8. 8. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 211/41 
Udtalelse om forberedelse af den 6. konference om handel og udvikling 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Udvalget besluttede på sin 206. plenarforsamling af 23. og 24. marts 1983 på forslag 
fra sit præsidium i henhold til forretningsordenens artikel 20, stk. 4, på eget initiativ at 
afgive en udtalelse om ovennævnte spørgsmål. (Kommissionens foreløbige retnings­
linjer for forberedelsen af De forenede Nationers 6. konference om handel og udvik­
ling). 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog sin udtalelse på sin 208. plenarforsamling 
afholdt i Bruxelles den 1. og 2. juni 1983. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
Med henblik på Fællesskabets deltagelse i konferen­
cen om handel og udvikling i Beograd fra den 
6. juni til den 1. juli 1983 og på baggrund af de fore­
løbige retningslinjer for denne konference, som 
Kommissionen forelagde Rådet den 3. december 
1982, samt senere dokumenter fra Kommissionen, 
UNCTAD-sekretariatet og andre internationale 
organer 
HAR DET ØKONOMISKE OG SOCIALE 
UDVALG — 
under henvisning til beslutning truffet af præsidiet 
den 22. marts 1983 i henhold til forretningsordenen, 
særlig artikel 20, stk. 4, 
under henvisning til beretning aflagt af ordføreren, 
Walter Elkan, og til udtalelse vedtaget af Afdelingen 
for forbindelser med tredjelande på mødet den 
10. maj 1983, 
under henvisning til forhandlingerne på den 208. 
plenarforsamling den 1. og 2. juni 1983 (mødet den 
2. juni 1983)-^ 
med 70 stemmer for, mens 4 undlod at stemme 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
1. Indledning 
1.1. Det økonomiske og sociale Udvalg håber, at 
alle medlemmer af det internationale samfund på 
UNCTAD VI vil give udtryk for deres fælles inte­
resse i et økonomisk genopsving i hele verden. Udvalget erkender, at forventningerne til konferen­
cen er ringe som følge af de frustrationer, der har 
hobet sig op efter de skuffede forventninger til tidli­
gere UNCTAD-konferencer. I lyset af de to sidste 
års begivenheder, som har vist, at de nationale øko­
nomier, herunder også planøkonomierne, er indbyr­
des afhængige, håber Udvalget, at der denne gang 
vil blive gjort fremskridt. Det er i alle deltagerlande­
nes interesse at arbejde for et heldigt udfald af kon­
ferencen. Både på UNCTAD-konferencen og under 
efterfølgende forhandlinger bør Fællesskabet og 
medlemsstaterne gøre sig til talsmand for, at alle 
parter udtrykkeligt forpligter sig til at: 
i) stimulere en øget verdenshandel med råvarer og 
færdigvarer, 
ii) øge strømmen af finansielle ressourcer, 
iii) muliggøre en tilpasning af industrilandenes og 
udviklingslandenes økonomier, som ikke skader 
væksten. 
1.2. Da endemålet med konferencen bør være 
udviklingslandenes udvikling, støtter Udvalget 
enhver konkret foranstaltning, som Fællesskabet ser 
sig i stand til at vedtage i overensstemmelse med 
forpligtelserne i det foregående afsnit. Udvalget 
fremfører følgende kommentarer til de vigtigste 
emner på dagsordenen. 
2. Handel 
En stigning i verdenshandelen ville bevirke en afgø­
rende stimulering af et opsving i verdensøkono-
Nr. C 211/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 8. 83 
mien. Udvalget ser med tilfredshed på den erklæ­
ring, der blev fremsat på ministerkonferencen i 
GATT i november 1982 samt Kommissionens erklæ­
ring i denne forbindelse. Det håber, at Fællesskabet 
og medlemsstaterne på UNCTAD-konferencen vil 
gøre det klart, at de under de forhandlinger og 
undersøgelser, som følger i kølvandet på denne 
erklæring vil gå ind for en øget differentiering mel­
lem udviklingslandene alt efter deres økonomiske 
situation. Lande, som ikke længere har behov for 
særlige præferencer, burde tilskyndes til at over­
hold GATT-reglerne. På denne måde ville man ikke 
blot opnå større gensidighed i handelsaftalerne mel­
lem alle lande, men også en udvidelse af de særlige 
indrømmelser til de lande, som har størst behov for 
dem (som f.eks. de mindst udviklede). 
Industrilandene bør træffe alle tænkelige foranstalt­
ninger til at øge udviklingslandenes andel i verdens­
handelen (import og eksport). Især bør man kæmpe 
imod nye protektionistiske tiltag, og flest mulig af 
de tekniske hindringer for eksporten fra udviklings­
lande til industrilande bør afvikles. Industrilandene 
bør eliminere toldforanstaltninger, som vanskeliggør 
forædlingen af råvarer i produktionslandene. Desu­
den bør man på alle mulige områder stimulere syd/ 
syd-handelen. 
3. Råvarer 
3.1. Udvalget er klar over, at mange udviklings­
lande, især mellemindkomstlandene, af hensyn til 
valutaindtjeningen er meget afhængige af eksporten 
af råvarer. Udvalget erkender også at det integrerede 
råvareprogram, man forhandlede sig frem til på den 
IV. UNCTAD-konference, samt andre råvareaftaler, 
tilsyneladende har forfejlet deres hovedmålsætning, 
nemlig prisstabilisering, delvis fordi den fælles fond 
ikke er trådt i funktion. I et forsøg på at overvinde 
nogle af de opståede vanskeligheder har UNC-
TAD-sekretariatet nu fremsat forslag om en midler­
tidig foranstaltning, »hasteprogrammet«, hvis mål er 
at øge udviklingslandenes eksportindtægter med 20 
milliarder dollars over en 3-årig periode. 
Udvalget mener, at en sådan ordning fortjener 
alvorlig og velvillig overvejelse, men påpeger, at det 
kan vise sig vanskeligt at gennemføre dette midlerti­
dige program på grund af: i) vanskeligheden ved at rejse de nødvendige mid­
ler, 
ii) forventede overskud på tropiske landbrugsvarer. 
En mulig finansieringskilde er den fælles fond, og 
Udvalget tilskynder derfor alle lande til at ratificere 
den. Som et alternativ til hasteprogrammet ville man 
opnå de bedste resultater, hvis man koncentrerede 
sig om ordninger for de enkelte produkter, især 
råvareaftaler for tropiske landbrugsprodukter. Et 
væsentligt mål med prisstabiliseringsordningerne 
burde være at øge levestandarden for de fattige pro­
ducenter i de fattigste lande. 
3.2. Udvalget mener ligeledes, at ordninger til sik­
ring af eksportindtjeningen snarere end prisstabilise-
ringsordninger alt i alt ville give regeringerne bedre 
mulighed for at tilpasse deres økonomier efter de 
ændrede økonomiske omstændigheder og plan­
lægge den fremtidige udvikling. Udvalget går derfor 
ind for en udvidelse af IMF's udligningsfinansie-
ringsordning. En eventuel udvidelse af f.eks. STA-
BEX-ordningen til at omfatte alle de mindst udvik­
lede lande behandles i stk. 18 i Udvalgets udtalelse 
om fastlæggelse af nye retningslinjer for en udbyg­
ning af samarbejdet mellem AVS-staterne og Fælles­
skabet ('). En udvidelse af STABEX-ordningen for­
udsætter, at der stilles yderligere finansielle midler 
til rådighed. Desuden bør Fællesskabet arbejde på, 
at alle industrilande inddrages i en udvidet STA-
BEX-ordning. 
4. Internationale finansielle og valutariske 
spørgsmål 
4.1. Mange udviklingslande har et stort underskud 
på betalingsbalancens løbende poster. Dette kan 
være resultatet af lave råvarepriser, undertiden de 
stigende oliepriser, andre gange en vedvarende lån­
tagning til høje renter eller en kombination af dem 
alle. De udviklede lande, og især Fællesskabet, har 
både pligt til og interesse i at bidrage til at afhjælpe 
denne situation, selv om landene selv skal gøre en 
væsentlig del af indsatsen. 
Udvalget mener, at man skal hjælpe på flere måder. 
Væsentlig er både friere handel, mere bistand og i 
passende tilfælde ændring af terminerne for indfri-
(') EFTnr. C 90 af 5. 4. 1983. 
8.8.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 211/43 
else af eksisterende gæld. Men Udvalget lægger især 
vægt på en rimelig tilførsel af langfristet kapital. En 
langsigtet udvikling skal ikke finansieres med kort­
fristede bankkreditter. For at sikre denne tilstrøm­
ning af langfristet kapital må der skabes vilkår, som 
tiltrækker private investeringer. Derudover skal man 
forbedre låntagerlandenes kreditværdighed på de 
internationale finansielle markeder, øge de interna­
tionale finansieringsinstitutters ressourcer og sikre 
mere koncessionel kapital. 
4.2. Udvalget ser med tilfredshed på de foranstalt­
ninger af denne art, der blev truffet i februar, hvor 
IMF-kvoterne blev forøget med 50 %, og den gene­
relle låneaftale blev forbedret. 
4.3. Udvalget konstaterer, at det vil kræve en yder­
ligere finansiering på mellem 70 og 100 milliarder $ 
at gengive udviklingslandene samme likviditet som i 
1978. Udvalget er ude af stand til at vurdere disse 
tal. Det håber dog, at Fællesskabet vil vise sig så 
rundhåndet som muligt i denne forbindelse samt til­
skynde andre industrilande, herunder også statshan­
delslandene til at gøre det samme, eftersom øgede finansielle strømme giver de bedste muligheder for 
på kort sigt at øge handelsstrømmene mellem Fæl­
lesskabet og den tredje verden. 
4.4. Udvalget håber, at alle medlemsstater, såvel 
som andre industrilande, vil udfolde større bestræ­
belser på at nå målet for udviklingsbistandens 
omfang på 0,7 % af BNI. Den deraf affødte for­
øgelse i bistandsstrømmene vil dog kun være af 
ringe værdi, hvis udviklingslandene ikke på deres 
side fastlægger en rimelig politik, som gør det muligt 
at anvende bistanden på en såden måde, at den 
fremmer udviklingen. Betydningen af regionalt sam­
arbejde skal også understreges. Desuden bør man 
ved tildelingen af støtte i højere grad koncentrere sig 
om ordninger, der kan forbedre modtagernes beta­
lingsbalancesituation. 
4.5. Mange planer til forbedring af den internatio­
nale likviditet modarbejdes i øjeblikket af industri­
lande uden for Fællesskabet. Udvalget så gerne, at 
der lægges større pres på disse lande for at tilskynde 
dem til at tilvejebringe en rimelig andel af de res­
sourcer, der er nødvendige for at sætte fornyet skub 
i den økonomiske vækst i udviklingslandene. 
Bruxelles, den 2. juni 1983. 
Francis CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Forkastede ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag, som var indgivet i overensstemmelse med forretningsordenen, blev 
forkastet af Udvalget under debatten: 
Side 1, Indledning 
Efter »udfald af konferencen« (linje 11-12) tilføjes følgende: 
»deres bestræbelser bør bygge på de i FN påtagne forpligtelser til at etablere en ny økono­
misk verdensorden«. 
Nr. C 211/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 8. 83 
Begrundelse 
Anførelse af målet om en ny økonomisk verdensorden og den påtagne forpligtelse hertil giver 
mere tiltro til de internationale mellemstatslige forhandlinger og sikrer dem kontinuitet. 
Endvidere danner den nye økonomiske verdensorden en generel referenceramme for nuværende 
og kommende forhandlinger og forslag vedrørende specifikke emner. 
Der erindres om, at den anførte målsætning er godkendt og allerede flere gange fremhævet af 
samtlige FN-lande, som på intet tidspunkt har afvist den. 
Det er derfor helt på sin plads at medtage den nye økonomiske verdensorden, som har så stor 
betydning og så mange følgevirkninger af politisk og økonomisk karakter. 
Resultatet af afstemningen 
Stemmer for: 34, Stemmer imod: 38, Undlod at stemme: 1. 
/ slutningen af punkt 2 tilføjes følgende: 
»Udvalget erkender, at varer og tjenesteydelser fra den industrialiserede verden i stor 
udstrækning influerer på udviklingslandenes sociale, økonomiske og kulturelle mønster. 
Udvalget understreger derfor, at man må være særligt omhyggelig med evalueringen af de 
multinationale selskabers rolle i denne forbindelse«. 
Resultatet af afstemningen 
Stemmer for: 26, Stemmer imod: 33, Undlod at stemme: 23. 
Udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om anvendelse af afgørelse om bemyndigelse af 
Kommissionen til at optage lån under det nye fællesskabsinstrument til fremme af 
investeringerne i Fællesskabet 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 28. februar 1983, i medfør af artikel 235 og 198 i traktaten om 
oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, at høre Det økonomiske og 
sociale Udvalg om det nævnte forslag. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog sin udtalelse på sin 208. plenarforsamling 
afholdt i Bruxelles den 1. og 2. juni 1983. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: