1.Indledning

I 2020 steg antallet af væsentlige hændelser orkestreret af avancerede og vedholdende trusselsaktører i EU's institutioner, organer og agenturer voldsomt. Dette afspejles i det antal af kriminaltekniske kopier, som CERT-EU analyserede i 2020, idet tallet er tredoblet sammenlignet med 2019 og tidoblet siden 2018.

Forskellene i cybersikkerhedskapaciteten og udgifterne til IT-sikkerhed i EU's institutioner, organer og agenturer er imidlertid slående og resulterer i et bredt spektrum af cybersikkerhedsmodenhed på tværs af EU's institutioner, organer og agenturer. Derudover viser en analyse af trusselsbilledet og statistikkerne over IT-sikkerhedshændelser, at EU-institutionernes, -organernes og -agenturernes cybereksponering kun bliver større fremover.

2.Målsætninger

De mangler, der er konstateret, har i sidste ende resulteret i et utilstrækkeligt niveau af cybermodstandsdygtighed i EU's institutioner, organer og agenturer, fragmenteret finansiering af IT-sikkerhed og en skæv holdning til IT-sikkerhed.

Formålet med en lovgivningsmæssig retsakt er at indføre foranstaltninger til sikring af et højt fælles cybersikkerhedsniveau i EU's institutioner, organer og agenturer. Dette vil fremme og garantere, at cybersikkerhedsmodenheden holder trit med den fremskyndte digitalisering af EU's institutioner, organer og agenturer.

3.Et interinstitutionelt råd og en ramme for cybersikkerhed

Forslaget om et interinstitutionelt råd for cybersikkerhed samt en ramme for cybersikkerhed har til formål at indføre foranstaltninger til sikring af et højt fælles cybersikkerhedsniveau i EU's institutioner, organer og agenturer, der gør det muligt at strømline efter en ramme, der tager højde for cybersikkerhedstrusler i alle EU's institutioner, organer og agenturer, og etablere overvågning og rapportering til et interinstitutionelt råd for cybersikkerhed.

Forslaget ajourfører CERT-EU's mission og opgaver i lyset af den ændrede og øgede digitalisering af EU's institutioner, organer og agenturer de senere år samt trusselsbilledet for cybersikkerheden, der løbende udvikler sig.

Der er ingen direkte virkninger eller budgetmæssige konsekvenser for medlemsstaterne eller borgerne i EU.

Retsgrundlaget for denne forordning er artikel 298 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, hvori det fastsættes, at Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer under udførelsen af deres opgaver støtter sig til en åben, effektiv og uafhængig europæisk forvaltning.

Dette forslag bygger på strategien for EU's sikkerhedsunion (COM(2020) 605 final) og EU's strategi for cybersikkerhed for det digitale årti (JOIN(2020) 18 final).

4.Konklusion

Et interinstitutionelt råd for cybersikkerhed og en ramme for cybersikkerhed bidrager til opnåelsen af de fleste af de påtænkte mål på relativt effektiv og lønsom vis og på en måde, der hænger sammen med EU's politik på andre områder med bredest mulig støtte fra interessenterne. Den valgte løsning er den bedst gennemførlige i lyset af de gældende retlige begrænsninger, som vi arbejder under, og samme model for alle ville ikke afspejle den heterogene modenhed i EU's institutioner, organer og agenturer, der eksisterer i dag, eller de forskelle, der hersker for så vidt angår teknologiske risici og kompleksitet.