Forslag til RÅDETS FORORDNING om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1210/2003 af om visse specifikke restriktioner i de økonomiske og finansielle forbindelser med Irak

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

(1) Efter udstedelsen af forordning (EF) nr. 1201/2003 om visse specifikke restriktioner i de økonomiske og finansielle forbindelser med Irak, som implementerer FN's Sikkerhedsråds resolution 1483 (2003) af 22. maj 2003, erklærede medlemsstaterne i Rådet, at de skønnede, at forordningen på et punkt var mere restriktiv end krævet i henhold til resolutionen, og at den på et andet punkt ikke var logisk. Rådet er i færd med at udarbejde en fælles holdning på grundlag af artikel 15 i traktaten om Den Europæiske Union for at bane vejen for en gyldig ændring af forordning (EF) nr. 1210/2003.

(2) Ændringerne berører spørgsmålet om, i hvilket omfang pengemidler og økonomiske ressourcer tilhørende offentlige instanser i Irak i tilfælde, hvor disse er placeret uden for Irak, skal indefryses, samt en fritagelse fra indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer, som er genstand for en tidligere tilbageholdelsesret eller dom, således at de kan anvendes til at indfri fordringer, der er sikret ved en sådan tilbageholdelsesret, eller fordringer, der er erklæret gyldige og eksigible ved en sådan dom.

(3) Ændringerne vedrører fortolkningen af resolution 1483 (2003). Af denne grund bør de anvendes med tilbagevirkende kraft fra datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1210/2003.

Forslag til RÅDETS FORORDNING om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1210/2003 af om visse specifikke restriktioner i de økonomiske og finansielle forbindelser med Irak

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 60 og 301,

under henvisning til fælles holdning 2003/495/FUSP om Irak [1], ændret ved fælles holdning 2003/.../FUSP .... [2]

[1] EFT L 169 af 8.7.2003, s. 72.

[2] EFT L ...

under henvisning til forslag fra Kommissionen [3], og

[3] EFT C af , s. .

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådet udstedte i medfør af FN's Sikkerhedsråds resolution 1483 (2003) af 22. maj 2003 forordning (EF) nr. 1210/2003 om visse specifikke restriktioner i de økonomiske og finansielle forbindelser med Irak [4], som bl.a. omfatter indefrysningsforanstaltninger rettet mod den irakiske regering. Foranstaltningerne trådte i kraft den 9. juli 2003.

[4] EFT L 169 af 8.7.2003, s. 6.

(2) Det er ved en nybehandling af teksten blevet konkluderet, at resolutionen ikke kræver, at indefrysningsforanstaltningerne skal gælde for pengemidler og økonomiske ressourcer tilhørende ministerier og andre offentlige instanser, som ikke var placeret uden for Irak den 22. maj 2003, men som forlod Irak efter denne dato.

(3) Forbuddet mod at overdrage pengemidler og økonomiske ressourcer til offentlige instanser i Irak, som svækker disse instansers funktion og unødigt hæmmer bestræbelserne for genopbygning af Irak, bør derfor tages op til fornyet overvejelse. Præciseringen af, at eksportrelaterede indbetalinger gennem offentlige banker, der er anført i det relevante bilag, ikke skal indefryses, bliver derfor overflødig.

(4) Resolution 1483 (2003) angiver indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer som værende det første skridt i en proces, der skal føre til overførsel deraf til den irakiske udviklingsfond. Resolutionen fritager også pengemidler og økonomiske ressourcer, der er genstand for en tilbageholdelsesret eller en dom, som daterer sig fra før den 22. maj 2003. Det er derfor ikke hensigtsmæssigt at anvende indefrysningsforanstaltningerne, hvis de pågældende pengemidler og økonomiske ressourcer udtrykkeligt er fritaget fra kravet om, at de skal overføres til nævnte fond.

(5) Det skal bemærkes, at den omstændighed, at der ikke foreligger noget krav om indefrysning, ikke er til hinder for, at de normale regler om anerkendelse og fuldbyrdelse af voldgiftskendelser og udenlandske domstolsafgørelser finder anvendelse. Der bør desuden ikke indrømmes nogen fritagelse i forbindelse med domme, der er afsagt om overtrædelser af forordning (EØF) nr. 3541/92 om forbud mod at indfri irakiske fordringer i forbindelse med kontrakter og transaktioner, der er omfattet af De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 661 (1990) og dermed forbundne resolutioner [5].

[5] EFT L 337 af 10.12.1992, s. 1.

(6) Da disse ændringer vedrører fortolkningen af resolution 1483 (2003), er det hensigtsmæssigt, at de anvendes med tilbagevirkende kraft fra datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1210/2003 -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING :

Artikel 1

Forordning (EF) nr. 1210/2003 ændres således:

(1) Artikel 4 affattes således:

"Artikel 4

1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer tilhørende Iraks tidligere regering eller andre offentlige instanser, virksomheder, herunder privatretlige virksomheder, hvori de offentlige myndigheder har aktiemajoriteten, eller irakiske statsinstitutioner, som nærmere specificeret af sanktionsudvalget, jf. listen i bilag III, indefryses, hvis de den 22. maj 2003 var placeret uden for Irak.

2. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes af eller forvaltes af nedenstående personer, som nærmere specificeret af sanktionsudvalget, jf. listen i bilag IV, indefryses:

a) forhenværende præsident Saddam Hussein

b) højtstående embedsmænd i hans styre

c) disses nærmeste familiemedlemmer og

d) juridiske personer, organer og sammenslutninger, som ejes eller kontrolleres direkte eller indirekte af de personer, der er nævnt i litra a), b) og c) eller af fysiske og juridiske personer, som handler på deres vegne eller efter deres instruks.

3. Der må hverken direkte eller indirekte stilles pengemidler til rådighed for eller til gavn for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som er anført i bilag IV.

4. Det må hverken direkte eller indirekte stilles økonomiske ressourcer til rådighed eller til gavn for de fysiske og juridiske personer, organer eller sammenslutninger, som er anført på listen i bilag IV, således at de pågældende personer, grupper eller sammenslutninger herved kan opnå pengemidler, varer eller tjenesteydelser."

(2) Artikel 5 affattes således:

"Artikel 5

Det er tilladt at indsætte penge på indefrosne konti, men sådanne indsatte beløb vil derefter også være indefrosset."

(3) Artikel 6 affattes således:

"Artikel 6

1. Uanset artikel 4 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder, der er anført i bilag V, give tilladelse til brug af indefrosne pengemidler og økonomiske ressourcer, hvis alle nedenfor anførte betingelser er opfyldt:

a) pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal være genstand for en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig tilbageholdelsesret, der er fastslået før den 22. maj 2003, eller for en dom, en administrativ afgørelse eller en voldgiftskendelse, der er afsagt før nævnte dato

b) pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer må udelukkende anvendes til at indfri fordringer, der er sikret ved en sådan tilbageholdelsesret eller er ankendt som gyldige ved en sådan dom, afgørelse eller kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om rettigheder for personer, der har sådanne fordringer

c) indfrielse af fordringen må ikke ske i strid med forordning (EØF) nr. 3541/92 om forbud mod at indfri irakiske fordringer i forbindelse med kontrakter og transaktioner, der er omfattet af De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 661 (1990) og dermed forbundne resolutioner og

d) anerkendelse af tilbageholdelsesretten eller dommen, afgørelsen eller kendelsen må ikke ske i strid med den pågældende medlemsstats offentlige orden.

2. Under alle andre omstændigheder frigives pengemidler, økonomiske ressourcer og afkast af økonomiske ressourcer, som er indefrosset i medfør af artikel 4, kun med henblik på overførsel til den irakiske udviklingsfond, der administreres af Iraks Centralbank, på betingelserne i FN's Sikkerhedsråds resolution 1483 (2003)."

(4) Overskriften til bilag V affattes således:

"Liste over kompetente myndigheder, der er omhandlet i artikel 6, 7 og 8"

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Den anvendes fra den 9. juli 2003.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den [...]

På Rådets vegne

Formand