KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 16.05.1995 
KOM(95) 173 endelig udg. 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om udligning som følge af nedgang i landbrugsomregningskurserne 
for bestemte valutaer 
(forelagt af Kommissionen) 
BEGRUNDELSE 
1. De monetære afvigelser mellem landbrugsomregningskurserne og de 
repræsentative markedskurser har oversteget 5% siden den 24. februar 1995 for 
den belgiske og luxembourgske franc og siden den 16. marts 1995 for den tyske 
mark, den nederlandske gylden og den østrigske schilling. 
Siden den 5. april 1995 har den monetære afvigelse for den danske krone også 
oversteget 5% i forhold til gennemsnittet af markedskurserne de ti forudgående 
dage. 
I princippet skal en overskridelse af franchi sen medføre en ændring af 
landbrugsomregningskurserne, idet den monetære afvigelse reduceres med 
halvdelen. Imidlertid er der i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets forordning 
(EØF) nr. 3813/92 for de positive monetære afvigelser blevet indført perioder 
til bekræftelse af valutasituation, inden revalueringsordningen anvendes. At der 
gælder en frist, inden landbrugsomregningskurserne reduceres, skal hindre, at der 
på grund af en ustabil valutasituation, som måske selv vil bringe de positive 
monetære afvigelser ned under tærsklen på 5%, udløses foranstaltninger, som får 
virkninger over flere år. Således gav udviklingen i markedskurserne for den tyske 
mark og den østrigske schilling i den referenceperiode, der sluttede den 24. april 
1995, et gennemsnit på under 5%. For de andre af de ovennævnte valutaer har der 
til gengæld vedvarende været betydelige monetære afvigelser, i over tre måneder 
i nogle tilfælde. For perioden februar-juni 1995 betyder anvendelsen af denne frist, 
før forskellene for de berørte valutaer reduceres, at der er en budgetvirkning på 
10 til 15 mio. ECU pr. måned. 
Ud over disse følger for EF-budgettet kan det nævnes, at der har kunnet opstå 
vanskeligheder for en række erhvervsdrivende på grund af de ændringer i 
handelsstrømmene, som er blevet fremkaldt af de uændrede 
landbrugsomregningskurser og af usikkerheden om en eventuel ændring. Disse 
vanskeligheder af agromonetær oprindelse har føjet sig til de store monetære 
problemer, som er blevet affødt af udviklingen i dollarværdien og de betydelige 
devalueringer af bestemte EF-valutaer. 
2. Ifølge den nugældende agromonetære ordning giver en nedgang i 
omregningskursen den berørte medlemsstat adgang til udligningsforanstaltninger. 
I tilfælde af en mærkbar nedgang i landbrugsomregningskursen kan medlemsstaten 
anmode om, at to allerede fastlagte foranstaltninger iværksættes: 
I medfør af artikel 7 i forordning (EØF) nr. 3813/92 forhøjes hektar- eller 
husdyrstøtten og beløb af strukturel og miljømæssig art i ECU, så det 
undgås, at deres værdi falder i national valuta. Da der er tale om en 
forhøjelse i ECU, får den virkninger for alle medlemsstaterne, også for 
dem, hvis valutaer er blevet devalueret. 
I medfør af artikel 8 i forordning (EØF) nr. 3813/92 ydes der en støtte til 
udligning af indkomsttab, som skyldes agromonetære forhold; støtten ydes 
aftagende i tre år, og Fællesskabet yder i dette tilfælde et bidrag på 
principielt 50%. 
EF-udgifterne til disse allerede fastlagte foranstaltninger vil kunne udgøre op til 
1 000 mio. ECU for 1996 og 1997, men støtten ydes aftagende, så den 
permanente udgift bliver på ca. 750 mio. ECU fra 1999. 
I betragtning af det bevillingsbehov, som EUGFL, Garantisektionen, tegner sig for 
på 1996-budgettet, kan der ikke påtænkes yderligere agromonetære udgifter på 1 
000 mio. ECU. 
Generelt eksisterer de store monetære afvigelser på baggrund af en situation på 
valutamarkederne, der har varet i næsten tre måneder. Dersom afvigelser på over 
5% bekræftes yderligere, bør de pågældende landbrugsomregningskurser ifølge 
bestemmelserne reduceres, så deres indvirkning på handelen svækkes eller bringes 
til ophør. Under alle omstændigheder betyder den forlængede opretholdelse af 
afvigelserne, at markederne i stigende grad udsættes for virkninger, der anfægter 
ligevægten. 
Imidlertid kan artikel 7 og 8 i forordning (EØF) nr. 3813/92 ikke anvendes 
umiddelbart, især af budgetmæssige grunde. Artikel 9 i forordningen giver 
grundlag for, at disse artikler fraviges, idet den fastsætter, at Rådet med 
kvalificeret flertal og efter forslag fra Kommissionen vedtager alle nødvendige 
foranstaltninger i tilfælde af væsentlig revaluering . Artiklen fastsætter endvidere, 
at for at hovedsagelig forpligtelserne under GATT-aftalen og budgetdisciplinen 
kan blive overholdt, kan disse foranstaltninger indebære undtagelser fra 
bestemmelserne om støtte og afviklingen af de monetære afvigelser, men 
undtagelserne må dog ikke føre til en forhøjelse af franchisen. 
Af ovenstående grunde må der ses bort fra en ubetinget anvendelse af artikel 7, 
men det vil være hensigtsmæssigt at anvende en udligningsordning på grundlag 
af artikel 8 for at svække virkningerne af en revaluering af de pågældende 
landbrugsomregningskurser. Med henblik på en sådan fremgangsmåde er 
Kommissionens forslag baseret på tre principper: 
udligningsforanstaltningerne skal svare til det faktiske indkomsttab, set i 
forhold til prisudviklingen de seneste år 
de må ikke forøge bevillingsbehovet for EUGFL ud over de muligheder, 
der eksisterer ifølge budgetdisciplinen 
de må ikke medføre overkompensation og skal derfor generelt og i det 
væsentlige være midlertidige og aftagende. 
Derfor er det samlede beløb, der foreslås for udligningsstøtten for hver af de 
pågældende medlemsstater, udregnet ifølge statistikkerne over 
1994-iandbrugsindkomsterne og baseret på følgende: 
a) nedgangen i landbrugsomregningskurserne slår direkte igennem i 
interventionspriserne og dermed i værdien af produktionen af korn, 
sukkerroer, oksekød og mejeriprodukter. For de andre af de berørte 
medlemsstaters landbrugsproduktioner er der ingen interventionspris, og 
den agromonetære virkning på markedspriserne har været svag, eller der 
har ikke været nogen virkning. 
I øvrigt betyder foderkornets lavere værdi, at udgifterne til forsyning er 
blevet formindsket i de animalske sektorer. 
b) Hovedparten af den støtte, der ydes landbrugerne, berøres direkte af den 
monetære udvikling. 
Den støtte, der ydes som led i formen af den fælles landbrugspolitik, er 
blevet fastlagt ud fra en nedgang i de fælles priser, som imidlertid ikke er 
blevet fulgt af markedspriserne. Navnlig for oliefrø er nedgangen i 
hektarstøtten klart mindre end stigningen i markedspriserne. 
Heller ikke for korn, olieafgrøder, proteinafgrøder, hør, oksekød og 
jordudtagning udgør den agromonetære formindskelse af støtten i national 
valuta et reelt indkomsttab. 
Derfor er der ved beregningen af indkomsttabet taget hensyn til de former 
for landbrugsstøtte, der omfatter hektarstøtte af anden art end den, der er 
nævnt i det foregående afsnit, samt støtte eller præmier, der er af strukturel 
art, eller som ydes i sektorerne for oksekød, tobak og markfrø. 
Det samlede beløb for udligningsstøtten, der er beregnet på denne måde, udtrykker 
virkningen på den samlede landbrugsindkomst i den berørte medlemsstat for 1% 
nedgang i landbrugsomregningskursen. 
Eftersom agromonetære udsving på under 2% ikke har nogen mærkbar virkning, 
som kan konstateres i markedspriserne, selv ikke i forbindelse med en 
interventionsordning, foreslås det, at udligningsstøtten ikke ydes for det første 1 
point nedgang i landbrugsomregningskursen. 
For den belgiske og luxembourgske franc og for den danske krone gør endvidere 
virkningerne af den devaluering, disse valutaer undergik i 1993, sig fortsat 
gældende. Ifølge artikel 1, litra e), i forordning (EØF) nr. 3813/92 er nedgangen 
i landbrugsomregningskurserne kun mærkbar for kurser på under 40,4192 for den 
belgiske og luxembourgske franc og 7,53835 for den danske krone. Derfor 
betragtes de virkninger, som nedgangen i landbrugsomregningskurserne har for 
indkomsterne, som udlignet a priori for 1,015 point i tilfældet Belgien og 
Luxembourg og for 2,626 point, hvad angår Danmark. 
5. Ifølge princippet i artikel 8 i forordning (EØF) nr. 3813/92 er udligningsstøtten 
degressiv over tre år og EFs medfinansiering gradueres alt efter de regionale 
behov og muligheder. 
For at tage hensyn til den særlige betydning af visse beløb, der påvirkes af 
nedsættelsen af landbrugsomregningskursen, kan en del af det indkomsttab, der 
skal udlignes, ikke reduceres i de tre år, hvor støtten ydes, og vil helt blive 
finansieret af Fællesskabet. 
Hvis en gennemgang af situationen afslører en fortsat nedgang i de pågældende 
landbrugsindkomster, kan der desuden påtænkes en forlængelse af støtten. Dette 
supplement, der skal vedtages om nødvendigt, vil blive begrænset til to 
supplerende årlige rater af samme beløb som det, der blev ydet som sidste 
støtterate. 
6. De af Rådet fastsatte beløb af strukturel eller miljømæssig art, der ydes som led 
i de foranstaltninger, der ledsager reformen af den fælles landbrugspolitik, indgår 
generelt i flerårige programmer. For at gennemførelsen af allerede fastlagte 
programmer ikke skal blive bragt i fare, foreslås det at udvide anvendelsen af 
artikel 6, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 3813/92, så finansieringen af de årlige 
trancher af støtte, der er ydet før 19^6, ikke reduceres. 
Ud fra ovenstående principper og den monetære situation pr. 25. april 1995 giver 
forslagets finansielle virkninger for budgettet i forhold til det foreløbige 
budgetforslag for 1996 sig udtryk i ekstraudgifter på 11 mio. ECU for 1996, 
hvilket vil sige, at forslaget er foreneligt med de finansielle og de internationale 
krav. 
Foranstaltningerne skal nødvendigvis træffes på EF-plan, da det drejer sig om et 
område, hvor Fællesskabet har enekompetence. Det generelle mål, der forfølges, 
er en ensartet gennemførelse af den fælles landbrugspolitik og en justering af 
bestemmelser, som Rådet allerede har vedtaget, for at der kan tages hensyn til den 
specifikke situation, der foreligger. 
FORSLAG TIL 
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 
af 
om udligning som følge af nedgang i landbrugsomregningskurserne 
for bestemte valutaer 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3813/92 af 28. december 1992 om den 
regningsenhed og de omregningskurser, der skal anvendes i den fælles landbrugspolitik, 
senest ændret ved forordning (EF) nr. 150/952, særlig artikel 9, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Der er fare for en mærkbar nedgang i landbrugsomregningskurserne for den belgiske og 
luxembourgske franc, den danske krone, den tyske mark, den nederlandske gylden og den 
østrigske schilling; der er for disse valutaer bekræftet monetære afvigelser på over 5% i flere 
referenceperioder; det er nødvendigt, at der på EF-plan træffes foranstaltninger til at hindre, 
at den fælles landbrugspolitik forvrides på grund af monetære forhold; 
for at formindske de farer for handelsforvridning, som de monetære afvigelser medfører, bør 
afvigelserne reduceres, hvis de fortsat overstiger 5% ved udgangen af de referenceperioder, 
der tjener til bekræftelse af valutasituationen; 
i artikel 9 i forordning (EØF) nr. 3813/92 er det fastsat, at i tilfælde af væsentlig revaluering 
vedtager Rådet alle nødvendige foranstaltninger, som hovedsagelig for at sikre overholdelsen 
af forpligtelserne i GATT-aftalen og budgetdisciplinen kan indebære undtagelser fra 
forordningens bestemmelser om støtte og afvikling af monetære afvigelser, uden at disse 
undtagelser dog må føre til en forhøjelse af franchisen; foranstaltningerne i artikel 7 og 8 i 
forordningen kan således ikke anvendes Umiddelbart; dog bør der for de indkomsttab, der 
skyldes nedgangen i de pågældende landbrugsomregningskurser, fastsættes 
udligningsforanstaltninger, hvorved der skønsmæssigt tages hensyn til virkningerne af 
devalueringerne i 1993, til den faktiske udvikling i priserne på de produkter, for hvilke der 
1 EFT nr. L 387 af 31.12.1992, s. 1. 
2 EFT nr. L 22 af 31.1.1995, s. 1. 
ydes godtgørelser som led i reformen af den fælles landbrugspolitik, samt til markedsprisernes 
og indkomsternes faktiske følsomhed over for de agromonetære ændringer; 
EFs bidrag bør gradueres under hensyntagen til situationen i Fællesskabets regioner, der er 
omfattet af mål nr. 1 som fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2052/883, samt til den særlige 
betydning af visse beløb, der påvirkes af nedgangen i landbrugsomregningskurserne; 
hvis der sker en nedgang i den flerårige støtte, som allerede er indrømmet som led i de 
foranstaltninger, der ledsager reformen af den fælles landbrugspolitik, jf. Rådets forordning 
(EØF) nr. 2078/924, (EØF) nr. 2079/925 og (EØF) nr. 2080/926, vil dette bringe de 
pågældende programmer i fare; 
ydelsen af udligningsstøtten over tre successive tolvmånedersrater bør kunne forlænges, for 
så vidt virkningerne af nedgangen i landbrugsomregningskurserne varer ved i de kommende 
o 
ar -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Denne forordning anvendes i tilfælde af nedgange i landbrugsomregningskurserne efter artikel 
4 i forordning (EØF) nr. 3813/92, der sker inden den 1. januar 1996. 
Artikel 2 
1. I tilfælde af en nedgang i landbrugsomregningskursen som omhandlet i artikel 1 kan den 
berørte medlemsstat yde landbrugerne udligningsstøtte i tre på hinanden følgende 
tolvmånedersrater, der begynder den måned, som følger efter den, hvor den pågældende 
landbrugsomregningskurs nedsættes. Udligningsstøtten må ikke ydes i form af et 
produktionsafhængigt beløb, medmindre der er tale om produktionen i en afgrænset, 
forudgående periode; den kan ikke sigte på eller være betinget af, at der foreligger en 
produktion efter denne afgrænsede periode. 
2. Det samlede beløb for den udligningsstøtte, der ydes for den første tolvmånedersrate, 
må ikke overstige: 
19,9 mio. ECU for Belgien 
21,7 mio. ECU for Danmark 
136,1 mio. ECU for Tyskland 
EFT nr. L 185 af 15.07.1988, s. 9. 
EFT nr. L 215 af 30.7.1992, s. 85. 
EFT nr. L 215 af 30.7.1992, s. 91. 
EFT nr. L 215 af 30.7.1992, s. 96. 
? 
1,5 mio. ECU for Luxembourg 
40.6 mio. ECU for Nederlandene 
21,5 mio. ECU for Østrig, 
multipliceret med nedgangen i landbrugsomregningskursen som omhandlet i artikel 1, 
udtrykt i procent og nedsat med 2,015 point for den belgiske og luxembourgske franc, 
3,626 point for Danmark og 1,000 point for de andre medlemsstater. 
3. Beløbet for anden og tredje rate nedsættes i forhold til den foregående rate med mindst 
en tredjedel af det beløb, der blev ydet for den første rate. 
Den samlede udligningsstøtte pr. rate kan dog altid ydes inden for et 
maksimumsbeløb på: 
1,9 mio ECUfor Belgien 
6,4 mio ECU for Danmark 
40.7 mio ECU for Tyskland 
0,1 mio ECU for Luxembourg 
2,1 mio ECU for Nederlandene 
4,7 mio ECU for Østrig 
multipliceret med den pågældende nedgang i landbrugsomregningskursen. 
4. Fællesskabet deltager i finansieringen af udligningsstøtten: 
med 75% af de beløb, der faktisk ydes landbrugerne i en region, som henhører 
under mål nr. 1, jf. artikel 1 i forordning (EØF) nr. 2052/88 
med 50% af de beløb, der faktisk ydes i andre tilfælde. 
Fællesskabet finansieret dog 100% af den samlede udligningsstøtte som omhandlet i stk. 
3. andet afsnit. 
Dette bidrag betragtes, for så vidt angår finansieringen af den fælles landbrugspolitik, 
som en intervention til regulering af landbrugsmarkederne. 
5. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel efter 
proceduren i artikel 12 i forordning (EØF) nr. 3813/92. 
Artikel 3 
1. Artikel 6, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 3813/92 anvendes på støttebeløb, som er ydet 
før den 1. januar 1996 i medfør af forordning (EØF) nr. 2078/92, (EØF) nr. 2079/92 og 
(EØF) nr. 2080/92. 
2 Artikel 7 og 8 i forordning (EØF) nr. 3813/92 anvendes ikke for de nedgange i 
landbrugsomregningskurserne, der er nævnt i artikel 1 i nærværende forordning. 
8 
Artikel 4 
Inden udgangen af den tredje periode for ydelse af udligningsstøtte undersøger Kommissionen 
de virkninger, som nedgangen i landbrugsomregningskursen som omhandlet i artikel 1 har for 
landbrugsindkomsten. 
Konstateres det, at indkomsttab kan fortsætte, kan Kommissionen efter proceduren i artikel 
12 i forordning (EØF) nr. 3813/92 forlænge muligheden for at yde den i artikel 2 omhandlede 
udligningsstøtte for højst to supplerende tolvmånedersrater og et samlet maksimumsbeløb pr. 
rate svarende til det beløb, der blev ydet som tredje rate. 
Artikel 5 
Denne forordning træder i kraft den 3. juni 1995. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne 
5 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. BUDGETPOST: 322 (390 i 1996) og praktisk taget alle konti under EUGFL, Garantisektionen 
BEVILLINGER: p.m. (p. 322) 
2. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE: Rådets forordning om udligning som følge af nedgang i 
landbrugsomregningskurserne for bestemte valutaer. 
3. RETSGRUNDLAG: Forordning 3813/92, artikel 9 
4. FORMÅL: Fastsættelse af en aftagende støtte, som delvis finansieres over EF-budgettet, og som skal udligne 
landbrugernes indkomsttab som følge af nedgang i landbrugsomregningskurserne. 
5. FINANSIELLE VIRKNINGER 12-MÅNEDERS-
PERIODE INDEVÆRENDE 
REGNSKABSÅR 
(95) FØLGENDE 
REGNSKABSÅR 
(96) 
5.0 UDGIFTER, SOM AFHOLDES 
- OVER EF-BUDGETTET 
INTERVENTION 
- OVER DE NATIONALE BUDGETTER p.m. 
109 
5.2 BEREGNING: 
6.0 ER FINANSIERING MULIG GENNEM BEVILLINGER OPFØRT UNDER DET 
PÅGÆLDENDE KAPITEL I DET LØBENDE BUDGET? JA 
6.1 ER FINANSIERING MULIG VED OVERFØRSEL MELLEM KAPITLER 
I DET LØBENDE BUDGET? 
6.2 ER ET TILLÆGSBUDGET NØDVENDIGT? 
6.3 SKAL DER OPFØRES BEVILLINGER PÅ FREMTIDIGE BUDGETTER? JA 
BEMÆRKNINGER: 
se næste side 
0 
to 
BEMÆRKNINGER: 
På nuværende stadium er det nødvendigt at anvende hypoteser for at opgøre forslagets Ilnansielle virkninger. 
Beregningerne er baseret på monetære forskelle den 25. april 1995 i forhold til de repræsentative markedskurser 
de ti seneste dage, og de er på 6,899 BLF, 5,984 for DKR, 5,818 for HFL, 5,214 for DM og 5,221 for ÔS. 
På grundlag af ovennævnte monetære forskelle og under hensyntagen til franchisen bliver udgifterne på 
budgettet for de seks medlemsstater på 253 mio. ECU for 1996. 
Udgifterne som følge af, at der ikke sker en nedgang i landbrugsomregningskurserne for 
ledsageforanstaltningerne, kan sættes til maksimalt 7 mio. . Disse beløb må betragtes som et maksimum, da de 
fastsatte beløb for bestemte foranstaltninger og en række programmer er lavere end loftet. 
Det kan noteres, at nedgangen i landbrugsomregningskurserne for de berørte medlemsstater også fører til en 
besparelse med hensyn til dobbeltkursen; besparelsen kan for alle kapitler under EUGFL, Garantisektionen, 
anslås til ca. 249 mio. 
Foranstaltningen medfører således en udgift, der kan anslås til 11 mio. ECU i 1996. 
// 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 173 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 03 
Katalognummer : CB-CO-95-216-DA-C 
ISBN 92-77-88997-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
Kl