[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 16.5.2007

SEK(2007) 619 endelig

Henstilling med henblik på

RÅDETS BESLUTNING

om ophævelse af beslutning 2003/89/EF om et uforholdsmæssigt stort underskud i Tyskland

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND

I traktatens artikel 104 fastslås det, at medlemsstaterne skal undgå uforholdsmæssigt store underskud, og der fastlægges en procedure til identifikation og korrektion af disse. Denne procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud beskrives mere indgående i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten. Ifølge traktatens artikel 104, stk. 2, skal Kommissionen overvåge overholdelsen af budgetdisciplinen på grundlag af to kriterier, nemlig a) om det forventede eller faktiske offentlige underskud overstiger referenceværdien på 3 % af BNP (medmindre underskudskvoten er faldet væsentligt og vedvarende og har nået et niveau, der ligger tæt på referenceværdien, eller overskridelsen af referenceværdien kun er exceptionel og midlertidig, og nævnte kvote fortsat ligger tæt på referenceværdien), og b) om den offentlige gæld overstiger referenceværdien på 60 % af BNP (medmindre gældskvoten mindskes tilstrækkeligt og nærmer sig referenceværdien med en tilfredsstillende hastighed).

I henhold til protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten, er det Kommissionens ansvar at fremlægge data til gennemførelsen af denne procedure. Som en del af gennemførelsen af denne protokol skal medlemsstaterne indberette det offentlige underskud og den offentlige gæld samt andre relaterede variabler til Kommissionen to gange årligt, før den 1. april og før den 1. oktober, i henhold til artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 3605/93[2],[3].

Den 19. november 2002 indledte Kommissionen proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Tyskland med vedtagelsen af en rapport i henhold til artikel 104, stk. 3, som byggede på et forventet offentligt underskud på 3,8 % af BNP og en offentlig gæld på 60,9 % af BNP i 2002[4]. På grundlag af en henstilling fra Kommissionen traf Rådet den 21. januar 2003 afgørelse om, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Tyskland (traktatens artikel 104, stk. 6)[5]. Samtidig rettede Rådet, ligeledes på grundlag af en henstilling fra Kommissionen, henstillinger i henhold til artikel 104, stk. 7, til Tyskland med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2004[6].

Den 18. november 2003 fandt Kommissionen, at de foranstaltninger, Tyskland havde truffet, ikke var tilstrækkelige, og vedtog en henstilling til Rådet med henblik på, at det skulle vedtage en beslutning i overensstemmelse hermed og pålægge Tyskland at træffe foranstaltninger til at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud (i henhold til artikel 104, stk. 8 og 9). I sidstnævnte henstilling foreslog Kommissionen, at fristen for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud blev forlænget til 2005. Den 25. november 2003 besluttede Rådet ikke at tilslutte sig Kommissionens henstillinger, men vedtog i stedet konklusioner, der rettede henstillinger til Tyskland om at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2005 og fastslog, at i lyset af de af Tyskland afgivne forpligtende tilsagn blev proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud stillet i bero. Den 13. juli 2004 blev disse konklusioner annulleret af EF-Domstolen[7].

Den 14. december 2004 vedtog Kommissionen en meddelelse til Rådet, som konkluderede, at i betragtning af de unikke omstændigheder, som Rådets konklusioner af 25. november 2003 og EF-Domstolens dom af 13. juli 2004 havde afstedkommet, burde den relevante frist for korrektionen være 2005. Dengang fandt Kommissionen, at Tyskland var på rette kurs i retning af at korrigere sit uforholdsmæssigt store underskud senest i 2005, og at det derfor ikke var nødvendigt at tage yderligere skridt under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, selv om landets budgetstilling fortsat var sårbar[8]. I sine konklusioner af 18. januar 2005 tilsluttede Rådet sig Kommissionens konklusioner og bekræftede, at det i samarbejde med Kommissionen var rede til at tage skridt under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, hvis der var behov for det.

Faktiske data tilvejebragt af Kommissionen (Eurostat) efter en foreløbig indberetning fra Tyskland i februar 2006 viste, at det offentlige underskud fortsat lå på over 3 % af BNP i 2005. Den 14. marts 2006 traf Rådet straks i henhold til artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1467/97 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutning om i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 9[9], at pålægge Tyskland at træffe foranstaltninger til den nedbringelse af underskuddet, som skønnes nødvendig for at rette op på situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud, " hurtigst muligt og senest i 2007 ". Mere specifikt henstillede Rådet, at Tyskland " i 2006 og 2007 … skal sikre en kumulativ forbedring af landets konjunkturkorrigerede saldo eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger på mindst et procentpoint ". Rådet anmodede Tyskland om senest den 14. juli 2006 at fremlægge en rapport vedrørende de foranstaltninger, der var truffet for at efterkomme beslutningen, og at fremlægge yderligere rapporter med regelmæssige mellemrum derefter om de fremskridt, der var sket. Det opfordrede også indtrængende Tyskland til at " træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at budgetkonsolideringen i retning af landets mellemfristede målsætning om et afbalanceret budget i strukturelle termer fastholdes gennem en nedbringelse af det strukturelle underskud med mindst 0,5 % af BNP om året, efter at det uforholdsmæssigt store underskud er blevet korrigeret ".

Tabel 1: Tilpasning godkendt af Rådet den 14. marts 2006

% af BNP, medmindre andet er angivet | 2005 | 2006 | 2007 |

Offentlig saldo | -3,3 | Underskud en smule > 3 | Underskud klart < 3 |

Ændring i den strukturelle saldo | Kumulativ forbedring på mindst et procentpoint |

p.m.: Real BNP-vækst (%) | 0,9 | 1,5 | Tæt på 1 |

Bemærkning : strukturel saldo = konjunkturkorrigeret saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger.

Kilde : Rådets beslutning efter artikel 104, stk. 9, rettet til Tyskland, der henviser til prognosen fra efteråret 2005 fra Kommissionens tjenestegrene og omfatter efterfølgende vurderinger (f.eks. den foreløbige prognose fra Kommissionens tjenestegrene af 21. februar 2006).

Efter Tysklands forelæggelse af gennemførelsesrapporten den 5. juli 2006 vedtog Kommissionen den 19. juli 2006 en meddelelse, hvori den underrettede Rådet om, at Tyskland havde truffet foranstaltninger, der indebar passende fremskridt i retning af en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud inden for den af Rådet fastsatte frist, og at der ikke var behov for yderligere skridt under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på det punkt[10]. På sit møde den 10. oktober 2006 tilsluttede Rådet sig dette synspunkt.

I henhold til artikel 104, stk. 12, skal en rådsbeslutning om forekomsten af et uforholdsmæssigt stort underskud ophæves på grundlag af en henstilling fra Kommissionen, når det uforholdsmæssigt store underskud i den pågældende medlemsstat efter Rådets opfattelse er blevet korrigeret.

2. UNDERSKUDSUDVIKLINGEN FREM TIL 2006

Rådet byggede sin beslutning om et uforholdsmæssigt stort underskud i Tyskland på det opdaterede stabilitetsprogram fra december 2002, ifølge hvilket underskuddet på statsfinanserne var på 3,7 % af BNP i 2002. Rådets økonomiske vurdering foranledigede det til at konkludere, at der sidst i 1990'erne, hvor Tyskland havde en forholdsvis kraftig økonomisk vækst, kun skete begrænsede fremskridt i budgetkonsolideringen, hvilket gav ringe budgetmæssigt råderum til at klare en konjunkturtilbagegang. Den offentlige gæld forventedes at stige til 60,9 % af BNP i 2002, hvilket er en smule over referenceværdien på 60 % af BNP.

Fra 3,7 % af BNP i 2002 steg underskuddet endda til 4,0 % i 2003 for derefter at falde til 3,2 % i 2005. Der var ikke tilstrækkeligt budgetmæssigt råderum til at opveje en gennemsnitlig real BNP-vækst på 0,5 % årligt igennem denne periode. Endvidere udgjorde en række skattenedsættelser, som blev vedtaget i 1999/2000 og gennemført frem til 2005, en belastning for budgettet. Indtægtskvoten faldt fra 44,4 % i 2002 til 43,5 % i 2005. Kompenserende foranstaltninger på udgiftssiden blev først gennemført med nogen forsinkelse. Blandt de foranstaltninger, der især reducerede udgiftskvoten fra 48,1 % til 46,8 % igennem samme periode, kan nævnes løntilbageholdenheden i den offentlige sektor ledsaget af personalenedskæringer, reformen af det offentlige sundhedssystem i 2004 og nedsættelsen af tilskud og investeringer, men også det forhold, at lave lønstigninger i den private sektor holdt pensionsudbetalingerne nede. Tyskland benyttede sig meget lidt af engangsforanstaltninger[11]. Selv om den konjunkturkorrigerede saldo faldt fra 3½ % af BNP i 2002 til 2¼ % i 2005, forblev det nominelle budgetunderskud på over 3 % af BNP i 2005 (se tabel 2).

På baggrund af en forventet real BNP-vækst på 1,4 % i 2006 sigtede det opdaterede stabilitetsprogram, der blev forelagt i februar 2006, mod et underskud på 3,3 % af BNP i 2006. Selv om de tyske myndigheder havde skønnet, at underskuddet ville blive på 2,1 % af BNP i det opdaterede stabilitetsprogram fra november 2006, viser data tilvejebragt af Kommissionen (Eurostat) efter Tysklands indberetning inden den 1. april 2007 i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 3605/93, at underskuddet faktisk lå på 1,7 % af BNP i 2006, altså meget under referenceværdien[12],[13].

Omtrent halvdelen af denne uventede forbedring i den offentlige saldo skyldes konjunkturbetingede faktorer (det reale BNP steg faktisk med 2,7 %). Det strukturelle underskud forbedredes imidlertid også, fra 2½ % af BNP i 2005 til 1½ % af BNP i 2006. Det primære bidrag til det forbedrede strukturelle resultat hidrører dog også fra indtægtssiden. De direkte skatter, især fra selskabernes overskud, gav betydeligt større indtægter, end den økonomiske udvikling ellers tydede på. Resultatet var, at skatterne som en procentdel af BNP steg med mere end ½ procentpoint i 2006 sammenlignet med 2005. Den højere skattekvote er derfor ikke resultatet af nye diskretionære skattepolitiske foranstaltninger. Den er snarere resultatet af indbetalinger af skatterestancer og førtidige indbetalinger af direkte skatter, som i en vis udstrækning afspejler den tidligere forholdsvis lave direkte skattekvote.

Desuden er de offentlige udgifter blevet holdt i et stramt tøjr i 2006, idet de kun steg med 0,6 %, hvilket er en smule mindre end ventet. Udgiftstilbageholdenheden i 2006 er resultatet af de ovennævnte foranstaltninger, der er blevet gennemført siden 2002, ikke mindst hvad angår den offentlige sektors lønninger og tilskud, som fortsatte med at have en virkning i 2006. Desuden har den kraftige økonomiske fremgang ført til en reduktion i arbejdsmarkedsudgifterne. Eftersom hovedparten af udgiftstilbageholdenheden var indregnet i den udgiftskvote på 46 % af BNP, der var sat som mål i det opdaterede stabilitetsprogram fra februar 2006, havde den yderligere nedgang til 45,7 % primært sin forklaring i et højere BNP end ventet.

Opsummerende kan det konstateres, at det nominelle underskud er faldet til et godt stykke under traktatens referenceværdi, og dette et år før den af Rådet fastsatte tidsfrist. Derudover havde Rådet anmodet om en forbedring i den strukturelle saldo på mindst et procentpoint i 2006 og 2007 kumulativt. Allerede i 2006 blev den strukturelle saldo forbedret med tæt på et procentpoint.

3. UNDERSKUDSUDSIGTER FOR 2007 OG FREMEFTER

I lyset af den forventede kraftige reale BNP-vækst på 2,5 % i 2007 venter Kommissionens tjenestegrene i prognosen fra foråret 2007, at underskuddet vil falde yderligere til 0,6 % af BNP med den nuværende politik. De tyske myndigheder ventede, at underskuddet ville blive på 1,6 % af BNP i deres opdaterede stabilitetsprogram fra november 2006. I lyset af den forbedrede makroøkonomiske situation og de lavere underskud i 2006 end forventet blev underskudsprognosen nedjusteret til 1,2 % af BNP i indberetningen fra april 2007.

Som i det foregående år er omtrent halvdelen af forbedringen i den offentlige saldo ifølge Kommissionens tjenestegrenes beregninger strukturel. En række foranstaltninger, hvoraf de fleste blev vedtaget i begyndelsen af 2006, bidrager til konsolideringen. Forhøjelsen af standardmomssatsen fra 16 % til 19 % skulle øge provenuet med omkring 1 % af BNP. Pensionsbidragssatsen blev forhøjet fra 19,5 % til 19,9 %, og forsikringsselskaberne i det offentlige sundhedssystem ventes at forhøje bidragssatserne med gennemsnitligt ½ procentpoint. Derimod er bidragssatsen til arbejdsløshedsforsikringen blevet nedsat fra 6,5 % til 4,2 %, så den samlede sociale bidragsbyrde vil falde. Som i 2006 synes de overskudsrelaterede skatter at fortsætte med stige kraftigt. Uanset det positive økonomiske klima udvides provenurige beskatningsgrundlag som lønningerne dog noget mindre dynamisk end det nominelle BNP, hvilket bevirker, at skattetrykket – trods forhøjelsen af momssatsen – alligevel ventes at falde. Udgiftskvoten skulle falde med mere end et procentpoint, hvilket endnu engang afspejler løntilbageholdenheden i den offentlige sektor og reducerede arbejdsmarkedsrelaterede udgifter som følge af de allerede gennemførte foranstaltninger, f.eks. den nedsatte dagpengeperiode for ældre dagpengemodtagere, og af den gunstige arbejdsmarkedsudvikling. De offentlige investeringer ventes at blive øget som følge af den forbedrede budgetstilling på alle niveauer i den offentlige sektor. Eftersom engangsforanstaltninger ikke vil blive taget i brug, ventes det strukturelle underskud at falde med ¾ procentpoint sammenlignet med det foregående år.

Under antagelse af en uændret politik ventes det offentlige underskud af Kommissionens tjenestegrene at falde yderligere til 0,3 % af BNP i 2008, om end dette dog næsten udelukkende må tilskrives de konstant gunstige konjunkturer. Den fortsatte konsolideringseffekt af de eksisterende foranstaltninger vil blive mere end opvejet af budgetvirkningen af den planlagte reform af selskabsbeskatningen, for hvilken regeringen fremlagde et lovforslag i marts 2007, og som beløber sig til mere end 0,3 % af BNP i det første år.

Opsummerende kan det konkluderes, at det uforholdsmæssigt store underskud i 2006 synes at være blevet korrigeret på permanent basis. Forbedringen i den strukturelle saldo i procent af BNP ventes at andrage ¾ procentpoint i 2007, hvilket vil medføre en kumulativ forbedring på 1½ procentpoint i 2006 og 2007. Dermed synes Tyskland at efterkomme Rådets anmodning om en forbedring i den strukturelle saldo på mindst et procentpoint i 2006 og 2007 kumulativt.

Ifølge forårsprognosen for 2008 fra Kommissionens tjenestegrene vil der ved en uændret politik fra de tyske myndigheders side ikke ske nogen yderligere forbedring i den strukturelle saldo, selv om Rådet i sin beslutning i henhold til artikel 104, stk. 9, opfordrede Tyskland til at sikre, at budgetkonsolideringen hen imod den mellemfristede målsætning om et budget i balance i strukturelle termer blev fastholdt gennem en nedbringelse af det strukturelle underskud med mindst 0,5 % af BNP årligt, efter at det uforholdsmæssigt store underskud var blevet korrigeret. I sin udtalelse af 27. februar 2007 om det opdaterede stabilitetsprogram fra november 2006[14] noterede Rådet, at programmet ikke sigtede mod at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning i løbet af programperioden (som løber frem til 2010). Det opfordrede Tyskland til at " drage fordel af økonomiske opgangstider, styrke den strukturelle tilpasning i 2008, herunder ved at anvende eventuelle ekstra indtægter til at nedbringe underskuddet, og derefter fortsætte den finanspolitiske konsolidering i retning af den mellemfristede målsætning ved at fastholde en strammere kontrol med udgifterne, samtidig med at det sikres, at den bebudede reform af selskabsskattesystemet ikke bringer den finanspolitiske konsolidering i fare ".

4. GÆLDSUDVIKLINGEN OG GÆLDSUDSIGTERNE

Den offentlige gæld steg fra 60,3 % af BNP i 2002 til 67,9 % i 2005, men stabiliseredes i 2006. Den kraftige stigning i gældskvoten siden indledningen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i 2002 har primært sin forklaring i en ugunstig "sneboldseffekt". Dette er den automatiske stigning i gældskvoten, der indtræffer, fordi rentestigningen er højere end vækstraten i det nominelle BNP. Ikke før i 2006 opvejede stigningen i overskuddet på den primære saldo på grund af den høje BNP-vækst "sneboldseffekten". Mellem 2002 og 2006 blev gældsstigningen holdt i ave gennem en reduktion af finansielle aktiver – navnlig egenkapitalfinansiering og lån ydet af regeringen til andre sektorer – hvilket gennemsnitligt førte til en negativ stock-flow-tilpasning.

Eftersom BNP-væksten ventes at forblive høj, forventer prognosen fra foråret 2007 fra Kommissionens tjenestegrene, at gældskvoten vil falde i 2007 til 65,4 % af BNP. I forlængelse af underskudsreduktionen vil gældskvoten falde yderligere til 63,6 % af BNP i 2008. Dette fald er kraftigere end forventet i det opdaterede stabilitetsprogram fra november 2006, hvor der forventedes en gældskvote på 66½ % i 2008.

5. KONKLUSIONER

Det samlede offentlige underskud faldt fra 4,0 % af BNP i 2003 til 1,7 % i 2006, hvilket er meget under referenceværdien på 3 % af BNP. De foranstaltninger, der ligger til grund for underskudsreduktionen, er hovedsagelig af permanent karakter, samtidig med at konjunkturopsvinget har understøttet budgetkonsolideringen. Den strukturelle saldo (den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) som en procentdel af BNP blev forbedret med næsten et procentpoint i 2006. Ifølge prognosen fra foråret 2007 fra Kommissionens tjenestegrene ventes det samlede underskud at indsnævres til 0,6 % af BNP i 2007 understøttet af en anslået forbedring i den strukturelle saldo på ¾ procentpoint i 2007. Den anslåede strukturelle forbedring i 2006 og 2007 svarer derfor til en finanspolitisk tilpasning på mindst et procentpoint, således som Rådet har anbefalet. Med en uændret politik ventes det samlede underskud at blive på 0,3 % i 2008. Dette indikerer, at underskuddet er blevet bragt ned under loftet på 3 % af BNP på en troværdig og bæredygtig måde.

Den offentlige gæld steg fra 60,3 % af BNP i 2002 til 67,9 % i 2005, men stabiliseredes i 2006. Ifølge prognosen fra foråret 2007 fra Kommissionens tjenestegrene ventes gældskvoten at falde til 65,4 % af BNP i 2007 og derefter, i forlængelse af underskudsreduktionen, til omtrent 63½ % af BNP i 2008 (med en uændret politik), hvorved den nærmer sig referenceværdien i et hurtigere tempo end forventet i den seneste opdatering af stabilitetsprogrammet.

Ud fra en samlet vurdering kan det konkluderes, at situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Tyskland er blevet korrigeret. I overensstemmelse hermed anbefaler Kommissionen, at Rådet ophæver sin beslutning om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Tyskland.

Tabel 2: Udviklingen i de offentlige finanser, 2002-2008

Henstilling med henblik på

RÅDETS BESLUTNING

om ophævelse af beslutning 2003/89/EF om et uforholdsmæssigt stort underskud i Tyskland

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 104, stk. 12,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til Rådets beslutning 2003/89/EF[15] og på grundlag af en henstilling fra Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 6, blev det besluttet, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Tyskland. Rådet noterede, at det offentlige underskud var på 3,7 % af BNP i 2002, en væsentlig overskridelse af traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, mens den offentlige bruttogæld ventedes at andrage 60,9 % af BNP, en smule over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP.

(2) Den 21. januar 2003 rettede Rådet i henhold til artikel 104, stk. 7, i traktaten og artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud[16] på grundlag af en henstilling fra Kommissionen en henstilling til Tyskland med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør hurtigst muligt og senest i 2004. Henstillingen blev offentliggjort. Som anført i Kommissionens meddelelse af 14. december 2004[17] burde året 2005 i lyset af de unikke omstændigheder, som Rådets konklusioner af 25. november 2003 og EF-Domstolens dom af 13. juli 2004[18] afstedkom, betragtes som den relevante frist for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. Den 18. januar 2005 tilsluttede Rådet sig dette synspunkt.

(3) I henhold til protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten, er det Kommissionens ansvar at fremlægge data til gennemførelsen af denne procedure. Som en del af gennemførelsen af denne protokol skal medlemsstaterne indberette det offentlige underskud og den offentlige gæld samt andre relaterede variabler to gange årligt, før den 1. april og den 1. oktober, i henhold til artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 3605/93 af 22. november 1993 om gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab[19].

(4) Faktiske data tilvejebragt af Kommissionen (Eurostat) efter en foreløbig indberetning fra Tyskland i februar 2006 viste, at det uforholdsmæssigt store underskud ikke var blevet korrigeret i 2005. Den 14. marts 2006 traf Rådet straks i henhold til artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1467/97 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutning om i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 9, at pålægge Tyskland at træffe foranstaltninger til den nedbringelse af underskuddet, som skønnes nødvendig for at rette op på situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud, hurtigst muligt og senest i 2007. Mere specifikt henstillede Rådet, at Tyskland i 2006 og 2007 skulle sikre en kumulativ forbedring af landets konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, på mindst et procentpoint.

(5) I henhold til traktatens artikel 104, stk. 12, skal en rådsbeslutning om eksistensen af et uforholdsmæssigt stort underskud ophæves, når det uforholdsmæssigt store underskud i den pågældende medlemsstat efter Rådets opfattelse er blevet korrigeret.

(6) På grundlag af data fra Kommissionen (Eurostat) i henhold til artikel 8g, stk. 1, i forordning (EF) nr. 3605/93 efter indberetning fra Tyskland før den 1. april 2007 og i henhold til prognosen fra foråret 2007 fra Kommissionens tjenestegrene er følgende konklusioner berettigede:

- det offentlige underskud blev efter at været steget fra 3,7 % af BNP i 2002 til 4,0 % af BNP i 2003 nedbragt til 3,7 % af BNP i 2004, til 3,2 % af BNP i 2005 og endelig til 1,7 % af BNP i 2006. Dette er lavere end målet på 3,3 % af BNP, der blev sat i det opdaterede stabilitetsprogram fra februar 2006, og et godt stykke under referenceværdien for underskuddet på 3 % af BNP et år inden den af Rådet fastsatte tidsfrist

- i tidligere år med gunstige konjunkturer havde Tyskland ikke skabt tilstrækkeligt budgetmæssigt råderum til at klare den langvarige periode med lav vækst fra 2002 til 2005, hvor den reale BNP-vækst lå på gennemsnitligt 0,5 % pr. år. En række skattenedsættelser, som blev gennemført frem til 2005, var en yderligere belastning for budgettet, samtidig med at kompenserende foranstaltninger på udgiftssiden først blev gennemført med nogen forsinkelse. Konsolideringsforanstaltningerne omfattede løntilbageholdenhed i den offentlige sektor ledsaget af personalenedskæringer, reform af det offentlige sundhedssystem i 2004 og en reduktion i tilskud og offentlige investeringer, men også det forhold, at de lave lønstigninger i den private sektor holdt pensionsudbetalingerne nede. De direkte skatter, især fra selskabernes overskud, gav endvidere i 2006 betydeligt større indtægter, end den økonomiske udvikling ellers tydede på. Den konjunkturkorrigerede saldo blev forbedret fra og med 2002 uden brug af omfattende engangsforanstaltninger. Især i 2006 blev den anslåede strukturelle saldo (dvs. eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) som en procentdel af BNP forbedret med næsten et procentpoint

- for 2007 venter prognosen fra foråret 2007 fra Kommissionens tjenestegrene, at underskuddet reduceres yderligere til 0,6 % af BNP, drevet af den fortsat høje BNP-vækst og især forhøjelsen af standardmomssatsen fra 16 % til 19 % fra og med januar 2007 (der er ikke planlagt nogen engangsforanstaltninger). I indberetningen fra foråret 2007 anslog de tyske myndigheder underskuddet til 1,2 % af BNP. Endvidere forventer Kommissionens tjenestegrene en forbedring i den strukturelle saldo som en procentdel af BNP på ¾ procentpoint i 2007. Dermed synes Tyskland at efterkomme henstillingen om en forbedring i den strukturelle saldo på mindst et procentpoint i 2006 og 2007 kumulativt. Forårsprognosen forventer med en uændret politik, at underskuddet vil falde yderligere til 0,3 % af BNP i 2008. Dette indikerer, at underskuddet er blevet bragt ned under loftet på 3 % af BNP på en troværdig og bæredygtig måde. Med en uændret politik ventes underskuddet på den strukturelle saldo kun at falde marginalt i 2008. Dette skal ses på baggrund af behovet for at gøre fremskridt hen imod den mellemfristede målsætning for budgetstillingen, som for Tysklands vedkommende består i et budget i balance strukturelt set

- efter at være steget fra 60,3 % af BNP i 2002 til 67,9 % af BNP i 2005 stabiliseredes gældskvoten i 2006, og den ventes ifølge prognosen fra foråret 2007 fra Kommissionens tjenestegrene at falde til 65,4 % af BNP i 2007 og til omtrent 63½ % i 2008 (med en uændret politik), hvorved den nærmer sig referenceværdien i et hurtigere tempo end forventet i den seneste opdatering af stabilitetsprogrammet.

(7) Efter Rådets opfattelse er det uforholdsmæssigt store underskud i Tyskland blevet korrigeret, og beslutning 2003/89/EF bør derfor ophæves —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Ud fra en samlet vurdering kan det konkluderes, at situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Tyskland er blevet korrigeret.

Artikel 2

Beslutning 2003/89/EF ophæves hermed.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfærdiget i [], den []

På Rådets vegne

Formand

[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6. Ændret ved forordning (EF) nr. 1056/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 5).

[2] EFT L 332 af 31.12.1993, s. 7. Ændret ved forordning (EF) nr. 2103/2005 (EUT L 337 af 22.12.2005, s. 1).

[3] Tysklands seneste indberetning findes på:

http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2373,58110711&_dad=portal&_schema=portal.

[4] SEK(2002) 1245.

[5] EUT L 34 af 11.2.2003, s. 16.

[6] Alle dokumenter vedrørende proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud vedrørende Tyskland findes på følgende websted: http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/edp/edppl_en.htm.

[7] Sag C-27/04, Kommissionen mod Rådet, Sml. 2004, s. I-6649 (EUT C 228 af 11.9.2004, s. 16).

[8] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet: "Tysklands og Frankrigs situation i relation til deres forpligtelser i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud efter Domstolens dom", 14. december 2004, KOM(2004) 813.

[9] EUT L 126 af 13.5.2006, s. 20.

[10] SEK(2006) 990.

[11] I 2004 blev der givet en skatteamnesti, som dog indbragte meget lidt provenu. I 2004 og 2005 blev Landesbanken på basis af kommissionsbeslutninger pålagt at tilbagebetale tilskud.

[12] Eurostats pressemeddelelse nr. 55 af 23. april 2007.

[13] Nationalregnskabet revideres almindeligvis i fire år, inden det bliver endeligt. Ud fra tidligere erfaringer er statistikkerne om Tysklands offentlige underskud yderst pålidelige. Eventuelle fremtidige revisioner (i opadgående eller nedadgående retning) af underskudskvoten ventes derfor at blive meget små.

[14] EUT C 70 af 27.3.2007, s. 5.

[15] EUT L 34 af 11.2.2003, s. 16.

[16] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6. Ændret ved forordning (EF) nr. 1056/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 5).

[17] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet: "Tysklands og Frankrigs situation i relation til deres forpligtelser i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud efter Domstolens dom", 14. december 2004, KOM(2004) 813.

[18] Sag C-27/04, Kommissionen mod Rådet, Sml. 2004, s. I-6649 (EUT C 228 af 11.9.2004, s. 16).

[19] EFT L 332 af 31.12.1993, s. 7. Ændret ved forordning (EF) nr. 2103/2005 (EUT L 337 af 22.12.2005, s. 1).