KOMMISSIONEN FOR DE EEUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 08.11 1995 
KOM<.'*>) ">2<> endelig u^g. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
DET EUROPÆISKE OBSERVATIONSCENTER FOR SMV 
Kommissionens kommentarer til den tredje årsberetning (1995) 

DET EUROPÆISKE OBSERVATIONSCENTER FOR SMV 
Kommissionens kommentarer til den tredje årsberetning (1995) 
INDLEDNING 
I forbindelse med fællesskabsinitiativerne, der tager sigte på at fremme overvågningen af 
den økonomiske udvikling i erhvervslivet som led i dynamikken i en effektiv gennemførelse 
af det indre marked 1, og navnlig inden for rammerne af Det Europæiske Observationscenter 
for SMV, der blev oprettet af Kommissionen i december 1992 har Economisch Instituut 
voor het Midden-en Kleinbedrijf (EIM), koordinator for det netværk, der er etableret af 
KMO Studiecentrum, Dansk Teknologisk Institut (DTI), Institut ftir Mittelstandforschung 
(IFM), Hellenic Organisation of Small and Medium-Sized Industries and Handicrafts 
(EOMMEX), Instituto Vasco de Estudios e Investigation (IKEI), Association pour la 
Promotion et le Développement Industriel (APRODI), Economie and Social Research 
Institute (ESRI), Université Commerciale Luigi Bocconi, Chambre des Métiers du Grand-
Duché de Luxembourg, Economisch Instituut voor het Midden-en Kleinbedrijf (EIM), 
AGDER Research Foundation, Institut fur Gewerbe- und Handwerksforschung, Instituto de 
Apoio ås Pequenas e Médias Empresas e ao Investimento (IAPMEI), Turku School of 
Economics and Business Administration, Nårings- og teknikutvecklingsverket (NUTEK) og 
University of Warwick School of Industrial and Business Studies sendt Kommissionen en 
tredje uafhængig beretning om situationen og udsigterne for SMV^. 
Som det var tilfældet for de tidligere årsberetninger, består den foreliggende årsberetning 
hovedsagelig af en oversigt over den seneste udvikling og udsigterne for europæisk 
erhvervsliv, ofte på områder hvor oplysningerne er få, men af afgørende betydning for en 
effektiv analyse. Årsberetningen giver en specifik dækning og detaljeret analyse af det indre 
markeds indvirkning på SMV og gør rede for en række aktuelle spørgsmål, der er relevante 
for forståelsen af de nuværende og fremtidige udviklingstendenser i SMV-sektoren. 
Årsberetningen behandler den nuværende udvikling i Fællesskabet og de nationale 
politikker, som påvirker erhvervsmiljøet og SMV's situation. Og hermed tager 
årsberetningen sigte på at stimulere og skabe grundlag for en saglig debat og større 
forståelse for horisontale problemer i relation til SMV. 
1 Rådets afgørelse 93/379/EØF af 14. juni 1993, EFT L 161 af 2. juli 1993. 
2 Efter Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområdes ikrafttræden den 1. januar 1994 er deltagelsen i 
Observationscentrets netværk på et uformelt og frivilligt grundlag blevet udvidet til også at gælde 
forskningsinstitutioner fra EFTA/EØS-medlemsstater. Østrig, Finland, Norge og Sverige er således 
indtrådt i dette projekt med en værdifuld støtte fra de kompetente nationale myndigheder. Følgelig 
dækker årsberetningen de 15 EU-medlemsstater og Norge, og de følgende beretninger vil også omfatte 
Island og Liechtenstein. 
Det er med glæde, at Kommissionen har bemærket, at de tidligere årsberetninger er blevet 
godt modtaget og drøftet bredt i alle instanser3, og den har tiltro til, at den nye årsberetning 
vil være en lige så vigtig kilde til idéer, informationer og erfaringer. SMV's bidrag til 
beskæftigelsesskabelse og en bæredygtig vækst er forholdsvis stort. I betragtning af den 
høje arbejdsløshed i hele Europa vil SMV uden tvivl fortsat spille en afgørende rolle med 
hensyn til stimuleringen af det økonomiske genopsving, og erhvervspolitikken bliver et 
stadig vigtigere element, når det gælder om at skabe nye beskæftigelsesmuligheder. Men for 
at problemløsningen og politikken til fordel for SMV skal lykkes, kræver det adgang til 
informationer, der traditionelt ikke har været umiddelbart tilgængelige i medlemsstaterne. 
Kommissionen vurderer derfor, at Observationscentret afgjort fortsat kan udgøre en af de 
vigtigste analytiske kilder til, hvad der skal betragtes som praktiske forslag til at stimulere, 
innovere og supplere de eksisterende aktioner under en ny form for partnerskab, der er 
foreslået under det integrerede program til fordel for SMV og håndværksfagene4, og håber, 
at årsberetningen vil bidrage til at opfylde informationsbehovene hos alle dem, der er 
interesseret i SMV's fremtid og som deltager i de politiske drøftelser såvel på nationalt som 
på europæisk plan. 
Nærværende dokument, som følger årsberetningens opbygning, bringer en oversigt over 
Kommissionens kommentarer til årsberetningen, idet den hovedsagelig beskæftiger sig med 
de nye data og resultater, Observationscentret har fremlagt, og først og fremmest fokuserer 
på de mest kontroversielle resultater eller aspekter, som navnlig vil være oplagte mål for 
kritik udefra. Nærværende dokument indeholder således Kommissionens kommentarer til 
årsberetningens kapitler vedrørende virksomhedernes situation (kapitel 1-5) og 
erhvervsmiljøet (kapitel 6-13), samt de temaorienterede undersøgelser (kapitel 14-16) og 
konklusionerne (kapitel 17-18). Som det var tilfældet med Kommissionens kommentarer til 
den Første og den anden årsberetning^ har Kommissionen ikke gennemført en systematisk 
bedømmelse af oplysningerne for de enkelte medlemsstater eller af bilagene til 
årsberetningen, men den har lejlighedsvis anvendt disse til illustration eller understregning af 
bestemte idéer og begreber. 
GENERELLE KOMMENTARER TIL ÅRSBERETNINGEN 
Det er med stor glæde, at Kommissionen hilser denne tredje årsberetning om situationen i 
SMV-sektoren velkommen, specielt da den klart bekræfter behovet for at fremme gensidige 
konsultationer og fælles koordinering med henblik på udveksling af "den bedst mulige 
praksis" medlemsstaterne imellem for dermed at skabe de bedste rammer for SMV's 
dynamik og innovative potentiale i overensstemmelse med de retningslinjer, der er 
udstukket i Rådets resolution af 10. oktober 1994^. 
3 Jf. navnlig Europa-Parlamentets beslutning (PE 186.411 af 19. januar 1995) og Det Økonomiske og 
Sociale Udvalgs udtalelse (CES 52/95 al 25. januar 1995) om den anden årsberetning fra Det 
Europæiske Observationscenter for SMV. 
4 KOM(94) 207 endelig udg. af 3. juni 1994. 
5 Henholdsvis KOM(93) 527 endelig udg. af 5. november 1993 og KOM(94) 352 endelig udg. af 7. 
september 1994. 
6 EFT C 294 af 22. oktober 1994. 
Den tredje årsberetning fra Det Europæiske Observationscenter for SMV tager i 
særdeleshed sigte på at give både institutioner og enkeltpersoner fyldige oplysninger om 
SMV's situation på det indre marked og om de faktorer, der influerer herpå. Den er i stor 
udstrækning baseret på sammenlignelige data indsamlet af EUROSTAT og på de 
begrebsmæssige rammer, der er afstukket i EUROSTAT's rapporter "Entreprises in 
Europe", og i overensstemmelse med Kommissionens forslag7 er den således struktureret, 
at den eksplicit indeholder de forskellige punkter, der skal behandles, og variable størrelser, 
der skal analyseres i relation til enten SMV's situation eller erhvervsmiljøet. 
Som det har været tilfældet med tidligere beretninger, er den europæiske SMV-sektor 
afgrænset til at omfatte virksomheder (med undtagelse af virksomheder inden for landbrug, 
jagt, skovbrug og fiskeri), der har mindre end 500 ansatte. SMV-sektoren opdeles efter 
størrelse i følgende hovedgrupper: 
- mikrovirksomheder: 0-9 ansatte; 
- små virksomheder: 10-99 ansatte, undertiden underopdelt i 10-19, 20-49 og 50-99 
ansatte; 
- mellemstore virksomheder: 100-499 ansatte, undertiden underopdelt i 100-249 og 250-
499 ansatte8. 
Kommissionen erkender, at den af Observationscentret anvendte metode allerede har vist 
sig at sikre en gennemgående anvendelse af sammenlignelige data gennem alle 
årsberetninger, hvilket skaber en struktureret og udstrakt basis for at styre udviklingen i 
beretningerne i de efterfølgende år. Men Kommissionen minder om, at de statistiske 
tærskler, Observationscentret anvender til at definere SMV, skal revideres, således at de så 
nøjagtigt som muligt afspejler disse virksomheders socio-økonomiske stilling. Desuden 
indebærer den begrænsede mængde data, der er til rådighed for perioden 1991-1995, at der 
bør tages et vist forbehold med hensyn til relevansen og nøjagtigheden af de kvalitative 
vurderinger, der anlægges i årsberetningen, navnlig i tilfælde hvor en udvikling, som 
skønnes at have fundet sted i den nævnte periode, sammenlignes med udviklingen i tidligere 
år. 
7 Jf. KOM(94) 352 endelig udg. af 7. septeml>er 1994, s. 19. 
8 Den generelle term "SMV" er den eneste, der anvendes i nærværende dokument til at betegne alle 
virksomheder med mindre end 500 ansatte. Enhver anden henvisning til mikrovirksomheder, små 
virksomheder og mellemstore virksomheder skal derfor læses som refererende til specifikke grupper. 
1. Økonomisk vækst og sektorudvikling 
Da den foreliggende årsberetning er udfærdiget på grundlag af det samme statistiske 
kernemateriale, der blev anvendt i forbindelse med Observationscentrets anden årsberetning, 
og som hovedsagelig vedrører 1990, kan der tydeligvis ikke noteres nogen signifikante 
forskelle med Hensyn til den europæiske, ikke-primære, private sektors karakteristika og 
struktur bortset fra dem, der skyldes udvidelsen af sektorens geografiske dækning^. På basis 
af Observationscentrets eget skøn kan det således antages, at der i Europa findes over 17 
mio. virksomheder, hvoraf ca. 99,9% har mindre end 500 ansatte og ca. 93% er 
mikrovirksomheder. Hvis man medregner store virksomheder, tæller 
gennemsnitsvirksomheden i europæisk økonomi ca. 6 ansatte (fra 3 i Grækenland til 13 i 
Sverige), medens SMV i gennemsnit beskæftiger lidt under 4 personer. Det vil sige, at SMV 
nu skulle tegne sig for godt 70 mio. arbejdspladser svarende til en imponerende andel på 
71% af den samlede beskæftigelse^ i den europæiske ikke-primære, private sektor. 
Til trods for de ovenanførte statistiske begrænsninger er der i det mindste et generelt, 
relativt nyt resultat i årsberetningen, som bør behandles nærmere. Selv om 
arbejdsproduktiviteten i SMV målt i form af værditilvæksten pr. ansat tilsyneladende er 
lavere end det nationale gennemsnit i næsten alle lande (med undtagelse alene af Belgien, 
Danmark, Tyskland og Norge), lader det til, at arbejdsproduktivitetskurven i forhold til 
virksomhedsstørrelse følger en omvendt V-form, idet mellemstore virksomheder tegner sig 
for den højeste værdi. Sammen med andre resultater vedrørende sektorbestemte og 
nationale svingninger i SMV's relative arbejdskraftproduktivitet, og forudsat at der en 
positiv relation mellem den gennemsnitlige virksomhedsstørelse og kapitalintensiteten, tyder 
det på, at den forholdsmæssige fordeling af SMV og store virksomheder i økonomien er 
forbundet med selve karakteren af produktionsprocessen, og at den er delvis betinget af den 
økonomiske ydeevne* \ Ud fra en politisk synsvinkel tyder dette resultat på, at der er behov 
for yderligere at overveje og udvikle differentierede politiske indfaldsvinkler og 
instrumenter, der er tilpasset behovet hos de forskellige virksomhedstyper, afhængig af 
virksomhedernes størrelse, kategori og placering i det økonomiske mønster. Desuden kan 
dette resultat, når det sammenholdes med de allerede forhåndenværende oplysninger om 
tilstedeværelsen af grundlæggende forskellige problemer, holdninger og adfærd inden for 
SMV-sektoren 12, kun yderligere tilskynde Kommissionen til at tage de nuværende 
definitioner på SMV op til revision med det sigte at opstille en generel - men dog fleksibel -
inddeling efter virksomhedsstørrelse, som i højere grad afspejler de konstaterede forskelle 
mellem de forskellige virksomhedstyper. 
9 Jf. fodnote 2. Som det blev nævnt i Komnussionens kommentarer til den anden årsberetning er der i 
Østrig, Finland og Sverige i langt højere grad en tendens i retning af store virksomheder end i de 
øvrige EU-medlemsstater, da disse lande som helhed tæller færre virksomheder pr. 1.000 indbyggere, 
og da virksomhederne i gennemsnit er større. 
10 Defineret som antallet af personer, der arbejder mindst 15 timer ugentlig, og også omfattende 
selvstændige. 
11 Således vil markedskræfterne alene arbejde henimod et økonomisk optimum, og der vil være en tendens 
til, at SMV og store virksomheder dominerer de sektorer og markeder, hvor de almindeligvis kan opnå 
en højere arbejdskraftproduktivitet. Disse resultater skal imidlertid betragtes som foreløbige og kræver 
derfor yderligere undersøgelse. 
12 Jf. KOM(94) 352 endelig udg. af 7. september 1994, s. 4. 
Observationscentret har også anset det for hensigtsmæssigt at analysere den skønnede 
udvikling i perioden fra 1988 til 1995 på basis af en opdeling i tre underperioder svarende til 
tre forskellige faser, nemlig en vækstfase (1988-1990), en fase karakteriseret ved stagnation 
(1990-1993) og en fase præget af et genopsving (1993-1995). De resultater, der fremlægges 
i årsberetningen, falder i tråd med tidligere konklusioner, der viser, at SMV generelt har 
klaret sig bedre end store virksomheder i første del af perioden, i det mindste hvis de 
respektive resultater måles i form af gennemsnitlige årlige vækstrater i reel værditilvækst, 
reel omsætning og beskæftigelse. Et omslag i denne tendens, som kunne være en følge af en 
tilbagegang i mikrovirksomhedernes økonomiske ydeevne, synes ikke desto mindre at tage 
form fra 1990 og fremefter, idet vækstdifferentialet mellem SMV på den ene side og store 
virksomheder på den anden synes at mindskes gradvis på alle tre områder, og omslaget i 
tendensen er navnlig tydelig i årene 1993-1995, hvor store virksomheder vokser endnu 
hurtigere end SMV. 
For hele perioden 1988-1995 ville den gennemsnitlige årlige omsætning og 
beskæftigelsesvæksten i SMV have været større end i store virksomheder, og 
mikrovirksomhederne ville - selv om disse langt fra er recessionssikre - have været de 
eneste, der var i stand til at sikre en signifikant nettojobskabelse. Specielt konstateredes det, 
at beskæftigelsesvækstdifferentialet var positivt i alle lande undtagen Irland, Spanien og 
Norge, navnlig i sektorer såsom engroshandel, detailhandel, transport og kommunikation 
samt erhvervsservice. Endvidere tyder en række nyere forskningsresultater på, at SMV's 
vækstresultater har en betydelig indvirkning på den generelle økonomiske vækst, og at den 
politiske kurs i forhold til små virksomheder kan bruges som et instrument til nedbringelse 
af arbejdsløsheden og som et middel til fremme af økonomisk vækst. Selv om der absolut 
må være andre veje til opnåelse af den samme økonomiske vækstrate, tyder 
forskningsresultaterne på, at der er bedre chancer for, at politikker, der lægger større vægt 
på små virksomheder, på samme tid sikrer et højere beskæftigelsesniveau. Når dette er sagt, 
ville det være interessant at undersøge, om det tilsyneladende omslag i SMV og store 
virksomheders relative situation er signifikant og omsiggribende, eller - som en række 
oplysninger i årsberetningen vedrørende udviklingsmønstrene i produktivitet og rentabilitet 
kunne tyde på - om der blot er tale om en midlertidig følge af en klar 
virksomhedsstørrelsesbetinget adfærd og periodebestemt tilpasning til den økonomiske 
cyklus. 
2.Erhvervsdynamik og iværksætterevne 
En stor del af dette kapitel kan læses som en opdatering af det arbejde, der allerede er 
udført af Observationscentret i forbindelse med den første årsberetning. Som det dengang 
blev understreget, er det ikke muligt på grund af de uensartede data- og informationskilder 
at drage nogen konklusioner, og de forelagte resultater bør derfor behandles med 
forsigtighed. Der er endvidere tilføjet nye oplysninger om nyopstartede virksomheders 
betydning for jobskabelse og fremme af et industrielt og handelsmæssigt genopsving, men 
disse oplysninger er i stor udstrækning alene baseret på en begrænset og hovedsagelig 
anekdotisk dokumentation. 
Trods denne analytiske begrænsning bekræfter årsberetningen således den europæiske 
private sektors økonomiske vitalitet i almindelighed og betydningen af selvstændige 
erhvervsdrivende for SMV-sektoren i særdeleshed. Det er dog ikke overraskende, at den 
bemærkelsesværdige stabilitet, der kan registreres i udviklingstendenserne i Europa med 
hensyn til registrering af nye virksomheder og selvstændige erhvervsdrivende i perioden fra 
1988 til 1993 viser sig at være den mest synlige effekt af en række modsatrettede og 
indbyrdes udlignende tendenser, når analysen gennemføres på et lavere aggregeringsniveau. 
Det forholder sig nemlig således, at medens sektorspecifikke data understreger betydningen 
af den tertiærisering, der finder sted i europæisk økonomi, og synes at bekræfte tidligere 
tegn på et hurtigere økonomisk genopsving inden for servicesektoren, viser de indhøstede 
data tilsyneladende, at en kraftig tilvækst af nye virksomheder i Danmark, Luxembourg, 
Nederlandene og Portugal ledsagedes af en stærk opbremsning i opstartsaktiviteten i lande 
som Grækenland, Det Forenede Kongerige og Norge i samme periode*-*. Endvidere tyder 
visse resultater vedrørende nyopstartede virksomheders overlevelsesmuligheder, 
iværksætternes erhvervsmæssige baggrund og motiverne og drivkræfterne bag 
virksomhed sop starterne samt de væsentligste hindringer og barrierer for opstart og 
virksomhedsvækst på, at de iværksættere, der klarer sig bedst, skal findes i medlemsstater, 
hvor der allerede er udviklet en række formelle systemer inden for erhvervsuddannelse og 
kvalifikationskrav i forbindelse med adgangen til en række fag og aktiviteter. 
Følgerne af disse resultater for den politik, der føres på området, er ikke ligetil, da 
oplysninger, som findes under forskellige tabeller i årsberetningen, næppe er 
sammenlignelige og undertiden endog lader til at være indbyrdes modstridende^. Hvis man 
imidlertid skal dømme efter de konstaterede hovedårsager til virksomhedslukninger, og hvis 
man ser på, at virksomhedsopstart i stadig stigende grad begrundes i risikoen for at blive 
arbejdsløs, understøtter dette Kommissionens tro på betydningen af at tilbyde nyopstartede 
virksomheder relevante informationer og hensigtsmæssig rådgivning samt passende 
uddannelsesmuligheder og at fremme gensidige konsultationer og koordinering mellem 
medlemsstaterne, nemlig med hensyn til en forbedring og en forenkling af erhvervsmiljøet 
med henblik på at lette byrderne for virksomhederne og at frigøre deres jobskabende 
potentiale, således som det anbefales i det integrerede program. 
13 De seneste oplysninger viser dog, at antallet af virksomhedsopstarter igen var stigende i 1994 i Det 
Forenede Kongerige. 
14 F.eks. indbefatter tallene for selvstændige erhvervsdrivende landbrug og falder ikke altid i tråd med de 
tal, der er indeholdt i tidligere rapporter, medens data vedrørende nye registreringer pr. 1.000 
indbyggere og pr. 1.000 virksomheder ikke altid bekræftes af statistiske oplysninger om antallet af 
virksomheder pr. 1.000 indbyggere. 
3. Arbejdskraft 
Samtidig med at Observationscentret anfører, at strategilægning ikke alene forudsætter, at 
man ved, hvor de nye arbejdspladser skabes, men også hvorledes og hvorfor de skabes, 
analyserer det omhyggeligt den nuværende debat om jobskabelse på grundlag af 
virksomhedsstørrelse og tilføjer en række nye empiriske resultater til de oplysninger, det 
allerede har fremlagt på området, idet Observationscentret konkluderer, at den kritik af 
metode, der er rejst af en række undersøgelser om SMV-jobskabelse, ikke afkræfter dets 
tidligere analyse, og at udsagnet om, at SMV generelt skaber flere arbejdspladser end store 
virksomheder, stadig gælder i Europa. Endvidere lader det til, at 
nettojobskabelseskvotienten falder med virksomhedens opstartstørrelse, hvilket lader 
formode, at konklusionen gælder uanset virksomhedens relative situation igennem dens 
livscyklus. På grundlag af beskæftigelsesdata for 1990 og Observationscentrets egne skøn 
for gennemsnitlige, årlige vækstrater i beskæftigelsen efter virksomhedsstørrelse kan man i 
realiteten konstatere, at jobskabelsen i SMV mere end opvejede jobtabene i store 
virksomheder i perioden 1988-1995 15 
Trods disse opmuntrende tegn er det klart, at jobskabelsen i private sektor i Europa langt 
fra er imponerende og stadig er langt fra at kunne medvirke til en forbedring af 
beskæftigelsessituationen. Desuden tyder oplysningerne i årsberetningen klart på, at SMV 
også har mistet arbejdspladser i de allerseneste år. Generelt og på mellemlang sigt mener 
Kommissionen derfor, at der bør lægges større vægt på spørgsmål såsom forbedringen af 
beskæftigelsesmulighederne for arbejdsstyrken gennem fremme af investeringer i 
erhvervsuddannelse og gennem en højnelse af kvaliteten af den menneskelige kapital, en 
forhøjelse af vækstens beskæftigelsesintensitet gennem tilskyndelse til ændringer i 
tilrettelæggelsen af arbejdet og i arbejdstiden, en nedbringelse af ikke-
arbejdslønomkostninger, især i den lavere ende af løn- og produktivitetsskalaen, og en 
forbedring af effektiviteten af arbejdsmarkedspolitikkerne og -foranstaltningerne, der er 
beregnet på at modvirke social udstødelse, navnlig ved at styrke fleksibiliteten inden for 
erhvervsmæssig og geografisk mobilitet og ved at udarbejde initiativer til oprettelse og 
tiltrædelse af nye job. Hvad SMV angår, vil Kommissionen bestræbe sig på at stimulere, 
forny og supplere rækken af de eksisterende aktioner, især dem der allerede er vedtaget 
under SMV-initiativet og det integrerede program, med henblik på at fremme oprettelsen og 
den efterfølgende udvikling af virksomheder, at reducere de administrative byrder, der 
påhviler SMV, at forbedre adgang til kapital og finansiering for sidstnævnte og at støtte 
dem i deres indsats for at udnytte det indre markeds muligheder fuldt ud, navnlig når det 
gælder om at styrke deltagelsen i de forskellige fællesskabsprogrammer og at gå ind i en 
eller anden form for internationalt samarbejde. Med dette for øje og i tråd med 
konklusionerne fra det Europæiske Råd i Cannes har Kommissionen specielt til hensigt at 
fremlægge en hvidbog om SMV for det Europæiske Råd i Madrid. 
15 Faktisk synes både mellemstore og store virksomheder at have tabt arbejdspladser med en 
gennemsnitlig, årlig kvotient på ca. -0,5 % (svarende til et samlet tab pr. år i den omhandlede periode 
på henholdsvis ca. 75.000 og 140.000 arbejdspladser). Det skal samtidig nævnes, at jobskabelse næsten 
udelukkende skyldtes mikrovirksomheder (0,75% eller ca. 235.000 nye arbejdspladser årligt), idet der 
for små virksomheders vedkommende kun er registreret en mindre stigning i beskæftigelsesniveauet (i 
gennemsnit mindre end 0,1 % årligt). 
På samme tid erkendes det generelt, at SMV ikke er en helt uafhængig maskine for 
beskæftigelsesvækst, og at man bør være specielt opmærksom på det industrielle samspil 
mellem virksomheder af alle størrelser. Således behandles SMV's bidrag til en fleksibel 
produktion og indvirkningen heraf på jobkvaliteten også i dette kapitel. Selv om 
årsberetningen klart erkender, at SMV medvirker til at absorbere de mindre efterspurgte 
arbejdstagerkategorier, antydes det, at en fleksibel produktion som et biprodukt af store 
virksomheders reaktion på et usikkert, ustandseligt skiftende økonomisk miljø har en 
betydelig negativ indvirkning på SMV-jobkvaliteten. 
Årsberetningen konkluderer specielt - på grundlag af en række velkendte, bredt 
underbyggede og interaktive trender (bl.a. et forholdsmæssigt større antal kvinder i 
arbejdsstyrken, sektorskift i beskæftigelsen fra fremstillingsvirksomhed til servicefag og 
stigningen i antallet af deltids- og vikarjob) - at der er en tendens til, at SMV's arbejdsstyrke 
generelt tæller flere deltidsansatte og ansatte på midlertidig kontrakt end store 
virksomheder. Samtidig vurderes det, at SMV gør relativt mere brug af dårligere 
uddannede, og derfor mindre produktive ansatte, at SMV er relativt mindre tilbøjelige til at 
satse på erhvervsuddannelse og at SMV tilbyder dårligere ansættelsesbetingelser, i det 
mindste for så vidt angår løn og frynsegoder. 
Imidlertid synes dokumentationen i årsberetningen til støtte for det synspunkt, at SMV-
jobkvaliteten på en måde er "prisen der betales for en fleksibel produktion", langt fra 
tilstrækkelig. Sammen med betydelige forskelle medlemsstaterne imellem kan dette skyldes 
en kombination af udviklingsmæssige og kulturelle faktorer^; det ufrivillige element ved 
deltids- og vikararbejde overses i høj grad af Observationscentret, og der er grund til at 
antage, at sektorspecifikke aspekter er mindst lige så afgørende som forskelle i 
virksomhedsstørrelse, når man skal forklare jobtryghed og jobkvalitet. Årsberetningens 
oplysninger - således som de foreligger - kan kun understrege behovet for en yderligere 
analyse af disse spørgsmål, inden der drages nogen operationelle konklusioner. 
I mellemtiden - og når man tager i betragtning, at ringere jobforhold i SMV, så længe de 
fører til lavere produktionsomkostninger, kan opveje størrelsesrelaterede 
omkostningsulemper i forhold til store virksomheder - er det vigtigt at understrege, at SMV 
har deres egne specifikke problemer, der bør løses, hvis SMV skal undergå en udvikling, 
navnlig ved hjælp af nye målrettede innovative initiativer, især initiativer der tager sigte på 
at løse problemer med hensyn til driftsstørrelse, viden, komplementaritet og koordinering. 
Dog drejer det sig ikke så meget om spørgsmålet om, hvorvidt arbejdskraften udnyttes 
bedre af SMV eller af store virksomheder, som om at forbedre alle virksomheders sociale 
og økonomiske resultater. I en tid, hvor arbejdskraft i stadig højere grad betragtes som en 
ressource end som blot en omkostning, vil Kommissionen foreslå, at man leder efter 
instrumenter, der direkte forbinder en forbedring af arbejdskvaliteten med en forbedring af 
konkurrenceevnen. 
16 Det er f.eks. interessant at bemærke, at deltidsarbejde næsten ikke forekommer i de sydlige randstater 
(Grækenland, Italien, Irland, Portugal og Spanien), og at hovedparten af disse kan regnes bland dem, 
der har længere arbejdsuger (Det Forenede Kongerige fortrænger dog Italien på top 5-listen), og at 
midlertidige kontrakter er mest udbredt i Spanien. 
10 
4. Regionale forskelle 
Idet Kommissionen erkender betydningen af den regionale dimension for SMV og 
arbejdsmarkedspolitikken, hilser den tilføjelsen af et kapitel vedrørende regionale forskelle i 
årsberetningen velkommen, især da årsberetningen synes at bekræfte en række væsentlige 
trender vedrørende SMV's rolle med hensyn til at udjævne disse forskelle. 
Årsberetningens oplysninger, der før øvrigt kun vedrører antallet af ansatte beskæftigede 
med fremstillingsvirksomhed, bekræfter, at SMV yder et særdeles stort bidrag til 
jobskabelsen i mindre udviklede regioner. Hvis Kommissionen imidlertid skal kunne drage 
nogen nytte af en analyse som denne i sin politiske planlægning, bør analysen enten 
fremlægge nye facts eller bringe en mere dybtgående redegørelse for SMV's nuværende 
situation set i et regionalt perspektiv. Den væsentligste kritik af dette kapitel går på, at 
kapitlet ikke synes at opfylde disse målsætninger i tilstrækkelig grad. 
På den ene side anføres det i årsberetningen, at mål nr. 2-regionerne er forholdsvis mindre 
afhængige af SMV på det beskæftigelsesmæssige plan, men dette er næppe relevant i 
forbindelse med strategilægningen, da begrundelsen for vedtagelsen af 
fællesskabsinitiativerne RECHAR, RESIDER og KONVER ikke var, at mål nr. 2-
regionerne var mindre afhængige af SMV, men at der af historiske årsager ikke var tradition 
for foretagsomhed i disse regioner. Derfor spiller SMV en mindre væsentlig rolle i mål nr. 
2-regioner. Følgelig har de programmer, der nu er i færd med at blive iværksat under 
fællesskabsinitiativerne, som deres hovedformål at stimulere SMV-udviklingen for at opveje 
tabet af arbejdspladser i store industrier i tilbagegang som f.eks. kul- og stålindustrien. 
På den anden side fandt Observationscentret, at mål nr. 5 byregionerne ikke viser et 
konsistent mønster med hensyn til, hvor afhængige de er af SMV i henseende til 
beskæftigelsesmuligheder. Kommissionen mener dog, at det netop er SMV, der udgør 
iværksætterpotentialet i landdistrikterne, og at udviklingen af SMV er en af de faktorer, der 
er afgørende for, om der kan sikres økonomisk diversificering i disse områder. 
Observationscentret vil derfor foreslå, at man i fremtidige beretninger tager både dette 
spørgsmål og de specifikke vanskeligheder op, som SMV må kæmpe med i landdistrikterne, 
navnlig hvad angår virksomhedernes isolerede beliggenhed i forhold til omverdenen, 
utilstrækkelige og dårligt tilpassede støttetjenester, det forhold at der ikke findes 
underentreprenører, vanskeligheder med at fa højt kvalificeret personale, og de store 
omkostninger i forbindelse med tilslutning til moderne kommunikationsnet. Desuden vil 
Kommissionen gerne gøre opmærksom på, at det europæiske observationscenter for 
innovation og udvikling i landdistrikterne, som blev oprettet inden for rammerne af 
fællesskabsinitiativet LEADER II, med det formål at identificere, karakterisere, validere og 
lette overførslen af innovationer i landmiljøer, især vil kunne bidrage til udveksling af god 
praksis, specielt med hensyn til støtte af SMV i landdistrikterne. 
11 
Årsberetningen lægger stor vægt på mikrovirksomhedernes betydning for jobskabelsen. Der 
foreligger imidlertid ingen analyse af fortrængningseffekten både inden for regionerne og 
imellem regionerne indbyrdes, som kan være en utilsigtet følge af dynamikken hos 
mikrovirksomhederne. Yderligere foreligger der ingen oplysning om, i hvilke sektorer 
mikrovirksomhederne spiller en relativt stor rolle på regionalt plan, og spørgsmålet om 
mikrovirksomhedernes indirekte bidrag til beskæftigelsen, som kan svinge betragteligt fra 
sektor til sektor, mangler stadig at blive behandlet. 
Årsberetningen omtaler den fysiske decentraliseringsproces og oplyser, at der i mindre byer 
og randområder er sket en forbedring i beskæftigelsessituationen i forhold til større byer. 
Det ville være mere interessant at vide, om beskæftigelsen i mindre byer reelt er øget i 
absolutte tal. 
Årsberetningen lægger også en vis vægt på en analyse af forskellene mellem 
grænseområder. Men der er ingen tydelig forklaring på, hvorfor man har gennemført en 
detaljeret analyse på dette område, og analysen lader ikke til at føre til væsentlige politiske 
konklusioner. 
Kommissionen finder således, at det emne, der er behandlet i dette kapitel, er for bredt, til at 
man kan drage væsentlige politiske konklusioner, og at det for fremtiden vil være mere 
værdifuldt at behandle et mere klart defineret emne. Da f.eks. den analyse, der er foretaget i 
den foreliggende årsberetning, antyder, at visse mindre udviklede regioner har været meget 
effektive med hensyn til at stimulere SMV-aktiviteten i retning af en forbedring af 
beskæftigelsessituationen, ville det have været værdifuldt med en detaljeret analyse af, 
hvorledes udviklingen inden for SMV er foregået i disse regioner, herunder case-studier 
eller statistiske undersøgelser, således som det er sket i Observationscentrets tidligere 
årsberetninger. Et andet interessant område er selve virksomhedsopstartprocessen i mindre 
udviklede regioner. Årsberetningens konklusioner vedrørende iværksætterevne er 
forudsigelige. Det ville have været nyttigt med nogle oplysninger om, hvilken virkning 
forskellige politiske tiltag - nemlig dem, som løbende modtager fællesskabsstøtte gennem 
strukturfondene - har på opstartprocessen i regioner i tilbagegang. Også i dette tilfælde ville 
det have været nyttigt med case-studier eller statistiske undersøgelser. 
Hvis man på den anden side antager, at hverken en stor afhængighed af små og mellemstore 
virksomheder eller af store virksomheder er det optimale, ville det være værd at undersøge, 
om de regioner, hvor der har været den mest gunstige erhvervsmæssige udvikling, er de 
regioner, der har en god blanding af virksomhedsstørrelser, og hvor erhvervssektoren var 
kendetegnet ved forholdsvis hurtige forandringer. Hvis nemlig nettojobtilvækstpotentialet 
gennem virksomhedsopstarter er størst i regioner, der traditionelt ikke er SMV-dominerede, 
og kan undersøges uden urimelige omkostninger og uden at man rent faktisk diskriminerer 
de eksisterende virksomheder, bør der være rimelig plads for politikker, der tager sigte på 
både at forbedre det generelle erhvervsmiljø og at øge antallet af virksomhedsopstarter 
inden for brancher, for hvilke vilkårene på det regionale marked er relativt gunstige eller 
relativt uvæsentlige. 
12 
5, Eksport og international orientering 
Dette kapitel skulle handle om SMV-eksport og international orientering. I realiteten 
kommer kapitlet alene ind på eksport, og således bliver en betydelig del af den nuværende 
internationaliseringsproces ikke behandlet17. Da Kommissionens erhvervspolitik ikke 
vedrører eksportfremme, men andre aspekter af internationaliseringen, er årsberetningen af 
ringe direkte hjælp med hensyn til strategiplanlægning og en vurdering af den effektivitet, 
hvormed Kommissionens instrumenter fremmer internationaliseringen af SMV, enten på det 
indre marked eller udadtil. 
En stor del af kapitlet omhandler den konstatering, eit virksomheder fra mindre økonomier 
eksporterer mere end virksomheder fra store økonomier. Dette er uundgåeligt, da mindre 
lande nødvendigvis besidder en smallere vifte af brancher på deres hjemmemarked end 
større lande og derfor er nødsaget til at handle for z\t købe produkterne fra de manglende 
brancher. I store lande foregår der en større handel inden for de enkelte sektorer, og på 
mange måder udgør de store lande et mere interessant undersøgelsesobjekt. Under alle 
omstændigheder burde der sondres mellem handel inden og uden for EØS snarere end 
mellem handel inden og uden for EU. Ved at kombinere denne indfaldsvinkel med regionale 
omgrupperinger, idet man f.eks. regnede med grupperinger som de nordiske lande, Benelux, 
de britiske øer og den iberiske halvø, kunne virkningerne af størrelsen af de nationale 
økonomier og lokale tendenser minimeres, og man ville kunne gennemføre en mere 
værdifuld eksportanalyse. 
Med hensyn til store virksomheders højere eksportkvote bør et udsagn af denne art 
nødvendigvis være et udsagn med modifikationer, selv om man kan finde en positiv 
sammenhæng mellem den gennemsnitlige virksomhedsstørrelse inden for en branche og dens 
eksportandel i omsætningen. På den ene side udgør teknologisk intensitet sandsynligvis en 
væsentlig variabel for SMV's eksportevne, og på den anden side betjener mange SMV, 
specielt i servicesektoren, lokale forbrugermarkeder. Virksomheder, der betjener sådanne 
markeder kan normalt ikke eksportere i traditionel forstand, eftersom udenlandske kunder 
bør komme til dem. En stigende tendens til eksport fra SMV-servicesektoren vil 
sandsynligvis blive resultatet af udviklingen på erhvervsserviceområdet, hvor udbyderen 
enten går til kunden eller der anvendes telekommunikation i forbindelse med erlæggelsen af 
en veritabel grænseoverskridende tjenesteydelse. Det ville under alle omstændigheder være 
mere nyttigt at sammenligne eksportkvoten for virksomheder i de sektorer, hvor eksport 
ikke rejser de store problemer^. 
17 Ifølge UNCTAD foretages én ud af ti investeringer i udlandet for øjeblikket af SMV. Desuden vil 
moderne former for internationalt virksomhedssamarbejde, såsom alliancer eller licensaftaler, også være 
af stigende interesse for SMV. 
18 Bortset fra disse generelle kommentarer, bør det også nævnes, at teksten udviser mindre unøjagtigheder 
på visse punkter. Det er ikke strengt korrekt at tale om afregulering af toldtariffer, som er blevet sænket 
under på hinanden følgende GATT-runder, eller om harmonisering af standarder, da der også er tale om 
gensidig anerkendelse. Endelig stemte Norge nej til tiltrædelse af Unionen, og bør ikke figurere som 
medlem. 
13 
6.Makroøkonomisk miljø 
Kommissionen har ingen specielle kommentarer til dette kapitel, som i stor udstrækning 
bygger på makroøkonomiske data, som den selv har publiceret. I det store og hele bekræfter 
kapitlet, at europæisk økonomi er indtrådt i en fase præget af et vedvarende opsving, der er 
fremkaldt af en hurtig efterspørgsel på de udenlandske markeder, og at der er gjort 
betydelige fremskridt i retning af en nominel konvergens, hvilket viser, at de europæiske 
virksomheder både er konkurrencedygtige prismæssigt set og rentable. Imidlertid lader det 
til, at der er behov for en yderligere indsats i en række medlemsstater med henblik på at fa 
nedbragt den offentlige gæld og udlandsgælden til et acceptabelt niveau, og der forventes 
kun et beskedent fald i arbejdsløsheden i den nærmeste fremtid. 
Således ændrer de seneste forbedringer i europæisk økonomis nuværende situation og 
udsigter ikke i væsentlig grad karakteren og omfanget af de makroøkonomiske 
udfordringer, som Fællesskabet står over for, således som de er beskrevet i hvidbogen om 
vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse, og som hovedsagelig går ud på at tilvejebringe 
og konsolidere høje jobskabelsesrater og sikre, at de nødvendige betingelser for en 
problemfri overgang til Den Økonomiske og Monetære Union er til stede. Opfyldelsen af 
disse mål vil derfor kræve vedtagelse og udvikling af politikker, som sigter på at højne det 
generelle niveau for det europæiske erhvervslivs konkurrenceevne og effektivitet, at 
forbedre arbejdsmarkedets funktion, at skabe gunstige betingelser for en forøgelse af 
produktionskapaciteten og at sikre et stabilt makroøkonomisk miljø. 
7.Seneste politiske udvikling som berører SMV 
Årsberetningen nævner en lang række initiativer og politikker, som medlemsstaterne har 
udviklet til fordel for SMV. Dette illustrerer medlemsstaternes stigende anerkendelse af den 
afgørende rolle, som SMV spiller med hensyn til jobskabelse, konkurrenceevne og 
økonomisk vækst. Karakteren af de foreslåede foranstaltninger viser ligeledes, at både hvad 
angår SMV's hovedproblemer og de foranstaltninger, der vil kunne afhjælpe disse, er der en 
vis konvergens i de forskellige medlemsstater. Dette illustrerer ligeledes hvilken supplerende 
rolle de europæiske institutioner kan indtage på dette område, især gennem fremme 
udvekslingen af "den bedst mulige praksis". 
Med hensyn til den metode Observationscentret har anvendt, er Kommissionen imidlertid af 
den opfattelse, at kvaliteten af analysen fremover vil kunne forbedres på flere punkter. En 
klar og koncis fremstilling af den seneste udvikling på grundlag af foranstaltningens 
karakter, på linje med det der er gjort inden for miljøpolitikken, og ikke efter medlemsstat. 
ville have lettet den komparative analyse og dermed øget dette kapitels værditilvækst 
14 
8. Arbejdsmarkedet 
Dette kapitel fokuserer på de aspekter af arbejdsmarkedet, der vedrører erhvervsmiljøet, og 
udgør et nyttigt supplement til kapitlerne vedrørende "arbejdskraft" og "uddannelse og 
iværksætterevne". Kommissionen vil derfor her undlade at komme med yderligere 
kommentarer til disse punkter, som allerede er behandlet andetsteds. 
I lyset af det igangværende og længe ventede, almindelige økonomiske genopsving kan visse 
af de i dette kapitel forekommende oplysninger ikke desto mindre forekomme forstyrrende. 
Blot for at nævne nogle fa eksempler er der i mange egne af Europa tegn på, at 
arbejdsgiverne - trods det store udbud af arbejde - har problemer med at finde folk med de 
rigtige kvalifikationer, og at dette stadig vil kunne ha^mme outputvæksten og jobskabelsen. 
Eller at det, at man i stigende grad spiller på fleksibiliteten, når det gælder antallet af ansatte 
og disses kvalifikationer - hvor betydningsfuldt det end kan være for økonomisk effektivitet 
- kan føre til en suboptimal udnyttelse af de menneskelige ressourcer og bidrage til, at der 
opstår et slags "dobbelt" arbejdsmarked på grund af en forventet polarisering af de faglige 
kvalifikationer. 
Men facts bør betragtes som et middel til at analysere problemer og identificere mulige 
løsninger, og ikke som noget der blot skubbes til side, hvis det ikke svarer til vore 
forestillinger. Ved således at vise, at de samme problemer takles forskelligt i de forskellige 
medlemsstater, således som det lader til at være tilfældet, hvad arbejdsmarkedsspørgsmål 
angaria, understreger årsberetningen klart behovet for at fremme gensidige konsultationer 
og fælles koordinering, nemlig ved at tage "den bedst mulige praksis" og udvekslingen af 
denne mellem medlemsstaterne i betragtning. 
Arbejdsmarkedernes komplekse natur og deres centrale rolle med hensyn til at opfylde såvel 
sociale som økonomiske mål betyder unægteligt, at medlemsstaternes systemer bør 
betragtes i sammenhæng med karakteristiske, nationale træk ved erhvervsmiljøet og ved de 
eksisterende institutionelle og lovgivningsmæssige forhold. Imidlertid spiller Fællesskabet en 
vigtig rolle med hensyn til at opstille rammer, inden for hvilken medlemsstaterne frit kan 
vælge, hvilke midler de vil anvende til opfyldelsen af deres målsætninger for beskæftigelsen. 
Samtidig med at man fuldt respekterer de nationale løsninger, kunne det således synes 
nyttigt at overveje, om det er muligt at kombinere forskellige erfaringer med henblik på en 
forbedring af det samlede resultat og at tilskynde medlemsstaterne til at samarbejde omkring 
udarbejdelsen af en politik på området med det sigte at mindske omkostningerne i den 
forbindelse og at sikre kompatibiliteten mellem de forskellige nationale systemer, når der 
viser sig behov for at systemerne indgår i et samspil på unionsplan. 
19 Der kan noteres store forskelle mellem de forskellig europæiske lande med hensyn til niveauet (% af 
BNP) og strukturen af de offentlige udgifter, der anvendes til arbejdsmarkedspolitik. Især Danmark, 
Tyskland, Luxembourg, Norge og Sverige har et højt udgiftsniveau (navnlig i sammenligning med 
Grækenland, Italien, Spanien og Det Forenede Kongerige), og udgiften til uddannelses- og 
ungdomsforanstaltninger er specielt stor i Frankrig, Italien, Irland og Portugal, medens jobstøtten er 
størst i Belgien, Danmark og Spanien. 
15 
9.Kapital og finansiering 
Dette kapitel i årsberetningen giver ikke anledning til nogen særlige kommentarer fra 
Kommissionens side. Det bør dog præciseres, at SMV-faciliteten, som Observationscentret 
nævner vedrørende tildelingen af en rentegodtgørelse på lån fra EIB til jobskabende SMV, 
er et midlertidigt instrument, som kun vil gælde til og med den 31. juli 1995. 
Dette kapitel giver en oversigt over den indsats, der er ydet af de enkelte medlemsstater for 
at fremme virksomhedernes adgang til finansieringskilder. Dette er vedblivende et problem 
for SMV, selv om årsberetningen opregner en lang række igangværende foranstaltninger. 
Det kunne derfor være interessant at undersøge, hvorfor de specifikke programmer eller 
andre aktioner, som myndighederne eller finansieringsinstitutterne har lanceret, ikke i sig 
selv i tilstrækkelig grad tilfredsstiller SMV's behov. 
Det bør endvidere nævnes, at relationerne mellem bankerne og SMV, som udgør et vigtigt 
aspekt i forbindelse med SMV's adgang til finansieringskilder, vil blive et hovedemne under 
den nye rundbordskonference Banker-SMV, der er en opfølgning på Kommissionens 
meddelelse om rapporten vedrørende Rundbordskonferencen af topfolk fra banksektoren^. 
På den anden side vil Kommissionen ligeledes fortsætte sin aktion til forbedring af 
virksomhedernes adgang til finansiering og kredit, navnlig i forbindelse med en styrkelse af 
egenkapitalen i innovative virksomheder og virksomheder inden for højteknologi samt med 
hensyn til en forbedring af SMV's adgang til de parallelle kapitalmarkeder. 
10. Infrastrukturer 
I betragtning af den store rolle kommunikationsinfrastrukturerne spiller i den moderne 
økonomi, glæder Kommissionen sig i særlig grad over, at dette spørgsmål er genstand for et 
særskilt kapitel i årsberetningen, så meget mere som undersøgelsen ikke har begrænset sig 
til infrastrukturer i traditionel forstand, men også har inddraget moderne, ja endog 
immaterielle infrastrukturer. Infrastrukturernes kvalitet influerer nemlig direkte på 
virksomhedernes produktivitetsniveau, men - som det understreges i årsberetningen - er der 
stadig meget store forskelle regionerne imellem på dette område. 
Kommissionen glæder sig ligeledes over. at årsberetningen har interesseret sig for at fastslå 
løftestangseffekten af den offentlige investering på virksomhedernes produktivitet. Det ville 
dog have været ønskeligt, om indfaldsvinklen til infrastrukturinvesteringer ikke udelukkende 
havde været makroøkonomisk, og om årsberetningen havde givet nogle præcise eksempler. 
Man kunne ligeledes i dette kapitel have forsøgt at fastslå hvilken betydning, der tillægges 
infrastrukturerne i forbindelse med valget af produktionssted i sammenligning med andre 
faktorer, der kan have indflydelse på dette valg (afstanden til markedet, kvaliteten af 
arbejdskraften og miljøet samt finansielle incitamenter). Desuden forbigår årsberetningen 
forhold, der kunne have gjort det muligt at vide, for hvilken virksomhedstype (størrelse, 
sektor eller nationalitet) infrastrukturniveauet har den største indvirkning på 
produktionsprocessen. 
20 "Vejen til et mere effektivt partnerskab mellem finansieringsinstitutterne og SMV", KOM(94) 435 
endelig udg. af 28. oktober 1994. 
16 
Desuden - og da det er meningen, at dette kapitel skal behandle infrastrukturer i bred 
forstand - ville det også have været nyttigt allerede nu at tage virkningerne af 
energiomkostningerne og virkeliggørelsen af det indre energimarked på SMV med i 
betragtning, i tråd med en tidligere bemærkning fremsat af Kommissionen^1. Det forholder 
sig faktisk sådan, at rimelig adgang til energi til lavest mulig pris og på de mest fordelagtige 
betingelser, nemlig ved at sikre sikkerhed i forsyningen og garantere en bæredygtig, ikke-
inflatorisk vækst, samtidig med at miljøet beskyttes, anses for at være en af de faktorer, der 
afgør, om den samlede konkurrenceevne i den europæiske økonomi og især SMV's 
økonomi kan styrkes. 
Det er godt nok relevant at undersøge effekten af de nye infrastrukturer efter 
infrastrukturtype, men de indhøstede resultater er ikke tilstrækkeligt bearbejdet, specielt 
hvad angår veje og jernbaneinfrastrukturer. Det er f.eks. ikke særlig interessant at vide hvor 
mange kilometer motorvej, der blev bygget i Spanien og Portugal i perioden 1986-1992, og 
den foreslåede analyse på jernbaneinfrastrukturområdet er for begrænset til at give fuld 
oplysning om virkningerne for Europa af gennemførelsen af et net for højhastighedstog eller 
af udviklingen af et kombineret jernbane/vej-transportsystem. Dog er behandlingen af 
telekommunikationsområdet bedre, og det kunne have tjent som model, både hvad angår 
indhold og form. 
Med hensyn til de spørgsmål, som realiseringen af nye infrastrukturer rejser, kan 
Kommissionen fuldt ud tilslutte sig Observationscentrets konklusioner. Bygningen af nye 
infrastrukturer kan ikke i sig selv løse mætnings-- og forureningsproblemer. Alene en 
langsigtet indfaldsvinkel, der tager højde for den sociale nytteværdi for hver 
infrastrukturtype, kan vise sig nyttig. Som årsberetningen understreger, er gode 
infrastrukturer nødvendige, men ikke tilstrækkelige til at have positive følgevirkninger for 
økonomien. Det ville imidlertid have været ønskeligt., om Observationscentret havde draget 
nogle mere operationelle konklusioner, med hensyn til hvilken infrastrukturtype man skulle 
give førsteprioritet, og hvilke fordele de nye infrastrukturer burde give SMV. 
Endelig glæder Kommissionen sig over, at de immaterielle infrastrukturer er behandlet i 
årsberetningen, og den deler i høj grad Observationscentrets ønske om at afstikke liberale 
rammer for informationssamfundet og at sikre udbredelsen af de nye teknologier til SMV. 
Årsberetningen nævner de problemer, SMV har med hensyn til adgangen til 
informationssamfundet, og opregner med rette de fordele, som informationssamfundet 
kunne tilbyde SMV. I den forbindelse er de tre identificerede områder relevante 
(uddannelse, distancearbejde og indgåelse af entreprisekontrakter), og dette kapitel bringer 
en nyttig oversigt over de spørgsmål, som bygningen af infrastrukturer rejser i Europa. 
Kommissionen beklager dog, at der ikke i tilstrækkelig grad er lagt vægt på risikoen for 
regionale forskelle, som kan opstå i den forbindelse, især i forbindelse med udviklingen af 
nye teknologier. Selv om analysen således oftest er korrekt, er den i visse henseender for 
generel og tager ikke tilstrækkeligt hensyn til SMV's særlige karakteristika. 
21 Se KOM (94) 352 endelig udg. af 7.9.1994, s. 6. 
17 
11. Teknologi og innovation 
Kommissionen anerkender kvaliteten af den analyse, der er gennemført i årsberetningen, for 
så vidt angår kapitlet vedrørende teknologi og innovation. Dokumentationen for, at en 
meget høj andel af innovationer kan tilskrives SMV, er afgjort et af de mest fremtrædende 
elementer i analysen. Kapitlet viser ikke desto mindre begrænsningerne ved de kvantitative 
informationer, der er anvendt af Observationscentret, da de indhøstede statistiske data kun 
indeholder meget delvise nøgletal for SMV's situation i de enkelte lande og kun giver ringe 
muligheder for egentlige sammenligninger og overordnede konklusioner. 
Således ville det have været ønskeligt at have flere statistiske oplysninger om de små 
teknologibaserede virksomheders økonomiske betydning over en periode. Det nævnes, at 
disse virksomheder spiller en betydningsfuld rolle i den generelle innovationsproces i de 
største lande i Unionen, men der siges ikke ret meget om deres udviklingsmønster i mindre 
avancerede lande, eller om man kan forvente, at de kommer til at spille en voksende rolle i 
de respektive økonomier. 
Med hensyn til SMV's finansiering af innovation ville det have været hensigtsmæssigt at se 
mere detaljeret på de interne ressourcers karakteristika og betydning, idet disse ressourcer 
normalt er den vigtigste kilde til innovation. Samtidig ville det have været interessant med 
en analyse af betydningen af et samarbejde med andre virksomheder eller universiteter som 
en særlig vigtig faktor for innovationen hos SMV. 
Endelig siges deltagelse i europæiske FTU-programmer at blive mere og mere populær 
blandt SMV. Hvis man imidlertid ser på antallet af SMV-deltagere i det tredje 
rammeprogram, viser det sig, at det kun er et lille mindretal af SMV, der deltager, og 
disse virksomheder har normalt en høj forskningskapacitet. Fællesskabets FTU-
programmer baserer udvælgelsen af ansøgere på stærkt konkurrenceprægede kriterier 
som f.eks. projektets teknologiske fortrin og innovative karakter. Anvendelsen af disse 
kriterier vil uundgåeligt tilsidesætte virksomheder, der selv kun besidder lidt eller ingen 
forskningskapacitet. CRAFT-programmet blev indført som et svar på mere traditionelle 
virksomheders behov, da det tillod grupper af SMV at udlicitere deres forskningsbehov 
i forbindelse med et specifikt projekt. Indførelsen af dette SMV-specifikke projekt i 
Brite-Euram (1991-1994) programmet førte til en tredobling af antallet af SMV, der 
deltager i dette program, og de fleste af disse nye deltagere tilhørte de traditionelle 
sektorer. Derfor er man nu begyndt af anvende denne type projekter i andre 
programmer. Der burde have været en klarere skelnen mellem de traditionelle projekter 
og de ekspanderende programmer af CRAFT-typen. 
18 
12. Uddannelse og iværksætterevne 
Dette kapitel i årsberetningen tager sigte på at give et generelt billede af den nuværende 
situation på uddannelsesområdet og foretager en tentativ vurdering af uddannelsens 
betydning og begrænsninger med hensyn til at fremme virksomhedsopstarter. Omend 
værdifuldt i sig selv, eftersom det er første gang, at Observationscentret eksplicit behandler 
disse spørgsmål, kan kapitlet siges at udgøre en rimelig og redelig oversigt over tilgængelige 
forsknings- og undersøgelsesresultater, og kun med ringe egen værditilvækst med hensyn til 
muligheden for at identificere mulige specifikke træk ved en iværksætterbaseret uddannelse i 
modsætning til en almenuddannelse. 
Som det er anført i årsberetningen, er de konstaterede forskelle mellem medlemsstaterne 
med hensyn til befolkningens uddannelsesniveau og antallet af elever og studerende mindre 
nu end tidligere og hovedsagelig begrænset til universitetsniveauet. Kommissionen glæder 
sig over denne generelle oplysning, som klart viser, at der er gjort et stort fremskridt i 
retning af en bedre uddannet arbejdsstyrke, som i sig selv er bedre i stand til at tilpasse sig 
hastigheden i den teknologiske udvikling og behovet for et stadig mere fleksibelt 
arbejdsmarked; Kommissionen ønsker dog ikke desto mindre at påpege, at en seriøs analyse 
af uddannelse og iværksætterevne også bør inddrage en lang række sociale og kulturelle 
faktorer, som indvirker dels på de forskellige medlemsstaters relative situation, dels på den 
retning udviklingen tager på dette område^. 
Det fremgår dog af beretningen, at i alle lande, for hvilke der foreligger oplysninger, har 
iværksættere og virksomhedsstartere en højere uddannelse end gennemsnittet i 
arbejdsstyrken. Desuden er der en tydelig sammenhæng mellem iværksætternes 
uddannelsesniveau og virksomhedens vækst samt sandsynligheden for, at den kommer til at 
eksportere. De fleste iværksættere har imidlertid ikke nogen specifik uddannelse i 
iværkssætterteknik. Kommissionen er helt enig med Observationscentret i, at man i højere 
grad bør tilskynde til udvikling af iværksætterevne gennem det teoretiske og faglige 
uddannelsessystem, på områder som f.eks. en flerfaglig indfaldsvinkel, personlige 
færdigheder og uddannelse af lærere. En bedre og større udveksling af information og 
erfaringer omkring de mange pilotprojekter, der allerede er i gang i medlemsstaterne - f.eks. 
de projekter, der er nævnt i dette kapitel - ville være et skridt i den rigtige retning. 
13. Det juridiske miljø 
Dette kapitel i årsberetningen udgør i vid udstrækning en statistisk oversigt over juridiske 
virksomhedsformer, og over hvilken betydning den juridiske form har med hensyn til risiko, 
ansvar, kapitalbehov og administrative formaliteter. Der er også en klar forbindelse til 
spørgsmål såsom overførsel eller overdragelse af virksomheder, hvad enten det foregår ved 
arv eller salg. 
22 Supplerende data fra Eurostat viser f.eks., at antallet af elever og studerende på undervisningstrinnene 
for 15-24-årige er bemærkelsesværdig lavt i Det Forenede Kongerige og Irland, sandsynligvis svarende 
til en tidlig indtræden på arbejdsmarkedet, og at viden om EDB samt efter- og videreuddannelse er 
mindst udbredt i de sydlige lande (Grækenland, Italien, Portugal og Spanien) og mest i små, centrale 
lande som Danmark og Nederlandene. 
19 
Som det anføres i konklusionen, kan man ikke tale om gode eller dårlige juridiske 
virksomhedsformer, men iværksætteren bør have mulighed for at vælge den juridiske form, 
der passer bedst til netop hans forretningsvirksomhed og hans personlige forhold23. I den 
henseende giver årsberetningen en god oversigt over forholdene, idet den samtidig 
understreger, at visse medlemsstater i det mindste bør finde en bedre balance mellem 
aspekter som f.eks. kapitalbehov og ansvar. Skatteniveauet - hvad enten der er tale om 
indkomst- eller selskabsskat - spiller også en rolle i denne forbindelse. 
En større politisk konklusion, som kunne udledes af denne undersøgelse, kunne være, at 
Kommissionen bør fortsætte med at tilskynde medlemsstaterne til at se på strukturen i deres 
selskabslovgivning for bedre at kunne imødekomme de iværksættere, der ønsker at starte en 
virksomhed. Kommissionen burde også se på muligheden for at udvide EØFG-konceptet 
ved at reducere eller forenkle betingelserne i forbindelse med etableringen af en EØFG 
(europæisk økonomisk firmagruppe), samt fjerne hindringerne for de aktiviteter, sådanne 
grupper kunne iværksætte. Dette ville også være i overensstemmelse med en af 
henstillingerne i Molitor-gruppens rapport. 
På standardiseringsområdet bekræfter årsberetningen Kommissionens tidligere opfattelse af, 
at SMV føler sig sat uden for standardiseringsarbejdet, og at SMV ikke bliver tilstrækkeligt 
informeret om, hvad der sker. Der ligger muligvis en vis sandhed gemt i antydningen om, at 
standarder kan anvendes af store virksomheder med det sigte at begrænse konkurrencen. 
Kommissionen tilslutter sig derfor tanken om, at SMV i højere grad bliver inddraget i 
udarbejdelsen afstandarder, og at standardiseringsorganer, som f.eks. CEN og CENELEC, 
tager større hensyn til deres synspunkter. 
Det korte afsnit om kvalitetssikring for europæiske SMV svarer også til Kommissionens 
tidligere opfattelse. Der findes en række forhold, såsom kvalitetssikring og certificering, 
krav om øko-audit og øko-mærkning, som ikke er obligatoriske, men som bliver det, i det 
øjeblik hvor der enten stilles krav herom, eller SMV føler behov herfor af 
konkurrencemæssige grunde. Det betyder, at der er behov for at kvalitetssikrings- og 
certificeringsprocesserne bliver brugervenlige og ikke for kostbare for SMV. Som 
årsberetningen klart viser, er omkostningerne ved en ISO 9000-certificering pr. ansat højere 
for SMV end for store selskaber. 
14. Administrative byrder 
På baggrund af den interesse, der i øjeblikket udvises for at forbedre og forenkle 
erhvervsmiljøet, især for SMV, kommer denne temaorienterede undersøgelse særdeles 
belejligt. Det er sandsynligvis første gang, at der er gjort et seriøst forsøg på at opstille en 
aktuel oversigt over, hvilke administrative byrder, der pålægges erhvervslivet i Europa og at 
foretage et skøn over, hvilken indvirkning dette har på virksomhederne. 
2^ Som man kunne forvente, anføres det i årsberetningen, at enkeltmandsvirksomheder og partnerskaber 
indebærer betydelige relative fordele i de første stadier af virksomhedens livscyklus (opstart og 
udvikling i startfasen), og at en model mt-d begrænset ansvar (enten privat eller offentlig) er mere 
hensigtsmæssig i forbindelse med udvikling i en senere fase eller overdragelse. 
20 
Resultatet af dette skøn, som viser at de forpligtelser, der følger af erhvervsaktiviteten, 
faktisk tegnede sig for mellem 60-70% af samtlige administrative byrder, bekræfter 
Kommissionens opfattelse af, hvori virksomhedernes hovedproblemer består, navnlig hvad 
angår nyopstartede virksomheder og små virksomheder. Problemer med at forstå 
skattereglerne, både når det gælder selskabsskat og indkomstskat, samt reglerne vedrørende 
social sikring og andre forpligtelser i forbindelse med ansatte er klart en tung byrde. 
Det er godt at se, at årsberetningen også anfører, at nøglen til en lettelse af de administrative 
byrder både ligger hos de enkelte medlemsstater og de europæiske institutioner. Dette er et 
aspekt, der i stigende grad erkendes i andre rapporter, og som er blevet understreget af 
Molitor-gruppen. De seneste undersøgelser viser da også klart, at national lovgivning er en 
væsentlig kilde til administrative byrder, især på skatteområdet og med hensyn til 
socialsikringsbidrag. 
Det er også interessant at se, at årsberetningen oplyser, at efter erhvervsledernes opfattelse 
er hovedårsagen til det administrative besvær det forhold, at de skemaer, der skal udfyldes, 
er alt for komplicerede, og at der er for mange af dem. Dette problem, som allerede blev 
taget op som et tema på det nylig afholdte forum i Paris (19.-20. juni 1995) om forbedring 
og forenkling af erhvervsmiljøet, især for nyoprettede virksomheder, vil forsat kræve 
Kommissionens særlige opmærksomhed. 
Årsberetningen forsøger også som den første at foretage et samlet skøn over 
omkostningerne ved de administrative byrder for erhvervslivet i Europa. Skønnet på mellem 
180 og 230 mia. ECU, svarende til mellem 3 og 4% af BNP, begrunder i høj grad 
Fællesskabets indsats, og i særdeleshed det som Kommissionen slår til lyd for i det 
integrerede program til fordel for SMV og håndværksfagene. Det er måske ikke 
overraskende at konstatere på grundlag af tallene, at de samlede omkostninger ved de 
administrative byrder for den enkelte virksomhed er højere for store virksomheder end for 
små, og at omkostningerne pr. ansat er højere blandt små virksomheder. Dette er en 
yderligere begrundelse - hvis en sådan ellers er nødvendig - for at fokusere på SMVs særlige 
problemer. 
Endelig anfører årsberetningen, at på europæisk plan vil de vigtigste tiltag med henblik på at 
mindske de administrative byrder bestå i at forbedre information og rådgivning, at tage 
initiativ til en fornyelse og/eller en forenkling af den eksisterende lovgivning og at sikre, at 
man altid gør sig klart, hvilke eventuelle følger nye love har for erhvervslivet. 
Årsberetningen gør endvidere opmærksom på de store indbyrdes forskelle, der er mellem 
medlemsstaterne, med hensyn til hvor langt disse er nået på dette område. Dette er igen en 
yderligere grund til, at Kommissionen bør videreføre sit arbejde inden for de rammer, der er 
afstukket i det integrerede program, og især slå til lyd for udveksling af den bedst mulige 
praksis mellem medlemsstaterne gennem samordnede aktioner. 
21 
15. Erhvervsservice 
Kommissionen glæder sig over, at årsberetningen også indeholder en temaorienteret 
undersøgelse vedrørende erhvervsservice, specielt da undersøgelsen viser en klar forståelse 
for emnet og de forskellige spørgsmål på dette område. Generelt kan man korrekt definere 
erhvervsserviceydelser som tjenesteydelser, hvis output hovedsagelig købes af 
virksomheder. De omfatter således egentlige erhvervsydelser (rådgivning, reklame, 
ingeniørarbejder og software), samt tjenesteydelser inden for finansiering, forsikring og fast 
ejendom, svarende til NACE-undergrupperne 81-85 og 70 vedrørende økonomiske 
aktiviteter, og anses for at være af allerstørste betydning for SMV både på udbuds- og 
efterspørgselssiden. 
Dog må man sige, at nytteværdien af denne definition og af den efterfølgende analyse 
begrænses, ved at man ikke henregner transport og kommunikation - nemlig de såkaldte 
distributionsserviceydelser -under erhvervsservice. En alternativ anvendelse af den ovenfor 
anførte definition kunne imidlertid baseres på en opdeling af input-/outputtallene i fire 
elementer på grundlag af to kriterier: nemlig hvorvidt outputtet går til andre virksomheder 
eller til slutbrugere, og hvorvidt inputtet hovedsagelig stammer fra virksomhedens egne 
ressourcer eller fra køb fra andre virksomheder. 
Sektorer, der gennemsnitlig køber mindre end øvrige økonomiske aktører fra andre 
virksomheder, men gennemsnitlig sælger mere af deres output til andre virksomheder, vil da 
blive betragtet som primære inputsektorer. Disse sektorer omfatter i dag i Europa alle 
erhvervsserviceydelser og kun erhvervsserviceydelser. Outputtet anvendes af alle de 
økonomiske sektorer, og således ikke specielt af en eller flere bestemte sektorer, og dette 
viser deres strategiske rolle i den moderne økonomi. Sektorer, der både køber mere end 
gennemsnittet fra og sælger mere end gennemsnittet til andre virksomheder, kunne blive 
betragtet som fremstillingsvirksomheder i mellemleddet. De omfatter traditionelt primære 
sektorer såsom landbrug og energi, hvor værditilvæksten nu hidrører fra forarbejdning og 
forædling snarere end fra produktion af afgrøder og udvindingsindustri, på linje med 
udbydere af kapitalgoder og anlægsaktiver som f.eks. kontormaskiner samt producenter af 
transportudstyr. De to sidstnævnte kategorier tilhører sektorer, som gennemsnitlig sælger 
mere til slutbrugere end øvrige økonomiske aktører. Afhængig af om sektorerne 
gennemsnitlig køber mere eller mindre end øvrige økonomiske aktører, kunne deres aktivitet 
betegnes som fremstilling af slutprodukter eller erlæggelse af slutydelser. Det, at 
tjenesteydelser optræder enten i begyndelsen eller i slutningen af den økonomiske proces, 
viser klart, at der bør anlægges en forskellig indfaldsvinkel i overensstemmelse hermed, og 
at ethvert politisk tiltag bør være afpasset efter denne forskel. 
22 
Dette kapitel identificerer også korrekt subsektoren for erhvervsservice, som - i mangel af 
en bedre term - normalt betegnes "forretningsservice"24. Imidlertid defineres også indholdet 
af denne subsektor for snævert. Ud over den såkaldte avancerede tertiære branche for faglig 
og teknologisk service findes der en lang række andre mere almindelige aktiviteter såsom 
kontorrengøring, vikarbureauvirksomhed og vagtservice. De aktiviteter har alle ydet et 
væsentligt bidrag til udviklingen inden for forretningsydelser, som er den næststørste 
markedssektor i europæisk økonomi efter engroshandel og detailhandel. 
Ifølge Observationscentret skyldes den relativt ringe efterspørgsel efter erhvervsservice fra 
SMV's side hovedsagelig SMV's problemer med at identificere deres behov på området 
samt deres manglende viden om hvilke tjenesteydelser, der findes på markedet, men disse 
problemer kan afhjælpes gennem en uddannelses- og oplysningsindsats over for SMV's 
medarbejdere samt gennem foranstaltninger, der tilskynder til at gøre brug af 
tjenesteydelser. Dette bekræfter det fornuftige i aktioner såsom "Euromanagement", der 
tager sigte på at uddanne topfolk og ledere i SMV-sektoren, samt f.eks. visse 
underforanstaltninger under det portugisiske program PEDIP, hvor det kræves af 
ansøgerne, at de anvender godkendte serviceudbydere i forbindelse med udarbejdelsen af 
ansøgningen. 
En anden grund, til at SMV i så ringe grad benytter sig af erhvervsservice, er den, at 
omkostningerne herved ofte anses for at være for høje, i forhold til de begrænsede 
finansielle midler de små virksomheder råder over. I dette tilfælde forekommer 
foranstaltninger som f.eks. skattefradrag eller tilskud i forbindelse med anvendelse af 
tjenesteydelser, som praktiseres i visse medlemsstater, bl.a. i Frankrig og Italien, egnede 
midler, og det ville være formålstjenligt at fremme udbredelsen af sådanne foranstaltninger 
til andre medlemsstater^. 
I øvrigt er det især SMV - herunder navnlig mikrovirksomheder - som udbyder 
erhvervsservice. I de senere år er der specielt sket en kraftig stigning i beskæftigelsen i 
sektorer præget af et stort antal udbydere af erhvervsservice. Denne kraftige stigning, som 
burde blive yderligere understøttet ved iværksættelsen af det indre marked, gør disse 
sektorer særlig betydningsfulde ud fra en beskæftigelsesmæssig betragtning, og gør det 
særlig vigtigt at fremme udviklingen i beskæftigelsen i SMV-servicesektoren, således som 
det anbefales i hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse, dels gennem en 
forbedring af produktiviteten på erhvervsserviceområdet, dels gennem initiativer som f.eks. 
Virksomheds- og Innovationscentrene, som tager sigte på at fremme oprettelsen og 
udviklingen af innovative virksomheder, derved at man stiller en komplet pakke af 
tjenesteydelser til rådighed for disse. 
24 Erhvervs- og forretningsservice er reelt synonyme begreber i denne sammenhæng, men førstnævnte 
term anvendes i en bred og den sidstnævnte i en snæver betydning. 
2^ Ud over det i dette kapitel rejste problem med prisen er det undertiden således, at eksterne 
tjenesteydelser ofte kun kan erlægges i et omfang, der overstiger de mindste virksomheders behov. På 
samme måde er det muligt at mindre virksomheder bedre vil kunne udnytte de tjenester, der tilbydes af 
deres egne organisationer frem for dem, der tilbydes på sektorniveau, f.eks. i lande med offentlige 
advokatkontorer, som virksomhederne er foipligtet til at bidrage til. 
23 
Når man ser på væksten inden for erhvervsservice og udviklingen i produktiviteten, bør man 
imidlertid tage hensyn til, at nationalregnskaberne egner sig særdeles dårligt som kilde til 
statistiske data. Der findes ingen passende målemetode for det fysiske output af 
tjenesteydelser; derfor anvendes arbejdskraftinput ofte som erstatning for output. I praksis 
medfører dette, at arbejdskraftproduktiviteten bliver lig nul, hvilket giver en kraftig 
forvridning af tjenesteydelsernes vækstpotentiale, idet værdien af denne vil have en tendens 
til at stige hurtigere end for økonomien som helhed af kvalitative grunde, som er nævnt i 
årsberetningen, og som følge af tjenesteydelsernes højere arbejdskraftintensive karakter. 
Endvidere forbliver spørgsmålet, om hvorvidt og i hvilken udstrækning udviklingen inden 
for erhvervsservice giver nye vækstmuligheder for europæiske SMV enten i kraft af SMV's 
rolle som udbydere af sådanne ydelser eller gennem en forbedring af deres situation på 
hjemmemarkedet og de internationale markeder, i vid udstrækning ubesvaret, da den 
overdrevent kvantitativt orienterede analyse af nøgletallene på serviceområdet stadig skjuler 
disse mere grundlæggende problemer. I erkendelse af behovet for at løse disse 
grundlæggende problemer har Fællesskabet allerede vedtaget et omfattende program for 
udvikling af fællesskabsstatistikker over tjenesteydelser2^, som skulle gøre det muligt at øge 
mængden af sammenlignelige og mere anvendelige data i den nærmeste fremtid. 
16. Håndværksfagene 
Årsberetningen nævner med rette de store forskelle, der er med hensyn til definitionen på 
håndværksfagene medlemsstaterne imellem. Derfor tilføjer Kommissionen normalt "små 
virksomheder", når den omtaler håndværksfagene, for trods forskelle på det organisatoriske 
og lovgivningsmæssige plan har håndværksfagene og de små virksomheder mange fælles 
træk. Håndværksfagenes organisationsstruktur er ofte resultatet af en lang udvikling, og 
håndværkerne identificerer sig med deres nationale struktur, som de ikke ønsker ændret. 
Det indre marked giver ikke anledning til en harmonisering af definitionerne. 
Af den grund har Kommissionen altid anført, at den ikke har til hensigt at foreslå en 
harmonisering af definitionerne på håndværksfagene. Det er ganske vist vanskeligt at opnå 
sammenhængende statistiske oplysninger om håndværksfagene i betragtning af de talrige 
eksempler på forskelle med hensyn til antallet af fag, sektorens økonomiske vægt, 
virksomhedernes størrelse, organisationsstrukturen eller lærlingenes, svendenes og 
mestrenes faglige uddannelse. Dog kan Kommissionen ikke godkende Observationscentrets 
forslag - som fremsat i årsberetningen - om en harmonisering af definitionerne på 
håndværksfagene for at løse statistiske problemer. Derimod er Kommissionen parat til at 
støtte en indsats på det statistiske område i tæt samarbejde med Eurostat for at få forbedre 
kvaliteten af de eksisterende statistikker og samtidig reduceret risikoen for en ublu stigning i 
virksomhedernes omkostninger i forbindelse med opfyldelsen af eventuelle krav. 
Hvad angår resultaterne af den anden europæiske konference om små virksomheder inden 
for industri- og håndværk, som blev afholdt i Berlin den 26. og 27. september 1994, vil 
Kommissionen fremlægge en kortfattet rapport om resultaterne og om opfølgningen på 
konklusionerne, samt om hvilke initiativer man vil anbefale medlemsstaterne. 
26 Rådets afgørelse 92/326/EØF af 18. juni 1992. 
24 
17. "SME Internal Market Monitor" 
Idet det udvider den analyse, der er gennemført i tidligere årsberetninger, fokuserer dette 
kapitel på sammenhængen mellem tre elementer, nemlig SMV-resultaterne, SMV-
dynamikken og erhvervsmiljøet i lyset af gennemførelsen af det indre marked. Da den 
faktiske og skønnede udvikling i disse variabler vedrører perioden 1988-1994, har 
Observationscentret endvidere fundet det hensigtsmæssigt at skelne mellem to forskellige 
landegrupper (EUR-12 og EFTA-4), afhængig af om de var medlemmer af Unionen eller ej i 
nævnte periode. 
I det store og hele viser oplysningerne i årsberetningen klart, at den seneste udvikling i den 
generelle økonomiske situation og de fremskridt, der er sket i reel og nominel konvergens 
på det makroøkonomiske plan2^, også har fundet sted på virksomhedsplanet. Der er nemlig 
ikke blot sket det, at SMV klarede sig forholdsvis godt i EUR-12, idet erhvervsmiljøet uden 
tvivl undergik en udvikling i retning af en højere grad af kohærens^**, på det aggregerede 
plan er konvergensen specielt synlig inden for skatte- og valutapolitikken, inden for 
teknologi og innovation, kapital og finansiering, arbejdsmarked samt med hensyn til 
makroøkonomisk styrke og tilstedeværelsen på de internationale markeder, medens kun tre 
af de individuelle variabler, som Observationscentret har medregnet, udviste en signifikant 
divergens i samme periode på sektorplan. Desuden lader det også til, at erhvervsmiljøet i 
EFTA-4 i stigende grad tilpasser sig det fremherskende erhvervsmiljø i Unionen på 
hovedparten af disse områder, idet den eneste undtagelsp er kapital- og 
finansieringsområdet, hvor det lader til, at der er sket en relativt ugunstig udvikling i 
dannelsen af anlægskapital og i adgangen til venturekapital. 
Trods denne generelle tendens lader det til, at der er indtruffet en vis divergens i 
arbejdsmarkedspolitikkerne (samtidig med en vis afvigelse hos EFTA-4 i forhold til EUR-12 
til trods for en konstateret tendens i retning af konvergens med hensyn til 
beskæftigelsesforanstaltninger målt i antal jobafløsninger i opstartspolitikken), erhvervslivets 
byrder (navnlig lovgivningsmæssige) og industrielle relationer (især inden for reguleringen 
af arbejdsmarkedet, som i øvrigt efter Observationscentrets vurdering ikke i væsentlig grad 
påvirkede SMV's situation). Selv om det skal bemærkes, at disse områder netop er de tre, 
hvor man i 1988 konstaterede den største kohærens, og således også gav mulighed for en 
højere grad af i frihed i de nationale politikker, synes dette resultat at understrege 
betydningen af at skænke de særlige træk ved de forskellige medlemsstaters 
arbejdsmarkeds- og retssystem en særlig opmærksomhed, således som det er understreget i 
tidligere afsnit, når der skal foretages en vurdering af erhvervsmiljøets indvirkning på SMV's 
situation. 
27 Se f.eks. "den økonomiske årsberetning for 1995", KOM(94) 615 endelig udg. af 13. december 1994. 
28 Ligesom i årsberetningen har konvergensbegrebet (eller divergensbegrebet) her en dynamisk karakter, 
og svarer til en bevægelse henimod en øget (eller mindsket) kohærens, der betragtes som det statistiske 
modstykke. 
25 
Som man kunne forvente, gør en nærmere undersøgelse af de forskellige landeopstillinger 
foretaget af Observationscentret det for det meste muligt at identificere bestemte grupper at 
lande og dermed at se på generelle ligheder og forskelle mellem dem. Dette er allermest 
tydeligt med hensyn til erhvervslivets byrder, hvor der klart aftegner sig fire mønstre29. I 
betragtning af at det blev konstateret, at divergensen imellem arbejdsmarkedspolitikkerne i 
det store og hele var en følge af en generel tendens i retning af større offentlige udgifter til 
en aktiv arbejdsmarkedspolitik, og at den sandsynligvis kan forklares ved en lignende 
tendens i arbejdsmarkedernes dobbelte natur, er Kommissionen af den opfattelse, at 
årsberetningens konklusioner i høj grad understreger vigtigheden af, at Kommissionen 
fortsætter sin egen indsats for en yderligere forenkling af erhvervsmiljøet (på det 
administrative område), nemlig gennem aktioner, der er samordnet med medlemsstaterne, 
således som det anbefales i det integrerede program. 
Med hensyn til SMV's resultater - og bortset fra at Observationscentret har konstateret en 
vis grad af divergens, der tilsyneladende skyldes fa, enkeltstående, afvigende tilfælde -
anføres det i årsberetningen, at nylige forbedringer med hensyn til rentabilitet og skabelse af 
værditilvækst kun i begrænset udstrækning blev modsvaret af en beskæftigelsesvækst. 
Medens en generel forbedring i virksomhedernes selvfinansierende kapacitet bestemt må 
hilses velkommen, især da den afgjort kan være fremmende for fremtidige investeringer, 
viser andre undersøgelser også, at erhvervslivets investeringslyst stadig påvirkes negativt at 
inflatoriske forventninger, renteforskelle og uro på valutamarkederne. På den baggrund vil 
fremme af udviklingen af et stabilt makroøkonomisk miljø gennem en sund 
makroøkonomisk politik helt bestemt være en af de vigtigste enkeltfaktorer med hensyn 
stimulering af erhvervslivet, fremme af virksomhedsopstarter samt forbedring af 
beskæftigelsen og af SMV's konkurrenceevne. Og på dette område ville politikker, der i 
højere grad tager sigte på de små virksomheder, være specielt velegnet til at opfylde disse 
målsætninger, da Observationscentret har fundet, at det snarere er strukturen end størrelsen 
af de offentlige udgifter, som spiller en rolle som positive eller negative faktorer for SMV's 
resultater* 0. 
Endelig kan Kommissionen kun hilse årsberetningens samlede konklusioner særdeles 
velkommen. Generelt har Observationscentret konstateret, at erhvervsmiljøet har undergået 
en positiv udvikling i de sidste seks år, at konvergens i erhvervsmiljøet har bidraget til 
SMV's resultater, og - vel at mærke - at gennemførelsen af det indre marked synes at have 
en positiv indflydelse på såvel erhvervsmiljøet som SMV's resultater. 
2^ Nemlig finansielle og lovgivningsmæssige byrder i Østrig, Belgien og Tyskland, som er højere end 
gennemsnittet; højere lovgivningsmæssige og lavere finansielle byrder i Frankrig, Danmark, 
Luxembourg og Nederlandene; højere finansielle og lavere lovgivningsmæssige byrder i Grækenland, 
Italien, Irland, Portugal og Spanien; og endelig lavere lovgivningsmæssige og finansielle byrder i 
Finland, Norge, Sverige og Det Forenede Kongerige. 
30 Således betragtes i årsberetningen skatte- og socialpolitikken samt F&U-indsatsen som bestanddele af 
virksomhedsmiljøet, der er blevet forringet i perioden 1988-1994, når man skal vurdere situationen på 
grundlag af SMV's resultater. 
26 
Naturligvis bør disse konklusioner behandles med en vis forsigtighed, da det stadig er alt for 
tidligt at evaluere den fulde indvirkning af det indre marked på SMV. Specielt efterhånden 
som længere tidsrækker med data gradvis bliver tilgængelige, og virkningerne fremtræder 
tydeligere på baggrund af den længere tid, der vil være forløbet siden det indre markeds 
officielle ikrafttræden, vil Observationscentret helt sikkert blive opfordret til at videreføre og 
forbedre sin analyse. Siden det indre marked blev lanceret som et bemyndigelsesprogram, 
der skulle åbne op for nye muligheder for selskaber, der tidligere kun opererede på en enkelt 
medlemsstats marked, ved at tilbyde dem en mulighed for vækst, er det imidlertid glædeligt 
at konstatere, at - så vidt det er muligt at skønne på det foreliggende grundlag - det indre 
marked indfrier de forventninger, der var stillet til det. Kommissionen agter gennem en 
styrkelse af koordineringen af sine egne aktiviteter med dem, der gennemføres af 
medlemsstaterne, erhvervslivet og de formidlere, der har til opgave at bistå virksomhederne 
og understøtte udviklingen og tilpasningen af SMV- og håndværkssektoren, fortsat at gøre 
sit yderste for at sikre, at disse målsætninger opfyldes på den bedst mulige måde. 
18. Politiske spørgsmål 
Årsberetningen indeholder en række henstillinger om politiske tiltag til fordel for SMV. 
Disse henstillinger er i første række henvendt til de europæiske institutioner, selv om de 
også i vid udstrækning har gyldighed på det nationale og regionale plan. 
Kommissionen deler synspunktet om, at politikkerne til fordel for SMV bør afpasses bedre 
efter de grundlæggende ændringer, der sker i den sammenhæng, i hvilken SMV opererer i 
Den Europæiske Union. Blandt disse tendenser henviser årsberetningen med rette til 
globaliseringen af markederne, både på europaeisk plan og på verdensplan, til udviklingen 
hen imod et informationssamfund og til udfordringer, som hvidbogen om vækst, 
konkurrenceevne og beskæftigelse stiller SMV overfor. 
Sådanne grundlæggende ændringer har allerede faet Den Europæiske Union til at styrke sine 
politikker til fordel for SMV, bl.a. på følgende områder, som nævnes i årsberetningen: 
- stabile makroøkonomiske rammer; 
- et åbent og konkurrencepræget miljø; 
- et net af infrastrukturer, transportsystemer, telekommunikationsfaciliteter og 
informationsteknologier; 
- en styrkelse af virksomhedernes konkurrenceevne; 
- et gunstigt erhvervsmiljø; 
- støtteforanstaltninger til virksomhederne. 
Stabile makroøkonomiske rammer 
Det anføres i årsberetningen, at den mest effektive foranstaltning, som regeringerne kan 
træffe til fordel for SMV, består i at forbedre de makroøkonomiske rammer, inden for 
hvilke virksomhederne opererer. 
27 
Kommissionen er på dette område fremkommet med en række henstillinger i hvidbogen om 
vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse. Kommissionen har heri understreget, at det 
fortsatte arbejde med gennemførelsen af ØMU'en er af central betydning for at skabe stabile 
makroøkonomiske rammer for erhvervslivet. 
Et åbent og konkurrencepræget miljø 
Årsberetningen bekræfter, at Den Europæiske Unions indsats for at udvide markederne for 
virksomhederne både på unionsplan og udadtil (EØS og WTO) i vid udstrækning er 
kommet SMV til gode trods visse omkostninger i forbindelse med tilpasningen. SMV har 
hurtigt øget deres eksportandel og har oplevet større konkurrence på hjemmemarkederne. 
Kommissionen vil fortsat overvåge, at det indre marked fungerer korrekt, især i forhold til 
SMV, og vil fortsat bestræbe sig for at fremme eksporten til tredjelande. 
De offentlige myndigheder har ligeledes til opgave at undgå konkurrenceforvridning på 
markederne. Kommissionen har også selv et ansvar på dette område, såvel på unionsplan 
(konkurrencepolitikken på erhvervsområdet og kontrollen med statsstøtte) som over for 
tredjelande (handelspolitik). 
I sine årlige beretninger om konkurrencepolitikken har Kommissionen fremhævet den 
supplerende og uundværlige rolle, som konkurrencepolitikken spiller i forbindelse med 
globaliseringen af handelen, hensynet til væksten, konkurrenceevnen og beskæftigelsen^ 1. 
Som det understreges i årsberetningen, er det i denne forbindelse absolut nødvendigt at tage 
hensyn til de særlige forhold omkring SMV. Kommissionen har i øvrigt afpasset 
konkurrencepolitikken og kontrollen med statsstøtte efter virksomhedernes størrelse-*2. Det 
drejer sig bl.a. om at gøre det muligt for SMV at samarbejde indbyrdes og at indgå 
partnerskaber med store virksomheder for at sikre SMV's overlevelse i forbindelse med en 
voksende internationalisering, samtidig med at man undgår aftaler og fremgangsmåder, der 
hæmmer markedernes gode funktion. 
Et net af infrastrukturer, transportsystemer, telekommunikationsfaciliteter og 
informationsteknologier 
Observationscentret opfordrer i årsberetningen de offentlige myndigheder til at tilbyde 
virksomhederne passende infrastruktur-, telekommunikations- og transportnet og navnlig til 
at lette SMV's adgang til disse. 
De europæiske institutioner vil videreføre deres aktioner på dette område, bl.a. gennem 
interventioner fra EIB og strukturfondenes side og gennem udviklingen af de 
transeuropæiske net og af informationssamfundet. 
31 Se især den fireogtyvende (1994) og den treogtyvende beretning (1993) om konkurrencepolitikken. 
32 Se især den toogtyvende beretning (1992) om konkurrencepolitikken, s. 57. 
28 
En styrkelse af virksomhedernes konkurrenceevne, bl.a. gennem et bedre 
uddannelsessystem og en styrkelse af FTU 
Som det understreges i årsberetningen, er det ønskeligt med en bedre tilpasning af 
uddannelsessystemerne og af erhvervsuddannelserne til virksomhedernes og i særdeleshed 
håndværksfagenes behov. Hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse 
anbefaler på dette område en række specifikke fællesskabsinitiativer som et supplement til 
aktioner i de enkelte medlemsstater. 
En styrkelse af virksomhedernes konkurrenceevne kræver ligeledes en yderligere indsats 
inden for forskning og teknologisk udvikling (FTU). Kommissionen har i sine rapporter 
vedrørende koordineringen af aktiviteterne til fordel for SMV^3 gjort nærmere rede for de 
forskellige aktioner på dette område, specielt dem der tager sigte på SMV. 
Et gunstigt erhvervsmiljø 
Det er med rette, at Observationscentret i årsberetningen understreger vigtigheden af at 
skabe et bedre juridisk, administrativt, fiskalt og socialt miljø for virksomhederne. I 
hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse påpeges det i øvrigt, at en af 
SMV's svage sider netop er deres manglende strukturelle evne til at overvinde 
kompleksiteten i de administrative og lovgivningsmæssige rammer (bl.a. administrative og 
lovgivningsmæssige forpligtelser, udstedelse af nye miljøforskrifter og sociale forskrifter, 
samt indførelse af et nyt standardiserings- og certificeringssystem som led i realiseringen af 
det indre marked og hindringer i forbindelse med udøvelsen af bestemte erhvervsaktiviteter). 
Det er indlysende, at på dette område har lovgivere og forvaltninger - enten i de enkelte 
lande eller i Fællesskabet - et direkte ansvar. Derfor viderefører Kommissionen sine 
aktioner, som tager sigte på at mindske alt for store administrative byrder, dels hvad angår 
Kommissionens egne foranstaltninger (bl.a. systemet til evaluering af 
fællesskabslovgivningens effekt på virksomhederne), dels med hensyn til medlemsstaternes 
foranstaltninger. Hvad de sidstnævnte angår, har Kommissionen allerede inden for 
rammerne af de aktioner, der er samordnet med medlemsstaterne, og som er foreskrevet i 
det integrerede program til fordel for SMV, afholdt et forum i Paris den 19. og 20. juni 
1995, som har gjort det muligt at udveksle oplysninger om "den bedst mulige praksis" i de 
enkelte medlemsstater. 
33 Se især "Fællesskabsaktioner til fordel for SMV og håndværksfagene", KOM(94) 221 endelig udg. af 
7. september 1994. 
29 
Som det anføres i årsberetningen er et bedre juridisk erhvervsmiljø ikke udelukkende 
ensbetydende med en afreguleringsindsats. For visse væsentlige problemers vedkommende, 
såsom betalingsforsinkelser, virksomhedsoverdragelse og juridiske virksomhedsformer, kan 
lovgivningsinitiativer være særdeles nyttige. Kommissionen har således for nylig vedtaget 
henstillinger til medlemsstaterne på områderne betalingsrestancer34 og 
virksomhedsoverdragelse35. Kommissionen tilskynder ligeledes til udviklingen af egnede 
juridiske former for de virksomheder, der opererer inden for Fællesskabet (bl.a. EØFG, for 
hvilke REGIE-nettet er blevet oprettet, og europæiske juridiske former for kooperativer, 
foreninger og fonde). 
Støtteforanstaltninger 
I årsberetningen gøres der endvidere opmærksom på det betydelige bidrag, som 
støttestrukturer kan yde med henblik på en forbedring af virksomhedernes 
konkurrenceevne. Man må konstatere, at et betydeligt antal SMV stadig har store 
problemer med at klare den komplekse opgave, det er at styre en virksomhed og at opstille 
forretningsstrategier. Som det understreges i årsberetningen, er forudsætningerne for 
fremskridt på dette område dels et større antal støttestrukturer, specielt i randområderne, 
dels at SMV i højere grad anvender de eksisterende støtteforanstaltninger. 
Kommissionen vil fortsat arbejde på at forbedre udbuddet af sine egen 
støtteforanstaltninger, bl.a. på informations- (EIC-nettet) og på samarbejdsområdet (BC-
nettet, BRE, Euro-Partnerskabet, Interprise-programmet). Endvidere agter Kommissionen 
at udvikle aktioner, der er samordnet med medlemsstaterne, som tager sigte på at 
udveksling af "den bedst mulige praksis", både hvad angår udbud af tjenesteydelser til 
virksomhederne (forummet i Madrid i november 1995) og midler til at stimulere 
virksomhedernes efterspørgsel efter informationer, uddannelse og rådgivning. 
KONKLUSIONER 
Observationscentret udsendte sin første årsberetning nogenlunde samtidig med 
iværksættelsen af det indre marked, og årsberetningerne er blevet stadig mere omfattende. 
Ikke alene gennem en nøje tilpasning af deres omfang og struktur, men også i kraft af en 
gradvis udvidelsen af den geografiske dækning, som nu omfatter størsteparten af EØS-
medlemsstaterne, udgør de en regelmæssig, omfattende og nyttig analyse af SMV's 
placering i den europæiske økonomi. 
Kort fortalt gav den første årsberetning en generel oversigt over de europæiske SMV og 
bragte en kvalitativ analyse af de mulige konsekvenser af realiseringen af det indre marked. 
Den var således en slags "begyndelsesstatus" over SMV i Den Europæiske Union. 
34 EFT C 144 og L 127 af 10. juni 1995. 
35 EFT C 400 og L 385 af 31. december 1994. 
30 
Den anden årsberetning fokuserede mere på dynamikken end den første. Hvad enten det 
drejede sig beskæftigelsesskabelse, uddannelse, kapital og finansiering eller om innovation 
og teknologiudbredelse, viste årsberetningen, at det var muligt at beskrive udviklingen i 
tilslutning til strukturerne og fremlagde resultaterne af en foreløbig konvergens-
/divergensanalyse, idet den derved overvågede de forskellige forhåndseffekter af 
realiseringen af det indre marked i perioden 1988-1993. 
Den Tredje og foreliggende årsberetning er ligesom sine forgængere fuld af facts og nyttige 
informationer. Bortset fra den sædvanlige, årlige opdatering af SMV's situation, har den 
fokuseret mere specielt på en række aspekter af erhvervsmiljøet og skænket udviklingen af 
"SME Internal Market Monitor" en øget opmærksomhed. Der er gennemført 
temaorienterede undersøgelser vedrørende administrative byrder, et område der vækker stor 
politisk interesse, og om erhvervsservice, et område der navnlig har en stor betydning i 
forbindelse med en forbedring af SMV's aktiviteter og produktivitet. 
Årsberetningen viser specielt, at der gennem de seneste seks år er foregået en øget 
konvergens mellem de erhvervsmiljøer, som SMV opererer i i de tidligere tolv 
medlemsstater, da forholdene på kapitalmarkederne, de nationale foranstaltninger inden for 
teknologi og innovation og skatte- og valutapolitikkerne i stigende grad har antaget et 
ensartet præg. Desuden er der i samme periode sket det, at erhvervsmiljøet i de nye 
medlemsstater (Østrig, Finland og Sverige) og i Norge har tilnærmet sig erhvervsmiljøet i 
Unionen. 
Imidlertid leder årsberetningen også til den konklusion, at SMV endnu ikke høster det fulde 
udbytte af det nuværende økonomiske genopsving. I sammenligning med perioden 1988-
1993, hvor SMV mere end opvejede jobtabene i store virksomheder, er SMV's jobmaskine 
nu ved at gå i stå, idet der forud for (it langsomt genopsving i SMV-sektoren skete en 
opbremsning i væksten af antallet af virksomheder i Europa som følge af et mindre fald i 
antallet af nye virksomheder og en stigning i virksomhedslukninger. Der er store forskelle 
med hensyn til oprettelse af nye virksomheder i de forskellige lande i Europa, idet der er en 
relativt høj oprettelseskvotient i Tyskland og Finland og en forholdsvis lav 
oprettelseskvotient i Italien, Spanien og Det Forenede Kongerige. Dette står i modsætning 
til de næsten ens motiver i hele Unionen (såsom som lysten til at være selvstændig eller 
truslen om arbejdsløshed) og de næsten ens succesfaktorer i forbindelse med en 
virksomhedsopstart (såsom ledererfaring og uddannelsesniveau). Det lader til, at 
vedvarende forskelle i erhvervsmiljøet, som f.eks. velstandsniveau og specifikke skatte- og 
afgiftspolitikker i forhold til SMV, i høj grad indvirker på iværksætteraktiviteten. 
Iværksætterinitiativer og iværksætternes beslutning om at rekruttere og investere er af 
afgørende betydning for væksten. Målet for enhver offentlig politik må være at tilvejebringe 
kohærente og gennemsigtige rammer, inden for hvilke virksomhederne frit kan konkurrere 
på grundlag af en ensartet behandling, og derfor at tilskynde til en positiv vekselvirkning 
mellem initiativ, beskæftigelse og vækst. Med henblik herpå bør det individuelle 
produktivitetsincitament fremmes, konkurrencen styrkes og markedsfleksibiliteten generelt 
øges. 
31 
Rådets resolution af 10. oktober 1994 gav frie udfoldelsesmuligheder for SMV's dynamik 
og innovative potentiale i en konkurrencepræget økonomi, samtidig med at den erkendte, at 
SMV's udvikling og i særdeleshed deres fleksibilitet og tilpasningsevne til skiftende 
omstændigheder stadig vanskeliggøres af en række interne og eksterne barrierer. Enkle, 
logiske og kohærente politiske rammer ville følgelig være af væsentlig værdi med henblik på 
at finde de mest effektive metoder til løsning af SMV's problemer og til udnyttelse af deres 
stærke sider. Årsberetningen støtter klart dette ræsonnement og bekræfter nødvendigheden 
af at fremme Fællesskabets fortsatte engagement med hensyn til at forbedre erhvervsmiljøet 
og støtte virksomhedernes udvikling og tilpasning i overensstemmelse med retningslinjerne i 
det integrerede program til fordel for SMV og håndværksfagene, som baner vejen mod en 
andengenerations-erhvervspolitik. 
På samme måde vil Kommissionens hovedmål være fortsat at sikre en høj grad af 
værditilvækst i Fællesskabets erhvervspolitik og at bidrage til det økonomiske genopsving 
og beskæftigelsesvæksten gennem udvikling af aktiviteter af direkte betydning for 
virksomhederne og gennem en øget interaktion mellem de eksisterende instrumenter. 
Således vil Kommissionen i særdeleshed tilstræbe at stimulere og styrke gensidige 
konsultationer og samarbejde med alle samarbejdspartnere, medlemsstaterne, de europæiske 
institutioner og erhvervsorganisationerne, således at Unionens indsats til fordel for SMV 
omsættes i vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse. 
32 
RESUME 
DET EUROPÆISKE OBSERVATIONSCENTER FOR SMV 
Tredje årsberetning 
Rapport udarbejdet for Generaldirektorat XXIII 
(Erhvervspolitik, handel, turisme og erhvervsdrivende foreninger) 
Europa-Kommissionen af: 
ENSR - European Network for SME Research 
Koordinering: 
EIM - Small Business Research and Consuhancy 
INDLEDNING 
Dette dokument et resumé af den tredje årsberetning fra Det Europæiske Observationscenter 
for SMV. Den første årsberetning, der blev offentliggjort i maj 1993, handlede især om 
SMV'ers struktur og deres aktivitetsområder. Den anden årsberetning, der fremkom i april 
1994, beskrev den udvikling, der var relevant for SMV'er. Begge rapporter omfattede de tolv 
medlemsstater. Dette års beretning omfatter også Østrig, Finland, Norge og Sverige i 
forventning om, at disse lande ville tilslutte sig EU den 1. januar 1995. Desværre besluttede 
man i Norge ikke at blive medlem af Unionen. Den tredje årsrapport omfatter således alle 
lande i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde med undtagelse af Island. 
Rapportens opbygning har ændret sig en smule. Hoveddelen af rapporten beskriver ud­
viklingen af Observationscentrets interne SIMM-monitor (SIMM = SME Internal Market 
Monitor), der måler virkningen af det indre marked på SMV'er. Oprettelsen af det indre 
marked har haft indflydelse på både SMV'ernes resultater og deres forretningsvilkår. Derfor 
skelnes der mellem oplysninger indsamlet om SMV'ers resultater (Del 1) og oplysninger 
indsamlet om SMV'ers forretningsvilkår (Del II). De særlige tema-undersøgelser i beretningen 
for dette år (Del III) vedrører de administrative byrder for SM Verne og sektoren for 
serviceydelser til producenter. En del af oplysningerne i forbindelse med sidste års tema­
undersøgelse om håndværksfagene er blevet ajourført. I den sidste del (Del IV) fremlægges 
konklusionerne. Disse omfatter de vigtigste resultater fra SIMM og en oversigt over politiske 
spørgsmål, der melder sig i lyset af beretningens oplysninger. 
DEL I 
1. ØKONOMISK VÆKST OG SEKTORUDVIKLING 
Sammenhængen mellem økonomisk vaikst og virksomhedsstørrelse 
Den økonomiske udvikling i Europa-16 i tidsrummet 1988-1995 kan inddeles i perioder med 
vækst (1988-1990), stagnation (1990-1993) og økonomisk opsving (1994-1995). Til trods 
for forskellige vækstrater, udviser EU-12 og EFTA-4 de samme mønstre med hensyn til 
sektor og virksomhedsstørrelse. 
Det fremgår med tydelighed, at ethvert stadie af denne økonomiske cyklus har haft forskellig 
indvirkning på henholdsvis SMV'er og større virksomheder. Den verdensomspændende øko­
nomiske stagnation ramte i første omgang de eksportorienterede større virksomheder, mens 
SMV'er blev påvirket med nogen tids forsinkelse. Under det økonomiske opsving har det 
modsatte været tilfældet. Da opsvinget i høj grad har været drevet af eksporten, var det de 
større virksomheder, der i første omgang blev tilgodeset af udviklingen. Fra 1994 og frem har 
de positive forventninger haft en stimulerende indvirkning på den økonomiske vækst. 
Imidlertid er den indenlandske efterspørgsel kun svagt stigende på grund af moderate 
reallønstigninger. 
34 
Den økonomiske stagnation ramte arbejdsmarkedet hårdt. Det samlede antal arbejdspladser i 
den private sektor var stort set ens i 1988 og 1995, men arbejdskraftens produktivitet er i 
mellemtiden steget. I perioden 1988-1990 var den årlige stigning i beskæftigelsen hos SMV'er 
på over 2%, mens beskæftigelsen kun steg marginalt i større virksomheder. Efterfølgende 
faldt beskæftigelsen i SMV'er årligt med 1% og i større virksomheder med næsten 2%. I de 
indledende stadier af konjunkturopsvinget rettede væksten i beskæftigelsen sig først op for de 
større virksomheders vedkommende, og efter nogen tid gjorde det samme sig gældende for 
SMV'erne. Det forventes, at især SMV'er far svært ved at skaffe nye arbejdspladser på grund 
af deres overkapacitet. 
I tidsrummet 1988-1990 voksede antallet af virksomheder stærkt. De hurtigst voksende sek­
torer var engroshandel, transport, kommunikation og serviceydelser til producenter. Under 
recessionen faldt væksten i antallet af virksomheder i de fleste lande. Under perioden med 
økonomisk stagnation indvirkede de ugunstige økonomiske vilkår negativt på oprettelsen af 
nye virksomheder og førte også til et forøget antal virksomhedslukninger. 
I tidsrummet 1988-1995 er SMV-arbejdskraftens produktivitet årligt steget med 2%, men 
stigningen har taget fart siden 1990.1 løbet af recessionen og konjunkturopsvinget har den ø-
gede internationale konkurrence tvunget både SMV'er og større virksomheder til at øge deres 
effektivitet. Den øgede arbejdskraftsproduktivitet og de beskedne lønstigninger har tilsammen 
resulteret i en nedgang i de reelle omkostninger til arbejdskraft og har dermed forøget 
indtjeningsevnen. 
Karakteristika for sektorerne 
De sektorer, der består af forholdsvis store virksomheder, omfatter udvinding, fremstilling og 
i mindre omfang transport og kommunikation. Inden for byggeriet og de fleste servicesek­
torer ligger den gennemsnitlige virksomhedsstørrelse i Europa-16 under det samlede gennem­
snit på seks ansatte. Generelt består der en positiv korrelation mellem produktionens ka­
pitalintensitet og virksomhedens størrelse. Dette skyldes, at en højere kapitalintensitet giver 
anledning til større en større økonomisk skala, hvilket er forbundet med en udeluk-
kelseseffekt. 
Inden for bestemte industrier er den beskedne gennemsnitlige virksomhedsstørrelse for 
SMV'er ensbetydende med en relativt høj produktivitet for arbejdskraften. F.eks. har SMV'er 
inden for de fleste handels- og servicegrene den højeste arbejdskraftsproduktivitet, mens det 
inden for udvinding og fremstilling omvendt er større virksomheder, der har høj produktivitet. 
SMV'ers og større virksomheders fordeling på sektorer lader derfor til at være effektiv ud fra 
en makroøkonomisk synsvinkel. 
35 
I tidsrummet 1988-1995 har vækstraterne været højest for de eksportorienterede sektorer: 
udvinding, fremstilling, transport og kommunikation. Dette forhold gælder både for SMV'er 
og større virksomheder. Det understreger, at international integrering og specialisering er vig­
tig for den økonomiske vækst. De laveste vækstrater gjorde sig gældende for byggeriet, 
detailhandelen og personlige tjenesteydelser, der er stærkt afhængige er hjemmemarkederne. 
Inden for de fleste sektorer opnåede SMV'er højere vækstrater inden for værditilvækst, end 
det var tilfældet for større virksomheder. Kun inden for fremstillingsvirksomhed placerede de 
større virksomheder sig bedre i denne henseende. 
Det er bemærkelsesværdigt, at sektorforskelle med hensyn til vækst i beskæftigelsen kun i 
begrænset omfang modsvares af forskelle i værditilvækst. De omkostningsbegrænsende ten­
denser førte til en beskæftigelsesnedgang, især inden for eksportorienterede sektorer, såsom 
transport og kommunikation. Inden for disse sektorer forøgede virksomhederne deres værdi­
tilvækst, mens de skar ned på beskæftigelsen. Derfor opnåede sektorerne med den højeste 
værditilvækst også den største stigning i produktiviteten for arbejdskraften. 
På sektorniveau ser det ud til, at der er sammenfald mellem en moderat stigning i enheds­
priserne på arbejdskraft - som konkurrenceparameter - og en relativt høj værditilvækstrate. 
Dette gælder især for større virksomheder, men også i mindre omfang for SMV'er. En nær­
liggende hypotese er her, at SMV'er, der er mindre fleksible med hensyn til justering af 
arbejdsstyrken ud fra efterspørgslen, i højere grad end større virksomheder har opretholdt 
deres konkurrenceevne ved at nedsætte deres fortjeneste inden for den nævnte periode. 
2. ERHVERVSDYNAMIK OG IVÆRKSÆTTEREVNE 
Tendenser i forbindelse med nyoprettelser 
Med hensyn til oprettelsen af nye virksomheder har de europæiske lande markeret sig meget 
forskelligt inden for de seneste fem år. Den generelle tendens for nyoprettelser har i Europa 
været svagt nedadgående. 
Det største antal nye virksomheder blev oprettet i servicesektoren. 
I Europa overlever 87% af alle nyoprettede virksomheder det første år; 68% overlever i 
mindst 3 år, og 55% overlever til slutningen af det femte år efter deres oprettelse. Forskellene 
på dette område er imidlertid store i Europa; f.eks. varierer den procentvise andel af 
virksomheder med 5 års overlevelse fra 45% i Luxembourg til 63% i Tyskland. 
36 
Nye virksomheder, jobskabelse og vækst 
De nye virksomheder tegner sig for en vigtig del af bruttojobskabelsen i de fleste europæiske 
lande, men der er store forskelle fra land til land. Desuden er udvidelser af eksisterende 
virksomheder i de fleste lande en vigtigere kilde til jobskabelse end nyoprettede virksom­
heder. 
Det skal understreges, at et stort flertal af iværksætterne ikke er interesseret i at udvide deres 
virksomheder; kun et mindretal har vækst ambitioner. 
Iværksætterens profil 
Uanset hvilket europæisk land det drejer sig om, er den typiske iværksætter en 35-årig mand, 
der i kraft af en mellemlederkarriere eller en fortid som faglært arbejder har erfaring med 
SMV'er. Hans uddannelsesniveau svarer til gennemsnittet for den pågældende befolkning. 
Der er dog store forskelle mellem de europæiske lande på dette område, f.eks. i andelen af 
kvinder og arbejdsløse blandt iværksætterne. Iværksætterprofilen varierer også efter 
karakteren af den nyoprettede virksomheds aktiviteter. 
Baggrunde og succesfaktorer i forbindelse med virksomhedsoprettelse 
Selvrealisering, ønsket om at være selvstændig og ønsket om at udnytte erhvervsmuligheder 
er tilsyneladende de vigtigste bevæggrunde til at starte en ny virksomhed. Desuden har (risi­
koen for) arbejdsløshed i de senere år spillet en stadig større rolle som motiverende faktor. 
Til trods for at mange europæiske undersøgelser angiver forudgående ledelseserfaring, han-
delsviden, målbevidsthed, stærk selvtillid og uddannelse som vigtige succesfaktorer, bør det 
bemærkes, at valg af branche og gode forberedelser tilsyneladende er mindst lige så vigtige 
faktorer. 
Forhindringer i forbindelse med oprettelse og udvidelse af virksomheder 
Mangelen på kapital er langt den største forhindring for både oprettelse og udvidelse af virk­
somheder. Dernæst kommer markedsrelaterede problemer, utilstrækkelige forretningsevner, 
høje skatter og sociale bidrag. 
37 
3. ARBEJDSKRAFT 
SMV'er og jobskabelse 
Påstanden om at SMV'er, herunder især mikrovirksomheder, skaber flest arbejdspladser i de 
industrialiserede lande, er for nylig blevet draget i tvivl. Blandt andet har man i 
Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) påpeget, at problemer i 
forbindelse med indsamling og analyse af data kan have medført en overvurdering af om­
fanget af SMV'ernes jobskabelse. 
Dette kapitel behandler detaljeret de metodeproblemer, der omgiver dette spørgsmål. Kon­
klusionen er, at visse nyere undersøgelser kan have overvurderet omfanget af SMV'ers job­
skabelse, men at påstanden om, at SMV'er skaber flest arbejdspladser, er gyldig. 
I den seneste tids diskussioner om SMV'ers jobskabelsespotentiale er der blevet fremført den 
teori, at en stor del af SMV'ernes voksende andel i beskæftigelsen er resultatet af, at større 
virksomheder med overlæg har valgt at begrænse risici ved at smidiggøre produktionen og 
satse på underleverandører i forbindelse med produkter, der ikke er centrale for 
virksomhedernes aktiviteter. Denne påstand undersøges i dette kapitel, der desuden handler 
om fleksibilitet og jobegenskaber hos SMV'er. 
SMV'ers fleksibilitet 
I SMV'er manifesterer fleksibiliteten sig på adskillige måder, hvoraf deltidsarbejde og mid­
lertidig ansættelse er de mest fremtrædende. Deltidsarbejdets betydning er voksende i de 
fleste europæiske lande. Generelt er der flere kvinder end mænd, der har deltidsarbejde, og i 
servicesektoren er man mere tilbøjelig til at anvende deltidsarbejdskraft end i fremstillings-
sektoren. 
Spørgsmålet om virksomhedsstørrelse i relation til deltidsarbejde er tæt forbundet med 
sektordimensionen. F.eks. er små virksomheder i Danmark typisk forbundet med deltids­
arbejde uanset sektor, og større virksomheder anvender fortrinsvis heltidsarbejdskraft; i 
Nederlandene benytter SMV'er mere deltidsarbejdskraft inden for visse sektorer, f.eks. 
personlige tjenesteydelser, og mindre i andre sektorer, f.eks. byggeriet. 
En betragtelig del af den europæiske arbejdsstyrke (10% af alle kvinder og 7% af alle mænd) 
er midlertidigt ansatte, og denne andel er vokset procentvist og i absolutte tal i perioden 
1987-1991. I nogle lande (Spanien, Danmark og Portugal) ligger omfanget af midlertidige 
ansættelser en del over gennemsnittet for Europa. 
En del materiale tyder på, at man i store virksomheder har størst tilbøjelighed til at benytte 
midlertidige ansættelser, men når små virksomheder anvender denne ansættelsesform, er en 
større andel af personalet typisk omfattet af den. 
38 
Jobkvalitet i SMV'er 
De ansatte i SMV'er er generelt yngre og mindre uddannede end de ansatte i større virk­
somheder. De udgør således et udsnit af arbejdsstyrken, som almindeligvis er ansat under 
ringere arbejdsbetingelser. 
Andre undersøgelser af jobkvaliteten i SMV'er peger i samme retning. Ifølge dette materiale 
stiger det sundheds- og sikkerhedsmæssige organisationsniveau med virksomhedens størrelse; 
hvad angår hyppigheden af arbejdsulykker er sektortilhørsforhold dog en vigtigere faktor end 
virksomhedens størrelse. 
4. REGIONALE FORSKELLE 
SMV'ers andel i industribeskæftigelsen på regionalt niveau 
I lighed med tidligere rapporter fra observatoriet fremgår det af dette kapitel, at SMV'er, 
herunder især mikrovirksomheder, spiller en vigtig rolle for beskæftigelsen i de europæiske 
regioner. Det viser endvidere, at der eksisterer store og signifikante forskelle i de enkelte lan­
de, hvad angår SMV'ers rolle i industribeskæftigelsen. Disse forskelle tilskrives hovedsagelig 
regionernes grad af sektorspecialisering, dvs. enten regioner med SMV-domineret frem­
stillingsvirksomhed ('domineret' i form af beskæftigelse) eller regioner med fremstillings­
virksomhed, der er præget af større virksomheder. 
De største interne regionale forskelle findes i Nederlandene, Finland, Frankrig, Spanien, 
Portugal og Norge. Industribeskæftigelsen i regionerne under målsætning 1 er særligt SMV-
domineret i sammenligning med andre intra-nationale regioner. Billedet er ikke så klart, for 
regionerne under målsætning 2 og i endnu mindre grad for regionerne under målsætning 5. 
Endelig bekræftes 'grænseeffekten', som blev beskrevet i første årsberetning: SMV'ers andel 
af industribeskæftigelsen udviser markante forskelle på hver side af grænserne i Europa. 
Den regionale udvikling i industribeskæftigelsen i forhold til virksomhedens størrelse 
I de fleste regioner er industribeskæftigelsen faldet kraftigt i løbet af tidsrummet 1988-1992. 
Dette fald har dog været kraftigst for større virksomheders vedkommende og mindre udtalt 
for SMV'er, og især mikrovirksomheder har klaret sig godt. 
I regionerne under målsætningerne har SMV'er enten oplevet en stigning i beskæftigelsen eller 
et mindre fald end det, der ramte større virksomheder. Dette mønster har især gjort sig 
gældende for mikrovirksomheder. 
Faldet i beskæftigelsen for fremstillingsvirksomheder har været mere markant i de store 
byregioner end i regioner med traditionel industri. 
39 
Selvstændige og nyoprettede virksomheder på regionalt plan 
I de stater, for hvilke der foreligger oplysninger, er der tilsyneladende store regionale forskelle 
i graden af selvstændig beskæftigelse. 
Til trods for at hvert land har sine egne geografiske mønstre, afslører oplysningerne om 
Frankrig, Tyskland, Italien, Spanien og Norge, at store byregioner (herunder hovedstæder) 
har en lavere grad af selvstændig beskæftigelse. Andelen af selvstændige er generelt højere i 
traditionelt SMV-dominerede regioner. Derimod, har regioner, der førhen var afhængige af 
sværindustri, en lav grad af selvstændig beskæftigelse. Dette mønster kan måske forklares 
med henvisning til en typisk lønmodtagerkultur i kombination med et lavt kvalifikationsniveau 
hos arbejdsstyrken. 
Oplysninger fra Frankrig og Irland tyder også på, at de regionale forskelle med hensyn til op­
rettelsen af nye virksomheder er tæt forbundne med eksisterende økonomiske og kulturelle 
forskelle regionerne imellem. 
5. EKSPORT OG INTERNATIONAL ORIENTERING 
Landenes eksport 
Inden for alle sektorer stiger antallet af virksomheder, der eksporterer med antallet af ansatte. 
Imidlertid tyder data fra Portugal, Frankrig, Irland, Danmark og Frankrig på, at antallet af 
små virksomheder, der eksporterer, er stigende. Nogle sektorer, såsom fremstilling og 
engroshandel, er typisk mere eksportorienterede end andre, men den voksende internationali­
sering er ved at ændre på dette billede. Oplysninger fra Det Forenede Kongerige, 
Nederlandene, Spanien og Portugal viser, at eksporten fra detail- og servicevirksomheder er 
stigende. 
Internationaliseringen af produktionen har bevirket, at antallet af små og særligt innovative 
virksomheder, der eksporterer, er stigende. Disse virksomheder går ind på eksportmarkedet 
med nye produkter meget hurtigt efter, at de pågældende produkter er blevet markedsført på 
hjemmemarkedet. 
Eksportintensitet 
Sammenhængen mellem eksportintensitet og virksomhedsstørrelse uanset sektor er ikke spe­
cielt stor. For fremstillingsvirksomheder stiger eksportintensiteten dog med virksomheds­
størrelsen. SMV'er i små lande har normalt en højere eksportintensitet end tilsvarende 
virksomheder i større lande, men tallene for de seneste år tyder på, at disse forskelle er ved 
blive udjævnet. 
Eksportstrategi 
Der eksisterer ikke nogen generel eksport strategi for SMV'er. Eksportadfærd er for det meste 
et spørgsmål om "learning by doing", strategiske forpligtelser og tilfældige faktorer. 
40 
Produktkvaliteten er den vigtigste udslagsgivende faktor i forbindelse med beslutningen om, 
hvorvidt der skal eksporteres eller ikke, men nøglefaktorerne for succes på eksportmarkeder­
ne er imidlertid ledelseskompetence og direkte engagement på det pågældende marked, kort 
sagt: aktiv eksport. Disse egenskaber forefindes oftere i større end i mindre virksomheder. 
Eksportbarriererne for SMV'er er meget tæt forbundne med barriererne for vækst og udvik­
ling. De vigtigste interne barrierer er mangel på kapital og utilstrækkelig ledelse. De vigtigste 
eksterne barrierer er tekniske handelsrestriktioner og bureaukratiske procedurer, 
markedsførings- og distributionsproblemer samt - i forbindelse med eksport til mere 
fjerntliggende lande - høje transportomkostninger og kommunikationsproblemer. 
Offentlige indkøb 
De offentlige indkøbs betydning er støt voksende, men internationaliseringen på dette område 
har ikke udviklet sig siden 1990'erne. I 1993 blev kun 2% af alle kontrakter om offentlige 
indkøb vundet af udenlandske virksomheder. Udenlandske licitationer er forbundne med 
adskillige problemer for SMV'er. Disse problemer skyldes kulturforskelle, sprogproblemer, 
utilstrækkeligt markedskendskab og manglende ressourcer til markedsføring. 
Europæiske Økonomiske Firmagrupper (EØFG) 
Europæiske Økonomiske Firmagrupper (European Economic Interest Grouping) er en inte­
ressant ny juridisk mulighed for tværnationalt virksomhedssamarbejde, hvor virksomhederne 
forbliver økonomisk og juridisk selvstændige. Antallet af EØFG'er er i hurtig vækst. Det 
største antal findes i Belgien, Frankrig og Nederlandene. Sådanne grupper oprettes dog for 
det meste af mellemstore virksomheder med aktiviteter inden for service og fremstilling. 
DEL II 
6. MAKROØKONOMISKE MILJØ 
I begyndelsen af 1990'erne blev verdensøkonomien ramt af tilbagegang. Væksten i BNP i 
Europa-16 faldt fra 3% i slutningen af 1980'erne til 1% i 1992 og nåede sit laveste punkt i 
1993 med -0,5%. I 1994 begyndte et bemærkelsesværdigt økonomisk opsving, der forventes 
at fortsætte i 1995. Det er højkonjunkturerne på verdensmarkedet, der er den drivende kraft 
bag opsvinget. Sammenlignet med USA er væksten i Europa træg, men EU's vækst overgår 
dog Japans. De fleste EU-lande med undtagelse af Storbritannien og Danmark nåede 
lavpunktet for recessionen i 1993. Omfanget af denne konjunkturnedgang varierede betydeligt 
fra land til land. De sydeuropæiske lande blev i lighed med Tyskland, Frankrig og Belgien 
ramt særligt hårdt. Investeringerne og privatforbruget lå især lavt i begyndelsen af 1990'erne, 
men i 1994 vendte denne udvikling, og der forventes i 1995 en stærk vækst i investeringer 
men kun en beskeden vækst i forbruget. 
41 
Til trods for tiltagende vækst i EU er inflationen faldet til 2,5% (i 1994). Forskellene med 
hensyn til inflation er stadig betydelige fra land til land inden for EU, men de er ved at blive 
mindre. Inflationen er højest i de sydeuropæiske lande. Med undtagelse af 1992 fulgte 
rentesatserne i EU stort set de tyske satser. De korte renter faldt i 1993-1994, mens de lange 
renter steg. 
Arbejdsmarkedssituationen i EU giver stadig anledning til bekymring. Fra 1991 til 1994 faldt 
beskæftigelsen i EU markant som følge af konjunkturnedgangen. For 1995 regnes der med en 
moderat stigning i beskæftigelsen, selv om denne stadig vil være forbundet med overkapacitet 
hos virksomhederne. Lønstigningerne i EU har i de senere år været små. Da 
produktivitetsstigningen i 1994 var høj, er udgifterne til arbejdskraft faldet drastisk, og derved 
er den prismæssige konkurrenceevne for EU's industri blevet forbedret. I sammenligning med 
USA og Japan voksede priserne på arbejdskraft hurtigst i EU i perioden 1988-1993, men i 
1994 var stigningen på dette område lavest i EU. 
EU's valutaer har i de seneste år været meget ustabile, hvilket både kan tilskrives politisk uro 
og budgetmæssige problemer. Det forventes, at valutamarkederne også i 1995 vil forblive 
sårbare. 
Med hensyn til statslige udgifter (målt i procent af BNP) ligger Sverige, Danmark, Neder­
landene, Belgien, Italien og Norge i spidsen for Europa-16, idet de alle bruger mere end 55% 
af BNP. Gennemsnittet for de pågældende 16 lande beløber sig til 51% af BNP over for 38% 
i USA og 31 % i Japan. Skatter og sociale ydelser andrager i Europa 45% af BNP imod 34% 
i USA og Japan. De store gældsbyrder, der er oparbejdet af mange EU-regeringer, giver 
anledning til bekymring. For tiden opfylder kun seks lande konvergenskriteriet for Den 
Økonomiske og Monetære Union (statsgælden må maksimalt udgøre 60% af bruttonational­
indkomsten). I Belgien, Grækenland og Italien udgør statsgælden over 100% af BNP. Den 
gennemsnitlige offentlige låntagning i EU-12 udgør 6% af BNP. Sverige og Grækenland 
havde i 1993 de største underskud på statsfinanserne (13% af BNP for begges 
vedkommende). Luxembourg er det eneste EU-land, der har overskud på statsfinanserne. 
7. SENESTE POLITISKE UDVIKLING SOM BERØRER SMV 
Den seneste udvikling 
Formålet med dette kapitel er at gennemgå den seneste tids politiske tiltag af betydning for 
SMV'er i Den Europæiske Union. Der fokuseres især på nye former for statslig støtte. 
42 
De politiske uitag til fordel for SMV'er omfatter støtte i forbindelse med innovation, 
produktudvikling og investeringsrisici samt eksportstøtte og forbedret adgang til finansiering. 
Med henblik på at mindske SMV'ernes afhængighed af bankfinansiering har mange lande 
indført modeller for formel og uformel investering i SMV'er. 
Det er almindeligt anerkendt, at de administrative byrder er særligt tunge at bære for SMV'er. 
I Østrig, Belgien, Frankrig, Italien og Nederlandene er det regeringspolitik at tage særligt 
hensyn til dette forhold. Dette emne behandles mere udførligt i kapitel 14. 
Der er også iværksat tiltag, der skal forbedre uddannelsesniveauet for virksomhedernes 
medarbejdere (f.eks. i Danmark, Finland, Norge, Portugal og Det Forenede Kongerige) i form 
af ledelseskurser og uddannelsesprogrammer for de ansatte. 
Af særlig betydning blandt støtteforanstaltningerne til fordel for SMV er oprettelsen af 
informations- og serviceinfrastrukturer, der supplerer SMV'ers egne interne muligheder på 
området. Det drejer sig som regel om regionale netværk af informationsleverandører, som er 
opbygget med henblik på at stå til rådighed med overskuelig information og beslutningsstøtte 
til SMV'er. Disse netværks eksistens er en anerkendelse af, at adgangen til information er en 
nøgleforudsætning for SMV'er. 
Miljøpolitik 
I størstedelen af Europas stater er der sket betydelige fremskridt inden for miljøpolitik og 
miljømæssige standarder. Der er dog stadig betydelige forskelle mellem på den ene side de 
lande, der er nået længst på dette område, især de skandinaviske lande, Østrig og Tyskland, 
og på den anden side de lande, der miljøpolitisk ikke er så udviklede. Skatter og subsidier er 
de mest anvendte miljøpolitiske instrumenter. 
8. ARBEJDSMARKEDET 
Arbejdsmarkedet - en oversigt 
Den stadigt stigende høje arbejdsløshed i næsten alle europæiske lande er ud fra en kvantitativ 
synsvinkel udtryk for et stort udbud af arbejdskraft. På denne baggrund er det fristende at 
konkludere, at SMV'ernes behov for arbejdskraft er let at imødekomme. Imidlertid er ar­
bejdsmarkedet underlagt en tiltagende segmentering, der bryder med det generelle billede af et 
marked, der er overforsynet med arbejdskraft. 
43 
Mangel på kvalificeret arbejdskraft og rekrutteringsproblemer 
Det store kvantitative udbud af arbejdskraft er ikke ensbetydende med, at virksomhederne har 
adgang til et tilfredsstillende udbud af kvalitativt egnet arbejdskraft. Det fremgår af dette 
kapitel, at SMV'er inden for adskillige sektorer og professioner i de fleste europæiske lande 
har oplevet en mangelsituation både kvantitativt og kvalitativt med hensyn til arbejdskraft. 
SMV'erne har ikke meldt om alvorlige problemer som følge af denne mangel på kvalificeret 
arbejdskraft. F.eks. har de på kort sigt ikke været tvunget til at nedsætte deres produktion af 
denne grund. Imidlertid kan disse problemer hæmme SMV'ernes fremtidige konkurren­
cedygtighed, vækstmuligheder og produktion. 
Årsagerne til disse manglende kvalifikationer kan dels være eksterne; det kan f.eks. være til­
fældet, at uddannelsessystemet ikke tilvejebringer nok højtuddannede eller tilstrækkeligt ud­
dannede personer. Men mangelen på kvalificeret arbejdskraft kan også skyldes interne u-
tilstrækkeligheder. F.eks. er man hos SMV'er ikke altid opmærksomme på behovet for med­
arbejderudvikling gennem f.eks. faglige kurser. 
Det diskuteres ofte, om en høj arbejdsløshedsunderstøttelse kan være årsag til mangelen på 
arbejdskraft hos SMV'er. Selvom understøttelsens størrelse varierer fra land til land i Europa, 
er der ikke dokumenteret en sammenhæng mellem høj understøttelse og eksisterende re­
krutteringsproblemer hos SMV'er. 
Arbejdsmarkedspolitik 
Der er stor forskel på de beløb, der afsættes til aktiv arbejdsmarkedspolitik i de enkelte lande. 
Udgifterne til aktive arbejdsmarkedspolitiske tiltag varierer fra 1% af BNP i Luxembourg til 
næsten 7% i Finland. 
De fleste initiativer på dette område er ikke specielt indrettet på SMV'er, men nogle af dem 
har speciel interesse for disse virksomheder. 
I alle de pågældende lande omfatter tiltagene på det arbejdsmarkedspolitiske område uddan­
nelsesaktiviteter, men især i Sverige og Tyskland er udgifterne til denne politik store. Politiske 
tiltag kan også omfatte offentlige løntilskud i forbindelse med ansættelse af bestemte mål­
grupper blandt de ledige, f.eks. unge arbejdsløse eller langtidsledige. I Belgien, Frankrig og 
Tyskland benytter især SMV'er sig af disse ordninger. Endvidere har alle lande indført ordnin­
ger, hvorved der gives støtte til arbejdsløse personer, der opretter en virksomhed. 
Endelig diskuteres også to interessante danske og franske initiativer, der tilstræber at styrke 
de faglige færdigheder inden for SMV'er. 
44 
9. KAPITAL OG FINANSIERING 
Utilstrækkelig information om SMV 
Bankerne beklager, at de ikke far nok information om SMV'er. Almindelige virksomheds­
oplysninger bliver ofte forelagt i sporadisk form eller er ikke detaljerede nok, og det er for 
dyrt for finansieringsinstitutioner at indsamle og analysere den slags information. SMV'erne 
selv er varsomme med at afgive detaljerede oplysninger til finansieringsinstitutioner, dels af 
hensyn til fortrolighed, dels fordi de simpelthen ikke er i stand til at levere oplysninger af høj 
kvalitet. Derfor opretter bankerne deres egne databaser og indsamler herudover information 
via specialiserede informationstjenester, såsom virksomhedsdatabaser med oplysninger 
uddraget af årsberetninger. Der oprettes i EU stadig flere kreditvurderingstjenester, men disse 
er ikke specielt nyttige i forbindelse med SMV'er, da sådanne vurderinger især er indrettet 
med henblik på selskaber, der udsteder obligationer, og sådanne findes ikke i stort antal blandt 
SMV'er. Det er meget vigtigt, at der består langvarige forbindelser mellem de enkelte SMV'er 
og deres banker, idet det derved er nemmere for bankerne at bedømme SMV'ernes finansielle 
styrke og kapitalbehov. 
Kreditløsningernes egnethed 
Størstedelen af SMV'ernes eksterne finansiering ydes af banker. Bankernes finansiering af 
SMV'er har hele tiden været kendetegnet ved kortfristede ordninger, lån med sikkerhedsstil­
lelse og investeringer, der ikke er forbundet med risiko. Små virksomheder skal i reglen også 
betale højere renter end større virksomheder. Derfor har næsten alle regeringer indført et 
bredt spektrum af ordninger, der tilbyder SMV'er støtte i forbindelse med ekstern finansiering, 
f.eks. ved hjælp af lånegarantiordninger eller ved tilskyndelse til oprettelsen af gensidige 
garantiordninger. 
Tilførsel af egenkapital 
Små virksomheder er traditionelt meget selvstændige og er derfor meget varsomme med at 
udstede aktier. Regeringerne i flere lande prøver aktivt at befordre tilgængeligheden af 
aktiekapital for SMV'er, hvilket kan gøres ved hjælp af såvel uformel som formel 
risikokapital. Tilvejebringelsen af uformel risikokapital er f.eks. blevet fremmet ved undgåelse 
af dobbeltbeskatning. I forbindelse med tilvejebringelse af formel risikokapital er det et vigtigt 
problem, at venture-selskaber først og fremmest er interesseret i at investere i større 
virksomheder og undgår nyoprettede virksomheder. Dette skyldes dels den høje risiko, der er 
forbundet med sådanne investeringer, dels deres tidskrævende natur og nye selskabers dårlige 
likviditet. Regeringerne har forsøgt at løse disse problemer. I Grækenland og Portugal stiller 
staten således medfinansiering til rådighed for udbydere af startkapital og venture-kapital. 
Med henblik på at løse nogle af problemerne i forbindelse med ekstern fremskaffelse af 
egenkapital har nogle lande oprettet alternative aktiemarkeder. Erfaringerne i denne 
forbindelse har dog generelt været negative, idet mængden af aktier har været lille og 
interessen fra investorer lav. 
45 
Ledelseskompetence 
SMV'er er underforsynede med information om tilgængelige finansieringsmuligheder, og i 
nogle tilfælde er de ledelsesmæssige forudsætninger for egenhændig håndtering af finansielle 
spørgsmål ikke til stede. Denne situation er dog forbedret i kraft af udviklingen af 
uddannelsesmuligheder. 
10. INFRASTRUKTURER 
SMV'er og fysiske infrastrukturer 
Opbygningen af et ægte transeuropæisk infrastrukturnet er et vigtigt mål med henblik på 
realiseringen det indre marked. Dette net vil have stor betydning for Europas SMV'er, ikke 
kun fordi vilkårene for underentrepriser derved lettes, men også fordi det kan have betydning 
for deres konkurrencedygtighed. 
De europæiske lande har afhængigt af deres økonomiske udviklingsstadie forskellige proble­
mer vedrørende infrastrukturer for veje, jernbaner og kommunikation. Mens de mindre udvik­
lede lande klart har et såvel kvantitativt som kvalitativt underskud af infrastruktur, står de 
mere udviklede lande over for grænser i udviklingen af især deres vejnet. Med tiden nærmer 
de forskellige lande sig dog hinanden i alle tre henseender. 
Det bør fremhæves, at infrastrukturer er en nødvendig men ikke tilstrækkelig forudsætning for 
økonomisk udvikling, og denne omstændighed gælder især for SMV'er. De mulige negative 
virkninger af nye infrastrukturer bør også undersøges. 
SMV'er og kommunikations- og informationsteknologi 
Informationsrevolutionen er en kendsgerning, og "informationsmotorvejen", der allerede er 
taget i brug, vil i fremtiden udvikle sig og ændre livsform og arbejdsbetingelser i hele Europa. 
SMV'er kan allerede nu med stor fordel udnytte de muligheder, den nye kommunikations­
teknologi giver, selv om de større virksomheder tilsyneladende gør mest brug af dem. Det bør 
bemærkes, at udgifterne til indførelse og ibrugtagning af disse tjenester samt endvidere interne 
svagheder i de små virksomheders organisation hæmmer SMV'ers anvendelse af tjenesterne. 
"Case studies" i forskellige europæiske lande har imidlertid vist, at nye og eksisterende 
kommunikationsteknologier udgør et meget betydningsfuldt potentiale for SMV'er. I sydeuro­
pæiske lande kan man drage nytte af den erfaring, nordeuropæerne har opbygget ved 
indførelse og anvendelse af de nye informationsprodukter og -tjenester. 
46 
Fjernundervisning, distancearbejde, elektronisk licitation og telematiknet giver SMV'er 
adskillige nye muligheder (adgang til forskellige on-line-informationstjenester, udveksling af 
information med hovedkontrahenter og administrering af bankkonti). 
11. TEKNOLOGI OG INNOVATION 
SMV'ernes bidrag til innovation 
Af dette kapitel vil fremgår det, at SMV'erne spiller en vigtig rolle i forbindelse med innova­
tion. Meget taler for, at dette gælder såvel inden for højteknologi som inden for de traditio­
nelle industrier. Inden for de traditionelle industrier er innovative SMV'er især afhængige af 
de påvirkninger, de far i form af teknisk forbedret udstyr og via ibrugtagning af teknologi, der 
er udviklet i andre sektorer. Det er derfor påvist, at SMV'er kan være innovative, selv om de 
ikke bedriver formel F&U-virksomhed. Dette strider med den hidtidige opfattelse af det 
innovative bidrag fra lande såsom Italien eller Spanien, hvor antallet af SMV'er i de 
traditionelle industrier er stort, mens de offentlige udgifter til F&U i forhold til BNP er små. 
SMV'er, innovation og erhvervsklima 
"Case studies" i adskillige europæiske lande har underbygget den antagelse, at geografiske 
koncentrationer af SMV'er, der tilhører samme industrisektor, har en gunstig indflydelse på 
innovationen. Disse såkaldte industrizoner spiller en vigtig rolle inden for de traditionelle 
industrier i Italien, Spanien og Østrig, og i andre lande, såsom Det Forenede Kongerige, gør 
forskerparker det muligt for SMV'er inden for den højteknologiske sektor at styrke 
forbindelserne til videnskabelige infrastrukturer. Traditionelle industriområder, der har 
eksisteret i lang tid, er for det meste opstået på baggrund af en "naturlig" økonomisk 
udvikling, mens fænomenet forskerparker, der er af nyere dato, er resultatet af målbevidst 
politisk intervention. 
Statslig teknologipolitik 
I de fleste europæiske lande er der iværksat politikker på nationalt såvel som regionalt plan, 
der har til formål at stimulere innovationtin og SMV'ernes teknologiske kunnen. De anvendte 
instrumenter omfatter skattemæssige incitamenter, subsidier til F&U og innovation samt 
støtte til teknologioverførsel. I Frankrig og Tyskland er teknologistøttepolitikken 
højtudviklet. 
SMV'er og de europæiske FTU-programmer 
De europæiske programmer for forskning og teknologisk udvikling spiller især i de mindre 
udviklede lande en vigtig rolle, og de er i tiltagende omfang ved at blive tilgængelige for 
SMV'er. Det skal dog understreges, at de seneste europæiske FTU-programmer har større re­
levans for højteknologiske SMV'er og større virksomheder end for SMV'er inden for tradi­
tionelle industrisektorer. 
47 
12. UDDANNELSE OG IVÆRKSÆTTEREVNE 
Uddannelse i de europæiske lande 
I mange sydeuropæiske lande er den andel af befolkningen, der har en højere uddannelse, sta­
dig lille i forhold de nordeuropæiske lande. Disse forskelle vil dog formentlig udjævnes i 
fremtiden, da de fleste lande nu giver ungdommen de samme muligheder for uddannelse. 
Kun inden for de højere uddannelser er der forskelle landene imellem vedrørende den procent­
vise andel af unge under uddannelse (fra 4% i Portugal til 10% i Finland). Det er også på 
dette niveau, man kan notere forskelle i repræsentationen af kønnene. Generelt er der flest 
kvinder inden for de højere uddannelser uden for universitetssektoren og flest mænd inden for 
universitetssektoren. Desuden er mænd repræsenteret mere talstærkt end kvinder inden for 
naturvidenskab og teknik. 
Iværksætternes uddannelse, adfærd og resultater 
I de lande, for hvilke der foreligger oplysninger, er uddannelsesniveauet for iværksættere hø­
jere end gennemsnittet for arbejdsstyrken, men de fleste iværksættere har ikke fået nogen 
egentlig iværksætteruddannelse. 
Virksomhedsoprettere inden for innovative og højteknologiske sektorer er generelt bedre 
uddannede end den gennemsnitlige iværksætter. 
Af dette kapitel fremgår det også, at overlevelseshyppigheden for virksomheder inden for 
visse sektorer er større, når virksomhedsopretteren har en højere uddannelse. Dette kan 
skyldes, at denne gruppe af iværsættere er bedre forberedt. 
Der består desuden en sammenhæng mellem på den ene side niveauet for iværksætterens ud­
dannelsesmæssige baggrund og på den anden side virksomhedens vækstorientering, dens ten­
dens til at indgå i netværk og sandsynligheden for, at den begiver sig ind på eksportmarkedet. 
Uddannelsessystemet og iværksætterne 
Uddannelsessystemerne er i stand til at fostre iværksætteregenskaber, og det er der gode 
grunde til. For det fcfrste anerkender de SMV'ernes socioøkonomiske betydning. For det 
andet trives der inden for uddannelserne en bevidsthed om, at man kan stimulere iværksætter­
ånden ved at udvikle en række iværksætterfærdigheder. For det tredje viser studerende og 
færdiguddannede i stigende grad interesse for iværksættervirksomhed. Endelig kan 
samarbejdet med SMV'er stimulere opmærksomheden omkring iværksætterfænomenet inden 
for uddannelsessystemet. 
48 
Der er imidlertid en række hindringer, der skal overvindes. For det første er uddannelserne for 
teoretiske og ikke i tilstrækkelig grad tilpasset erhvei-vslivet eller SMV'erne. For det andet er 
uddannelserne ikke tilstrækkeligt multidisciplinære. For det tredje lægges der for lidt vægt på 
udviklingen af de personlige egenskaber, der efterlyses af erhvervslivet og især af lederne af 
små virksomheder. For det fjerde tildeler man i uddannelsessystemet som helhed de større 
institutioner og lønmodtagerkulturen mere opmærksomhed, end man ofrer på SMV'er og 
iværksættervirksomhed. Endelig er lærerne ikke i tilstrækkelig grad bekendte med iværksæt­
terfænomenet og SMV'erne. 
13. DET JURIDISKE MILJØ 
Retlig form 
En virksomheds retlige form er kendetegnet ved de samme egenskaber i alle europæiske 
lande. Eneindehavere findes i de fleste lande (undtagen Luxembourg og Sverige), og dette er 
den mest almindelige retlige form blandt selvstændige og inden for detailhandelen og 
servicesektoren. Statistikkerne om retlig form viser imidlertid tydelige forskelle mellem de 
europæiske lande på dette område. 
Mens eneindehavere er meget udbredte i Portugal, Spanien, Grækenland og Tyskland, tegner 
aktie- og anpartsselskaber sig for en stor del af erhvervslivet - heriblandt de små 
virksomheder - i Sverige, Luxembourg, Norge, Det Forenede Kongerige, Frankrig, Finland, 
Belgien og Nederlandene. Interessentskaber er meget udbredte i Det Forenede Kongerige, 
Italien, Finland, Østrig, Grækenland og i mindre udstrækning i Sverige og Holland, men de 
indtræder ikke en fremtrædende rolle i andre lande. For fem lande (Frankrig, Nederlandene, 
Spanien, Østrig og Sverige) foreligger der oplysninger om retlig form fordelt på virk­
somhedsstørrelse. I alle disse lande med undtagelse af Sverige ejes størstedelen af mikrovirk­
somhederne af eneindehavere. Andelen af eneindehavere falder, efterhånden som 
virksomhedens størrelse tiltager. De fleste virksomheder med mere end 10 ansatte er anparts-
eller aktieselskaber. 
Udover retlig form i forhold til størrelse og sektor findes der to områder, inden for hvilke der 
er store forskelle mellem de europæiske lande: skattesatsen for fortjenester og lovens 
kapitalkrav til virksomheder. Disse faktorer kan medvirke til at forklare forskellene mellem 
foretrukken retlig form i de forskellige medlemsstater. Det er f.eks. indlysende, at forskelle i 
personbeskatning og virksomhedsbeskatning, der er til fordel for sidstnævnte, vil anspore 
virksomheder til at vælge anparts- eller aktieselskabsformen. Andre faktorer, såsom det 
sociale sikkerhedssystem, kan også være baggrund for valget af en retlig form med begrænset 
hæftelse. 
49 
Normer 
Til trods for at de fleste lande i stort omfang har ført anvendelsen af europæiske normer og 
standarder ud i livet, er SMV'erne stadig skeptiske og dårligt informerede om harmonise­
ringsprocessen og de fordele, den frembringer. Det bør dog påpeges, at denne proces sand­
synligvis virker mest gunstigt på større virksomheder i store industrialiserede lande. 
Kvalitetssikring 
En betydelig del af de europæiske SMV'er stadig utilbøjelige til at ville opnå kvalitetsstyrings-
certificering. SMV'er opnår ikke altid ISO-certificering af frivillige grunde men må ofte 
presses hertil. Desuden er de administrative omkostninger, de tidskrævende procedurer, tabet 
af fleksibilitet og de mange administrative byrder tilbøjelige til at skabe problemer i 
forbindelse med certificering af SMV'er. Selv om omkostningerne i forbindelse med certifice­
ring stiger med virksomhedsstørrelsen, er udgifterne pr. ansat større hos SMV'er end hos 
større virksomheder. 
DEL m 
14. ADMINISTRATIVE BYRDER 
Ved administrative byrder forstås "administrative procedurer, som virksomhederne i medfør 
af lovgivningen er tvungne til at deltage i". 
I kapitlet skelnes der mellem to vigtige lovgivningsområder, der skaber administrative byrder 
for virksomhederne: lovgivningen for virksomheder (byrder i forbindelse med "status som 
virksomhed") og lovgivningen for ansættelser (byrder i forbindelse med "ansættelsesforhold"). 
Undersøgelsen viser, at byrder forbundet med virksomhedsstatus udgør mellem 60% og 70% 
af de administrative byrder. Områderne selskabsbeskatning, udbytteskat, indkomstskat, 
årsregnskaber, moms og punktafgifter tegner sig for den største andel af de administrative 
byrder. 
Administrative procedurer i forbindelse med ansættelsesforhold er baggrund for mellem 30% 
og 40% af de administrative byrder. Lønskatter og sociale afgifter udgør størstedelen af disse 
byrder. 
Selvom der i medlemsstaterne kun er udført et begrænset antal detaljerede undersøgelser 
vedrørende administrative byrder, har det været muligt at anslå størrelsen af de omkostninger, 
tvungne administrative procedurer har påført private virksomheder i den ikke-primære sektor. 
De samlede administrative byrder for europæiske virksomheder andrager mellem 3% og 4% 
af det årlige BNP, hvilket svarer til mellem 180 og 230 mia. ECU om året. 
50 
De samlede udgifter i forbindelse med tvungne administrative procedurer er højere hos større 
virksomheder end hos små og mellemstore virksomheder. Udgifterne pr. ansat er dog højest 
blandt SMV'erne. 
Både på europæisk og nationalt plan tages der initiativer med henblik på at reducere de admi­
nistrative byrder for virksomhederne. 
I Europa udmøntes de vigtigste strategier, politikker og foranstaltninger i denne henseende i 
aktioner til forbedring af information og rådgivning, fornyelse og forenkling af eksisterende 
lovgivning og en agtpågivenhed i forbindelse med de mulige administrative byrder, der kan 
være forbundet med ny lovgivning. 
På nationalt plan udfoldes der forskellige bestræbelser med henblik på begrænsning af virk­
somhedernes administrative byrder i de enkelte lande. I f.eks. Belgien og Grækenland lægges 
der vægt på en forenkling af skemaer og indberetningskrav. I Finland og Norge prioriterer 
man de administrative procedurer og de institutioner, der forvalter denne information. I 
Portugal, Sverige og Det Forenede Kongerige bliver eksisterende love udskiftet med love, der 
medfører en reducering af de tvungne administrative procedurer for virksomheder. I Holland 
og Det Forenede Kongerige er man på vagt over for de administrative byrder, som ny 
lovgivning kan medføre. 
15. ERHVERSSERVICE 
Serviceydelser til producenter defineres som tjenesteydelser, der hovedsagelig aftages af virk­
somheder. Disse tjenesteydelser har karakter af formidling eller assistance i tilknytning til 
andre virksomheders produktionsprocesser. De omfatter tjenestevirksomhed i forbindelse 
med virksomhedsrådgivning, finansiering, forsikring og fast ejendom. 
SMV'er opererer i et meget konkurrencepræget miljø, og brugen af virksomhedsservice er en 
væsentlig faktor i opretholdelsen af denne konkurrenceevne i forbindelse med adgang til 
teknologisk information, udvikling af produkt- og procesinnovation, eksportfremstød og for­
bedret adgang til markeder. SMV'er gør dog kun brug af et udsnit bestående af de mest al­
mindelige af disse tjenester, f.eks. bogholderi. Efterspørgslen blandt SMV'er efter andre ser­
viceydelser såsom marketing og uddannelse er tilsyneladende stadig forholdsmæssigt lav. En 
vigtig årsag er her, at ledere og iværksættere hos SMV'er ofte ikke erkender nytten af ekstern 
service, eller de er ikke bevidste om, i hvilken udstrækning sådanne tjenester tilbydes. En 
anden årsag kan være, at mange af disse tjenesteydelser er udviklet efter store virksomheders 
behov, og deres udformning passer ikke til mindre virksomheder. 
51 
Små virksomheder er kendetegnet ved en høj grad af selvforsyning med tjenesteydelser, ofte 
ydet af iværksætteren selv eller dennes personlige kontakter. Efterspørgslen efter ekstern 
virksomhedsservice er større hos mellemstore virksomheder, der i højere grad kan varetage 
kontakten til eksterne leverandører og bedre har råd til denne service. Store virksomheder har 
råd til at skabe intern service, der er skræddersyet til deres individuelle behov, men disse 
virksomheder udvikler også synergier mellem deres egne interne tjenester og rekvireret as­
sistance fra specialister. Graden af kombination mellem intern og ekstern service er derfor hø­
jest blandt større virksomheder. 
Serviceydelser til producenter andrager 11% af beskæftigelsen i Europas samlede private, ik­
ke-primære sektor, og virksomhedsrådgivning har den højeste beskæftigelsesandel på dette 
område, hvor udbuddet i alle lande domineres af SMV'er. Bank- og forsikringsvirksomhed er 
dog domineret af større virksomheder. 
Mellem 1988 og 1994 har sektoren for serviceydelser til producenter haft den største årlige 
vækst i beskæftigelsen; værditilvæksten har været lidt under gennemsnittet, og produktivite­
ten har været den laveste blandt alle sektorer. På beskæftigelsesområdet har mikrovirksomhe­
der inden for serviceydelser til producenter udvist den højeste gennemsnitlige vækstrate ef­
terfulgt af små virksomheder. 
I adskillige lande er der en usædvanlig høj koncentration af leverandører af virksomhedsservi­
ce i de mest udviklede områder samt i de indre dele af storbyer. Dette skyldes delvis den let­
tilgængelige infrastruktur, mulighederne for personlig kontakt, det store udbud af kvalificeret 
arbejdskraft og den prestige, der er forbundet med en adresse i de centrale byområder. Den 
højeste vækst inden for serviceydelser til producenter opleves dog i områderne umiddelbart 
uden for de større byer, hvor befolkningstætheden og huslejerne er lavere, uden at det dog går 
ud over tilgængeligheden for klientgrundlaget. 
Der lader ikke til i noget land at være en officiel offentlig politik vedrørende udvikling af disse 
tjenesteydelser, men adskillige programmer har stimuleret såvel udbuddet som efterspørgslen 
efter dem. Myndighederne er også i gang med at udarbejde politiske tiltag, der i kraft af deres 
udvikling af teknologi- og serviceudbuddet tilsigter at forbedre kvaliteten af SMV'ernes lokale 
arbejdsbetingelser. 
16. HÅNDVÆRKSFAGENE 
Egenskaber 
Håndværksvirksomheder er kendetegnet ved en produktion, der i udpræget grad er arbejds­
kraftintensiv. De er små men beskæftiger forholdsvis mange faguddannede medarbejdere. 
Disse virksomheder er for det meste selvstændige; de drives af ejerne, og der er tætte 
forbindelser mellem virksomhed og familie. 
52 
Håndværksvirksomhedernes betydning 
På europæisk og nationalt plan er man i stigende omfang ved at indse, hvor vigtige 
håndværksvirksomhederne er som faktorer i forbindelse med økonomisk stabilitet, som 
varetagere af håndværksfagene og som kilde til ny iværksættervirksomhed. Denne sektor er 
dog ikke genstand for den samme opmærksomhed i alle medlemsstater, og det er en af grun­
dene til, at det er svært at sammenligne oplysninger fra forskellige lande. Selv for lande, hvor 
håndværksfagene følges med opmærksomhed, og hvor de er afgrænsede ved lov, kan der 
foreligge sparsomme data for disse fag, fordi deres definition er professionsorienteret, mens 
økonomiske statistikker er sektororienterede. 
På vej mod et fælles koncept 
Med henblik på at muliggøre statistisk overvågning på europæisk plan, er der taget skridt til 
at udvikle sammenlignelige statistikker for medlemsstaterne. I den anden årsberetning fra Det 
Europæiske Observationscenter for SMV blev der gjort et forsøg på at udvikle fælles 
definitioner af "håndværksdominerede sektorer med henblik på fornuftige grænseover­
skridende sammenligninger. Den manglende sammenlignelighed mellem nationale hånd-
værksstatistikker blev da også et fremtrædende diskussionsemne under forberedelserne til 
håndværkskonferencen i Berlin. Europa-Kommissionen organiserede i juni 1994 et formøde 
om håndværksstatistik i Gôttingen, og i september 1994 organiserede den en forberedende 
konference om håndværksdefinitioner og statistik i Rom. Endelig blev det på Berlin-konferen­
cen vedtaget, at udviklingen af sammenlignelige statistikker på håndværksområdet i nær frem­
tid skulle prioriteres. 
Håndværkene og Berlin-konferencen 
Konklusionerne fra de tolv formøder til Berlin-konferencen udmundede i "Outline of the 
Twelve Pre-Conferences", som dannede grundlag for Kommissionens arbejdsdokument 
"Craft Industries and Small Enterprises". Heri diskuteres spørgsmål af interesse for især 
håndværksvirksomheder og små virksomheder; der redegøres for problemer og der gives 
henstillinger. 
På vej mod en fyldestgørende politik 
Efter den første håndværkskonference i Avignon fremsatte Kommissionen forslag om det 
integrerede program til fordel for SMV og håndværkssektoren. Dette program indeholder nye 
indfaldsvinkler såsom gensidige konsultationer, udveksling af erfaringer mellem med­
lemsstaterne samt fælles bestræbelser til forbedring af arbejdsbetingelserne for virksomheder. 
Håndværksvirksomheder og små virksomheder råder dog endnu ikke over tilstrækkelige 
informations-, finansierings- eller uddannelsesressourcer til, at de kan drage fuld nytte af 
eksisterende aktioner og programmer. I den anden årsberetning fra Det Europæiske Observa­
tionscenter for SMV er der gjort opmærksom på disse problemer og rettet henstillinger; på 
Berlin-konferencen blev problemerne også nævnt, og der blev ligeledes her rettet hen­
stillinger. 
53 
Hovedpunkterne fra den anden årsberetning og Berlin-konferencen ligner hinanden, idet de 
begge anerkender de generelle problemstillinger, som små virksomheder og håndværksvirk­
somheder er stillet over for, og i såvel den anden årsberetning som ved Berlin-konferencen 
blev der krævet: 
en fælleseuropæisk definition af håndværksvirksomheder og små virksomheder og for­
bedring af kendskabet til håndværkssektorens rolle og økonomiske betydning ved 
detaljerede undersøgelser og analyser af sektoren; 
en målrettet uddannelsespolitik orienteret mod erhvervspraksis og videreuddannelse samt 
international udveksling af erfaring og praktikanter; 
harmonisering af lovgivning, skatter og administrative såvel som sociale forpligtelser; 
forbedret adgang til finansiering og ens vilkår på dette område i alle medlemsstaterne; 
fremme af handelsorganisationer med henblik på et udvidet samarbejde på nationalt og 
internationalt plan. 
DEL IV 
17. "SME INTERNAL MARKET MONITOR" 
Til trods for at beskæftigelsesvæksten for SMV'er i perioden 1988-94 var højere end for 
større virksomheder, må den betegnes som skuffende, idet værditilvæksten i SMV'erne øge­
des markant hurtigere end beskæftigelsen. Faktisk har værditilvæksten i SMV'er været pro-
duktivitetsdrevet, hvilket fører til den observation, at væksten hos SMV'er, selv om den ikke 
har været beskæftigelsesneutral, har været lidet beskæftigelsesfremmende. 
Analysen fra SME Internal Market Monitor viser, at denne svagt beskæftigelsesfremmende 
vækst - delvis - kan tilskrives to faktorer for det første er den gængse arbejdsmarkedspolitik 
ikke tilpasset SMV'er, idet disse tvinges til at "vælge" en ikke eller lidet beskæftigelses­
fremmende vækstform på grund af rekrutteringsproblemer. For det andet konkurrerer 
SMV'erne i stadigt større omfang på internationale og stærkt udsatte markeder og ikke på 
hjemlige, beskyttede markeder. 
SIMM viser også, at arbejdsbetingelserne for erhvervslivet i EU-12 generelt nærmer sig 
hinanden. Denne konvergens gør sig gældende inden for skatte- og pengepolitik, men arbejds­
markedspolitikkerne i EU er ved at glide fra hinanden. Hvis man ser på de generelle 
markedsbetingelser i EU, har der i perioden 1988-94 været tendens til, at medlemsstaterne 
med hensyn til økonomisk styrke og velstand har nærmet sig hinanden. Det samme gælder for 
betingelserne på kapital- og arbejdsmarkederne og inden for teknologi og innovation. 
Tendensen til konvergens har også gjort sig gældende for SMV'ernes dynamik såvel som 
deres indtjeningsevne, men forskellene mellem deres resultater (værditilvækst, beskæftigelse 
og eksport) er øget i perioden 1988-94. Dette skyldes først og fremmest den unormale udvik­
ling for SMV'er i Italien og Det Forenede Kongerige. 
54 
Fra 1988 til 1994 har EFTA-4 i tiltagende grad nærmet sig EU-12, hvad angår erhvervsklima, 
erhvervsdynamik og resultaterne for SMV'er. Der er dog stadig betydelige forskelle mellem 
EU-12 og EFTA-4 på disse områder. 
Inden for rammerne af SIMM er der udført nogle analyser, der har til formål at vise sammen­
hængen mellem SMV'ernes resultater og erhvervsklimaet, således at også politiske beslut­
ningstagere kan have gavn af SIMM. 
Resultaterne fra disse undersøgelser tyder på, at især skatte- og pengepolitik har afgørende 
indvirkning på SMV'ers ydeevne og resultater, mens den nuværende arbejdsmarkedspolitik ik­
ke er tilpasset SMV'ers behov, og statslig F&U-politik tilsyneladende er indrettet udelukken­
de med henblik på sektorer, der er domineret af større virksomheder. En følge af denne politik 
kan endda være, at mindre produktionsenheder bliver fortrængt fra markedet. 
Forholdet mellem arbejdsgivere og arbejdstagere har ikke har ikke haft indflydelse på 
SMV'ers ydeevne og resultater. 
Til slut drager SIMM en række foreløbige konklusioner om erhvervsklimaets udvikling ud fra 
SMV'erne synsvinkel samt endvidere om konvergenstendenserne i EU-12. Det konkluderes, 
at erhvervsklimaet i tidsrummet 1988-94 er forbedret, i det mindste for SMV'ernes 
vedkommende, og det har også vist sig, at konvergenstendenserne i EU's medlemsstater har 
gunstig indflydelse på SMV'ernes resultater. 
18. POLITISKE SPØRGSMÅL 
I de tidligere årsberetninger har der i udstrakt grad været fokuseret på politiske anbefalinger, 
der har til formål at stimulere SMV'ers og håndværksvirksomheders vækst og skabe flere 
arbejdspladser. I den foreliggende beretning drejer de politiske spørgsmål sig om forholdet 
mellem SMV'ers resultater, markedernes virkemåde og erhvervsklimaet i et Europa, der i 
højere grad er forenet. 
Disse politiske anbefalinger vedrører først og fremmest det overnationale europæiske beslut­
ningsniveau, men de kan også være nyttige i forbindelse med nationale eller regionale 
beslutningsprocesser, såfremt deres anvendelse kun er vejledende. 
Konkurrencen på de forskellige markeder varierer tilsyneladende meget fra sektor til sektor 
og fra land til land, hvilket kan aflæses af tallene for virksomhedsoprettelser, virksomheds­
lukninger og gennemsnitlig overlevelsesrate. Der består en vekselvirkning mellem på den ene 
side SMV'ernes økonomiske muligheder og på den anden side konkurrenceforskelle eller 
markedsmekanismer. 
Liberaliseringsprocessen for grænseoverskridende handel er blevet fulgt op af en mere til­
bundsgående tendens til markedsliberalisering i national såvel som i overnational, europæisk 
sammenhæng. 
55 
Liberaliseringspolitikken, der tilsigter at fjerne stivheder i arbejdsbetingelserne for er­
hvervslivet, har først og fremmest til hensigt at skabe bedre markedsmekanismer. Forventnin­
gen er her, at man ved at skabe en stærkere lokal, national og international konkurrence for 
erhvervslivet kan gøre det mere konkurrencedygtigt på verdensmarkedet. Dette vil i sidste 
instans føre til flere muligheder for erhvervslivet og til skabelsen af flere beskæftigelses­
muligheder. 
Der bør tilstræbes en afbalanceret strategi ved udarbejdelsen af politikker på liberaliserings-
og konkurrenceområdet. 
De modstridende elementer i denne politik - på den ene side en sænkning af markedsbarrierer 
og på den anden side en erhvervspolitik, der begunstiger dannelsen af større erhvervsenheder 
- skal afvejes med henblik på at opnå optimalt fungerende markeder. Politiske tiltag bør rettes 
imod en sænkning af kunstige handelsbarrierer, der er oprettet af stater i et forsøg på at 
beskytte eksisterende virksomheder på bekostning af markedsmekanismerne. 
For at der kan skabes gunstigere betingelser for SMV'ers oprettelse, overlevelse og vækst (og 
dermed flere arbejdspladser) bør den politiske opmærksomhed i højere grad koncentreres om 
det lovmæssige grundlag for SMV'ers virksomhed, tilgængeligheden og anvendeligheden af 
moderne infrastrukturer, de tyngende administrative byrder, tilgængeligheden og anvende­
ligheden af serviceydelser for producenter samt endvidere mulighederne for at tage ledelses-
og iværksætteruddannelser. 
Der bør udvikles en særligt målrettet politik i forbindelse med spørgsmålet om administrative 
procedurer og deres indvirkning på erhvervslivet. Det anbefales, at der udvikles passende 
strategier med henblik på at reducere de byrder, som administrative procedurer påfører 
virksomhederne, især mikrovirksomhederne og de små og mellemstore virksomheder. Via 
samordnede aktioner bør det fremmes, at der internationalt udveksles erfaringer fra forskellige 
medlemslande. 
Blandt midlerne til forbedring af denne situation er udviklingen af en objektiv og internationalt 
sammenlignelig indikator for administrative byrder. En sådan indikator ville kunne anvendes 
som redskab af politiske beslutningstagere i forbindelse med udviklingen af nye politikker. 
Anvendelsen af ny teknologi såsom elektronisk dataoverførsel samt nye koncepter i 
forbindelse med f.eks. indsamling af sociale bidrag bør stimuleres med henblik på en lettelse af 
de administrative byrder. 

^é 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 526 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 08 
Katalognummer : CB-CO-95-570-DA-C 
ISBN 92-77-95404-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg