6. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 206/13 
6.3. Da dette kort er frivilligt, bør lægens udfærdi­
gelse heraf ikke føre til ekstra lægeregninger, der 
skal refunderes af sygesikringen. Det er ønskeligt, at kortet udstedes gratis i forbindelse med en regel­
mæssig helbredsundersøgelse. 
Bruxelles, den 23. maj 1984 
Francis CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om Den europæiske fond for Regionaludvikling (8. beretning fra 
Kommissionen til Rådet) 
(84/C 206/04) 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber besluttede den 14. november 1983 
under henvisning til EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og 
sociale Udvalgs udtalelse om det nævnte emne. 
Procedure: 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for regionaludvikling, som 
udpegede Gian Battista Cavazzuti til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 
13. april 1984. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 217. plenarforsamling, mødet den 
23. maj 1984, enstemmigt følgende udtalelse: 
I. GENERELLE BEMÆRKNINGER 
1. Udvalget minder om, at Den europæiske fond 
for Regionaludvikling har til opgave »... at 
afhjælpe de væsentligste regionale skævheder i Fæl­
lesskabet, som især er begrundet i landbrugets domi­
nerende stilling, industrielle forandringer og en 
strukturel underbeskæftigelse« (')• 
2. Udvalget konstaterer, at dette mål ikke er nået, 
selv om Det europæiske Fællesskab nu har eksiste­
ret i mere end 25 år og efter 8 års regionalpolitik; 
tværtimod er skævhederne mellem de rigeste og de 
(') Rådets forordning (EØF) nr. 724/75 af 18. 3. 1975 om 
oprettelse af en europæisk fond for regionaludvikling, 
artikel 1. fattigste regioner i EF blevet endnu mere udtalte (se 
tabellerne i bilaget). 
Ydermere har recessionen været medvirkende til at 
øge udviklingsktøften mellem udkantregionerne og 
de mere centralt beliggende regioner, idet sidst­
nævnte har kunnet genoprette og konsolidere deres 
økonomiske aktivitet. Dette må give stof til efter­
tanke (se tabellerne i bilaget). 
3. Udvalget finder det beklageligt, at Rådet ikke 
har taget stilling til det forslag om reform af EFRU-
forordningen, som Kommissionen fremlagde den 
21. oktober 1981. Når Udvalget gav sin fulde støtte 
til dette forslag var det især fordi de vigtigste fore­
slåede ændringer gik ud på, at der skulle ske en kon­
centration af fondens interventioner i forbindelse 
med en afgørende forøgelse af de disponible midler, 
Nr. C 206/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 8. 84 
specielt inden for den kvotafri afdeling. Udvalget er 
overbevist om, at kun en regionalpolitik på EF-plan 
vil kunne yde et afgørende bidrag til at rette op på 
såvel nye som gamle skævheder mellem Fællesska­
bets regioner. 
4. Udvalget konstaterer med tilfredshed, at der 
ikke er afsløret forsøg på svigagtig anvendelse af de 
EFRU-midler, der er stillet til rådighed for med­
lemsstaterne. 
5. Udvalget glæder sig også over, at oplysningerne 
i Kommissionens 8. beretning om EFRU er afså høj 
kvalitet og så veldisponerede. Man finder således 
langt mere relevante og udtømmende oplysninger i 
nærværende beretning end i nogen tidligere. 
6. Udvalget finder det vigtigt, at midlerne til 
undersøgelser (herunder undersøgelser ledet af 
Kommissionen) sættes i vejret, da de er en afgø­
rende forudsætning for, at interventionerne til sta­
dighed har den størst mulige effekt. 
II. SPECIFIKKE BEMÆRKNINGER 
Den kvotabestemte afdelings virksomhed 
7. Udvalget forstår de vanskeligheder, medlemssta­
terne har med at overholde reglen om, at højst 
70 % (') af fondsinterventionerne må gå til infra­
strukturinvesteringer; tallet har i de seneste år gen­
nemsnitligt ligget lige under 90 %. 
8. Udvalget erkender, at yderligere infrastrukturin­
vesteringer er nødvendige i visse perifere EF-regio-
ner, men vil dog påpege, at de traditionelle infra­
strukturprojekter fortsat udgør mere end 2/3 af disse 
investeringer (transport 36 %, vandbygning 29 %). 
9. I forbindelse med støtte til infrastruktur mener 
Udvalget, at der gradvis bør ske en opprioritering af 
nye sektorer, der fremmer almenhedens tarv. 
10. På baggrund af den ophobning af projekter 
(inden længe vil det også dreje sig om programmer, 
som formentligt vil være langt mere komplicerede 
og derfor langt vanskeligere at behandle), som i 
regnskabsårets fjerde kvartal var forelagt Fondsud-
valget til godkendelse, foreslår Udvalget, at man ved 
førstkommende lejlighed introducerer en ny regel, 
som forpligter medlemsstaterne til at sprede deres 
interventionsansøgninger over hele året. 
(') Rådets forordning (EØF) nr. 724/75, artikel 4, stk. 1, 
litra b). 11. For så vidt angår interventionerne til gunst for 
industrien, håndværket og servicefagene mener 
Udvalget, at der bør ske en stimulering af investerin­
gerne i specielt de små og mellemstore virksomhe­
der, herunder også kooperativer, i begrebets bredeste 
forstand, inklusive andelsforeninger, der varetager 
forædling og distribution af de pågældende regio­
ners egne landbrugsprodukter. 
12. Derfor anmoder Udvalget kraftigt om, at mini­
mumskravet om, at 30 % af EFRU's ressourcer skal 
anvendes til produktionsvirksomhed, opfyldes for 
hvert land for sig, i det mindste som et gennemsnit 
over flere (tre?) år. 
13. Som bekendt stiller Udvalget det krav, at fon­
dens interventioner skal være komplementære i for­
hold til de udgifter, der afholdes af medlemsstaterne 
eller af offentlige eller private institutioner i med­
lemsstaterne. Følgelig må det kategorisk afvise 
enhver anvendelse af fonden som et redskab til sik­
ring af den såkaldte »juste retour«. 
Den kvotafrie afdelings virksomhed 
14. Udvalget minder om, at det selv går ind for, at 
tyngdepunktet (også i den gældende forordning) 
gradvis forskydes over mod kvotafrie foranstaltnin­
ger, både relativt og absolut. 
15. Udvalget understreger, at det kvotafrie system 
sikrer hurtighed i interventionen, ensartethed i ret­
ningslinjerne og kontrol med, at midlerne anvendes 
i overensstemmelse med formålet, hvilket er helt 
afgørende for en bedre og mere effektiv anvendelse 
af ressourcerne. 
16. Udvalget erkender, at der, som påpeget af 
Kommissionen, er en række vanskeligheder i forbin­
delse med opstartningen af den kvotafrie afdeling, 
men finder det dog alligevel yderst beklageligt, at 
kun 73,33 mio ECU ud af de samlede forpligtelses­
bevillinger på 463,74 mio ECU, eller 15,8%, blev 
anvendt i femårsperioden 1978 til 1982. 
Kommissionen og medlemsstaterne bør i højere 
grad bestræbe sig på at fremskynde bevillingsanven­
delsen; der må også ske en udbygning af de ansvar­
lige tjenestegrene for at få afdækket og fjernet årsa­
gerne til forsinkelserne, således at udbetalingsryt-
men kan sættes i vejret. 
17. Den positive rolle, som den kvotafrie afdeling 
spiller, blandt andet fordi den har tilskyndet med­
lemsstaterne til »at indføre vigtige fornyelser i Fæl-
6.8.84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 206/15 
lesskabets interventionsmetoder«, må efter Udval­
gets mening være endnu en god grund (ud over 
dem, der allerede er nævnt ovenfor i punkt 2.2.3) til, 
at der sættes resolut ind for at øge den kvotafrie 
afdelings midler. 
Afsluttende overvejelser 
18. Selv om det er medlemsstaten, der har den 
væsentlige rolle og opgave, mener Udvalget, at det 
er nødvendigt, at der etableres forbindelser med de 
regionale og lokale myndigheder med henblik på at 
inddrage dem og give dem et ansvar tillige med de 
involverede interesseorganisationer. Endvidere finder Udvalget, at de opgaver og den 
virksomhed, Udvalget for regionalpolitik varetager, 
bør tillægges større betydning. 
19. Uden at ville bestride gyldigheden af hoved­
parten af de oplysninger og bemærkninger, der er at 
finde i afsnittet »Virkningerne af fondens interventi­
oner på beskæftigelsen«, mener Udvalget, at det er 
utilfredsstillende, at der kun opereres ud fra skøn. 
Medlemsstaterne bør opfordres til at fremlægge 
mere detaljerede oversigter, også gerne disaggregeret 
for de enkelte sektorer. En mere præcis evaluering 
vil måske blive muliggjort gennem overgangen fra 
projekt- til programfinansiering, som foreslås i den 
nye forordning. 
TABEL 1 
BNP: (EUR 10 = 100)(i EUR-regningsenheder) 
(Nogle eksempler til illustration af udviklingen i afstandene mellem de mest og de mindst 
begunstigede regioner) (') 
FORB. REP. TYSKLAND 
Hamburg 
Stuttgart 
Liineburg 
FRANKRIG 
Ile de France 
Limousin 
ITALIEN 
Lombardia 
Basilicata 
BELGIEN 
Antwerpen 
Prov. Luxembourg 
LUXEMBOURG 
DET FORENEDE KONGERIGE 
South East (London) 
Nordirland 
IRLAND 
NIEDERLANDENE 
Groningen 
Utrecht 
Friesland 1970 
198 
138 
85 
167 
79 
103 
43 
121 
77 
127 
99 
70 
53 
113 
90 
75 1977 
225 
153 
96 
169 
86 
83 
46 
156 
96 
128 
80 
52 
47 
277 
122 
93 1979 
225 
155 
91 
173 
87 
83 
45 
152 
92 
129 
86 
59 
50 
223 
121 
95 1980 
190 
145 
105 
166 
90 
112 
48 
155 
95 
121 
100 
64 
51 
280 
113 
127 
Kilde: Arbejdsdokument fra Europa-Parlamentet. 
(') Som hovedregel er for hver medlemsstat anført den bedst og den ringest placerede region, dog med undta­
gelse af Luxembourg, Irland, Danmark og Grækenland, hvor tallet repræsenterer gennemsnittet; endvidere 
er der for Tyskland og Nederlandene valgt et tredje eksempel, idet den rigeste region ikke er repræsentativ. 
Nr. C 206/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 8. 84 
DANMARK 
København 
GRÆKENLAND 1970 
158 
46 1977 
167 
46 1979 
159 
45 1980 
150 
40 
TABEL 2 
Arbejdsløsheden 1970— 1982 (%) 
(Nogle eksempler til illustration af udviklingen i forskellene mellem EF's regioner) 
EUR 9 
FORB. REP. TYSKLAND 
Stuttgart 
FRANKRIG 
Ile de France 
Limousin 
ITALIEN 
Basilicata 
Toscana 
BELGIEN 
Liege Prov. 
LUXEMBOURG 
DET FORENEDE KONGERIGE 
North West 
South East (London) 
IRLAND 
NEDERLANDENE 
Utrecht 
DANMARK 
GRÆKENLAND 1970 
2,0 
0,1 
1,3 
1,2 
7,7 
2,6 
4,5 
0 
2,6 
1,5 
5,8 
0,6 
1,0 1977 
5,3 
2,2 
4,8 
3,4 
12,0 
3,1 
10,5 
0,6 
6,9 
4,1 
9,5 
2,3 
5,8 1979 
4,1 
1,4 
5,0 
2,9 
10,0 
3,6 
9,9 
1,5 
4,4 
2,2 
7,2 
2,0 
\ 6,0 
(Ikke oplyst) Ott. 1982 
9,9 
3,4 
7,9 
7,5 
16,2 
4,9 
18,4 
1,6 
15,1 
9,3 
13,3 
11,6 
14,0 
4,1 
Kilde: Arbejdsdokument fra Europa-Parlamentet. 
Bruxelles, den 23. maj 1984. 
Francois CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg