For andre arter end hunde, katte og fritter tillægges Kommissionen ved artikel 5, stk. 5, i selskabsdyrsforordningen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter til at fastsætte det maksimale antal selskabsdyr, der kan ledsage deres ejer eller en bemyndiget person under en enkelt, ikkekommerciel flytning.

Da de lovgivende institutioner har fastsat bestemmelsen om et maksimalt antal selskabsdyr af del A-arter i selskabsdyrsforordningen, vil en enhver ændring af denne bestemmelse kun kunne overvejes, hvis Kommissionen forelægger et forslag for Europa-Parlamentet og Rådet om at ændre de relevante stykker i artikel 5 efter den almindelige lovgivningsprocedure.

I henhold til artikel 5, stk. 1-4, i selskabsdyrsforordningen må det maksimale antal selskabsdyr af del A-arter, som ledsager ejeren eller en bemyndiget person under en enkelt, ikke-kommerciel flytning til en medlemsstat fra en anden medlemsstat eller fra et område eller et tredjeland, ikke overstige fem. I henhold til stk. 2 i nævnte artikel må dette antal dog som en undtagelse overstige fem, hvis visse betingelser vedrørende dyrenes alder, den dokumentation, der skal fremlægges, og formålet med flytningen er opfyldt. En kontrol af, at disse betingelser er opfyldt, skal foretages i overensstemmelse med forordningens artikel 33 og 34.

Erfaringen viser, at handel inden for Unionen med og import til Unionen fra tredjelande af selskabsdyr af del A-arterne kan finde sted svigagtigt under foregivende af, at der er tale om ikke-kommerciel flytning. De lovgivende institutioner bag selskabsdyrsforordningen ønskede at forhindre en sådan svigagtig praksis, der kan udgøre en fare for dyresundheden. De besluttede derfor at fastsætte, hvor mange selskabsdyr af del A-arterne, som højst må ledsage deres ejer eller en bemyndiget person ved flytning til en medlemsstat fra en anden medlemsstat eller fra et område eller et tredjeland. Denne bestemmelse findes i forordningens artikel 5, og der kan gøres undtagelser på visse nærmere angivne betingelser.

Ved forordningen er der opstillet en liste over dyrearter, som skal være omfattet af harmoniserede dyresundhedsmæssige betingelser, når dyr af de pågældende arter holdes som selskabsdyr og flyttes i ikke-kommercielt øjemed. Ved denne liste tages der hensyn til deres modtagelighed over for — eller rolle i — epidemiologien for rabies.

Kommissionen har endnu ikke gjort brug af denne beføjelsesbestemmelse. Hvis Kommissionen ikke gør brug af bestemmelsen, kan nationale bestemmelser i henhold til forordningens artikel 9 og 14 finde anvendelse. I henhold til disse to artikler skal de nationale bestemmelser dog stå i rimeligt forhold til den risiko for folke- eller dyresundheden, der er forbundet med den ikke-kommercielle flytning af selskabsdyr af de pågældende arter. I henhold til nævnte artikler må de pågældende nationale bestemmelser ikke være strengere end dem, der gælder for handel inden for Unionen med og import til Unionen fra tredjelande af de pågældende dyr i henhold til direktiv 92/65/EØF eller 2006/88/EF.

2.3.Retlig forpligtelse til at forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet

I henhold til artikel 5, stk. 6, i selskabsdyrsforordningen skal Kommissionen forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af artikel 5. Rapporten forelægges senest den 29. juni 2018. Kommissionen kan på grundlag af rapporten foreslå ændringer af forordningen om nødvendigt.

3.Høring af interesserede parter

3.1.Indledning

For at kunne udarbejde sin rapport opfordrede Kommissionen den 27. september 2017 cheferne for veterinærtjenesterne fra EU-medlemsstaterne og tre EFTA-medlemsstater (Norge, Schweiz og Island) til at rapportere om deres erfaringer med at anvende artikel 5 i selskabsdyrsforordningen. Kommissionen sendte en påmindelse om denne opfordring til cheferne for veterinærtjenesterne den 8. december 2017.

Da Kommissionen ikke har registreret nogen klager eller andre henvendelser fra borgere eller interesserede parter i relation til anvendelsen af artikel 5, fandt den ikke, at det var nødvendigt med en offentlig høring i forbindelse med denne rapport.

Siden forordningen trådte i kraft, har direktoratet for audit og analyse på sundheds- og fødevareområdet under Kommissionens Generaldirektorat for Sundhed og Fødevaresikkerhed ikke gennemført nogen audit i medlemsstaterne for at evaluere effektiviteten af den kontrol, der er indført i forbindelse med ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr, hvorved eventuelle mangler i forbindelse med anvendelsen af artikel 5 ville kunne opdages. Dette skyldes, at direktoratet har haft andre prioriteter.

3.2.Resultatet af høringerne

De kompetente myndigheder i 20 EU-medlemsstater og i Norge reagerede på opfordringen til at deltage i høringen og sendte deres bidrag til Kommissionen.

3.2.1.Del A-arter

De fleste af de besvarende kompetente myndigheder havde kun registreret få indberetninger eller forespørgsler vedrørende flytning til en medlemsstat af mere end fem selskabsdyr af del A-arterne fra en anden medlemsstat eller fra et område eller et tredjeland. Bestemmelsen om det maksimale antal selskabsdyr af del A-arter, der tillades under en enkelt, ikkekommerciel flytning, er almindeligt kendt i offentligheden og anvendes generelt korrekt. De besvarende kompetente myndigheder gik derfor generelt ind for at fastholde det maksimale antal som fastsat i artikel 5, stk. 1. De kompetente myndigheder i to lande fandt dog, at denne bestemmelse tilskynder til svigagtig handel under foregivende af, at der er tale om ikke-kommerciel flytning. De gik derfor ind for at ophæve eller nedsætte det maksimale antal selskabsdyr, der må flyttes under en enkelt, ikke-kommerciel flytning.

De fleste af de besvarende kompetente myndigheder gik ind for undtagelsen i artikel 5, stk. 2, og for at bevare den i sin nuværende ordlyd. Kun to kompetente myndigheder udtrykte forbehold med hensyn til anvendelsen og gik derfor ind for at ophæve eller yderligere at begrænse denne undtagelse. De foreslog at begrænse det tilladte antal selskabsdyr i forbindelse med undtagelsen eller at begrænse formålet med flytningen til visse arrangementer. Begge gik ind for at opretholde minimumsalderen på seks måneder. Ifølge dem skyldes det først og fremmest vanskelighederne med at kontrollere den skriftlige dokumentation, der fremlægges af ejere af selskabsdyr, og med at fastslå formålet med flytningen.

3.2.2.Del B-arter

De fleste af de besvarende kompetente myndigheder kommenterede ikke på del B-arterne, ligesom de heller ikke formulerede holdninger til, hvorvidt Kommissionen skal udøve sine beføjelser til at vedtage delegerede retsakter til at fastsætte det maksimale antal selskabsdyr af del B-arter, der må flyttes under en enkelt, ikke-kommerciel flytning.

Kun få besvarende kompetente myndigheder mente, at der var behov for at vedtage EU-bestemmelser, der fastsætter det maksimale antal selskabsdyr af bestemte del B-arter, der må flyttes under en enkelt, ikke-kommerciel flytning. De myndigheder, der var af denne opfattelse, gav ingen begrundelse herfor.

Kun meget få besvarende kompetente myndigheder var stødt på problemer med selskabsdyr af del B-arterne. Det var derfor kun meget få myndigheder, der anbefalede at fastsætte et maksimalt antal selskabsdyr af del B-arter, der må flyttes under en enkelt, ikkekommerciel flytning. Nogle af de besvarende kompetente myndigheder fortalte, at de havde vedtaget nationale bestemmelser i fraværet af EU-bestemmelser. Disse nationale bestemmelser fastsætter det maksimale antal selskabsdyr af alle eller bestemte del B-arter (som f.eks. fugle og kaniner, for hvilke direktiv 92/65/EØF fastsætter dyresundhedsmæssige betingelser), når de handles i Unionen eller importeres fra tredjelande.

4.Konklusioner

4.1.Del A-arter

Kommissionen bemærker, at størstedelen af de besvarende kompetente myndigheder går ind for at opretholde det maksimale antal selskabsdyr af del A-arter, der må flyttes under en enkelt, ikke-kommerciel flytning som fastsat i artikel 5, stk. 1, i selskabsdyrsforordningen. De finder, at bestemmelsen er egnet til at forhindre svigagtig handel inden for Unionen med og import til Unionen af dyr af de pågældende arter under foregivende af, at der er tale om ikke-kommerciel flytning.