BERETNING FRA KOMMISSIONEN til budgetmyndigheden om situationen pr. 30.6.2001 vedrørende garantier opført på det almindelige budget

INDHOLDSFORTEGNELSE

Første del: Begivenhederne siden den foregående beretning af 31.12.2000, udviklingen i risikosituationen og de gennemførte garantiinterventioner

1. Indledning: Transaktionernes art

1.1. Transaktioner med makroøkonomisk sigte

1.2. Transaktioner med mikroøkonomisk sigte

2. Begivenhederne siden den foregående beretning af 31.12.2000

3. Risikosituationen

3.1. Udestående pr. 30.6.2001

3.2. Maksimal årlig risiko for fællesskabsbudgettet: udbetalte lån pr. 30.6.2001

3.3. Maksimal teoretisk årlig risiko for fællesskabsbudgettet

4. Garantiinterventioner

4.1. Udbetalinger over de likvide midler

4.2. Udbetalinger over garantifonden

4.3. Situationen med hensyn til betalingsrestancer pr. 30.6.2001

5. Analyse af Fællesskabets teoretiske udlåns- og garantikapacitet til fordel for tredjelande

6. Garantifondens situation pr. 30.6.2001

7. garantiefondens relative soliditet

Anden Del: Evaluering af potentielle risici: den økomomiske og finansielle situation I de tredjeleande, der har fået tildelt de største lån

1. Inledning

2. Ansøgerlandene

2.1. Bulgarien

2.2. Lituaen

2.3. Rumænien

3. Det vestlige balkan

3.1. Bosnien-Hercegovina

3.2. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

4. De nye uafhængige stater

4.1. Armenien

4.2. Belarus

4.3. Georgien

4.4. Moldova

4.5. Tadsjikistan

4.6. Ukraine

5. Andre tredjelande

5.1. Algeriet

Forkortelser

Bilag

1. Forklarende bemærkninger til risikosituationen

1.1. Forklaringer til tabel 1-3

1.1.1. Maksimumsbeløb for godkendte lån (tabel 1)

1.1.2. Udestående udlån/indlån (tabel 1)

1.1.3. Maksimal årlig risiko (tabel 2 og 3)

1.2. Tabeller over lånetransaktioner, der dækkes af budgetgarantien

1.3. Endnu ikke underskrevne og underskrevne, men endnu ikke udbetalte lån fra EIB

1.4. Betingelser for udløsningen af budgetgarantien

1.4.1. For låntagning/långivning

1.4.2. For garantier over for tredjemand

2. Bemærkninger til analysen af Fællesskabets forventede udlånskapacitet i forhold til tredjelande i perioden 1999-2001 i overensstemmelse med garantifondsordningen (tabel 4)

2.1. Garantireserven for långivning til tredjelande

2.2. Beregningsgrundlag for tilførsler til garantifonden

2.3. Grundlag for indbetalinger til fonden i tilfælde af delvise garantier

2.4. Tilførsler til garantifonden

2.5. Restbeløb i garantireserven

2.6. Resterende udlånskapacitet

3. Forklarende noter til landerisikoindikatorerne (+ tabel)

Første del: Begivenhederne siden den foregående beretning af 31.12.2000, udviklingen i risikosituationen og de gennemførte garantiinterventioner

1. Indledning: Transaktionernes art

De risici, der dækkes af fællesskabsbudgettet, omfatter diverse låne- og garantitransaktioner, der kan inddeles i to kategorier, nemlig lån med makroøkonomisk sigte og lån med mikroøkonomisk sigte.

1.1. Transaktioner med makroøkonomisk sigte

Disse transaktioner omfatter først og fremmest betalingsbalancelån til EU's medlemsstater eller tredjelande. Der er i regelen knyttet præcise økonomiske betingelser og forpligtelser til disse transaktioner.

1.2. Transaktioner med mikroøkonomisk sigte

Disse transaktioner omfatter lån til finansiering af projekter, der tilbagebetales over en længere periode ved hjælp af det forventede afkast af projekterne. Lånene ydes sædvanligvis til virksomheder, finansielle institutioner eller tredjelande og dækkes ud over fællesskabsgarantien også af de sædvanlige bankgarantier.

Det drejer sig om Euratom- og NIC-lån i medlemsstaterne og Euratom- og EIB-lån i lande uden for Fællesskabet (Middelhavsområdet, Central- og Østeuropa, lande i Asien og Latinamerika samt Sydafrika).

2. Begivenhederne siden den foregående beretning af 31.12.2000

Der er ingen begivenheder at berette om for første halvår 2001.

3. Risikosituationen

Vurderingen af risiciene for fællesskabsbudgettet kan foretages på to måder:

- den ene måde, som ofte anvendes af bankerne, består i på en given dato at opgøre den samlede udestående kapital for de pågældende transaktioner (situationen beskrives i tabel 1)

- den anden måde, som anvendes i budgetsammenhæng, består i at vurdere den højst tænkelige udbetalingsrisiko for Fællesskabet i et givet regnskabsår.

I sidstnævnte tilfælde kan vurderingen ligeledes foretages på to måder, nemlig ved:

- alene at vurdere udbetalingstransaktioner på datoen for beretningens færdiggørelse, under antagelse af at der ikke sker nogen førtidige tilbagebetalinger. Denne situation beskrives i tabel 2 nedenfor (den udgør den nedre grænse for de maksimale risici for fællesskabsbudgettet)

- på grundlag af prognoser at vurdere, hvilken virkning samtlige de transaktioner, som Rådet har vedtaget, eller som Kommissionen har fremsat forslag om, vil have for de kommende budgetter, under antagelse af at alle Kommissionens forslag vedtages. Denne situation beskrives i tabel 3 nedenfor (den udgør den øvre grænse for de maksimale risici for fællesskabsbudgettet).

Sidstnævnte fremgangsmåde giver et overblik over, hvorledes de risici, der er forbundet med de nuværende forslag, vil udvikle sig. Denne fremgangsmåde forudsætter imidlertid, at der opstilles visse antagelser for udbetalingsdatoerne, betingelserne for tilbagebetaling (se nærmere i bilaget) samt rentesatsen [1] og valutakursen [2].

[1] Der regnes med en gennemsnitlig rentesats på 8% for EIB-lån. For indlån/udlån regnes med en gennemsnitlig rentesats på 4,4%. For de nye transaktioner i tabel 3 regnes med en rentesats på 4,89%.

[2] For udlån i andre valutaer end euro anvendes den kurs, der var gældende den 30.6.2001.

Resultaterne fremgår af tabel 1-3, hvori der skelnes mellem risiciene for lande i og uden for Fællesskabet.

Det skal desuden bemærkes, at de samlede tal, der er anført i tabellerne, dækker risici af forskellig art, f.eks. lån ydet til et enkelt land i forbindelse med makrofinansiel bistand og lån til projekter, der garanteres af låntagerne, i forbindelse med NIC- og EIB-transaktioner.

I den følgende analyse skelnes der mellem den samlede risiko, risikoen for medlemsstaterne og risikoen for tredjelande.

3.1. Udestående pr. 30.6.2001

Situationen med hensyn til udeståendet beskrives i tabel 1.

Den samlede risiko androg 15 041 mio. EUR pr. 30.6.2001 mod 13 808 mio. EUR pr. 31.12.2000, hvilket er en stigning på 8,9% [3].

[3] En del af udviklingen i udeståendet i det forløbne halvår skyldes udsving i valutakurserne for udlån i andre valutaer end euro.

Nedenstående tabel viser, hvilke transaktioner der har haft indvirkning på udviklingen i udeståendet siden den foregående beretning.

>TABELPOSITION>

Pr. 30.6.2001 androg udeståendet i forbindelse med transaktioner vedrørende medlemsstaterne 127 mio. EUR, hvilket er en nedgang på 4,5% i forhold til 31.12.2000.

Med hensyn til risici i forbindelse med tredjelande androg udeståendet pr. 30.6.2001 14 914 mio. EUR, hvilket er en stigning på 9% i forhold til 31.12.2000.

3.2. Maksimal årlig risiko for fællesskabsbudgettet: udbetalte lån pr. 30.6.2001

Situationen med hensyn til den maksimale årlige risiko beskrives i tabel 2.

Den samlede risiko for andet halvår 2001 er på 1 050 mio. EUR.

- Risikoen i forbindelse med transaktioner med medlemsstaterne andrager 81 mio. EUR.

- Risikoen i forbindelse med tredjelande andrager 969 mio. EUR.

Risikoen i forbindelse med tredjelande er i gennemsnit på 1 390 mio. EUR i perioden 2001-2009.

3.3. Maksimal teoretisk årlig risiko for fællesskabsbudgettet

Situationen beskrives i tabel 3.

Denne risiko beløber sig til 1 598 mio. EUR i 2001. Fra 2002 stiger risikoen og når op på 4 662 mio. EUR i 2009.

- Udviklingen i de maksimale risici i forbindelse med medlemsstaterne svarer til tallene i tabel 2.

- Risikoen i forbindelse med tredjelande er på 1 508 mio. EUR i 2001. Der kan ventes en stigning i risikoen fra år 2002 til år 2009, hvor den når op på 4 662 mio. EUR.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

4. Garantiinterventioner

4.1. Udbetalinger over de likvide midler

Kommissionen foretager udbetalinger over sine likvide midler i overensstemmelse med artikel 12 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter for at undgå forsinkelser i forbindelse med betalingen af afdrag og renter på indlån og de hermed forbundne omkostninger, når en debitor er kommet bagud med betalingen.

4.2. Udbetalinger over garantifonden

Med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2728/94 af 31. oktober 1994 blev der oprettet en garantifond for aktioner i forhold til tredjeland. Hvis modtageren af et lån ydet af Fællesskabet ikke overholder tilbagebetalingsfristen, træder garantifonden til og opfylder den pågældendes forpligtelse inden for en frist på tre måneder fra forfaldsdatoen. Hvis et EIB-lån, som der er stillet fællesskabsgaranti for, ikke tilbagebetales, træder Fællesskabet til inden for tre måneder fra modtagelsen af EIB's brev om indfrielse af garantien. Kommissionen bemyndiger så EIB til at trække de pågældende beløb på garantifonden.

Morarenterne for perioden mellem overdragelsen af de likvide midler og datoen for udbetalingen fra fonden stilles til rådighed af garantifonden og tilbagebetales til de likvide midler.

I løbet af de sidste seks måneder har fonden indfriet garantier for følgende debitorlande:

Euro

>TABELPOSITION>

4.3. Situationen med hensyn til betalingsrestancer pr. 30.6.2001 [4]

[4] Der er tale om Tadsjikistans restancer svarende til det lån på 1 250 mio. EUR, som Fællesskabet ydede Det Tidligere Sovjetunionen og dets republikker, og restancer på EIB's lån til Det Tidligere Jugoslavien inden for rammerne af Middelhavsprotokollerne. Beløbene omfatter de misligholdelser, som er dækket af budgettet.

Tredjelandes betalingsrestancer

Euro

>TABELPOSITION>

1) Fordelingen af de ubetalte beløb på de enkelte republikker i Det Tidligere Jugoslavien er vejledende.

2) Garantiinterventioner i forbindelse med EIB's transaktioner omfatter de beløb, der er ubetalt på forfaldsdatoen, og de morarenter, som var påløbet på det tidspunkt, hvor fællesskabsgarantien blev udnyttet.

3) Morarenter, som er bogført mellem den dato, hvor fællesskabsgarantien blev udnyttet, og beretningens færdiggørelse. Der gives et samlet tal for morarenterne for alle republikkerne i Det Tidligere Jugoslavien.

5. Analyse af Fællesskabets teoretiske udlåns- og garantikapacitet til fordel for tredjelande

Garantifonds- og garantireserveordningen medfører i praksis visse begrænsninger for Fællesskabets udlåns- og lånegarantikapacitet over for tredjelande, eftersom de bevillinger, der er til rådighed ved hver ny beslutning om udlån (eller hver årlig tranche, hvis det drejer sig om garantier for flerårige beløbsrammer), er begrænset af det beløb, der er opført som garantireserve i de finansielle overslag [5].

[5] I de finansielle overslag for 2000-2006 er dette beløb på 200 mio. EUR i 1999-priser.

På et givet tidspunkt udgøres lånekapaciteten af det tilbageværende rådighedsbeløb i garantireserven. Dette beløb svarer til forskellen mellem reserven og det anslåede beløb for tilførsler til garantifonden i forbindelse med transaktioner, der allerede er taget beslutning om, og transaktioner, som er under forberedelse.

Tabel 4 viser et overslag over Fællesskabets udlånskapacitet til tredjelande i perioden 2001-2004 inden for rammerne af garantifondsordningen. Beregningsmetoden og det anvendte regelsæt er beskrevet nærmere i bilaget til denne beretning.

Med udgangspunkt i de afgørelser, Rådet allerede har truffet, samt afgørelser, der er stillet forslag om eller som er under forberedelse (se tabel 4), er det beløb, der forventes anvendt fra garantireserven i andet halvår 2001, sat til 34,82 mio. EUR, hvilket betyder, at der ved udgangen af 2001 vil være et rådighedsbeløb på 8,02 mio. EUR i garantireserven.

Under hensyntagen til indvirkningen på garantireserven af de midler, fonden har afsat til tidligere vedtagne udlån, samt til foreslåede lån og lån, der var under forberedelse i 2001, udgør den årlige disponible udlånskapacitet:

- 89,1 mio. EUR til lån, der garanteres 100% over fællesskabsbudgettet, eller

- 137,08 mio. EUR til lån, hvor garantien er på 65% (i medfør af Rådets afgørelse 2000/24/EF af 22. december 1999).

Nedenstående tabel 4 viser på grundlag af de aktuelle skøn for tilførslerne til fonden, at den resterende udlånskapacitet er meget begrænset i 2001.

Pr. 30.6.2001 udgjorde det udestående beløb i forbindelse med lån og lånegarantier til fordel for tredjelande - forhøjet med forfaldne, ikke-betalte renter - 15 116,73 mio. EUR.

mio. Euro

// Situationen pr. 30.6.2001

1. Låntagning/långivning // 1 641,00

2. EIB-lån // 13 271,00

3. Betalingsmisligholdelser // 60,34

4. Morarenter // 41,50

- Forfaldne, ikke-betalte renter [6]

[6] Forfaldne, ikke-betalte renter som omhandlet i forordningen om oprettelse af garantifonden.

- // 101,89

I ALT // 15 116,73

Forholdet mellem fondens midler og Fællesskabets samlede udestående som defineret i forordningen var på 10,17%, hvilket er mere end de 9%, som er fastsat for målbeløbet i forordning nr. 1149/1999 om ændring af forordning nr. 2728/94 om oprettelse af fonden. I forordningen hedder det, at "hvis målbeløbet er overskredet ved årets udgang, tilbageføres overskudsbeløbet til en særlig konto i oversigten over indtægter i De Europæiske Fællesskabers almindelige budget".

Overskudsbeløbet var på 165,36 mio. EUR ved afslutningen af regnskabsåret 2000. Dette beløb tilbageføres til budgettet i løbet af andet halvår 2001.

6. Garantifondens situation pr. 30.6.2001

Garantifonden indeholdt pr. 30.6.2001 1 540 mio. EUR. Der blev registreret følgende bevægelser i første halvdel af 2001:

- der blev udbetalt 5,1 mio. EUR fra fonden som følge af nye misligholdelser

- Tadsjikistan tilbagebetalte sine restancer på 78,9 mio. EUR

- nettoindtægterne fra investeringer af fondens midler androg omkring 34,3 mio. EUR.

Garantifonden vil således ved udgangen af regnskabsåret 2001 indeholde ca. 1 898 mio. EUR, under forudsætning af at følgende betingelser er opfyldt:

- at der overføres 169,1 mio. EUR fra garantireserven for 2001

- at overskudsbeløbet på 169,36 mio. EUR tilbageføres fra fonden til budgettet pr. 31.12.2000

- at der ikke sker nye misligholdelser, som kræver udbetalinger fra fonden ud over den i april 2001 gennemførte intervention på 4,5 mio. EUR

- at Det Tidligere Jugoslavien tilbagebetaler sine restancer på 204 mio. EUR i afdrag, renter og morarenter

- at nettoindtægterne fra investeringer af fondens midler andrager omkring 36,9 mio. EUR.

7. garantiefondens relative soliditet

Forholdet mellem fondens midler pr. 30.6.2001 (1 540 mio. EUR) og den maksimale årlige risiko i forbindelse med lån til tredjelande (defineret som det samlede beløb af udeståender, der forfalder i løbet af det pågældende år), som for 2001 fremgår af tabel 3 (1 508 mio. EUR), er på 102%.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Anden Del: Evaluering af potentielle risici: den økomomiske og finansielle situation I de tredjeleande, der har fået tildelt de største lån

1. Inledning

Tallene i den foregående del indeholder oplysninger om de kvantitative aspekter af risiciene for det almindelige budget. Disse oplysninger bør imidlertid sammenholdes med risikokvaliteten, der bedømmes ved at se på, hvilke former for transaktioner der er tale om, samt låntagernes soliditet. Forhold af nyere dato, der kan påvirke risikoen i modtagerlandene, analyseres nedenfor.

Risikoevalueringen i anden del består af en tabel over risikoindikatorer (se bilag) for de enkelte tredjelande, der har modtaget makrofinansiel støtte fra EU, og som stadig har udestående gæld i forhold til EU. Som supplement hertil gives der en analyse for de lande, for hvilke der siden den sidste beretning vedrørende andet halvår 2000 er fremkommet vigtige nye oplysninger, der kan få indflydelse på risikoevalueringen.

Evalueringen i denne del omfatter ikke andre lande end de nævnte. Det skyldes, at Fællesskabets risici andre steder (hovedsagelig via garantier for lån ydet af EIB) kun udgør en brøkdel af de samlede risici, og at risikoen er spredt på mange lande.

2. Ansøgerlandene

2.1. Bulgarien

Væksten øgedes i 2000 i Bulgarien fra 2,4% til 5,8% på grund af den gunstige interne og eksterne udvikling. Inflationen accelererede til over 12% som følge af høje energipriser og en skuffende høst, men aftog betydeligt i første halvår 2001 (9,7% i maj sammenholdt med maj 2000). Currency board-ordningen (1 DEM = 1 BGN eller 1 EUR = 1,96 BGN) blev fastholdt i hele perioden.

Arbejdsløsheden var fortsat høj, idet den efter et mindre fald i 2000 igen steg i første halvår 2001 og nåede op på 19½% i juni. Tab i arbejdspladser skal ses i forbindelse med strukturreformerne, som endnu ikke er blevet opvejet af jobskabelse på grund af det dårlige erhvervsklima samt manglende overensstemmelse mellem job og kvalifikationer. Arbejdsmarkedsdeltagelsen falder derfor, og langtidsledigheden er fortsat høj (næsten 60% af samtlige arbejdsløse).

Bulgariens offentlige finanser er fortsat sunde. Budgetunderskuddet holdt sig på 0,7% af BNP i 2000, og myndighederne venter en stigning til 1,4% af BNP i 2001. Imens falder den offentlige gæld hurtigt fra noget over 100% af BNP i 1997 til anslået 69,1% af BNP ultimo 2001.

2.2. Lituaen

Realt BNP steg i 2000 med 3,3% og forventes i løbet af første halvår 2001 at være steget med 5,1% (på årsbasis). Motoren i dette opsving har især været en stærk eksport.

Forbrugerprisinflationen har været meget afdæmpet i den seneste tid på grund af svag indenlandsk efterspørgsel og litasens stærke stilling over for euroen. Forbrugerprisindekset steg i 2000 med 1,0% sammenholdt med det foregående år. Trods nogen inflationsvirkning som følge af prisliberaliseringen og de stigende verdensmarkedspriser på råvarer ser det ud til, at inflationen vil holde sig på et forholdsvis lavt niveau i den nærmeste fremtid. Den lå i juni 2001 på 1,5% på årsbasis.

Den registrerede ledighed steg med 3,1 procentpoint til 11,5% i gennemsnit i 2000. Ledigheden er fortsat i stigning, om end der i andet kvartal 2001 kunne noteres et svagt fald. Den var ved udgangen af kvartalet på 12,4%.

De offentlige finanser forbedredes markant i løbet af 2000 takket være iværksættelsen af "antikriseprogrammet" fra november 1999. Programmet har medført en mærkbar finanspolitisk stramning, der skal rette op på de budgetmæssige og eksterne ubalancer. Der blev i marts 2000 undertegnet et præventivt standby-arrangement med Den Internationale Valutafond for at undgå mulige likviditetsbegrænsninger. Finanskonsolideringen er nu ved at være på plads, og underskuddet blev reduceret til 2,8% af BNP i 2000. Budgetunderskuddet ventes at blive på 1,4% af BNP i 2001.

Takket være en styrket vækst i eksporten og svag indenlandsk efterspørgsel er underskuddet på de løbende poster faldet fra 11,2% af BNP i 1999 til 6,0% i 2000. De løbende poster faldt fortsat i 2001 og svarede til 5,4% af BNP i første kvartal (mod 5,7% i samme kvartal i 2000). De direkte udenlandske investeringer forblev forholdsvis uberørte af den økonomiske afmatning og bidrog til at finansiere underskuddet på de løbende poster.

Strukturreformerne fortsatte i 2000. Mens privatiseringsprocessen fortsatte tilfredsstillende i første halvår 2001, og der i juni blev vedtaget en ny konkurslov og en ny lov om virksomhedsomstrukturering, er vedtagelsen af pensionsreformen blevet forsinket.

2.3. Rumænien

Efter tre års fald og en beskeden fremgang i 2000 steg BNP med 4,9% i første halvår 2001, idet privatforbruget steg med 7,6% og investeringerne med 6,7%. Den nyvalgte regerings politiske foranstaltninger bidrog til det stærke opsving. Det var navnlig en stigning i overførselsindkomsterne, en fastfrysning af energipriserne og lønstigninger for ansatte i de statslige virksomheder, der forøgede husholdningernes realindkomster og udgifter til forbrug. Oven i midlertidige faktorer, såsom virkningerne af sidste års tørke på behovet for importerede fødevarer, spillede stigende indenlandsk efterspørgsel en stor rolle i den stærke forværring med hensyn til de løbende poster gennem de første seks måneder af 2001, hvor det kumulerede underskud beløb sig til 3,5% af det forventede BNP (mod samlet 3,7% af BNP for hele 2000).

På trods af dette er der ikke nogen umiddelbar grund til bekymring for Rumæniens eksterne sårbarhed. De fleste indikatorer for den eksterne sårbarhed har tværtimod peget på en forbedring, hvilket kommer til udtryk i en bedre gældsbetjeningsprofil, stigende eksport og fornyet adgang til internationale finansieringskilder. Ved udgangen af juni steg centralbankens bruttoreserver til 3,6 mia. USD, svarende til 3,1 måneders import, sammenholdt med 2,5 mia. USD, eller 2,5 måneders import, ved udgangen af 2000. Hertil kommer, at Rumænien efter at have fået adgang til det internationale kapitalmarked i slutningen af 2000 har været i stand til at lancere 600 mio. EUR i eurobonds på forbedrede vilkår i juni 2001, idet Standard and Poor's opgraderede sin vurdering af Rumæniens langfristede gæld i fremmed valuta. Selv om den eksterne gældsbyrde stadig er forholdsvis lav efter internationale standarder, er den steget hastigt gennem de seneste måneder, hvilket viser, at der er behov for at bremse den igangværende forværring med hensyn til de løbende poster.

Bortset fra privatiseringen af Banca Agricola blev der ikke truffet andre betydelige foranstaltninger i forbindelse med strukturreformerne i løbet af første halvår 2001. De statslige lønninger steg bl.a. mere end planlagt, og erhvervslivets interne restancer voksede igen og nåede op på over 7% af det forventede BNP.

3. Det vestlige balkan

3.1. Bosnien-Hercegovina

Der blev afholdt parlamentsvalg i november 2000, men først i marts 2001 blev der dannet regeringer i Forbundsrepublikken Bosnien-Hercegovina, Republika Srpska og Staten efter langvarige forhandlinger og indgriben fra OHR. Selv om forsinkelserne har bremset den økonomiske reform og ført til udpræget politisk lammelse, synes de nye regeringer reformvenlige og ivrige efter at komme i gang.

Efter at væksten i BNP faldt fra 10% i 1999 til anslået 5% i 2000, forventes den at stige igen til ca. 8% i 2001. Ledigheden er fortsat meget høj: den ramte 40,1% af arbejdsstyrken i 2000 og ventes at forblive på samme niveau i 2001. Den høje grad af ekstern finansiering i forhold til BNP i 2000 (44%) viser, at økonomien fortsat er yderst afhængig af udenlandsk bistand - hovedsageligt i form af overførsler og lån - hvilket utvivlsomt har sat gang i BNP-væksten. Tentative skøn for 2001 peger imidlertid på et skarpt fald til 23%.

Currency board-ordningen, hvor den konvertible mark knyttes 1:1 til den tyske mark, har bidraget til at begrænse inflationspresset, idet den gennemsnitlige inflation for hele landet var på 5,5% i 2000, selv om der var store udsving mellem de enkelte landsdele (2% i Forbundsrepublikken Bosnien-Hercegovina og 14,5% i Republika Srpska). Der ventes ingen ændring i den gennemsnitlige inflation i 2001. Svag budgetdisciplin og dårlig udgiftskontrol er fortsat en vigtig kilde til makroøkonomiske risici, som det for nylig fremgik af særlige OHR/OSCE-revisioner af landsdelenes budgetter. Statens udgifter er stadig meget høje, ca. 56% af BNP i 2000, og vil sandsynligvis forblive på dette niveau i 2001.

Det i 2000 påbegyndte opsving i eksporten (delvis takket være genåbningen af det jugoslaviske marked) og faldet i import (hovedsageligt på grund af lavere gavebistand til genopbygningen) fortsatte i første halvår 2001. Som følge heraf forventes der en indsnævring af underskuddet på de løbende poster (ekskl. overførsler) fra 22,2% af BNP i 2000 til 20,8% i 2001. Udlandsgælden er fortsat høj (om end faldende), til dels på grund af den gældsbyrde, der er arvet fra Den Tidligere Socialistiske Forbundsrepublik Jugoslavien. Gældsbetjeningen i procent af eksporten er imidlertid relativt lav, hvilket skyldes, at meget af gælden er på koncessionelle vilkår, og at der er aftalt gunstige gældssaneringsordninger med London-klubben og Paris-klubben. I løbet af 2000 og indtil videre også i 2001 har Bosnien-Hercegovina opfyldt sine forpligtelser i forbindelse med den eksterne gældsbetjening.

Den Internationale Valutafond afsluttede i maj 2001 sine endelige vurderinger af det standby-arrangement, der blev undertegnet i maj 1998. Forhandlingerne om et nyt standby-arrangement er i gang med myndighederne i Bosnien-Hercegovina og forventes afsluttet inden årets udgang.

Selv om udlandsgælden er faldende, kan den seneste makroøkonomiske udvikling have forøget landerisikoen for Bosnien-Hercegovina. Ingen af vurderingsinstitutterne har oplyst risikoindikatorer. EBRD's overgangsindikatorer, som afspejler fremskridt i reformerne i de central- og østeuropæiske lande, placerede Bosnien-Hercegovina i den lavere ende af skalaen i 2000. Det ugæstfri erhvervsklima forklarer ligeledes Bosnien-Hercegovinas svage resultater med hensyn til at tiltrække de yderst nødvendige udenlandske investeringer, og landet har på dette punkt et af de dårligste resultater blandt de central- og østeuropæiske lande.

3.2. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

Risikoen for fællesskabsbudgettet i forbindelse med lånegarantier til landet steg i første halvår 2001, idet der var sammenstød mellem etniske albanske oprørere og sikkerhedsstyrkerne, ligesom den økonomiske og finansielle situation forværredes. Det anslås, at realt BNP faldt med 3,8% på årsbasis i løbet af årets første kvartal. En række indenlandske og udenlandske investeringer er sat i bero, hvilket yderligere reducerer den samlede indenlandske efterspørgsel.

Der blev dog fastholdt en vis makroøkonomisk stabilitet. Forbrugerprisinflationen forblev på ca. 4% på årsbasis, og det lykkedes i det store og hele centralbanken at fastholde en stabil vekselkurs over for DEM/EUR. På trods af flere indgreb fra centralbankens side forblev de officielle reserver, som ved årsskiftet var steget, navnlig på grund af en mærkbar tilstrømning af indtægter i udenlandsk valuta fra salg af aktier i teleselskabet til en udenlandsk investor, på et tilfredsstillende niveau og noget over det anbefalede minimum på tre måneders import.

På grund af lukningen af grænseovergangene samt den generelle usikkerhed med hensyn til landets situation blev handelen med udlandet afbrudt. I første halvdel af 2001 var faldet i importen større end faldet i eksporten, og handelsunderskuddet blev derfor tilsvarende indsnævret. De politiske, finansielle og økonomiske forbindelser med EU, som fortsat er den største handelspartner, styrkedes i april med undertegnelsen af stabiliserings- og associeringsaftalen, der gradvis vil føre til et frihandelsområde mellem landet og EU.

Forholdet mellem udlandsgælden og BNP er blevet betydeligt forværret gennem de seneste år, hovedsageligt som følge af kursudviklingen (en stor del af udlandsgælden er i USD). Det forventes, at gælden vil stige en smule i forhold til BNP i 2001, hvorimod faldet i eksporten vil kunne forårsage en øget gældsbetjening fra det nuværende niveau på ca. 13% af eksporten.

Den forværrede økonomiske og finansielle situation vil sandsynligvis skabe et behov for en omorganisering af det økonomiske program, der er aftalt med Den Internationale Valutafond. Myndighederne har ikke været i stand til at imødekomme samtlige makroøkonomiske resultatkriterier og krav til strukturreformer i det første år under EFF/PRGF-programmet.

4. De nye uafhængige stater

4.1. Armenien

Efter en stagnering tidligt i 2000 begyndte BNP at stige igen senere på året. Samlet steg BNP med 6,0% i 2000. Denne gunstige udvikling blev opretholdt i de første måneder af 2001.

Budgetindtægterne var fortsat i 2000 under de forventede niveauer, hvilket førte til udgiftsbesparelser og en hurtig opbygning af udgiftsrestancer (over 5% af BNP). Budgetunderskuddet var på 4,7% af BNP, næsten det samme som i 1999. I løbet af de første måneder af 2001 kom imidlertid de første tegn på, at reformen af skatteadministrationen begynder at bære frugt, idet budgetindtægterne steg betydeligt. Inflationen blev bremset i 2000, hvor forbrugerpriserne kun steg med 0,4%, på trods af betydelige stigninger i energipriserne, men den accelererede igen i 2001 - til omkring 5% på årsbasis. Den armenske valuta faldt ca. 6% nominelt over for USD i 2000, men er siden blevet stabiliseret.

Handelsomsætningen steg i 2000 med 13% (sammenholdt med 1999) til 740 mio. USD. Eksporten steg med 25% og importen med 9,6%. Underskuddene på handelsbalancen og de løbende poster forventes at forblive høje (over 15% af BNP) i de kommende år, så længe den eksterne handelsblokade i forbindelse med den uløste Nagorno-Karabakh-konflikt opretholdes. De samlede direkte udenlandske investeringer steg betydeligt i løbet af første halvår 2001 og afspejler stor tilstrømning af etablerede udenlandske investorer og nye investeringer fra Rusland.

Bruttoreserverne af udenlandsk valuta svarede til 3,5 måneders import ved udgangen af 2000. Ved udgangen af 2000 beløb udlandsgælden sig til 858,7 mio. USD eller 44,1% af BNP, hvilket ikke har ændret sig væsentligt i 2001. Den udenlandske gældsbyrde er tung, når gæld og gældsbetjening sammenholdes med eksporten, men landet ventes at få del i betydelige udenlandske overførsler og investeringer. Gælden synes rimelig bæredygtig, når gæld og gældsbetjening sammenholdes med skatteprovenuet.

4.2. Belarus

Siden den siddende præsident, Alexander Lukashenko, vandt valget i september, forventes der ikke nogen større ændringer i den økonomiske politik eller finanspolitikken. Hans autoritære stil og manglende vilje til at liberalisere økonomien har vanskeliggjort forbindelserne til de internationale finansielle institutioner og donorlande.

Den Internationale Valutafond har i de seneste måneder inden for rammerne af fondens særlige overvågningsprogram, som afsluttedes ultimo september, fremsat positive bemærkninger til den stabile vekselkurs og inflationsfaldet i Belarus, men samtidigt udtrykt bekymring over fortsat brug af kompensationskøb, stigende lagre og overdreven indgriben fra regeringens side i industrisektoren. Selv om Belarus' myndigheder håber, at overvågningsprogrammet vil bane vejen for multilateral finansiering, synes dette usandsynligt, så længe regeringen modstår presset for at påbegynde omstruktureringen af økonomien.

Realt BNP steg med 3% i første halvår 2001, understøttet af fortsat udenlandsk efterspørgsel efter landets industrivarer og en yderligere stærk vækst i realindkomsten. Anlægsinvesteringerne faldt imidlertid fortsat kraftigt. Den månedlige inflation er stadig betydeligt nedadgående på årsbasis, og det nominelle kursfald er bremset en smule. Et fald på årsbasis i udgifter til import, navnlig fra ikke-SNG-lande, har mere end opvejet den lunkne stigning i eksportindtægter fra første halvår 2001, hvilket førte til et handelsoverskud. De løbende poster var i overskud i første kvartal som i det foregående kvartal (første gang de løbende poster var i overskud i to på hinanden følgende kvartaler). Udlandsgælden falder stadig, hvilket skyldes den meget begrænsede adgang til ekstern finansiering.

4.3. Georgien

Georgiens makroøkonomiske situation forværredes i 2000, idet BNP-væksten bremsedes kraftigt til 1,9% for året som helhed, hvilket er det laveste niveau siden 1995. Årsagen var en alvorlig tørke, som førte til et stort fald i landbrugsproduktionen. BNP-væksten forventes at stige en smule i 2001.

I de første otte måneder af 2000 lå budgetindtægterne igen under det forventede niveau, hovedsageligt på grund af en svag forvaltning, korruption og problemer i opkrævningen, navnlig af told, i et delt land med en betydelig sort økonomi. Skatteopkrævningen forbedredes dog i andet halvår. Inflationen var ved årets udgang på 4,6%, dvs. halvt så høj som ved udgangen af 1999. Inflationspresset ventes imidlertid at blive skærpet som følge af en stigning i de regulerede priser på råvarer og højere madpriser efter tørken i 2000. Kursen på larien lå i begyndelsen af 2001 stabilt på omkring 2 lari for 1 USD.

Georgiens underskud på de løbende poster holdt sig på et meget højt niveau, nemlig 13,7% af BNP (ekskl. officielle overførsler). Udenrigshandelen led under den alvorlige tørke og den deraf følgende lavere landbrugsproduktion. Udenrigshandelen forværredes yderligere i de første måneder af 2001 på grund af følgerne af den finansielle krise i Tyrkiet (Georgiens vigtigste eksportmarked), øget forbrugerefterspørgsel og flere investeringer i Georgien.

Valutareserverne holdt sig lave i april 2000 (svarende til lidt over en måneds import), men der forventes en lettere forøgelse svarende til 1,5 måneders import ved udgangen af 2001. Ved udgangen af 2000 beløb udlandsgælden sig til 1,8 mia. USD eller ca. 59% af BNP (48% af BNP i 1998), ligesom gældsbetjeningen udgjorde 25% af de samlede budgetudgifter. Udlandsgælden er forholdsvis tung, når gæld og gældsbetjening sammenholdes med eksporten, og overordentlig tung, når gæld og gældsbetjening sammenholdes med skatteprovenuet. Der blev i marts 2001 indgået aftale om en gældssaneringsordning med Paris-klubben. Som følge heraf reduceres tilbagebetalingerne for 2001 fra 88 mio. USD til 33 mio. USD.

4.4. Moldova

Kommunistpartiet fik i februar 2001 flertal i parlamentet. Den nye regerings åbenlyse hensigt om at øge statens indgriben i økonomien resulterede først i en forværring af forholdet til Den Internationale Valutafond og andre donorer, hvilket betød, at fonden i maj 2001 satte sit program til bekæmpelse af fattigdom og fremme af vækst for Moldova i bero. Herefter gjorde regeringen en stor indsats for at genoptage samarbejdet med Den Internationale Valutafond og viste vilje til at fremskynde privatiseringen. På denne baggrund ventes Den Internationale Valutafond at genoptage långivningen i oktober 2001. En sådan beslutning er afgørende for Moldovas økonomiske og finansielle fremtid. Kommissionen agter at sende en mission til Moldova i oktober for at genoptage forhandlingerne om en makroøkonomisk bistandspakke på i alt 15 mio. EUR.

Den økonomiske vækst accelererede markant i 2001. I det første halvår forøgedes BNP med 4% på årsbasis efter en stigning på 1,9% i 2000 og et fald på 3,4% i 1999. Den øgede vækst gjaldt alle økonomiske sektorer. Industriproduktionen steg med 12% på årsbasis, og landbrugsproduktionen, som i de seneste år har dæmpet den økonomiske vækst, steg med 15%. En forsigtig vækst i pengemassen og relativ kursstabilitet gennem de første seks måneder af 2001 bidrog til at sikre en for perioden lav (0,6%) gennemsnitlig månedlig forbrugerprisinflation og et fald i inflationen på årsbasis til under 9% i august, hvilket er det laveste niveau siden 1998.

Budgetunderskuddet faldt fra 3,0% af BNP i 1999 til kun 1,0% i 2000. Finanspolitikken slappedes en smule i løbet af året, og underskuddet fremskrives til lige under 1,5% af BNP for 2001.

En kraftig eksportstigning førte til en fordobling af handelsunderskuddet for varer i procent af BNP, som nåede op på et ekstremt højt niveau på 24% i 2000. Eksporten steg kraftigt i løbet af første halvår 2001 med ca. 30% på årsbasis, mens importen steg mere moderat. Eftersom væksten i eksporten satte ind fra et forholdsvis lavt niveau, er handelsunderskuddet ikke desto mindre steget en smule. Udlandsgælden svarede ved udgangen af 2000 til 120% af BNP.

4.5. Tadsjikistan

Efter en vækst på 3,7% i BNP i 1999 accelererede væksten til 8,3% i 2000 og i de første måneder af 2001. Den hurtige vækst indtraf på trods af en alvorlig tørke, der voldte problemer for el-produktionen og resulterede i en meget dårlig kornhøst (kun 50% af høsten i 1999) og afbrydelser i den regionale samhandel.

I 2000 skete der en finanskonsolidering takket være en bedre skatteopkrævning. Budgettet udviste i begyndelsen af 2001 igen et primært overskud. Inflationen steg voldsomt i andet halvår 2000, hovedsageligt som følge af en slappere pengepolitik og usikkerhed om indførelsen af den nye valuta den 30. oktober samt høje energipriser. Inflationen er nu blevet mere moderat, idet forbrugerpriserne steg med 9% i de første fem måneder af 2001 sammenholdt med 17% i fjerde kvartal 2000.

Underskuddet på de løbende poster forværredes i 2000, hvor det nåede op på 6,4% af BNP. Tørken forårsagede mangel på indenlandsk produceret elektricitet og nødvendiggjorde en markant nettoelektricitetsimport. Højere oliepriser var også med til at øge presset på betalingsbalancen. På grund af øget kapitaltilstrømning, som for størstedelens vedkommende skyldtes forudbetalinger til bomuldssektoren, steg bruttovalutareserverne til 87,2 mio. USD ved udgangen af 2000, svarende til 2,4 måneders import. Underskuddet på de løbende poster lå i første del af 2001 på et lignende niveau.

Tadsjikistans udlandsgæld steg til 129% af BNP ved udgangen af 2000. Stigningen skyldtes udelukkende kursfald (gældsværdien ændredes meget lidt). Udlandsgælden er forholdsvis bæredygtig, når gæld og gældsbetjening sammenholdes med eksporten, men meget tung, når gæld og gældsbetjening sammenholdes med skatteprovenuet. Gældsproblemet er en alvorlig hindring for bekæmpelse af fattigdom og fremme af vækst. I løbet af de næste 4-5 år vil den årlige nettooverførsel til udlandet (i forbindelse med gældsbetjening) beløbe sig til ikke mindre end 5% af BNP.

4.6. Ukraine

Realt BNP anslås at være steget med 9,1% (på årsbasis) i første halvår 2001 efter at være steget med 5,8% i 2000, det første år med vækst siden Ukraines uafhængighed. Væksten understøttes af såvel eksport som indenlandsk forbrug.

På trods af den styrkede økonomiske aktivitet har inflationen været faldende. Forbrugerprisindekset steg kun med 5,3% i første halvår 2001, sammenholdt med 18,7% i samme tidsrum i 2000. Den årlige inflation forventes ved udgangen af 2001 at blive på ca. 14% (et kraftigt fald fra 25,8% i december 2000). Faldet i inflationen skyldes flere faktorer, herunder gryniaens stabilitet siden marts 2000, en forsigtig finanspolitik og mere beskedne oliepriser på verdensmarkedet.

Finanspolitisk ventes privatiseringsindtægterne i 2001 at være meget lavere end budgetteret. For at kompensere herfor har regeringen aftalt med Den Internationale Valutafond, at målet for budgetunderskuddet (ekskl. privatiseringsindtægter) reduceres fra 3% af BNP i det oprindelige budget til 1¾% af BNP. Dette skal ske gennem nedskæringer på udgiftssiden og opkrævning af flere skatter som følge af den uventede øgede økonomisk aktivitet, hvilket rigeligt skulle kunne opveje de negative følger af, at parlamentet i begyndelsen af 2001 besluttede at eftergive en række skattetilgodehavender.

Strukturreformerne skred meget langsommere frem i første halvår 2001, hvilket i en vis udstrækning afspejler det politiske dødvande, som premierminister Yushenkos afgang i maj 2001 førte med sig. Der er dog foretaget enkelte lovende skridt, såsom inddragelse af den statsejede insolvente Banka Ukrainas licens til at drive bankvirksomhed og bedre opkrævningsresultater i energisektoren.

Overskuddet på de løbende poster ventes at skrumpe ind fra 4,7% af BNP i 2000 til ca. 2% af BNP i 2001. Dette skyldes både den hastigt voksende import på grund af høj indenlandsk efterspørgsel og afmatningen i eksportvæksten, der toppede i 2000, forårsaget af mindre udenlandsk efterspørgsel og opskrivning af den reelle vekselkurs. Selv om de løbende poster fortsat er i overskud, er betalingsbalancen sårbar. Adgangen til de internationale obligationsmarkeder blev afskåret efter den russiske krise i 1998, og indstrømningen af direkte udenlandske investeringer er stadig skuffende. Det har betydet, at de officielle valutareserver fortsat er lave (ca. 2 mia. USD svarende til 5,2 ugers import ved udgangen af juni 2001), selv om der kan observeres en svagt stigende tendens siden marts 2000. Den gældssaneringsordning, der blev aftalt med Paris-klubben i juli 2001, og den forventede geniværksættelse af Den Internationale Valutafonds EFF-program i efteråret 2001 skulle imidlertid kunne bane vejen for store officielle finansielle tilstrømninger og eventuelt skabe ny adgang for Ukraine til de internationale kapitalmarkeder. Ukraines udlandsgæld svarede ved udgangen af 2000 til 36% af BNP.

5. Andre tredjelande

5.1. Algeriet

Høje olie- og gaspriser har haft en positiv indvirkning på Algeriets økonomi og risikoindikator, da kulbrintesektoren tegner sig for mere end 90% af landets eksport og for ca. 30% af BNP. De løbende poster udviste et overskud på ca. 17% af BNP i 2000. Antages det som for øjeblikket, at den gennemsnitlige oliepris forbliver på 20 USD pr. tønde, vil betalingsbalancen fortsat stå stærkt i 2001 (overskuddet på de løbende poster fremskrives til 12% af BNP). De officielle reserver svarede ved udgangen af 2000 til mere end et års import (11,9 mia. USD). Denne tendens fortsatte i første halvår 2001, og de officielle reserver steg til 15,2 mia. USD ved udgangen af juni 2001.

De høje oliepriser bidrog også til at forbedre budgetsituationen. De stigende kulbrinteindtægter førte til et overskud på næsten 10% af BNP i 2000 (mod et fald på 0,4% af BNP i 1999).

De høje oliepriser formåede imidlertid ikke at sætte gang i den økonomiske vækst, som i 2000 kun var på 2,4% af BNP (sammenholdt med 3,3% af BNP i 1999). Dette beskedne resultat kan især tilskrives dårlige landbrugsresultater og en lav industriproduktion, der fortsat var faldende i første kvartal 2001. BNP-væksten for 2001 fremskrives til 3,8%, idet der forventes en mindre olieproduktion på grund af de lavere OPEC-kvoter, men en øget efterspørgsel og øget landbrugsproduktion.

Fødevarepriserne faldt i 2000 (i gennemsnit med 0,8%), hvilket betød, at forbrugerprisindekset kun steg med 0,3%. Kerneinflationen (nonfood-priserne) steg dog til over 3% i første kvartal 2001.

Indikatorerne for udlandsgælden blev betydeligt bedre i 2000. Den mellem- og langfristede udlandsgæld faldt fra 28,3 mia. USD ved udgangen af 1999 (59,1% af BNP) til 25,5 mia. USD (47,9% af BNP) ved udgangen af 2000 og forventes at falde yderligere til 23,3 mia. USD (40,7% af BNP) ved udgangen af 2001. Gældsbetjeningen er også faldet stærkt fra 39,6% af eksporten i 1999 til 20,9% af eksporten i 2000 og ventes at stabilisere sig på 21,6% af eksporten i 2001.

Forkortelser

BNP // Bruttonationalprodukt

DEM // Tyske mark

EF // Det Europæiske Fællesskab

EFF // Extended Fund Facility, udvidet finansieringsfacilitet

EIB // Den Europæiske Investeringsbank

EU // Den Europæiske Union

EUR // Euro

FDI // Foreign Direct Investments, direkte udenlandske investeringer

IMF // Den Internationale Valutafond

SBA // Standby-arrangement

USD // US-dollar

Bilag

1. Forklarende bemærkninger til risikosituationen

1.1. Forklaringer til tabel 1-3

Hensigten med tabel 1-3 er at give en skematisk oversigt over garantiudeståendet og de årlige tilbagebetalinger af hovedstol og renter på de ind- og udlån, der indebærer en risiko for Fællesskabets budget. Tallene viser den størst mulige risiko, som disse transaktioner indebærer for Fællesskabet. De skal ikke forstås således, at budgettet rent faktisk vil blive belastet med disse beløb. Især hvad angår tabel 3 er det ikke givet, at alle de anførte transaktioner rent faktisk vil komme til udbetaling.

1.1.1. Maksimumsbeløb for godkendte lån (tabel 1)

Ved maksimumsbeløbet for godkendte lån forstås summen af de godkendte maksimumsbeløb for alle de transaktioner, Rådet har vedtaget.

For at danne sig et fuldstændigt billede af, hvilken risiko det indebærer for fællesskabsbudgettet, skal man tage hensyn til følgende faktorer, der påvirker risikoen i hver sin retning:

- Ud over de godkendte maksimumsbeløb virker renterne på disse lån risikoforhøjende.

- Af risikoformindskende faktorer kan nævnes:

* begrænsningen af garantien til EIB til 75% af de lån, der er ydet til lande i Middelhavsområdet

* begrænsningen af garantien til EIB til 70% af de lån, der er ydet inden for rammerne af de lånetransaktioner med visse tredjelande, som er godkendt ved Rådets afgørelse af 14. april 1997, og risikofordelingen mellem Fællesskabet og EIB, idet den budgetmæssige garanti i visse tilfælde kun dækker de politiske risici

* begrænsningen af garantien til EIB til 65% af de lån, der er ydet inden for rammerne af de lånetransaktioner med visse tredjelande, som er godkendt ved Rådets afgørelse af 22. december 1999, og risikofordelingen mellem Fællesskabet og EIB, idet den budgetmæssige garanti i visse tilfælde kun dækker de politiske risici

* transaktionsbeløb, der allerede er tilbagebetalt, hvis det - undtagen for betalingsbalancelån (medlemsstaterne) - drejer sig om maksimumsbeløb for lån og ikke om godkendte udeståender

* de godkendte beløb udnyttes ikke nødvendigvis fuldt ud.

1.1.2. Udestående udlån/indlån (tabel 1)

Ved udeståendet forstås det beløb, som låntageren på en given dato mangler at tilbagebetale af det udbetalte lån.

Til forskel fra den foregående størrelse omfatter udeståendet ikke lån, der endnu ikke er kommet til udbetaling, eller den del af de udbetalte lån, der allerede er tilbagebetalt. Udeståendet er udtryk for de "aktive" lån på et givet tidspunkt.

1.1.3. Maksimal årlig risiko (tabel 2 og 3)

Dette beløb fremkommer ved et skøn over forfaldstidspunkterne for hovedstol og renter for hvert enkelt regnskabsår.

Det beregnes:

a) enten kun for udbetalte lån (tabel 2); i så fald svarer det beløb, der skal tilbagebetales, til udeståendet

b) eller for udbetalte lån, lån, der er taget beslutning om, men som endnu ikke er udbetalt, samt lån, Kommissionen har stillet forslag om, men som endnu ikke er vedtaget (tabel 3).

I så fald svarer det beløb, der skal tilbagebetales, til loftet for de godkendte lån, hvortil der så eventuelt skal tilføjes beløb i forbindelse med transaktioner, der er foreslået af Kommissionen, men som der endnu ikke er truffet beslutning om.

1.2. Tabeller over lånetransaktioner, der dækkes af budgetgarantien

Tabel 5a, 5b(1), 5b(2) og 6.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

1.3. Endnu ikke underskrevne og underskrevne, men endnu ikke udbetalte lån fra EIB

De tal, der er anvendt som grundlag for udarbejdelsen af tabel 3 vedrørende EIB-lån til tredjelande af bankens egne midler, er oplyst af EIB.

Ikke underskrevne lån

Pr. 30.6.2001 var lån svarende til 204 mio. EUR endnu ikke underskrevet.

Middelhavsområdet: tidligere mandater (4. protokol - Syrien) // 0 mio. EUR

Central- og Østeuropa (1) // 75 mio. EUR

Asien og Latinamerika // 129 mio. EUR

FYROM // 0 mio. EUR

Bosnien // 0 mio. EUR

(1) De endnu ikke underskrevne lån for Central- og Østeuropa svarer til afgørelsen af 14. april 1997

For det nye mandat for EIB-lån (2000-2007), som Rådet vedtog den 22. december 1999, er den foreløbige tidsplan for undertegnelse af lånene anført i den finansieringsoversigt, der er knyttet som bilag til Kommissionens forslag.

Udbetalingsprognoser

Hvad angår udbetalingen af lån, der endnu ikke er underskrevet, lægges følgende hypotese til grund: året for underskrivelsen: 0%, andet år: 10%, tredje til femte år: 25% årligt og sjette år: 15%.

Pr. 30.6.2001 var underskrevne lån til et beløb af 7 315 mio. EUR endnu ikke udbetalt. Dette beløb fordeler sig som følger: [7]

[7] Med udgangspunkt i en arbejdshypotese om en udbetaling over fire år med 25% pr. år og en gennemsnitlig anslået løbetid på 15 år med tre års afdragsfrihed.

Middelhavsområdet // 2 816 mio. EUR

Central- og Østeuropa // 3 195 mio. EUR

Asien og Latinamerika // 946 mio. EUR

Sydafrika // 161 mio. EUR

FYROM // 97 mio. EUR

Bosnien // 100 mio. EUR

Hypotesen for udbetaling under det nye mandat (2000-2007) er den samme som den ovenfor anførte.

1.4. Betingelser for udløsningen af budgetgarantien

1.4.1. For låntagning/långivning

Hvad angår indlån/udlån optager Fællesskabet lån på de finansielle markeder for derefter at genudlåne provenuet af disse lån til medlemsstater (betalingsbalancelån), til tredjelande (mellemfristet finansiel bistand) eller til virksomheder (NIC, Euratom) på samme vilkår med hensyn til rentesats og løbetid.

Tilbagebetalingen af lånet skal gøre det muligt for Fællesskabet at tilbagebetale de lån, det selv har optaget. Hvis modtageren af lånet ikke overholder sine tilbagebetalingsforpligtelser, skal Fællesskabet tilbagebetale sit lån på den fastsatte dato ved at trække på egne midler.

De midler, der er nødvendige til betaling af budgetgarantien, hvis modtageren af et lån, der er ydet af Fællesskabet, betaler for sent, kan fremskaffes på følgende måder:

a) ved midlertidig anvendelse af de likvide midler i overensstemmelse med artikel 12 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter. Herved kan Fællesskabet tilbagebetale sit lån på forfaldsdagen, hvis modtageren af lånet betaler for sent

b) hvis betalingsforsinkelsen vedvarer tre måneder efter forfaldsdagen, trækker Kommissionen på garantifonden for at udrede de pågældende beløb. Formålet hermed er at tilbagebetale til Kommissionens likvide midler

c) ved hjælp af overførselsproceduren, hvorved de bevillinger, der er nødvendige til betaling af det forfaldne, ikke-betalte beløb, opføres på garantiposten på budgettet; disponible beløb i garantireserven skal altid anvendes først. Denne fremgangsmåde benyttes, når midlerne i garantifonden er utilstrækkelige, og den kræver budgetmyndighedens forhåndsgodkendelse

d) ved genanvendelse af beløb, der tidligere er inddrevet hos debitorer, der har været ude af stand til at betale, og hvor budgetgarantien har været udløst. På denne måde kan der i praksis foretages udbetaling på kort frist, forudsat at der er inddrevne bevillinger til rådighed.

1.4.2. For garantier over for tredjemand

I de tilfælde, hvor der er ydet garanti over for tredjemand, optræder Fællesskabet som garant for lån, der er bevilget af et finansieringsinstitut, f.eks. Den Europæiske Investeringsbank (EIB). Hvis EIB konstaterer, at modtageren af et garanteret lån ikke betaler på det fastsatte tidspunkt, anmoder den i overensstemmelse med kautionskontrakterne Fællesskabet om at betale de beløb, som debitor ikke er i stand til at udrede. Kautionsudbetalingen skal ske senest tre måneder efter modtagelsen af EIB's anmodning. EIB forvalter lånet med den fornødne omhu efter sædvanlig bankskik og skal inddrive fordringen, efter at kautionen er udbetalt.

Siden forordningen om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjelande trådte i kraft, har praksis ifølge aftalen mellem Fællesskabet og EIB om forvaltningen af fonden været, at Kommissionen, efter at EIB har anmodet om indfrielse af garantien i tilfælde af, at låntagerne ikke betaler, bemyndiger EIB til efter tre måneder at hæve de pågældende beløb på garantifondens konto.

Hvis fonden ikke har tilstrækkelige midler, finder bestemmelserne om indfrielse af garantien i forbindelse med låntagning/långivning anvendelse.

Den 20. og 22. januar 1999 indgik Fællesskabet og EIB en aftale om gennemførelsen, som indeholder bestemmelser om proceduren for betaling og tilbagebetaling inden for rammerne af Fællesskabets garantier til fordel for EIB.

2. Bemærkninger til analysen af Fællesskabets forventede udlånskapacitet i forhold til tredjelande i perioden 1999-2001 i overensstemmelse med garantifondsordningen (tabel 4)

2.1. Garantireserven for långivning til tredjelande

I den interinstitutionelle aftale af 29. oktober 1993 om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren bestemtes det i overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Edinburgh at opføre en garantireserve for långivning til tredjelande på Fællesskabernes almindelige budget. Denne reserve er beregnet til at opfylde garantifondens behov for tilførsler og om nødvendigt imødekomme anmodninger om indfrielse af garantier, der overstiger fondens disponible midler, ved at opføre dem på budgettet.

Garantireserven indeholder det beløb, der er opført i de finansielle overslag for 2000-2006, nemlig 200 mio. EUR i 1999-priser. Garantireserven var på 203 mio. EUR i 2000 og vil være på 208 mio. EUR i 2001.

Krediterings-, anvendelses- og finansieringsbetingelserne for garantireserven er fastsat i følgende retsakter:

* Rådets beslutning 94/729/EF af 31. oktober 1994 om budgetdisciplin

* Rådets forordning (EKSF, EF, Euratom) nr. 2730/94 af 31. oktober 1994 om ændring af finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget

* Rådets afgørelse 94/728/EF, Euratom af 31. oktober 1994 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter.

2.2. Beregningsgrundlag for tilførsler til garantifonden

Grundlaget for tilførsler til fonden beregnes ved anvendelse af den gældende garantidækningsgrad, dvs. 65%, 70%, 75% eller 100%:

- på garantier for lån, der er godkendt af Rådet, samt garantier for lån, som Kommissionen har fremsat forslag om og er ved at forberede, med udgangspunkt i de anslåede beløb for underskrevne lån i finansieringsoversigten (EIB- og Euratom-lån),

- på lån (finansiel bistand), der er godkendt af Rådet, samt lån, som Kommissionen har fremsat forslag om og er ved at forberede.

I bilag til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2728/94 af 31. oktober 1994 om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjelande, der giver retningslinjer for tilførsler til garantifonden, fastsættes det, at fonden i forbindelse med transaktioner vedrørende långivning eller låntagning eller garantier til finansielle institutioner i henhold til en rammeordning, der strækker sig over flere år og har et mikroøkonomisk og strukturelt sigte, tilføres midler i årlige trancher, der beregnes på grundlag af de årlige beløb, der er angivet i finansieringsoversigten i Kommissionens forslag, og som i givet fald er justeret på baggrund af Rådets afgørelse.

Når det drejer sig om Kommissionens øvrige låntagnings- og långivningstransaktioner, f.eks. betalingsbalancelån til tredjelande, der udbetales i en eller flere trancher, beregnes det beløb, der skal indbetales til fonden, ud fra det samlede beløb for den transaktion, som Rådet har truffet afgørelse om.

I bilaget til ovennævnte forordning er det fastsat, at fra det andet år (for flerårige transaktioner) korrigeres de beløb, der skal indbetales til fonden, for den forskel, der er konstateret den 31. december det foregående år mellem de skøn, der dannede grundlag for den foregående indbetaling, og de lån, der reelt er ydet i løbet af samme år. En eventuel forskel indbetales det efterfølgende år.

I samme bilag er det endvidere fastsat, at Kommissionen, når den indleder en tilførselsprocedure, skal gøre status over de transaktioner, som allerede har foranlediget indbetalinger, og hvis de oprindelige frister ikke er overholdt, foreslår den, at der tages hensyn hertil ved beregningen af den første indbetaling, der skal foretages i begyndelsen af det næste regnskabsår til løbende transaktioner.

I løbet af andet halvår 2000 vedtog budgetmyndigheden således to betalingsordrer:

- betalingsordre 69/2000 med henblik på at tilføre midler til garantifonden for lån til makrofinansiel bistand til tredjelande (Tadsjikistan og Moldova) og på at udbetale et beløb svarende til den årlige tranche i finansieringsoversigten for EIB-lånene til projekter i Kroatien

- betalingsordre 74/2000 med henblik på at udbetale et beløb svarende til den årlige tranche i finansieringsoversigten for EIB-lånene til konsolidering og intensivering af toldunionen mellem EF og Tyrkiet.

2.3. Grundlag for indbetalinger til fonden i tilfælde af delvise garantier

For EIB-lån, hvor den samlede garanti andrager 75%, tilføres fonden midler med udgangspunkt i 75% af det samlede beløb for godkendte transaktioner.

De EIB-lån, som Rådet godkendte den 14. april 1997, den 19. maj 1998 og den 14. december 1998, dækkes af en garanti, der er begrænset til 70% af det samlede lånebeløb. Det anvendte grundlag for tilførsler er 70% af de årligt anslåede beløb for underskrevne lån.

De EIB-lån, som Rådet godkendte den 29. november 1999 og den 22. december 1999, dækkes af en garanti, der er begrænset til 65% af det samlede lånebeløb. Det anvendte grundlag for tilførsler er 65% af de årligt anslåede beløb for underskrevne lån.

2.4. Tilførsler til garantifonden

Tilførslerne til garantifonden findes ved at anvende en indbetalingssats på 14% på det ovenfor anførte beregningsgrundlag.

I artikel 2 og 4 i forordningen om garantifonden fastslås det, at de midler, fonden tilføres ved tilførsler fra det almindelige budget, udgør 14% af transaktionsbeløbet, indtil fonden når op på målbeløbet. Eftersom målbeløbet var nået den 31. december 1997, har Kommissionen i henhold til de gældende bestemmelser fremsat forslag om at tage indbetalingssatsen op til fornyet overvejelse. Disse forslag indgår i den samlede rapport om garantifondens virke, som udarbejdes af Kommissionen i henhold til artikel 3 i forordningen om oprettelse af fonden (KOM(1998) 168 endelig udg. af 18. marts 1998). Forordning nr. 2728/94 om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjelande er ændret ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1149/1999 af 25. maj 1999. Ifølge denne forordning fastsættes indbetalingssatsen for fonden og satsen for målbeløbet til 9% fra den 1. januar 2000.

2.5. Restbeløb i garantireserven

Restbeløbet i garantireserven bestemmes af forskellen mellem reserven og den post i tabellen, der vedrører tilførsler til garantifonden.

2.6. Resterende udlånskapacitet

Den resterende udlånskapacitet svarer til restbeløbet i garantireserven i form af lånebeløb under hensyntagen til de gældende garantisatser.

3. Forklarende noter til landerisikoindikatorerne (+ tabel)

//

Standard fodnoter

//

(1) // Kun lån fra EIB og betalingsbalancelån (udeståender på udbetalinger) til central- og østeuropæiske lande, nye uafhængige stater og Middelhavslande.

(2) // Jo højere rangorden, jo lavere er det pågældende lands kreditværdighed. Euromoney offentliggjorde ingen rangorden i marts 1998.

(3) // Landene vurderes på en skala fra 0-100, hvor 100 repræsenterer mindst sandsynlighed for misligholdelse. Et givet land kan forbedre sin vurdering og dog falde i rangorden, nemlig hvis der samtidig sker en forbedring af den gennemsnitlige vurdering for alle de pågældende lande taget under ét.

//

Forkortelser og engelske ord anvendt i tabellerne

//

S&P // Standard and Poor's

//

CCFF= // Compensatory and Contingency Financing Facility (facilitet til finansiering af udligning og uforudsete udgifter)

EFF= // Extended Financing Facility (udvidet finansieringsfacilitet)

SBA = // Stand-By Arrangement (standby-arrangement)

STF= // Systemic Transformation Facility (systemomlægningsfacilitet)

//

est.= // estimates (skøn)

n.a. = // not available (foreligger ikke)

prelim.= // preliminary (foreløbig)

No // (nej)

None // (ingen)

Yes // (ja)

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>