A4-0186/96

Beslutning om Kommissionens interimsrapport til Det Europaeiske Raad om valutakursrelationerne mellem de lande, der deltager i tredje fase af OEMU, og de lande, der ikke deltager (CSE(95)2108 - C4-0308/96)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til traktaten om Den Europaeiske Union,

- der henviser til Kommissionens interimsrapport til Det Europaeiske Raad i Madrid om valutakursrelationerne mellem de lande, der deltager i tredje fase af OEMU, og de lande, der ikke deltager (CSE(95)2108 - C4-0308/96),

- der henviser til konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Madrid den 15.-16. december 1995,

- der henviser til den uformelle samling i Raadet (oekonomi og finans) i Verona den 12.-13. april 1996,

- der henviser til sin beslutning af 25. oktober 1995 om groenbogen ((EFT C 308 af 20.11.1995, s. 54.)),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik (A4-0186/96),

A. der henviser til, at det under Det Europaeiske Raad i Madrid den 15. og 16. december 1995 blev endeligt bekraeftet, at Den Monetaere Union skal traede i kraft den 1. januar 1999, saaledes at Den Europaeiske Centralbank og Det Europaeiske System af Centralbanker kan paabegynde deres arbejde i fuldt omfang fra denne dato,

B. der henviser til, at det ser ud til, at kun en del af medlemsstaterne, nemlig de lande, der har en staerk valuta, vil gaa over til den tredje fase af Den Monetaere Union og vil deltage i oprettelsen af Den Europaeiske Centralbank,

C. der henviser til, at der i traktaten udtrykkeligt er taget hoejde for de medlemsstater, der ikke opfylder betingelserne for deltagelse i den faelles valuta, idet de benaevnes »medlemsstater med dispensation«, og til, at man i oevrigt maa tage hensyn til bestemmelserne vedroerende Det Forenede Kongerige i protokol nr. 11 og bestemmelserne vedroerende Danmark i protokol nr. 12,

D. der henviser til, at Danmark har tilkendegivet, at det agter at goere brug af sin ret til ikke at deltage i tredje fase af OEMU, og at Det Forenede Kongerige endnu mangler at traeffe afgoerelse om sin deltagelse,

E. der henviser til, at der, saa laenge ikke alle Den Europaeiske Unions medlemsstater deltager i euro-valutaen, er fare for valutauro og problemer med at faa det indre marked til at fungere gnidningsloest, og at det derfor vil vaere noedvendigt at etablere et institutionelt samarbejde inden for den monetaere politik og valutakurspolitikken, idet der principielt etableres en ramme for forbindelserne mellem den faelles valuta og valutaen i de medlemsstater, der har en dispensation,

F. der i oevrigt henviser til, at forbindelserne mellem euro-valutaen og Unionens oevrige valutaer skal baseres paa et system, som ikke vil bringe euroens stabilitet og trovaerdighed i fare, og som samtidig vil sikre en virkelig monetaer solidaritet med de oevrige valutaer med henblik paa deres senere integrering i euro-valutaen,

G. der henviser til, at Parlamentet i sin beslutning af 30. november 1995 ((EFT C 339 af 18.12.1995, s. 65.)) om Den OEkonomiske og Monetaere Union kraevede, at man bibeholder et faelles europaeisk monetaert system i tredje fase - dvs. naar Den Monetaere Union traeder i kraft - saaledes at den faelles valuta tjener som ankervaluta for de af Unionens valutaer, som ikke er med i euro- valutaen fra begyndelsen,

H. der henviser til, at Det Europaeiske Raad i Madrid kraevede, at det fremtidige forhold mellem de medlemsstater, der er med i euro-valutaen, og dem, som ikke fra begyndelsen er med i denne valuta fastlaegges inden overgangen til tredje fase,

I. der henviser til, at stats- og regeringscheferne opfordrede Raadet, Kommissionen og Det Europaeiske Monetaere Institut til inden for deres respektive ansvarsomraader at undersoege de spoergsmaal, der opstaar, fordi nogle medlemsstater eventuelt ikke deltager i euro-valutaen fra begyndelsen, og i den forbindelse isaer, men ikke udelukkende, beskaeftige sig med problemerne i forbindelse med valutastabiliteten,

J. der henviser til, at der under den uformelle samling i Raadet (oekonomi og finans) i Verona den 12. og 13. april blev opnaaet bred enighed om hovedprincipperne med henblik paa indfoerelse af en ny EMS- valutakursmekanisme i forbindelse med indfoerelsen af den faelles valuta,

K. der henviser til, at man allerede nu boer overveje betingelserne for Unionens monetaere system med henblik paa kommende tiltraedelser,

L. der henviser til, at man boer soerge for, at oekonomierne i de lande, der har dispensation, beskyttes mod uberettigede spekulationsprovokerede chok,

M. der henviser til, at Den OEkonomiske og Monetaere Union gennemfoeres under hensyntagen til EU-traktatens maalsaetninger, navnlig med hensyn til en harmonisk og velafbalanceret udvikling inden for erhvervslivet, en konstant vaekst, et hoejt beskaeftigelsesniveau og et hoejt socialt sikringsniveau,

1. mener, at den situation, der vil praege Den Monetaere Union i den foerste tid, fordi der findes en euro-valuta side om side med de andre valutaer i de medlemsstater, der endnu ikke er gaaet over til den faelles valuta, og hvor valutakurserne derfor kan svinge, kan foere til konkurrencefordrejning, hvis indflydelse paa konkurrenceevne og handelsstroemme vil kunne hindre det indre marked i at fungere gnidningsloest og faa negative konsekvenser for Unionens globale vaekst;

2. er bekymret over, at en saadan situation kunne give anledning til krav om nye handelshindringer inden for Unionen; understreger, at saadanne skridt boer imoedegaas, da de ville foere til en gradvis oploesning af det indre marked;

3. understreger derfor, at det er noedvendigt, at man allerede fra indfoerelsen af den faelles valuta i Den Europaeiske Union raader over en valutapolitisk struktur, der kan sikre euroens trovaerdighed og stabile kurser i forhold til de oevrige medlemsstaters valutaer med henblik paa en rettidig integrering af disse i den faelles valuta;

4. understreger med henblik herpaa, at det er vigtigt, at valutaforbindelserne mellem de lande, der deltager i den faelles valuta, og dem, der endnu ikke deltager, er saa stabile som muligt (idet der under stabilitet forstaas, at man tilstraeber stabile reelle valutakurser fremfor nominelle valutakurser), hvilket kun kan opnaas, hvis alle Den Europaeiske Unions medlemsstater foerer en trovaerdig og solid oekonomisk politik, finanspolitik og pengepolitik og i overensstemmelse med traktaten behandler deres valutakurspolitik som et spoergsmaal af faelles interesse;

5. goer opmaerksom paa, at valutakursernes stabilitet foerst og fremmest afhaenger af, om medlemsstaternes oekonomiske politik og pengepolitik er trovaerdig paa lang sigt; minder endnu engang om, at valutakursernes stabilitet ogsaa i hoej grad er afhaengig af handelsrelationerne og af, hvordan Den Europaeiske Unions partnere i hele verden forholder sig;

6. understreger derfor betydningen af at anvende Unionens oekonomipolitiske instrumenter og isaer den multilaterale overvaagning, proceduren i forbindelse med for store underskud og samhoerighedspolitikken;

7. anser det derfor, isaer for de medlemsstater, som deltager i euroen, for noedvendigt allerede fra Den Monetaere Unions begyndelse paa grundlag af konvergenskriterierne at udbygge det stabilitetsprincip, som er nedfaeldet i traktaten, med henblik paa at tage hoejde for enhver konjunkturudvikling uden at bringe den monetaere stabilitet i fare; understreger dog, at en saadan udvikling boer baseres paa en differentieret strategi, for saa vidt angaar offentlige udgifter, og at der maa skelnes klart mellem de loebende udgifter og investeringsudgifterne;

8. kraever ikke desto mindre, at man ogsaa soerger for, at de medlemsstater, der endnu ikke deltager i euro-valutaen, ikke efter indfoerelsen af Den Monetaere Union bringes i en mindre gunstig situation med hensyn til vurderingen af overholdelsen af konvergenskriterierne, og anser det for absolut noedvendigt, at disse stater stoettes i deres bestraebelser paa senere at deltage euroen i fuldt omfang;

9. gentager sit krav fra ovennaevnte beslutning af 30. november 1995 om et nyt europaeisk valutasystem i den tredje fase - dvs. ved Den Monetaere Unions ikrafttraeden - med en faelles valuta som ankervaluta for de unionsvalutaer, som ikke deltager i euro-valutaen fra begyndelsen; mener, at man i forbindelse med dette system boer tage hensyn til de hidtidige erfaringer med det europaeiske monetaere system, og at systemet boer vaere enkelt, gennemskueligt og fleksibelt og omfatte brede udsvingsmargener, som fastsaettes efter faelles aftale uden dog at udelukke muligheden for, at de medlemsstater, som maatte oenske det, fastlaegger snaevre margener; mener endvidere, at der boer fastlaegges bestemmelser for interventionsmekanismer, der tager sigte paa at modvirke et spekulationspres;

10. finder, at Den Europaeiske Centralbank boer have ret til at tage initiativ til forhandlinger, der tilsigter at goere det lettere at foretage hurtige og fleksible valutakursjusteringer med det formaal at sikre, at systemet fungerer uproblematisk;

11. foreslaar derfor, at man for klart at skelne det nye system fra den eksisterende valutakursmekanisme, giver det et navn, som understreger dets saerlige karakter; er endvidere af den opfattelse, at dette navn boer tydeliggoere formaalet med det nye system, og at det hellere skal vaere let forstaaeligt end teknisk;

12. kraever, uanset de naermere tekniske bestemmelser, der vedtages i forbindelse med dette system, at samarbejdet om valutakurserne baseres paa stabilitet, trovaerdighed, fleksibilitet og gennemskuelighed og sikrer monetaer solidaritet medlemsstaterne imellem;

13. er af den opfattelse, at Den Europaeiske Centralbank som modvaegt til sine omfattende befoejelser boer have pligt til demokratisk regnskabsaflaeggelse, uden at der saettes spoergsmaalstegn ved dens uafhaengighed, og at denne pligt til demokratisk regnskabsaflaeggelse skal haandhaeves ved hjaelp af den i traktaten omhandlede hoeringsprocedure, hvor Europa-Parlamentet spiller en central rolle;

14. er af den opfattelse, at interventionsordningen til fordel for valutaer, der er i vanskeligheder, som er et udtryk for monetaer solidaritet, boer udformes paa en saadan maade, at interventionerne sker automatisk, naar margenerne overskrides, og kan ske inden for margenerne, saafremt de er begrundet af vigtige oekonomiske faktorer og ikke er af et saadant omfang, at det gaar ud over det prisstabilitetsmaal, der gaelder for Det Europaeiske System af Centralbanker; mener, at det nye valutakurssystem boer omfatte en assymmetrisk interventionsmekanisme, der ikke udelukker intervention inden for margenerne;

15. anmoder i oevrigt Kommissionen om at udarbejde nye instrumenter, der kan styrke den oekonomiske konvergens, stoette medlemsstaternes bestraebelser og dermed fremskynde deres integration i euro-valutaen, under fuld hensyntagen til det paagaeldende oekonomiske udviklingsniveau samt hver enkelt oekonomis saerlige problemer;

16. goer desuden opmaerksom paa, at de medlemsstater, der endnu ikke deltager, er med i ECB's Generelle Raad, som bidrager til de forberedelser, der er noedvendige for at holde valutakurserne inden for Den Europaeiske Union saa stabile som muligt;

17. anser det for absolut noedvendigt, at retningslinjerne saavel for styrkelsen af konvergensen som for den fremtidige valutakursmekanisme vedtages foer udgangen af 1996 for at sikre, at det forberedende arbejde med henblik paa overgangen til OEMU bliver fuldt trovaerdigt og homogent;

18. konstaterer i oevrigt, at vedtagelsen af den faelles valuta har konsekvenser for faellesskabsbudgettet og de oekonomiske forbindelser mellem Unionen og medlemsstaterne, da ecu-valutakurven forsvinder med indledningen af tredje fase og erstattes af euroen;

19. mener isaer, at man mere omhyggeligt boer undersoege foelgerne af, at Faellesskabets budget fra den 1. januar 1999 opstilles i euro, navnlig med hensyn til gennemfoerelsen;

20. er overbevist om, at medlemsstaterne med stoette fra Den Europaeiske Union vil traeffe alle noedvendige foranstaltninger for at sikre, at saa mange af dem som muligt deltager i euro-valutaen, naar euroen sendes i omloeb den 1. januar 2002;

21. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, Det Europaeiske Monetaere Institut og medlemsstaternes regeringer og parlamenter.