Nr. C 59/10 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 8. 3. 78 
Udtalelse  om »transportsektorens  problemer  i forholdet  til statshandelslandene« 
Udvalgets  udtalelse  har ingen  tekst  som  grundlag. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin 139.  plenarforsamling  den 25. og 26. maj  1976  på forslag  fra sit 
præsidium  at afgive  en udtalelse  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 153.  plenarforsamling,  afholdt  i Bruxelles 
den 23. og 24. november  1977,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR 
under  henvisning  til beslutninger  truffet  af dets  præsi-
dium  den  24. maj  1976  og 25. januar  1977  om at på-
lægge  afdelingen  at forberede  en initiativudtalelse  om 
transportsektorens  problemer  i forholdet  til statshan-
delslandene, 
under  henvisning  til sin foreløbige  udtalelse  herom  af 
22. juni  1977, 
under  henvisning  til tillæg  til udtalelse  vedtaget  af Afde-
lingen  for  transport  og kommunikation  på det  116. 
møde  den  4. november  1977, 
under  henvisning  til beretning  aflagt  af ordføreren  for 
den samlede  beretning,  hr. Hennig,  samt  bilag, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  153.  ple-
narforsamling  den  23.  og 24.  november  1977,  mødet 
den 23. november  1977, 
under  henvisning  til forretningsordenens  artikel  15 og 
artikel  20, stk.  4, og 
ud fra følgende  betragtninger: 
1. arbejdsmarkedets  repræsentanter  og politikere  i 
Det europæiske  Fællesskab  har  i lang  tid beskæf-
tiget  sig  med  østbloklandenes  stadigt  voksende 
konkurrence  på grund  af de vilkår,  hvorunder 
denne  foregår.  I kraft  af en centralstyret  økonomi har østbloklandene  i stigende  grad  mulighed  for at 
gribe  effektivt  ind og skabe  sig fordele  i godstrans-
porten  mellem  Ost-  og Vesteuropa; 
2. af en lang  række  årsager  (systematisk  udbygning  af 
handelsflåderne,  permanent  valutamangel,  osv.) 
forsøger  østbloklandene  på alle  mulige  måder  at 
udføre  transportydelserne  i forbindelse  med  im-  og 
eksport  på grundlag  af cif/fob-klausuler;  de østeu-
ropæiske  handelspartnere  opnår  i reglen  disse 
klausuler  ved  indgåelse  af handels-  og leveringsaf-
taler,  navnlig  fordi  fællesskabslandene  hidtil  har 
interesseret  sig mere  for en stigning  i udenrigshan-
delens  mængde  end  for en øget  transportandel; 
3. på  visse  transportområder  kan  det  konstateres,  at 
østbloklandene  driver  en lavtarifpolitik,  som  ikke 
er i overensstemmelse  med  de i Vesteuropa  gæl-
dende  regler; 
4. udover  de direkte  trusler  som  skibsfarten,  flod-  og 
kanal  transporten  samt  vejtransporten  allerede  er 
udsat  for på nuværende  tidspunkt,  kommer  endvi-
dere østbloklandenes  oprettelse  og udvidelse  af 
deres  egne  net  af repræsentationsagenturer  og 
vareekspeditioner,  hvilket  giver  anledning  til vok-
sende  bekymring  inden  for ekspeditionssektoren  og 
havneerhvervene; 
5. med  henblik  på at sikre  sig regelmæssig  fragttrans-
port tilbyder  østblok-  og navnlig  USSR-rederierne 
rateordninger,  som  ikke  er i overensstemmelse  med 
8. 3. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 59/11 
sædvanlig  forretningsmæssig  praksis;  planerne  for 
en flådeekspansion  har udviklet  en egen  form  for 
dynamik,  som  er uden  forbindelse  med  økonomi-
ske og kommercielle  overvejelser;  når først  denne 
nye containertonnage  engang  gør sig gældende  på 
markedet,  må der  regnes  med  en yderligere  skær-
pet konkurrence  inden  for skibsfarten,  som  meget 
hurtigt  vil kunne  udgøre  en trussel  mod  de vest-
europæiske  linierederier; 
6. inden  for international  godstransport  ad landevej 
med de østeuropæiske  statshandelslande  har  de 
østeuropæiske  transportorganisationer  allerede 
opnået  en dominerende  stilling;  ligesom  inden  for 
flod-  og kanaltransporten  eksisterer  der  også  her 
konkurrenceproblemer  som  følge  af den  bestandige 
forøgelse  af den  østeuropæiske  transportkapacitet 
såvel  inden  for  den  bilaterale  transport  mellem 
østbloklandene  og EF-landene  som  i transportrela-
tionerne  med  tredjelande; 
7. på  flod-  og kanaltransportområdet  eksisterer  lig-
nende  problemer.  Mannheim-akten  vedrørende 
Rhin-trafikken  lægger  nemlig  ingen  hindringer  i 
vejen  for gods-  og persontransport  med  flod-  og 
kanalskibe  sejlende  under  et hvilket  som  helst  flag; 
ved international  transport  findes  der  hverken 
statslige  prisordninger  eller  begrænsninger  i mar-
kedsadgangen;  Rhinstaternes  markedsøkonomi  har 
således  også  hidtil  gjort  det muligt  for transport-
firmaer  fra østbloklandene  frit  at konkurrere  om 
fragt  og deltage  i transporten  med  de lande,  der 
støder  op til Rhinen;  når Rhin-Donau-kanalen  kan 
tages  i brug,  vil denne  problematik  gøre  sig stær-
kere gældende,  da det  østeuropæiske  transport-
potentiel,  som  hidtil  har  besejlet  Donau,  så også 
uhindret  vil kunne  trænge  ind på de vesteuropæi-
ske markeder,  hvis  ikke  der i tide  træffes  passende 
forholdsregler; 
8. situationen  giver  ligeledes  anledning  til bekymring, 
fordi  de østeuropæiske  virksomheder  hidtil  frit  og 
uhindret  har  kunnet  etablere  sig i Vesteuropa  og 
inden  for  skibsfarten  i ly af, at et vesteuropæisk 
selskab  benytter  medlemslandenes  flag; 
9. endelig  skal  der  gøres  opmærksom  på,  at de øst-
europæiske  transportfirmaers  fremtrængen  kan  få 
alvorlige  følger  på arbejdsmarkedet  i transportsek-
toren,  hvilket  også  arbejdsgiverrepræsentanter  alle-
rede er meget  foruroligede  over; 
10. disse  forhold  må imidlertid  på længere  sigt  blive  til 
alvorlig  skade  for  Fællesskabets  økonomi  som 
helhed,  og senest  på det  tidspunkt,  hvor  det  er 
lykkedes  østblokken  at skabe  sig en monopolstil-
ling på de forskellige  transportområder,  dels  på 
grundlag  af en bevidst  markedspolitik,  dels  som følge  af Vesteuropas  efterladenhed;  det  betyder 
ikke blot,  at økonomien  bringes  i et totalt  af-
hængighedsforhold,  men  forekommer  også  af 
generelle  politiske  grunde  betænkeligt  — 
enstemmigt,  idet  dog  4 undlod  at stemme, 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
1. Almindelige  bemærkninger 
1.1. Udvalget  har konstateret,  at østbloklandene  navn-
lig har  opnået  en større  og stigende  transportandel 
inden  for  søtransporten,  flod-  og kanaltransporten, 
vejgodstransporten,  samt  i mindre  omfang  gør sig gæl-
dende  inden  for  havne-  og transportstøtteerhvervenes 
aktivitetsområder. 
1.2. Situationen  er tydeligvis  knap  så foruroligende,  når 
det gælder  luft-  og jernbanetransporten,  som  Udvalget 
ligeledes  har behandlet  indgående,  og som  i hovedsagen 
afvikles  inden  for fastlagte  rammer.  Dette  betyder  dog 
ikke,  at man  ikke  fremover  fortsat  skal  holde  et meget 
vågent  øje med  disse  sektorer  og for eksempel  hindre,  at 
priserne  fjerner  sig fra hinanden.  Udvalget  mener  dog, 
at eventuelle  problemer  vil kunne  løses  på grundlag  af 
de gældende  ordninger. 
1.3. Udvalget  håber,  at der ved  forhandlinger  også  kan 
findes  en effektiv  løsning  for de andre  transportformer 
(søtransport,  flod-  og kanaltransport,  vejgodstransport). 
1.4. Det  er af den  opfattelse,  at der indeholdes  et kon-
kret grundlag  herfor  i Helsinki-slutakten  af 1. august 
1975,  i hvilken  det i kurv  II bl.a.  hedder: 
»Deltagerstaterne  er af den  opfattelse,  at deres 
samhandel  med  forskellige  varer  bør  foregå  på en 
sådan  måde,  at den  ikke  fremkalder  eller  truer  med 
at fremkalde  alvorlig  skade  — i påkommende  til-
fælde  markedsforstyrrelser  — på de interne  marke-
der for disse  varer  og særlig  for indenlandske  pro-
ducenter  af tilsvarende  eller  direkte  konkurrerende 
varer;« 
Desuden  har deltagerstaterne  i freds-  og samarbejdskon-
ferencen  bl.a.  erklæret  sig enige  om at fremme  udvik-
lingen  i den  internationale  person-  og godstrafik  over 
land og at udnytte  mulighederne  for en passende  forde-
ling af denne  trafik  ud fra gensidig  fordel.  Generelt  blev 
der stillet  gensidige  foranstaltninger  i udsigt  til udvikling 
af det  handelsmæssige  og økonomiske  samkvem  gen-
nem udvikling  af handelsmæssige  kontrakter  og mulig-
heder. 
Nr. C 59/12 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 8. 3. 78 
Den konklusion,  som  på baggrund  af de store  forskelle 
mellem  de to økonomiske  systemer  er blevet  draget  for 
varehandelens  vedkommende,  bør efter  Udvalgets  opfat-
telse  også  tjene  som  rettesnor  på det transportpolitiske 
område. 
Da der  i praksis  endnu  ikke  har  vist  sig resultater  på 
dette  område,  må det fremover  på en bedre  måde  sikres, 
at sådanne  opnås. 
1.5. Udvalget  er imidlertid  klar  over,  som  Helsinki-af-
talen  også  viser,  at aftaler  ikke  i sig selv  sikrer,  at en 
uholdbar  situation  bringes  ud af verden.  Derfor  op-
fordrer  Udvalget  Fællesskabets  instanser  til snarest  at 
udarbejde  et egnet  lovkompleks,  der i tilfælde  af alvor-
lige vanskeligheder  på transportmarkedet  kan  udløse 
modforanstaltninger  til imødegåelse  af disse  trusler. 
Et sådant  lovkompleks  udelukker  imidlertid  ikke  for-
handlinger  mellem  Fællesskabet,  repræsenteret  ved 
EF-Kommissionen,  og COMECON  eller  COMECON-
landene;  tværtimod  kunne  forhandlingerne  på denne 
måde  blive  mere  frugtbare. 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Under  forbehold  af de principielle  bemærkninger 
til foranstaltningernes  form  og karakter  samt  til kompe-
tencespørgsmålet  giver  Udvalget  udtryk  for  følgende 
opfattelse: 
I transportøkonomiens  interesse  finder  Udvalget  det 
hensigtmæssigt,  at der  etableres  følgende  fælles  op-
træden  inden  for  det  grænseoverskridende  transport-
samkvem  med  de østeuropæiske  statshandelslande: 
— de vestlige  transportvirksomheder  inden  for sø- og 
anden  overfladetransport  bør have  en rimelig  andel  i 
udviklingen  af øst-vest-transporterne,  således  at 
COMECON-staterne  ikke  ensidigt  opnår  fordele, 
ligesom  der  må tilstræbes  en reel  gensidighed,  som 
er afvejet  efter  hvert  enkelt  tilfælde;  det ville  være 
hensigtsmæssigt  på en passende  måde  at påvirke  cif-
og fobklausulerne  i forbindelse  med  leverancerne  for 
at skabe  lige  adgang  til markederne; 
— der  "bør  gennemføres  retlig  og social  beskyttelse  af 
vesteuropæisk  transportpersonale,  når  dette  ophol-
der sig i østbloklandene; 
— de sociale  aspekter,  der knytter  sig til den  øst-vest-
europæiske  transportproblematik  med  hensyn  til 
urimelige  konkurrencebetingelser,  navnlig  på be-
skæftigelsesområdet,  ligesom  virkningerne  heraf  for 
de øvrige  erhvervssektorer  må drages  ind i overve-
jelserne; — forenkling  og standardisering  af de administrative 
formaliteter  inden  for det internationale  transport-
væsen,  især  ved  grænserne; 
— fjernelse  af de særlige  skatter  og de handicap-ska-
bende  afgifter  i COMECON-staterne; 
— kontrol  med  COMECON-landenes  transportaktivi-
teter  for at sikre  gensidighed  med  hensyn  til opret-
telse  af og deltagelse  i filialer  og med  hensyn  til at 
kunne  opnå  last; 
— fastlæggelse  af principper  for etablering  af filialer  og 
deltagelse  i sådanne,  for så vidt  angår  virksomheder 
hjemmehørende  i COMECON-landene. 
Disse  generelle  mål  nås  bedst,  når  de i første  række 
udformes  med  henblik  på at bringe  adgangen  til marke-
det og til fragt  i et for  begge  parter  afvejet  forhold. 
Generelt  bør det atter  understreges,  at de vestlige  landes 
konkurrencehandicap  og de østlige  virksomheders  prak-
sis på det  prispolitiske  område  er en følge  af den  om-
stændighed,  at COMECON-landenes  statslige  transport-
organisationer  gennem  deres  handels-  og transportpoli-
tik begrænser  udbudet  af transportmuligheder. 
En løsning  i EF-regie  må også  automatisk  omfatte,  at 
der føres  en tilsvarende  kontrol  med  overholdelsen  af 
aftalerne  på fællesskabsplan. 
Udvalget  henstiller,  at der for de enkelte  transportgrene 
søges  opfyldt  følgende  målsætninger: 
2.2. Søtransport 
For søtransportens  vedkommende  må følgende  sikres  på 
en hensigtsmæssig  måde  via de kompetente  instanser: 
— COMECON-landene  må bibringes  forståelsen  af, at 
de ikke  kan  benytte  fragtrater,  som  ikke  står  i et 
rimeligt  forhold  til de sædvanligt  anvendte  i Vesten; 
— Fællesskabets  rederir  skal  have  en ligelig  andel  i den 
bilaterale  trafik  mellem  Fællesskabets  og COME-
CONs  havne  begge  veje  til  passende  fragt-
rater,  uden  at udenlandske  transportvirksomheder 
holdes  uden  for; 
— de vesteuropæiske  rederier  skal  have  mulighed  for at 
få andel  i trafikken  mellem  COMECONs  havne  og 
havne  uden  for Fællesskabet; 
— østbloklandenes  rederier  skal  have  mulighed  for at 
tiltræde  de eksisterende  aftaler  mellem  Vestens  rede-
rier. 
8. 3. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 59/13 
2.3. International  vejtransport 
For at de vesteuropæiske  transportfirmaer  skal  kunne  få 
mulighed  for  at opnå  en paritetisk  andel  af den  inter-
nationale  transport  med  østbloklandene,  må  der  først 
og fremmest  iværksættes  følgende  foranstaltninger: 
— aftaler  om lige  adgang  til markedet  ved  hjælp  at et 
godkendelsesssystem  for veksel-  og transittrafik; 
— aftaler  om  opnåelse  af fragt  ved  sikring  af etable-
ringsret  med  passende  akkvisitionsmuligheder  og i 
givet  fald  fastlæggelse  af bestemte  transportandele; 
— bortfald  af prohibitive  vej-  og transitafgifter; 
— bestemmelse  om retur-  og ekstrafragt  i transittrafik; 
— reduktion  af de høje  visumgebyrer,  der opkræves  fra 
COMECON-landenes  side,  og indførelse  aflangtids-
visa for det kørende  personel; 
— afskaffelse  af engangs  forsikringer  for motorkøretø-
jer gennem  anerkendelse  af de grønne  forsikring-
skort  fra alle  COMECON-staters  side; 
— forenkling  af toldbehandlingsprocedurerne; 
— sikring  af en tilstrækkelig  opholdsperiode  for  det 
kørende  personale; 
— retsbeskyttelse  af det kørende  personale  i tilfælde  af 
ulykker. 
2.4. Flod-  og kanaltransport 
Situationen  inden  for  flod-  og  kanal  transporten  er 
karakteriseret  ved  Rhinens  særlige  status. 
Inden  for flod-  og kanaltransporten  bestemmes  konkur-
rencesituationen  i vidt  omfang  af retsbetingelserne  på de 
internationale  vandveje.  Også  her  er beskyttelse  mod 
»cut  throat«-konkurrencen  fra de østeuropæiske  flåder 
nødvendig,  specielt  efter  færdiggørelsen  af  Main-
Donau-kanalen. 
Erfaringerne  har lært  os, at selvhjælp  inden  for flod-  og 
kanaltransporten  ikke  er tilstrækkelig.  Det  er derfor 
absolut  påkrævet,  at der  mellem  de offentlige  myndig-
heder  indgås  aftaler  eller  overenskomster,  som  fastlæg-
ger regler  for Øst-Vest-transporten. 
— Mest  presserende  er en ændring  af Mannheim-
akten.  Formålet  skal  være  at begrænse  deltagelsen  af 
skibe  fra andre  lande  end  EF-landene  og Schweiz  i 
Rhin-trafikken. Deltagelse  af skibe  fra  COMECON-landene  bør 
principielt  begrænses  til vekseltrafikken  mellem  et 
Rhinland  og det pågældende  COMECON-land. 
— For  flod-  og kanaltransporten  uden  for  Rhinområ-
det bør  det  principielle  forbud  mod  sejlads  mellem 
indenlandske  havne  bibeholdes. 
•— De nødvendige  indgreb  sker  mest  hensigtsmæssigt 
inden  for  rammerne  af handelsaftaler  med  trans-
portklausuler  eller  særlige,  hermed  sidestillede  trans-
portaftaler. 
Hvis  ikke  transportordninger  inden  for rammerne  af 
handelsaftaler  slår  til, må der i de specielle  transport-
aftaler  fastlægges  udførlige  ordninger  om  veksel-
trafik,  sejlads  mellem  indenlandske  havne,  transit-
trafik,  udførelse  af indenlandske  transporter  i til-
slutning  til anden  transport  (retur-  og ekstrafragt  i 
transittrafik)  og tredjelandetransport. 
— Endvidere  bør  der  indgås  aftaler  om  såvel  tilnær-
melse  af tekniske  spørgsmål  (godkendelse  af skibe, 
attester,  patenter)  som  sikkerhedsspørgsmål. 
Der bør  gennem  passende  kontrol  drages  omsorg  for,  at 
overenskomsterne  og aftalerne  overholdes,  f.eks.  gen-
nem kontingentering. 
2.5. Lufttransport 
På baggrund  af de undersøgelser,  Udvalget  har  fore-
taget,  kan  det  fastslås,  at de østeuropæiske  luftfartssel-
skaber  lader  sig lede  af andre  motiver  og betjener  sig af 
andre  muligheder  end  vesteuropæiske  selskaber,  og at 
de derfor  opnår  andre  driftsresultater. 
Følgerne  heraf  er bl.a.,  at de østeuropæiske  selskaber 
har en størfe  markedsandel  og udmærker  sig  ved  en 
større  markedstilstedeværelse  end  de vesteuropæiske. 
De bestående  aftaler  frembyder  dog,  efter  Udvalgets 
opfattelse,  for tiden  tilstrækkeligt  grundlag  for  et hen-
sigtsmæssigt  samarbejde  og for  ønskelige  forbedringer 
pa de førnævnte  områder,  og der  bør  arbejdes  videre  i 
denne  retning. 
2.6. Jernbanetransport 
COMECON-landenes  bestræbelser  i retning  af at af-
vikle  den  størst  mulige  del af jernbanetransporten  ved 
hjælp  af egne  transportmidler  har  resulteret  i en skæv 
transportfordeling,  hvor  de vesteuropæiske  jernbanesel-
skaber  forfordeles.  Såfremt  der indgås  aftaler  om tran-
sportfordeling  mellem  Ost  og Vest,  bør  jernbanerne 
have  deres  rimelige  andel  heri. 
Nr. C 59/14 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 8. 3. 78 
2.7. Repræsentation  af speditionserhvervets  interesser 
Udvalget  konstaterer,  at de af dens  medlemmer,  der 
repræsenterer  speditionserhvervet,  stiller  sig forstående 
over for  tanken  om  at normalisere  konkurrencen  fra 
COMECON-transportvirksomhedernes  side.  Man 
erkender  de farer,  som  en voksende  transportafhængig-
hed af østeuropæiske  transportvirksomheder  på længere 
sigt indebærer  for dette  erhverv. 
Der må  derfor  tilstræbes  en bedre  balance  og en vis 
gensidighed  med  hensyn  til opdelingen  af fragtmarke-
det, som  er i EF-transportvirksomhedernes  favør,  men 
således  at speditionserhvervets  interesser  ikke  tabes  af 
syne. 
2.8. Forebyggelse  af misbrug  af etableringsfriheden 
generelt  og i søhavne 
Udvalget  har  erfaret,  at de østeuropæiske  transport-
organisationer  efterhånden  har  oprettet  permanente 
repræsentationskontorer  i de vesteuropæiske  nabolande 
(bl.a.  i søhavne),  hvorimod  det  ikke  har  været  muligt 
for de vesteuropæiske  transport-  og speditionsfirmaer  at 
etablere  sådanne  kontorer  i COMECON-landene.  Det 
giver  dem  ikke  blot  mulighed  for frit at opnå  fragt,  de 
kan samtidig  kontinuerligt  og direkte  iagttage  udvik-
lingen  på de forskellige  transportmarkeder.  De chan-
cer, dette  indebærer,  udnyttes  konsekvent.  Denne  situ-
ation  giver  de østeuropæiske  transportorganisationer  en 
væsentlig  fordel  i konkurrencen  med  de vesteuropæiske 
firmaer. 
På baggrund  af denne  situation  og under  hensyntagen 
til: 
a) at det  er vanskeligt  for  vesteuropæiske  virksom-
heder  at etablere  sig i COMECON-landene, b) at sådanne  filialers  bevægelsesfrihed  i øvrigt  er ind-
snævret, 
c) at en reel  gensidighed  derfor  er uopnåelig, 
er det  nødvendigt  at opnå  kontrol  med  COME-
CON-styrede  organers  eller  virksomheders  etable-
ring i EF. 
Erhvervsdrivende  samt  aktie-  og andelsselskaber,  som 
direkte  eller  indirekte  kontrolleres  af fysiske  eller  juridi-
ske personer  i et COMECON-land  eller  af dette  land, 
skal også  omfattes  heraf.  Kontrol  skal  her forstås  som 
enhver  form  for retlig  eller  faktisk  mulighed  for at styre 
de pågældende  selskaber,  navnlig  med  henblik  på an-
vendelse  af transportmidler  eller  den markedsstrategiske 
adfærd. 
Særlig  opmærksomhed  bør  — foruden  de i selve 
COMECON-staterne  hjemmehørende  skibe  — også 
udvises  over  for skibe,  der er optaget  i et register  i en 
vesteuropæisk  stat,  men  hvis  ejere  er statsborgere  i en 
COMECON-stat  eller  afhængige  af denne. 
Endelig  fastslår  Udvalget  i forbindelse  med  spørgsmålet 
om etablering  i COMECON-landene,  at en sådan  mu-
lighed  kun  fører  til en ligestilling  af vestlige  virksom-
heder,  hvis  der samtidig  sker  en sammenkædning  med 
den tilhørende  indgåelse  af fragtforretninger  i østlan-
dene  og en forbedring  af mulighederne  for  at opnå 
fragt. 
Udvalget  anmoder  alle  institutioner,  hvorunder  dette 
spørgsmål  sorterer,  om at benytte  denne  lejlighed  til at 
gøre  en virkelig  indsats  for  at forhindre  en skæb-
nesvanger,  økonomisk  udvikling,  der  kan  få alvorlige 
sociale  konsekvenser. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  23. november  1977. 
Basil  de FERRANTI 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
8. 3. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 59/15 
BILAG 
til Det økonomiske  og sociale  Udvalgs  udtalelse 
De følgende  afsnit  i afdelingens  udtalelse  blev  erstattet  af ændringsforslag,  der blev  vedtaget  under  for-
handlingerne: 
Pkt. 1.3 
»Afdelingen  konkluderer,  at det ville  være  ønskeligt  med  lignende  fastlagte  rammer  inden  for sø-
transport,  flod-  og kanaltransport  samt  vejgodstransport.« 
Resultatet  af afstemningen 
Ændringsforslaget  blev  enstemmigt  vedtaget. 
Pkt. 1.5 andet  punktum  og følgende 
»Den  mener  derfor,  at medlemsstaterne  og Fællesskabet  for at skabe  sig en bedre  forhandlingsposi-
tion snarest  bør udarbejde  et egnet  lovkompleks,  som  udbygges  i tilfælde  af markedsmisbrug  fra 
COMECON-staternes  side  eller  bringes  i anvendelse,  når de vedtagne  bestemmelser  ikke  overhol-
des. 
Forhandlingerne  mellem  Fællesskabet,  repræsenteret  ved  EF-Kommissionen,  og COMECON  eller 
COMECON-landene  kunne  ligeledes  tjene  som  grundlag  for opnåelse  af den ønskede  løsning.« 
Resultatet  af afstemningen 
Ændringsforslaget  blev  enstemmigt  vedtaget. 
Pkt. 2.2 
»Der  må fastlægges  følgende  målsætninger  samt  iværksættes  følgende  foranstaltninger  for at op-
fylde  disse:« 
Resultatet  af afstemningen 
Ændringsforslaget  blev  enstemmigt  vedtaget. 
Pkt. 2.4 
»Mest  presserende  er en ændring  eller  komplettering  af Mannheimakten,  så at det på dette  grundlag 
kan afklares,  hvilke  skibe  der skabbetragtes  som  hørende  til Rhin-skibsfarten.« 
Resultatet  af afstemningen 
1 stemte  for,  43 stemte  imod,  og 42 undlod  at stemme. 
Pkt. 2.5 
»De bestående  aftaler  frembyder  ganske  vist for tiden  et tilstrækkeligt  grundlag  for et hensigtsmæs-
sigt samarbejde,  men  de bør fremover  undergå  yderligere  forbedringer,  navnlig  med  hensyn  til pris-
dannelse  og markedsadgang.« 
Resultatet  af afstemningen 
Ændringsforslaget  blev  enstemmigt  vedtaget.