EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 2.3.2022 COM(2022) 83 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, DET EUROPÆISKE RÅD, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET Mod en grøn, digital og modstandsdygtig økonomi:





vores europæiske vækstmodel





1.Indledning Den europæiske økonomi gennemgår hidtil usete omstillinger mod en retfærdig grøn og digital fremtid i forbindelse med store usikkerheder forbundet med globale og sikkerhedsmæssige perspektiver. Siden foråret 2021 har økonomien oplevet et stærkt økonomisk opsving efter covid-19-pandemien. Produktionsniveauet er kommet sig helt, også takket være de ekstraordinære støtteforanstaltninger der blev truffet på EU-plan og nationalt plan. Pandemien og EU's politiske reaktion har fremskyndet den dobbelte omstilling af EU's økonomi og understreget behovet for at styrke modstandsdygtigheden i EU's økonomi. Desuden underminerer den russiske invasion af Ukraine den europæiske og globale sikkerhed og stabilitet og stiller EU over for nogle presserende udfordringer. Den geopolitiske situation i hastig forværring understreger behovet for at arbejde tæt sammen med vores internationale partnere og forstærke vores langsigtede dagsorden for bæredygtig vækst. Nu, mere end nogensinde, bør Unionen udnytte sine internationale partnerskaber til at forene kræfterne om fælles udfordringer og fremme fred og stabilitet samt en regelbaseret international orden og effektiv multilateralisme. Den koordinerede reaktion fra Unionen og dens internationale partnere på invasionen af Ukraine viser, hvordan Unionen kan arbejde for at nå disse mål. Samtidig er der kommet nye kilder til risici og usikkerhed, og dem skal der tages hånd om. Selv om de fleste virksomheder og forsyningskæder viste en høj grad af modstandsdygtighed og tilpasningsevne under pandemien, har genopretningen og den seneste udvikling i forbindelse med invasionen af Ukraines invasion afsløret en række sårbarheder, herunder i energisektoren, som skal tackles for at beskytte vores europæiske levevis, opretholde væksten og forbedre modstandsdygtigheden på længere sigt. Begivenhederne i de seneste uger og den hastigt forværrede geopolitiske kontekst bør ikke få os til at miste fokus. I stedet bekræfter de behovet for at fremskynde den igangværende økonomiske omstilling. Der er bred enighed om prioriteterne for den europæiske økonomiske vækstmodel, herunder den grønne og den digitale omstilling, og behovet for at styrke Unionens økonomiske og sociale modstandsdygtighed. Disse prioriteter bidrager i fællesskab til målet om konkurrencedygtig bæredygtighed. Opnåelsen af vores mål indebærer strukturelle ændringer af EU's økonomi, herunder på nationalt og regionalt plan. Skiftet mod en bæredygtig, modstandsdygtig og inklusiv økonomisk model, der gøres mulig gennem en bredere udbredelse og anvendelse af digitale og grønne teknologier og færdigheder vil bidrage til at tackle de vigtigste udfordringer, Europa står over for, forbedre dets position som global leder og styrke dets åbne strategiske autonomi. Det er så meget desto vigtigere i den nuværende situation. Samtidig skal vi sikre retfærdighed i vores økonomiske model og beskytte dem, der er mest berørt af omstillingen, herunder dem, der mangler midler eller færdigheder til at drage fuld fordel af den. Omstillingen af den europæiske økonomi vil kun lykkes, hvis den er retfærdig og inklusiv, og hvis alle kan høste fordelene ved de muligheder, som den dobbelte omstilling fører med sig. Omstillingen af vores økonomi bygger på to lige vigtige søjler: investeringer og reformer. Gennemførelsen af ambitiøse og gensidigt forstærkende investeringer og reformer vil være afgørende for at realisere omstillingen. På den ene side er investeringer afgørende for vedvarende og bæredygtig vækst og er en forudsætning for at fremskynde den grønne og den digitale omstilling. På den anden side bør vores økonomiske strukturer og lovgivningsmæssige rammer støtte den økonomiske omstilling og være befordrende for investeringer. Der er behov for reformer på alle niveauer for at fjerne specifikke investeringshindringer, forbedre produkt- og arbejdsmarkedets funktion, ændre produktions- og forbrugsmønstrene og styrke den socioøkonomiske modstandsdygtighed. For at nå disse mål skal alle eksisterende værktøjer mobiliseres på en sammenhængende måde. Vores ambitioner om at opnå klimaneutralitet senest i 2050 og udnytte mulighederne i det digitale årti, samtidig med at den økonomiske, territoriale og sociale modstandsdygtighed styrkes, kræver øjeblikkelig handling. Hele sektorer og regioner vil gennemgå en større omstilling, hvilket vil føre til omfordeling af arbejdsstyrken og ændrede kvalifikationskrav. Forbrugsmønstrene vil også ændre sig. Omfanget af investeringsbehovene vil kræve inddragelse fra både den offentlige og den private sektor, hvor størstedelen af investeringerne skal komme fra den private sektor. NextGenerationEU, herunder genopretnings- og resiliensfaciliteten, og EU-budgettet bidrager med en hårdt tiltrængt saltvandsindsprøjtning. Den hurtige anvendelse af nye EU-instrumenter, herunder det europæiske instrument for midlertidig støtte til mindskelse af risiciene for arbejdsløshed i en nødsituation (SURE) og investeringsinitiativet som reaktion på coronavirusset (CRII), afbødede krisens konsekvenser. Genopretnings- og resiliensfaciliteten bidrager til genopretningen ved at støtte reformer og investeringer i medlemsstaterne gennem tilskud og lån. Selv om genopretnings- og resiliensfaciliteten er et midlertidigt instrument, vil virkningerne takket være dens fokus på bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer være langvarige. Private og offentlige investeringer på nationalt plan og EU-plan skal opretholdes over tid. Da størstedelen af investeringerne til finansiering af den dobbelte omstilling og styrkelse af modstandsdygtigheden vil komme fra den private sektor, bør offentlige investeringer være målrettede og tiltrække private investeringer. Der er løbende overvejelser om, hvordan disse mål bedst kan nås, samtidig med at der sikres en vækstfremmende nedbringelse af den høje offentlige gæld. Vores rammer og regler bør støtte EU's mål og skabe de rette incitamenter for husholdninger og virksomheder. I denne forbindelse vil det være vigtigt at gøre fremskridt med reformdagsordenen på EU-plan og hurtigt at vedtage og gennemføre Kommissionens forslag under "Fit for 55"-pakken og de forslag, der understøtter EU's digitale dagsorden. Disse er afgørende for at nå målene i Parisaftalen og verdensmålene for bæredygtig udvikling. Det indre marked er Europas mest værdifulde økonomiske aktiv og den vigtigste kilde til modstandsdygtighed. Det giver europæiske virksomheder sikkerhed, størrelsesfordele og et globalt springbræt og giver forbrugerne en bred adgang til kvalitetsprodukter. Pandemien har vist, at når det indre marked ikke fungerer, betaler alle prisen: forbrugere, industri og tjenesteydelser, store virksomheder, men også de mange SMV'er i forsyningskæden. Derfor fortsætter Kommissionen med at arbejde på at frigøre det indre markeds fulde potentiale, fjerne eksisterende hindringer og øge dets modstandsdygtighed ved at overveje, hvordan man kan være bedre rustet i tilfælde af fremtidige kriser, også med henblik på at sikre fri bevægelighed for varer. Vi bliver nødt til at sikre modstandsdygtige forsyningskæder, herunder for at beskytte logistikken og forsyningssikkerheden for visse nøglesektorer i økonomien ved at diversificere forsyningen og investere i innovation og ny kapacitet. Det er også vigtigt at håndtere manglen på arbejdskraft og færdigheder samt cybertrusler. For at mobilisere private investeringer mere effektivt vil der være behov for en beslutsom indsats for at fuldføre bankunionen og gøre hurtige fremskridt med kapitalmarkedsunionen, herunder foranstaltningerne vedrørende bæredygtig finansiering. Derudover er det afgørende at få den europæiske dagsorden for færdigheder op at køre. Andre politikker vil også bidrage til de bredere målsætninger, herunder beskatning, handelspolitik og rammerne for økonomisk styring. Denne meddelelse har til formål at bidrage til ledernes uformelle drøftelser om den europæiske økonomiske vækstmodel. Den understreger betydningen af fuld gennemførelse af de foranstaltninger, der er vedtaget på EU-plan, koordineret indsats fra alle relevante aktører, herunder EU, medlemsstaterne og den private sektor, samt af at fremme de centrale investeringer og reformer, der er nødvendige for langsigtet bæredygtig vækst og alle EU-borgeres velfærd. I betragtning af de kommende udfordringers globale karakter vil en indsats på EU-plan og internationalt plan og internationalt plan være af afgørende betydning. Det vil også være vigtigt, at ikke kun medlemsstaterne, men også private aktører trækker i samme retning. 2.Investering i Europas fremtid Investeringer i EU har lidt under følgerne af finanskrisen. Efter finanskrisen faldt realinvesteringerne i EU med 15 % i forhold til 2007-niveauet og lå i flere år et godt stykke under den historiske tendens. Fra 2014 begyndte private investeringers andel af BNP begyndte så småt at stige igen. Offentlige investeringer begyndte først at stige fra 2016 og kunne knap holde trit med afskrivningsniveauerne. Hvis disse lave offentlige investeringer opretholdes, vil det føre til en gradvis forringelse af den offentlige kapitalbeholdning. Figur 1: Offentlige og private bruttoinvesteringer i EU (% af BNP) — grafen til venstre; og offentlige nettoinvesteringer for Unionen og andre internationale partnere (% af BNP) — grafen til højre

Kilde: Kommissionens tjenestegrene. Investeringer er defineret som faste investeringer. Selv om investeringerne faldt i første halvdel af 2020, da den økonomiske aktivitet kollapsede, er den politiske støtte i gang med at bringe dem op over niveauet før pandemien. Takket være den pengepolitiske og finanspolitiske støtte, den fælles forpligtelse til at undgå en for tidlig tilbagevenden til finanspolitisk konsolidering og investeringsløftet fra NextGenerationEU og EU-budgettet forventes både private og offentlige investeringer i 2022 at overgå niveauet før pandemien, hvilket bekræfter, at vi er på rette vej. Ikke desto mindre er der stadig behov for yderligere investeringer af høj kvalitet for at nå 2030-målene for den dobbelte omstilling. Derudover har kriserne i det seneste årti vist vigtigheden af at følge investeringer med reformer. 2.1.Gennemførelse af den europæiske grønne pagt Den grønne omstilling er en mulighed for at bringe Europa ind på en ny kurs med bæredygtig og inklusiv vækst. Det haster med at handle, og det nuværende årti vil være udslagsgivende. Den grønne omstilling vil medvirke til at mindske energiregningerne og afhængigheden af fossile brændstoffer og dermed forbedre Unionens energi- og ressourcesikkerhed. Den geopolitiske situation og den seneste udvikling i energipriserne har understreget behovet for at fremskynde denne ændring. Omstillingen vil også indebære omstillinger af vores industri og fødevaresystem, kræve bygningsrenoveringer, fremskynde omstillingen til bæredygtig og intelligent mobilitet og skabe nye job og forretningsmuligheder i en cirkulær økonomi. Omstillingen vil også medføre udfordringer. For at den grønne omstilling skal lykkes, skal den sætte folk i første række og tage hånd om dem, der vil blive hårdest ramt. Med dette for øje har Kommissionen sat retfærdighed i centrum for sine politikker under den europæiske grønne pagt, herunder "Fit for 55"-pakken. Derudover fastsættes der i forslaget til Rådets henstilling om sikring af en retfærdig omstilling specifik vejledning for at hjælpe medlemsstaterne med at udforme og gennemføre politiske pakker ved at tage fat på beskæftigelsesmæssige og sociale aspekter i forbindelse med omstillingen på en omfattende måde. Den europæiske grønne pagt fastsætter køreplanen for at gøre Unionens økonomi bæredygtig på en retfærdig og inklusiv måde og tackle klima- og miljørelaterede udfordringer. I tråd med Parisaftalen har Unionen forpligtet sig til at reducere drivhusgasemissionerne med mindst 55 % i 2030 sammenlignet med niveauerne i 1990. I bestræbelserne på at mobilisere alle politikker og tilpasse de nuværende regler til målene i den europæiske grønne pagt har Kommissionen foreslået "Fit for 55" -pakken på EU-plan, som har til formål at revidere alle relevante politiske instrumenter. Kommissionen har også fundet frem til en række yderligere foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde miljømålene i den europæiske grønne pagt, herunder beskyttelse af biodiversitet og økosystemer, håndtering af forurening og afkobling af økonomisk vækst fra ressourceanvendelse. For at nå målene i den europæiske grønne pagt er vi nødt til at øge de årlige investeringer med ca. 520 mia. EUR om året i det kommende årti (2021-2030) sammenlignet med det foregående årti. Sådanne investeringer har store fordele for samfundet, og omkostningerne ved ikke at handle er langt højere. Ud af disse yderligere investeringer vil 390 mia. EUR om året svare til dekarbonisering af økonomien, navnlig i energisektoren, herunder energirelaterede investeringer i bygnings- og transportsektoren. De yderligere investeringer, der er nødvendige for at opfylde de andre miljømål i den grønne omstilling (ud over klima og energi), anslås til at være ca. 130 mia. EUR om året. Vi vil også være nødt til at investere i tilpasning til klimaændringer og centrale teknologier, der vil muliggøre den grønne omstilling og EU's fremtidige vækst såsom batterier, solpaneler og brint samt i opkvalificering og omskoling af arbejdsstyrken og efteruddannelse. Denne investeringsindsats vil også bidrage til fuldt ud at frigøre potentialet i EU's regioner og deres forskellige konkurrencefordele. Denne stigning på mere end 50 % af energiinvesteringsbehovet sammenlignet med den historiske tendens skyldes hovedsagelig behovet for at dekarbonisere økonomien og vil støtte vores bestræbelser på at sikre forsyningssikkerheden. Nedenstående tabel viser en oversigt over de sektorer, hvor disse energirelaterede investeringer vil være nødvendige. På energiforsyningssiden vil der være behov for investeringer i ny infrastruktur, herunder vedvarende energi, energilagring, opgradering af eksisterende elnet, gas- og elsammenkoblinger og udvikling af nye brændstoffer såsom syntetiske brændstoffer. På energiefterspørgselssiden vil der være behov for investeringer i industri-, bolig-, service- og transportsektoren. Tabel1: Yderligere årlige investeringsbehov til klima- og energipolitikken (mia. EUR) Forsyningssiden Elnettet 31 Kraftværker, herunder kedler og nye brændstoffer 25 Industrisektoren 14 Efterspørgselssiden Boliger 92 Service 54 Transportsektoren 175 I alt 392 Kilde: Kommissionens tjenestegrene, baseret på data fra tabel 7 i SWD (2021) 621 final. Yderligere årlige investeringer er beregnet som forskellen mellem de gennemsnitlige samlede årlige investeringer for 2011-2020 og de gennemsnitlige samlede årlige investeringer for 2021-2030 (MIX-scenariet). Tallene er afrundet. Som anført ovenfor vil der også være behov for yderligere investeringer for at nå miljømålene i den europæiske grønne pagt, hvilket løber op i 130 mia. EUR om året. Disse mål vedrører navnlig beskyttelse og genopretning af biodiversitet og økosystemer, omstillingen til en cirkulær økonomi, bæredygtig anvendelse og beskyttelse af vand- og havressourcer samt forebyggelse og bekæmpelse af forurening. Nedenstående tabel viser en oversigt over de yderligere investeringer, der er nødvendige for hvert af disse mål, herunder forsknings- og udviklingsaktiviteter. Tabel2: Yderligere årlige investeringsbehov til miljømål (mia. EUR) Beskyttelse af biodiversitet og økosystemer Biodiversitetslandskaber/genopretning af naturen 4 Forvaltning af skovressourcer 2 Forvaltning af vildt dyre- og planteliv 1 Cirkulær økonomi og ressourceeffektivitet Forvaltning af materialer og effektivitet 10 Affaldshåndtering 10 Yderligere potentiale i 3 sektorer (fødevarer, mobilitet og bebyggede omgivelser) 15 Forebyggelse og bekæmpelse af forurening Beskyttelse af omgivende luft og klima 40 Bekæmpelse af støj og vibrationer 1 Strålingsbeskyttelse 5 Beskyttelse og forvaltning af vandområder Forvaltning af vandområder 21 Spildevandshåndtering 15 Forskning og udvikling Ressourceforvaltning FoU 5 Miljømæssig FoU 2 I alt 130 Kilde: Kommissionens tjenestegrene, baseret på data fra tabel 1 i SWD (2020) 98 final. Tallene er afrundet. Det påkrævede samlede investeringsniveau vil fortsat være højt, også i tiden efter 2030. Derfor er det vigtigt, at der findes en passende politisk ramme, som ansporer til og muliggør investeringer for at opretholde det investeringsniveau, der er nødvendigt for den grønne omstilling frem til 2050. Klimaændringernes indvirkning på vores økonomi, herunder de direkte fysiske virkninger og deres konsekvenser i og uden for Europa, vil blive intensiveret, og vi skal være bedre forberedt. Dette kan f.eks. indebære afbrydelser i almindelig handel og rejser, men også sociale og geopolitiske udviklinger, der kan blive udløst af klimakrisen eller den grønne omstilling, og som kan påvirke vores økonomi. I strategien for tilpasning til klimaændringer skitseres foranstaltninger til at styrke Europas modstandsdygtighed i denne henseende, fra klimasikring af infrastruktur til begrænsning af klimaændringernes indvirkning på menneskers sundhed. Den digitale omstilling vil bidrage til de grønne mål med synergier på mange områder af en intelligent cirkulær økonomi. Udbredelsen af innovative digitale løsninger kan bidrage til at nå bæredygtighedsmål i forskellige sektorer (f.eks. intelligente bygninger, intelligente og bæredygtige mobilitetssystemer, digitale "produktpas", præcisionslandbrug). Derudover kan digitale teknologier også støtte innovative dataløsninger, der kan bidrage til målene i den grønne pagt (f.eks. et europæisk dataområde for den grønne pagt, Destination Earth-initiativet). Samtidig bør den digitale sektor fremme udbredelsen af teknologier med mindre miljøaftryk og højere energi- og materialeeffektivitet, f.eks. ved at fremme teknologisk topkvalitet gennem energieffektive halvledere. 2.2.Udnyttelse af mulighederne i Europas digitale årti

Covid-19-pandemien har fremskyndet den digitale omstilling af vores samfund og yderligere fremhævet betydningen af digitale teknologier for Europas fremtidige økonomiske vækst. Digitaliseringen ændrer den måde vi studerer, arbejder og mødes på. Samtidig giver det iværksættere mulighed for at etablere og udvide deres virksomhed, uanset hvor de bor, ved at åbne markeder og investeringer i hele Europa og globalt og skabe nye arbejdspladser. Vi skal sikre os, at alle kan deltage aktivt og drage fordel af denne omstilling. En retfærdig digital omstilling har potentiale til at øge innovationen og produktiviteten i EU's økonomi og skabe nye muligheder for mennesker og virksomheder. I det digitale kompas, som Kommissionen har foreslået, fastsættes Unionens digitale ambitioner for 2030. De dækker fire brede områder: udvikling af digital uddannelse, færdigheder og kompetencer, sikre og bæredygtige digitale infrastrukturer, digital omstilling af virksomheder og digitalisering af offentlige tjenester og uddannelsessystemer. For at kunne nå disse mål er vi nødt til at øge investeringerne i vigtige digitale teknologier, herunder cybersikkerhed, cloudcomputing, kunstig intelligens, dataområder, blockchain og kvant og halvledere samt i de relevante færdigheder. Et nyligt forslag om en kurs mod det digitale årti bekræfter de digitale mål for 2030 og fastsætter måden, de kan nås på. Med et skøn fra 2020 blev det vurderet, at der er behov for yderligere investeringer på omkring 125 mia. EUR om året for at kunne gennemføre Unionens digitale omstilling. Dette omfatter investeringer i digital infrastruktur, digitale færdigheder og avancerede teknologier, men udelader andre dimensioner såsom digitale offentlige tjenester. Tabel 3 nedenfor viser fordelingen af investeringsunderskuddet indtil 2030 som analyseret på det pågældende tidspunkt for hvert område. Tabel3: Yderligere årlige investeringsbehov til den digitale omstilling (mia. EUR) Kommunikationsnet 42 Digitale færdigheder 9 Kunstig intelligens 20 Cloud 11 Halvledere/fotonik 17 Cybersikkerhed 3 Digitale grønne teknologier 6 HPC, grafen og kvant 6 Blockchain 3 Fælles europæiske dataområder 3 Digitale innovationer/data og næste generation af internet 5 I alt 125 Kilde: Kommissionens tjenestegrene, baseret på data fra tabel 2 i SWD (2020) 98 final. Tallene er afrundet. Mens størstedelen af investeringerne i den digitale omstilling vil komme fra den private sektor, vil der også være behov for offentlig intervention for at tiltrække private investeringer og bidrage til at rette op på markedssvigt. Programmet for politiske reformer på EU-plan har til formål at skabe et digitalt indre marked, som beskytter brugernes grundlæggende rettigheder, giver lige vilkår for virksomheder og letter udbredelsen og anvendelsen af digitale teknologier i erhvervslivet og navnlig SMV'er. Dette er f.eks. målet med EU's strategi for cybersikkerhed, den europæiske digitale identitet, handlingsplanen for europæisk demokrati, forordningen om forholdet mellem platforme og virksomheder og forordningen om geoblokering. Derudover har Kommissionen vedtaget horisontale og sektorspecifikke strategier for at fremme oprettelsen af et indre marked for data. Den nyligt indledte strukturelle dialog om digital uddannelse og digitale færdigheder har til formål at øge medlemsstaternes engagement og forbedre investeringer, reformer og resultater på dette område samt at præge fremtidige EU-tiltag. Europa stræber efter at gå forrest i fastsættelsen af globale standarder, der sætter mennesker i centrum for den digitale omstilling. De digitale teknologier og tjenester, som borgerne bruger, skal være i overensstemmelse med de gældende retlige rammer og respektere de rettigheder og værdier, der er forbundet med Unionen. Unionen har banet vejen for reguleringen af det digitale rum, f.eks. gennem forordningen om digitale tjenester og forordningen om digitale markeder og, for nylig, også kunstig intelligens ved at foreslå et direktiv om forbedring af arbejdsvilkårene for platformsarbejde og en erklæring om digitale rettigheder og principper. Ved at gå forrest fremmer Europa også sine værdier på verdensplan. På samme måde spiller EU en central rolle i de forhandlinger, der føres inden for Verdenshandelsorganisationen med henblik på at fastlægge multilaterale internationale rammer for digital handel. 2.3.Styrkelse af modstandsdygtigheden og kriseberedskabet Det indre marked er vores vigtigste kilde til modstandsdygtighed, selv om de seneste begivenheder har vist, at det ikke er immun over for chok. Selv om økonomien viste betydelig modstandsdygtighed under pandemien, har opsvinget betydet, at mange virksomheder har svært ved at holde trit med den stigende efterspørgsel, sideløbende med at de genopbygger deres forsyningskæder og søger efter inputmaterialer samt tilgængeligt og kvalificeret personale. Det deraf følgende prispres har sammen med høje energipriser ført til en højere inflation end forventet, hvilket påvirker husholdningernes købekraft. De fleste forsyningskæder viste sig at være stærke og tilpassede sig det hidtil usete chok for økonomien. Nogle få industrielle økosystemer blev imidlertid hårdt ramt af knaphed og forsyningsafbrydelser, hvilket har en betydelig indvirkning på økonomien som helhed. Den ajourførte industristrategi har bidraget til at udpege områder, hvor vi har strategisk afhængighed, der skal tages hånd om. I den anden rapport om EU's strategiske afhængighed og kapacitet uddybes vurderingen vedrørende råstoffer af strategisk betydning og kemikalier. Der vurderes også yderligere områder, nemlig cybersikkerhed, IT-software og fotovoltaiske paneler. Den bekræfter de fremskridt, der er gjort, med hensyn til at tackle den strategiske afhængighed, der blev påpeget i den første gennemgang, takket være internationale partnerskaber, industrialliancer, vigtige offentlige og private investeringer og formålstjenlige og brugsegnede lovgivningsmæssige forslag. Diversificering og åbenhed er centrale elementer i en modstandsdygtig europæisk økonomi. Den nuværende geopolitiske ustabilitet og de accelererende klimaændringer viser, at medlemsstater og regioner, der er stærkt afhængige af et begrænset antal økonomiske aktiviteter eller udbydere, er mere udsatte for chok og mere begrænsede i deres evne til at reagere. For at støtte diversificering og konkurrenceevnen, bliver EU nødt til fortsat at være åben over for handel, styrke det multilaterale handelssystem og gøre aktiv brug af de handelspolitiske redskaber, det har til rådighed, herunder frihandelsaftaler og foranstaltninger til at sikre uhindret handel. EU's troværdighed og interesser afhænger af dets evne til at forhandle og indgå aftaler og effektivt gennemføre og håndhæve dem. Samtidig er virksomhederne nødt til at diversificere deres forsyningskæder for at håndtere risici for råvarepriser, ‑kvalitet og ‑forsyninger Konkurrencepolitikken og håndhævelsen heraf spiller en væsentlig rolle i denne henseende. Omstillingen til en grønnere, mere digital og mere modstandsdygtig økonomi og forretningsmodeller slår rod i Europa. Der er vigtige investeringsprojekter på vej, der kan fremme Europas industrielle lederskab inden for fremtidens teknologier. I den årlige rapport om det indre marked 2022 gøres der status over investeringsniveauer for visse produkter og teknologier, der spiller en central rolle for de fleste industrielle økosystemer og konkurrenceevnen for morgendagens industri. Den omfatter investeringsniveauer for råmaterialer, fotovoltaiske solpaneler, ren brint, grønt stål, cement, kemikalier, cloudtjenester og cybersikkerhedsprojekter. Industrialliancer kan spille en vigtig rolle i at mobilisere aktører og investeringer på strategiske områder, finde frem til lovgivningsmæssige hindringer og katalysatorer og opbygge en passende projektplanlægning. Eksisterende industrialliancer, som vist i figuren nedenfor, har vist sig at være medvirkende til at styrke den europæiske kapacitet (f.eks. batterier). De giver håndgribelige resultater ved at bringe europæiske, nationale og private reform- og investeringsprioriteter på linje. Figur 2: Oversigt over industrialliancer Kilde: Kommissionens tjenestegrene, figur 11 i SWD (2022) 40 final. Vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse kan bidrage til at stimulere offentlige og private investeringer ved at støtte forskning, innovation og første industrielle anvendelse i hele Unionen. Medlemsstaterne er i gang med at udarbejde mulige nye vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse om cloud, brint og andre om mikroelektronik og konnektivitet samt sundhed i tillæg til de eksisterende vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse om batterier og de første vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse om mikroelektronik. På halvlederområdet omfatter den nyligt foreslåede mikrochipforordning et omfattende sæt foranstaltninger til at styrke EU's forsyningssikkerhed, modstandsdygtighed og teknologiske lederskab. For at nå disse mål vil den mobilisere mere end 43 mia. EUR i offentlige og private investeringer, og sammen med medlemsstaterne og Unionens internationale partnere vil der blive truffet foranstaltninger til at forhindre, forberede og reagere hurtigt på de nuværende og fremtidige afbrydelser i forsyningskæderne. For yderligere at styrke Europas konkurrenceevne på det teknologiske område og støtte dets industrigrundlag vil EU også være nødt til at øge investeringerne i den europæiske forsvars- og rumindustri, herunder cyberforsvar. Invasionen af Ukraine fremhæver, at Unionen for at bevare sin evne til at handle og tage ansvar bliver nødt til at styrke sin modstandsdygtighed og udvikle strategiske kapaciteter som f.eks. inden for energi, forsvar og cyber. Hvad angår cyberrobusthed er EU nødt til at forbedre sit kollektive beredskab, koordinere fælles situationsbevidsthed og styrke sin operationelle bistandskapacitet, herunder gennem den foreslåede fælles cyberenhed, og lancere en europæisk infrastruktur for SOC'er (sikkerhedsoperationscentre). De nyligt vedtagne rum- og forsvarspakker har til formål at fastlægge konkrete foranstaltninger til støtte for Unionens ambitioner på rum- og forsvarsområdet. Disse initiativer vil også fremme synergier mellem den civile industri og forsvarsindustrien med henblik på at maksimere spin-offs og gensidig inspiration.

Der er mobiliseret yderligere målrettede investeringer for at styrke vores risikostyringskapacitet og beredskabskapacitet. EU's myndighed for Kriseberedskab og -indsats på Sundhedsområdet (HERA) blev oprettet til dette formål. Det skal foregribe potentielle sundhedskriser ved at indsamle efterretninger og opbygge den nødvendige indsatskapacitet. Når der opstår en nødsituation, vil HERA bidrage til at sikre produktion og distribution af medicin, vacciner og medicinsk udstyr. Derudover investerer Unionen gennem EU4Health-programmet også i tiltag, der skal supplere medlemsstaternes indsats inden for sygdomsforebyggelse, sundhedsfremme, tværnationalt samarbejde om sundhed, sundhedssystemernes modstandsdygtighed og ressourceeffektivitet. Unionen investerer også i udviklingen af det strategiske rescEU-beredskabslager under EU-civilbeskyttelsesmekanismen for at forbedre vores beredskab over for fremtidige omfattende kriser, herunder sundheds- og katastrofescenarier med grænseoverskridende virkninger, som udløses af klimarelaterede katastrofer og nye og fremspirende trusler. Den seneste udvikling har bekræftet betydningen af et integreret og velfungerende indre marked for produkter, arbejdstagere, tjenesteydelser og kapital, som er afgørende for vores modstandsdygtighed. Det skønnes, at yderligere forbedringer af det indre marked for industriprodukter vil kunne generere stigninger i BNP på mellem 183 og 269 mia. EUR om året, mens yderligere integration af markederne for tjenesteydelser kan skabe stigninger i BNP på 297 mia. EUR om året. Disse stigninger alene kan øge de økonomiske fordele ved det indre marked fra 8-9 % til ca. 12 % stigning i BNP. Med henblik herpå fremmer Kommissionen aktivt fjernelsen af eksisterende hindringer og uberettigede vanskeligheder, navnlig gennem koordineret arbejde og dialog med medlemsstaterne inden for rammerne af taskforcen for håndhævelse af reglerne for det indre marked Kommissionen arbejder også på at forhindre, at der opstår nye hindringer, f.eks. gennem de eksisterende anmeldelsesmekanismer, og træffer håndhævelsesforanstaltninger, hvor det er nødvendigt. For at styrke det indre markeds modstandsdygtighed bliver Europa nødt til at øge sin kapacitet til at garantere forsyningssikkerheden i tilfælde af en nødsituation. For at sikre mere informationsudveksling, koordinering og solidaritet når medlemsstaterne vedtager kriserelaterede foranstaltninger, arbejder Kommissionen på et forslag til et nødinstrument for det indre marked. Instrumentet vil indføre en mekanisme for kriseberedskab og ‑indsats, hvorigennem Unionen kan håndtere kritiske produktmangler ved at fremskynde tilgængeligheden af produkter (f.eks. fastsættelse og deling af standarder, hurtig overensstemmelsesvurdering) og styrke samarbejdet om offentlige udbud. 3.Sikring af en retfærdig og inklusiv økonomisk omstilling Den grønne og den digitale økonomiske omstilling kan kun lykkes, hvis den er retfærdig og inklusiv. De velfærdsmæssige virkninger af digitalisering og dekarbonisering vil sandsynligvis være ulige fordelt. Da lav- og mellemindkomsthusholdninger ofte bruger en større andel af deres disponible indkomst på fødevarer og basale tjenester såsom bolig, energi og transport, vil de sandsynligvis blive mere påvirket, da omkostningerne forbundet med emissioner er integreret, hvilket øger prisen på visse økonomiske aktiviteter i forhold til andre. Omfordeling af arbejdskraft inden for og mellem sektorer vil kræve reformer og omfattende investeringer i omskoling og opkvalificering. På samme måde vil den digitale omstilling sandsynligvis skabe nye beskæftigelsesmuligheder inden for avancerede teknologier, mens andre job sandsynligvis vil blive helt eller delvist automatiseret. Nyere former for arbejdstilrettelæggelse skaber både muligheder og udfordringer for de politiske beslutningstagere, især når det drejer sig om at sikre bred adgang til social beskyttelse og arbejdsvilkår af høj kvalitet. For at lette omstrukturering og tilpasning bør medlemsstaterne følge detaljerede tilgange med fokus på de enkelte regioner og sektorer. Tilgangen til omfattende og sammenhængende politikpakker som fastsat i Kommissionens henstilling om effektiv og aktiv beskæftigelsesstøtte (EASE) kan være retningsgivende for denne proces. Der vil være behov for en stærk politisk reaktion på alle plan for effektivt at tackle de sociale og samhørighedsmæssige udfordringer, vi står over for. På EU-plan udgør den europæiske søjle for sociale rettigheder og den tilhørende handlingsplan en sammenhængende ramme for indsatsen, herunder tre ambitiøse overordnede EU-mål for 2030 inden for beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse. Medlemsstaterne og de regionale og lokale myndigheder vil også skulle spille deres rolle ved at inddrage de relevante aktører på stedet, herunder arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet, i udformningen og gennemførelsen af effektive støttepolitikker og ledsageforanstaltninger. EU-budgettet vil fortsat yde støtte til at mindske regional og social ulighed, særligt gennem samhørighedspolitikken. Som fremhævet i Portoerklæringen skal uddannelse og færdigheder stå i centrum for vores politiske indsats. Eksisterende systemer vil skulle tilpasse sig for at støtte overgangen til nye job. Meddelelsen om det europæiske uddannelsesområde formulerer en fælles vision for at forbedre adgangen til kvalitetsuddannelse og udstyre EU-borgerne med den rette viden og de rette færdigheder til at høste fordelene ved den grønne og den digitale omstilling. Derudover foreslås der med handlingsplanen for digital uddannelse en række initiativer til fremme af udviklingen af et digitalt uddannelsesøkosystem med forbedrede digitale kompetencer til den digitale omstilling. Med den europæiske dagsorden for færdigheder, herunder pagten for færdigheder, fastlægges en omfattende ramme for fremtidige tiltag og en række ambitiøse mål med henblik på at styre investeringer i voksenuddannelse i hele EU. Den omfatter navnlig forslag vedrørende erhvervsuddannelse, mikroeksamensbeviser og individuelle læringskonti. For at gennemføre initiativerne og opfylde målsætningerne i dagsordenen for færdigheder vil EU have behov for yderligere offentlige og private investeringer i færdigheder på ca. 48 mia. EUR om året. NextGenerationEU og EU-budgettet stiller betydelige ressourcer til rådighed, som bidrager til at opfylde disse behov. Der vil være behov for ledsageforanstaltninger til at afbøde de fordelingsmæssige virkninger af den dobbelte omstilling. Foranstaltningerne skal udformes omhyggeligt for at skabe de rette incitamenter og støtte omstillingen til klimaneutralitet. På EU-plan er finansiering af støttepolitikker tilgængelig fra samhørighedspolitikken, mekanismen for retfærdig omstilling, genopretnings- og resiliensfaciliteten og i fremtiden også fra den foreslåede sociale klimafond i forbindelse med indførelsen af emissionshandel i bygninger og vejtransport. Ved at sikre en afbalanceret territorial udvikling og skabe jobmuligheder af høj kvalitet for alle, samtidig med at der træffes foranstaltninger til at afbøde den negative indvirkning på de mest sårbare, herunder dem, der er truet af energifattigdom, og styrke adgangen til social beskyttelse kan den økonomiske omstilling bidrage til at tackle allerede eksisterende socioøkonomiske uligheder, forbedre sundheden og fremme ligestilling. Retfærdigheden i den dobbelte omstilling vil også kræve foranstaltninger til at fremme passende arbejdsvilkår, herunder for så vidt angår mindsteløn. 4.Mobilisering af en koordineret indsats på alle plan For at kunne styre en sådan massiv omstilling af den europæiske økonomi skal en understøttende politisk ramme støtte innovation og ledsage forandringer. Håndteringen af udfordringerne i verden efter pandemien vil kræve innovative produkter og tjenester samt nye forretningsmodeller og en velforberedt og omstillingsparat arbejdsstyrke. De investeringer, der er nødvendige for at fuldføre den dobbelte omstilling og øge modstandsdygtigheden, vil primært skulle komme fra den private sektor. Derfor er der behov for fuldt ud at udnytte de forretningsmuligheder, som det indre marked giver, at opstarte og opskalere og udnytte kapitalmarkedsunionens potentiale for at forbedre effektiviteten af tildelingen af midler i Unionen Medlemsstaterne spiller en central rolle, når det drejer sig om at fjerne hindringer i forbindelse med gennemførelse og anvendelse af EU-lovgivning, langtrukne og komplekse administrative procedurer, lovgivningsmæssig usikkerhed, fragmentering, komplekse skattesystemer og et svagt erhvervsklima. Derudover støtter tværgående politikker såsom beskatning, handel og konkurrencepolitik også Unionens gunstige erhvervsklima og hjælper til at tiltrække investeringer. Der er behov for en stærk og effektiv kapitalmarkedsunion og bankunion for at mobilisere den strøm af private midler, der er nødvendig for at støtte den dobbelte omstilling. Omfanget af de investeringer, der er nødvendige for genopretningen og den dobbelte omstilling, kan kun tilvejebringes gennem en stærk og konkurrencedygtig banksektor og velfungerende, dybe og integrerede kapitalmarkeder. De støtter den dobbelte omstilling ved at gøre virksomheder, herunder SMV'er, mere synlige for investorer, støtte adgangen til offentlige markeder og tilskynde til mere langsigtet finansiering og egenkapitalfinansiering, også gennem InvestEU. Adgangen til finansiering for virksomheder i almindelighed og SMV'er i særdeleshed kan forbedres ved at fuldføre bankunionen og ved at udvikle kapitalmarkeder med henblik på at diversificere finansieringskilderne samt ved at fjerne hindringerne for finansielle tjenesteydelser, der leveres på tværs af grænserne. For at høste fordelene ved integrerede kapitalmarkeder er det vigtigt at fuldføre kapitalmarkedsunionen ved hurtigt at vedtage og gennemføre de foranstaltninger, som Kommissionen fremsatte sidste år, og de kommende forslag, der skal fremlægges i år. Kommissionen agter navnlig at fremsætte forslag om at begrænse bureaukratiet for virksomheder, der ønsker at rejse kapital på EU's offentlige markeder, og at harmonisere visse aspekter af reglerne og procedurerne for insolvens. Rammerne for bæredygtig finansiering vil øge de private investeringer i bæredygtige økonomiske aktiviteter, virksomheder og projekter. Den nye strategi for bæredygtig finansiering indeholder en række foranstaltninger for at sikre, at det finansielle system fuldt ud støtter omstillingen mod bæredygtighed. Den er stærkt afhængig af EU-klassificeringssystemet, som giver virksomheder, investorer og politiske beslutningstagere kriterier for, hvilke økonomiske aktiviteter der i væsentlig grad bidrager til klima- og miljømålene, herunder omstillingsaktiviteter. Den omfatter også foranstaltninger til fremme af gennemsigtigheden af bæredygtige investeringer, styrkelse af detailinvestorer og SMV'er og bedre integration af bæredygtighedsrisici i det finansielle system. Desuden er Den Europæiske Centralbank som følge af gennemgangen af sin strategigennemgang nået til enighed om en ambitiøs køreplan for, hvordan klimaændringshensyn kan integreres i sit arbejde. Kommissionen udsteder derudover grønne obligationer under NextGenerationEU for at finansiere bæredygtige projekter under genopretnings- og resiliensfaciliteten og styrker på den måde yderligere markedet for bæredygtig finansiering. Selv om private midler vil tegne sig for størstedelen af investeringerne, kan der i visse tilfælde være behov for offentlig intervention for at skabe de rette incitamenter og fjerne hindringer for innovation. Prissætning af CO2 gennem EU's emissionshandelssystem (EU ETS) og miljøbeskatning er altafgørende for at sende de rette prissignaler til husholdninger og virksomheder. Reguleringsmæssige tiltag kan også skabe lige vilkår (f.eks. forslaget til en batteriforordning). Standarder kan fremme gennemsigtighed og mindske markedsrisici, samtidig med at politikken for intellektuel ejendomsret beskytter innovation og støtter investeringer. Offentlige investeringer kan være en katalysator for private investeringer. Det kan de især være ved at forbedre SMV'ers adgang til finansiering og risikovillig kapital, lede og tiltrække private investeringer, mindske risikoen for innovative projekter, overvinde markedssvigt og fremme tættere forbindelser mellem forskningsinstitutioner og virksomheder. For eksempel er der i produktionen af mikroprocessorer høje adgangsbarrierer og betydelige faste omkostninger. Dette kan berettige udbredelsen af offentlig støtte på kritiske områder, men underlagt strenge sikkerhedsforanstaltninger. Offentlige støtte skal imidlertid målrettes nøje til projekter med en klar merværdi for at undgå fortrængning af private investeringer og bevare sunde offentlige finanser. EU's konkurrencepolitik har en central rolle at spille i denne henseende samt med hensyn til at opretholde lige konkurrencevilkår og støtte virksomheder til innovation og vækst. Bevarelse af konkurrencen bidrager til vores modstandsdygtighed og konkurrenceevne på de globale markeder. Under pandemien gav de midlertidige rammebestemmelser for statslig støtte medlemsstaterne den nødvendige fleksibilitet til at støtte økonomien i disse udfordrende tider. De nye retningslinjer for statsstøtte vedrørende klima, energi og miljø har til formål at støtte medlemsstaterne i at nå målene i den europæiske grønne pagt. Derudover er Kommissionen ved at foretage en hidtil uset revision af konkurrencereglerne for at sikre, at de er egnede til formålet. I denne forbindelse ajourførte den retningslinjerne for offentlig finansiering af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse. For at stimulere innovation og risikotagning tydeliggjorte de reviderede retningslinjer for risikofinansiering de regler, ifølge hvilke medlemsstaterne kan støtte adgangen til finansiering for startups, SMV'er og virksomheder med mellemstor kapitalisering. Offentlige investeringer skal gå hånd i hånd med behovet for at sikre de offentlige finansers bæredygtighed. Dette er særlig relevant i lyset af behovet for at sikre gældsbæredygtighed gennem en gradvis finanspolitisk tilpasning af høj kvalitet og økonomisk vækst. Fremme af investeringer og reformer bør være en integreret del af en troværdig mellemfristet finanspolitisk strategi, der sikrer finanspolitisk bæredygtighed. I denne forbindelse vil det være vigtigt at fremme sammenhæng mellem finanspolitiske, investerings- og reformpolitikkerne i medlemsstaterne og på EU-plan. Disse spørgsmål drøftes som led i den igangværende revision af den europæiske økonomiske styring.