ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (83) 423 
 
 
 
Vol. 1983/0 158 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the openi ng to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Community and the European Atomic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this f ile is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 198 3 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 vom 27 .9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN  FOR  DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(83)  423 endelig udg. 
Bruxelles,  den 4.  juli  1983 
MEDLEMSSTATERNES  BUDGETPOLITIK  FOR 1984 
(Meddelelse  fra Kommissionen til Rådet i henhold 
til artikel 3 i Rådets beslutning om Samordning 
af 18.2.1974) 
KOM(83)  423 endelig udg. 

FORORD 
Kommissionen  fremsender nærværende meddelelse til Rådet med henblik på den 
drøftelse af Fællesskabets økonomiske situation , der  skal  finde sted den 
11. juli  1983,og som blandt andet kommer til at  omfatte  fastsættelsen af  ret­
ningslinjer for omfanget af de offentlige budgetter for 1984. Til orientering 
vedlægges også en rapport om medlemsstaternes opfølgning af de retningslinjer^ 
Kommissionen  skitserede i sin meddelelse til Rådet den 1.  juli  1982 om bud­
getdisciplin og økonomisk konvergens, hvis anden del specielt omhandler om­
lægningen af de offentlige udgifter til fordel for udgifter med erhvervsfrem­
mende sigte. 
I første kapitel af denne meddelelse opridses de økonomiske udsigter for re­
sten af året 1983 samt for 1984  tillige  med de vigtigste problemer af økonomisk­
politisk karakter, som Fællesskabet vil blive  stillet  over for. Det andet 
kapitel indeholder et udkast til den budgetpolitik, der vil være den bedst 
egnede  i den nuværende situation. 
1) I henhold til artikel 3 i Rådets beslutning (74/120/EØF) om gennemførelse 
af høj grad af overensstemmelse inden for den økonomiske  politik  i Det 
europæiske økonomiske Fællesskabs medlemsstater. 

I. Den makroøkonomiske situation i Fællesskabet og udsigterne for 1983/84 
Som nævnt i Kommissionens meddelelse af 9.  juni  1983 til Det europæiske Rad 
har man siden oktober 1982 kunnet konstatere et mindre opsving i den økono­
miske  aktivitet  i Fællesskabet. Bruttonationalproduktet steg med 2% på irsbas 
i løbet af de tre sidste måneder af 1982 samt i første kvartal 1983. Det er 
dog ikke sikkert, at der er tale om et  varigt  opsving. Således blev en til­
svarende  stigning i bruttonationalproduktet i det sidste halvår af 1981  blot 
efterfulgt  af en  fornyet  afmatning i 1982, og  visse  af årsagerne til tilbage­
gangen  sidste år består stadig. 
Det internationale økonomiske klima i de kommende to år vil få altafgørende 
betydning for et eventuelt økonomisk opsving i Fællesskabet.  Selv  om den øko­
nomiske  genrejsning, der har kunnet iagttages i De forenede Stater,  synes 
at skulle fortsætte, vil den tyngende udlandsgæld i mange lande og nedgangen 
i OPEC-landenes  olieindtægter begrænse ekspansionen i verdenshandelen, såle­
des at der for 1983 vil blive tale om noget nær nulvækst og for 1984 om en 
vækst på omkring 3 1/2%. Til gengæld kan der forventes en vis prisstabilitet 
for olien målt i løbende priser, og stigningen i råvarepriserne uden for 
oliesektoren vil være begrænset som følge af den kun langsomt stigende  efter­
spørgsel og den meget store produktionskapacitet, man råder over. 
Alt i alt vil Fællesskabets BNP målt i faste priser kun stige med 1/2% i 1983 
og med 1 1/2% i det kommende år. I 1984 regnes der med væsentlige forskelle 
i væksten i de enkelte medlemsstater, idet væksten forventes at nå op over 
2% i Forbundsrepublikken Tyskland, Det forenede Kongerige og Italien, medens 
den vil ligge på 1/2% eller derunder i Frankrig og Nederlandene. Ledigheden 
vil fortsat  stige, dog i en noget langsommere  takt  end i de seneste måneder. 
Ledighedsprocenten,  der i april måned udgjorde 10,8%, vil stige i løbet af 
den omhandlede periode og for 1984 komme til at  omfatte  11 1/2% af den er­
hvervsaktive civile befolkning, hvilket indebærer, at ca. 13,5 mio mennesker 
vil være arbejdsløse.  Selv  i tilfælde af, at nedgangen i beskæftigelsen op­
hører, når det økonomiske opsving sætter ind, vil en sådan udvikling ikke 
være tilstrækkelig til at dæmme op for den stigende arbejdsløshed. 
1) Meddelelse fra Kommissionen til Det europæiske Råd af 9.  juni  1983, 
K0M(83)370,  om den økonomiske og sociale situation i Fællesskabet. De 
tal,  der citeres i  dette  kapitel, bygger på reviderede prognoser; de ad­
skiller  sig dog ikke mærkbart fra tallene i ovennævnte dokument. 

- 2 -
Der er gjort  mærkbare fremskridt i bekæmpelsen af inflationen. I løbet af 
det sidste halvår er forbrugerprisindekset  (korrigeret  for sæsonbetingede 
udsving) kun steget med 7,6% (på årsbasis). Ud over en langsommere gennem­
snitlig prisstigningstakt har der kunnet konstateres en højere grad af  kon­
vergens  med hensyn til inflationstaktén. Der er gode muligheder for, at stig­
ningen i forbrugerpriserne i Fællesskabet i gennemsnit kommer ned på 5 3/4% 
for 1984, hvilket i så fald vil være den mindste stigning siden 1970.  Selv 
om inflationsraten i de enkelte lande  fortsat  vil udvise betydelige forskel­
le, vil prisstigningen aftage i de fleste medlemsstater;  dette  skyldes en 
kraftig  mindskelse af lønomkostningerne pr. produceret enhed og de  relativt 
stabile importpriser. 
Takket være en positiv udvikling i  bytteforholdet  i Fællesskabets favør i 
1983  og 1984 og en forbedring af handelsbalancen i faste priser fra midten 
af 1983 vil underskuddet på betalingsbalancens løbende poster antageligt 
gradvis mindskes, således at den økonomiske ligevægt over for tredjelande 
vil være så godt som genoprettet i det kommende år. 
Der er en vis fare for, at denne prognose viser sig at være for optimistisk. 
Det, der især kan vække bekymring, er en eventuel forhøjelse af den amerikan­
ske rentesats og de sandsynlige virkninger heraf for valutakurserne, de euro­
pæiske rentesatser og gældsætningssituationen i udviklingslandene, såfremt 
der sker en forhøjelse af rentesatserne i  Europa  i lighed med renten i De 
forenede Stater, vil  dette  kunne indvirke negativt på den forventede stig­
ning i  forbrug  og investering. En forøgelse af udviklingslandenes gældsbyrde 
vil i høj grad kunne  forstyrre  stabiliteten i det internationale finansie­
ringssystem  og svække Fællesskabets eksportmarkeder yderligere. 
På baggrund af  disse  perspektiver rej.ser der sig to principielle og meget 
vigtige problemer for den økonomiske  politik: 
- For det første bør det klarlægges, om den rytme, der præger det økonomiske 
opsving,  nu også er den  rette,  sagt på en anden måde, om de nuværende øko­
nomiske  omstændigheder tillader en så  hurtig  rytme. 
Dette spørgsmål rummer  atter  to aspekter, dels vedrørende den relative hur­
tighed, hvormed konjunkturopsvinget finder sted i de enkelte lande, og dels 
angående opsvingets gennemsnitlige  rytme  for Fællesskabet som helhed. 

- 3 -
Det er nødvendigt at foretage en differentiering mellem vækstraterne for 
de kommende 18 måneder, for at der kan rådes bod på  visse  tilfælde af be­
talingsbalanceuligevægt, og for at der på  internt  plan kan tages fat på 
en række nye justeringer af budgetmæssig og inflationsdæmpende karakter. 
Trods  de problemer, mange lande har at kæmpe med, idet den økonomiske 
aktivitet  i disse  lande først kan stimuleres i det øjeblik, virkningerne 
af de økonomiske saneringsforanstaltninger er slået igennem, er det et 
spørgsmål, om det ikke i 1984 vil være  muligt  at nå frem til en gennemsnit­
lig vækstrate for hele Fællesskabet, som ligger over den, der anslås for 
øjeblikket. Det er  helt  klart,  at den  rent  fysiske produktionskapacitet er 
til stede,  råvarepriserne på verdensmarkedet er  lave,  og det er  vigtigt 
hurtigst  muligt  at dæmme op for den stigende arbejdsløshed. Det er spørgs­
målet, om et sådant  tiltag  bør søges  virkeliggjort  gennem en mere aktiv 
politik  på forskellige områder, uden at man dog dermed svigter de mål, man 
har opstillet på mellemlang sigt, såsom  genskabelse  af tilliden til  valu­
tarisk stabilitet, dæmpning af den stigende offentlige gældsætning og en 
omlægning af ressourceallokeringen til henholdsvis den offentlige og den 
private sektor. 
- Det andet vigtige problem, nemlig den internationale valutasituation, bør 
tackles,  ved at man når frem til en samlet vurdering af, hvorledes den 
økonomiske  politik  bør justeres. Rentesatserne er  atter  begyndt at stige 
en anelse  i De forenede Stater, hvilket er yderst uheldigt, da det økono­
miske  opsving i Fællesskabet såvel som i den øvrige del af verden til dels 
afhænger af en nedsættelse af  disse  rentesatser. Såfremt en række økono­
miske  faktorer i De forenede Stater  (kraftigt  konjunkturopsving, det uløste 
problem omkring underskuddet på  budgettet  samt den  stort  set usmidige 
valutapolitik) fører til endnu større renteforhøjelser i  dette  land,  må 
Rådet på ny overveje situationen. 
Den umiddelbare tendens, der i så ti Ifælde ville gøre sig gældende i Fælles­
skabet,  kunne eventuelt bestå i en forhøjelse af de europæiske rentesatser 
parallelt med den amerikanske rentestigning, der jo hænger snævert sammen 
med de uændrede mål for budgetpolitikken. Det er dog ganske  klart,  at en 
sådan parallel udvikling ville undergrave det forventede økonomiske  opsving. 

- 4 -
For øjeblikket er det imidlertid ikke andet end en hypotese, og man må i sær­
deleshed  håbe, at De forenede Stater  hurtigt  vil gøre noget for at  rette  op 
på deres budgetunderskud, så man undgår en sådan udvikling. Men såfremt denne 
for europæisk økonomi ugunstige hypotese viser sig begrundet, vil det være 
nødvendigt at gå i gang med en revision af finanspolitikken i  Europa. 

- 5 -
II. Almindelige budgetpolitiske retningslinjer 
En gennemgang af opfølgningen af retningslinjerne i Kommissionens meddel­
else  af 1.  juli  1982 om budgetdisciplin og økonomisk konvergens viser, at 
der allerede i 1983 er  gjort  undertiden meget opmuntrende fremskridt med 
hensyn  til styring af de offentlige udgifter , men at problemet vedrør­
ende  det uforholdsmæssigt store underskud på de offentlige finanser  fort­
sat er ømtåleligt i de fleste medlemslande, bl.a. som følge af den skuf­
fende udvikling i de offentlige indtægter. 
Påbud og risici for 1984 
I betragtning af ovennævnte udsigter kan de budgetpolitiske mål i 1984 ikke 
udtrykkes i enkle vendinger. Budgetpolitikken må  omfatte  forskellige  ele­
menter, der kan tages i anvendelse, alt  efter,  hvilket medlemsland der er 
tale om, og den må være så smidig, at den hele tiden kan tilpasses kon-
junkturudvi  klingen. 
Med henblik på at sikre en tilbagevenden til en tilstand af økonomisk lige­
vægt må man  afgjort  fortsætte de bestræbelser, der på mellemlang sigt går 
ud på at mindske underskuddet på de offentlige finanser, især gennem en 
bedre styring af udgifterne. 
I de fleste af Fællesskabets lande, men især i  Belgien,  Danmark, Grækenland, 
Italien  og Irland, er underskuddet stadig meget  stort,  og der er fare for, 
at dette  kan medføre dels en uforholdsmæssig stor  likviditet,  dels en 
forhøjelse af rentesatserne, og at ligevægten på betalingsbalancens løbende 
poster således forstyrres direkte eller indirekte.  Disse  spændinger  skyldes, 
at forvaltningen i Længere tid har kørt med underskud, og den handlekraftige 
politik,  som for 1984 er nødvendig i  disse  lande, vil i de fleste tilfælde 
kun være starten på en flerårig kraftanstrengelse. I Frankrig har presset 
udefra i 1982 vist, at der måtte sættes snævre grænser for det offentlige 
underskud.  I Nederlandene er udviklingen i udgifterne så hastig, at det 
offentlige underskud vokser  kraftigt  år for år, således at et opsving i 
den private efterspørgsel, som for tiden er meget afdæmpet,  hurtigt  ville 
skabe  alvorlig uligevægt. 
1) Jf. Rapport om budgetdisciplin og økonomisk konvergens og om omlægning 
af de offentlige udgifter til fordel for udgifter med erhvervsfremmende 
sigte (dok. nr. II/198/83-DA rev. 1) 

- 6 -
TiL gengæld er det i Tyskland og Det forenede Kongerige ikke  blot  ønskeligt, 
men nu også  muligt  at nedbringe den ikke-konjunkturbestemte del af det 
offentlige underskud, men  dette  må ske med forsigtighed, hvis negative 
virkninger for væksten  skal  undgås. Det er vanskeligt nøjagtigt at fastslå, 
hvor stor en del af underskuddet,der er konjunkturbestemt, og der er så­
ledes  fare for, at denne del undervurderes: Undertiden vil de offentlige 
myndigheder således kunne komme til at føre en mere  restriktiv  politik 
med hensyn til de offentlige udgifter end egentlig  tilsigtet. 
Mulighed  for tilpasning til konjunkturerne 
Såfremt konjunkturerne på verdensplan og den internationale økonomiske 
situation i de kommende måneder skulle udvikle sig mindre gunstigt end 
forventet  og bl.a. medføre en forhøjelse af rentesatserne, og såfremt 
væksten i Fællesskabet derved skulle blive svagere end  forventet,  bør der 
træffes de nødvendige foranstaltninger for at sikre opsvinget og forhindre, 
at der på samme tid føres en for stram valutapolitik og for en  restriktiv 
budgetpoliti k. 
Under  alle omstændigheder bør det i så tilfæ'de tillades, at de automatiske 
stabilisatorer får  frit  spil undtagen i de la le, hvor væksten i statsgælden 
er blevet særlig foruroligende. I Tyskland og i Det forenede Kongerige, 
som har  gjort  de mest bemærkelsesværdige fremskridt med hensyn til infla-
tionsbekæmpelse, bør nedbringelsen af det offentlige underskud tilpasses 
konjunkturudviklingen og ske i  form  af skattelettelser, således at den 
målsætning, der på mellemlang sigt går ud på at nedbringe de offentlige 
udgifters andel i nationalindkomsten, opretholdes. 

7 
Den offentlige gældsbyrde 
Fastsættelse af, hvor store budgetstramningerne  skal  være i de lande, der 
er særlig hårdt  ramt  af uligevægt, bør ske på grundlag af en vurdering af 
væksten.i statsgælden - især udlandsgælden - og byrderne i forbindelse hermed. 
Den uafbrudte vækst i statsgældens andel af nationalindkomsten, som kan 
iagttages i talrige lande inden for Fællesskabet (Belgien, Danmark, 
Frankrig,  Grækenland,  Irland  og  Italien),  kan få en ugunstig indflydelse 
på forventningerne hos de økonomiske beslutningstagere, som er indstillet 
på en skatteforhøjelse eller en mere eller mindre varig forhøjelse af 
rentesatserne på lang sigt. 
Rentebyrden  er blevet så stor, at denne byrdes forholdsmæssige andel i 
de samlede udgifter medfører, at andre  udgifter,  som er nødvendige, dels 
for udviklingen af erhvervsmæssige aktiviteter i den offentlige sektor, 
dels  for bevarelsen af den sociale tryghed, holdes nede. Dette sker 
især i  Belgien,  Danmark,  Irland  og Italien. 
Disse  spændinger bliver endnu større, hvis finansieringen af underskuddet 
delvis  sker ved hjælp af udlandslån, som det er tilfældet i  Belgien, 
Danmark,  Irland  og, omend i mindre grad, Frankrig, sådanne transaktioner 
tynger på betalingsbalancens løbende poster, undertiden så meget, at der 
opstår alvorlig uligevægt med fare for yderligere forøgelse af byrderne 
i tilfælde af valutakursændringer. 
Der gives ingen anden varig løsning på problemet end en klækkelig  ned­
bringelse  af underskuddet, men i betragtning af omfanget af rentebyrderne, 
som vanskeligt kan formindskes, m8 andre udgifter  midlertidigt  holdes nede, 
og en stramning af skatteskruen kan i  visse  tilfælde blive uundgåelig. 

- 8 -
Prioritering af de offentlige udgifter 
Kommissionen  foretrækker ligesom sidste år løsninger, der i så ringe grad 
som muligt  medfører skatteforhøjelser, thi den mener, at en stabilisering 
af skattetrykket kan spille en ikke ubetydelig rolle for det økonomiske 
opsving. 
Set ud fra samme synsvinkel er det  vigtigt,  at de offentlige udgifter kan 
omlægges således, at der i højere grad bliver tale om  udgifter,  der  med­
virker til at udvikle produktionskapaciteten og til at forbedre produktivi­
teten. I den forbindelse viser erfaringerne fra de  seneste  år, at i de 
fleste af landene i Fællesskabet er den del af udgifterne, som har et 
erhvervsfremmende sigte, endog blevet mindre . Et heldigt udfald af be­
stræbelserne for at omlægge de offentlige udgifter afhænger ikke  blot  af 
de afgørelser, som træffes i forbindelse med budgettets udarbejdelse, men 
også af en bedre styring af de øvrige  udgifter,  især de  udgifter,  som 
næsten er automatiske, således at det indgås, at bevillingerne til de mest 
erhvervsrettede projekter - som  ofte  er valgfrie - ofres. 
1) Jf. Rapport om budgetdisciplin og økonomisk konvergens og om omlægning 
af de offentlige udgifter til fordel for udgifter med erhvervsfremmende 
sigte (dok. nr. II/198/83-DA, rev. 1). 

- 9 -
III. Konklusioner 
Under  hensyn til ovenstående betragtninger kan Kommissionen fastslå, at: 
- de for tiden foreliggende overslag lader formode, at der vil ske et 
opsving  i den økonomiske  aktivitet  i Fællesskabet. I de fleste 
medlemslande  vil ekspansionstakten dog være langsom eller  beskeden,  og 
det er ikke sikkert, at opsvinget vil fortsætte i en tilfredsstillende 
takt  i 1984, dels på grund af det usikre internationale klima, dels 
som følge af afmatningen i den indenlandske efterspørgsel, især i 
vi rksomhedernes investeringer; 
- i de lande, hvor den anvendte  politik  har resulteret i tilstrækkelige 
fremskridt mod større økonomisk ligevægt, foreligger et vist spille­
rum med henblik på at underbygge opsvinget - forudsat  dette  sker med 
rimelig udsigt til sanering af underskuddene og omlægning de de of­
fentlige finanser i mere produktiv retning på det mellemlange sigt. 
I de fleste medlemslande derimod kræver de offentlige finansers stil­
ling stadig først og fremmest at underskuddene og de offentlige ud­
gifters andel af produktionen mindskes. 
- budgetpolitikken i de fleste medlemslande i 1984 ikke vil kunne blive 
en virkelig støtte for den økonomiske  aktivitet  på grund af omfanget 
af det offentlige underskud. De steder, hvor der er  gjort  bemærkelses­
værdige fremskridt i retning af økonomisk ligevægt, er der dog et 
noget større spillerum i den henseende. 
Kommissionen  anmoder Rådet om at erkende, at: 
- såfremt den økonomiske ekspansion skulle blive mindre end  forventet, 
bør der ikke lægges hindringer i vejen for de automatiske stabili­
satorer, undtagen i de lande, hvor statsgælden er nået op på et 
særlig foruroligende niveau; i de lande, hvor budgetunderskuddet er 
bragt ned på et  rimeligt  niveau, bør der kunne påregnes en vis 
skattelettelse, hvorved man tager højde for udløsningen af nye kræfter, 
der kan fremkalde en konjunkturafmatning; 

- 10 -
- budgetpolitikken  fortsat  skal  være koncentreret om sanering på mellem­
lang  sigt, men at den  skal  gennemføres med tilstrækkelig hensyntagen 
til mulighederne for tilpasning til ændringer i konjunkturerne, 
hvilket vil være til fordel for en konvergerende økonomisk udvikling 
i Fællesskabet; 
- der i  hvert  medlemsland og på fællesskabsplan må sørges for en snæver 
samordning  af valuta- og budgetpolitikken, for at  disses  samlede 
virkning ikke  skal  bringe den meget beskedne ekspansion i fare og 
øge arbejdsløsheden i tilfælde af, at den internationale valuta­
situation skulle blive forværret.