Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Maltas konvergensprogram, 2004-2007

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillingen samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [1] fastsætter, at ikke-deltagende medlemsstater, dvs. dem, der ikke har indført den fælles valuta, skal forelægge konvergensprogrammer for Rådet og Kommissionen med henblik på periodisk multilateral overvågning i henhold til traktatens artikel 99.

[1] EFT L 209 af 2.8.1997. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

I overensstemmelse med artikel 9 i forordningen skal Rådet undersøge hvert enkelt konvergensprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og det ved traktatens artikel 114 nedsatte udvalg (Det Økonomiske og Finansielle Udvalg). På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg skal Rådet afgive en udtalelse efter at have undersøgt programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne forelægge årlige opdaterede konvergensprogrammer, som også kan undersøges af Rådet efter samme procedurer.

De ti lande, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, er omfattet af en dispensation og deltager derfor endnu ikke i den fælles valuta. De har forpligtet sig til at forelægge deres konvergensprogrammer inden den 15. maj 2004 og en første opdatering ved udgangen af 2004.

Det første maltesiske konvergensprogram for perioden 2004-2007 blev forelagt den 21. maj 2004. Kommissionens tjenestegrene har foretaget en teknisk vurdering af dette program under hensyntagen til resultaterne af prognoserne fra foråret 2004 og "adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form" [2] samt de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 27. november 2002 om bedre samordning af finanspolitikken [3]. Denne gennemgang giver grundlag for følgende vurdering:

[2] Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs reviderede udtalelse om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form som godkendt af Økofin-Rådet den 10.7.2001.

[3] KOM(2002) 668 endelig af 27.11.2002.

Det første maltesiske konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007, blev forelagt den 21. maj 2004. Programmet giver udtryk for landets hensigt om at gå ind i den sidste fase af ØMU, så snart landet overholder konvergenskriterierne. Programmet sigter mod at opnå en holdbar økonomisk vækst og en høj og stabil beskæftigelse, der skal føre til virkelig konvergens. Til dette formål bygger den politiske strategi på en genopretning af finanspolitisk balance på et holdbart niveau på mellemlang sigt og på at sikre stabilitet i den eksterne sektor.

Konvergensprogrammet er kun delvis i overensstemmelse med datakravene i adfærdskodeksen. Især er de statistiske oplysninger ikke helt i overensstemmelse med ENS95-standarderne. BNP og dets komponenter er beregnet i overensstemmelse med nationalregnskabssystemet fra 1993 (ENS 1993), mens de finanspolitiske forholdstal er baseret på nominelt BNP efter ESA95. Derfor er der ikke direkte sammenlignelighed mellem de forskellige dele af programmet.

Det offentlige underskud steg til 6,5 % af BNP i 2003 (eksklusive 3,2 % af BNP som følge af engangsoperationer), over traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, mens gældskvoten steg til 72 % af BNP, over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Kommissionen indledte proceduren vedrørende uforholdsmæssigt stort underskud over for Malta den 12. maj 2004 med vedtagelsen af en rapport i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 3. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg afgav sin udtalelse om Kommissionens rapport den 25. maj. Den 5. juli forventes Rådet på grundlag af to henstillinger fra Kommissionen at træffe beslutning om, at der er et uforholdsmæssigt stort underskud i Malta, og at fremsætte henstillinger om, at Malta skal gøre en ende på denne situation.

Konvergensprogrammet udgør en betydelig revision af vækstraten for det reale BNP for 2003 (SNA93). I modsætning til en skønnet vækstrate i faste priser på 0,4 % som forudset i Kommissionens prognose fra foråret 2004, viser programmet et fald på 1,7 % af BNP i faste priser. Ifølge programmet skyldes tilbagegangen i 2003 et uventet fald i eksporten med 2,2 % i faste priser, kombineret med en stigning på 6,4 % i den samlede import, også i faste priser. Det private forbrug steg kun med 0,3 %, mens det offentlige forbrug som følge af en ekspansiv finanspolitik steg med 6,0 %. De faste bruttoinvesteringer steg med 21,2 %. Så stor en stigning afspejler imidlertid faktisk det lave investeringsniveau i 2002, hvor den maltesiske regering solgte et luftfartøj. Parallelt med det kraftige fald i aktiviteten faldt beskæftigelsen med 0,8 %. Inflationen faldt til 1,3 % i 2003 som følge af en svag indenlandsk efterspørgsel og den ringe effekt på priserne af faldet i den maltesiske lires værdi i forhold til euroen. Efter en drastisk revision af vækstraten for BNP i faste priser for 2003 er scenariet på mellemlang sigt som skitseret i programmet for 2004 og 2005 noget mere forsigtigt end Kommissionens prognose fra efteråret 2004.

Maltas regering har forpligtet sig til at opnå en sund offentlig finansstilling på mellemlang sigt. Det offentlige underskud skulle falde fra 5,2 % af BNP i 2004 til 2,3 % i 2006 og 1,4 % i 2007, et godt stykke under 3 %-referenceværdien, men stadig ikke i overensstemmelse med målet om en budgetstilling tæt på balance. Den strategi, der er redegjort for i programmet, er baseret på udgiftskontrol og rationalisering, suppleret på indtægtssiden ved at forbedre skatteadministrationen for at undgå skatteunddragelse. En del af tilpasningen forventes at komme fra en større vækst i BNP i løbende priser. Det er værd at bemærke, at mens tilpasningen synes at være i overensstemmelse med de forventede vækstrater i det nominelle BNP, beregnet på grundlag af SNA93, forekommer vækstraterne i det nominelle BNP på grundlag af ENS95 at være for højt sat, hvilket kunne føre til et for lavt skøn af den offentlige gældskvote.

Budgetmålene i konvergensprogrammet er noget mere ambitiøse end i det økonomiske førtiltrædelsesprogram (PEP) for 2003, som var baseret på et noget mere gunstigt vækstscenario. Mens der i PEP blev kalkuleret med et offentligt underskud i 2006 på 3,4 % af BNP, dvs. over BNP-referenceværdien på 3 %, er det tilsvarende tal i konvergensprogrammet 1,1 procentpoint lavere, 2,3 % af BNP, hvilket synes at indebære en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud frem til 2006.

I løbet af programperioden forventes de samlede indtægter at falde fra 45,3 % af BNP i 2004 til 43,0 % af BNP i 2007, mens de offentlige udgifter skulle falde fra 50,5 % af BNP i 2004 til 44,4 % i 2007. Tilpasningen vil ske både med hensyn til løbende udgifter og kapitaludgifter. De løbende udgifter skulle blive reduceret med 3 procentpoint af BNP, fra 39 % af BNP i 2004 til 36 % af BNP i 2007. Selv om kapitaludgifterne skulle blive reduceret med næsten 40 % mellem 2004 og 2007, forventes målet på 4,1 % af BNP ved udgangen af perioden stadig at ligge et godt stykke over EU-gennemsnittet. Den drastiske beskæring af udgifterne er grundlaget for den betydelige forbedring, der forventes for den primære saldo, fra et underskud på 1,4 % af BNP i 2004 til et overskud på 2,2 % i 2007.

I programmet overvejes der alternative antagelser for rentesatser og for den eksterne efterspørgsel, og virkningen heraf på budgetmålene vurderes. En stigning på et procentpoint i rentesatserne mellem 2004 og 2007 skønnes at få en marginal indvirkning på både vækst (0,1 %) og underskud (0,3 %) af BNP. Et yderligere procentpoint i vækstraten for den eksterne efterspørgsel ville forbedre underskuddet med 0,4 % ved udgangen af programperioden.

Den offentlige bruttogæld steg med mere end 10 procentpoint af BNP i 2003, hvilket bragte gældskvoten op på hele 72 % af BNP fra 61,7 % året før. Stigningen skyldes i vid udstrækning de budgetomkostninger, der er forbundet med omstruktureringen af skibsværfterne. Ifølge programmet skulle gældskvoten i det store og hele holde sig konstant i 2004 og 2005, og den forventes af falde til lige over 70 % i 2006 og 2007. Disse programfremskrivninger for 2004 og 2005 står i kontrast til det mere forsigtige scenario, der blev præsenteret i Kommissionens prognose fra foråret 2004 [4], hvor gældskvoten forventes at forværres yderligere med næsten 4 procentpoint af BNP indtil 2005. Denne forskel forklares ved et højere primært underskud i 2004 og stock-flow-justeringen i 2004 og 2005. Den faldende gældskvote i programmet for årene 2006 og 2007 forklares ved et stigende primært overskud og et stigende bidrag fra væksten i det nominelle BNP. Desuden er der i programmet forudset en reduktion på omkring 2 procentpoint af BNP, som kan tilskrives privatiseringsprovenuet mellem 2004 og 2006.

[4] Kommissionens prognose udarbejdes på grundlag af en antagelse om uændret politik for 2004 og 2005.

Programmet henviser, om end ikke i detaljer, til regeringens strukturreformplaner, herunder privatisering og omstrukturering af offentlige virksomheder. Der er imidlertid ikke nogen aftale om reform af sundheds- og pensionssystemet. Programmet redegør ikke nærmere for de budgetmæssige virkninger af denne reformagenda.

Malta står over for risikoen for manglende balance på budgettet på grund af de forventede omkostninger ved en aldrende befolkning. Sikringen af et tilstrækkeligt stort overskud på den primære saldo på mellemlang sigt samt gennemførelsen af foranstaltninger for yderligere at lægge en bremse på de aldersrelaterede udgifter, specielt sundhedsudgifterne, er af afgørende betydning for at tilvejebringe holdbare offentlige finanser.

Tabel 1: Sammenligning af de centrale makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser

>TABELPOSITION>

På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling til Rådets udtalelse om Maltas konvergensprogram og fremsender den til Rådet.

Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Maltas konvergensprogram, 2004-2007

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [5], særlig artikel 9, stk. 3,

[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

under henvisning til Kommissionens henstilling,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

Den [5. juli] 2004 gennemgik Rådet Maltas konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007. Programmet er i det store og hele i overensstemmelse med datakravene i den reviderede "adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form". Især er oplysningerne for BNP og dettes komponenter ikke fuldt ud i overensstemmelse med ESA95-standarderne. Dette vanskeliggør sammenlignelighed mellem de forskellige dele af programmet.

Den budgetstrategi, der ligger til grund for programmet, tager sigte på at mindske det offentlige underskud til under 3 % af BNP allerede i 2006, med følgende mellemliggende mål: 5,2 % af BNP i 2004, 3,7 % i 2005 og 2,3 % af BNP i 2006 for at nå 1,4 % ved udgangen af programperioden. Der forudses i programmet en betydelig forbedring af den primære balance, som forventes at vende fra et underskud på 1,4 % af BNP i 2004 til et overskud på 2,2 % i 2007. Parallelt hermed forudser programmet, at man kan vende den opadgående tendens i gældskvoten i 2005, så den ender på 70,4 % ved udgangen af programperioden.

Budgetstrategien understøttes af en pakke af foranstaltninger, der tager sigte på at kontrollere og rationalisere forbruget og på indtægtssiden at forhindre skatteunddragelse. På udgiftssiden er der især regnet med en nedskæring af det løbende forbrug med 3 procentpoint af BNP i kraft af en inddæmning af væksten i de offentlige lønninger og en gradvis udfasning af subsidier til værftsindustrien. Kapitaludgifterne forventes også at falde med mere end 2,5 procentpoint af BNP i løbet af programperioden. De offentlige investeringer vil imidlertid stadig ligge over 4 % af BNP.

På grundlag af de aktuelt foreliggende oplysninger synes det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, at afspejle troværdige vækstantagelser. Der er imidlertid en vis usikkerhed, da der muligvis er foretaget et for højt skøn over det nominelle BNP ifølge ESA95, og som følge af risikoen for udefra kommende chokvirkninger for den maltesiske økonomi.

Selv om der i programmet er forudset en nedbringelse af underskuddet til under 3 %-referenceværdien i 2006 med et efterfølgende yderligere fald, er disse mål ikke i overensstemmelse med målet om en budgetstilling tæt på balance i løbet af programperioden.

Konsolideringsplanerne er noget ambitiøse, selv om realiseringen heraf ser ud til at være inden for rækkevidde, når man tager det spillerum i betragtning, der opstår ved afslutningen af visse investeringsprojekter. De potentielle virkninger af den seneste revision af væksttallet for det reale BNP for 2003 indebærer også visse risici. Derfor vil den budgetpolitiske målsætning i programmet måske ikke være tilstrækkelig til at mindske underskuddet til under underskudsgrænsen på 3 % af BNP senest i 2006. Desuden vil udviklingen i gældskvoten sandsynligvis være mindre gunstig end forudset i betragtning af disse risici.

Malta står over for risikoen for manglende balance på budgettet på grund af de forventede omkostninger ved en aldrende befolkning. Sikringen af et tilstrækkelig stort overskud på primærsaldoen på mellemlang sigt samt gennemførelsen af foranstaltninger til yderligere at lægge en bremse på de aldersrelaterede udgifter, specielt sundhedsudgifter, er af afgørende betydning for at tilvejebringe holdbare offentlige finanser.

Den [5. juli] 2004 fastslog Rådet på grundlag af Kommissionens henstillinger, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Malta, jf. traktatens artikel 104, stk. 6, og rettede henstillinger i henhold til traktatens artikel 104, stk. 7, til Malta med henblik på at bringe denne situation til ophør, i hvilke Rådet gav finanspolitiske råd.

Centrale fremskrivninger i Maltas konvergensprogram

>TABELPOSITION>