A4-0391/97

Beslutning om Revisionsrettens saerberetning nr. 2/97 om Den Europaeiske Unions humanitaere bistand 1992-1995 (C4-0219/97)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Revisionsrettens saerberetning nr. 2/97 ((EFT C 143 af 12.05.1997, s. 1.)) (C4-0219/97),

- der henviser til sin beslutning af 21. februar 1997 om humanitaer bistand fra Den Europaeiske Union og ECHO's rolle og om Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa-Parlamentet om sammenkobling af noedhjaelp, rehabilitering og udvikling ((EFT C 85 af 17.03.1997, s. 181.)),

- der henviser til sin henstilling af 19. januar 1996 til Raadet om Den Europaeiske Unions humanitaerpolitiske aktion ((EFT C 32 af 05.02.1996, s. 145.)),

- der henviser til EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, og artikel 206, stk. 1,

- der henviser til betaenkning fra Budgetkontroludvalget samt udtalelse fra Udvalget om Udvikling og Samarbejde (A4-0391/97),

A. der henviser til, at Den Europaeiske Union og dens medlemsstater i de seneste aar har tegnet sig for ca. halvdelen af den samlede humanitaere bistand paa verdensplan,

B. der henviser til, at Det Europaeiske Faellesskabs Kontor for Humanitaer Bistand (ECHO) umiddelbart efter oprettelsen i 1992 blev konfronteret med store udfordringer, navnlig som foelge af konflikterne i det tidligere Jugoslavien og i Rwanda, og efter Revisionsrettens mening trods de relativt beskedne midler har ydet en betydelig bistand og en stor indsats,

C. der henviser til, at Kommissionen ifoelge Revisionsretten i mellemtiden har samlet en raekke erfaringer, der sikrer den en fremtraedende placering blandt de internationale organisationer, der beskaeftiger sig med humanitaere spoergsmaal,

D. der henviser til, at medlemsstaterne ifoelge Revisionsretten naesten ikke har gjort brug af Kommissionens erfaringer, og at EF-traktatens principper om komplementaritet og samordning af Faellesskabets og medlemsstaternes indsats hidtil naesten ikke er blevet gennemfoert i praksis,

E. der henviser til, at dette ifoelge Revisionsretten ogsaa skyldes, at medlemsstaterne hidtil ikke har arbejdet paa at udvikle en global strategi for den humanitaere bistand i Den Europaeiske Union,

1. beklager, at Amsterdam-traktaten trods dels omfanget af Faellesskabets stoette i form af humanitaer bistand til ofre, dels den humanitaere indsats' fremtraedende placering i Faellesskabets eksterne politik ikke indeholder nogen som helst bestemmelse om humanitaer bistand;

2. beklager dybt manglen paa lokal koordinering af bistanden fra Unionen og fra medlemsstaterne - trods Kommissionens indsats - hvilket viser, hvor utilstraekkeligt et engagement medlemsstaternes forvaltninger udviser paa dette omraade;

3. udtrykker atter oenske om en forudgaaende koordinering af medlemsstaternes og Den Europaeiske Unions samarbejdspolitik; mener, at en saadan koordinering vil bidrage til dels at nedsaette operationernes omkostninger, dels at goere operationerne mere effektive;

4. finder det afgoerende, at Kommissionen til fulde udnytter sine initiativbefoejelser til koordinering af de humanitaere hjaelpeaktioner mellem Faellesskabet og medlemsstaterne;

5. glaeder sig over og tilslutter sig Revisionsrettens henstilling om at lade hovedpunkter og principper for Den Europaeiske Unions politik nedfaeldes i en pagt, men anbefaler dog udtrykkeligt, at en saadan pagt ikke kun skal vedroere humanitaer noedhjaelp, men at der heri skal tages hensyn til, at noedhjaelp er uloeseligt forbundet med rehabilitering og udvikling;

6. finder, at en saadan pagt vil kunne bidrage vaesentligt til at skabe et bedre grundlag for at fremme komplementariteten og samarbejdet mellem Faellesskabet og dets medlemsstater;

7. opfordrer Kommissionen til at forelaegge et udkast til en saadan pagt for Parlamentet og Raadet og udarbejde hensigtsmaessige forslag til, hvorledes der kan ivaerksaettes en saa bred droeftelse som mulig af en saadan pagt, hvori navnlig de nationale parlamenter skal inddrages;

8. opfordrer Kommissionen til at lade sin bistand, der hidtil primaert har vaeret baseret paa enkeltoperationer, fremover indgaa i mere langsigtede programmer med saerlig vaegt paa foelgende forslag, der ikke kun stammer fra Revisionsrettens beretning, men ogsaa fra evalueringer af tidligere operationer, som Kommissionen selv har ladet gennemfoere:

a) ECHO boer fremme evnen hos sine koordinatorer i marken og sine normale partnere til i krisesituationer hurtigt at foretage en grundig analyse og vurdering af, hvilke hjaelpeaktioner der er noedvendige og hensigtsmaessige under hensyntagen til de lokale forhold,

b) der er behov for klarere kriterier for, hvilke operationer der skal finansieres af ECHO, og disse kriterier boer tage hensyn til, at noedhjaelpskontorerne sjaeldent er i stand til at klare mere komplicerede rehabiliteringsprojekter,

c) Kommissionens tjenestegrene boer sammen med deres vigtigste partnere (f.eks. stoerre NGO'er og FN) udvikle en mere langsigtet strategi, saa de i faellesskab kan udarbejde og gennemfoere en overordnet strategi for programmer for laengerevarende og komplicerede noedhjaelpsaktioner (f.eks. i omraadet omkring de store soeer, det tidligere Jugoslavien, Kaukasus og det nordlige Irak),

d) i tilfaelde af, at en hurtig reaktion er paakraevet, inden der er udarbejdet en passende strategi, kan det vaere nyttigt at udvaelge anerkendte partnere paa forhaand og kraeve forelaeggelse af et klart forslag om maal og strategier kort tid efter den indledende kontrakts undertegning;

9. tilslutter sig Revisionsrettens vurdering af, at det er yderst vanskeligt at give en praecis vurdering af virkningen af de humanitaere hjaelpeaktioner, og at Kommissionen derfor isaer skal soerge for, at det henstilles til partnerne, at de i deres forslag angiver, hvilke indikatorer de foreslaar anvendt og kontrolleret som led i bedoemmelsen af virkningen af de foreslaaede aktioner og projekter;

10. opfordrer Kommissionen til i forbindelse med de projekter, som den finansierer i faellesskab med andre donatorer, i samarbejde med Domstolen at fastlaegge generelle bestemmelser, der muliggoer en fyldestgoerende kontrol af hele programmet, og opfordrer til, at der i hvert enkelt tilfaelde goeres en ihaerdig indsats for at naa til enighed med de oevrige donatorer om egnede rapporterings- og kontrolmetoder;

11. opfordrer Kommissionen til hurtigt og varigt at fjerne bestaaende ubalancer ved tildelingen af EU-bevillingerne til humanitaer hjaelp til NGO'er;

12. opfordrer Kommissionen til hvert aar at offentliggoere fuldstaendige lister over de kontrakter, der er indgaaet med ikke-statslige organisationer til gennemfoerelse af humanitaere hjaelpeaktioner, og som viser disse kontrakters finansielle omfang samt det samlede beloeb for hver af disse ikke-statslige organisationer;

13. tilslutter sig Revisionsrettens vurdering af, at ECHO-konsulenter, der anvendes som led i den faglige bistand, spiller en central rolle, og at Kommissionen derfor boer oege disses antal og kvalifikationer yderligere og inden for klare rammer give dem stoerre kompetence med hensyn til samordning og overvaagning;

14. opfordrer Kommissionen til at udforme de ansaettelsesprocedurer, som ECHO skal benytte for personale, der ikke er omfattet af vedtaegten, saa de bliver mere gennemskuelige, og opgive den fremgangsmaade, som Revisionsretten har konstateret er blevet anvendt tidligere, nemlig at personerne udvaelges efter personligt skoen og uden faste udvaelgelseskriterier eller -proever til bedoemmelse af deres kvalifikationer;

15. henviser til Kommissionens plan om - via en udbudsprocedure - at opstille en liste over humanitaere bistandseksperter til fordel for tredjelande som led i Det Europaeiske Faellesskabs humanitaere bistand eller foedevarehjaelp; anmoder Kommissionen om fremover udelukkende at goere brug af denne liste ved ansaettelse af personale, der ikke er omfattet af vedtaegten;

16. opfordrer Kommissionen til at foelge Revisionsrettens henstilling og oprette et centralt kontor, der i Kommissionen overtager ansvaret for evalueringen af udviklings- og hjaelpeprogrammer, herunder ogsaa ECHO, MEDA, PHARE og TACIS, soerger for en fornuftig kvalitetskontrol og for, at resultaterne af Kommissionens evalueringer er sammenlignelige, og fremmer udvekslingen af erfaringer ikke kun i Kommissionen, men ogsaa mellem Kommissionen og andre hjaelpeorganisationer;

17. opfordrer Kommissionen til i sine aarsberetninger om den humanitaere bistand at offentliggoere en fuldstaendig liste over de evalueringer af den humanitaere bistand, den selv har foretaget eller ladet gennemfoere;

18. opfordrer Kommissionen til at indlede en debat om saavel ECHO's fremtidige rolle og de forbindelser, det agter at etablere med alle sine partnere (lige fra FN til NGO'erne), som om den omlaegning af Den Europaeiske Unions humanitaere bistand, der kunne blive resultatet heraf, og opfordrer Kommissionen til at inddrage Europa-Parlamentet staerkt heri.

19. noterer sig, at ECHO kun i begraenset omfang inddrages i Kommissionens nylig vedtagne omstrukturering af tjenestegrene med ansvar for eksterne forbindelser;

20. minder om, at Kommissionen ved oprettelsen af ECHO i 1991 udtrykkeligt erklaerede, at det kun var for en syvaarig periode, men med mulighed for eventuelt at videreudvikle kontoret til et eksternt kontor med europaeisk dimension;

21. regner med, at Kommissionen rettidigt og paa passende maade konsulterer Parlamentet og Raadet, inden den efter denne periodes udloeb traeffer afgoerelse om ECHO's fremtid;

22. opfordrer Kommissionen til inden for et halvt aar at forelaegge en beretning om de aktioner, den har truffet i medfoer af denne beslutning;

23. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og Revisionsretten.