Det syvende miljøhandlingsprogram i en nøddeskal EU vedtager miljøhandlingsprogrammer med henblik på at udstikke strategiske retningslinjer og sikre en forudsigelig og koordineret indsats for Europas miljø- og klimapolitik. Det syvende miljøhandlingsprogram trådte i kraft i 2014 og løber frem til udgangen af 2020. I programmet præsenteres en vision for 2050 , og der redegøres i detaljer for en integreret miljøpolitik, som bidrager til bæredygtig økonomisk vækst og menneskers sundhed og trivsel. Programmet er helt i tråd med ånden i FN's mål for bæredygtig udvikling. I programmet opstilles ni prioriterede indsatsmål: – tre prioriterede temaer, nemlig at beskytte, bevare og forbedre Unionens naturkapital, omstille Unionen til en ressourceeffektiv, grøn og konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi og beskytte Unionens borgere mod miljørelaterede belastninger og risici for deres sundhed og trivsel – fire såkaldte "katalysatorer", nemlig bedre implementering af lovgivningen, bedre information ved at forbedre vidensgrundlaget, klogere investeringer og integration af miljøhensyn i andre politikker – to horisontale mål, nemlig at gøre Unionens byer mere bæredygtige og styrke Unionens evne til at håndtere internationale udfordringer på miljø- og klimaområdet. Under disse ni prioriterede mål opstilles der i det syvende miljøhandlingsprogram 36 delmål og 60 konkrete foranstaltninger, der skal gennemføres af EU og dets medlemsstater, virksomheder, arbejdsgiveres og arbejdstageres sammenslutninger samt enkeltpersoner. Miljøhandlingsprogrammer vedtages i overensstemmelse med artikel 192, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), og ansvaret for gennemførelsen af dem påhviler EU og medlemsstaterne i fællesskab. Ved denne evaluering tages der hensyn til Det Europæiske Miljøagenturs rapport om miljøets tilstand og om høringen af de interesserede parter.

I.Det syvende miljøhandlingsprogram – et moderne værktøj til håndtering af nutidens miljøudfordringer

Kommissionens evaluering af det syvende miljøhandlingsprogram viser, at det udgør en strategisk ramme, som med stor succes er blevet brugt til at skabe en fortælling om miljøpolitikken som en drivkraft for grøn vækst, en sund planet og bedre trivsel for den enkelte. Alle interessenter gik sammen om at fastsætte prioriteter, og dette gør det muligt for EU, medlemsstaterne samt lokale og regionale aktører, herunder virksomheder, at samarbejde effektivt på det miljøpolitiske område. Det, at der findes et referencedokument på EU-plan, som alle kan tilslutte sig, har bidraget til øget sammenhæng mellem og opbakning til EU's og medlemsstaternes miljøpolitikker og foranstaltninger, som skal forbedre miljøet og den enkeltes trivsel.

Under det syvende miljøhandlingsprogram er der skabt øget bevidsthed om, at miljøbeskyttelse går hånd i hånd med en bæredygtig økonomisk model, som skaber arbejdspladser og velstand. EU's miljøpolitik har udviklet sig fra en række målrettede regulerende indgreb til et stærkere fokus på at integrere miljødimensionen i andre sektorpolitikker med et bredere bæredygtighedsperspektiv, såsom pakken om den cirkulære økonomi, klima- og energirammen for 2030, bioøkonomistrategien og handlingsplanen for bæredygtig finansiering. Den konsensus, der er opnået med hensyn til det syvende miljøhandlingsprogram, har hjulpet Europa med at tale med én stemme i forbindelse med det multilaterale samarbejde på verdensplan, f.eks. 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling og Parisaftalen til bekæmpelse af klimaændringerne.

Regelmæssig rapportering om miljøets tilstand i Europa viser, at der er opnået visse forbedringer . EU vil sandsynligvis nå sine mål for drivhusgasemissioner og vedvarende energi for 2020 og har opstillet ambitiøse mål for 2030. Der er dog behov for en yderligere indsats for at nå energieffektivitetsmålene. Kommissionen har endvidere fremlagt sin vision om en opdateret EU-strategi for bioøkonomi og en klimaneutral økonomi senest i 2050 i overensstemmelse med Parisaftalen. Erhvervslivet nyder godt af den cirkulære økonomi, der ses en forøgelse af den offentlige og private finansiering til gavn for klimaet og miljøet, skovforvaltningen i Europa er blevet mere bæredygtig, og badevandskvaliteten forbedres løbende.

Der er dog stadig store udfordringer, og der dukker også nye op . Vi står over for en global miljømæssig krise, idet vi efterhånden nærmer os – eller på nogle områder – allerede har overskredet vores klodes begrænsninger. I Kommissionens oplæg med titlen "På vej mod et bæredygtigt Europa i 2030" anerkendes det, at den økologiske gæld, som vi opbygger, er Europas mest alvorlige bæredygtighedsunderskud . Denne miljøkrise har en direkte indvirkning på enkeltpersoners sundhed. Mange byer i Europa overholder ikke de juridisk bindende luftkvalitetsstandarder, som vi er enedes om i fællesskab . EU holder ikke køreplanen med hensyn til at opfylde målet om at standse tabet af biodiversitet inden 2020 og genetablere økosystemernes potentiale til at levere ydelser. Mobilitets- og fødevaresektorens miljøpåvirkning er stadig for høj.

Hvis denne negative tendens skal standses, kræver det først og fremmest, at der fortsat gøres en indsats for at gennemføre den eksisterende lovgivning . Denne indsats er forbundet med omkostninger og kræver en stærk kollektiv indsats, men prisen for ikke at handle og de dermed forbundne sociale følger vil være meget højere.

I denne forbindelse har det syvende miljøhandlingsprogram spillet en vigtig rolle med hensyn til at tilvejebringe et styringsredskab for den miljøpolitiske beslutningsproces i Europa. Ved denne evaluering fremhæves programmets vigtigste resultater og mangler. På baggrund af den analyse, der foretages, udpeges de vigtigste høstede erfaringer. Ikke alle foranstaltninger er blevet gennemført på nuværende tidspunkt. Samlet set er der gjort fremskridt – på nogle områder også mere end det, der var planlagt i det syvende miljøhandlingsprogram – men der er stadig et klart behov for et stærkere engagement.

II.Erfaringer

Ved denne evaluering af det syvende miljøhandlingsprogram er der høstet en række værdifulde erfaringer til brug i forbindelse med fremtidige miljøhandlingsprogrammer.