ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 81/215

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1295/2013 om oprettelse af programmet Et Kreativt Europa (2014-2020)

(COM(2017) 385 final — 2017/0163 (COD))

(2018/C 081/30)

Anmodning om udtalelse Europa-Parlamentet, 11.9.2017 Rådet, 22.9.2017 Retsgrundlag Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Kompetence Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI) Vedtaget på plenarforsamlingen 18.10.2017 Plenarforsamling nr. 529 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 196/0/3

Udvalget vedtog sin tidligere udtalelse om programmet Et Kreativt Europa 2014-2020 (forordning (EU) nr. 1295/2013) — CCMI/098 — CES828-2012_AC — den 28. marts 2012 (1).

I den tidligere udtalelse blev såvel indholdet af Kommissionens forslag om oprettelse af programmet Et Kreativt Europa (2014-2020) som budgetforhøjelsen til finansiering heraf bifaldt. Udvalget fremhævede ganske vist betydningen af den økonomiske dimension af programmet Et Kreativt Europa, men bemærkede ligeledes, at programmet fokuserede for meget på den generelle målsætning om konkurrenceevne, mens målsætningen om at fremme Europas kulturelle og sproglige mangfoldighed og værdier er mindre synlig. Derudover var de afsatte budgetmidler ifølge udvalget ikke tilstrækkelige til at nå målet set i forhold til det samlede EU-budget eller de midler, som visse EU-medlemsstater afsætter til støtte til kulturelle aktiviteter.

I sit nye forslag foreslår Kommissionen, at man finder en juridisk holdbar og gennemsigtig løsning for at sikre bæredygtig støtte til Det Europæiske Ungdomsorkester (EUYO), samtidig med at der tages hensyn til dets særlige karakteristika, ved at anerkende det som et »organ, der identificeres i en basisretsakt« som omhandlet i artikel 190, stk. 1, litra d) i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012.

Dette initiativ er fuldstændigt i tråd med udvalgets holdning som udtrykt i dets tidligere udtalelse. Denne finansiering af EUYO vil ikke kræve yderligere midler fra EU's budget.

Det nye forslag tilføjer blot et punkt til artikel 13, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1295/2013 om oprettelse af programmet Et Kreativt Europa (2014-2020): »f) Det Europæiske Ungdomsorkester«.

Da EØSU fuldt ud går ind for forslagets indhold, og da EØSU allerede har behandlet dette emne i sin udtalelse CCMI/098 — CES828-2012_AC af 28. marts 2012 (2), besluttede det på sin 529. plenarforsamling den 18.-19. oktober 2017, mødet den 18. oktober, med 196 stemmer for, ingen imod og 3 hverken for eller imod at afgive en udtalelse, som støtter det fremsatte forslag, og at henvise til den holdning, det gav udtryk for i ovennævnte dokument.

Bruxelles, den 18. oktober 2017. Georges DASSIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EØSU’s udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af programmet Et Kreativt Europa (2014-2018) (EUT C 181 af 21.6.2012, s. 35).

(2) Se fodnote 1.
1.3.

Udvalget bemærker dog, at graden af interoperabilitet varierer betydeligt både internt i medlemsstaterne og disse imellem. Der er på nuværende tidspunkt enighed om, at regulering eller obligatoriske tilsynsprocedurer ikke er en mulighed, hvilket medfører, at medlemsstaterne på alle tænkelige måder har et endnu større ansvar for at tage højde for ånden i og indholdet af EIF og de dertil hørende programmer. Sikkerhed og beskyttelse af privatlivets fred er fortsat et af de 12 principper i EIF, og EØSU glæder sig over, at disse principper er beskrevet i detaljer og er genstand for to klare anbefalinger i gennemførelsesplanen for interoperabilitet. EIF udgør i sagens natur en meget bred ramme, inden for hvilken medlemsstaterne kan udøve deres rettigheder i overensstemmelse med nærhedsprincippet, men der er ingen tvivl om, at der i hele Europa er en udbredt bekymring for ejerskabet og brugen af personoplysninger samt sikkerheden i forbindelse hermed. Disse spørgsmål er knyttet til de grundlæggende rettigheder, der er forankret i EU's traktater.
1.3.

EØSU er ikke i tvivl om, at man bør gøre alt for at indføre et ensartet og avanceret elektronisk bompengesystem i hele EU. EØSU er tilhænger af et simpelt, fleksibelt og billigt system, der hurtigt kan udvides til at omfatte en bredere vifte af brugere og vejnet. Et sådant system ville skabe et fordelagtigt grundlag for at gennemføre den ikke-forskelsbehandlende opkrævningspraksis, som er omhandlet i bestemmelserne i eurovignetlovgivningen.
2.1.1.

Det alvorligste problem, som tegner til at blive endnu større, er utvivlsomt de såkaldte »choke species«, dvs. arter, for hvilke fiskeren kun har en lille eller slet ingen kvote, men som ikke af den grund ophører med at blive fanget i nettene eller andre fiskeredskaber. Fleksibilitetsmekanismerne i forordningen er helt utilstrækkelige til at håndtere denne realitet. Når landingsforpligtelsen træder i kraft fuldt ud i 2019, vil der være mange fiskerfartøjer, som på trods af, at de ikke har opbrugt deres kvote af målarter, vil være nødt til at blive i havn uden at kunne tage ud at fiske, fordi de har opbrugt deres minimale kvote af bifangster.
6.1.

ØMU'en er ikke et mål i sig selv. Den er et middel til at optimere mulighederne for at opnå følgende: bæredygtig vækst, gode job, økonomisk og social opadgående konvergens, stabilitet og velstand for alle medlemsstater ved at stå sammen og gennem økonomisk ansvarlighed, der går hånd i hånd med solidaritet, og risikobegrænsning, der går hånd i hånd med risikodeling. Euroområdet bliver nødt til at tage disse nødvendige skridt, men bør også gøres tilgængeligt for andre medlemsstater. EØSU er enig i, at mere gennemsigtighed, god kommunikation samt øget inddragelse af arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet er nødvendig, og at dette — sammen med en styrket rolle for de nationale parlamenter i beslutningsprocessen — vil medvirke til at skabe demokratisk ansvarlighed.
4.2.4.

Overordnet set vil de nye økonomiske modeller kun kunne udvikle sig, hvis virksomhederne og iværksætterne er overbeviste om, at det er dét, der vil give økonomisk mening i EU i 2030 eller 2050. Derfor bør bæredygtighed betragtes som et tværgående mål for EU. EU's politiske, skattemæssige og retlige ramme bør skabe klare perspektiver for de økonomiske aktørers, de offentlige myndigheders og civilsamfundets indsats. På denne baggrund anbefaler nærværende udtalelse, at: — nedbryde den politiske silotænkning på dette område ved at betragte bæredygtighed som et overordnet kriterium, der giver mulighed for at modernisere den europæiske økonomi. Det gælder om at rette EU's politik ind efter bæredygtighedskriterierne og indarbejde sidstnævnte i lovgivningen. Enhver ny regulering kunne således underkastes en strengere bæredygtighedstest. På det politiske plan bør EU udforme et stærkt budskab, der signalerer støtte til bæredygtig udvikling og viser, at EU har taget føringen. Dette forudsætter, at målene for bæredygtig udvikling omsættes til en ny Europa 2030-strategi, at der vedtages en kortliste over indikatorer for EU's resultater samt indikatorer, der går videre end BNP, og at de medtages i det europæiske semester; — medtage sociale og miljømæssige eksterne virkninger i det økonomiske grundlag og i den forbindelse tilskynde medlemsstaterne til at satse mere på miljøvenlig beskatning (16) og afskaffe miljøskadelige tilskud. Kulstofprissignalet bør styrkes på EU-plan, navnlig via en reform af EU's emissionshandelsordning eller supplerende foranstaltninger på nationalt plan for energisektoren, der tegner sig for 60 % af alle CO2-emissioner. Ved at inddrage disse eksterne virkninger vil bæredygtige produkter og teknologier — der har til formål at begrænse sådanne eksterne virkninger og derfor undertiden er dyrere at fremstille — kunne blive mere konkurrencedygtige; — udvikle en retlig ramme, der giver bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion bedre vilkår (standarder for miljøvenligt design, forlængelse af produkternes levetid, energimærker, mål for affaldsforebyggelse, forureningsbekæmpelse, standarder for bygningers energieffektivitet osv.). I dag går den gældende lovgivning om miljøvenligt design, for eksempel, ikke vidt nok (17). Standarderne bør tilpasses SMV'ernes særlige situation (»SMV-testen«).
7.2.

Siden 2015 har Korea haft sin egen nationale ordning for handel med emissioner (KETS), det første operationelle program af denne type i Østasien. KETS omfatter ca. 525 af landets største udledere, som tegner sig for omkring 68 % af de nationale drivhusgasemissioner. KETS omfatter direkte emissioner af seks Kyotodrivhusgasser samt indirekte emissioner fra elforbrug. Republikken Korea agter at reducere sine drivhusgasemissioner til 37 % under business as usual-scenariet inden 2030 (INDC til UNFCCC). Dette svarer til en reduktion på 22 % i forhold til emissionsniveauet i 2012 (25). Den 8. juli 2016 indledte EU et samarbejdsprojekt på 3,5 mio. EUR med Republikken Korea for at støtte gennemførelsen af KETS. Projektet løber frem til januar 2019 og finansieres under EU's udenrigspolitiske partnerskabsinstrument med bidrag i naturalier fra den koreanske regering. Det styres i fællesskab af EU og Koreas ministerium for strategi og finansiering (26).
EØSU glæder sig over, at Kommissionen har taget initiativ til at afklare den lovgivningsmæssige ramme for vejtransportmarkedet og sikre bedre håndhævelse samt at forbedre arbejdsforholdene og bekæmpe social dumping for derved at sikre et velfungerende indre marked i sektoren. De foreslåede ændringer omhandler adgang til erhvervet, markedsadgang — herunder cabotagekørsel — og arbejdsvilkår, herunder køre- og hviletider, samt særlige regler om udstationering af arbejdstagere inden for vejtransport.

EØSU mener dog, at de foreslåede ændringer af lovgivningen, på trods af ambitionen om at gøre reglerne lette at håndhæve og sikre retfærdig konkurrence, i vidt omfang ikke er i stand til at afhjælpe de problemer, det er meningen, de skal løse. Det gælder også de problemer, der er opstået ved gennemførelsen af de nuværende rammebestemmelser. EØSU noterer sig, at initiativet har affødt divergerende synspunkter blandt medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter og operatørerne. Udvalget fastholder, at den eneste bæredygtige vej frem er gennem klare regler, der er lette at håndhæve, og som garanterer retssikkerheden med hensyn til markedsadgang og tilstrækkelig beskyttelse af sociale rettigheder. EØSU understreger også behovet for at anvende moderne IT (fartskrivere osv.) og effektiv infrastruktur (sikre parkeringspladser) til at lette gennemførelsen og håndhævelsen. Et overraskende træk ved meddelelsen er, at kombineret transport ikke behandles som et problem relateret til markedsadgang, men kun som et spørgsmål om at optimere bæredygtigheden. (Detaljer om EØSU's holdninger til disse forslag kan findes i de udtalelser, udvalget har fremsat om de forskellige emner).
3.11.

EØSU er endvidere dybt skuffet over, at der ikke er taget fat på manglen på sikre parkeringsområder, herunder behovet for at håndtere problemer i form af godskriminalitet og dårlige forhold for førerne i parkeringsområderne. Medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger for at opfylde kravene i forordning (EU) nr. 1315/2013 som et effektivt middel til at forbedre vejtransportens sikkerhed, håndtere risikoen for tyveri af gods, forhindre adgangen til farligt gods, sikre, at førerne har passende parkeringsfaciliteter i et EU-omfattende netværk af sikre parkeringsområder, og i henhold til artikel 39, stk. 2, litra c), træffe passende foranstaltninger til at udvikle TEN-T-hovedvejnettets hvileområder ved motorveje for hver ca. 100 km for at give passende parkeringspladser til de kommercielle trafikanter med et passende niveau af sikkerhed og tryghed. EØSU opfordrer Kommissionen til grundigt at gennemgå det eksisterende netværk af parkeringsområder i medlemsstaterne, navnlig ved geografisk perifere veje og transportkorridorer, samt at udvikle en køreplan for at komme de hvide pletter på dette område til livs, hvilket vil være afgørende for en effektiv implementering af mobilitetspakken. Det udelukkes ikke, at der vil være behov for en ny udformning af finansieringsreglerne for TEN, og at der må anlægges en ny strategi for den berørte vejinfrastruktur. Den nuværende begrænsede adgang til sikre parkeringsområder med passende faciliteter for chauffører, herunder indkvartering, risikerer at gøre hvileperioder uden for førerkabinen til noget, der kun eksisterer på papir.
Det nye stk. 6, første afsnit, i artikel 1 medtager virksomheder, der opererer med LCV'er under 3,5 ton, i forordningens anvendelsesområde, men dispenserer dem fra kravet om godt omdømme og faglig kompetence samt kravet om en transportleder.

EØSU mener, at sådanne undtagelser ville sende et meget uheldigt signal. EØSU anbefaler, at man inkluderer LCV'er fuldt ud i både forordning (EF) nr. 1071/2009 og forordning (EF) nr. 1072/2009, omend eventuelt i en mildere form. Kun dette ville sikre det fælles niveau for professionalisering af sektoren og lige vilkår.

EØSU understreger, at der skal stilles tilstrækkelige ressourcer til rådighed for at håndtere det øgede arbejdspres, der skal til for at sikre overholdelsen af det udvidede anvendelsesområde for forordning (EF) nr. 1071/2009 og (EF) nr. 1072/2009.

EØSU sætter også spørgsmålstegn ved, at man giver medlemsstaterne mulighed for helt eller delvis at anvende bestemmelserne om godt omdømme, faglig kompetence og transportleder for LCV'er. Denne mulighed kan gå ud over kohærensen af det indre marked. Det stemmer heller ikke overens med forslaget om at ophæve den mulighed, der er i henhold til den nuværende artikel 3, stk. 2, og som giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje yderligere krav for adgang til erhvervet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 197/72

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 for så vidt angår Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds hjemsted

(COM(2017) 734 final — 2017/0326 (COD))

(2018/C 197/12)

Anmodning om udtalelse Rådet, 14/12/2017 Europa-Parlamentet, 11.12.2017 Retsgrundlag Artikel 114 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Kompetence Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed Vedtaget på plenarforsamlingen 17.1.2018 Plenarforsamling nr. 531 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 167/0/1

Da EØSU går ind for forslagets indhold, som ikke giver anledning til bemærkninger, besluttede det enstemmigt ikke at afholde en generel debat, men at gå direkte over til afstemning (forretningsordenens artikel 50, stk. 4, og artikel 56, stk. 3).
4.5.

For at sikre at foranstaltningerne til beskyttelse af personer er effektive, og for at nå de mål, som ligger til grund for dette initiativ, dvs. styrke tilliden til elektroniske betalingsinstrumenter samt opnå et højere overholdelsesniveau og styrke forebyggelsen, bør bestemmelserne i artikel 15 også omfatte indførelse i national lovgivning af en forsikring mod økonomiske tab som følge af svig, der indebærer en forpligtelse til at holde ofrene 100 % skadesløse i tilfælde af computerrelateret bedrageri, som skader indehaverne af elektroniske betalingsmidler. En sådan godtgørelse vil blive udbetalt efter, at den udstedende enhed som berørt civil part i sagen har afsluttet sin undersøgelse. Disse garantier bør også dække den skade, som tilføjes handlende repræsenteret af SMV'er i tilfælde af manglende afregning af beløb op til et rimeligt loft, der fastsættes på medlemsstatsniveau.
3.6.

På samme måde søger strategien »Make in India« at forberede landet på at blive den »næste fremstillingsdestination«. Denne proces vedrører ikke kun teknologi, men også, hvilket er vigtigere, kompetencer. Det er interessant at bemærke, at Kina allerede forbereder et statsdrevet program med titlen »Made in China 2025«, der bygger på den tyske Industrie 4.0 og andre europæiske tendenser. Det betyder, at Europa igen fører an i denne forandring. Men måske er det ikke nok at være førende i processen. Vi skal også være opmærksomme på de udfordringer, vi står over for, og overveje, hvordan vi skal tilpasse os for at fremme og konsolidere Europas lederskab og skabe resultater og vækst for alle.
3.1.

I de dokumenter, som er offentliggjort af Kommissionen sammen med meddelelsen, lyder argumentet, at der er et behov for at beskytte EU's luftfartsselskaber bedre mod praksisser blandt konkurrenter uden for EU, som anses for at forvride rimelige konkurrencevilkår. Større organisationer fra luftfartsektoren i EU har anmodet Kommissionen om at iværksætte en målrettet indsats for at rette op på, hvad de opfatter som manglen på en hensigtsmæssig strategi over for luftfartsselskaber fra lande uden for EU, der ikke har passende regler om loyal konkurrence. Arbejdsmarkedets parter har fremsat lignende krav på baggrund af manglende overholdelse af sammenlignelige sociale og arbejdsretlige standarder. Kommissionen har reageret fornuftigt på disse kraftige opfordringer ved at fremsætte et nyt forslag til forordning.
5.8.

EØSU glæder sig meget over, at Kommissionen vil videreudvikle strategien for grøn infrastruktur inden for rammerne af handlingsplanen. For så vidt angår denne banebrydende tilgang, slår udvalget imidlertid fast, at en tilgang uden finansiering ikke medfører nogen forandringer. I den forbindelse henviser EØSU til konklusionerne fra Rådet (miljø), der på sit møde den 19. juni 2017 opfordrede Kommissionen til at videreudvikle forslaget om et transeuropæisk net for grøn infrastruktur (TEN-G).
4.11.

De lokale aktionsgruppers reelle potentiale som formidlere for deres områder er ikke blevet udnyttet godt nok. Der bør skabes de rette betingelser for, at de lokale aktionsgrupper kan koncentrere sig om deres rolle med hensyn til at mobilisere området og hjælpe med at formidle de bedste idéer og få dem gennemført. Forskning har vist, at lokale aktionsgrupper er nødvendige som formidlere for at fremme integreret lokaludvikling. De lokale aktionsgrupper kan arbejde på tværs af sektorer og samle forskellige interessenter. Aktionsgruppernes opgave er ikke blot at være en kilde til finansiering og fungere som et ekstra administrativt lag, men derimod at udgøre en reel udviklingsorganisation, der iværksætter samarbejdsprojekter, uddannelse og netværkssamarbejde med passende finansiel og organisatorisk støtte.
3.5.

EØSU bifalder Kommissionens erklæring om, at »i tilfælde af manglende overholdelse af gældende retlige krav i EU-reglerne vil Kommissionen desuden fortsat bruge overtrædelsesprocedurer til at sikre, at de overholdes« (punkt A.13). I henhold til EU-traktaterne spiller Kommissionen en nødvendig og veldefineret rolle i den henseende. Det er afgørende, at Kommissionen udfylder denne rolle effektivt for at sikre, at medlemsstaterne lever op til deres forpligtelser, og at de medlemsstater, som overholder kravene, ikke stilles urimeligt dårligt, samt at der skabes ensartede markedsbetingelser og rettigheder.
8.5.

EØSU går ind for udviklingen af fælles standarder (9), samtidig med at man undgår at duplikere eksisterende standarder, især NATO-standarder. På baggrund af at der er identificeret 178 forskellige våbensystemer i Europa, kunne en forskningsprioritet være at etablere fælles europæiske standarder og grænseflader for så vidt muligt at sammenlægge de eksisterende systemer og forbedre fremtidige systemer. Ved at overholde sådanne standarder vil medlemsstaterne få råd til at udvikle systemer, der er kompatible på EU-niveau.
5.6.

Udvalget nærer også en vis bekymring for, at ulovlig cabotagekørsel muligvis bliver lettere. Cabotagekørsel er godstransport for fremmed regning i en medlemsstat med et køretøj, der tilhører en ikke-hjemmehørende transportvirksomhed, som er registreret i en anden medlemsstat. (En godstransportoperatør med en almindelig international tilladelse har kun fællesskabstilladelse til at udføre op til tre cabotagekørsler i løbet af syv dage i værtsmedlemsstaten. Kørslen skal følge en rute, hvor godset bliver transporteret fra en medlemsstat til værtsmedlemsstaten). I et indre marked med fuld konkurrence ville restriktive regler naturligvis være unødvendige, men dette forbliver en utopi. En ophævelse af restriktionerne for udlejningskøretøjer ville gøre det meget lettere for transportvirksomheder at udføre regelmæssig cabotagekørsel (ulovlig cabotagekørsel) ved meget simpelt at leje køretøjer, som er registreret i medlemsstaten, hvor transportvirksomheden har interesse i at udføre denne form for aktivitet.
4.1.3.

EØSU bemærker med ærgrelse, at en række AVS-lande, og senest EU, er ved at indføre en restriktiv lovgivning for at begrænse det arbejde, der udføres af ikkestatslige aktører, hvilket i visse tilfælde har fået negative konsekvenser for civilsamfundsorganisationernes aktive deltagelse. I bæredygtighedsindekset for civilsamfundsorganisationer 2016 (2) fremhæves det, at i mange lande syd for Sahara står civilsamfundsorganisationer — især dem, der beskæftiger sig med menneskerettigheder — over for stigende restriktioner eller trusler om restriktioner på deres arbejde.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 129/98

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår midler til økonomisk, social og territorial samhørighed og midler til målet om investeringer i vækst og beskæftigelse og til målet om europæisk territorialt samarbejde

(COM(2017) 565 final — 2017/0247 COD)

(2018/C 129/17)

Anmodning om udtalelse Rådet for Den Europæiske Union, 19.10.2017 Europa-Parlamentet, 23.10.2017 Retsgrundlag Artikel 177 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Kompetence Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed Vedtaget på plenarforsamlingen 6.12.2017 Plenarforsamling nr. 530 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 160/0/2

Da EØSU går ind for forslagets indhold, som ikke giver anledning til bemærkninger, besluttede det enstemmigt ikke at afholde en generel debat, men at gå direkte over til afstemning (forretningsordenens art. 50(4) og 56(3)).
4.3.1.

EØSU er overbevist om, at jobusikkerheden for de ansatte i den europæiske forsvarsindustri- og -teknologisektor må bekæmpes for at sikre, at virksomhederne kan erhverve faglige kompetencer, og at målene for EDIDP-programmet kan opfyldes.
1.1.

Kommissionen anvender statistik over jernbanetransport til at evaluere virkningerne af de foranstaltninger, der træffes på EU-niveau inden for jernbanesektoren, og til om nødvendigt at forberede nye tiltag.
5.

Udvalget bifalder Kommissionens intentioner om at gøre de europæiske politiske partiers valgprogrammer lettere tilgængelige for borgerne. Det har dog visse betænkeligheder ved forslaget til et nyt stk. 3a i forordningens artikel 18. I henhold dertil er det et krav, at et europæisk politisk parti i sin ansøgning om midler medtager dokumentation for, at dets medlemspartier i de tolv måneder forud for indgivelsen af ansøgningen på deres websted kontinuerligt har offentliggjort det europæiske politiske partis program og logo samt for hvert af medlemspartierne oplysninger om kønsfordelingen mellem kandidaterne ved det seneste valg til Europa-Parlamentet og mellem MEP'erne.