DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/5

Meddelelse om indledning af en undersøgelsesprocedure vedrørende handelshindringer som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 bestående af et amerikansk forbud mod pengespil over internettet og dets håndhævelse

(2008/C 65/07)

Den 20. december 2007 modtog Kommissionen en klage i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 3286/94 (1) (i det følgende benævnt »forordningen«). Den periode, der er omhandlet i forordningens artikel 5, stk. 4, blev efter aftale med klageren suspenderet indtil den 15. januar 2008.

1. Klager

Klagen blev indgivet af Remote Gambling Association (i det følgende benævnt »RGA«).

RGA er en brancheorganisation med base i London, hvis medlemmer omfatter nogle af verdens største udbydere af spil over internettet. Ni af de ti største udbydere i Fællesskabet er medlemmer af RGA, det samme gælder for 16 af de 20 største. Den repræsenterer derfor en væsentlig andel af Fællesskabets internetbaserede spilleindustri.

RGA er derfor en sammenslutning, der optræder på vegne af en eller flere virksomheder i Fællesskabet, jf. artikel 4, stk. 1, og artikel 2, stk. 6, i forordningen.

2. Den berørte tjenesteydelse

Klagen vedrører leveringen af kommercielle spille- og væddemålstjenester via fjernkommunikation, først og fremmest internettet.

Tjenesteydelsen henhører under undersektor 96492 »spil og væddemål«, sektor 964 »sports- og andre fritidsaktiviteter« på »sektorklassificeringsliste for tjenesteydelser« (den såkaldte »W/120-liste«), der bruges i forbindelse med den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (i det følgende benævnt »GATS«).

Der findes ingen specifik EU-lovgivning, skønt en række EU-lande udsteder licens til spilleoperatører (Østrig, Irland, Italien, Malta, Det Forenede Kongerige og Gibraltar) i henhold til nationale love eller forskrifter.

3. Klagens indhold

Klagen er centreret om følgende punkter: i) indførelsen af et forbud mod pengespil over internettet i amerikansk lovgivning, ii) de amerikanske foranstaltninger til gennemførelse af den pågældende lovgivning, og iii) den diskriminerende måde, som lovgivningen håndhæves på.

I den forbindelse nævner klagen eksplicit de relevante bestemmelser i US Wire Act og den »safe harbour«, som angiveligt er skabt af Interstate Horse Racing Act (IHA), Travel Act, Illegal Gambling Business Act (IGBA); Wagering Paraphernalia Act og den føderale anti-hvidvaskningslovgivning; forbud indeholdt i delstaternes lovgivning; Unlawful Internet Gambling Enforcement Act (UIGEA) og den differentierede og diskriminerende behandling af EU-leverandører i sammenligning med de amerikanske leverandører i henhold til disse love.

4. Påstande om handelshindringer

Efter klagerens opfattelse udgør de foranstaltninger, der er omtalt i punkt 3, en handelshindring, jf. artikel 2, stk. 1, i forordningen.

Klageren hævder, at de foranstaltninger, der er beskrevet i afsnit 3, er uforenelige med adskillige bestemmelser i GATS.

Klageren hævder, at ved at fastholde Wire Act, Travel Act og IGBA — som man i tvisten med USA om pengespil (WT/DS285) fandt, var i strid med artikel XVI i GATS — og ved at træffe håndhævelsesforanstaltninger over for udenlandske leverandører af tjenesteydelser, nægter USA adgang til sit marked, hvilket er uforeneligt med artikel XVI. Klageren fremfører endvidere, at vedtagelsen af UIGEA, hvorved den amerikanske kongres anerkender, at pengespil over internettet kan reguleres, og den selektive håndhævelse af loven, navnlig gennem strafferetlige sanktioner, over for udenlandske leverandører, men ikke over for leverandører med base i USA, gør overtrædelsen af artikel XVI tydeligere og svækker i betragtelig grad USA's stilling med hensyn til et muligt forsvar i henhold til artikel XIV i GATS.

Klageren hævder endvidere, at de foranstaltninger, der er beskrevet i afsnit 3, er uforenelige med artikel XVII i GATS. Klageren fremfører, at de USA-baserede udbydere af hestevæddemål over internettet og de ikke-USA-baserede spiludbydere skal betragtes som tilsvarende leverandører af tilsvarende tjenesteydelser, og at USA overtræder artikel XVII ved give udbydere af spil over internettet, der ikke har base i USA, mindre gunstig behandling. Klageren gør gældende, at det forhold, at nogle EU-udbydere ikke tilbød væddemål på heste, udelukkende er relateret til de lovgivningsforanstaltninger, som USA anvender, og som forvrider konkurrenceforholdet mellem udbydere med base i USA og øvrige udbydere. Det fremføres desuden, at den selektive håndhævelse af forbuddet mod levering af fjernspilletjenester for udenlandske spilleudbydere, men ikke for udbydere med base i USA, først og fremmest via mulige strafferetlige sanktioner, er et klart eksempel på diskriminering, som er uforenelig med artikel XVII.

Klageren henviser ligeledes til, at det forventes, at der i de kommende måneder vil ske væsentlige ændringer af de relevante retlige rammer for GATS som et resultat af USA's intention om at frigøre sig fra sine GATS-forpligtelser med hensyn til spille- og væddemålstjenester. Klageren fremfører, at denne frigørelse ikke vil have nogen tilbagevirkende kraft og derfor ikke vil berøre de amerikanske forpligtelser med hensyn til de handlinger, som fandt sted, eller de forhold, som gjorde sig gældende, mens forpligtelsen stadig var gældende. Eftersom den eneste relevante handel (»handling eller forhold«), der er genstand for denne klage, er fjernspil, som en række EU-baserede udbydere har tilbudt personer i USA, før de trak sig ud af det amerikanske marked, og derfor mens USA's forpligtelser stadig var gældende, vil USA ifølge klageren være forpligtet til ikke at træffe eller videreføre foranstaltninger, der vil udgøre en overtrædelse af de amerikanske forpligtelser i relation til en sådan tidligere handel.

I lyset af de foreliggende faktuelle oplysninger og fremlagte beviser finder Kommissionen, at klagen indeholder tilstrækkelige umiddelbare beviser for, at der er tale om handelshindringer i henhold til artikel 2, stk. 1, i forordningen.

5. Påstand om negative handelsmæssige virkninger

Klageren hævder, at de handelshindringer, der er nævnt i klagen, har tvunget dem til at trække sig helt ud af det amerikanske marked og har store negative virkninger for deres forretning uden for USA. Handelshindringerne kan derfor anses for at forvolde eller true med at forvolde negative handelsmæssige virkninger.

Klagen indeholder oplysninger og dokumentation, der viser, at foranstaltningerne har haft alvorlige følger for både handelen med tjenesteydelser mellem EU og USA og for Fællesskabets spillesektor med eventuelle betydelige konsekvenser for Fællesskabets økonomi. I klagen hedder det endvidere, at de eksisterende trusler i form af mulige strafferetlige aktioner kan have yderligere alvorlige virkninger for de berørte selskaber og spillesektoren. De vigtigste relevante indikatorer, der henvises til i klagen, er et indtægtstab for de tre vigtigste selskaber i EU på 3 mia. USD i løbet af et regnskabsår; et fald i børsværdien på mere end 11 mia. USD for de samme tre selskaber efter vedtagelsen af UIGEA og deres tilbagetrækning fra det amerikanske marked; betaling af betragtelige bøder i forbindelse med forlig, der er indgået med det amerikanske justitsministerium; henvisning til den potentielle virkning af mulige sanktioner på selskabernes evne til at drive virksomhed under normale betingelser uden for USA; og følgevirkningerne for sektorer, der leverer tjenester til spillesektoren, samt for banker, der har leveret betalingstjenester.

Det er Kommissionens opfattelse, at klagen indeholder tilstrækkelige umiddelbare beviser for foranstaltningens negative handelsmæssige virkninger for klageren og en eller flere økonomiske sektorer i Fællesskabet, jf. artikel 2, stk. 4, i forordningen.

6. Fællesskabets interesser

Klageren fremfører, at EU er førende inden for pengespil over internettet og har et stort forspring i forhold til USA i denne sektor. Mange af verdens største selskaber har licens i og opererer fra Det Forenede Kongerige, Gibraltar, Malta, Irland og Østrig. I Sverige, Cypern, Bulgarien og Estland er der betydelige back office-aktiviteter inden for teknologi, markedsføring og kundeservice. Klageren anfører, at nøjagtige statistikker om denne hurtigt voksende e-handelssektor ikke er umiddelbart tilgængelige, men giver nogle indikatorer for sektorens økonomiske betydning, bl.a. skønnes det, at der er 15 000 ansatte inden for spilleindustrien i EU, hvor andelen af værdifulde vidensjob er større end inden for mange andre industrier. Endvidere påpeges det, at sektoren for online-spil har betydelig indirekte virkning på andre økonomiske sektorer, som er involveret i at levere den infrastruktur, som en internetvirksomhed har brug for (først og fremmest finansielle tjenester, informationsteknologi og liberale tjenesteydelser).

En anden faktor, som det også er vigtigt at tage hensyn til, er meddelelsen om det globale Europa. I denne meddelelse fastslås det, at afstandtagen fra protektionisme internt i EU skal ledsages af en aktiv indsats for at skabe åbne markeder og redelige handelsvilkår uden for EU. Det mest relevante afsnit er handlingsplanen for EU's eksterne konkurrenceevne, som omfatter planer for en fornyet markedsadgangsstrategi, der bygger på den strategi, der blev iværksat i 1996 for at lette håndhævelsen af multilaterale og bilaterale handelsaftaler og få åbnet tredjelandsmarkeder. Det er i den forbindelse vigtigt at sikre, at andre WTO-medlemmer efterlever deres WTO-forpligtelser.

I lyset af ovenstående anses det for at være i Fællesskabets interesse at indlede en undersøgelsesprocedure.

7. Procedure

Kommissionen har efter høring af det rådgivende udvalg, der er nedsat i henhold til forordningen, fastslået, at der foreligger tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en undersøgelsesprocedure for at fastlægge de retlige og faktuelle omstændigheder, samt at dette er i Fællesskabets interesse, og den har derfor iværksat en undersøgelse i overensstemmelse med artikel 8 i forordningen.

Interesserede parter kan give sig til kende og skriftligt fremsætte deres mening om de specifikke spørgsmål, der er indeholdt i klagen, og fremlægge underbyggende dokumentation herfor.

Kommissionen vil endvidere høre de parter, der skriftligt anmoder herom, når de giver sig til kende, forudsat at de er direkte berørt af resultatet af proceduren.

Denne meddelelse offentliggøres i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, litra a), i forordningen.

8. Frist

Oplysninger om sagen og anmodninger om at blive hørt skal være Kommissionen i hænde senest 30 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse og bedes indgivet skriftligt til:

Europa-Kommissionen Generaldirektoratet for Handel Jean-François Brakeland, Generaldirektoratet for Handel F.2 CHAR 9/74 B-1049 Bruxelles Fax (32-2) 299 32 64

Det skal bemærkes, at hvis der opstår vanskeligheder i forbindelse med parternes udøvelse af retten til at forsvare sig, kan høringskonsulenten fra Generaldirektoratet for Handel anmodes om at gribe ind. Høringskonsulenten optræder som formidler mellem de berørte parter og Kommissionens tjenestegrene og kan om nødvendigt mægle i proceduremæssige spørgsmål, der vedrører beskyttelse af parternes interesser i forbindelse med denne procedure, navnlig hvad angår spørgsmål om aktindsigt, fortrolige oplysninger, forlængelse af frister og behandling af skriftlige og/eller mundtlige indlæg. Yderligere oplysninger og kontaktoplysninger findes på høringskonsulentens websider på webstedet for Generaldirektoratet for Handel (http://ec.europa.eu/trade).

(1) Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (EFT L 349 af 31.12.1994, s. 71), senest ændret ved forordning (EF) nr. 125/2008 (EUT L 40 af 14.2.2008, s. 1).