, opdatere og konsultere data og regler for beskyttelse af personoplysninger og kontrol hermed.

[1] Se del I i Retningslinjer for indførelsen af et "fælles system for udveksling af visumoplysninger" (Rådets dokument 9615/02 VISA 92 COMIX 386).

Dette forslag skal gøre det muligt at udvikle VIS ved hjælp af fællesskabsmidler fra og med 2004 i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaten, mens udviklingen af de nationale strukturer bliver medlemsstaternes ansvar.

2. Baggrund

Den 20. september 2001 opfordrede Rådet (RIA) i punkt 26 i sine konklusioner Kommissionen til at forelægge forslag med henblik på etablering af et net til udveksling af oplysninger om udstedte visa.

Det Europæiske Råd i Laeken den 14.-15. december 2001 anmodede i konklusionernes punkt 42 Rådet og medlemsstaterne om at træffe foranstaltninger til at indføre et fælles visumidentifikationssystem.

I Kommissionens meddelelse af 18. december 2001 til Rådet og Europa-Parlamentet om Udvikling af Schengen-Informationssystem II hed det: "En ny funktion i forbindelse med udveksling af oplysninger om udstedte visa vil komme til at omfatte oplysninger, der allerede i dag indhentes eller kræves af visumansøgeren. En sådan visumfunktion kunne navnlig være nyttig som et identifikationsmiddel, når der er tale om at bekæmpe terrorisme og organiseret kriminalitet, sikre ægtheden af visa udstedt ved de ydre grænser, forbedre behandlingen af visumansøgninger ved at gøre det lettere at kontrollere den rejsendes hæderlige motiver (fra og med visumansøgning nummer to), indføre lettelser for rejsende, der har mistet deres rejsedokumenter, og lette hjemsendelse af illegale indvandrere".

I den samlede plan for bekæmpelse af ulovlig indvandring og menneskehandel i EU, som Rådet (RIA) vedtog den 28. februar 2002 på grundlag af Kommissionens meddelelse af 15. november 2001 til Rådet og Europa-Parlamentet om en fælles politik mod ulovlig indvandring, åbnes der blandt de foranstaltninger og aktioner vedrørende visumpolitik, der indgår i planen, mulighed for at udvikle et europæisk visumidentifikationssystem med henblik på at bidrage til at tilvejebringe sikrere dokumenter.

I planens punkt 36 henvises til konklusionerne fra Rådets (RIA) møde den 20. september 2001, og det hedder endvidere: "Gennem analyser og feasibility-undersøgelser kunne man undersøge, om et simpelt elektronisk system kunne udbygge begrebet sikre dokumenter ved at indføre en dobbelt identifikationsproces på basis af sikre dokumenter og en database."

I punkt 37 hedder det: "For at sikre, at oplysningerne bliver så omfattende og nyttige som muligt for de kompetente tjenester, bør databasen ikke kun omfatte udstedte visa, men bør også indeholde oplysninger om visumansøgninger og -afslag."

I punkt 38 tilføjes: "Et sådant system kunne omfatte oplysninger, der allerede indsamles eller kræves af visumansøgere i dag, bl.a. personoplysninger. Desuden kunne det omfatte optagelse og lagring af et digitalt foto samt ansøgerens biometriske data. Rejsedokumenter kunne også scannes og lagres, hvilket ville give to betydelige fordele. For det første kunne senere forfalskninger af rejsedokumentet let afsløres ved at sammenligne rejsedokumentet med et faksimile. For det andet kunne den lagrede kopi af rejsedokumentet bruges til hurtigt at opnå nye rejsedokumenter, hvis en person skal rejse ud af landet, men søger at sløre sin identitet. Udviklingen af et sådant system skulle under alle omstændigheder ske på basis af en klar definition af behov og mål samt en indgående vurdering af eksisterende initiativer (bl.a. de muligheder, der allerede findes via SIS og Vision) og de ressourcer, det vil kræve."

Rådet (RIA) vedtog den 13. juni 2002 retningslinjer for indførelsen af et fælles system for udveksling af visumoplysninger [2]. I henhold til disse retningslinjer er visuminformationssystemet et system for udveksling af visumoplysninger mellem medlemsstaterne, som "skal opfylde følgende målsætninger:

[2] Rådets dokument 9615/02 VISA 92 COMIX 386.

a) Være et instrument, der gør det lettere at bekæmpe svig i kraft af en bedre gensidig information af medlemsstaterne (konsulater og grænseovergangssteder) om visumansøgninger og behandlingen heraf.

b) Bidrage til at forbedre det konsulære samarbejde og udvekslingen af oplysninger mellem de centrale konsulære myndigheder.

c) Gøre det lettere at fastslå, om indehaveren og ihændehaveren af visummet er den samme, når der foretages kontrol ved de ydre grænser eller indvandrings- og politikontrol.

d) Bidrage til at forebygge "visum shopping".

e) Lette anvendelsen af Dublin-konventionen [3] om fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning.

[3] Erstattet af Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 af 18.2.2003 ("Dublin II" - EFT L 50 af 25.2.2003, s. 1), dog ikke for Danmarks vedkommende.

f) Bidrage til identifikation og dokumentation med hensyn til personer, der er indrejst ulovligt uden papirer, og lette den administrative del af tredjelandsstatsborgeres tilbagesendelse.

g) Bidrage til en bedre forvaltning af den fælles visumpolitik og til den indre sikkerhed samt til bekæmpelse af terrorisme."

Det Europæiske Råd i Sevilla den 21.-22. juni 2002 opfordrede Rådet og Kommissionen til inden for rammerne af deres respektive beføjelser, at give absolut højeste prioritet til snarest muligt at indføre et fælles visumidentifikationssystem på grundlag af en feasibility-undersøgelse og på baggrund af Rådets retningslinjer.

Kommissionen indledte den 16. september 2002 en feasibility-undersøgelse om de tekniske og finansielle aspekter af VIS. Resultaterne heraf blev forelagt Rådet i maj 2003.

På grundlag af konklusionerne fra Det Europæiske Råds møder i Laeken og Sevilla understregede Rådet (RIA) den 5.-6. juni 2003 vigtigheden af at oprette et fælles europæisk system for udveksling af visumoplysninger og hilste den feasibility-undersøgelse, som Kommissionen fremlagde, velkommen. Det bekræftede desuden målsætningerne for et sådant visuminformationssystem (VIS), som skitseret i de retningslinjer, Rådet vedtog den 13. juni 2002, og opfordrede Kommissionen til at fortsætte sit forberedende arbejde med udviklingen af visuminformationssystemet i samarbejde med medlemsstaterne på grundlag af en centraliseret arkitektur, idet der tages hensyn til muligheden for en fælles teknisk platform med SIS II, men uden at forsinke udviklingen af SIS II [4].

[4] Se konklusionerne om udviklingen af visuminformationssystemet (VIS), Rådets dokument 9845/03, s. 16.

Under henvisning til Rådets konklusioner af 5. juni 2003 om udviklingen af visuminformationssystemet (VIS) fandt Det Europæiske Råd i Thessaloniki den 19.-20. juni 2003 (punkt 11 i konklusionerne) det nødvendigt, at "der efter Kommissionens feasibility-undersøgelse af VIS for at tilgodese de foretrukne valgmuligheder snarest muligt fastlægges retningslinjer vedrørende planlægningen af systemets udvikling, det rette retsgrundlag for dets oprettelse og tildelingen af de nødvendige finansielle midler inden for rammerne af de finansielle overslag. Der er i den forbindelse brug for en sammenhængende strategi i EU med hensyn til biometriske identifikationer eller biometriske data, idet målet må være harmoniserede løsninger for så vidt angår tredjelandsstatsborgeres rejsedokumenter, EU-borgeres pas og informationssystemerne (VIS og SIS II). Det Europæiske Råd opfordrer Kommissionen til at udarbejde passende forslag, i første omgang vedrørende visa, under fuld overholdelse af den planlagte frist for indførelse af Schengen-informationssystem II."

3. Beslutningens indhold

Indførelsen af VIS kræver udarbejdelse af et videregående fuldstændigt forslag, der afhænger af Rådets politiske retningslinjer om de grundlæggende elementer i VIS.

Inden denne videregående retsakt foreligger, giver denne beslutning Kommissionen mandat til at forberede den tekniske udvikling af VIS og tilvejebringe det krævede retsgrundlag for indføjelse af de nødvendige bevillinger til udvikling af VIS i Fællesskabets budget og gennemførelse af denne del af budgettet. Endvidere vil Kommissionen blive bistået af SIS II's udvalg [5] i overensstemmelse med forvaltningsprocedurerne. Det er passende at benytte det eksisterende udvalg, især med henblik på synergi mellem VIS og SIS II og af hensyn til det generelle ønske om at mindske antallet af udvalg.

[5] Oprettet i henhold til artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2424/2001 (EFT L 328 af 13.12.2001, s. 4).

Denne beslutning berører ikke fremtidig vedtagelse af den nødvendige lovgivning om oprettelse af VIS, som skal indeholde detaljerede beskrivelser af driften og brugen af VIS. En sådan videregående retsakt skal især definere systemet og dets drift, herunder hvilke kategorier af data der skal indlæses i systemet, formålet med at indlæse dem og kriterierne for udvælgelse heraf, regler for indholdet af VIS-optegnelser, myndighedernes adgangsret med henblik på at indlæse, opdatere og konsultere data og regler for beskyttelse af personoplysninger og kontrol hermed.

4. Retsgrundlag

Retsgrundlaget for denne beslutning er EF-traktatens artikel 66. Den vedrører udvikling af et system til udveksling af visumoplysninger mellem medlemsstater, "der har afskaffet kontrollen ved de indre grænser" og deltager "i ordningen med fri bevægelighed uden kontrol ved de indre grænser" [6]. Derfor vedrører beslutningen ikke væsentlige visumpolitiske foranstaltninger. Da VIS omfatter udveksling af visumoplysninger mellem de relevante afdelinger i medlemsstaternes administration, der er ansvarlige for at udstede og kontrollere visa, er EF-traktatens artikel 66 det rette retsgrundlag, da den giver Rådet mulighed for at træffe foranstaltninger, der sikrer samarbejdet mellem de relevante afdelinger i medlemsstaternes administration inden for områder, der er omfattet af EF-traktatens afsnit IV, samt mellem disse afdelinger og Kommissionen [7].

[6] Se afsnit III i retningslinjer for indførelsen af et fælles system for udveksling af visumoplysninger (Rådets dokument 9615/02 VISA 92 COMIX 386, s. 9).

[7] Hidtil er EF-traktatens artikel 66 blevet anvendt som retsgrundlag for to af Rådets retsakter, nemlig Rådets forordning (EF) nr. 2424/2001 af 6. december 2001 om udviklingen af anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II) (EFT L 328 af 13.12.2001, s. 4) og Rådets beslutning af 13. juni 2002 om vedtagelse af et handlingsprogram for administrativt samarbejde på områderne ydre grænser, visum, asyl og indvandring (ARGO-programmet) (EFT L 161 af 19.6.2002, s. 11).

I henhold til EF-traktatens artikel 67, stk. 1, træffer Rådet afgørelse med enstemmighed på forslag af Kommissionen eller på initiativ af en medlemsstat og efter høring af Europa-Parlamentet i den nuværende overgangsperiode på fem år efter Amsterdam-traktatens ikrafttrædelse. Efter den 1. maj 2004 handler Rådet med kvalificeret flertal, jf. protokollen om EF-traktatens artikel 67, der blev vedtaget i Nice.

5. Medlemsstaterne

Da initiativet vedrører udveksling af visumoplysninger mellem medlemsstater, der har afskaffet kontrollen ved de indre grænser og deltager "i ordningen med fri bevægelighed uden kontrol ved de indre grænser, er der tale om en forholdsregel til støtte for den fælles visumpolitik og dermed en udvikling af Schengen-reglerne. Derfor finder de procedurer anvendelse, der er fastsat i associeringsaftalen [8] indgået mellem Rådet og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne.

[8] EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

I henhold til artikel 4 og 5 i protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union og Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne [9], og Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne [10], deltager Det Forenede Kongerige og Irland ikke i vedtagelsen af beslutningen og er ikke bundet af den eller underlagt dens anvendelse.

[9] EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43.

[10] EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20.

I henhold til den protokol om Danmarks stilling, der er vedhæftet EU-traktaten og EF-traktaten, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af beslutningen og er derfor ikke bundet af den eller underlagt dens anvendelse. Eftersom beslutningen er en retsakt, som skal bygge videre på Schengen-reglerne i overensstemmelse med EF-traktatens afsnit IV, finder ovennævnte protokols artikel 5 anvendelse.

Da initiativet er en retsakt, der bygger videre på Schengen-reglerne eller på anden måde er forbundet hermed, jf. tiltrædelsesaktens artikel 3, stk. 2, gælder det først i en ny medlemsstat, når Rådet har vedtaget en beslutning herom og på de betingelser, der er fastsat heri.

6. Subsidiaritet og proportionalitet

Forslaget udgør et passende lovgivningsmæssigt grundlag for anvendelse af De Europæiske Fællesskabers almindelige budget til at udvikle et fælles system til udveksling af visumoplysninger mellem medlemsstaterne, der består af et centralt visuminformationssystem (CS-VIS), et nationalt interface i hver enkelt medlemsstat (NI-VIS) og kommunikationsinfrastrukturen mellem CS-VIS og de nationale interfaces. Da denne beslutning udgør en videreudvikling af Schengen-reglerne, skal Island og Norge associeres. Disse målsætninger kan medlemsstaterne ikke i tilstrækkelig grad selv opfylde, og på grund af aktionens omfang og virkninger kan den bedre udføres på fællesskabsplan.

Udviklingen af VIS vil kræve omfattende arbejde med implementeringen af den tekniske platform, herunder den generelle projektstyring. Endvidere må man påregne yderligere lovgivning vedrørende kommende funktioner og de forskellige muligheder for driften af VIS på mellemlang til lang sigt. Dette initiativ går derefter ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at opfylde de umiddelbare målsætninger.

7. Finansielle virkninger

Virkningen for Fællesskabernes budget af udviklingen af VIS, der består af et centralt visuminformationssystem (CS-VIS), et nationalt interface i hver enkelt medlemsstat (NI-VIS) og kommunikationsinfrastrukturen mellem CS-VIS og de nationale interfaces, fremgår af finansieringsoversigten (bilag).

I finansieringsoversigten er angivet det budget, der er påkrævet for udviklingen af VIS fra og med 2004, for så vidt angår alfanumeriske data og fotografier, mens den biometriske komponent og muligvis en komponent til brug af scannede dokumenter - afhængigt af Rådets afgørelse - kan udvikles senere.

Disse budgettal omfatter ikke virkningerne for andre nationale infrastrukturer i medlemsstaterne end de nationale interfaces, som medlemsstaterne udvikler. Medlemsstaterne vil således skulle bære en yderligere finansiel byrde til udvikling af disse infrastrukturer, især med henblik på tilpasning af de eksisterende nationale systemer til VIS, verdensomspændende tilslutninger af konsulater samt udstyr, forsendelse og træning. Som et element i de enkelte medlemsstaters respektive vurderinger indeholder feasibility-undersøgelsen omkostningsoverslag for kontorer, der udsteder visa på grundlag af en standardkonfiguration.

8. Bemærkninger til artiklerne

Artikel 1

I denne artikels stk. 1 hedder det, at et system til udveksling af visumoplysninger mellem medlemsstaterne, kaldet "visuminformationssystemet" (VIS), herved oprettes, og at VIS skal give de autoriserede nationale myndigheder, som vil blive defineret i den anden retsakt, mulighed for at indlæse visumoplysninger i systemet og konsultere disse oplysninger elektronisk.

I stk. 2 hedder det, at VIS skal baseres på en centraliseret struktur, som vedtaget af Rådet (RIA) den 5.-6. juni 2003, og at VIS skal bestå af et centralt visuminformationssystem (CS-VIS), et nationalt interface i hver enkelt medlemsstat (NI-VIS), som skal fungere som bindeled til de relevante centrale nationale myndigheder i de forskellige medlemsstater, og kommunikationsinfrastrukturen mellem CS-VIS og de nationale interfaces.

Artikel 2

Denne artikel giver Kommissionen mandat til at udvikle VIS, som defineret i artikel 1, og fastslår, at anden national infrastruktur end de nationale interfaces skal udvikles af medlemsstaterne.

Artikel 3 og 4

Disse artikler fastslår, at de foranstaltninger, der er nødvendige for at udvikle VIS, skal træffes i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [11], og at Kommissionen skal bistås af det SIS II-udvalg, der blev oprettet ved artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2424/2001 af 6. december 2001 om udviklingen af anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II) [12].

[11] 1999/468/EF, EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

[12] EFT L 328 af 13.12.2001, s. 4.

Desuden beskrives disse foranstaltninger i artikel 3. Punkt a) vedrører udformningen af systemets fysiske arkitektur, herunder dets kommunikationsnet. Punkt b) omhandler tekniske aspekter af brugen af systemet, herunder fortrolighed og transmission, lagring og sletning af oplysninger. Punkt c) vedrører tekniske aspekter af testning og installation af systemet, mens punkt d) omhandler tekniske aspekter af migration, integration og support.

I artikel 4, stk. 2-3 fastslås det, at artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF gælder, og at udvalget skal vedtage sin forretningsorden. Samtidig fastsættes den periode, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF.

Artikel 5

I henhold til denne artikel er Kommissionen forpligtet til at fremlægge årlige statusrapporter for Europa-Parlamentet og Rådet om udviklingen af VIS.

Artikel 6 og 7

Her fastsættes beslutningens ikrafttrædelsesdato, og det præciseres, at den er rettet til medlemsstaterne.

2004/0029 (CNS)

Forslag til RÅDETS BESLUTNING om indførelse af visuminformationssystemet (VIS)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 66,

under henvisning til Kommissionens forslag [13],

[13] EFT C , , s. .

under henvisning til Europa-Parlamentets udtalelse [14], og

[14] EFT C , , s. .

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det Europæiske Råd i Sevilla den 21.-22. juni 2002 betegnede indførelse af et fælles visumidentifikationssystem som absolut højeste prioritet og opfordrede til indførelse heraf hurtigst muligt på grundlag af en feasibility-undersøgelse og de retningslinjer, Rådet vedtog den 13. juni 2002.

(2) Den 5.-6. juni 2003 hilste Rådet den feasibility-undersøgelse velkommen, som Kommissionen havde fremlagt i maj 2003, og bekræftede målsætningerne for et visuminformationssystem (VIS), som skitseret i retningslinjerne, og opfordrede Kommissionen til at fortsætte sit forberedende arbejde med udviklingen af visuminformationssystemet i samarbejde med medlemsstaterne på grundlag af en centraliseret arkitektur under hensyntagen til muligheden for en fælles teknisk platform med SIS II.

(3) Det Europæiske Råd i Thessaloniki den 19.-20. juni 2003 fandt det nødvendigt, at der efter feasibility-undersøgelsen snarest muligt fastlagdes retningslinjer for planlægningen af udviklingen af VIS, at det rette retsgrundlag for dets oprettelse blev fastsat, samt at de nødvendige finansielle midler blev bevilget.

(4) Denne beslutning udgør det påkrævede retsgrundlag for opførelse af de nødvendige bevillinger til udvikling af VIS på budgettet for De Europæiske Fællesskabers budget og gennemførelse af denne del af budgettet.

(5) De foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre denne beslutning, skal vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [15].

[15] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(6) Da udviklingen af et fælles visuminformationssystem ikke i tilstrækkelig grad kan foretages af medlemsstaterne og derfor på grund af aktionens omfang og virkninger bedre kan udføres på fællesskabsplan, kan Fællesskabet træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet som fastsat i traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, som det fremgår af denne artikel, går denne beslutning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

(7) Denne beslutning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der er fastsat i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

(8) I overensstemmelse med artikel 1 og 2 i den protokol om Danmarks stilling, der er vedhæftet EU-traktaten og EF-traktaten, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af beslutningen og er derfor ikke bundet af den eller underlagt dens anvendelse. Eftersom beslutningen bygger videre på Schengen-reglerne i overensstemmelse med EF-traktatens tredje del, afsnit IV, skal Danmark senest seks måneder efter vedtagelsen af dette instrument træffe afgørelse om, hvorvidt landet vil gennemføre det i sin nationale lovgivning.

(9) Hvad angår Island og Norge udgør denne beslutning en udvikling af Schengen-reglerne, som omhandlet i aftalen mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne [16], der falder ind under det område, der henvises til i artikel 1, punkt B, i Rådets afgørelse af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til den aftale, som Rådet for Den Europæiske Union har indgået med Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og den videre udvikling af Schengen-reglerne [17].

[16] EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

[17] EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31.

(10) Der skal udarbejdes en ordning, der giver mulighed for, at repræsentanter fra Island og Norge kan associeres arbejdet i de udvalg, der bistår Kommissionen ved udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser. En sådan ordning er blevet drøftet i den brevveksling mellem Fællesskabet og Island og Norge, som er vedhæftet ovennævnte associeringsaftale [18].

[18] EFT L 176 af 10.7.1999, s. 53.

(11) Denne beslutning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengen-reglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne [19]. Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen og er ikke bundet af eller underlagt dens anvendelse.

[19] EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43.

(12) Denne beslutning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengen-reglerne, som Irland ikke deltager i, i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne [20]. Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen og er ikke bundet af eller underlagt dens anvendelse.

[20] EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20.

(13) Denne beslutning er en retsakt, der bygger videre på Schengen-reglerne eller på anden måde er forbundet hermed, jf. tiltrædelsesaktens artikel 3, stk. 2, og træder derfor først i kraft, når kontrollen ved de indre grænser er ophævet -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

1. Et system til udveksling af visumoplysninger mellem medlemsstaterne, benævnt "visuminformationssystemet" (VIS), som skal give de autoriserede nationale myndigheder mulighed for at indlæse og opdatere visumdata og konsultere dem elektronisk, oprettes hermed.

2. Visuminformationssystemet skal baseres på en centraliseret arkitektur og bestå af et centralt informationssystem, herefter kaldt "det centrale visuminformationssystem" (CS-VIS), en interface i hver medlemsstat, herefter kaldt "det nationale interface" (NI-VIS), som skal fungere som bindeled til de relevante centrale nationale myndigheder i de forskellige medlemsstater, og kommunikationsinfrastrukturen mellem det centrale visuminformationssystem og de nationale interfaces.

Artikel 2

1. Visuminformationssystemet udvikles af Kommissionen.

2. De nationale infrastrukturer udvikles af medlemsstaterne.

Artikel 3

De foranstaltninger, der er nødvendige for at udvikle visuminformationssystemet, skal træffes i overensstemmelse med de forvaltningsprocedurer, der er nævnt i artikel 4, stk. 2, og skal omfatte følgende:

(a) udformningen af systemets fysiske arkitektur, herunder dets kommunikationsnet

(b) tekniske aspekter af brugen af systemet, herunder fortrolighed og transmission, lagring og sletning af oplysninger

(c) tekniske aspekter af testning og installation af systemet

(d) tekniske aspekter af migration, integration og support.

Artikel 4

1. Kommissionen vil blive bistået af det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning nr. 2424/2001.

2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 4 og 7 i Rådets afgørelse 1999/468/EF anvendelse.

Den periode, der er fastsat i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF, er på to måneder.

3. Udvalget vedtager sin egen forretningsorden.

Artikel 5

Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en årlig statusrapport om udviklingen af visuminformationssystemet, første gang ved udgangen af det år, der følger efter undertegnelsen af kontrakten om udvikling af VIS.

Artikel 6

Denne beslutning får virkning på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 7

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

Politikområder: RIA

Aktiviteter: Samarbejde under EF-traktatens afsnit IV (visum, asyl, indvandring og andre politikker i forbindelse med den frie bevægelighed for personer)

Titel: Udvikling af VIS-systemet

1. BUDGETPOST (nummer og betegnelse)

18.08.03 Visuminformationssystemet

2. SAMLEDE TAL

2.1. Samlet rammebevilling (del B):

30 mio. EUR som forpligtelsesbevilling frem til 2006.

2.2. Gennemførelsesperiode:

Ubestemt varighed:

2004-2006: Udviklingsomkostninger

2007-2009 og efterfølgende år: Driftsomkostninger

De beløb, der er opført for perioden 2004-2006, svarer til programmeringen i de nuværende finansielle overslag. Beløbene for 2007-2009 og de efterfølgende år er vejledende og afhænger af programmeringen i de kommende finansielle overslag.

2.3. Samlet flerårigt skøn over udgifterne:

(a) Forfaldsplan for forpligtelses- og betalingsbevillinger (finansieringstilskud)

Mio. EUR

>TABELPOSITION>

Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet med henblik på Det Europæiske Råds møde i Thessaloniki om udformningen af en fælles politik vedrørende ulovlig indvandring, menneskesmugling og handel, de ydre grænser og tilbagesendelse af personer med ulovligt ophold [21] indeholdt højere prognoser for udviklingen af VIS (2004 10 mio. EUR, 2005 15 mio. EUR og 2006 20 mio. EUR). Forskellen skyldes især, at der ikke indgår nogen form for biometriske moduler.

[21] KOM (2003) 323 endelig af 3.6.2003.

(b) Personale- og andre driftsudgifters samlede budgetvirkninger

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

2.4. Forenelighed med den finansielle programmering og de finansielle overslag

[X] Forslaget er foreneligt med den gældende finansielle programmering.

2.5. Virkninger for budgettets indtægtsside:

[X] Virkningerne er følgende:

Dette forslag er en udvikling af Schengen-reglerne, som defineret i bilag A til aftalen af 18. maj 1999 mellem Rådet og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne [22]. I artikel 12, stk. 1, sidste afsnit hedder det:

[22] EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

"Hvis driftsomkostningerne opføres på De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, deltager Island og Norge i disse omkostninger ved at bidrage til det omhandlede budget med et årligt beløb i overensstemmelse med den procentdel, som deres lands bruttonationalindkomst udgør i forhold til alle de deltagende staters bruttonationalindkomst."

Bidrag fra Island/Norge: 2,128 % (tal fra 2002)

Mio. EUR (1 decimal)

>TABELPOSITION>

3. BUDGETSPECIFIKATIONER

>TABELPOSITION>

4. RETSGRUNDLAG

Denne oversigt ledsager et lovgivningsmæssigt forslag i henhold til EF-traktatens artikel 66.

Da der stadig er behov for Rådets politiske retningslinjer for de basale elementer i VIS, vil et fuldstændigt forslag til retsakt om etablering af VIS først blive fremsat senere. En sådan retsakt vil især indeholde en definition af systemet og dets anvendelse, herunder hvilke kategorier af data der skal indlæses i systemet, formålet med at indlæse dem og kriterierne for udvælgelse heraf, regler for indholdet af VIS-optegnelser, myndighedernes adgangsret med henblik på at indlæse, opdatere og konsultere data og regler for beskyttelse af personoplysninger og kontrol hermed.

5. BESKRIVELSE OG BEGRUNDELSE

5.1. Behov for EU-foranstaltninger [23]

[23] Nærmere oplysninger i særskilt begrundelse.

5.1.1. Mål

Svar på Det Europæiske Råds konklusioner fra mødet i Laeken (punkt 42) og Sevilla, hvor man i punkt 30 opfordrede Rådet og Kommissionen til inden for rammerne af deres respektive beføjelser, at give absolut højeste prioritet til snarest muligt at indføre et fælles visumidentifikationssystem på grundlag af en feasibility-undersøgelse og på baggrund af de retningslinjer, Rådet vedtog den 13. juni 2003.

I disse retningslinjer defineres VIS som et system for udveksling af visumoplysninger mellem medlemsstaterne, som "skal opfylde følgende målsætninger:

a) Være et instrument, der gør det lettere at bekæmpe svig i kraft af en bedre gensidig information af medlemsstaterne (konsulater og grænseovergangssteder) om visumansøgninger og behandlingen heraf.

b) Bidrage til at forbedre det konsulære samarbejde og udvekslingen af oplysninger mellem de centrale konsulære myndigheder.

c) Gøre det lettere at fastslå, om indehaveren og ihændehaveren af visummet er den samme, når der foretages kontrol ved de ydre grænser eller indvandrings- og politikontrol.

d) Bidrage til at forebygge "visum shopping".

e) Lette anvendelsen af Dublin-konventionen [24] om fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning.

[24] Erstattet af Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 af 18.2.2003 ("Dublin II - EFT L 50 af 25.2.2003, s. 1), undtagen for Danmarks vedkommende.

f) Bidrage til identifikation og dokumentation med hensyn til personer, der er indrejst ulovligt uden papirer, og lette den administrative del af tredjelandsstatsborgeres tilbagesendelse.

g) Bidrage til en bedre forvaltning af den fælles visumpolitik og til den indre sikkerhed samt til bekæmpelse af terrorisme."

Dette forslag skal gøre det muligt at udvikle VIS ved hjælp af fællesskabsmidler fra og med 2004 i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaten, mens udviklingen af de nationale strukturer blive medlemsstaternes ansvar.

5.1.2. Dispositioner, der er truffet på grundlag af forhåndsevalueringen

Som svar på konklusionerne fra Sevilla indledte Kommissionen den 16. september 2002 en feasibility-undersøgelse om de tekniske og finansielle aspekter af VIS. Resultaterne heraf blev forelagt Rådet i maj 2003. Undersøgelsen indeholder en analyse af de tekniske og finansielle aspekter af VIS. Den er baseret på de tekniske og funktionelle retningslinjer for feasibility-undersøgelsen, der er opstillet i del II af de retningslinjer, Rådet vedtog den 13. juni 2002, og foreslår tekniske løsninger for VIS, herunder brug af biometrik, og vurderer virkningen af de enkelte løsninger for de finansielle og menneskelige ressourcer. Undersøgelsen indeholder imidlertid ikke en vurdering af de nuværende nationale systemer, men kommenterer deres evne til at fungere sammen med VIS.

I henhold til Rådets retningslinjer skal VIS bestå af et centralt visuminformationssystem (CS-VIS) og et nationalt interface i hver enkelt medlemsstat. Med dette som udgangspunkt har man i undersøgelsen vurderet to overordnede valgmuligheder for VIS' opbygning.

Under forudsætning af, at VIS skal have en arkitektur, der svarer til det eksisterende Schengen-informationssystem, har man i feasibility-undersøgelsen overvejet to basale valgmuligheder:

* et særskilt VIS (valgmulighed 1), eller

* teknisk integration mellem VIS og SIS II for at opnå synergi (valgmulighed 2).

Valgmulighed 1: Et særskilt VIS-system

Der findes to varianter af denne løsning, som er egnede til formålet (centraliseret eller hybrid). Begge løsninger er lige egnede til at løse VIS' opgave.

1. Med den centraliserede løsning samles alle data og funktioner centralt (CS-VIS);

2. Med hybridløsning lagres kun basale data (især alfanumeriske data og indeks) centralt (CS-VIS), mens bulkdata (som fotografier, biometriske billeder, scannede dokumenter m.m.) lagres på det tilsvarende nationale plan (NI-VIS).

Valgmulighed 2: Teknisk integration af VIS og SIS II

De to løsninger, der åbner mulighed for synergi, er følgende:

1. Løsning 1 benytter en fælles teknisk platform, hvor begge systemer er placeret i samme bygning og forbundet med det samme netværk gennem et enkelt adgangspunkt. Brug af samme teknologiske platform giver mulighed for at dele de to systemers forvaltningsredskaber og personale.

2. Løsning 2 bruger en fælles teknisk platform og fælles tjenester og skaber synergi på applikationsplanet ud over de fælles træk, der er beskrevet ovenfor (pkt. 1). Systemerne deler og benytter fælles tjenester samt biometriske komponenter.

For valgmulighed 1, dvs. et særskilt VIS, anbefales det at vælge en centraliseret løsning. Denne løsning giver operationel effektivitet, er billigere og kræver mindre systemadministration. Dens moderate risikoprofil gør den til en klar favorit.

For valgmulighed 2 anbefales teknisk integration mellem VIS og SIS II på centralt plan, da det begrænser de samlede investeringer og dermed driftsomkostningerne betydeligt. For at skabe mest mulig synergi mellem de to systemer foreslås det, at man implementerer VIS og SIS II parallelt, evt. gennem et fælles udbud af etableringen af begge systemer. Det er ligeledes tilrådeligt, at projektforvaltningen i implementeringsfasen varetages af en enkelt organisation.

Løsningen med fælles teknisk platform og tjenester (valgmulighed 2 / løsning 2), kan på trods af sine fordele gøre gennemførelsen yderligere kompliceret.

Alt i alt anbefales valgmulighed 2, løsning 1, med deling af en fælles teknisk platform for VIS og SIS II. Teknologisk konvergens vil give omkostningsbesparelser. Endvidere kunne VIS og SIS benytte de samme vedligeholdelses- og administrationsprocedurer og dermed bruge de samme tekniske supportmedarbejdere.

Endvidere behandler den undersøgelse, der blev anmodet om i Rådets retningslinjer, især VIS' kommunikationsinfrastruktur, den kommende udvikling af Schengen-søgenetværket Vision, kompatibilitet med andre systemer og kategorier af information, der skal lagres og behandles, nemlig alfanumeriske data, fotografier, støttedokumenter og biometriske identifikatorer. Biometrikkens betydning for systemets samlede effektivitet må understreges. I undersøgelsen har man vurderet tre former for mulige biometriske identifikatorer, nemlig scanning af regnbuehinden, ansigtsgenkendelse og fingeraftryk, og man anbefaler sidstnævnte som den primære biometriske identifikator. Fingeraftryksteknologi vil være tilstrækkeligt nøjagtig til at udpege enkeltpersoner, og databaserne vil kunne bruges i årtier, selv hvis de biometriske teknikker ændrer sig. En anden biometrisk identifikation som ansigtsgenkendelse kan anvendes til at forbedre nøjagtigheden. Under alle omstændigheder vil brug af biometrik i et hidtil uset omfang få betydelig indflydelse på systemet såvel teknisk som finansielt.

Hvad angår de budgetmæssige aspekter, omfatter overslagene i feasibility-undersøgelsen de faste omkostninger for det centrale system, CS-VIS, og for (27) NI-VIS, herunder kommunikationsinfrastruktur, hvortil kommer de årlige omkostninger til driften, netværk og menneskelige ressourcer. Disse omkostninger, hvoraf udviklingen og driften af det biometriske modul udgør en væsentlig del, kan dog fordeles over en periode på 10 til 12 år, afhængigt af implementeringen (big bang eller trinvis), og hvor hurtigt konsulaterne vil blive tilknyttet VIS. Overslagene omfatter ikke supplerende eksterne ressourcer til støtte for Kommissionen i forbindelse med forvaltning, kontrol og iværksættelse af projektet.

Medlemsstaterne skal bære en betydelig ekstrabyrde til etablering af de nationale infrastrukturer, især i forbindelse med tilpasning af de eksisterende nationale systemer, verdensomspændende forbindelser til deres konsulater samt til udstyr, forsendelse og træning.

Omkostningsoverslag og cost-benefit-analyser om VIS' betydning for de nationale infrastrukturer og budgetter er de enkelte medlemsstaters ansvar. Som anmodet om i Rådets retningslinjer af 13. juni 2003 indeholder feasibility-undersøgelsen af VIS kun overslag over investerings- og driftsomkostninger for CS-VIS, de nationale interfaces (NI-VIS) og kommunikationsinfrastrukturer mellem CS-VIS og NI-VIS. Disse overslag omfatter ikke virkningerne for de nationale infrastrukturer. Yderligere omkostningsoverslag ville kræve en detaljeret analyse af hvert enkelt nationalt miljø og hver enkelt national organisation. Det kan kun medlemsstaterne selv foretage. Imidlertid indeholder undersøgelsen omkostningsoverslag for et kontor, der udsteder visa på grundlag af en standardkonfiguration, som hver enkelt medlemsstat kan anvende.

Det regnskab, der er opstillet heri, omhandler tilvejebringelse af teknisk ekspertise, ledelsesekspertise, hardware og software m.m. for de første trin i oprettelsen af VIS-systemet med alfanumeriske data og fotografier. Støttedokumenter og biometriske identifikatorer kan tilføjes på et senere tidspunkt. Det er baseret på overslag fra feasibility-undersøgelsen af de tekniske og finansielle aspekter af et system til udveksling af visumoplysninger mellem medlemsstaterne.

5.1.3. Dispositioner, der er truffet på grundlag af den efterfølgende evaluering

Ikke relevant.

5.2. Indsatsområder og nærmere bestemmelser for støtten

Dette forslag omhandler udvikling af visuminformationssystemet bestående af et centralt visuminformationssystem (CS-VIS) med et interface i hver medlemsstat (NI-VIS) og kommunikationsinfrastrukturen mellem CS-VIS og de nationale interfaces.

Udviklingen og indførelsen af visuminformationssystemet vil foregå i fire projektfaser:

* Projektfase I - Detaljeret teknisk design, der fører til fuldstændige systemspecifikationer. Et af resultaterne af denne fase skal være et fuldstændigt sæt interfacespecifikationer, der definerer kommunikationsprocesserne.

* Projekt fase II - Udvikling, afprøvning og installation af systemerne.

* Projektfase III - Migration, integration og support for at hjælpe brugerne med at tilslutte deres nationale infrastrukturer.

* Projektfase IV - It-servicemanagement.

De biometriske komponenter og komponenten til brug af scannede dokumenter kan udvikles senere, men indgår ikke i dette forslag.

For at nå de mål, der er opstillet i punkt 5.1.1, jf. beslutningen artikel 2, stk. 2, sørger medlemsstaterne for de nationale infrastrukturer, der går ud over de nationale interfaces. Dette omfatter det finansielle ansvar for udviklingen af disse infrastrukturer, især tilpasning af de eksisterende nationale systemer til VIS, verdensomspændende tilslutninger af konsulater samt udstyr, forsendelse og træning. Som et element i de enkelte medlemsstaters respektive vurderinger indeholder feasibility-undersøgelsen omkostningsoverslag for kontorer, der udsteder visa på grundlag af en standardkonfiguration.

5.3. Gennemførelsesmetoder

Direkte forvaltning af Kommissionen med hjælp af fastansat personale assisteret af eksterne kontrahenter. Udviklingen af systemet (hovedkontrakten) vil blive givet i udbud. Supplerende teknisk support vil også blive givet i udbud med henblik på at hjælpe Kommissionens tjenestegrene med at følge implementeringen op.

Medlemsstaterne vil blive tæt inddraget i arbejdet via det udvalg, der er omhandlet i denne beslutnings artikel 4, og gennem møder med medlemsstaternes eksperter.

6. FINANSIELLE VIRKNINGER

6.1. Samlede finansielle virkninger for budgettets del B (hele programperioden)

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

7. VIRKNINGER FOR PERSONALERESSOURCER OG ADMINISTRATIONSUDGIFTER

7.1. Personalemæssige virkninger

Afhængigt af Rådets politiske retningslinjer vil nedenstående overslag muligvis skulle revideres.

>TABELPOSITION>

Behovene for menneskelige og administrative ressourcer vil blive dækket inden for rammerne af bevillingerne til det generaldirektorat, der varetager forvaltningen, ved den årlige ressourcetildeling.

7.2. Samlede finansielle virkninger af personaleforbruget

>TABELPOSITION>

Beløbene modsvarer de samlede udgifter i en tolvmånedersperiode.

7.3. Andre administrative udgifter som følge af foranstaltningen

>TABELPOSITION>

Beløbene modsvarer de samlede udgifter i en tolvmåneders periode. I 2004 vil kun en fjerdedel blive brugt, mens de samlede årlige udgifter kan påregnes fra 2005 til 2009.

I. Samlet årligt beløb (7.2 + 7.3)

II. Foranstaltningens varighed

III. Foranstaltningens samlede omkostninger (I x II) // 1 615 000 EUR

Mindst 5,25 år

8 478 750 EUR

8. RESULTATOPFØLGNING OG EVALUERING

8.1. Resultatopfølgningssystem

For hver af de fire faser beskrevet under punkt 5.2 forventes resultater. Hvert resultat skal gennemgå en godkendelsesprocedure, der vil variere efter typen af resultat.

Systemet vil blive betragtet som indført, når alle godkendelsestest er gennemført, og systemet reelt er funktionsdygtigt. Opfølgningen (projektets masterplan, kvalitetsplan, metode m.m.) og krav til godkendelse er beskrevet udførligt i udbudsdokumentationen og i den kontrakt, der vil blive indgået mellem kontrahenten og Kommissionens tjenestegrene.

8.2. Hvordan og hvor ofte skal der evalueres?

I henhold til beslutningen skal Kommissionen forelægge Rådet og Europa-Parlamentet en årlig statusrapport om udviklingen af VIS.

Fra og med fase IV, hvor VIS er blevet operationelt, vil systemet blive evalueret hvert fjerde år for at vurdere dets resultater og effektivitet.

9. FORHOLDSREGLER MOD SVIG

Kommissionens procedurer for tildeling af kontrakter vil blive anvendt for at sikre, at fællesskabsrettens bestemmelser om offentlige kontrakter overholdes.