A4-0107/98

Beslutning om virkningerne af Den Europaeiske Unions udvidelse for samarbejdet inden for retlige og indre anliggender

Europa-Parlamentet,

- der henviser til den forestaaende ratificering af Amsterdam-traktaten, og heri til afsnit VI i EU-traktaten vedroerende »bestemmelser om politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager« og afsnit IV (hidtil afsnit IIIa) i EF-traktaten vedroerende »visum, asyl, indvandring og andre politikker i forbindelse med den fri bevaegelighed for personer«,

- der henviser til Kommissionens meddelelse »Agenda 2000 - et udvidet og styrket EU« (KOM(97)2000 - C4-0371/97) vedroerende de enkelte central- og oesteuropaeiske landes muligheder for at tiltraede Den Europaeiske Union,

- der henviser til konklusionerne fra Det Europaeiske Raads moeder i Strasbourg (den 8.-9. december 1989), Koebenhavn (21.-22. juni 1993), Essen (9.-10. december 1994), Madrid (15.-16. december 1995) og Luxembourg (12.-13. december 1997),

- der henviser til sin beslutning af 19. november 1997 om Amsterdam-traktaten (CONF 4007/97 - C4-0538/97) ((EFT C 371 af 08.12.1997, s. 99.)),

- der henviser til sine beslutninger af 4. december 1997 om Kommissionens meddelelse »Agenda 2000 - et udvidet og styrket EU« (KOM(97)2000 - C4-0371/97) ((EFT C 388 af 22.12.1997, s. 17 og 31.)) og af 18. december 1997 om konklusionerne fra Det Europaeiske Raads moeder i Luxembourg den 21. november og den 12.-13. december 1997 samt om det luxembourgske formandskab ((Protokollen af 18.12.1997, s. 105.)),

- der henviser til udtalelsen af 8. oktober 1997 fra Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender til betaenkningen om Kommissionens meddelelse »Agenda 2000 - et udvidet og styrket EU« (KOM(97)2000 - C4-0371/97) ((Offentliggjort i betaenkning A4-0368/97.)),

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender samt til udtalelsen fra Udvalget om Institutionelle Spoergsmaal (A4-0107/98),

A. der henviser til, at befolkningerne i Central- og OEsteuropa efter deres fredelige frigoerelse som foelge af de kommunistiske systemers sammenbrud under stor indsats er begyndt at opbygge demokratiske retsstater,

B. der henviser til, at hvert land i Europa, der raader over stabile retsstatslige og demokratiske institutioner, principielt har ret til efter eget oenske at blive del af Den Europaeiske Union,

C. der henviser til den store indsats, der er noedvendig efter aartier med totalitaert styre, for at udvikle retsstatsformer og uddanne nye ledere, embedsmaend i den offentlige administration, dommere, statsadvokater og politifolk,

D. der bekraefter de fire kriterier fra Det Europaeiske Raad i Koebenhavn i 1993, som ud over overtagelsen af faellesskabsretten henholdsvis Faellesskabets regelsaet fastlaegger forudsaetningerne for de central- og oesteuropaeiske landes tiltraedelse, herunder »institutionel stabilisering, som garanterer demokrati, retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for og beskyttelse af mindretal« samt, at ansoegerlandene er i stand »til at paatage sig forpligtelserne ved et medlemskab og opfylde de givne oekonomiske og politiske betingelser«,

E. der henviser til, at det er Unionens pligt under tiltraedelsesforhandlingerne at laegge saerlig vaegt paa, at ansoegerlandene fuldt ud overholder retsstatsreglerne,

F. der henviser til, at mange tiltraedelseslande endnu maa goere en betydelig indsats inden for bekaempelse af organiseret kriminalitet (navnlig inden for omraader som biltyveri, menneskehandel, narkotikohandel, hvidvaskning af penge, varemaerkebeskyttelse) samt inden for asylretten, ved korruptionsbekaempelsen, ved opbygningen af effektive toldmyndigheder samt ved beskyttelsen af privatlivets fred;

G. der henviser til det samarbejde inden for den tredje soejle, som har udviklet sig mellem Den Europaeiske Union og ansoegerlandene i Central- og OEsteuropa, og som paa grund af de udfordringer, som graenseaabningen har medfoert, allerede er noedt til at blive udbygget under foertiltraedelsesstrategien og i form af en struktureret dialog,

H. der er klar over, at Den Europaeiske Union henholdsvis Det Europaeiske Faellesskab i henhold til Amsterdam-traktaten er noedt til at bestride et aergerrigt program med henblik paa skabelse af en europaeisk asyl- og indvandringsret samt i forbindelse med politisamarbejdet og det retlige samarbejde i kriminalsager, som i vaesentlig grad aendrer Faellesskabets gaeldende lovgivning i forbindelse med tiltraedelsesproceduren og ogsaa stiller ansoegerlandene over for nye, store udfordringer,

I. der henviser til bestemmelsen i Amsterdam-traktaten (fremtidig artikel 62 i EF-traktaten), hvorefter foranstaltninger vedroerende kontrol ved de ydre graenser, asyl og indvandring og andre foranstaltninger med henblik paa fri bevaegelighed skal vedtages inden fem aar efter Amsterdam-traktatens ikrafttraeden,

J. der henviser til den fremtidige artikel 29 (hidtil artikel K.1) i EU-traktaten, hvorefter Unionen har som maal »at give borgerne et hoejt tryghedsniveau i et omraade med frihed, sikkerhed og retfaerdighed«, navnlig gennem et taettere samarbejde mellem medlemsstaternes politi- og toldmyndigheder og andre kompetente myndigheder, gennem inddragelse af den europaeiske politienhed (Europol), gennem et taettere samarbejde mellem medlemsstaternes retsinstanser samt gennem en indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes strafferetlige bestemmelser,

K. der henviser til, at det tidsrum, hvori disse politikker udvikles og omraaderne asyl og indvandring bliver faellesskabsanliggende, stort set falder sammen med den periode, hvor udvidelsesforhandlingerne naar ind i deres afgoerende fase eller endda staar kort foran deres afslutning,

L. der henviser til, at toldmyndighederne ved de ydre graenser ud over deres egentlige opgaver desuden har et saerligt ansvar for at forhindre importen af forbudte varer (narkotika, vaaben, nukleart materiale osv.);

1. opfordrer Raadet, Kommissionen og medlemsstaterne til at udnytte tiltraedelsesforhandlingerne med alle ti ansoegerlande i Central- og OEsteuropa samt de planlagte mere intensive forhandlinger med de bedst egnede af disse lande, og ligeledes Europa-konferencen til at forberede dem paa den faelles gennemfoerelse af de i afsnit VI i EU-traktaten og i afsnit IV i EF-traktaten (efter Amsterdam) fastsatte maal;

2. kraever, at Den Europaeiske Union under tiltraedelsesforhandlingerne med ansoegerlandene ikke kun laegger vaegt paa politisamarbejdet og det retlige samarbejde, men ligeledes paa at styrke og fremme retsstaten, navnlig tiltraedelse og fuldstaendig overholdelse af internationale konventioner vedroerende menneskerettigheder, asylret, boerns rettigheder, definitiv afskaffelse af doedsstraf, afskaffelse af enhver form for diskriminering, respekt for mindretal og mindretalssprog, beskyttelse af persondata og privatlivets fred;

3. er af den opfattelse, at udvidelsen - uanset hvor grundigt ansoegerlandene forbereder sig paa medlemskab - vil bevirke, at de bestemmelser i Amsterdam-traktaten, der vedroerer retlige og indre anliggender, vil blive vanskeligere at gennemfoere, hvilket bl.a. gaelder:

- bestemmelsen om, at der inden fem aar efter Amsterdam-traktatens ikrafttraeden skal vedtages foranstaltninger, som vedroerer passage af de ydre graenser, ophaevelse af kontrol ved de indre graenser, asyl og indvandring med det formaal at sikre fri bevaegelighed for personer (artikel 61/73 I);

- eventuel afgoerelse om anvendelse af artikel 189 B paa de naevnte omraader (artikel 67/73 O);

- bestemmelsen om, at medlemsstater kan indfoere et taettere samarbejde (artikel 40/K.12);

4. finder det bydende noedvendigt, at bestemmelserne vedroerende retlige og indre anliggender aendres ved den reform af institutionerne, som skal gennemfoeres inden den foerste udvidelse;

5. er bekymret over den - som foelge af udvidelsen - oegede risiko for en opsplitning af EU's retsomraade, som artikel 35/K7 muliggoer, naar det gaelder Domstolens kompetence inden for omraader, som er omfattet af EU-traktatens afsnit VI;

6. bifalder den beslutning, som Raadet (retlige og indre anliggender) har truffet paa sit moede den 29. og 30. januar 1998 om at opfordre deres kollegaer fra ansoegerlandene til at indgaa »foertiltraedelsesaftaler« inden for bekaempelsen af organiseret kriminalitet og anmoder Raadet om under forberedelse af udvidelsen i hoejere grad at prioritere overtagelsen og gennemfoerelsen af regelvaerket i den tredje soejle;

7. minder Kommissionen om dens forpligtelse til i de aarlige evalueringer af de ti ansoegerlandes udvikling at laegge saerlig vaegt paa gennemfoerelsen af grundlaeggende rettigheder, menneskerettigheder, navnlig gennemfoerelsen af konventionen om barnets rettigheder samt mindretalsrettigheder, konsolidering af retsstaten, afskaffelse af diskriminerende bestemmelser og en omfattende overtagelse af Faellesskabets regelvaerk, som til stadighed udvides;

8. er fast besluttet paa at goere EU-programmer, navnlig dem, der bidrager til at uddanne og videreuddanne statsembedsmaend og til udveksling af medarbejdere inden for politi og retsvaesen, mere aabne og anvendelige for de central- og oesteuropaeiske lande samt paa laengere sigt for de lande, der stoeder op til ansoegerlandene og at forhoeje de dertil afsatte bevillinger tilsvarende;

9. appellerer til Kommissionen, De Europaeiske Faellesskabers Domstol, Europol, forfatningsdomstolene og hoejesteretterne samt medlemsstaternes politiorganer til paa grundlag af faellesskabsprogrammer eller bilateralt i oeget grad at soerge for uddannelse og videreuddannelse af rets- og politiorganerne i ansoegerlandene og goer opmaerksom paa, at dette er af stoerste betydning for en tidlig tiltraedelse af Schengen-aftalen, hvilket alle ansoegerlande oensker;

10. foreslaar, at der oprettes et europaeisk akademi for indre sikkerhed i det hidtidige graenseomraade mellem Den Europaeiske Union og ansoegerlandene, hvis opgaver er at uddanne politiorganerne og graensevaernsenhederne i Den Europaeiske Union og i ansoegerlandene for at forberede dem paa anvendelsen af faellesskabsretten samt paa gennemfoerelsen af faellesskabsforanstaltninger;

11. kraever et systematisk samarbejde mellem Europol og ansoegerlandenes ansvarlige politimyndigheder efter Europol-konventionens ikrafttraeden;

12. kraever, at foranstaltningerne i afsnit VI i EU-traktaten (efter Amsterdam) vedroerende det politimaessige og retlige samarbejde saa hurtigt som muligt udvides til ansoegerlandene i Central- og OEsteuropa, navnlig paa foelgende omraader:

- operationelt samarbejde mellem de kompetente myndigheder, inklusive politi, toldvaesen og justitsmyndighederne om forebyggelse af lovovertraedelser, opklaringsarbejde og undersoegelser,

- samarbejde samt faelles initiativer inden for uddannelse og videreuddannelse (inden for rammerne af PHARE-programmet og via faellesskabsprogrammer som »Robert Schuman«, SHERLOCK, ODYSSEUS osv.),

- udveksling af kontaktembedsmaend og delegationer,

- anvendelse af udstyr og kriminalteknisk forskning,

- faelles evaluering af de enkelte efterforskningsteknikker med henblik paa opklaring af alvorlige former for organiseret kriminalitet samt oprettelse af et net for forskning i, dokumentation og statistik om graenseoverskridende kriminalitet,

- trinvis tilpasning af strafferetten og faelles forfoelgelse af graenseoverskridende lovovertraedelser inden for organiseret kriminalitet, terrorisme, menneskehandel, seksuelt misbrug af boern, illegal handel med narkotika og vaaben, radioaktivt materiale, men ogsaa med kunstgenstande og vaerdifulde kulturgoder;

13. anmoder Raadet om hvert aar at forelaegge Europa-Parlamentet en omfattende rapport om dette samarbejde mellem Den Europaeiske Union og dens medlemsstater paa den ene side og de ti ansoegerlande paa den anden side;

14. er besluttet paa at uddybe sit samarbejde med ansoegerlandenes parlamenter ogsaa paa disse omraader ved mere intensivt at inddrage disse emner i de blandede parlamentariske udvalg i Europa-Parlamentet og i ansoegerlandenes parlamenter og gennem et systematisk samarbejde mellem dets Udvalg om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender med de paagaeldende parlamentsudvalg i Central- og OEsteuropa;

15. opfordrer Raadet, Kommissionen og medlemsstaterne til i en konstant dialog med de ti ansoegerlande i Central- og OEsteuropa at gennemfoere de i Amsterdam-traktaten fastlagte foranstaltninger vedroerende kontrol af de ydre graenser, asyl og indvandring samt foranstaltningerne til forebyggelse og bekaempelse af kriminalitet, til grundigt at behandle deres forslag og derudover regelmaessigt at underrette Europa-Parlamentet og de blandede parlamentariske udvalg for de associerede lande;

16. opfordrer Raadet og Kommissionen til under udvidelsesforhandlingerne at opnaa, at ansoegerlandene aendrer deres visapolitik over for tredjelande til EU's allerede inden en tiltraedelse;

17. opfordrer Raadet og Kommissionen til under henvisning til sin ratificeringsret med hensyn til tiltraedelse under udvidelsesforhandlingerne at soerge for tilstraekkelig lange overgangsfrister og -ordninger for de nye tiltraedende lande hvad angaar kontrol af de nye indre og ydre graenser i Den Europaeiske Union samt inden for omraadet fri bevaegelighed;

18. er dog samtidig af den opfattelse, at alle de foranstaltninger - ogsaa ved finansieringen - boer prioriteres, der skaber forudsaetningerne for en fuldstaendig gennemfoerelse af den fri bevaegelighed for dermed at undgaa lange overgangsfrister, som hverken vil vaere til gavn for Central- og OEsteuropas integrationsproces eller for den udvidede Europaeiske Unions retsfaellesskab som helhed;

19. foreslaar derudover som led i en strategi paa lang sigt, at der til kontrol af de fremtidige ydre graenser oprettes et europaeisk graensevaern, som europaeiserer de nationale erfaringer med graensevaernsorganer, da kontrol ved de ydre graenser paa lang sigt ikke kun kan overlades til de henholdsvis nordligste, oestligste, sydligste eller vestligste medlemsstater, men baade teknisk og finansielt boer stoettes paa faellesskabsplan;

20. opfordrer Raadet og Kommissionen til i forbindelse med de tiltraedelsespartnerskaber, som skal nyudformes inden for rammerne af PHARE-programmet, at skabe mulighed for en finansiel stoette fra Den Europaeiske Unions side til de investeringer, som tiltraedelseslandene er noedt til at foretage som led i moderniseringen af deres toldinfrastruktur;

21. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, De Europaeiske Faellesskabers Domstol, Europol, medlemsstaternes samt de ti central- og oesteuropaeiske ansoegerlandes regeringer og parlamenter.