21. 4. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 105/9 
udviklingen af nye cytotokiske lægemidler, men snarere 
som følge af udviklingen af nye cytotoksiske lægemidler, 
men snarere som følge af en forbedring af den nuværende 
og bevidste anvendelse med henblik på at undgå behand-
lingsbetingede skader. 
5.4. ØSU bifalder kraftigt, at AIDS-forskningen er gjort 
til et selvstændigt målområde, selv om den snarere burde 
betegnes som HIV-infektionsforskning. Koordinering af og 
tilskyndelse til forskning inden for social-og adfærdsviden­
skab burde imidlertid stå i forgrunden under dette 
målområde. 
5.4.1. Det vil først og fremmest afhænge af disse 
resultater, om det skal lykkes at standse den dramatiske 
stigning i antallet af HIV-infektioner i de kommende år. 
Socialvidenskabelig forskning må danne grundlaget for 
bredt anlagte og effektive programmer, der sigter på 
undervisning og adfærdsændring, og uden hvilke epide­
miens forløb ikke kan bremses. 
5.4.2. Man har ikke tilstrækkeligt kendskab til den 
faktiske seksualadfærd i medlemsstaterne, til fordelingen 
og hyppigheden af risikable forhold, til de adfærdsstyrende kræfter og deres udvikling som forudsætning for udvik­
lingen af adfærdsændrende programmer. Oplysnings- og 
uddannelsesprogrammer samt adfærdsændrende program­
mer bør vurderes og gennemprøves i forhold til hinanden 
inden for Fællesskabet. 
5.4.3. Inden for området »Sygdomskontrol og forebyg­
gelse« under målområdet AIDS-forskning bør der medta­
ges endnu et projekt, der undersøger infektionens udbredel­
se, latenstiden mellem infektion og sygdommens udbrud 
samt de faktorer, der bestemmer sygdommens udbrud efter 
infektion. 
5.4.4. I forhold til dette er det svært at forstå, at tiden 
allerede skulle være moden til »Udvikling af kliniske AIDS-
forsøg på en række forskellige forskningscentre«. 
6. ØSU fremhæver endnu en gang sin støtte til det 
samordnede program inden for forskning i medicin og 
sundhed. I forbindelse med kommende programmer af 
denne art kunne det evt. planlægges at afbøde eksisterende 
mangler direkte gennem kontraktforskning på enkelte 
områder, hvor der ikke findes en tilstrækkelig forsknings­
aktivitet i medlemsstaterne. 
Bruxelles, den 25. februar 1987. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
Udtalelse om udkast til forslag til Rådets beslutning om indførelse af et fællesskabssystem for 
hurtig udveksling af oplysninger ved forekomst af usædvanligt store mængder radioaktivitet 
eller i tilfælde af atomulykker 
(87/C 105/06) 
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber besluttede den 3. september 1986 under 
henvisning til artikel 31 i Euratom-traktaten at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs 
udtalelse om ovennævnte forslag. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for energi, kernekraft og forskning, som 
udpegede Michel Sai'u til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. februar 1987. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 244. plenarforsamling, mødet den 25. februar 
1987, uden stemmer imod og med 1 stemme hverken for eller imod, følgende udtalelse: 
Nr. C 105/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 4. 87 
1. Indledning 
1.1. Hverken Euratom-traktatens kapitel III eller 
direktiverne om basisnormer vedrørende beskyttelse af 
befolkningen og arbejdstagerne mod farerne ved ioniseren­
de stråling eller de bilaterale aftaler, som visse medlemssta­
ter har indgået om information, koordinering og gensidig 
bistand i tilfælde af atomulykker, har gjort det muligt at 
imødegå en større ulykke som Tjernobylulykken på 
passende vis. 
1.2. Mangelen på koordinering af oplysninger, som 
udgår fra medlemsstaterne, oplysningernes forskelligartede 
udformning samt det forhold, at oplysningerne ofte 
udsendes stykvis, har bl. a. ført til, at selve oplysningernes 
pålidelighed er blevet draget i tvivl. Denne situation er 
blevet yderligere forstærket af udviklingen i kommunika­
tionen på tværs af landegrænserne. 
1.3. Atomulykken i Tjernobyl har ikke blot bevist, at EF 
er ude af stand til at optræde samlet over for en større 
ulykke, men har også forhindret Kommissionen i at påtage 
sig det ansvar, som påhviler den i henhold til Euratom-
traktatens artikel 38. 
1.4. Resultatet har været reaktioner af hidtil uovertruf-
fent omfang, et uomtvisteligt tab af tillid til sikkerheden i 
medlemslandenes atomkraftværker samt svækkelse af 
troværdigheden af fremgangsmåder og forholdsregler på 
dette område. Disse reaktioner udgør også en trussel mod 
atomkraft i form af fissionsenergi, som i dag i gennemsnit 
tegner sig for 35 % af EF's elektricitetsproduktion, medens 
tallet når helt op på 60 % i Belgien og 65 % i Frankrig. 
1.5. Af ovennævnte årsager er der behov for hasteforan­
staltninger, som kan genskabe og styrke befolkningens 
tillid i henseende til information. Man må dog ikke 
undervurdere omfanget og værdien af den hidtidige 
indsats, som har gjort det muligt for den europæiske 
atomindustri at nå op på et meget højt teknisk sikkerheds­
niveau; man bør lære af atomulykken i Tjernobyl og 
udbygge de fremgangsmåder og forholdsregler, som i 
øjeblikket findes på EF-plan, eller endog føje nye til, når det 
viser sig påkrævet. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. Det er nødvendigt at etablere et fællesskabssystem 
for hurtig udveksling af oplysninger ved forekomst af usædvanligt store mængder radioaktivitet eller i tilfælde af 
atomulykker, hvis befolkningens tillid skal genskabes. 
2.2. ØSU tilslutter sig derfor princippet om et sådant 
system, men finder, at Kommissionens udkast til forslag til 
beslutning bør ændres radikalt, jf. forslagene og henstil­
lingerne i denne udtalelses punkt 3, således at det foreslåede 
regelsæt udbygges og dets effektivet øges. 
2.3. ØSU finder, at dette system for hurtig udveksling af 
oplysninger bør sættes i funktion så hurtigt som muligt. 
Herigennem kan medlemsstaterne bevise, at de ikke 
undervurderer risikoen for en tilsvarende ulykke eller for en 
ulykke af tilsvarende omfang i EF, at de heller ikke 
overvurderer de eksisterende forholdsreglers effektivitet, 
samt at de har vilje til hurtigt at leve op til befolkningens 
forventninger. 
2.4. ØSU understreger, at iværksættelse af et sådant 
system kun udgør et første skridt. Der bør anstilles 
nærmere overvejelser og om fornødent bør systemet gøres 
langt mere effektivt ved hjælp af initiativer eller afgørelser, 
bl.a. med hensyn til: 
— forøgelse af informationsmængden, 
— harmonisering af oplysningerne samt af den måde, de 
indsamles og udsendes på, 
— forbedring af informationsbehandlingen, 
— kommunikationens grænseoverskridende dimension og 
følgerne heraf, ikke mindst i de medlemsstater, hvor der 
ikke findes kernekraft, 
— informationens udsendelse til befolkningen, herunder 
især popularisering af informationen. I denne henseen­
de bør medlemsstaterne via passende instanser, herun­
der regionale og lokale instanser, men på medlemssta­
ternes ansvar, tilskyndes til at give befolkningen 
ensartet og forståelig information om atomkraftværker, 
disses karakteristika samt om trufne kontrolforanstalt­
ninger, 
— orientering af befolkningen om, hvordan den skal 
forholde sig, især i en situation som den, der opstod 
efter Tjernobyl-ulykken. 
2.5. ØSU mener endvidere, af fællesskabssystemet for 
hurtig udveksling og oplysninger hurtigst muligt bør 
udbygges med bestemmelser om gensidig bistand i tilfælde 
af atomulykker eller nødsituationer, som skyldes radioak­
tiv stråling. Kommissionens, medlemsstaternes og Den 
internationale Atomenergiorganisation, IAEA'S rolle og 
ansvar bør defineres klart og tydeligt. 
2.6. ØSU minder endvidere om, at det er vigtigt at 
fremme bedre gennemførelse af bestemmelserne i Euratom-
traktatens kapitel III ved at tilskynde til aktiv medvirken og 
til en eventuel tilpasning af basisnormerne til den tekniske 
21. 4. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 105/11 
udvikling, idet man ikke må se bort fra, at der er forskel på, 
i hvor høj grad forskellige befolkningsgrupper (f.eks. 
børnene) kan påvirkes af ioniserende stråling. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Generelt finder ØSU, at der så vidt muligt, og uden 
at man griber ind i det specifikke system for hurtig 
udveksling af oplysninger, som skal iværksættes på EF-
plan, bør være kongruens mellem bestemmelserne i den 
beslutning, som Rådet skal træffe, og bestemmelserne i 
konventionen om hurtig meddelelse om atomulykker, som 
er udarbejdet og vedtaget i Den internationale Atomener­
giorganisation (IAEA). 
3.2. ØSU opfordrer desuden Kommissionen til ved 
udarbejdelsen af forslaget til beslutning at tage hensyn til 
følgende bemærkninger og henstillinger: 
3.2.1. Udtrykket »radioaktivitetsmængder, der ... er 
udsædvanlig store«, kan fortolkes forskelligt, hvilket fører 
til, at bestemmelserne gennemføres uens i medlemsstater­
ne. ØSU erkender imidlertid, at det er vanskeligt at 
fastsætte ensartede kriterier og referenceniveauer, som gør 
ovennævnte udtryk mere tydeligt. 
ØSU henstiller, at medlemsstaterne straks meddeler 
Kommissionen, hvilke kriterier de anvender eller vil 
anvende, således at der kan indledes drøftelser om 
harmonisering af kriterierne i den udstrækning, det er 
nødvendigt. 
3.2.2. Intervallerne mellem indberetning af de krævede 
oplysninger i henhold til bestemmelserne i beslutningen bør 
fastsættes meget smidigt, således at medlemsstaterne 
ufortøvet orienterer Kommissionen om enhver ændring i 
situationens udvikling. 
3.2.3. Fortegnelsen over, hvilke oplysninger medlems­
staterne skal indgive, bør stemme overens med den 
Bruxelles, den 25. februar 1987. fortegnelse, som indgår i Den internationale Atomenergior­
ganisations konvention. 
ØSU mener tillige, at denne fortegnelse bør omfatte 
oplysninger om kontrol med radioaktiviteten i levnedsmid­
ler og drikkevand samt trufne eller planlagte foranstalt­
ninger til information af arbejdstagerne og befolkningen. 
Medlemsstaterne bør også have pligt til at indberette »alle 
oplysninger om udviklingen i nødsituationen og dens 
planlagte eller forventede afslutning«, som ikke allerede 
måtte være udtrykkeligt omtalt i ovennævnte fortegnelse. 
For at undgå enhver forsinkelse i oplysningernes indberet­
ning bør disse indberettes, efterhånden som de foreligger. 
3.2.4. Uagtet de juridiske forpligtelser, som denne 
beslutning indebærer i medlemsstaterne er det væsentligt, 
at medlemsstaterne udviser vilje og opfordres til at 
overdrage Kommissionen så fuldstændige oplysninger som 
muligt. 
ØSU foreslår derfor, at der i beslutningen hjemles mulighed 
for, at medlemsstaterne uden begrænsninger kan benytte de 
oplysninger, de modtager, medmindre oplysningerne 
betegnes som fortrolige. I så fald bør der på initiativ af 
Kommissionen eller ethvert andet EF-land kunne igangsæt­
tes en samrådsprocedure mellem Kommissionen og den 
medlemsstat, som har påberåbt sig fortrolighed, med det 
formål at vurdere det begrundede heri og om fornødent 
afgøre, hvor længe oplysningerne skal anses for fortrolige. 
3.2.5. Uden at gribe ind i de beføjelser, som Kommissio­
nen og medlemsstaterne har i henhold til Euratom-
traktaten, herunder især artikel 38, 141 og 142, bør 
Kommissionen have rådighed over retsmidler, som sætter 
den i stand til at gribe hurtigere ind for ethvert medlems­
land, som måtte undlade at opfylde sine forpligtelser i 
henhold til beslutningen. 
3.3. ØSU foreslår, at forslaget til beslutning udformes 
som gengivet i bilaget til denne udtalelse. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
Nr. C 105/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 4. 87 
BILAG 
Artikel 1 
En medlemsstat, som måler usædvanligt høje radioaktivitetsmængder i miljøet, eller på hvis territorium der 
sker en ulykke eller enhver anden hændelse, som involverer anlæg eller aktiviteter i den pågældende 
medlemsstat, eller som har tilknytning til fysiske eller juridiske personer, som henhører under medlemsstatens 
jurisdiktion, og som medfører eller risikerer at medføre udslip af radioaktive stoffer, skal: 
a) ufortøvet meddele Kommissionen og de øvrige medlemsstater, som påvirkes eller kan blive påvirket, 
hvilken radioaktivitetsmængde der er målt, hvilken slags ulykke/hændelse der er tale om, samt hvornår og 
nøjagtigt hvor den har fundet sted, 
b) hurtigt meddele Kommissionen de oplysninger, som opregnes i artikel 2, 
c) fortsat holde Kommissionen orienteret i et tidsrum, som denne om fornødent fastsætter, og under alle 
omstændigheder mindst én gang om dagen, om de målte radioaktivitetsmængder. 
Artikel 2 
1. De oplysninger, som skal indberettes i henhold til artikel 1, litra b), omfatter følgende: 
a) ulykkens eller hændelsens karakter, 
b) det pågældende anlæg eller den pågældende aktivitet, 
c) tidspunktet for ulykken eller hændelsen og det nøjagtige sted, 
d) ulykkens eller hændelsens formodede eller kendte årsag og forventede udvikling med hensyn til udslip af 
radioaktive stoffer, 
e) generel beskrivelse af udslip af radioaktive stoffer, herunder, hvor dette er muligt og påkrævet, art, 
sandsynlig fysisk og kemisk form samt mængde, sammensætning og faktisk omfang af udslippet af 
radioaktive stoffer, 
f) oplysninger om de øjeblikkelige og forventede meteorologiske og hydrologiske forhold, som er nødvendige 
for at forudsige det radioaktive udslips spredning, 
g) resultaterne af miljøkontrollen, 
h) resultaterne af kontrollen af radioaktivitet i levnedsmidler og drikkevand, 
i) trufne eller planlagte foranstaltninger og midler til beskyttelse af arbejdstagernes og befolkningens sundhed 
og sikkerhed, 
j) trufne eller planlage foranstaltninger til information af befolkningen, 
k) det radioaktive udslips forventede udvikling på længere sigt, 
1) alle andre oplysninger om udviklingen i nødsituationen og dens forventede eller faktiske afslutning. 
2. Disse oplysninger skal indberettes, efterhånden som de foreligger. 
Artikel 3 
Medlemsstaterne skal efter modtagelse af de oplysninger, som omtales i artikel 1 : 
a) hurtigt orientere Kommissionen om trufne eller planlagte foranstaltninger samt retningslinjer, som er 
udstedt som følge af modtagelsen af disse oplysninger, især med hensyn til beskyttelse af befolkningens 
sundhed og sikkerhed, 
b) fortsat holde Kommissionen underettet i et tidsrum, som den efter behov fastsætter, og under alle 
omstændigheder mindst én gang om dagen, om de målte radioaktivitetsmængder i bl.a. levnedsmidler, 
drikkevand og miljøet. 
Artikel 4 
1. Så snart Kommissionen har modtaget de oplysninger, som omtales i artikel 1 og 3, videresender den dem 
til de kompetente nationale myndigheder i alle de øvrige medlemsstater. 
2. De oplysninger, som modtages i medfør af stk. 1, kan anvendes uden begrænsinger, medmindre den 
medlemsstat, som indberetter oplysningerne, anser disse for at være fortrolige. Den pågældende medlemsstat 
skal begrunde, hvorfor oplysningerne anses for fortrolige, samt præcisere oplysningernes art. I så fald påhviler 
det Kommissionen: 
a) straks at underrette de kompetente nationale myndigheder i samtlige øvrige medlemsstater om, at de 
oplysninger, som er tilgået dem, er fortrolige, 
21. 4. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 105/13 
b) at indlede en samrådsprocedure med de kompetente nationale myndigheder i den pågældende medlemsstat, 
enten på eget initiativ eller på begæring af kompetente nationale myndigheder i enhver anden medlemsstat; 
samrådsproceduren har til formål at vurdere, om begrænsningerne i udnyttelsen af de indberettede 
oplysninger er begrundede samt om fornødent at fastsætte, hvor længe disse begrænsninger skal være 
gældende. 
Artikel 5 
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke kriterier de anvender og agter at anvende ved 
iværksættelse af artikel 1. Kommissionen gør status herover. 
2. På basis af denne status foretager Kommissionen om fornødent harmonisering af disse kriterier i 
samarbejde med medlemsstaternes kompetente nationale myndigheder. 
Det økonomiske og sociale Udvalg holdes underrettet om det arbejde, som gennemføres i medfør af denne 
artikel. 
Artikel 6 
Hver medlemsstat giver Kommissionen underretning om de kompetente nationale myndigheder og 
kontaktsteder, der er udpeget til at fremsende eller modtage de i artikel 1, 3 og 4 omhandlede meddelelser. 
Kommissionen giver herefter de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater underretning om disse. 
Kontaktstederne og den udpegede tjenestegren i Kommissionen skal være til rådighed hele døgnet. 
Artikel 7 
De nærmere enkeltheder i fremgangsmåden for fremsendelse af de i artikel 1, 3 og 4 omhandlede oplysninger 
fastsættes af Kommissionen i forståelse med medlemsstaternes kompetente myndigheder og revideres jævnligt. 
Det Økomiske og Sociale Udvalg holdes underrettet om de nærmere enkeltheder i de således fastsatte 
fremgangsmåder. 
Artikel 8 
Skønner Kommissionen, at en medlemsstat har undladt at overholde en af de forpligtelser, som påhviler den i 
henhold til denne beslutning, påbyder den straks, da der jo er tale om en nødsituation som omtalt i artikel 1, den 
pågældende medlemsstat inden for en frist, som Kommissionen fastsætter, at træffe alle foranstaltninger til 
gennemførelse af ovennævnte beslutning, uden at dette griber ind i de beføjelser, som Kommissionen og 
medlemsstaterne har i henhold til Euratom-traktaten, herunder især artikel 38, 141 og 142. 
Artikel 9 
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme denne beslutning inden for en frist 
på en måned fra dens meddelelse. 
Artikel 10 
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne. 
Initiativudtalelse om jernbanepolitikken i EF — status og perspektiver 
{87/C 105/07) 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 25. november 1986 i henhold til artikel 20, stk. 
4, i sin foretningsorden at udarbejde en udtalelse om jernbanepolitikken i EF — status og 
perspektiver 
Sektionen for transport og kommunikation, som forberedte Udvalgets arbejde med dette 
spørgsmål, vedtog sin udtalelse den 11. februar 1987 på grundlag af den rapport, som forelagdes af 
ordføreren, I.M. Campbell, samt medordførerne, René Bleser og Wolfgang Haas. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 244. plenarforsamling (mødet den 25. februar 
1987), uden stemmer imod og med 20 stemmer hverken for eller imod, følgende udtalelse: