DA Den Europæiske Unions Tidende C 56/2

Udtalelse fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse om Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet — »EU’s terrorbekæmpelsespolitik: vigtigste resultater og fremtidige udfordringer«

2011/C 56/02

DEN EUROPÆISKE TILSYNSFØRENDE FOR DATABESKYTTELSE HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 16,

under henvisning til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 8,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (1),

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (2), særlig artikel 41 —

VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE:

I. INDLEDNING

1. Den 20. juli 2010 vedtog Kommissionen en meddelelse med titlen »EU’s terrorbekæmpelsespolitik: vigtigste resultater og fremtidige udfordringer« (3). Meddelelsen indeholder »hovedtrækkene i en politisk evaluering af EU's aktuelle terrorbekæmpelsesstrategi« og er et led i strategien for den interne sikkerhed (4). Den indeholder en vurdering af de resultater, der hidtil er opnået, og beskriver fremtidige udfordringer og politiske retningslinjer i forbindelse med EU’s terrorbekæmpelsespolitik.

2. Mange af de initiativer, der nævnes i meddelelsen, er allerede tidligere blevet behandlet i udtalelser og bemærkninger fra EDPS. Denne meddelelse fremlægger imidlertid et bredt politisk perspektiv og langsigtede retningslinjer, som begrunder en specifik udtalelse fra EDPS.

3. Formålet med denne udtalelse er således at bidrage til mere grundlæggende politiske valg på et område, hvor brug af personoplysninger på en og samme tid er afgørende, massiv og særlig følsom.

4. Udtalelsen kommenterer ikke den seneste meddelelse fra Kommissionen på dette område: »Strategien for EU’s indre sikkerhed i praksis — Fem skridt hen imod et mere sikkert EU«, der blev vedtaget den 22. november 2010 (5). Denne meddelelse vil blive behandlet af EDPS i en særskilt udtalelse, som også igen vil beskæftige sig med behovet for tydelige links mellem de forskellige dokumenter.

5. I denne udtalelse analyserer EDPS meddelelsens forskellige elementer, og giver råd og anbefalinger til, hvordan den grundlæggende ret til beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med EU’s terrorbekæmpelsespolitik kan sikres, navnlig når det drejer sig om fremtidige udfordringer og udarbejdelse af nye politiske retningslinjer.

II. ANALYSE AF MEDDELELSEN OG RELEVANTE PROBLEMOMRÅDER I FORBINDELSE MED DATABESKYTTELSE

6. Meddelelsen er opbygget efter samme struktur som EU’s antiterrorbekæmpelsesstrategi af 2005 (6) og indledes med en analyse af de fire søjler i EU’s terrorbekæmpelsespolitik: forebygge, beskytte, forfølge og reagere. Derefter følger et afsnit, der behandler en række horisontale spørgsmål, herunder navnlig respekt for grundlæggende rettigheder, internationalt samarbejde samt finansiering.

1. Forebygge, beskytte, forfølge og reagere samt behovet for at integrere principper for databeskyttelse

7. Søjlen »forebygge« består af en bred vifte af aktiviteter, lige fra at forebygge radikalisme og rekruttering til at lære at takle de måder, hvorpå terrorister bruger internettet. I den forbindelse nævnes Rådets rammeafgørelse om bekæmpelse af terrorisme, som blev vedtaget i 2002 (7) og ændret i 2008 (8), som et af de vigtigste resultater.

8. Søjlen »beskytte« omfatter beskyttelse af mennesker og infrastruktur samt en bred vifte af aktiviteter, bl.a. initiativer vedrørende sikkerheden ved grænserne, transportsikkerhed, kontrol med sprængstofprækursorer, beskyttelse af kritiske infrastrukturer og styrkelse af sikkerheden i forsyningskæden.

9. Søjlen »forfølge« drejer sig bl.a. om indsamling af information, politi- og retssamarbejde samt bekæmpelse af finansiering af terrorisme. De fremtidige udfordringer på dette område omfatter udarbejdelse af en EU-ramme for passagerlisteoplysninger (9), anvendelse af artikel 75 i TEUF med henblik på at udvikle rammer for indefrysning af midler eller finansielle aktiver, samt gensidig anerkendelse af bevismateriale i straffesager.

10. Søjlen »reagere« drejer sig om evnen til at håndtere virkningerne af et terrorangreb og omfatter krisehjælp til terrorofre.

11. Alle disse områder er tæt knyttet til initiativer, som EDPS allerede har behandlet i tidligere udtalelser: Stockholmprogrammet, restriktive foranstaltninger og indefrysning af midler, datalagring, sikkerhedsscannere, våbenprækursorer, biometriske pas, Prüm-afgørelsen, passagerlisteoplysninger, TFTP-programmet, Schengen-informationssystemet, Visa-informationssystemet, et integreret grænseforvaltningssystem, EU-informationsstyringsstrategien samt udveksling af bevismateriale på tværs af grænserne.

12. Af forskellige årsager er »forebyggelse« og »beskyttelse« de mest følsomme områder, når det drejer sig om databeskyttelse.

13. Det skyldes først og fremmest, at disse områder pr. definition bygger på fremadrettede risikovurderinger, som i de fleste tilfælde fører til en bred og »forebyggende« behandling af store mængder personoplysninger om borgere, som ikke er under mistanke (som f.eks. internetscreening, e-grænser og sikkerhedsscannere).

14. For det andet forudses der i meddelelsen stadigt flere partnerskaber mellem de retshåndhævende myndigheder og private virksomheder (f.eks. internetudbydere, finansielle institutioner og transportvirksomheder) om at udveksle relevante oplysninger og nogle gange »uddelegere« visse dele af de retshåndhævende opgaver til de private virksomheder. Det vil medføre, at personoplysninger, som private virksomheder har indsamlet til erhvervsmæssige formål, i stigende omfang vil blive anvendt af de offentlige myndigheder til retshåndhævende formål.

15. Mange af disse initiativer er igangsat som en hurtig reaktion på terrorhandlinger, uden at det forinden er blevet undersøgt, om de er en gentagelse af eller overlapper allerede eksisterende foranstaltninger. I nogle tilfælde er det, selv nogle år efter at de trådte i kraft, endnu ikke blevet konstateret, om den krænkelse af privatlivets fred, som disse foranstaltninger har medført, virkelig var nødvendig.

16. Endvidere vil »forebyggende« anvendelse af personoplysninger med stor sandsynlighed føre til forskelsbehandling. En forebyggende analyse af oplysninger vil medføre indsamling og behandling af personoplysninger om brede kategorier af privatpersoner (f.eks. alle passagerer, alle internetbrugere), uanset om de specifikt er under mistanke eller ej. Analysen af disse oplysninger kan — navnlig hvis den kombineres med dataminingteknikker — føre til, at uskyldige markeres som mistænkte, udelukkende fordi deres profil (alder, køn, religion osv.) og/eller adfærdsmønstre (f.eks. i forbindelse med rejser, brug af internettet osv.) matcher profilen for personer, som har eller er under mistanke for at have tilknytning til terrorisme. Derfor risikerer ulovlig eller unøjagtig anvendelse af (undertiden følsomme) personoplysninger, kombineret med vidtrækkende tvangsbeføjelser til de retshåndhævende myndigheder, især i denne sammenhæng at føre til forskelsbehandling og stigmatisering af bestemte personer og/eller persongrupper.

17. I dette perspektiv er et højt databeskyttelsesniveau også et middel til bekæmpelse af racisme, fremmedhad og forskelsbehandling, hvilket ifølge meddelelsen »også kan yde et bidrag til at forebygge radikalisering og rekruttering af potentielle terrorister«.

2. En konsekvent tilgang baseret på nødvendighedsprincippet

18. En vigtig generel bemærkning vedrører behovet for at sikre konsekvens og en klar sammenhæng mellem alle meddelelser og initiativer, der vedrører indre anliggender og navnlig intern sikkerhed. Selv om EU’s terrorbekæmpelsesstrategi f.eks. hænger snævert sammen med informationsstyringsstrategien, strategien for charteret om grundlæggende rettigheder og den europæiske informationsudvekslingsmodel, er sammenhængen mellem alle disse dokumenter ikke utvetydigt og bredt fastlagt. Dette fremgik endnu tydeligere med vedtagelsen af »Strategien for EU’s indre sikkerhed i praksis — Fem skridt hen imod et mere sikkert EU« den 22. november 2010 (10).

19. EDPS anbefaler derfor, at EU’s institutioner sikrer, at politikker og initiativer vedrørende indre anliggender og intern sikkerhed udformes og gennemføres på en måde, der sikrer en konsekvent tilgang og klare sammenhænge mellem dem indbyrdes, således at der tilvejebringes passende og positive synergivirkninger, og således at dobbeltarbejde undgås.

20. EDPS anbefaler desuden, at princippet om nødvendighed inddrages konkret i behandlingen af alle forslag inden for dette område. Dette bør gøres både ved at undersøge, om der eventuelt er overlapninger med eksisterende instrumenter, og ved at begrænse indsamlingen og udvekslingen af personoplysninger til det absolut nødvendige af hensyn til det pågældende formål.

21. F.eks. satte EDPS i forbindelse med aftalen med USA om programmet til sporing af finansiering af terrorisme (TFTP II) spørgsmålstegn ved, i hvilken udstrækning aftalen virkelig var nødvendig for at opnå resultater, som ikke kunne opnås ved instrumenter, der griber mindre ind i privatlivets fred såsom dem, der allerede er fastsat gennem EU- og internationale rammer (11). EDPS tvivlede i samme udtalelse endvidere på nødvendigheden af at overføre personoplysninger i store mængder frem for en mere målrettet udveksling.

22. Ifølge meddelelsen kommer en af udfordringerne til at bestå i »at sikre, at disse retsakter dækker de reelle behov (for retshåndhævelse) […] i fuld respekt for privatlivets fred og databeskyttelsesreglerne«. EDPS hilser denne udtrykkelige anerkendelse velkommen og opfordrer EU-institutionerne til nøje at overveje, hvorvidt de eksisterende såvel som de planlagte retsakter dækker de reelle behov for retshåndhævelse, samt til at sikre, at der ikke indføres overlappende foranstaltninger eller unødvendige begrænsninger af privatlivets fred. Eksisterende instrumenter skal, set i dette lys, i forbindelse med periodiske gennemgange af de eksisterende retsakter påvise, at de udgør effektive midler til bekæmpelse af terrorisme.

23. EDPS har i talrige udtalelser og bemærkninger plæderet for behovet for en vurdering af alle eksisterende instrumenter om informationsudveksling, inden der fremsættes forslag om nye instrumenter, og har især peget herpå i den seneste udtalelse »Oversigt over informationsstyring på området frihed, sikkerhed og retfærdighed« (12). Det er således helt afgørende, at effektiviteten af de eksisterende foranstaltninger vurderes, samtidig med at konsekvenserne af nye forslag til foranstaltninger på privatlivets fred undersøges, og dette bør være et vigtigt element i EU’s indsats på dette område, i overensstemmelse med tilgangen i Stockholmprogrammet.

24. Overlapninger og ineffektivitet bør føre til, at politiske beslutninger korrigeres, eller endog til at eksisterende systemer til indsamling og behandling af oplysninger konsolideres eller afvises.

25. EDPS anbefaler, at fokus især rettes mod de forslag, der indebærer generelle indsamlinger af personoplysninger om alle borgere, og ikke kun om mistænkte. Begrundelsen for at behandle personoplysninger til andre formål end dem, oplysningerne oprindeligt blev indsamlet til, bør også undersøges nøje, eksempelvis hvor der ønskes adgang til personoplysninger i Eurodac-systemet til retshåndhævelsesformål.

26. meddelelsen fremhæves endvidere, at en af de fremtidige udfordringer består i at sikre en effektiv forskning på sikkerhedsområdet og derigennem hjælpe med til at skabe et højt sikkerhedsniveau. EDPS støtter erklæringen i meddelelsen om, at en effektiv forskning på sikkerhedsområdet skal bidrage til at styrke forbindelserne mellem de forskellige aktører. Det er i den forbindelse af største vigtighed, at ekspertisen inden for databeskyttelse på et meget tidligt stade inddrages i forskningen på sikkerhedsområdet, så den kan fungere som rettesnor for de politiske løsninger og sikre, at privatlivsaspektet i videst muligt omfang indbygges i nye sikkerhedsorienterede teknologier, i overensstemmelse med princippet om »privacy by design«.

3. Vedrørende anvendelsen af restriktive foranstaltninger (indefrysning af midler)

27. Hvad angår anvendelsen af restriktive foranstaltninger (indefrysning af midler) rettet mod bestemte lande og mistænkte terrorister, har Domstolen i sin retspraksis gentagne gange konsekvent stadfæstet, at overholdelsen af grundlæggende rettigheder er afgørende i bekæmpelsen af terrorisme, og det bør både sikres, at borgernes rettigheder overholdes, og at de trufne foranstaltninger er lovlige.

28. EDPS har allerede fremsat udtalelser og bemærkninger vedrørende dette område (13), hvor han på den ene side fremhæver de forbedringer af procedurerne, der er foretaget, men på den anden side kræver flere forbedringer, navnlig med hensyn til retten til information og adgang til personoplysninger, en tydelig definition af indskrænkningerne af disse rettigheder samt adgang til effektive retsmidler og uafhængigt tilsyn.

29. Behovet for yderligere forbedringer af proceduren og den beskyttelse, der er gældende for personer, der er opført på listen, er for nyligt blevet stadfæstet af Domstolen i den såkaldte »Kadi II«-sag (14). Domstolen fremhævede især behovet for, at personerne på listen bør have detaljerede oplysninger om, hvorfor de er blevet opført på listen. Dette ligger meget tæt op ad den ret, der er fastsat i loven om beskyttelse af personoplysninger, som vedrører ret til indsigt i egne personoplysninger og til at ændre i dem, navnlig hvis oplysningerne er ukorrekte eller forældede. Disse rettigheder, som fastsættes i artikel 8 i charteret om grundlæggende rettigheder, udgør hovedelementerne i databeskyttelse og kan kun indskrænkes, hvis det er nødvendigt, forventeligt og fastsat i lovgivningen.

30. EDPS er i den forbindelse enig i meddelelsens erklæring om, at en af de fremtidige udfordringer i forbindelse med terrorbekæmpelsespolitik består i at få integreret anvendelsen af artikel 75 i TEUF. Dette nye retsgrundlag, som blev indført med Lissabontraktaten, giver udtrykkeligt mulighed for at indføre foranstaltninger til indefrysning af fysiske eller juridiske personers midler. EDPS henstiller til, at dette retsgrundlag også anvendes til at fastlægge rammer for indefrysning af midler, som er i overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder. EDPS bidrager gerne til udviklingen af relevante lovgivningsinstrumenter og -procedurer og ser frem til at blive behørigt og rettidigt hørt, når Kommissionen — i henhold til dens arbejdsprogram for 2011 — påbegynder arbejdet med at udarbejde en specifik forordning for dette område (15).

31. Der er i et bredere perspektiv behov for at udarbejde databeskyttelsesbestemmelser, som også er gældende for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. I artikel 16 i TEUF fastsættes retsgrundlaget for at indføre databeskyttelsesbestemmelser, som også er gældende for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. Det retsgrundlag og den procedure, der er fastsat i artikel 39 i TEU, finder kun anvendelse på medlemsstaternes behandling af personoplysninger på dette område. Selv om Lissabontraktaten indeholder en opfordring til indførelse af sådanne databeskyttelsesbestemmelser samt fastsætter de nødvendige redskaber, indeholder den nye meddelelse »En global metode til beskyttelse af personoplysninger i Den Europæiske Union« (16) imidlertid ingen initiativer i denne retning. EDPS opfordrer på denne baggrund Kommissionen til at fremlægge et forslag til indførelse af databeskyttelseslovgivning vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.

4. Respekt for grundlæggende rettigheder og internationalt samarbejde

32. I afsnittet om grundlæggende rettigheder fremhæves det, at EU må agere som forbillede i overholdelsen af de grundlæggende rettigheder, og charteret om grundlæggende rettigheder må være ledestjernen for alle EU-politikker. EDPS tilslutter sig dette.

33. EDPS støtter også udsagnet om, at respekt for de grundlæggende rettigheder ikke blot er et juridisk krav, men også er den afgørende forudsætning for at kunne fremme den gensidige tillid mellem nationale myndigheder og tilliden i befolkningen som helhed.

34. EDPS anbefaler på den baggrund til, at der anlægges en proaktiv tilgang og træffes konkrete foranstaltninger for at realisere dette, hvilket også vil være et redskab til at sikre en effektiv gennemførelse af EU’s charter om grundlæggende rettigheder (17).

35. For alle initiativer, der har indvirkning på beskyttelsen af personoplysninger, bør der sikres »privatlivskonsekvensanalyser« (Privacy Impact Assessments (PIA)) og tidlig høring af kompetente databeskyttelsesmyndigheder, uanset hvem der står bag dem og hvilket område, de foreslås indenfor.

36. I meddelelsens afsnit om internationalt samarbejde fremhæves også behovet for at få skabt »de nødvendige juridiske og politiske rammebetingelser for et øget samarbejde med EU's eksterne partnere om bekæmpelse af terrorisme«.

37. EDPS minder i den forbindelse om behovet for at sikre, at der træffes tilstrækkelige foranstaltninger, når der udveksles personoplysninger med tredjelande og internationale organisationer, således at det sikres, at borgernes databeskyttelsesrettigheder også overholdes inden for rammerne af internationalt samarbejde.

38. Dette omfatter også fremme af databeskyttelse i forbindelse med samarbejde med tredjelande og internationale organisationer for at sikre, at EU’s standarder overholdes. Det er også i overensstemmelse med Kommissionens intention om at fremme udviklingen af høje retlige og tekniske databeskyttelsesstandarder i tredjelande og internationalt og fremme samarbejdet med tredjelande (18).

39. De restriktive foranstaltninger (til indefrysning af midler) giver et godt afsæt for EU’s indsats på dette område, hvor et intenst samarbejde med tredjelande og FN ikke bør medføre, at det høje beskyttelsesniveau for grundlæggende rettigheder, som EU's retssystem udgør, forringes.

III. KONKLUSIONER

40. EDPS bifalder den opmærksomhed, som de grundlæggende rettigheder og databeskyttelse tildeles i meddelelsen, og anbefaler yderligere konkrete tiltag inden for terrorbekæmpelsespolitik.

41. EDPS anbefaler, at der gennem konkrete initiativer støttes op om respekten for de grundlæggende rettigheder på dette område, navnlig retten til beskyttelse af personoplysninger, som er et nødvendigt led i fremme af retssikkerhed, tillid og samarbejde i forbindelse med bekæmpelsen af terrorisme, og er en nødvendig retlig forudsætning for udviklingen af de planlagte systemer.

42. EDPS støtter ligeledes idéen om, at en systematisk politik, der ikke i så høj grad er baseret på enkelte hændelser, bør foretrækkes, navnlig når hændelserne fører til oprettelse af nye systemer til datalagring, indsamling og udveksling uden en konkret vurdering af de eksisterende alternativer.

43. EDPS anbefaler derfor, at EU’s institutioner sikrer, at politikker og initiativer vedrørende indre anliggender og intern sikkerhed udformes og gennemføres på en måde, der sikrer en konsekvent tilgang og klare sammenhænge mellem dem indbyrdes, således at der tilvejebringes passende og positive synergivirkninger, og således at dobbeltarbejde undgås.

44. EDPS anbefaler på den baggrund til, at EU-lovgiveren styrker databeskyttelsens rolle ved at forpligte sig til specifikke tiltag (og tidsfrister), der omfatter: — vurdering af de eksisterende foranstaltningers effektivitet, under hensyntagen til deres indvirkning på privatlivets fred. En sådan vurdering er afgørende og bør spille en vigtig rolle i EU’s indsats på dette område — undersøgelse af, om der eventuelt er overlapninger med allerede eksisterende instrumenter, under hensyntagen til deres effektivitet, og begrænsning af indsamlingen og udvekslingen af personoplysninger til det absolut nødvendige for det pågældende formål — forslag om udformning af en databeskyttelsesramme, som også er gældende for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — forslag om en omfattende og global tilgang, der i forbindelse med restriktive foranstaltninger (indefrysning af midler) og på grundlag af artikel 75 i TEUF både kan sikre, at den retshåndhævende foranstaltning er effektiv, og at de grundlæggende rettigheder respekteres — databeskyttelse i centrum af debatten om foranstaltningerne på dette område, ved f.eks. at sikre, at der gennemføres konsekvensvurderinger vedrørende privatlivs- og databeskyttelse, og at de kompetente databeskyttelsesmyndigheder høres, når der fremsættes relevante forslag på dette område — sikring af at ekspertisen inden for databeskyttelse på et meget tidligt stade inddrages i forskningen på sikkerhedsområdet, så den kan fungere som rettesnor for de politiske løsninger og sikre, at privatlivsaspektet i videst muligt omfang indbygges i nye sikkerhedsorienterede teknologier — sikring af at der er truffet tilstrækkelige foranstaltninger i forbindelse med behandlingen af personoplysninger inden for rammerne af det internationale samarbejde, samtidig med at tredjelandes og internationale organisationers udvikling og gennemførelse af databeskyttelsesprincipperne fremmes.

Udfærdiget i Bruxelles, den 24. november 2010. Peter HUSTINX Tilsynsførende for Databeskyttelse

(1) EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

(2) EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

(3) KOM(2010) 386 endelig.

(4) Se side 2 i meddelelsen.

(5) KOM(2010) 673 endelig.

(6) Dok. 14469/4/05 af 30. november 2005.

(7) 2002/475/RIA, (EFT L 164 af 22.6.2002, s. 3).

(8) 2008/919/RIA, (EUT L 330 af 9.12.2008, s. 21).

(9) Som meddelt i Kommissionens handlingsplan om gennemførelse af Stockholm-programmet KOM(2010) 171 endelig af 20. april 2010.

(10) Se afsnit 4 i denne udtalelse.

(11) Udtalelse fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse af 22. juni 2010.

(12) Udtalelse fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse af 30. september 2010.

(13) Udtalelse af 28. juli 2009 fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (EDPS) om forslaget til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til Osama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban, (EUT C 276 af 17.11.2009, s. 1). Udtalelse af 16. december 2009 fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (EDPS) om forskellige lovgivningsforslag om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger over for Somalia, Zimbabwe, Den Demokratiske Folkerepublik Korea og Guinea, (EUT C 73 af 23.3.2010, s. 1). Se også den tilsynsførendes skrivelse af 20. juli 2010 om tre lovforslag vedrørende visse restriktive foranstaltninger, navnlig rettet mod Slobodan Milosevic og personer, der er knyttet til ham, til støtte for mandatet for den internationale domstol for det Tidligere Jugoslavien og i respekt for Eritrea. Alle EDPS’ udtalelser og bemærkninger kan ses på EDPS’ websted http://www.edps.europa.eu

(14) Dom af 30. september 2010 i sag T-85/09 Kadi mod Kommissionen, se især præmis 157, 177.

(15) I Kommissionens arbejdsprogram for 2011 (KOM(2010) 623 af 27. oktober 2010) nævnes i bilag II (Vejledende liste over initiativer er under overvejelse) en »Forordning om indførelse af en procedure for indefrysning af midler tilhørende personer, der mistænkes for terroraktivitet inden for EU«.

(16) Meddelelse fra Kommissionen (2010) 609 af 4. november 2010.

(17) Se Meddelelse fra Kommissionen (2010) 573 af 19. oktober 2010 om en strategi for Den Europæiske Unions effektive gennemførelse af chartret om grundlæggende rettigheder.

(18) Se meddelelse fra Kommissionen (2010) 609 »En global metode til beskyttelse af personoplysninger i Den Europæiske Union«, s. 16-17.