'strife "få 
KOMVII SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(94) 364 endelig udg. 
Bruxelles, den 08.09.1994 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
OM GARANTIER OPFØRT I DET ALMINDELIGE BUDGET 
PR. 31. DECEMBER 1993 
BERETNING OM GARANTIER OPFØRT I DET ALMINDELIGE BUDGET 
PR 31.DECEMBER 1993 
Denne beretning gør rede for garantier, der er opført i det almindelige budget pr. 31 
DECEMBER 1993. 
Med beretningen lever Kommissionen op til den erklæring, som den afgav i forbindelse 
med vedtagelsen af tillægs- og ændringsbudget nr. 1/91, og hvori den forpligtede sig til 
to gange om året at aflægge beretning for budgetmyndigheden om de garantier, der er 
opført på budgettet, og de tilknyttede risici. 
Kommissionen har allerede afgivet fem beretninger til budgetmyndigheden. 
Beretningen falder i tre dele: 
1. En beskrivelse af de transaktioner, der er opført i budgettet, og af de ændringer, der 
er sket med hensyn til garantier siden den foregående beretning. 
2. En oversigt pr. 31. december 1993 over de risici, der påhviler budgettet i de 
kommende år, og de tilfælde, hvor garantier er kommet til udbetaling. 
3. En vurdering pr. 31. december 1993 af den økonomiske og finansielle situation i de 
tredjelande, som de største transaktioner vedrører. 
DELI: TRANSAKTIONER. SOM ALLEREDE ER OPFØRT PÅ BUDGETTET 
Budgetmyndigheden har givet tilladelse til, aider i budgettet for 1994 oprettes 22 p.m.-
poster til opførelse af eventuelle garantibetalinger.Posterne kan opdeles i tre kategorier, 
nemlig lånoptagelse/långivning inden for Fællesskabet, lånoptagelse/långivning uden for 
Fællesskabet og garantier, som ydes finansielle institutioner. 
L OPTAGELSE AF LÅN MED HENBLIK PÅ GENUDLÅN INDEN FOR 
FÆLLESSKABET 
A. FÆLLESSKABETS OPTAGELSE AF LÅN MED HENBLIK PÅ 
BETALINGSBALANCESTØTTE 
Fællesskabet har beføjelse til at optage lån på kapitalmarkederne eller i penge- og 
finansieringsinstitutter med det formål at stille beløbene til rådighed for 
medlemsstater, som har forbigående problemer med betalingsbalancen. 
De samlede optagne lån, der således kan ydes medlemsstaterne, er begrænset til 
14 mia. ECU. 
Den 31. december 1993 omfattede långivningen to lån til Grækenland, som blev 
besluttet henholdsvis den 9. december 1985 og den 4. marts 1991, og et lån til Italien 
besluttet den 18. januar 1993. 
I forbindelse med de lån, der er ydet Grækenland, var der den 31. december 1993 et 
udestående på 1200 mio. ECU og for lånet til Italien et udestående på 
B EURATOM-LÅNOPTAGELSE 
Kommissionen fik i 1977 bemyndigelse til at optage lån med henblik på at bidrage til 
finansieringen af atomkraftværker. 
Lånene er beregnet på el-producenter og ledsages af de sædvanlige bankgarantier. 
Lånemodtagerne er ofte statsejede virksomheder eller virksomheder, der råder over 
en statsgaranti. 
Det højst tilladte lånoptagelsesbeløb er fastsat til 4 mia. ECU, hvoraf 500 mio. ECU 
blev godkendt i 1977, 500 mio. ECU i 1980, 1 mia. ECU i 1982, 1 mia. ECU i 1985 
og 1 mia. ECU i 1990. Lånoptagelsen andrager ca. 2 900 mio. ECU, og der kan 
derfor optages lån på endnu 1 100 mio. ECU. 
Udeståendet på lånoptagelser androg pr.31. december 1993 1 018,2 mio. ECU. 
Kommissionen foreslog den 9. december 1992, at det restbeløb, der ikke er udlånt til 
medlemsstaterne, anvendes til finansiering af effektivitetsforbedringer og øget sikkerhed i 
atomkraftanlæg i de central- og østeuropæiske lande og i SNG. 
C. LÅNOPTAGELSE BEREGNET TIL INVESTERINGSSTØTTE I FÆLLES­
SKABET 
Kommissionen har i medfør af Rådets afgørelse af 16. oktober 1978 faet bemyndigelse til 
at optage lån til fremme af investeringerne i Fællesskabet (det nye fællesskabsinstrument). 
Det højst tilladte lånoptagelsesbeløb er i afgørelsen af 16. oktober 1978 fastsat til 
1 mia. ECU, men siden er det blevet hævet med 1 mia. ved afgørelse af 15. marts 1982. 
Loftet er derefter blevet hævet med yderligere 3 mia. ved afgørelse af 19. april 1983 og 
med 750 mio. ved afgørelse af 9. marts 1987. 
Provenuet af disse lån genudlånes af EIB - der i denne sammenhæng optræder på EF's 
vegne - til finansiering af investeringsprojekter, der bidrager til øget konvergens og 
integration, og som er i overensstemmelse med Fællesskabets prioriterede mål inden for 
energi- og industrisektorerne samt på infrastrukturområdet, idet der bl.a. lægges vægt på 
projekternes regionale betydning og på nødvendigheden af at bekæmpe arbejdsløsheden. I 
medfør af en afgørelse af 26. april 1982 er også støtte til små og mellemstore 
virksomheder blevet et prioriteret mål. 
Desuden har Fællesskabet i medfør af en afgørelse af 20. januar 1981 fået bemyndigelse til 
at optage lån med det formål at yde en ekstraordinær genopbygningsstøtte på 1 mia. ECU 
til de områder i Italien, der blev ødelagt af jordskælvet i november 1980. Den 
14. december 1981 blev der truffet en lignende afgørelse om et støttebeløb på 
80 mio. ECU til fordel for de områder i Grækenland, der blev ødelagt af jordskælvene i 
februar og marts 1981. 
Det højst tilladte lånoptagelsesbeløb er således på 6 830 mio. ECU. 
Udeståendet for lånoptagelsen var pr. 31. december 1993 2 202 mio. ECU, hvilket er et 
fald på 33,7% siden 31. december 1992. 
Risikoen er fordelt på et stort antal låntagere i Den Europæiske Investeringsbank. 
Desuden er størstedelen af lånene globallån, der er ydet af EIB til penge- og 
finansieringsinstitutter, der er ansvarlige for tilbagebetalingen af midlerne. 
EIB giver årligt Kommissionen en liste over de debitorer, der ifølge Bankens oplysninger 
risikerer ikke at kunne overholde deres betalingsforpligtelser i de kommende år. Denne 
liste har hidtil været tom. 
H. OPTAGELSE AF LÅN MED HENBLIK PÅ GENUDLÅN TEL 
TREDJELANDE 
A. FÆLLESSKABETS LÅNOPTAGELSESPROGRAM MED HENBLIK PÅ 
YDELSE AF MELLEMFRISTET FINANSIEL STØTTE TIL UNGARN 
(Ungarn I) 
Fællesskabet har bevilget Ungarn et mellemfristet lån med en hovedstol på maksimalt 
870 mio. ECU og en løbetid på højst fem år. Lånet er beregnet til at lette omstillingen 
af den ungarske økonomi, så landet bliver i stand til at udnytte alle de fordele, der er 
forbundet med markedsøkonomi. Lånet stilles til rådighed for Ungarn i trancher. 
Den første tranche på 350 mio. ECU blev udbetalt den 20. april 1990. Anden tranche 
på 260 mio. ECU blev udbetalt den 14. februar 1991. Den tredje tranche på 
maksimalt 260 mio. ECU skulle have været udbetalt i løbet af 1992. Efter alt at 
dømme vil den sandsynligvis ikke komme til udbetaling, eftersom Ungarns 
betalingsbalance er bedre end forventet. De udbetalte trancher skal tilbagebetales på 
én gang 5 år efter udbetalingen, og renterne, som beregnes efter en variabel sats, skal 
betales hvert halve år. 
B. YDERLIGERE MELLEMFRISTET FINANSIEL STØTTE TIL UNGARN (Ungarn H) 
Eftersom opløsningen af Rådet for Gensidig Økonomisk Bistand (Comecon) og 
Golfkrisen risikerer at bringe de første opmuntrende resultater af de iværksatte 
reformer i fare, er det blevet besluttet gennem lånoptagelse at yde et yderligere lån på 
180 mio. ECU som led i 24-landegruppens samlede støtteprogram på 
ca. 360 mio. ECU. 
Den første tranche på 100 mio. ECU blev udbetalt den 14. august 1991. Den skal 
tilbagebetales på én gang 7 år efter udbetalingen, og renterne, som beregnes efter en 
variabel sats, skal betales hvert halve år. Udbetalingen af anden tranche på 
80 mio. ECU skete den 15. januar 1993. Den skal være tilbagebetalt i januar 1997, og 
renterne, der beregnes til fast sats, skal betales årligt. 
C. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ YDELSE AF 
MELLEMFRISTET FINANSIEL STØTTE TIL DEN TJEKKISKE OG 
SLOVAKISKE FØDERATIVE REPUBLIK 
I forbindelse med en samlet støtte på ca. 750 mio. ECU fra 24-landegruppen er 
Kommissionen på Fællesskabets vegne blevet bemyndiget til at optage et lån i 
to trancher på 375 mio. ECU med en længste løbetid på syv år. Provenuet af dette lån 
blev på samme vilkår genudlånt til Den Tjekkiske og Slovakiske Føderative Republik. 
Den første tranche på 185 mio. ECU blev udbetalt den 14. august 1991. Den skal 
tilbagebetales på én gang 7 år efter udbetalingen, og renterne, som beregnes efter en 
variabel sats, skal betales hvert halve år. 
Anden tranche på 190 mio. ECU blev udbetalt den 2. marts 1992. Den skal tilbage­
betales på én gang 6 år senere. 
Landets deling i en Tjekkisk Republik og en Slovakisk Republik den 1. januar 1993 
medførte, at Kommissionen foreslog en fordeling af lånet på de to republikker. 
Ifølge denne fordeling tilfalder to tredjedele, dvs. 250 mio. ECU, Den Tjekkiske 
Republik og en tredjedel, dvs. 125 mio. ECU, Den Slovakiske Republik. 
D. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ YDELSE AF 
MELLEMFRISTET FINANSIEL STØTTE TIL BULGARIEN 
I forbindelse med en samlet støtte på 580 mio. ECU fra 24-landegruppen er 
Kommissionen på Fællesskabets vegne blevet bemyndiget til at optage et lån i to 
trancher på 290 mio. ECU med en længste løbetid på syv år. Provenuet af dette lån 
genudlånes på de samme vilkår til Bulgarien. 
Den første tranche på 150 mio. ECU blev udbetalt til Bulgarien den 14. august 1991. 
Den skal tilbagebetales på én gang 7 år efter udbetalingen, og renterne, som beregnes 
efter en variabel sats, skal betales hvert kvartal. 
Anden tranche på 140 mio. ECU blev udbetalt den 2. marts 1992. Den skal 
tilbagebetales på én gang femår senere, og renterne til variabel sats skal betales 
kvartalsvis. 
E. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ YDELSE AF 
YDERLIGERE MELLEMFRISTET FINANSIEL STØTTE TIL BULGARIEN 
Kommissionen er som led i en ny støtte fra 24-landegruppen på 220 mio. ECU på 
Fællesskabets vegne blevet bemyndiget til at optage lån i to trancher på 
110 mio. ECU med en længste løbetid på syv år. Provenuet af dette lån skal 
genudlånes til Bulgarien. 
Da de betingelser, der er knyttet til den finansielle støtte, ikke var opfyldt ved 
udgangen af 1993, er ingen af de to trancher endnu blevet udbetalt. 
F. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ YDELSE AF 
MELLEMFRISTET FINANSIEL STØTTE TIL ISRAEL 
Med henblik på at yde finansiel støtte til Israel og befolkningerne i de besatte 
områder har Kommissionen faet bemyndigelse til på Fællesskabets vegne at optage et 
lån på 160 mio. ECU i én tranche med en længste løbetid på 7 år. Provenuet skal på 
samme vilkår genudlånes til Israel, der desuden modtager en rentegodtgørelse på 
27,5 mio. ECU, der konteres over EF's budget. 
Transaktionen fandt sted den 2. marts 1992. Lånet skal være fuldstændigt 
tilbagebetalt den 15. december 1997. 
G. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ YDELSE AF 
MELLEMFRISTET FINANSIEL STØTTE TIL RUMÆNIEN 
Som led i en samlet støtte på ca. 750 mio. ECU fra 24-landegruppen har 
Kommissionen på Fællesskabets vegne faet bemyndigelse til i to trancher at optage et 
lån på 375 mio. ECU med en længste løbetid på syv år. Provenuet skal på samme 
vilkår genudlånes til Rumænien. 
Første tranche på 190 mio. ECU med en løbetid på syv år blev udbetalt den 
22. januar 1992. Den skal tilbagebetales på én gang den 1. februar 1999, og renterne 
til variabel sats skal betales halvårligt. 
Anden tranche på 185 mio. ECU og med en længste løbetid på seks år blev udbetalt i 
april 1992. Den skal tilbagebetales på én gang den 18. marts 1998, og renterne til 
variabel sats skal betales halvårligt. 
H. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ YDELSE AF 
YDERLIGERE FINANSIEL STØTTE TEL RUMÆNIEN 
Som led i en ny støtte fra 24-landegruppen på 160 mio. ECU har Kommissionen på 
Fællesskabets vegne faet bemyndigelse til at optage et lån på 80 mio. ECU med en 
længste løbetid på syv år. Provenuet skal på samme vilkår genudlånes til Rumænien. 
Som følge af lånets størrelse skal det udbetales på én gang den 26. februar 1993. Det 
skal tilbagebetales på én gang den 26. februar 2000, og renterne skal betales 
halvårligt. 
L LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ YDELSE AF 
MELLEMFRISTET FINANSIEL STØTTE TIL ALGERIET 
Kommissionen er på Fællesskabets vegne blevet bemyndiget til at optage lån på 
400 mio. ECU i to trancher på henholdsvis 250 og 150 mio. ECU med en længste 
løbetid på syv år. Provenuet af dette lån skal på samme vilkår genudlånes til Algeriet. 
Første tranche blev udbetalt den 23. december 1991 ved hjælp af en midlertidig 
bankkredit, der blev tilbagebetalt med nettobeløbet for lånet, der blev optaget den 
14. januar 1992 med en løbetid på seks år. 
Lånet skal betales tilbage på én gang den 15. december 1997, og renterne betales 
årligt den 15. december. 
Anden tranche er endnu ikke udbetalt. 
J. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ YDELSE AF 
MELLEMFRISTET FINANSIEL STØTTE TIL SOVJETUNIONEN 
OG/ELLER DENS REPUBLIKKER 
Kommissionen har foreslået, at der bevilges et mellemfristet lån på højst 
1 250 mio. ECU til Sovjetunionen og/eller dens republikker til finansieringen af 
import af landbrugsprodukter, levnedsmidler og lægemidler med oprindelse i EF og 
Østeuropa. 
Efter at Parlamentet havde afgivet en positiv udtalelse, traf Rådet afgørelse den 
16. december 1991. En budgetpost til garanti blev oprettet i budgettet for 1992, der 
blev vedtaget i december 1991. 
Lånets løbetid er højst 3 år, og det skal fordeles på de forskellige republikker i det 
tidligere Sovjetunionen. 
Følgende låneaftaler blev underskrevet i 1992: 
den 10. juli 1992 med Armenien (38 mio. ECU), Kirgisistan (32 mio. ECU), 
Turkmenistan (45 mio. ECU) og Moldavien (27 mio. ECU); 
den 13. juli 1992 med Ukraine (130 mio. ECU); 
den 24. juli 1992 med Hviderusland (102 mio. ECU), Tadsjikistan 
(55 mio. ECU) og Georgien (70 mio. ECU); 
den 9. september 1992 med Rusland (150 mio. ECU); 
den 9. december 1992 med Rusland (349 mio. ECU); 
den 15. december 1992 med Kasakhstan (25 mio. ECU). 
Den 5. maj blev to nye kontrakter underskrevet med henholdsvis Armenien (29 mio ECU) 
og Georgien (10 mio. ECU). 
Disse kontrakter finansieres dels ved hjælp af omfordeling af de 30 mio. ECU, der 
oprindeligt var bestemt til Kasakhstan, der har meddelt, at det ikke udnytter dette 
beløb,og at 25 mio. ECU er tilstrækkeligt, og dels ved en nedsættelse af tildelingen til 
Usbekistan. 
Den 6. december 1993 blev en yderligere lånekontrakt på 40 mio. ECU underskrevet med 
Georgien. Det pågældende beløb var oprindeligt blevet tildelt Usbekistan (Usbekistans 
oprindelige tildeling androg 129 mio. ECU). Usbekistan og Azerbajdsjan (sidstnævnte var 
blevet tildelt 68 mio. ECU) kunne ikke modtage EF-lån i 1992-93, idet de ikke opfyldt et 
af kriterierne herfor, nemlig den fælles og solidariske hæftelse for det tidligere 
Sovjetunionens gæld. 
Pr. 31. december 1993 androg den faktiske udnyttelse af lånet 802,7 mio. ECU, der 
ligeledes udgør udeståendet pr. samme dato. 
Forfaldsplanen for tilbagebetalingerne af hovedstolen og renterne i forbindelse med denne 
transaktion varierer alt efter beløbene og efter, hvilke republikker der er tale om: 
Armenien (38 mio. ECU), Hviderusland, Georgien (70 mio. ECU), Kirgisistan, 
Moldavien, Tadsjikistan, Turkmenistan, Ukraine og Rusland (150 mio. ECU): 
renter den 20. april og 20. oktober, 
hovedstol den 20. august 1995, undtagen Hviderusland, Ukraine og 
Rusland: den 20. august 1994 og 1995; 
Armenien (20 mio. ECU), Kasakhstan, Rusland (349 mio. ECU), Georgien (10 og 40 
mio. ECU): 
renter den 15. januar og 15. juli, 
hovedstol den 15. januar 1996, undtagen Rusland: den 15. januar 1995 og 
1996 og Georgien: (40 mio. ECU) den 15. januar 1997. 
K. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ YDELSE AF 
MELLEMFRISTET FINANSIEL STØTTE TIL ESTLAND. LETLAND OG 
LITAUEN 
Som led i et samlet støtteprogram fra 24-landegruppen til de pågældende tre lande på 
440 mio. ECU har Kommissionen på Fællesskabets vegne fået bemyndigelse til at 
optage et lån på 220 mio. ECU med en længste løbetid på syv år. Provenuet skal 
genudlånes på samme vilkår i to trancher til de tre lande med følgende fordeling: 
40 mio. ECU til Estland, 
80 mio. ECU til Letland, 
100 mio. ECU til Litauen. 
De første lånetrancher til Estland (20 mio. ECU) og Litauen (40 mio. ECU) blev udbetalt 
den 31. marts 1993. Lånene skal tilbagebetales på én gang den 31. marts 2000, og 
renterne skal betales halvårligt den 31. marts og 30. september hvert år. 
Den første tranche til Litauen blev udbetalt den 27. juli 1993. Den skal tilbagebetales på 
en gang den 27. juli år 2000 og renterne den 27. juli hvert år. 
10 
IH. GARANTIER, SOM FÆLLESSKABET HAR YDET TREDJELANDE 
A. LÅN. DER ER YDET AF DEN EUROPÆISKE INVESTERINGSBANK TIL 
LANDE I MIDDELHAVSOMRÅDET. OG SOM ER GARANTERET OVER 
DET ALMINDELIGE BUDGET 
I overensstemmelse med Rådets afgørelse af 8. marts 1977 yder Fællesskabet som led 
i Fællesskabets finansielle forpligtelser over for landene i Middelhavsområdet garanti 
for de lån, der bevilges af Den Europæiske Investeringsbank. 
På grundlag af denne afgørelse blev der den 30. oktober 1978 (Bruxelles) og den 
10. november 1978 (Luxembourg) underskrevet en kautionskontrakt mellem Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Europæiske Investeringsbank, ifølge 
hvilken der ydes en samlet garanti svarende til 75% af de kreditter, der åbnes i 
forbindelse med lånetransaktioner i følgende lande: Portugal (finansprotokol, støtte 
forud for tiltrædelsen), Grækenland, Spanien (finansielt samarbejde), Malta, 
Tunesien, Algeriet, Marokko, Tyrkiet, Cypern, Ægypten, Jordan, Syrien, Israel, 
Jugoslavien og Libanon. 
Herudover ydes der undtagelsesvis en garanti på 100% for kreditterne i forbindelse 
med nødhjælpen til Portugal i henhold til bestemmelserne i Rådets afgørelse af 
7. oktober 1975. 
For hver ny finansprotokol udarbejdes et dokument om forlængelse af 
kautionskontrakten. 
Den 31. december 1993 var den tilladte lånesum på i alt 7 667 mio. ECU, heraf 
1 500 mio. ECU til Spanien, Grækenland og Portugal og 6 167 mio. ECU til landene 
i Middelhavsområdet. Udeståendet pr. 31.december 1993 androg 2 168 mio. ECU, 
under hensyn til grænsen på 75% af kreditterne. Heraf faldt 572 mio. ECU på 
Spanien, Grækenland og Portugal og 1 596 mio. ECU på Middelhavslandene. 
Desuden kan der ligeledes ydes lån fra EIB uden for protokollerne i henhold til 
Rådets forordning (EØF) nr. 1763/92 af 29. juni 1992 om finansielt samarbejde af 
interesse for alle tredjelande i Middelhavsområdet. 
I forbindelse med denne transaktion er det største beløb, der kan udlånes af EIB, 
1 800 mio. ECU. 
Pr. 31. december 1993 var der åbnet kreditter for 317 mio. ECU, men endnu ikke 
foretaget udbetalinger. 
I juli 1993 besluttede Rådet at indgå en ny protokol med Republikken Slovenien om 
finansiering af projekter til landets økonomiske udvikling. Finansieringen skulle 
gennemføres som lån over EIB's egne midler og lånet skulle garanteres over EF's 
budget for et samlet beløb på 150 mio. ECU for en femårig periode. 
11 
Pr. 31. december 1993 var fordelingen af tilladelserne følgende for tredjelande: 
I lait 
Algeriet 640 
Cypern 92 
Egypten 802 
Israel 215 
Jordan 198 
Libanon 222 
Malta 55 
Marokko 517 
Slovenien 150 
Syrien 208 
Tunesien 418 
Tyrkiet 90 
Jugoslavien1 760 
I alt protokoller 4 367 
Horisontalt finansielt samarbejde 1 800 
I alt Middelhavsområdet ] 6 167 
Lånene har som regel en gennemsnitlig løbetid på 15 år og er afdragsfri i en 3-4-års 
periode. 
B. LÅN YDET AF DEN EUROPÆISKE INVESTERINGSBANK TIL 
TREDJELANDE I CENTRAL- OG ØSTEUROPA 
På foranledning af en anmodning, som Rådet fremsatte den 9. oktober 1989, vedtog 
Den Europæiske Investeringsbanks Styrelsesråd den 29. november 1989 at tillade, at 
Banken af sine egne midler yder en række lån til finansiering af investeringsprojekter i 
Ungarn og i Polen til et samlet beløb på maksimalt 1 mia. ECU. Disse lån ydes til 
finansiering af investeringsprojekter, som opfylder de kriterier, der normalt lægges til 
grund ved Bankens udlån af egne midler. Kautionskontrakten blev undertegnet den 
24. april 1990 i Bruxelles og den 14. maj 1990 i Luxembourg. 
Den 14. maj 1991 vedtog budgetmyndigheden at udvide denne garanti til at omfatte 
et maksimumsbeløb på i alt 700 mio. ECU for lån, der ydes til Tjekkoslovakiet, 
Bulgarien og Rumænien. 
Anden protokol med Jugoslavien blev opsagt, da der endnu manglede at blive 
bevilget 100 mio. ECU. 
12 
Tilføjelsen til kautionskontrakten blev undertegnet den 31. juli 1991. 
Kommissionen forelagde den 23. oktober 1992 et forslag til afgørelse for Rådet om 
udvidelse af Fællesskabets garanti i tilfælde af tab på de lån, som EIB har ydet 
Estland, Letland og Litauen og som er godkendt af budgetmyndigheden 
Det samlede loft for de lån, som EIB ønskes at yde disse lande, blev fastsat til 
200 mio. ECU for en tre-års periode. 
Kommissionen forelagde ligeledes den 18. december 1992 forslag til udvidelse af 
denne garanti i tilfælde af tab på lån fra EIB til Albanien. 
Budgetmyndigheden forlængede den 13. december 1993 Fællesskabets garanti for 
EIB's lån i de tre kommende år til De Central- og Østeuropæiske Lande, herunder De 
Baltiske Lande og Albanien, inden for et samlet loft på tre mia. ECU. 
Lånene er generelt langfristede, dvs. gennemsnitligt 15 år med 3-4 års afdragsfrihed 
på hovedstolen. 
Der var pr. 31. december 1993 åbnet kreditter for 1655 mio. ECU i De Central- og 
Østeuropæiske Lande, men kun 300 mio. ECU var udbetalt på det pågældende 
tidspunkt. 
C. LÅN YDET AF DEN EUROPÆISKE INVESTERINGSBANK TIL ANDRE 
TREDJELANDE 
På ECOFIN-Rådet den 19. maj 1992 blev de retningslinjer vedtaget, som 
Kommissionen havde foreslået for udvidelsen af EIB's virksomhed til også at omfatte 
lande uden for Fællesskabet, og Banken opfordredes til at yde lån i overensstemmelse 
med sine vedtægter og sædvanlige kriterier til projekter af gensidig interesse i de 
lande, med hvilke Fællesskabet har indgået samarbejdsaftaler. 
Der blev fastsat et samlet loft på 250 mio. ECU om året for en tre-års periode. Loftet 
skal revideres ved denne periodes udløb. 
Lånene garanteres over EF's budget. Kommissionen forelagde et forslag til afgørelse 
herom den 3. juni 1992, som Rådet formelt vedtog den 15 februar 1993. 
Kautionskontrakten blev underskrevet den 4. november 1993 i Bruxelles og den 17. 
november 1993 i Luxembourg. 
Budgetmyndigheden har opført en post til dette formål i 1993-budgettet. 
13 
Pr. 31. december 1993 androg kontraktbeløbet 99 mio. ECU, men der var endnu ikke 
foretaget udbetalinger. 
D. KREDITGARANTI YDET AF FÆLLESSKABET TIL SIKRING AF 
EKSPORTEN AF LANDBRUGS- OG FØDEVAREPRODUKTER FRA 
FÆLLESSKABET TIL DET TIDLIGERE SOVJETUNIONEN 
Fællesskabet har besluttet at stille garanti for en kredit, som af et bankkonsortium er 
blevet ydet det tidligere Sovjetunionen til finansiering af import af landbrugs- og 
fødevareprodukter med oprindelse i Fællesskabet og en række central- og 
østeuropæiske lande. 
Fællesskabets garanti dækker op til 500 mio. ECU og 98% af eventuelle kapital- og 
rentetab (henholdsvis ca. 408 mio. ECU og ca. 92 mio. ECU). 
Da kreditten ikke er blevet udnyttet fuldstændigt og fristen for udnyttelsen ikke er 
blevet forlænget, repræsenterer garantien kun 375,5 mio. ECU for kapitaltab og 
80,3 mio. ECU for rentetab. 
Fællesskabet har modtaget en kommission for denne garanti på 0,67% af 
garantibeløbet. Halvdelen af denne kommission blev udbetalt den 26. december 1991 
i overensstemmelse med kontrakten. Saldoen, hvori der tages hensyn til ovennævnte 
nedsættelse af EF-garantien, blev udbetalt den 28. januar 1993. 
Den 26. november 1991 blev bestemmelserne for långivning og vilkårene for 
midlernes anvendelse fastsat ved en brevveksling mellem Kommissionen og de 
sovjetiske myndigheder. Samme dag blev der undertegnet en kautionskontrakt 
mellem Fællesskabet og bankerne. 
Efter Sovjetunionens opløsning blev det besluttet, at midlerne skal anvendes af 
Republikken Rusland. 
Lånets løbetid er på tre et halvt år fra underskrivelsesdatoen. 
Renterne forfalder til betaling hvert halve år, og lånebeløbet skal betales tilbage ad 
tregange, henholdsvis tyve, enogtredive og toogfyrre måneder efter datoen for 
aftalens underskrivelse. 
Den første forfaldsdag for renter var den 9. september 1992. De blev betalt den 
25. september 1992. 
Anden forfaldsdag for renter var den 9. marts 1993. De blev betalt den 2. april 1993 
sammen med morarenterne for overskridelsen af betalingsfristen i september. 
En del af hovedstolen forfaldt til betaling den 26. juli 1993 og tredje forfald for 
renterne var den 9. september 1993. Begge beløb blev betalt den 18. november 1993 
sammen med morarenterne for overskridelsen af forfaldsdagene den 9. marts og 26. 
juli. 
14 
DEL 2: OVERSIGT OVER RISICI 
Vurderingen af risiciene for fællesskabsbudgettet kan foretages på to måder: 
den ene måde, som ofte anvendes af bankerne, består i på en given dato at opgøre 
den samlede udestående kapital for de pågældende transaktioner 
den anden måde, som er mere egnet i budgetsammenhæng, består i at vurdere den 
højst tænkelige udbetalingsrisiko for Fællesskabet i et givet regnskabsår. 
I sidstnævnte tilfælde kan vurderingen ligeledes foretages på to måder, nemlig ved 
udelukkende at angive, hvilke transaktioner der er udbetalt pr. 31. december 1993. 
Heraf ses minimumsrisikoen for Fællesskabet, hvis der ikke er tale om forskudsvise 
tilbagebetalinger 
på grundlag af prognoser at vurdere, hvilken virkning de transaktioner, som 
Kommissionen har fremsat forslag om, vil have for de kommende budgetter. Heraf 
fremgår maksimumsrisikoen for Fællesskabet, forudsat at alle Kommissionens forslag 
bliver vedtaget. 
Det er klart, at den sidstnævnte fremgangsmåde forudsætter, at der opstilles en række 
hypoteser vedrørende udbetalingsdatoerne, tilbagebetalingsvilkår, rentesatser og 
valutakurser, hvilket der redegøres for i detaljer i bilaget. Fremgangsmåden gør det dog 
muligt at anslå, hvorledes de risici, der er forbundet med de nuværende forslag, vil udvikle 
sig. 
Resultaterne fremgår af tabellen i bilaget, hvori der skelnes mellem risiciene for lande uden 
for og inden for Fællesskabet. 
Det skal desuden bemærkes, at de samlede tal, der er anført, dækker risici af forskellig art, 
herunder lån ydet til et enkelt land, f.eks. i forbindelse med finansielle støttetransaktioner, 
og lån til projekter, der garanteres af låntagerne, f.eks. i forbindelse med det nye 
fællesskabsinstrument (NIC) og EIB-transaktioner. 
I den følgende analyse skelnes der mellem den samlede risiko, risikoen for så vidt angår 
medlemsstaterne og risikoen i forbindelse med tredjelande. 
15 
I. DEN SAMLEDE RISIKO 
A. UDESTÅENDET PR. 31. december 1993 (tabel 1Ï 
Den samlede risiko androg 14 377 mio. ECU pr. 31.december 1993, hvilket er 
en stigning på 12% i forhold til 30. juni 1993. 
B. DEN MAKSIMALE ÅRLIGE RISIKO FOR FÆLLESSKABSBUD­
GETTET - UDBETALINGER 1 FORBINDELSE MED 
TRANSAKTIONER PR. 31. december 1993 (tabel 2) 
Den samlede risiko androg 3 270 mio. ECU i 1993 og vil falde i 1994, nemlig til 
2 766 mio. ECU, for derefter at stige til 3 033 mio. ECU i 1996 og senere igen 
falde, men med en efterfølgende stigning til 3 204 mio. ECU i år 2000. 
C. DEN ÅRLIGE MAKSIMALE TEORETISKE RISIKO FOR FÆLLES­
SKABSBUDGETTET (tabel 3) 
Denne risiko andrager 3 200 mio. ECU i 1994 og vil stige jævnt til 4 317 mio. 
ECU i 1996, men derefter falde til 4 050 mio. ECU i 1997 for at stige til 
4 675 mio. ECU i 1998 og igen falde i 1999. Den vil andrage 7 971 mio. ECU i 
år 2000. 
II. RISIKOEN I FORBINDELSE MED MEDLEMSSTATERNE 
A. UDESTÅENDE PR 31. december 1993 (tabel 1) 
Kapitaludeståendet i forbindelse med transaktioner vedrørende medlemsstaterne 
androg pr. 31. december 1993 8 982 mio. ECU, hvilket er en stigning på 
15,6% i forhold til 30. juni 1993. 
Denne stigning skyldes væsentligst transaktioner i Italien til et beløb på 3 
990 mio. ECU. 
Udeståendet for de øvrige transaktioner er faldende eller uændret. 
B. DEN MAKSIMALE ÅRLIGE RISIKO FOR FÆLLESSKABSBUD­
GETTET - UDBETALINGER I FORBINDELSE MED 
TRANSAKTIONER PR. 31. december 1993 (tabel 21 
Der er tale om et beløb på 2 744 mio. ECU for 1993. 
Risikoen falder derefter indtil 1996, hvor den andrager 2 091 mio. ECU, 
hvorefter den på ny falder til et meget lavt niveau i 1999 (291 mio. ECU). 
Derefter stiger den i år 2000 til 2 771 mio. ECU, på grund af at en del af lånet til 
Italien forfalder (2 655 mio. ECU - hovedstol og renter). 
16 
C. DEN ÅRLIGE MAKSIMALE TEORETISKE RISIKO FOR 
FÆLLESSKABSBUDGETTET (tabel 31 
Udviklingen er den samme som anført tidligere indtil 1996, hvor risikoen 
andrager 2 638 mio. ECU. Derefter følger et fald til 1 983 mio. ECU i 1997 og 
en fornyet stigning til 2 596 mio. ECU i 1998, inden risikoen når op på sit 
højeste, nemlig 5 827 mio. ECU i år 2000. 
IH. RISICI I FORBINDELSE MED TREDJELANDE 
A. UDESTÅENDE PR 31.december 1993 (tabel 11 
Kapitaludeståendet pr. 31. december 1993 androg 5 395 mio. ECU, hvilket er en 
stigning på 6,4% i forhold til 30. juni 1993 
Stigningen var på 20,5% i årets første halvdel. 
B. DEN MAKSIMALE ÅRLIGE RISIKO FOR FÆLLESSKABSBUD­
GETTET - UDBETALINGER I FORBINDELSE MED 
TRANSAKTIONER PR 31. december 1993 (tabel 2) 
Risikoen androg 526 mio. ECU i 1993 og stiger til 1 597 mio. ECU i 1995, især 
på grund af at følgende låns hovedstole er forfaldne til betaling: 
- 350 mio. ECU fra Ungarn 
511 mio. ECU fra republikkerne i det tidligere Sovjetunionen. 
Derefter konstateres der et fald i 1996, der efterfølges af en ny stigning til 
1 276 mio. ECU i 1997, fordi følgende beløb forfalder til betaling: 
80 mio. ECU fra Ungarn 
190 mio. ECU fra Den Tjekkiske og Pen Slovakiske Republik 
140 mio. ECU fra Bulgarien 
- 250 mio. ECU fra Algeriet 
160 mio. ECU fra Israel. 
Risikoen i 1998 ligger lavere, men fortsat højt (988 mio. ECU), hvorefter den 
igen falder til under 500 mio. ECU i 1999 og år 2000. 
17 
C. DEN ÅRLIGE MAKSIMALE TEORETISKE RISIKO FOR FÆLLES­
SKABSBUDGETTET (tabel 3) 
Risikoen androg 2 051 mio. ECU i 1995, hvoraf republikkerne i det tidligere 
Sovjetunionen tegner sig for 653 mio. ECU som kapitaltilbagebetalinger. 
Efter et fald til 1 680 mio. ECU i 1996 øges risikoen på ny til 2 067 mio. ECU i 
1997, 2 079 mio. ECU i 1998, 2 117 mio. ECU i 1999 og 2 144 mio. ECU i 
2000. 
18 
IV. GARANTIINTERVENTIONER 
I andet halvår af 1993 måtte budgetgarantien igen effektueres i forbindelse med EIB-
lån til republikkerne i det tidligere Jugoslavien (Bosnien-Hercegovina, Makedonien 
og Serbien) til et beløb på ca. 6,1 mio. ECU. Udbetalingen til EIB fandt sted den 7. 
september og 10. december 1993 og androg 13,5 mio ECU. 
Den 31. december 1993 androg de fordringer, som Fællesskabet har betalt, og som 
endnu ikke er tilbagebetalt af debitorerne, 28,6 mio. ECU, for så vidt angår 
republikkerne i det tidligere Jugoslavien. 
Kommissionen har desuden foretaget udbetalinger over sine likvide midler i overens­
stemmelse med artikel 12 i Rådets forordning nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennem­
førelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom vedrørende ordningen for Fællesskabets egne 
indtægter. 
Der er i den forbindelse tale om følgende betalinger: 
for Rusland: Forfalden hovedstol og skyldige renter den 26. juli og igen 
skyldige renter den 9 september 1993 for kreditter ydet af et bankkonsortium og 
garanteret af Fællesskabet. 
Betaling af renter 
skyldige beløb for 3 republikker i det tidligere Sovjetunionen (Rusland, 
Armenien og Kasakhstan) den 15. juli 1993 i forbindelse med lånoptagelses-
/långivningstransaktioner på 1250 mio. ECU bevilget de pågældende 
republikker. 
skyldige beløb for 9 republikker i det tidligere Sovjetunionen den 20. oktober 
1993 i forbindelse med lånoptagelses-/långivningstransaktioner. 
skyldige beløb for Algeriet og Bulgarien den 15. december 1993 for långivning 
og finansiel bistand ydet de to lande. 
De forskellige forfaldne beløb er senere blevet betalt af de pågældende debitorer. 
Dette gælder dog ikke for Tadsjikistan, der pr. 31.12.93 stadig ikke havde betalt sin 
gæld. 
19 
DEL 3: VURDERING AF MULIGE RISICI 
De tal, der er anført i de foregående afsnit, angiver størrelsen af risiciene for det 
almindelige budget. 
Imidlertid bør disse oplysninger sammenholdes med risicienes beskaffenhed, som er 
afhængig af transaktionernes art og låntagernes situation. 
I. TRANSAKTIONERNES ART 
De risici, der er angivet i det ovenstående talmateriale, dækker over forskellige 
interventioner, som man kan opdele i to kategorier, nemlig transaktioner med 
henholdsvis makro- og mikro-økonomisk sigte. 
A. TRANSAKTIONER MED MAKRO-ØKONOMISK SIGTE 
Det drejer sig først og fremmest om betalingsbalancelån til medlemsstater, 
hvortil der normalt er knyttet nogle præcise økonomiske og forpligtelsesmæssige 
betingelser. 
Finansielle støttetransaktioner tilhører den samme form for interventioner, men 
vedrørende tredjelande. 
Endelig hører under denne kategori den lånegaranti på 500 mio. ECU og de lån 
på 1 250 mio. ECU, der skal finansiere importen af landbrugsprodukter og 
fødevarer til det tidligere Sovjetunionen, idet risikoen i forbindelse med disse to 
transaktioner i vidt omfang afhænger af landets makro-økonomiske og politiske 
udvikling. 
B. TRANSAKTIONER MED MIKRO-ØKONOMISK SIGTE 
Der er tale om lån til finansiering af bestemte projekter, som normalt skal 
tilbagebetales over en lang periode ved hjælp af de forventede overskud af 
projekterne. Lånene tildeles som regel statslige virksomheder eller penge- og 
finansieringsinstitutter, og de er foruden af fællesskabsgarantien dækket af de 
sædvanlige bankgarantier. 
Der er tale om Euratom- og NIC-lån, der ydes i medlemsstaterne, samt om 
Euratom- og EIB-lån, der bevilges låntagere uden for Fællesskabet 
(Middelhavsområdet og Central- og Østeuropa). 
20 
DEN ØKONOMISKE OG FINANSIELLE SITUATION I DE TREDJELANDE, 
DER ER MÅLET FOR TRANSAKTIONER MED MAKRO-ØKONOMISK 
SIGTE2 
A. ALGERIET 
1. Den generelle økonomiske situation 
BNP faldt med 2% i 1993. Foruden af den almindelige usikkerhed i landet bremsedes den 
økonomiske aktivitet af mangelen på input, reservedele og produktionsudstyr på grund af 
den meget strenge administrative kontrol med brugen af fremmed valuta. 
Virksomhedernes finansielle situation forringedes yderligere og støtten til industrien var 
fortsat en stor byrde for statsbudgettet. Statens budgetunderskud øgedes væsentligt og 
nåede op på et helt uholdbart niveau på 14,9% af BNP. De voksende underskud i 
statsvirksomhederne medførte en forøgelse af den samlede långivning og en stigning i den 
generelle pengeforsyning på 21%. 
På trods af inflationspresset fra disse faktorer faldt inflationen dog fra 32% ved udgangen 
af 1992 til 16% ultimo 1993. Dette kan kun forklares med priskontrol og -regulering, især 
i statsvirksomhederne. 
2. Betalingsbalancen 
Eksportindtægterne, der næsten udelukkende stammer fra olie- og gaseksporten, faldt 
med næsten 20% som følge af faldet i verdenspriserne. Dette har medført en stærk 
tilbagegang i importen fra ca. 10 mia. $ i 1992 til 7.8 mia. allerede i 1993 som følge af det 
meget stramme valutarationeringssystem, der blev indført i 1992. Investeringer fra 
udlandet udeblev fuldstændig som følge af den økonomiske og sikkerhedsmæssige 
situation. Da det økonomiske program, der var aftalt med IMF, løb af sporet i 1992 og 
der ikke aftaltes et nyt i 1993, mindskedes den statslige mellem- og langfristede kredit og 
erstattedes i en vis udstrækning med kortfristede forretningskreditter. 
Også valutakursen holdtes fortsat under administrativ kontrol og dinaren blev derfor kun 
devalueret med 5.5%, hvilket førte til en faktisk opskrivning af valutaen med et deraf 
følgende tab af konkurrenceevne for de indenlandske industrier. Forskellen mellem den 
officielle valutakurs og kursen på parallelmarkedet udvidedes til næsten 160%. 
3. Udenlandsgæld 
I 1993 blev gennemsnitligt 90% af eksportindtægterne brugt til at betjene 
udenlandsgælden på ca. 26.3 mia. $, der krævede 2.1 mia. $ til betaling af renter og 7.1 
mia. $ til nedbringelse af gælden. Næsten tre fjerdedele af gælden består af 
statsgaranterede private kreditter. Ikke garanterede kreditter findes ikke. 
Ca. 13% er bilaterale kreditter og for det meste på ikke koncessionelle vilkår. Det 
kortfristede gældsætning er beskeden, men har i den sidste tid været stigende. 
Denne del indeholder også oplysninger om republikkerne i det tidligere 
Sovjetunionen. 
21 
Mod afslutningen af 1993 kom Algeriet for første gang bagud med gældsbetjeningen. 
Grunden hertil kan være rent teknisk, men eksportindtægterne negative udvikling som 
følge af de faldende oliepriser skaber uro, samtidig med at de underminerer Algeriets 
betalingsevne. Ved årets udgang steg gældsbetjenings/eksportforholdet til næsten 100% 
fra det allerede meget høje tal på 72% ultimo 1992. Denne situation er uholdbar i det 
lange løb på samme måde som myndighedernes begrænsning af importen for at sikre den 
eksterne gældsbetjening, idet den udhuler landets produktionsevne og forværre forholdene 
for forbrugerne.Denne situation forværredes yderligere i 1994 og myndighederne 
påtænker derfor at omlægge udlandsgælden og søge om henstand. 
22 
B. BULGARIEN 
1* Den almindelige økonomiske situation 
Stabiliseringen og reformerne i Bulgarien gik langsommere i 1993. Budgetunderskuddet 
forværredes betydeligt til ca. 11% af BNP (7% året før). Også den finansielle disciplin i 
statsvirksomhederne svækkedes. Da der ikke har været finansiering udefra, finansieredes 
budgetunderskuddet via indenlandske bankkreditter. Inflationen var fortsat høj, nemlig på 
årligt 64% indtil december 1993 (79% i 1992). BNP i faste priser anslås at være faldet 
med 3 - 4% i 1993. Ledigheden voksede til ca. 16% af arbejdsstyrken i de første måneder 
af 1993, men den har senere stabiliseret sig. Resultaterne af strukturreformerne i 1993 var 
skuffende, men tilbagegiveisen af fast ejendom på landet og i byerne gjorde fremskridt. 
De bulgarske myndigheder nåede til enighed med IMF i 1993 om et økonomisk program 
for 1994, der skulle understøttes af et nyt 12-måneders stand-by arrangement. Formålet 
med programmet er at genskabe intern og ekstern balance (bl. a. at halvere inflationen til 
30% ved årets udgang) og at fremskynde omstillingsprocessen, især inden for den 
finansielle sektor, og privatiseringen. 
2. Betalingsbalancen 
Bulgariens eksterne finansielle situation var fortsat svag i 1993. Eksporten i konvertibel 
valuta, der steg i 1992, forblev stabil (eksporten i 1993 blev klart skadet af FftPs 
sanktioner mod Serbien og Montenegro), medens importen øgedes en smule. Resultatet 
blev, at handelsbalancen, fra et mindre overskud i 1992, viste et underskud på ca. 0.5 mia. 
$ (ca. 4% af BNP), og underskuddet på de løbende poster nærmede sig 1 mia. $. 
Virkningerne af sanktionerne (IMF anslår, at deres virkning på de løbende poster var på 
indtil 700 mia. $ i 1993) forstærkedes som følge af manglende offentlig ekstern 
finansiering på grund af, at Bulgarien først kunne indgå et stand-by arrangement med 
IMF meget sent i 1993. Bulgarien var ligeledes afskåret fra privat finansiering, fordi landet 
ikke betjente den forretningsgæld, som det havde arvet fra det foregående regime. De 
direkte investeringer fra udlandet var fortsat meget beskedne, trods en meget liberal lov 
om udenlandske investeringer. 
Bulgariens valuta forblev imidlertid nominelt relativt stabil indtil oktober 1993, hvilket 
førte til en stor realopskrivning. Siden har der været en stærk forringelse af levens værdi, 
som centralbanken forsøgte at begrænse ved en renteforhøjelse og ved at intervenere på 
interbank-valutamarkedet. Disse interventioner androg ca. 250 mio. $ i de sidste tre 
måneder af 1993 og landets internationale reserver faldt til 700 mio. $ ved årets udgang 
over for ca. 1 mia. $ i 1992. 
Der forventes en lettere bedring i handelsbalancen i 1994 og underskuddet på de løbende 
poster forventes at falde til 0.8 mia. $. Finansieringen af dette underskud, af udgifterne til 
gældsnedsættelses- og gældsbetjeningsaftalen med forretningsbankerne (se i det følgende) 
og af en moderat stigning i de internationale reserver forventes hovedsagelig at komme fra 
gældslettelser og statslig finansiel støtte. De bulgarske myndigheder har i den forbindelse 
bedt om hjælp på ca. 330 mio. $ fra Fællesskabet og 24- landegruppen. 
23 
3. Udlandsgæld 
Bulgariens udlandsgæld anslås til 14 mia. $ (svarende til BNP eller til 400% af eksporten). 
Den omfatter bl.a. 9.5 mia. $ som gæld til ca. 300 forretningsbanker. Omkring halvdelen 
af dette beløb skyldes renterestancer (ca. 2 mia. $), restancer på kortfristet kredit og 
vekselkredit. Gældsbetjeningsforholdet er omkring 70% af eksporten. 
I november 1993 nåede Bulgarien til principiel enighed med sine forretningskreditorer om 
parametrene for en omfattende gældsnedsættelses- og gældsbetjeningsaftale. Nedsættelsen 
af gælden og af gældsbetjeningen skal ske via gældskonvertering og udstedelse af 
langfristede obligationer (Obligationer til 50% af pålydende og obligationer med nedsat 
rente). I det lange løb håber man, at aftalen, der forventes gennemført medio 1994, 
væsentligt vil forbedre landets muligheder for at opnå en holdbar finansiel stilling udadtil. 
På kort sigt vil den imidlertid direkte koste Bulgarien 900 mio. $, hvilket er mere end 
centralbankens nuværende internationale reserver. Efter meddelelsen af aftalen steg kursen 
for bulgarske gældsbeviser på det sekundære marked, der havde svinget på omkring 30% 
tidligere i 1993 (og kun androg 20% i 1992), til næsten 40%. Den er dog senere faldet. 
Bulgarien må også i 1994 forhandle om en ny omlægning af den offentlige gæld med 
Paris-klubben (den foregående aftale med de offentlige kreditorer blev indgået i december 
1992 og udløb i april 1993). Det forventes, at de offentlige kreditorer vil indrømme 
Bulgarien samme omlægningsvilkår som tidligere. Efter aftalen med forretningsbankerne 
har de bulgarske myndigheder imidlertid gentagne gange tilkendegivet, at de har til hensigt 
at søge at opnå en tilsvarende behandling fra Paris-klubben. 
24 
C. DEN TJEKKISKE REPUBLIK 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Som følge af stigende efterspørgsel på hjemmemarkedet og stor eksport i konvertibel 
valuta anslås BNP i Den Tjekkiske Republik at være steget med mellem 0 og 1% i 1993. 
Dette er det første positive resultat siden produktionen begyndte at falde i 1990. 
Ledigheden har hele tiden været meget lav (3.5% ved udgangen af 1993). I 1994 
forventes en vækst på 1 - 3%. 
Efter prishoppet på 8.5% i januar 1993, da momsen blev indført, faldt inflationen hurtigt 
til ca. 0.5% om måneden fra marts til juli og den var ved året udgang 18.2%. 
Spekulationen mod den tjekkiske valuta, den ugunstige løn- og prisudvikling og det fald i 
bankernes overskydende likviditet, som fulgte efter konverteringen af kassebeholdninger 
og bankindeståender forud for valutaopdelingen, fik den tjekkiske nationalbank til at 
stramme pengepolitikken i årets første måneder. Siden udgangen af april 1993 er denne 
politik imidlertid blevet gradvis lempet. Statens budget for 1993 afsluttedes med et mindre 
overskud. Regeringen regner med ligevægt i 1994. 
Anden bølge af omfattende privatiseringer er allerede i gang. Som det var tilfældet med 
første bølge vil næsten en tredjedel af aktiverne blive solgt ved hjælp af folkeaktier. Anden 
bølge forventes afsluttet ved udgangen af 1994 og hermed vil ca. 90% af kapitalen være 
på private hænder. 
2. Betalingsbalancen 
Den tjekkiske løbende balance (ekskl. overførsler til slovakiske borgere af andele i 
virksomheder, der blev privatiseret under første bølge) forventes i 1993 at udvise et 
overskud på ca. 600 mio. $ (1.9% af BNP). Dette er et overraskende godt resultat på 
baggrund afstigningen i den indenlandske efterspørgsel og i importen og svagheden på de 
tjekkiske eksportmarkeder. 
Efter at være faldet til ca. 40% i første kvartal af 1993, øgedes handelen med Slovakiet 
noget og anslås nu til en nedgang på ca. 20% i 1993 som helhed. I de seneste måneder er 
overskuddet på kontoen for clearingen med Slovakiet øget i hurtigt tempo. Som reaktion 
herpå steg den tjekkiske krones værdi med næsten 3% i forhold til ECU, medens den 
slovakiske krone faldt med næsten 5%. Tidligt i marts 1994 vendte den tjekkiske krones 
opskrivning imidlertid som følge af, at Slovakiet indførte en 10% importafgift. 
Skønt nettotilstrømningen af udenlandske direkte investeringer faldt i 1993 til 450 mio. $ ( 
fra 983 mio. $ i 1992), har Den Tjekkiske Republik oplevet en voldsom stigning i den 
øvrige kapitaltilstrømning i tredje kvartal af 1993. Således androg nettoinvesteringerne i 
papirer i 1993 ca. 700 mio. $ og de tjekkiske virksomheder lånte 750 mio. $ i udlandet 
(væsentligst bankkreditter). Yderligere havde den tjekkiske nationalbank stor succes med 
en række internationale obligationsemissioner sidste år. Den Tjekkiske Republiks 
forholdsvis lette adgang til de internationale kapitalmarkeder styrkedes ved, at Moody 
hævede evalueringen af investeringer i landet (fra det Bal, der tidligere gjaldt for Den 
25 
Tjekkiske og Slovakiske Føderative Republik, til Baa3) og ved at Standard and Poor's 
foretog en lignende BBB evaluering. 
Kombinationen af en sund løbende balance og stor kapitaltilstrømning har presset den 
nominelle valutakurs opad og ført til en hurtig stigning i reserverne af udenlandsk valuta, 
der ved udgangen af 1993 androg 3.8 mia. $ sammenholdt med 0.7 mia. $ ved udgangen 
af 1992. For at bremse det opadgående pres på valutakursen planlægger den tjekkiske 
nationalbank at gøre kronen fuldstændig konvertibel for transaktioner over den løbende 
balance og efterhånden at liberalisere kontrollen af kapitaludstrømningen. 
Trods de seneste spekulationer om en eventuel revaluering af den tjekkiske valuta, er den 
forblevet stabil over for en referencekurv af vestlige valutaer. Det stadig betydelige 
inflationsspænd mellem Den Tjekkiske Republik og dens største handelspartnere har 
imidlertid fortsat indflydelse på valutaens reelle værdi, der nu er på samme niveau som før 
devalueringerne i 1990. 
IMF godkendte i marts 1993 en 12-måneders SDR stand-by kredit på 177 mio. til Den 
Tjekkiske Republik. Denne kredit blev åbnet lige efter det voldsomme fald i reserverne, 
der fulgte Den Tjekkiske og Slovakiske Føderative Republiks opløsning, og havde til 
formål at øge disse reserver og at hjælpe de tjekkiske myndigheder til at genvinde 
international tillid til sin politik. 
Overskuddet på de løbende poster forventes at ville forsvinde i 1994 og blive til et 
underskud på omkring 2% af BNP i 1995. Dette er en følge af den stigende hjemlige 
efterspørgsel, den øgede import og en yderligere realopskrivning af valutakursen. Denne 
forværring af de løbende poster kan imidlertid formentlig let finansieres af den fortsatte 
store tilstrømning af privat kapital, der vil føre til en yderligere stigning af reserverne af 
fremmed valuta i de pågældende år. 
3. Udenlandsgæld 
Trods den store vækst i gælden i fremmed valuta i 1993, der mest skyldes tjekkiske 
selskabers låntagning i fremmed valuta, er Den Tjekkiske Republiks gældsbyrde fortsat 
meget lav. Den samlede konvertible gæld anslås til at være steget til 9.0 mia. $ ved 
udgangen af 1993 fra 6.9 mia. $ ultimo 1992, men gæld/BNP-forholdet er stadig 
forholdsvis lavt, nemlig på 28.7%, og gæld/eksport-forholdet ligger på udmærkede 
55.3%. Den samlede gældsbetjening på 1.5 mia.$ i 1993 er ligeledes stadig moderat og er 
endog faldet set i forhold til eksporten fra 9.5% i 1992 til 8.9%. Udsigterne for 1994 
peger i retning af en stigning i indikatorerne for gælden og gældsbetjeningen, men de 
forventes dog at forblive på rimelige niveauer. 
26 
D. ESTLAND 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Efter det stærke fald i produktionen i 1991 (-12%) og 1992 (-23%) og et yderligere fald i 
første halvdel af 1993 forbedredes Estlands økonomiske situation betydeligt i anden 
halvdel af 1993. Den fornyede økonomiske vækst, der forventes at fortsætte i 1994, viser, 
at Estlands økonomiske stabiliserings- og reformprogram, der blev støttet af det første 
IMF stand-by program (midten af 1992 til midten af 1993), var en succes, og at landet nu 
igen er orienteret efter vestlige markeder, ligesom denne vækst afspejler støtten fra det 
internationale samfund. Den officielle ledighed steg kun med 1.7% sidste år. Dette tal 
tager ikke højde for produktionsfaldet tidligt i 1990'erne. 
De estiske myndigheder har haft meget held med at nedbringe inflationen fra 954% i 1992 
(årets udgang) til 36% i 1993. Dette skyldes, foruden den strenge indkomstpolitik, at der 
ved udgangen af 1992 blev indført fuldstændig prisliberalisering. Yderligere kan 
centralbanken ikke udvide sin långivning til regeringen, der imidlertid har kunnet skabe 
ligevægt på statsbudgettet i 1993 efter et mindre overskud i 1992. 
Estland har fortsat strukturreformerne og gjort yderligere fremskridt med 
privatiseringerne, især af små virksomheder. Der oprettedes et privatiseringskontor for 
bedre at koordinere politikken i retning af virksomhedssektoren. Efter bankkrisen i 1993 
omstruktureredes banksektoren. Estland har opretholdt en liberal lovgivning for 
udenrigshandel og investeringer. 
2. Betalingsbalancen 
Estlands løbende balance var stort set i ligevægt i 1992 og udviste ikke det forventede 
underskud på 180 mio. $. Dette uventet gode resultat skyldtes for en stor del, at 
vareeksporten til industrilandene steg kraftigt, hvorved handelsunderskuddet begrænsedes 
til ca. 50 mio. $. En yderligere årsag var indtjeningen fra servicesektoren. I 1993 steg 
importen fra de vestlige lande dynamisk (101%). Handelsunderskuddet steg til ca. 150 
mio. $ og den løbende balance viste underskud, trods en kraftig udvidelse af eksporten og 
øget overskud i servicesektoren. Det er sandsynligt, at stigningen i den hjemlige 
efterspørgsel og den gradvise begrænsning af den forholdsvise fordel vil føre til en 
yderligere forringelse af den løbende balance i 1994. 
Overskuddet på kapitalbalancen i 1992 (109 mio. $) øgedes i 1993 som følge af 
tilstrømningen af fremmed offentlig kapital og en stigning i de udenlandske direkte 
investeringer fra 58 mio. $ i 1992. Den stadige kapitaltilstrømning blev fremhjulpet af 
Estlands liberale valuta- og investeringslovgivning og af landets stabile valuta (bundet til 
DM efter en ordning med en valutakommission siden juni 1992). Herved blev Estlands 
centralbank i stand til at samle reserver i størrelsesordenen 200 mio. $ i 1992 og 100 mio. 
$ i 1993, dvs et beløb svarende til 4.5 måneders vareimport. 
27 
3. Udenlandsgæld 
I 1993 øgedes Estlands udenlandsgæld fra 38 mio. $ til 168 mio. $ (næsten 10% af BNP). 
Næsten halvdelen af stigningen i 1993 skyldes køb fra Fonden (59 mio. $). 
Gældsbetjeningen stabiliserede sig på 20 mio. $ i 1992 og 1993, hvilket vil sige et fald fra 
3.2% til 2% set i forhold til vare- og ydelseseksporten. 
28 
E. UNGARN 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Trods en klar fornyet stigning i industriproduktionen i anden halvdel af året anslås BNP i 
faste priser at være faldet med 1% i 1993 væsentligst som følge af det stærke fald i 
landbrugsproduktionen, men også på grund af den store nedgang i den dertil knyttede 
eksport. Ledigheden nåede sit højdepunkt i marts 1993, men har derefter været støt 
faldende i hele året til 12.1% ved udgangen. I 1994 steg landbrugsproduktionen og -
eksporten igen fra det meget lave 1993-niveau, ligesom den indenlandske efterspørgsel 
gradvis øgedes. Som følge heraf forventes der for første gang siden 1989 en positiv 
omend moderat stigning i BNP. 
Momsforhøjelserne, hvis formål var at kontrollere budgetunderskuddet, har, koblet med 
overgennemsnitlige prisstigninger, medført et højt inflationspres. Ved udgangen af 
december 1993 var den årlige inflation 21.1%. 
Det SDR stand-by arrangement, som blev aftalt med IMF i september 1993, havde som en 
del af finanspolitikken til formål at nedbringe statens budgetunderskud fra 7.8% af BNP i 
1992 til 5.5% i 1994. Målet for 1993-underskuddet (7% af BNP) blev opfyldt. 
Der gøres stadig fremskridt inden for privatiseringen,den strammere styring af 
statsvirksomheder, anvendelsen af konkursloven fra 1992 og reformen af 
skattelovgivningen og de sociale sikringsordninger. En ny ordning for bankfusioner trådte 
i kraft i 1993. 
2. Betalingsbalancen 
Siden tredje kvartal af 1992 er Ungarns løbende balance blevet stærkt forværret og 
underskuddet anslås til ca. 2.7 mia $ (7.5% af BNP) i 1993 (mod et overskud på 261 mio. 
$ i 1992). Dette skyldes fire faktorer. For det første viser den hjemlige efterspørgsel 
fremgang på et tidspunkt, da Ungarns væsentligste vestlige eksportmarkeder er i 
tilbagegang eller er i en periode med svag vækst. For det andet brød 
landbrugsproduktionen og -eksporten sammen på grund af den seneste tørke og den 
manglende organisation på grund af privatiseringen eller omstillingen fra statseje og 
kooperativer. For det tredje har eksporten lidt under FN-embargoen af Serbien og 
Montenegro. Endelig for det fjerde har Ungarn mistet megen ekstern konkurrenceevne i 
de seneste år som følge af de kumulerede opskrivninger af forintens realværdi med ca. 
35% (målt i forbrugerpriser) siden begyndelsen af 1990. 
De dårlige resultater for eksporten siden tredje kvartal af 1992 har fået myndighederne til 
fra tidligt i 1993 stadig hyppigere og i stadig større omfang at devaluere forinten ved 
hjælp af "Crawling peg"-metoden for at nå frem til en reel nedskrivning. Med en inflation 
på fortsat over 20% har virkningen af denne ændrede politik på den reelle valutakurs 
imidlertid hidtil været begrænset. 
29 
Eksporten forventes at stige væsentligt i 1994 samtidig med at landbrugsproduktionen og, 
i mindre omfang, efterspørgslen fra udlandet igen øges. Denne udvikling vil imidlertid 
delvis blive udlignet af den forøgede import, efterhånden som den hjemlige efterspørgsel 
tager til. Som følge heraf forventes underskuddet på den løbende balance kun at falde 
moderat i 1994 (til ca. 6.5% af BNP). 
Trods det meget store underskud på den løbende balance øgedes de officielle reserver af 
udenlandsk valuta fra 4.4 mia. $ ved udgangen af 1992 til 5.7 mia. $ ultimo oktober 1993. 
Dette skyldes den fortsat meget store tilstrømning af udenlandske direkte investeringer og 
at Ungarns nationalbank har udnyttet de gunstige markedsvilkår og placeret ca. 4.5 mia. $ 
i internationale obligationer i 1993. 
3 Udenlandsgæld 
Den negative side af den ungarske nationalbanks aggressive internationale 
låntagningprogram har været en hastig vækst i udenlandsgælden i 1993. Den samlede 
konvertible gæld, der var faldet med 0.9 mia. $ i 1993, anslås at være steget fra 21.5 mia. 
$ ved udgangen af 1992 til 34.9 mia. $ ved afslutningen af 1993. Gældsætnings/BNP-
forholdet er ligeledes forværret en smule, nemlig til 66.3% ved udgangen af sidste år. 
Gældsætningsstrukturen er imidlertid blevet betydeligt forbedret, idet andelen af mellem-
og langfristet gæld er øget fra 89.8% til 92.8%. 
Den samlede gældsbetjening var den samme som i 1992, nemlig 4.3 mia. $. Med et fald i 
eksporten på ca. 20% i 1993 er gældsbetjeningsforholdet blevet forværret, idet det er 
steget fra 43.9 til 48.1%. Gældsamortiseringen forventes at andrage ca. 2.5 mia.$ i år, et 
fald fra 2.8 mia. $ i 1993, men den forventes at stige stærkt i 1995 og 1996 til henholdsvis 
3.4 mia. $ og 3.9 mia. $. Da underskuddet på den løbende balance forventes at forblive på 
et relativt højt niveau i de nævnte år, kan denne stærke stigning i amortiseringerne lægge 
et betydeligt pres på den ungarske betalingsbalance. 
30 
F. ISRAEL 
1. Den almindelige økonomiske situation 
BNP steg med kun 3.5% i 1993, hvilket er den laveste vækst siden 1989. Lukningen af de 
besatte områder i andet kvartal sænkede den økonomiske aktivitet, men mod årets 
slutning steg den igen efter fredsaftalen med palestinenserne. Den væsentligste årsag til 
væksten i de tidlige 90'ere var immigrationen, medens privatiseringen og liberaliseringen 
nu er ved at skabe grundlaget for en mere stabil langsigtet vækst. 
Det offentlige budgetunderskud reduceredes til 3.2% af BNP, efter at privatiseringen 
havde taget fart og husningsprogrammet samt de øvrige subsidier til immigranter, 
herunder arbejdsløshedsunderstøttelsen, var blevet begrænset. Budgetindtægterne fra 
privatiseringen blev kun på 250 mio. $ i 1992, hvilket ikke er meget i betragtning af, hvor 
stor en del af økonomien statsvirksomhederne tegnede sig for. Disse indtægter var 
oprindeligt blevet anslået til 400 mio. $. Den forøgelse af tempoet for privatiseringer, der 
blev bebudet i august, forventes at øge indtægterne til over 1 mia. $ inden udgangen af 
1993. Ledigheden fortsatte med at falde, fra 11.2% ved udgangen af 1992 til 9% ultimo 
1993, som følge af at immigrationsbølgen fra Østeuropa og det tidligere Sovjetunionen i 
de tidlige 90'ere ophørte. Senere immigranter integreres gradvis i økonomien. 
Ved 1993's begyndelse steg inflationen stærkt fra 9% ultimo 1992 til 16% om året i første 
kvartal af 1993. Som en konsekvens heraf strammedes pengepolitikken. Omkring juli var 
inflationspresset faldet så meget, at pengepolitikken kunne lempes igen. Ved udgangen af 
1993 var inflationen nede på 11.5% om året, hvilket er lidt over det oprindelige mål på 
10%. 
2. Betalingsbalancen 
Udenrigshandelen blev yderligere liberaliseret i 1993, da en 2% ekstra importtold, en 2% 
eksportstøtte og en rejseafgift, der efter GATT-reglerne var handelsrestriktioner, blev 
ophævet. Desuden blev der i juli for første gang i Israels historie indført en enkelt 
valutakurs. I september accepterede Israel forpligtelserne vedrørende fri bevægelighed for 
transaktioner på den løbende balance i overensstemmelse med artikel VIII i IMF-aftalen. 
Israels centralbank opretholder et "crawling peg"-valutakurssystem, i forbindelse med 
hvilket den meddeler en nedskrivningsmålsats, der ligger på linje med den forventede 
inflation. Tolerancen er 2% omkring denne målsats. Den bebudede nedskrivningssats 
reduceredes i juli fra 8% til 6%, hvilket formodedes at være på linje med faldet i 
inflationsraten. 
Efter golfkrigens afslutning øgedes udenrigshandelen igen i 1992 og denne udvikling 
fortsatte i 1993. Eksportstigningen, der anslås til 10%, var en stærk vækstskabende 
faktor i 1993. Også turismen tog igen fart. Som et resultat heraf blev underskuddet på den 
løbende balance reduceret noget, nemlig fra 1.2 mia. $ i 1992 til 0.9 mia. $ i 1993. Den 
private kapitalindstrømning øgedes samtidig med at pengepolitikken strammedes og 
renten blev sat i vejret. Også indstrømningen af langfristet kapital øgedes, efter at den 
amerikanske regering havde garanteret for en kredit på 10 mia. $. 
31 
Reserverne af udenlandsk valuta nåede op på et tilfredsstillende niveau, nemlig 6.2 mia. $, 
hvilket svarer til næsten tre måneders import. 
3. Udenlandsgæld 
De kreditgarantier, som Israel opnåede fra USA i 1992, satte myndighederne i stand til at 
optage mellem- og langfristede lån til investeringsprojekter. Den samlede udenlandsgæld 
steg til 34.6 mia. $, hvoraf næsten tre fjerdedele var offentlig gæld. Forholdet mellem 
gældsbetjeningen og eksporten forbedredes lidt som følge af den store eksportstigning i 
1993. De andre gældsbetjeningsforhold forblev mere eller mindre stabile. 
Ved udgangen af 1992 var den samlede udenlandsgæld 15.1 mia. $ og nettogælds-
betjeningen på denne gæld androg 3 mia. $. Nettogælden og gældsbetjeningsforholdene er 
mindre end halvdelen af bruttoforholdene. 
32 
G. LETLAND 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Efter det alvorlige fald i produktionen i 1991 (-8.3%) og 1992 (-33.8%) stabiliserede 
Letlands økonomi sig i 1993. For året som helhed blev faldet kun på ca 10% og der 
forventes et stigende BNP i 1994. I 1993 steg den officielle ledighed fra 2.3% til 5.6%. 
Skønt denne ledighed er mere end dobbelt så stor som i de andre baltiske stater, giver den 
god mulighed for tilpasning til det lavere produktionsniveau end i de sidste år af 1980. 
Sidste år lykkedes det Letlands myndigheder at nedbringe inflationen betydeligt på linje 
med planerne i IMF's stand-by arrangement fra september 1992. Ved udgangen af 1993 lå 
forbrugerpriserne 31.3% højere end året før (958.6% i 1992). Dette skyldtes foruden den 
fuldstændige prisliberalisering, der blev gennemført i 1992, den stramme pengepolitik 
(siden pengereformen i juli 1992) sammen med den stramme finans- og indkomstpolitik. 
Den store kapitaltilstrømning i 1993 medførte imidlertid en relativt hurtig udvidelse af 
pengemængden. 
Der var overskud på Letlands budget i de første tre kvartaler af 1993. Dette skyldtes ikke 
blot den stramme budgetkontrol, men også et højere provenu fra udbytteskatten og 
momsen end forventet og lavere ledighedsunderstøttelse. Budgettet udviste et lille 
underskud efter vedtagelsen af et tillægsbudget i oktober 1993, hvorved der blev 
godkendt større udgifter til pensioner og til lønninger til offentligt ansatte. For 1994 
forudses der et underskud på 1.7% af BNP. 
Letland udvidede sin strukturreform til at omfatte flere steder i 1993. Der blev især gjort 
store fremskridt inden for banksektoren. Tilsynet med bankerne strammedes ligeledes. 
Også med hensyn til tilbagegiveisen af jordarealer og privatiseringen af mindre 
virksomheder blev der gjort fremskridt, men ikke for privatiseringen af de store 
virksomheder. En afgrundene hertil kan have været parlamentsvalget i juni 1993 og den 
efterfølgende omdannelse af Letlands regering. Tempoet for denne type privatiseringer 
blev sat op ved årets udgang. 
2. Betalingsbalancen 
Situationen på Letlands løbende batalingsbalance var betydeligt bedre end forventet under 
det første IMF-program for både 1992 og 1993. Overskuddet faldt fra 53 mio. $ i 1992 til 
ca. 40 mio. $ i 1993, hvilket skal sammenlignes med de anslåede underskud på 
henholdsvis 90 mio. $ og 240 mio. $. Et fortsat problem er måske i en vis udstrækning 
skævheden i importen fra de tidligere sovjetrepublikker, men resultaterne er bedre end 
forventet for tjenesteydelsesbalancen. Omstillingen af handelen i retning af de vestlige 
lande fortsatte i 1993, idet eksporten til SNG og De baltiske Lande faldt med 45% i faste 
priser, medens den steg med 21% til resten af verden. Sandsynligvis vil den øgede 
hjemlige efterspørgsel og den gradvis faldende relative fordel føre til en forværring af den 
løbende balance i 1994. 
Som følge af den stærke kapitaltilstrømning i 1993 samlede Letlands nationalbank store 
reserver (ca. 360 mio. $) og øgede disse brutto til omkring 530 mio. $ eller svarende til 
4.7 måneders samlet import (fra 1.8 ved udgangen af 1992). 
33 
3. Udenlandsgæld 
Letlands udenlandsgæld øgedes fra 53 mio. $ til 504 mio. $ (næsten 14% af BNP). 
Gældsbetjeningen steg kun fra 15 mio. $ i 1992 til 18 mio. $ i 1993, dvs at forholdet 
mellem vareeksporten og gældsbetjeningen faldt fra 2% til 1%. 
34 
H. LITAUEN 
1. Den almindelige økonomiske situation 
1 Litauen synes produktionsfaldet at være ophørt ved udgangen af 1993 og det samlede 
fald i BNP anslås til 16% for hele året (13% i 1991 og 38% i 1992). Den officielle 
ledighedssats steg kun moderat til 1.6% i 1993. Den skjulte arbejdsløshed anslås til ca. 
7%. 
Myndighederne i Litauen reducerede inflationen i 1993, men mindre hurtigt end i de 
øvrige Baltiske Stater. Stigningen i forbrugerpriserne, der nåede 1163% ved udgangen af 
1992, faldt til 189% ultimo 1993. En stram indkomst- og finanspolitik hele året sammen 
med pengepolitikken, der strammedes i foråret 1993, bidrog til, at inflationen faldt i løbet 
af sommeren. Imidlertid steg pengemængden på grund af centralbankens interventioner for 
at forhindre en for stærk opskrivning af litas på grund af kapitaltilstrømningen. Dette 
medførte, at inflationen tog til igen imod slutningen af året. 
Det lykkedes for myndighederne at holde de offentlige udgifter under skarp kontrol i 
1993. Ligeledes blev statens indtægter øget som følge af handelsreformerne og en 
forhøjelse af omsætningsafgiften. Budgettet var derfor stort set i balance efter 
underskuddet på 1% af BNP i 1992.11994 forventes der et underskud på ca. 1% af BNP, 
som regeringen planlægger at finansiere ved emission af skatkammerbeviser. 
Desuden har Litauen gjort fremskridt med hensyn til strukturreformerne inden for en 
række af de områder, hvor det ventedes i IMF stand-by arrangementet fra oktober 1993. 
Også privatiseringen er skredet frem. I januar 1994 var to tredjedele af de privatiserbare 
virksomheder (1/3 af al offentlig kapital) privatiseret ved hjælp af folkeaktier eller 
bortauktioneret. Der er ligeledes blevet gennemført prisliberaliseringer, hvorunder 
fortjenestemargenerne er blevet ophævet. Fremskridtene inden for bankreformerne er 
foregået temmelig langsomt i 1993 og tempoet forventes sat op i 1994. 
2 Betalingsbalancen 
Overskuddet på den løbende betalingsbalance på 90 mio. $ i 1992 (der forventedes 
oprindeligt et underskud på 160 mio. $) forvandledes til et underskud på 250 mio. $ i 
1993 (8.4% af BNP). Den væsentligste grund til denne forværring i 1993 var, at Rusland i 
efteråret 1992 begyndte at kræve verdensmarkedspriser for sin energieksport til Litauen. 
Herefter ændredes handelsbalance fra et overskud på 65 mio. $ til et underskud på 270 
mio. $. Omstillingen af handelen fortsatte i 1993. Den løbende balance forventes 
yderligere at forværres i 1994 og udvise et underskud på ca. 400 mio. $ ( ca. 8% af BNP). 
Forværringen af den løbende balance i 1993 ledsagedes af en væsentlig forbedring af 
kapitalbalancen, nemlig fra et overskud på 90 mio. $ i 1992 til et på ca. 270 mio. $ i 1993. 
De udenlandske direkte investeringer steg væsentligt ( fra 10 mio. $ til 40 mio. $), men 
var fortsat lave i forhold til de andre baltiske stater, især Estland. Indstrømningen af 
offentlige mellem- og langfristede lån stort set tredobledes til ca. 280 mio $ i 1993. Som 
følge af kapitaltilstrømningen kunne centralbanken øge sine reserver med 160 mio. $ til 
280 mio. $. Dette svarer imidlertid omregnet til måneders eksport til et fald fra 2.6 i 1992 
til 1.8 i 1993, væsentligst som følge af importstigningen. 
35 
3. Udenlandsgæld 
Litauens gæld til udlandet steg i 1993 fra 99 mio. $ til 345 mio. $ (ca 11% af BNP) og 
gældsbetjeningen øgedes fra kun 2 mio. $ i 1992 til 15 mio. (0.7% af eksporten af varer 
og ydelser). 
36 
I. RUMÆNIEN 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Faldet i BNP i faste priser synes at være standset i 1993 og der forventes en årlig O-vækst. 
I anden halvdel af 1993 vendte faldet i industriproduktionen og landbrugsproduktionen 
øgedes betydeligt. I december var 9.9% af arbejdskraften ledig mod 8.8% i januar. 
Det forventede konsoliderede offentlige budgetunderskud er for 1993 i størrelsesordenen 
1-2% af BNP. Strukturen i det offentliges indtægter ændredes fundamentalt ved, at 
omsætningsafgiften blev erstattet af en enhedsmoms i 1993. Denne ændring medførte 
ligeledes større offentlige indtægter end forventet. Fjernelsen af den største del af støtten 
til forbrugerne i maj 1993 samt gennemførelsen af en restriktiv indekseringspolitik for de 
offentlige lønninger har begrænset udgifterne. 
De fleste forbrugerpriser blev liberaliseret og subsidierne fjernet i maj 1993. Priserne på 
energiprodukter forblev under kontrol med hyppige tilpasninger for at holde dem 
nogenlunde i overensstemmelse med importpriserne. Inflationen steg fra ca. 200% i 1992 
til over 300% i 1993, fordi pengepolitikken ikke strammedes. 
Både forretningsbankernes renteniveau og den rumænske nationalbanks refinansierings-
satser var realt fortsat stærkt negative i hele 1993. Dette førte til kapitalflugt fra leuen til 
udenlandske valutaer, således som det ses afvæksten i indeståender i fremmed valuta. 
Udeståenderne virksomhederne imellem akkumuleredes fortsat, men i et langsommere 
tempo. Privatiseringen af statsejede virksomheder gjorde kun fa fremskridt, undtagen for 
de små virksomheder, der privatiseredes ved, at ledelsen eller medarbejderne købte dem 
op. 
Det økonomiske stabiliserings- og reformprogram, som Rumænien aftalte med IMF, 
indledtes primo 1993. Ved afslutningen af 1993 var der imidlertid indgået aftale om et nyt 
stabiliserings- og reformprogram. 
2. Betalingsbalancen 
Nationalbankens styring af den officielle valutakurs har ført til mange ændringer i 1993. 
Den officielle kurs for leu overfor $ faldt fra udgangen af 1992 til udgangen af 1993 fra 
433 til 1360. Da tempoet i leuens værditab dæmpedes af nationalbanken i sidste kvartal 
af 1993, udvidedes forskellen mellem den officielle og vekselbureauernes kurs væsentligt, 
nemlig til over 50% ved årets udgang. En 20% nedskrivning af den officielle kurs sidst i 
december var ikke tilstrækkeligt til væsentligt at nedbringe denne forskel. 
Importen var stabil på ca. sit 1992-niveau, da den hjemlige efterspørgsel fortsat var svag. 
For eksporten var der tale om en stigning efterhånden som interimshandelsaftalen med Det 
Europæiske Fællesskab blev virksom. Som en følge heraf mindskedes underskuddet på 
den løbende betalingsbalance til 1.3 mia. $. Den løbende betalingsbalance vil yderligere 
blive forbedret i 1994 som følge af virkningerne af interimsaftalen og det forhold, at USA 
har indrømmet Rumænien status som mest begunstiget nation. 
37 
Tilstrømningen af direkte udenlandske investeringer har været meget lav, da 
privatiseringerne endnu ikke er begyndt. Skønt de makroøkonomiske reformprogrammer 
blev afbrudt i 1993, fortsatte den mellem- og langsigtede statsstøtte reelt på samme niveau 
som i 1992. 
Betalingsbalancen generelt forblev positiv i 1992 og 1993. Forretningsbankernes 
beholdninger af fremmed valuta steg, medens nationalbankens udenlandske reserver faldt. 
De var således ved afslutningen af 1993 på under 50 mio. $ svarende til 3 dages import. 
Forretningsbankernes beholdninger var derimod på ca. 1 mia. $. 
3. Udenlandsgæld 
Den samlede udenlandsgæld steg hurtigt fra reelt 0 i 1989 til over 5.8 mia $ eller 22% af 
BNP sidst i 1993. Gældsbetjeningen tegnede sig for 16.7% af eksportindtægterne. Da der 
ikke ventes en hurtig stigning i de udenlandske investeringer, vil mellem- og langfristede 
statslån stadig være den betydeligste finansieringskilde for det løbende 
betalingsbalanceunderskud. Som følge deraf forudses det, at væksten i gældsætningen 
fortsætter. 
38 
J. RUSLAND 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Ruslands økonomiske resultater har været yderst skuffende i 1992 og 1993. 
Produktionsfaldet (-19% i 1992) var stadig stort i 1993 (-12%). Investeringerne er faldet 
til under halvdelen af deres 1989-niveau. Finanspolitikken har været løs i det meste af 
perioden ligesom inflationen er forblevet meget høj (20-25% om måneden). 
Levestandarden er faldet markant. Der har kun været spredte fremskridt med hensyn til 
vedtagelsen af en lovgivningsmæssig og institutionel ramme for en markedsøkonomi og i 
næsten alle henseender har strukturreformerne været langsomme. I marts 1993 indførtes 
en konkurslov, der imidlertid ikke er begyndt at blive iværksat. Det samme gælder for 
mange andre centrale foranstaltninger. Dog er en stor del af de mindre virksomheder 
blevet privatiseret og der blev udarbejdet et masseprivatiseringsprogram, hvorunder 
næsten halvdelen af de store virksomheder blev privatiseret i tiden frem til udgangen af 
1993. I oktober 1993 blev der udstedt en bekendtgørelse, hvorefter det for første gang 
blev tilladt private at eje land. 
I maj 1993 nåede regeringen og centralbanken til enighed om at begrænse kredit­
udvidelsen, forhøje renten og begrænse budgetunderskuddet. I de følgende måneder blev 
der gennemført foranstaltninger til at begrænse væksten i pengeforsyningen, hvilket bidrog 
til at nedsætte den månedlige inflation til 13% i december. Valutakursens drastiske fald 
bremsedes. Som følge af stabiliseringsfremskridtene kunne IMF den 1. juli indgå en aftale 
om udbetaling af første halvdel af et lån på 3 mia. $ som led i sin nye "Systemic 
Transformation Facility". Da de statslige udgifter imidlertid ofte bremsedes ved 
udsættelser snarere end ved nedskæringer, forventes der et nyt inflationspres først i 1994. 
Inflationen var i januar 1994 22% og kursen for rubler, der siden september havde ligget 
ret stabil, faldt fra 1250 rubler til over 1600 pr. $ fra begyndelsen af 1994. 
Som følge af de nationalistiske og konservative kræfters stærke position efter valget i 
december 1993 vil der i den økonomiske politik blive lagt mindre vægt på 
makroøkonomisk stabilisering og gjort en større indsats for at opretholde lønningerne, 
beskæftigelsen og produktionen og herved blive gjort større brug af direkte 
regeringskontrollerede instrumenter. 
2. Betalingsbalancen 
Ruslands situation udadtil forværredes væsentligt i 1992 og 1993. Grundene hertil var 
virkningerne af systemændringerne, omlægningen af de traditionelle handels- og 
betalingsmønstre og den interne makroøkonomiske politik. Imidlertid er Ruslands reserver 
af udenlandsk valuta brutto steget i denne periode til næsten 4.5 mio. $ (de var 0 for to år 
siden). 
I 1992 nærmede den statslige betalingsbalancestøtte fra vesten (bilaterale handelskreditter 
og gaveydelser og IMF-kreditter på 1 mia. $ under den første kredittranche) sig 17 mia. $. 
På grund af den dårligere eksport, en voldsom stigning i gældsbetjeningsforpligtelserne og 
stor registreret eller uregistreret kapitalflugt (anslået til ca. 10 mia $) kunne den vestlige 
støtte dog hverken hindre et skarpt fald i importen eller en dramatisk stigning i 
gældsrestancerne. I 1993 synes importen at være faldet yderligere og handelsoverskuddet 
39 
at være steget væsentligt, måske til over 10 mia. $. Kapitaludstrømningen steg ligeledes 
meget betydelig - og er helt sikkert større end de nye investeringer. Dette skyldes i hvert 
fald delvis mindre statsfinansiering udefra (ca. 9 mia $) og en ikke tilstrækkelig stram 
hjemlig finanspolitik. 
3. Udenlandsgæld 
Ved udgangen af 1992 var det tidligere Sovjetunionens udenlandsgæld tæt på 78 mia. $, 
dvs. en stigning fra 67 mia. året før. Den var på over 80 mia. $ ultimo 1993. Offentlige 
kreditorer tegner sig for næsten halvdelen af gælden, der imidlertid er forholdsvis 
beskeden på baggrund af økonomiens størrelse (ca. 60% af BNP ultimo 1993). I 1993 
beregnedes gældsbetjeningen ( 19 mia. $) til at svare til næsten 50% af eksporten. 
I december 1991 - januar 1992 blev det tidligere Sovjetunionens offentlige og private 
kreditorer enige med de tidligere republikker om henstand for ca. 7.1 mia. $ (for 
amortiseringen af kreditter ydet USSR før 1991). Henstanden viste sig imidlertid at være 
utilstrækkelig, for Rusland, der som eneste tidligere sovjetrepublik havde foretaget 
gældsbetjening i 1992 (alle de nye uafhængige stater, der hæfter solidarisk for gælden, 
skulle have betalt), var ikke i stand til at efterkomme de stadig betydelige forpligtelser. 
Ruslands gældsbetalinger androg i 1992 kun 1.6 mia. $. Som følge heraf steg restancerne 
drastisk til næsten 12 mia. $ ved udgangen af 1992. 
Tidligt i april 1993 blev der med Paris-Klubben indgået aftale om en generøs 
gældsomlægningsplan, der nedsatte den offentlige gældsbetjening i 1993 med omkring 15 
mia. $. Aftalen blev denne gang indgået med Rusland alene, der således blev gjort til 
eneforvalter af det tidligere Sovjetunionens gæld. Aftalen går noget længere end den 
tidligere aftalte henstand og overskrider, hvad der er normal kreditorpraksis. Den blev 
indgået, før der blev iværksat et fuldt udbygget IMF-program. Den omfatter de kreditter, 
der blev ydet i 1991, dvs. efter den tidligere aftalte skæringsdag, og der fastsættes en 
mellemfristet henstand med betalingen af en del af morarenterne. Kreditorerne har for 
nylig besluttet at forlænge 1993-aftalen til udgangen af april 1994, men yderligere 
forhandlinger kan vise sig vanskelige, fordi der ikke forligger et IMF-program. 
Ligeledes i juli 1993 nåede Rusland i princippet til enighed med forretningsbankerne om 
en langfristet omlægning af det tidligere Sovjetunionens handelsgæld (24-26 mia. $ til ca. 
600 banker). Samtidig med forhandlingerne med de kommercielle kreditorer steg prisen 
for russiske gældsbeviser på det sekundære marked, der havde været under 20% ved 
1993's begyndelse, gradvis til ca. 55% primo december. Som følge af de senere 
forsinkelser i den endelige aftale på grund af uløste juridiske spørgsmål og Ruslands 
manglende betaling af en del af renterestancerne i 1993 (450 mio. $) faldt denne pris dog 
igen til 35%. 
40 
K. ANDRE NU UAFHÆNGIGE TIDLIGERE USSR-REPUBLIKKER 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Situationen i de andre republikker, der for nylig er blevet uafhængige, varierer betydeligt. Alle 
tidligere republikker har i 1992 -1993 lidt under svækkelsen af de gamle strukturer, der endnu ikke 
er blevet erstattet af markedsorienterede institutioner, og under, at handelen mellem republikkerne er 
brudt sammen. Nedgangen i handelen mellem disse (20-30% i 1992 og sandsynligvis af samme 
størrelsesorden i 1993) har haft en chockvirkning på produktionen, der i 1992 faldt med procenter 
fra 10% i Hviderusland og Usbekistan og til 40% i Georgien og Armenien. Faldet fortsatte i 1993 
(mellem 7% i Moldavien og 25% i Tadsjikistan), men to lande (Turkmenistan og Usbekistan) meldte 
om stigende produktion i 1993. Som følge af en slap finanspolitik i mange SNG-stater forstærkedes 
de negative virkninger af de eksterne chock. Inflationen forblev meget høj i hele området. I 1992 
varierede den fra ca. 6 gange i Aserbajdsjan til over 16 gange i Ukraine. I 1993 accelererede 
inflationen markant i en række SNG-stater og i adskillige af de nye stater (Armenien, Georgien og 
Ukraine) er der klart tale om hyperinflation. 
Der er i de fleste SNG-stater indledt vidtrækkende økonomiske reformer og nogle af dem har 
allerede gjort betydelige skridt i retning af overgang til markedsbaserede ordninger, samtidig med at 
de fører en strammere finanspolitik. Kirgisistan, Moldavien, Kasakhstan og Hviderusland har 
modtaget finansiel støtte fra IMF (de første tre i form af stand-by arrangementer). Andre stater har 
hidtil kun gjort lidt for at ændre de traditionelle økonomiske strukturer og atter andre er næppe i 
stand til blot at overveje det. Armenien er i øjeblikket genstand for blokade, medens Tadsjikistan og 
Georgien hærges af borgerkrig og etniske stridigheder. 
2. Betalingsbalancen 
Betalingsbalancesituationen i området er ekstremt svag, dog formentlig med undtagelse af 
Turkmenistan. Som følge af store handelsunderskud over for Rusland er situationen på den løbende 
betalingsbalance for en række af de nye stater næppe holdbar. De fleste SNG-staters finansielle 
troværdighed svækkes yderligere af mangelen på internationale reserver. 
Udsigterne på længere sigt er meget forskellige for de nye stater. Nogle har betydelige muligheder 
for at tjene hård valuta (Kasakhstan og Usbekistan) og industriel kapacitet. Andre er meget tæt på at 
være udviklingslande og er derfor stærkt afhængige af hjælp udefra. Der er allerede åbnet mulighed 
for, at Armenien og Kirgisistan kan ydes IDA-lån på meget lempelige vilkår. 
3. Udenlandsgæld 
I 1993 blev der gjort betydelige fremskridt med hensyn til at klarlægge SNG-staternes holdninger til 
spørgsmålet om det tidligere Sovjetunionens udenlandsgæld. Oprindeligt (ultimo 1991) blev de 
tidligere republikker gjort solidarisk ansvarlige for den pågældende gæld. Aftalememorandummet 
med principperne for denne solidariske hæftelse blev underskrevet den 28. august 1991. Paris-
Klubbens aftale i april 1993 med Rusland medførte dog en ændring af bestemmelserne for 
gældsbetjeningen inden for det tidligere Sovjetunionen, idet Rusland reelt blev gjort til eneforvalter 
af gælden. I overensstemmelse hermed anerkendte kreditorerne, at den såkaldte "zero-option"-aftale, 
som Rusland havde indgået med andre tidligere republikker (hvorefter Rusland hæfter for hele det 
tidligere Sovjetunionens gæld og til gengæld overtager alle de tidligere udenlandske aktiver), fritager 
disse fra enhver betjening af denne gæld. Allerede i 1992 indgik Rusland "zero-option"-aftaler med 
Hviderusland, Kirgisistan, Turkmenistan og Usbekistan. Det har yderligere underskrevet 
midlertidige protokoller med adskillige andre SNG-stater. Senere er lignende aftaler indgået med 
Armenien, Aserbajdsjan og Moldavien. 
41 
L. DEN SLOVAKISKE REPUBLIK 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Det slovakiske BNP i faste priser anslås at være faldet med 5-7% i 1993 som følge af det fjerde 
recessionsår i træk og det forventes i heldigste fald at vise O-vækst i 1994. Arbejdsløsheden var på 
14.4% ved afslutningen af 1993. 
Tjekkoslovakiets opdeling afbrød samhandelen med Den tjekkiske Republik og tvang de slovakiske 
myndigheder til at føre en restriktiv makroøkonomiske politik. Den monetære politik måtte være 
meget stram i den første halvdel af 1993 for at forsvare landets valutareserver mod spekulation i en 
devaluering af den slovakiske krone. Denne politik lempedes gradvis efter juli-devalueringen, men et 
fornyet pres på kronen ved udgangen af 1993 tvang den slovakiske nationalbank til at hæve 
diskontoen den 21. december. Finanspolitisk har myndighederne gjort en betydelig indsats for at få 
kontrol over budgetunderskuddet, efter at de finansielle overførsler fra Den Tjekkiske Republik er 
ophørt. På trods heraf anslås det, at regeringen har fastholdt et underskud på ca. 7% af BNP sidste 
år. 
Forhøjelserne af den indirekte beskatning og 10%-devalueringen af den slovakiske krone i juli 1993 
har medført en stigning i forbrugerprisinflationen fra 12.7% ved udgangen af 1992 til 25.1% ultimo 
1993. 
Den første bølge af masseprivatiseringer blev afsluttet sidste forår og den slovakiske regeringer er nu 
ved at forberede en næste bølge, der skal gennemføres efter traditionelle privatiseringsmetoder, dvs 
direkte salg til udenlandske investorer og tilbudsgivere. Privatiseringer ved folkeaktier vil fortsat 
blive anvendt, men i mindre omfang end hidtil. 
2. Betalingsbalancen 
Tabet af finansielle overførsler fra Den Tjekkiske Republik forventedes at føre til et stort underskud 
på den slovakiske løbende betalingsbalance. Imidlertid er et alvorligt underskud blevet undgået som 
følge af det store fald i den hjemlige efterspørgsel og i importen samt devalueringen af den 
slovakiske krone. Når der bortses fra overførslerne fra Den Tjekkiske Republik tillige med 
uddelingen af folkeaktier til slovakiske borgere, viser nationalbankens data et samlet underskud på 
den løbende balance på 289 mio. $ (2.9% af BNP) i de første 10 måneder af 1993. 
Slovakiet har imidlertid problemer med at finansiere også dette underskud, der er mindre end 
forventet. De udenlandske direkte investeringer, der anslås til ca. 100 mio $ i 1993, har fortsat ringe 
betydning. Desuden mangler Slovakiet let adgang til internationale kapitalmarkeder, hvilket delvis 
skyldes, at det til forskel fra Den Tjekkiske Republik ikke længere internationalt kan udnytte den 
tillid i økonomisk henseende, som den tidligere føderale regering havde opbygget siden reformernes 
begyndelse. Slovakiet har kun udstedt to lån siden Den Tjekkoslovakiske Republik brød sammen. 
Endelig har spekulationer omkring en devaluering af den slovakiske krone både i første halvdel af 
1993 og siden afslutningen af 1993 ført til en betydelig udstrømning af kortfristet kapital. 
For at afhjælpe betalingsbalancevanskelighederne har IMF bevilget Slovakiet en SDR- Systemic 
Transformation Facility (STF) på 64,35 mio. $ i juli 1993. IMF er ligeledes ved at nå til enighed 
med de slovakiske myndigheder om et økonomipolitisk program, der i de kommende måneder kan 
støttes af et stand-by arrangement, og eventuelt et yderligere køb under STF. Derudover godkendte 
Verdensbanken i november 1993 et økonomisk genopretningslån på 80 mio. $. 
Svagheden i Slovakiets betalingsbalance afspejles i en meget sårbar position med hensyn til 
udenlandske valutareserver. Kapitalflugten først i 1993 nærmest tømte de officielle reserver af hård 
-42-
valuta. Dette medførte, at myndighederne indførte midlertidige restriktioner i februar3. De officielle 
reserver genopbyggedes mellem maj og september, men nationalbanken har i de sidste måneder igen 
mistet reserver. De officielle reserver af udenlandsk valuta androg kun 343 mio. $ (to ugers import) 
ved udgangen af januar 1994. 
Betalingsbalancen forventes at styrkes noget, men forbliver svag i 1994. Den lave økonomiske 
aktivitet, indførelsen tidligt i marts af en 10% importafgift på forbrugsvarer og en ny devaluering 
kan føre til, at underskuddet på den løbende betalingsbalance nedbringes. Kapitalbalancen forventes 
at bedres som følge af den store statslige finansielle bistand og af, at kapitalflugten vendes, efter at 
der er kommet klarhed over valutakurssituationen. Dette kan føre til en forøgelse af de officielle 
reserver i 1994. 
Foruden den 10% devaluering af den slovakiske krone over for konvertible valutaer, der besluttedes 
sidste juli som led i det omstillingsprogram, der blev aftalt med IMF, er kronen yderligere blevet 
devalueret med 5% over for ECU. 
3. Udenlandsgæld 
Trods sidste års betydelige vækst i udenlandsgælden er Slovakiets gældsbyrde udadtil fortsat 
forholdsvis lav. Den samlede konvertible gæld anslås at være steget fra 2.6 mia. $ ved udgangen af 
1992 til 2.8 mia. $ ultimo 1993, et niveau, der stadig indebærer forholdsvis bekvemme 
gældsætnings/BNP-forhold og gældsætnings/eksportforhold. De er på henholdsvis 28 og 42%. 
Slovakiet udmærker sig ikke for så vidt angår sine gældsbetjeningsforpligtelser. Den samlede 
gældsbetjening anslås til 670 mio. $ for 1993, dvs. praktisk taget uændret i forhold til 1992. 
Eksportnedgangen har medført en forringelse af gældsbetjeningsforholdet, men det er stadig på et 
rimeligt niveau (10%). Gældsamortiseringen ventes imidlertid at stige betydeligt i de kommende år, 
hvilket betyder et yderligere pres på betalingsbalancen. 
Disse restriktioner ophævedes i december 1993 
-43-
Sidste ajourføring Risikoindikatorer for landene 
28.2.1994 
Land: Algeriet 
Realvækst i BNP (i %) 
Industriproduktion (ændring %) 
Ledighed (periodens slutning) 
Inflationssats (december/december) 
Valutakurs (dinarer for 1 USD) (ændring dec/dec) 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) 
(1990 - 100) 
Generel officiel balance (som % af BNP) 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser (i mia. USD) 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 
i måneders import af varer og ydelser 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- og langfristet ( > 1 år) 
kortfristet (= < 1 år) 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 
hovedstol 
renter 
Udenlandsgæld/BNP (%) 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 
Restancer (bide for renter og hovedstol, i mio USD) 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning 
IMF-arraugementer 
Type/nr. 
(Dato/-) 
On track/off track 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
EIU-risiko (2) 
Score (periodens slutning) 
Rating (periodens slutning) 
Euromoney 
Position (3) 
(antal lande) 
Institutionelle investorer 
Position (3) 
(antal lande) 
Kreditvurdering (4) 1991 
-2,8 
1,0 
20,2 
22,8 
75,5 
-50,0 
-38,6 
1.0 
13,0 
2,6 
-90,0 
1,6 
2,0 
27,2 
26,2 
1,0 
9,2 
6,7 
2,5 
63,3 
209,4 
70,5 
Ingen 
Ingen 
SBA 
(6/91-3/92) 
Off-track 
01 1992 
Ikke vurd. 
Ikke vurd. 
Ikke vurd. 
Ikke vurd. 
83 
030) 
Mar Sep 
47 52 
(111) (113) 
37,9 34,2 1992 
1,8 
-2,5 
21,9 
32,1 
6,5 
1,0 
25,0 
-6,6 
12,2 
1,2 
40,0 
1,7 
2,0 
26,2 
25,0 
1,2 
9,5 
7,1 
2,4 
57,6 
215,6 
78,6 
Ingen 
Ingen 
Ingen 
Ikke vurd. 
Ikke vurd. 
Ikke vurd. 
Ikke vurd. 
66 
(169) 
Mar Sep 
53 57 
(119)(126) 
33,1 28,9 1993 (1) 
-2,0 
i.o. 
i.o. 
16,1 
5,4 
(Q3/Q3) 5,3 
(Q3/Q3) 22,4 
-14.9 
10,3 
1,2 
i.o. 
1,9 
2.3 
25.7 
i.o. 
i.o. 
9,1 
7,0 
2.1 
55.9 
249,5 
89,3 
Ingen 
Ingen 
Ingen 
Ikke vurd. 
Ikke vurd. 
Ikke vurd. 
Ikke vurd. 
Mar Sep 
68 79 
(169) (170) 
Mar Sep 
62 69 
(127) (133) 
28,2 27.1 
(1) For nogle oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
(2) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E og 100 svarer til den 
største risiko. 
(3) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(4) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
44-
Sidste ajourføring Risikoindikatorer for landene I 
9.3.1994 I 
Land: Bulgarien fl 
1992 1993 (1) 
Realvækst i BNP 0 %) -5,4 -4,0 
Industriproduktion (ændring %) -11,0 -9,0 
Ledighed (periodens slutning) 15,6 16.4 
Inflationsrats (december/december) 79,4 64,0 
Valutakure (dinarer for 1 USD) (ændring dec/dec) 12,4 36,0 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) - 15,7 (Q3/Q3) - 3,1 
Reel effektiv valutakure (ændring Q4/Q4) (-= nedskrivning) 43.6 59,2 
(1990 - 100) 
Generel officiel balance (som % af BNP) -6,9 -11,0 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser (i mia. USD) 3,5 3,4 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) - 4,4 - 7,91 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 42,0 i.o. 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 1,0 0,7 
i måneders import af varer og ydelser 3,2 2,2 
Udenlandsgæld I 
Udenlandsgæld (2) 12,0 12,41 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) B 
mellem-og langfristet ( > lår) i.o. i.o. g 
kortfristet (= < 1 år) i.o. i.o. I 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 2,9 2,41 
hovedstol 2,0 1,21 
renter 0,9 1,21 
Udenlandsgæld/BNP (%) 133,3 98,41 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 368,0 412,01 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 85,0 69,01 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) 6,1 i.o. I 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning Parisklub. Londonklub. 
(omlagt) (roll-overs, og i 
Londonklub. princippet DDSR 
(roll-overs) godkendt) 
IMF-arraugeinenter 
Type/nr. SBA Ingen 
(Dato/-) (04/92-04/93) 
On track/off track On-track 
(-/Dato) : 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) Ikke vurd. Ikke vurd. 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) Ikke vurd. Ikke vurd. 
EIU-risiko (3) 
Score (periodens slutning) 80 80 
Rating (periodens slutning) E E 
Euromoney Mar Sep 
Position (4) 91 118 125 
(antal Unde) (169) (169) (170) 
Institutionelle investorer Mar Sep Mar Sep 
Position (4) 81 86 91 89 
(antal Unde) (119) (126) (127) (133) 
Kreditvurdering (5) I 21,1 19,8 I 18,9 19,5 
(1) For nogle oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
(2) Al kortfristet gæld er reelt restancer. 
(3) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E og 100 svarer til den 
største risiko. 
(4) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(5) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
45 
Sidste ajourføring Risikoindikatorer for landene 
28.2.1994 
Land; Pen Tjekkiske Republik 
1992 1993 (1) 
Realvækst i BNP (i %) - 7,1 0,5 
Industriproduktion (ændring %) -10,6 - 5,4 
Ledighed (periodens slutning) 2.6 3,5 
Inflationssats (december/december) 12,7 18,2 
Valutakurs (dinarer for 1 USD) (ændring dec/dec) 3,8 2,4 
. Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (-= nedskrivning) 1,0 (Q3/Q3) 3,7 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) 9,4 (Q3/Q3) 15,9 
(1990 - 100) : 
Generel officiel balance (som % af BNP) 0j4 0,0 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser (i mia. USD) 14,8 16,3 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 0,4 1,9 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 983,0 450,0 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 0,7 3,8 
i måneders import af varer og ydelser LI 2.7 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 6,9 9,0 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem-og langfristet (> 1 år) 5,1 6,8 
kortfristet (= < 1 år) 1,8 2,2 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 1,4 1,5 
hovedstol 0,9 0,9 
renter 0,5 0,6 
Udenlandsgæld/BNP (%) 25,4 28,7 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 46,8 55,3 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 9,5 8,9 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) Ingen Ingen 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning Ingen Ingen 
IMF-arrangementer 
Type/nr. SBA SBA 
(Dato/-) (4/92-4/93) (3/93-3/94) 
On track/off track on-track men On-track 
(-/Dato) udløbet med 
Tjekkoslovakiets 
opløsning _^_____^__^ 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdigbed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) (2) Bal Baa3 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) Ikke vurderet BBB 
EIU-risiko (3) 
Score (periodens slutning) 30 25 
Rating (periodens slutning) B B 
Euromoney Mar - Sep 
Position (4) 49 48 43 
(antal lande) (169) (169) (170) 
Institutionelle investorer (2) Mar - Sep Mar - Sep 
Position (4) 37 39 42 40 
(antal Unde) (119) (125) (127) (133) 
Kreditvurdering (5) 47.1 46,1 44,6 46.6 
(1) For nogle oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
(2) For 1992, rating og ranking for den tidligere Tjekkiske og Slovakiske Republik. 
(3) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E og 100 svarer til den 
største risiko. 
(4) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(5) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
46 
Sidste ajourføring Risikoindikatorer for landene 
28.2.1994 
Land; Estland 
1992 1993(1) 
Realvækst i BNP (i %) - 23,0 - 5,0 
Industriproduktion (ændring %) - 38,7 - 35,2 
Ledighed (periodens slutning) 2j0_ 1,7 
Inflationssats (december/december) 953,5 35,7 
Valutakurs (dinarer for 1 USD) (ændring dec/dec) i.o. 8,2 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- — nedskrivning) i.o. i.o. 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) i.o. i.o. 
(1990 - 100) 
Generel officiel balance (som % af BNP) 1_J 0,0 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser (i mia. USD) 650,0 1 000,0 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 8,9 -1,7 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 57,9 86,4 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 195.1 344,9 
i måneders import af varer og ydelser 3_;6_ 4.1 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 38.1 168,3 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem-og langfristet (> 1 år) i.o. i.o. 
kortfristet(= < lår) i.o. i.o. 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 20.8 20.8 
hovedstol i.o. i.o. 
renter i.o. i.o. 
Udenlandsgæld/BNP (%) 3.6 9,7 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 5,9 16,8 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 3,2 2,1 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) Ingen Ingen 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning Ingen Ingen 
IMF-arraugementer 
Type/nr. SBA SBA/STF 
(Dato/-) (9/92-9/93) (10/93-3/94) 
On track/off track On track On track 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) Ikke vurd. Dcke vurd. 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) Ikke vurd. Dcke vurd. 
EIU-risiko (2) 
Score (periodens slutning) 80 75 
Rating (periodens slutning) E D 
Euromoney Mar Sep 
Position (3) 117 126 122 
(antal Unde) (169) (169) (170) 
Institutionelle investorer Mar Sep Mar Sep 
Position (3) 68 74 81 84 
I" (antal lande) (119) (126) (127) (133) 
Kreditvurdering (4) 1 25,7 22.1 I 21,4 20,9 
(1) For nogle oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
(2) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E og 100 svarer til den 
største risiko. 
(3) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(4) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
47 
Sidste ajourføring 
28.2.1994 Risikoindikatorer for landene 
Land; Ungarn 
1991 1992 1993 (1) 
Realvækst i BNP (i %) 
Industriproduktion (ændring %) 
Ledighed (periodens slutning) 11,9 
19,1 
8.0 -4,4 
-9,8 
12,3 -1,0 
(jan-nov) 4,3 
12,1 
Infiationssats 
Valutakurs (dinarer for 1 USD) 
Nominel effektiv valutakurs 
Reel effektiv valutakurs 
(1990 = 100) (december/december) 
(ændring dec/dec) 
(ændring Q4/Q4) (- — nedskrivning) 
(ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) 32,2 
24,9 
13,7 
10.5 21,6 
8,0 
-8,5 
7,6 21,1 
12,7 
10,2 
5,4 
Generel officiel balance (som % af BNP) 4.4 -6,9 7,01 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser (i mia. USD) 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 
i måneders import af varer og ydelser 9 258,0 
0,8 
1 474.0 
4,0 
5^3 10 028,0 
0,8 
1 471,0 
4,4 
M 8 184,0 
-6,1 
1200,0 
(okt) 5,7 
(okt) 6,9 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- og langfristet (> 1 år) 
kortfristet (= < 1 år) 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 
hovedstol 
renter 
Udenlandsgæld/BNP (%) 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning 22,4 
20,2 
2,2 
4,0 
2,4 
1.6 
72,5 
242.0 
43,2 
Ingen 
Ingen 21,5 
19,3 
2,3 
4,4 
2,8 
1,6 
65,5 
214,4 
43,9 
Ingen 
Ingen 24,9 
23,1 
1.8 
4,3 
2,7 
1.6 
66.3 
278,8 
48,1 
Ingen 
Ingen 
IMF-arrangementer 
Type/nr. 
(Dato/-) 
On track/off track 
(-/Dato) EFF 
(2/91 - 2/94) 
On track EFF 
Off track 
Sommer SBA 
(9/93 -12/94) 
On track 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
EIU-risiko (2) 
Score (periodens slutning) 
Rating (periodens slutning) 
Euromoney 
Position (3) 
(antal Unde) 
Institutionelle investorer 
Position (3) 
(antal lande) 
Kreditvurdering (4) Bal 
Dcke vurd. 
i.o. 
i.o. 
44 
(139) 
Mar Sep 
41 42 
(111) (113) 
41,1 40.9 Bal 
BB+ 
40 
B 
46 
(169) 
Mar Sep 
42 43 
(119)(126) 
41,7 42,3 Bal 
BB+ 
50 
C 
Mar Sep 
47 46 
(169) (170) 
Mar Sep 
43 43 
(127) (133) 
44.3 44.8 
(1) For nogle oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
(2) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E og 100 svarer til den 
største risiko. 
(3) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(4) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
-48 
Sidste ajourføring Risikoindikatorer for landene 
1.3.1994 
Land: Israel 
Realvækst i BNP (i %) 
Industriproduktion (ændring %) 
Ledighed (periodens slutning) 
InfUtionssats (december/december) 
Valutakurs (dinarer for 1 USD) (ændring dec/dec) 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- — nedskrivning) 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) 
(1990 = 100) 
Generel officiel balance (som % af BNP) 
Rpfalingshftlfliyfi 
Eksport af varer og ydelser (i mia. USD) 
Løbende betalingsbaUnce (i % af BNP) 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 
Officielle reserver af udenUndsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 
i måneders import af varer og ydelser 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- og langfristet (> 1 ir) 
kortfristet (= < 1 år) 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 
hovedstol 
renter 
Udenlandsgæld/BNP (%) 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning 
IMF-arrangementer 
Type/nr. 
(Dato/-) 
On track/off track 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
EIU-risiko (2) 
Score (periodens slutning) 
Rating (periodens slutning) 
Euromoney 
Position (3) 
(antal lande) 
Institutionelle investorer 
Position (3) 
(antal Unde) 
! Kreditvurdering (4) 1991 
5,9 
8,0 
10,6 
18,0 
11,5 
-9,4 
3.6 
5,9 
12,2 
-0,3 
-161,0 
6,3 
3,4 
33,0 
i.o. 
i.o. 
7,0 
i.o. 
i.o. 
56,9 
170,0 
57,4 
Ingen 
Ingen 
Ingen 
Dcke vurd. 
BBB-
Dcke vurd. 
Dcke vurd. 
38 
030) 
Mar Sep 
51 51 
011)013) 
34,9 35,2 1992 
6,5 
10,0 
11,2 
9,0 
21,1 
-9,3 
-4,5 
-4,9 
13,3 
-1,2 
-340,0 
5,1 
2,5 
33,9 
i.o. 
i.o. 
6,3 
i.o. 
i.o. 
53,3 
155.0 
47,4 
Ingen 
Ingen 
CCFF 
(3/92-3/93) 
On-track 
Dcke vurd. 
BBB-
Dcke vurd. 
Dcke vurd. 
32 
(169) 
Mar Sep 
50 52 
019)026) 
37.1 35.1 1993 0) 
3,5 
9,3 
9,0 
11,5 
6,8 
(Q3/Q3)-3,l 
(Q3/Q3) 2,5 
-3,2 
14,7 
-0,9 
i.o. 
6,2 
2,9 
34,6 
i.o. 
i.o. 
6,5 
i.o. 
i.o. 
54,0 
135,0 
44,2 
Ingen 
Ingen 
Ingen 
Dcke vurd. 
BBB-
Dcke vurd. 
Dcke vurd. 
Mar Sep 
29 29 
(169) (170) 
Mar Sep 
46 46 
(127) (133) 
39,6 40,5 
(1) For nogle oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
(2) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E og 100 svarer til den 
største risiko. 
(3) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(4) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
-49-
Sidste ajourføring Risikoindikatorer for landene 
28.2.1994 
Land: Letland 
1992 1993 (1) 
Realvækst i BNP (i %) - 33,8 - 10,0 
Industriproduktion (ændring %) -35,1 -38,0 
Ledighed (periodens slutning) 2j3 5,6 
Inflationssats (december/december) 958,6 31.3 
Valutakurs (dinarer for 1 USD) (ændring dec/dec) i.o. i.o. 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) i.o. i.o. 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) i.o. i.o. 
(1990 • 100) 
Generel officiel balance (som % af BNP) OjO -0,4 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser 0 mia. USD) 831,0 1149,0 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 4,0 1,0 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 43,0 50,0 
IOfficielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 156,0 522,0 
i maneders import af varer og ydelser 1,8 4,7 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 53,0 504,0 
mellem- og langfristet (> lir) i.o. i.o. 
kortfristet (= < 1 ir) i.o. i.o. 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 15,1 18,0 
hovedstol i.o. i.o. 
renter i.o. i.o. 
Udenlandsgæld/BNP (%) 4,0 14,0 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 7,0 28,0 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 2,0 1,0 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) Ingen Ingen 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning Ingen Ingen 
IMF-arraugementer 
Type/nr. SBA SBA/STF 
(Dato/-) (9/92-9/93) (12/93-3/95) 
On track/off track On track On Track (2) 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
1Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) Dcke vurd. Dcke vurd. 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) Dcke vurd. Dcke vurd. 
EIU-risiko (3) 
Score (periodens slutning) 80 75 
Rating (periodens slutning) E D 
Euromoney Mar Sep 
Position (4) 123 133 132 
(antal lande) (169) (169) (170) 
Institutionelle investorer Mar Sep Mar Sep 
Position (4) 72 77 89 87 
(antal lande) (119) (126) (127) (133) 
B Kreditvurdering (5) 1 23,9 21,4 19,5 20,0 
(1) For nogle oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
(2) Efter vurderingen af resultatkriterierne for fjerde kvartal 1993, besluttedes det, at letland ikke 
kunne købe den pågældende tranche, idet landet ikke levede op til reservekriteriet. Næste 
vurdering forventes i april 1994. 
(3) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E og 100 svarer til den 
største risiko. 
(4) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(5) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
50 
Sidste ajourføring Risikoindikatorer for landene 
28.2.1994 
Land: Litauen 
1992 1993 (1) 
Realvækst i BNP (i %) - 37,7 - 16,2 
Industriproduktion (ændring %) -51,6 -42,7 
Ledighed (perioden« slutning) lj0_ 1.6 
Inflationssatt (december/december) 1 162,5 188,6 
Valutakurs (dinarer for 1 USD) (ændring dec/dec) i.o. i.o. 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) i.o. i.o. 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- - nedskrivning) i.o. i.o. 
(1990 = 100) 
Generel officiel balance (som % af BNP) 0^ -0,1 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser (i mia. USD) 999,0 1 694,0 
Løbende betalingsbaUnce (i % af BNP) 5,5 -8,4 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 10,0 40,0 
Officielle reserver af udenUndsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 140,0 280,0 
i måneders import af varer og ydelser 2,6 1,8 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 98,8 345,3 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem-og langfristet (> lår) i.o. i.o. I 
kortfristet (= < 1 år) i.o. i.o. i 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 2,0 15,0 
hovedstol i.o. i.o. 
renter i.o. i.o. 
Udenlandsgæld/BNP (%) 5,4 11,2 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 7,8 16,3 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 0,2 0,71 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) Ingen Ingen I 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning Ingen Ingen 
IMF-arrangenienter 
Type/nr. SBA SBA/STF 
(Dato/-) (10/92-9/93) (10/93-3/94) 
On track/off track On track On track I 
_±/Datoj 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) Dcke vurd. Ikke vurd. 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) Dcke vurd. Dcke vurd. 
ElU-risiko (2) 
Score (periodens slutning) 80 75 I 
Rating (periodens slutning) E Dl 
Euromoney Mar Sep I 
Position (3) 118 134 130 I 
(antal lande) (169) (169) (170) I 
Institutionelle investorer Mar Sep Mar Sep 1 
Position (3) 73 80 91 93 I 
(antal Unde) (119) (126) (127) (133) I 
Kreditvurdering (4) I 23.7 20,7 I 18.9 19,0 j 
(1) For nogle oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
(2) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E og 100 svarer til den 
største risiko. 
(3) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(4) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
51 
Sidste ajourføring Risikoindikatorer for landene 
28.2.1994 
Land: Rumænien 
Realvækst i BNP (i %) 
Industriproduktion (ændring %) 
Ledighed (periodens slutning) 
Inflationssats (december/december) 
Valutakurs (dinarer for 1 USD) (ændring dec/dec) 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) 
(1990 - 100) 
Generel officiel balance (som % af BNP) 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser 0 mia. USD) 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 
i måneders import af varer og ydelser 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 
G konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- og langfristet ( > 1 år) 
kortfristet (= < 1 år) 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 
hovedstol 
renter 
Udenlandsgæld/BNP (%) 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning 
IMF-arrangementer 
Type/nr. 
(Dato/-) 
On track/off track 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn pi kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
EIU-risiko (2) 
Score (periodens slutning) 
Rating (periodens slutning) 
Euromoney 
Position (3) 
(antal Unde) 
Institutionelle investorer 
Position (3) 
(antal lande) 
Kreditvurdering (4) 1991 
-15,1 
-19,6 
6.1 
222,8 
433,1 
-72,9 
-17,1 
0.6 
3 538.0 
-11.3 
37,0 
198,0 
0.5 
2,1 
1,1 
1.0 
90.0 
13.0 
77,0 
7,6 
59.6 
2,5 
Ingen 
Ingen 
SBA 
(4/91-4/92) 
' On track 
Dcke vurderet 
Dcke vurderet 
i.o. 
i.o. 
89 
030) 
Mar Sep 
60 64 
011)013) 
27,9 26,7 1992 
-15,4 
-22,1 
8,4 
198,5 
134,1 
-74,6 
-24,0 
-5,5 
4 286,0 
-11,6 
73,0 
93,0 
0,2 
4,1 
2,9 
1,2 
444,0 
300,0 
144,0 
21,0 
95,1 
10,4 
Ingen 
Ingen 
SBA 
(5/92-3/93) 
Off track 
Dec 92 
Dcke vurd. 
Dcke vurd. 
60 
D 
72 
069) 
Mar Sep 
69 68 
(119)026) 
25,6 24,8 1993 (1) 
1,0 
7,7 
9,9 
294,7 
214,1 
-56,9 
65,7 
-2,0 
4 500,0 
-10,6 
50,0 
52,0 
0,1 
5,8 
4,6 
1,2 
750,0 
500,0 
250,0 
21,8 
129.6 
16,7 
Ingen 
Ingen 
Ingen 
Dcke vurd. 
Dcke vurd. 
65 
D 
Mar Sep 
74 75 
(169) (170) 
Mar Sep 
73 75 
(127) (133) 
24,2 24,4 
(1) For nogle oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
(2) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E og 100 svarer til den 
største risiko. 
(3) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(4) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
52-
Sidste ajourføring Risutoindikatorer for landene 
1.3.1994 Land: Rusland 
Realvækst i BNP (i %) 
Industriproduktion (ændring %) 
Ledighed (periodens slutning) 
Inflationssats (december/december) 
Valutakurs (dinarer for 1 USD) (ændring dec/dec) 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) 
(1990 - 100) 
Generel officiel balance (som % af BNP) 
Rgfnlingshnlftnr? 
Eksport af varer og ydelser (i mia. USD) 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 
Officielle reserver af udenUndsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 
i måneders import af varer og ydelser 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- og langfristet ( > 1 år) 
kortfristet (= < 1 år) 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 
hovedstol 
renter 
Udenlandsgæld/BNP (%) 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning 
IMF-arrangeuieuter 
Type/nr. 
(Dato/-) 
On track/off track 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
EIU-risiko (2) 
Score (periodens slutning) 
Rating (periodens slutning) 
Euromoney 
Position (3) 
(antal Unde) 
Institutionelle investorer 
Position (3) 
(antal lande) 
Kreditvurdering (4) 1991 
-12,9 
-8,0 
i.o. 
160,0 
i.o. 
-63,6 
-25,3 
-16.5 
51,0 
i.o. 
-0,1 
0,0 
0,0 
67,0 
54.3 
12,7 
i.o. 
i.o. 
i.o. 
i.o. 
131,0 
i.o. 
4.8 
Ingen 
Ingen 
Dcke vurd. 
Dcke vurd. 
i.o. 
i.o. 
i.o. 
030) 
Mar Sep 1992 
-19,0 
-18,0 
i.o. 
2 500,0 
145,0 
(Q4/Q1) - 55,6 
(Q4/Q1) 90,0 
-20,0 
41,0 
- 1,6 
0,7 
2,1 
0,7 
77,7 
64,7 
13,0 
15,8 
10,4 
5.4 
98,0 
190,0 
38,0 
14,9 
Parisklub. 
(henstand) 
Londonklub. 
(roll-overs) 
1. kredittranche 
Aug 92 
Dcke vurd. 
Dcke vurd. 
95 
E 
129 
069) 
Mar Sep 
- 73 
- 026) 
- 23.6 1993 (1) 
-12,0 
-16,2 
5,1 
840.0 
200,8 
-62,5 
268,4 
-10,0 
43,0 
Qan-sep) 6,3 
1,1 
4,5 
2,3 
(Q3) 82,0 
" 72,0 
" 10,0 
" 20,0 
" 14,0 
" 6.0 
" 59,0 
" 190,0 
" 46.0 
i.o. 
Parisklub. 
(omlægning) 
Londonklub. 
(roll-overs, en i 
princippet omUgt 
aftale 
STF 
Jul 93 
Dcke vurd. 
Dcke vurd. 
95 
E 
Mar Sep 
149 137 
(169) (170) 
Mar Sep 
87 92 
(127) (133) 
20,2 19,0 
(1) For nogle oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
(2) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E og 100 svarer til den 
største risiko. 
(3) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(4) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
53-
Sidste ajourføring Risikoindikatorer for landene 
25.2.1994 
Land: Det tidligere Tjekkoslovakiet 
1991 1992 
Realvækst i BNP (i %) -15,9 - 7,0 
Industriproduktion (ændring %) -21,2 -12,0 
Ledighed (periodens slutning) 6i6_ 5,0 
Infiationssats (december/december) 52,0 12,7 
Valutakurs (dinarer for 1 USD) (ændring dec/dec) - 0,6 3,8 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) - 12,4 1,0 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (-= nedskrivning) 31,4 9,4 
(1990 = 100) 
Generel officiel balance (som % af BNP) -2,0 -4,3 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser (i mia. USD) 12 595,0 14 070,0 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 3,0 0,8 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 594,0 1 055,0 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 3,2 1,3 
i måneders import af varer og ydelser L3 1,1 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 9 793,0 9 484,0 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem-og langfristet (> 1 år) 5 845,0 7 258,0 
kortfristet (= < 1 år) 2 635,0 2 226,0 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 1 778.0 1 984,0 
hovedstol 1 184,0 1 294,0 
renter 594,0 690,0 
Udenlandsgæld/BNP (%) 28.2 28,5 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 82,0 62,1 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 14,1 14,1 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) 4,0 Ingen 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning Ingen Ingen 
IMF-arrangementer 
Type/nr. SBA SBA 
(Dato/-) (1/91-3/92) (4/92-4/93) 
On track/off track on-track on-track, men 
(-/Dato) udløbet med 
Tjekkoslovakiets 
opløsning 
Indikatorer for markedets syn pi kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) Bal Bal 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) Dcke vurderet Dcke vurderet 
Euromoney 
Position (1) 35 CR 49 SR 58 
(antal lande) (130) (169) 
Institutionelle investorer Mar/Sep Mar/Sep 
Position (1) 32 34 37 39 
(antal lande) (111) (113) (119) (126) 
Kreditvurdering (2) 50,3 48,3 47,1 46,1 
(1) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(2) Landene gives en rating fra 0 til 100,' hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
54 
Sidste ajourføring Risikoindikatorer for landene 
28.2.1994 
Land; Den Slovakiske Republik 
1992 1993 (1) 
Realvækst i BNP (i %) - 6,0 - 9,0 
Industriproduktion (ændring %) -12,8 - 8,6 
Ledighed (perioden» slutning) 10,4 14.4 
Inflationssats (december/december) 12,7 25,1 
Valutakurs (dinarer for 1 USD) (ændring dec/dec) 3,8 12,7 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- - nedskrivning) 1,0 - 4,9 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) 9,4 16,7 
(1990 - 100) 
Generel officiel balance (som % af BNP) - 14,0 -7,0 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser (i mU. USD) 7 617,0 6 683,0 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 0,2 - 2,4 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 100,0 100,0 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 0,4 0,4 
i måneders import af varer og ydelser 0,4 0,4 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 2,6 2,8 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem-og langfristet (> 1 år) 2,1 2,4 
kortfristet (= < 1 år) 0,4 0,4 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 675,0 670,0 
hovedstol 415,0 450,0 
renter 260,0 220,0 
Udenlandsgæld/BNP (%) 25,7 28,1 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 33,6 41,9 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 8,9 10,01 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) Ingen Ingen 8 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning Ingen Ingen B 
IMF-arrangementer I 
Type/nr. SBA STF 
(Dato/-) (4/92-4/93) (7/93- ) 
On track/off track on-track, men On-track 
(-/Dato) udløbet med 
Tjekkoslovakiets 
opløsning 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) (2) Bal Ikke vurderet 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) Dcke vurderet Ikke vurderet 
EIU-risiko (3) 
Score (periodens slutning) Dcke vurderet Dcke vurderet 
Rating (periodens slutning) Dcke vurderet Dcke vurderet 
Euromoney Mar - Sep 
Position (4) 58 56 63 
(antal Unde) (169) (169) (170) 
Institutionelle investorer (2) Mar - Sep Mar - Sep 
Position (4) 37 39 57 57 
(antal Unde) (119) (125) (127) (133) 
Kreditvurdering (5) 1 47.1 46,1 1 31 30,6 
(1) For nogle oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
(2) For 1992, rating og ranking for den tidligere Tjekkiske og Slovakiske Republik. 
(3) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E og 100 svarer til den 
største risiko. 
(4) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(5) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
55 
TABELI 
KAPITALUDESTÀENDER FOR UDBETALTE GARANTIER 
(i mio. ECU) 
Transaktioner 
MEDLEMSSTATER 
A. Betalingsbalance 
1. Grækenland I 
2. Grækenland II 
3. Italien 
B. Øvrige 
4. Euratom 
5. NIC og NIC TT 
6. EIB, Middelhavsområdet 
Spanien, Grækenland, Portugal 
MEDLEMSSTATERNE I ALT 
TREDJELANDE 
A. Finansiel støtte 
1. Ungarn 
2. Tjekkoslovakiet 
3. Bulgarien 
4. Rumænien 
5. Algeriet 
6. Israel 
7. Baltiske stater 
8. Tidl. Sovjetunionen 
B. Øvrige 
9. EIB, Middelhavsområdet 
10. EIB, central- og østeuropæiske lande I 
11. EIB, central- og østeuropæiske lande II 
12. EIB, udviklingslande i Latinamerika 
13. Garanti, SNG 
I ALT TREDJELANDE 
TILSAMMEN Godkendte 
maksimumsbeløb 
14000 
1750 
2200 
8000 
4000 
6830 
1500 
26330 
1050 
375 
400 
455 
400 
160 
220 
1250 
6167 
1700 
3000 
750 
500 
16427 
42757 Kapitaludeståender 
nr. 30.6.93 
200 
1000 
1979 
1144 
2813 
629 
7764 
790 
375 
290 
455 
250 
160 
60 
616 
1532 
191 
363 
5082 
12846 Kapitaludeståender pr. 
31.12.93 
200 
1000 
3990 
1018 
2202 
572 
8982 
790 
375 
290 
455 
250 
160 
110 
803 
1596 
300 
266 
5395 
14377 Rest til udbetaling pr. 
31.12.93 
0 
1200 
4000 
0 
0 
o 
52001 
260 
0 
110 
0 
150 
0 
110 
447 
3901 
1400 
3000 
750 
0 
10128 
15328 
( 1 ) Der forudses ingen udbetaling. 
(2) Tredje og fjerde tranche udbetales eventuelt pr. 1. februar 1994 og 1995. 
Hidtil har den italienske regering ikke anmodet om disse udbetalinger. 
BILAG TIL TABELI 
OVERSIGT OVER EIB-TRANSAKTIONER * 
| Transaktioner 
JEIB, Middelhavsområdet 
1 Spanien, Grækenland, Portugal 
fl Tredjelande, EIB, Middelhavsområdet 
| Central- og østeuropæiske lande I 
B Central- og østeuropæiske lande II 
H Udviklingslande, Lainamerika Godkendt långivning 
1500 
6167 
1700 
3000 
750 Åbnede kreditter 
- annulleringer 
1465 
3573 
1650 
5 
99 Oprindeligt udbetalte 
beløb 
1620 
2266 
300 
0 
0 Udeståender pr. 
31.12.93 
572 
1596 
300 
0 
0 
NB: Det oprindeligt udbetalte beløb kan til tider overskride det godkendte långivningsbeløb. Dette skyldes variationer i valutakurserne for ECU 
mellem datoen for kontrakternes underskrivelse og den 31. december 1993. 
-56 
TABEL 2 
ÅRLIGE MAKSIMUMSRISICI FOR FÆLLESSKABSBUDGETTET 
(Overslag i mio. ECU på grundlag af udbetalingerne pr. 31. december 1993) 
MEDLEMSSTATER 
KAPITAL 
A. Betalingsbalance 
1. GrækenUnd 
2. Italien 
B. Strukturlån 
3. Euratom 
4. NIC og NIC TT 
5. Effi, Middelhavsområdet, tidl. prot. 
Spanien, Grækenland, Portugal 
Subtotal kapital 
RENTER 
A. Betalingsbalance 
1. GrækenUnd 
2. Italien 
B. Strukturlån 
3. Euratom 
4. NIC og NIC TT 
5. ED3, Middelhavsområdet, tidl. prot. 
Spanien, GrækenUnd, Portugal 
Subtotal renter 
I ALT MEDLEMSSTATER 
TREDJELANDE 
KAPITAL 
A. Finansiel støtte 
6. Ungarn 
7. Tjekkoslovakiet 
8. Bulgarien 
9. Rumænien 
10. Algeriet 
11. Israel 
12. Ex-USSR 
13. De Baltiske Stater 
B. Garantier 
14. Effi, Middelhavsområdet 
15. EIB, Central- og Østeuropa 
16. Støtte Rusland 500 
Subtotal kapital 
RENTER 
A. Finansiel støtte 
1 6. Ungarn 
7. Tjekkoslovakiet 
8. Bulgarien 
9. Rumænien 
10. Algeriet 
| 11. Israel 
12. Ex-USSR 
9 13. De Baltiske Stater 
IB. Garantier 
1 14. Effi, Middelhavsområdet 
1 15. Effi, Central- og Østeuropa I 
16. Støtte Rusland 500 
Subtotal renter 
I ALT TREDJELANDE 
TILSAMMEN 
1 (heraf Østeuropa) 
1 (heraf andre tredjelande) 1993 
569 
358 
1177 
54 
2158 
147 
112 
296 
31 
586 
2744 
56 
103 
159 
81 
38 
29 
42 
25 
16 
30 
3 
61 
8 
34 
367 
526 
3270 
368 
158 1994 
200 
265 
663 
91 
1220 
110 
252 
81 
188 
50 
681 
1901 
112 
130 
2 
133 
377 
79 
38 
29 
46 
25 
16 
80 
11 
120 
21 
24 
488 
866 
2766 
575 
290 1995 
46 
484 
84 
615 
95 
252 
61 
132 
42 
582 
1197 
350 
511 
139 
13 
133 
1145 
79 
38 
29 
46 
25 
16 
69 
11 
109 
21 
9 
452 
1597 
2794 
1308 
289 1996 
500 
500 
152 
330 
77 
1559 
95 
252 
57 
93 
35 
532 
2091 
260 
179 
137 
22 
598 
44 
38 
29 
46 
25 
16 
18 
11 
99 
20 
345 
943 
3033 
666 
276 1997 
434 
533 
76 
1044 
46 
213 
44 
65 
27 
395 
1439 
80 
190 
140 
250 
160 
140 
26 
987 
18 
38 
29 
46 
25 
16 
11 
88 
18 
289 
1276 
2715 
596 
680 1998 
500 
992 
92 
95 
58 
1737 
46 
213 
10 
17 
21 
307 
2044 
100 
185 
150 
185 
144 
29 
794 
10 
19 
15 
46 
11 
78 
16 
195 
988 
3032 
767 
222 1999 
16 
40 
51 
107 
157 
3 
8 
16 
184 
291 
190 
140 
28 
358 
27 
11 
67 
14 
119 
477 
768 
270 
208 2000 
2498 
12 
40 
46 
2596 
157 
1 
5 
11 
174 
2771 
80 
110 
129 
26 
345 
8 
11 
57 
12 
88 
433 
3204 
247 
186 I ALT 
1769 
3990 
1376 
3363 
537 
11035 
539 
14% 
369 
804 
233 
3441 
14476 
790 
375 
290 
455 
250 
160 
802 
110 
1015 
146 
369 
4763 
311 
209 
160 
307 
125 
80 
197 
80 
679 
129 
67 
2344 
7107 
21582 
4797 
2309 
57 
TABEL 3 
TEORETISKE ÅRLIGE MAKSIMUMSRISICI FOR FÆLLESSKABSBUDGETTET PÅ ÅRSBASIS 
(Beløb i mio. ECU på grundlag af transaktioner, der er udbetalt, besluttet og foreslået af Kommissionen) 
MEDLEMSSTATER 
KAPITAL 
A. Betalingsbalance 
1. GrækenUnd 
2. Italien 
B. Strukturlån 
3. Euratom og NIC 
4. Effi. Spanien, Grækenland, Portugal 
Subtotal kapital 
RENTER 
A. Betalingsbalance 
1. GrækenUnd 
2. Italien 
B. Strukturlån 
3. Euratom og NIC 
4. EIB, Spanien, Grækenland, Portugal 
Subtotal renter 
I ALT MEDLEMSSTATER 
TREDJELANDE 
KAPITAL 
A. Finansiel støtte 
5. Ungam 
6. Tjekkoslovakiet 
7. Bulgarien 
8. Rumænien 
9. Israel 
10. Algeriet 
11. Ex-USSR 
12. De Baltiske Stater 
13. Euratom, Central- og Østeuropa 
B. Garantier 
14. Effi, Middelhavsområdet 
15. EIB, Central- og Østeuropa I og II 
16. EIB, Udviklingslande - Latinamerika 
17. Støtte Rusland garanti 500 mio. 
Subtotal kapital 
RENTER 
A. Finansiel støtte 
5. Ungarn 
6. Tjekkoslovakiet 
7. Bulgarien 
8. Rumænien 
9. Israel 
10. Algeriet 
11. Ex-USSR 
12. De Baltiske Stater 
13. Euratom, Central- og Østeuropa 
B. Garantier 
14. EIB, Middelhavsområdet 
15. Effi, Central- og Østeuropa I og U 
16. Effi, Udviklingslande - Latinamerika 
17. Støtte Rusland garanti 500 mio. 
Subtotal renter 
I ALT TREDJELANDE 
TILSAMMEN 
(heraf Østeuropa) 
(heraf andre tredjelande) 1993 
569 
1535 
54 
2158 
147 
408 
31 
586 
2744 
56 
103 
159 
81 
38 
29 
42 
16 
25 
30 
3 
61 
8 
34 
367 
526 
3270 
368 
158 1994 
200 
929 
91 
1220 
170 
425 
270 
50 
915 
2134 
191 
130 
2 
133 
456 
92 
38 
35 
46 
16 
40 
102 
17 
8 
143 
47 
2 
24 
610 
1066 
3200 
735 
331 1995 
531 
84 
615 
215 
595 
193 
42 
1045 
1660 
350 
653 
139 
13 
133 
1288 
105 
38 
40 
46 
16 
40 
106 
22 
25 
193 
113 
10 
9 
763 
2051 
3711 
1653 
398 1996 
500 
500 
482 
77 
1559 
215 
680 
149 
35 
1079 
2638 
260 
406 
137 
22 
825 
70 
38 
40 
46 
16 
40 
41 
22 
45 
270 
204 
23 
855 
1680 
4317 
1194 
486 1997 
967 
76 
1044 
166 
638 
109 
27 
940 
1983 
80 
190 
140 
160 
250 
180 
70 
4 
1074 
44 
38 
40 
46 
16 
40 
22 
65 
345 
298 
39 
993 
2067 
4050 
1033 
1034 1998 
500 
1000 
187 
58 
1745 
166 
638 
27 
21 
851 
2596 
100 
185 
150 
185 
245 
139 
12 
1016 
36 
19 
26 
46 
15 
22 
85 
394 
367 
53 
1063 
2079 
4675 
1360 
719 1999 
600 
56 
51 
707 
120 
553 
10 
16 
698 
1406 
260 
190 
10 
324 
227 
27 
1038 
26 
11 
27 
15 
22 
102 
414 
400 
62 
1079 
2117 
3523 
1275 
842 2000 
600 
4498 
53 
46 
5196 
60 
553 
6 
11 
630 
5827 
55 
80 
150 
110 
23 
379 
301 
39 
1137 
11 
8 
15 
22 
107 
392 
390 
62 
1007 
2144 
7971 
1107 
1037 I ALT 
2969 
5998 
4739 
537 
14243 
1259 
4081 
1172 
233 
6744 
20988 
1050 
375 
345 
455 
160 
400 
1250 
110 
33 
1590 
774 
82 
369 
6993 
454 
209 
232 
307 
80 
230 
279 
152 
437 
2212 
1827 
251 
67 
6736 
13729 
34717 
8724 
5005 
58 
FORKLARENDE BEMÆRKNINGER 
Formålet med disse tabeller er at give en skematisk oversigt over de kapital- og rentebeløb, 
der hvert år skal tilbagebetales i forbindelse med de lånoptagelser og långivninger, der 
indebærer en risiko for Fællesskabets budget. De angivne beløb er udtryk for den maksimale 
risiko, som disse transaktioner udgør for Fællesskabet. De må ikke tages som udtryk for, at 
budgettet rent faktisk vil blive belastet med disse beløb, og med hensyn til tabel 3 er det ikke 
givet, at alle beløbene vil blive udbetalt. Der er ikke taget højde for morarenter eller 
eventuelle ekstraudgifter som f.eks. advokathjælp. 
I. TRANSAKTIONERNES ART OG DE NÆRMERE BESTEMMELSER FOR 
GARANTIENS UDBETALING OVER BUDGETTET 
A. De pågældende transaktioners art 
De udbetalingsrisici, der hviler på Fællesskabets budget, skyldes følgende typer 
transaktioner: 
- lånoptagelse/långivning 
- garantier ydet tredjepart. 
I det første tilfælde optager Fællesskabet lån på kapitalmarkedet for at genudlåne 
provenuet heraf på de samme rente- og løbetidsbetingelser til medlemsstaterne 
(betalingsbalancestøtte), tredjelande (mellemfristet finansiel støtte) og 
enkeltvirksomheder (NIC og Euratom). 
Tilbagebetalingen af lånet skal dække det lån, som Fællesskabet har optaget. I 
tilfælde af, at lånemodtageren ikke opfylder sine forpligtelser, skal Kommissionen 
tilbagebetale lånet på den fastsatte dato ved hjælp af sine budgetmidler. 
I de tilfælde, hvor der er ydet garanti, optræder Fællesskabet som garant for de lån, 
der er bevilget af et finansieringsinstitut (EIB eller en forretningsbank i det tidligere 
Sovjetunionens tilfælde). Hvis banken konstaterer, at modtageren af et garanteret 
lån ikke betaler på det fastsatte tidspunkt, anmodes Fællesskabet om at betale de 
beløb, som debitor ikke er i stand til at udrede. 
B. Tilvejebringelse af midlerne 
De midler, der er nødvendige til betaling af budgetgarantien, kan fremskaffes på følgende tre 
måder: 
- enten ved genanvendelse af beløb, der tidligere er inddrevet hos debitorer, der har været 
ude af stand til at betale og som Fællesskabet er interveneret som garant for. I praksis kan 
der med kort frist foretages udbetaling fra disse midler. 
-59 
- eller ved overførsel, hvorved der til den relevante budgetpost overføres de midler, der er 
nødvendige til betaling af det konstaterede udestående beløb. Denne anden mulighed 
anvendes, når genanvendelse er umulig eller kræver forudgående tilladelse fra 
budgetmyndigheden, 
- eller ved midlertidig udbetaling fra kassebeholdningen i overensstemmelse med artikel 12 i 
finansforordningen. Denne tredje mulighed anvendes især, når Fællesskabet har en så kort 
frist til garantibetalingen, at budgetmyndigheden ikke kan nå at vedtage en overførsel. 
Denne transaktion reguleres senere enten ved en overførsel eller et ændrings- og/eller 
tillægsbudget. 
H. BEREGNINGSHYPOTESER 
Visse beløb er udtryk for skøn, som er beregnet efter nedenstående fremgangsmåde. 
Generelt er kurserne ved lån i andre valutaer end i ECU de pr. 31. december 1993 gældende. 
Det skal dog bemærkes, at lånoptagelses-/långivnings-transaktionerne ikke må omfatte 
kursrisiko for Fællesskabet. Medmindre andet er angivet, anslås den gennemsnitlige rentesats 
til 10%. Satsen er sandsynligvis lidt for høj for ELB-lån i forbindelse med protokollerne, idet 
der til disse lån ofte gives rentetilskud. 
A. Medlemsstater 
1. Grækenland: Der bliver ikke yderligere udbetalinger på det bestående 
betalingsbalancelån til Grækenland. Der er ikke planer om yderligere lån. 
2. Italien: Ifølge Rådets afgørelse af 18. januar 1993 blev der ydet et 
betalingsbalancelån til Italien på 8000 mio. ECU. Lånet skal udbetales i fire rater 
på hver 2000 mio. ECU og - med undtagelse af første rate - er det gjort betinget af, 
at Italien når de aftalte mål med hensyn til sin offentlige gæld og offentlige 
underskud. 
De første to rater blev udbetalt i 1993. Ifølge Rådets afgørelse kunne tredje rate 
frigøres den 1. februar 1994, men den italienske regering har ikke anmodet om det. 
Det er planlagt, at fjerde rate først skal udbetales den 1. februar 1995. 
Hvis den italienske regering beslutter at anmode om frigørelse af tredje og fjerde 
rate og betingelser anses for opfyldt, skal der i både 1994 og 1995 udbetales 2000 
mio. ECU til Den Italienske Republik. 
3. EIB, gamle middelhavsprotokoller: Spanien. Grækenland og Portugal: Der er tale 
om garantier ydet af Fællesskabet for ELB's transaktioner i de nævnte lande før 
deres tiltrædelse. Beløbene er nu definitive, idet samtlige godkendte lån er udbetalt. 
60 
B. Trecjjetøpfje 
a. Finansiel støtte 
1. Ungarn I: De første to trancher er definitive. Der forventes ikke i 1994 og 
1995 udbetaling af tredje tranche af den makro-finansielle bistand, der blev 
besluttet i 1990. 
2. Ungarn II: 180 mio. ECU er godkendt og udbetalt. 
3. Tjekkoslovakiet: 375 mio. ECU er godkendt. Længste løbetid: 7 år (bullet). 
To trancher, hvoraf den første er på 185 mio. ECU, den anden på 
190 mio. ECU. Løbetid: 6 år. 
4. Bulgarien I: 290 mio. ECU er godkendt. Længste løbetid: 7 år (bullet). To 
trancher, hvoraf den første er på 150 mio. ECU med en løbetid på 7 år, den 
anden på 140 mio. ECU med en løbetid på 5 år. 
5. Bulgarien II: Den finansielle bistand på 110 mio. ECU, der blev besluttet i 
1992, er ikke blevet udbetalt, da Bulgarien ikke opfylder betingelserne herfor. 
6. Rumænien I: Anslået beløb: 375 mio. ECU med en længste løbetid på 7 år 
(bullet). To trancher, hvoraf den første på 190 mio. ECU med en løbetid på 
7 år blev udbetalt i 1992. Anden tranche med en løbetid på 6 år blev ligeledes 
udbetalt i 1992. 
7. Rumænien II: Den nye transaktion på 80 mio. ECU med en længste løbetid på 
7 år blev udbetalt i 1993. 
8. Baltiske lande: Lån på 220 mio. ECU, hvoraf første tranche blev udbetalt i 
1993. Anden tranche forventes udbetalt i 1994. De to trancher skal 
tilbagebetales i henholdsvis 2000 og 2001. 
9. Algeriet: Godkendt beløb på 400 mio. ECU i to trancher på henholdsvis 250 
og 150 mio. ECU. Første tranche med en løbetid på 6 år blev udbetalt i 
december 1991. Lånets anden tranche på 400 mio. ECU, som blev besluttet i 
1991, er ikke udbetalt, da Algeriet ikke opfylder betingelserne herfor. Som 
følge af Algeriets iværksættelse af et nyt økonomisk program er der mulighed 
for, at denne tranche kan udbetales i 1994. 
10. Israel: Et lån på 160 mio. ECU er blevet udbetalt. Det skal tilbagebetales i 
1997. 
61-
b. Garantier 
1. Effi 
Tal oplyst af EIB vedrørende lån udbetalt pr. 31. december 1993. 
For endnu ikke udbetalte lån opstilles følgende hypotese for lånenes undertegnelse 
(mio. ECU): 
År 1994 1995 1996 I ALT 
Middelhavsområdet 890 870 870 2 630 
Central- og østeurop. lande4 705 965 1270 3 000 
Andre tredjelande 150 250 250 650 
For disse lån og på de lån, der undertegnedes ved udgangen af december 1993, og 
som endnu ikke er udbetalt (1307 mio. ECU for landene i Middelhavsområdet og 
1350 mio. ECU for landene i Central- og Østeuropa), er den forventede gennem­
snitlige udbetaling 10% af lånene i selve underskrivelsesåret og 30% i hvert af de 
tre følgende år. For de nye transaktioner med henblik på fornyelsen for en treårs 
periode af EIB-lånene til de central- og østeuropæiske lande (3 000 mio. ECU) er 
de forventede underskrivelsestidspunkter anført i Kommissionens finansierings­
oversigt. 
Den gennemsnitlige løbetid for lånene anslås til 15 år med en afdragsfri periode på 
3 år. 
2. Fødevarehjælp til det tidligere Sovjetunionen 
a. Garanti 
Garanti for et banklån på 500 mio. ECU. Risikoen dækkes fuldstændigt over 
budgettet. Løbetid: 3 1/2 år. Tre afdrag med 11 måneders mellemrum fra og 
med den 20. måned. Lånet er udnyttet med 375 mio. ECU af hovedstolen. 
b. Lånoptagelse/långivning 
Transaktionen omfatter 1 250 mio. ECU med en længste løbetid på 3 år. 
Lånet fordeles mellem de forskellige republikker i det tidligere Sovjetunionen. 
For lån til engangsbeløb på under 100 mio. ECU foretages tilbagebetalingen 
på én gang 3 år efter stiftelsen. For engangslån på beløb over 100 mio. ECU 
foretages tilbagebetalingen ad to gange henholdsvis 2 og 3 år efter stiftelsen. 
Alt efter kontrakttypen er der to stiftelsestidspunkter: den 20. august og 
15. januar. 
Det antages, at saldoen pr. 31. december 1993 på 448 mio. ECU skal 
udbetales i 1994. 
Herunder fornyelse fra 1993. 
-62 
3. EURATOM-lån (central- og østeuropæiske lande) 
1 100 mio. ECU forventes udbetalt med 150 mio. ECU i 1994, 200 mio. ECU i 
hvert af de følgende fire år og 150 mio. i 1999. 
Lånenes forventede løbetid er 20 år med 5 års afdragsfrihed. 
63 
BILAG 
DEFINITIONER AF DE I BERETNINGEN ANVENDTE BELØBSBETEGNELSER 
A. Det godkendte maksimumsbeløb for långivning (tabel l) 
er lig med summen af de godkendte maksimumsbeløb (lofterne) for de vedtagne 
transaktioner eller for de transaktioner, som Kommissionen har fremsat forslag om, men 
som Rådet endnu ikke har vedtaget. 
For at kunne vurdere den samlede risiko for budgettet, må der tages hensyn til følgende 
faktorer med modsatrettede virkninger på risikoen: 
Forøgelse af risikoen: Til maksimumsbeløbet for den godkendte hovedstol for lånene 
lægges de påløbne renter, 
Mindskelse af risikoen: 
garantien til EIB dækker kun op til 75% af lånene til landene i Middelhavsområdet, 
allerede foretagne tilbagebetalinger, idet der (undtagen i forbindelse med 
betalingsbalancelån) er tale om lofter for godkendte lån og ikke om tilladte 
mellemværender, 
lånetilladelserne udnyttes ikke nødvendigvis fuldt ud. 
Tilladelserne fordeler sig som følger: 
Medlemsstater 
Betalingsbalancelån 14 000s 
Det nye fællesskabsinstrument (NIC) 6 830 
Euratom 4 0006 
EIB, Spanien, Grækenland, Portugal 1 500 
Medlemsstater i alt 26 330 
Tredjelande 
Ungarn 870 
Ungarn n 180 
Den Tjekkiske og Slovakiske 
Føderative Republik 375 
Bulgarien I 290 
Bulgarien II 110 
Rumænien I 375 
Tilladt mellemværende: Nar dette Ul er nået, kan man yde lin inden for grænserne for tilbagebetalingererne i forbindelse med 
tidligere transaktioner. 
Heraf 1 100 mio. ECU, der kan ydes til østlandene og SNG. 
-64-
Rumænien II 80 
Israel 160 
Algeriet 400 
Tidligere Sovjetunionen I 408 
Tidligere Sovjetunionen n 1 250 
Baltiske Stater 220 
EIB, gamle protokoller 3 032 
ELB, Østeuropa I 1 700 
ELB, Østeuropa II 2 750 
ELB, baltiske stater 200 
EIB, Albanien 50 
ELB, nye protokoller 1 435 
EIB, horisontalt, finansielt samarbejde 1 800 
Andre tredjelande 750 
I alt tredjelande 16 185 
Tilsammen 42 515 
B. Mellemværender på lånoptagelse/långivning (tabel 1) 
er lig med den andel af det udbetalte beløb, der på en given dato mangler at blive 
tilbagebetalt. 
I forhold til ovenstående sammenfattende beløb omfatter mellemværendet ikke 
långivning, der endnu ikke er udbetalt, og heller ikke den del, der er betalt tilbage af de 
udbetalte lån. Man kan altså sige, at mellemværendet angiver de "aktuelle" lån på et 
givet tidspunkt. 
C. Maksimumrisici på årsbasis 
udregnes som skøn over størrelsen af de forfaldne afdrag og renter for hvert 
regnskabsår. 
Beløbet beregnes enten 
udelukkende på grundlag af de udbetalte lån (tabel 2). I så fald svarer det beløb, der 
eventuelt skal tilbagebetales, til mellemværendet 
eller 
på grundlag af både udbetalte lån, vedtagne, men endnu ikke udbetalte lån, og lån, 
der er foreslået af Kommissionen, men som endnu ikke er vedtaget (tabel 3). I så 
fald svarer det beløb, der skal tilbagebetales, til loftet for tilladt långivning plus 
eventuelt beløbet for de af Kommissionen foreslåede, men endnu ikke vedtagne 
transaktioner. 
-65-
KSN 0254-1459 
KOM(94) 364 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 01 
Katalognummer : CB-CO-94-380-DA-C 
ISBN 92-77-72264-9 -
Kontoret for De Europæiske FæDesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg