Offentliggørelse af en ansøgning om registrering af en betegnelse i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2021/C 136/07)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1), senest tre måneder efter datoen for offentliggørelsen.

ENHEDSDOKUMENT

»VÄRMLÄNDSKT SKRÄDMJÖL«

EU-nr.: PGI-SE-02414 — 5.4.2018

BOB ( ) BGB (X)

1. Betegnelse (på BOB eller BGB)

»Värmländskt skrädmjöl«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Sverige

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.6. Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Värmländskt skrädmjöl« er navnet på stenmalet mel produceret af ristet havre af den botaniske art havre (Avena sativa L.), en kornsort, der traditionelt dyrkes i Värmland.

»Värmländskt skrädmjöl« har følgende kendetegn:

Farve: lysegul — minder om løgskrællens lyse farve.

Duft: nytærsket korn, afrundet, kødfuld og nøddeagtig med noter af ristning.

Smag: afrundet med ristede nuancer, nøddenoter og en lang, behagelig eftersmag.

Konsistens: pulver med en kornstørrelse på 0,2-0,3 mm.

Proteinindhold: 9-14 %

Fedtindhold: 4-7 %

Kulhydrater: 60-75 %

3.3. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

Råvarer: »Värmländskt skrädmjöl« er fremstillet af havre (Avena sativa L.), som er dyrket i det geografiske område, der er beskrevet i punkt 4. Den aktuelt dyrkede sort er Symphony, som er en sort, der modner tidligt og har store korn, lille variation i størrelse og et mellemstort fedtindhold (tusindkornsvægt ca. 45 g, råfedt ca. 4,8 % og protein ca. 10 % af tørstoffet).

Havrens fedtindhold og kornstørrelse er afgørende for produktionen af »Värmländskt skrädmjöl«.

Kornstørrelsen og variationen i kornstørrelsen er først og fremmest vigtig for ristningen og afskalningen. For at sikre en jævn ristning af havrekornene skal de være så ensartede i størrelsen som muligt. Havren har sædvanligvis en kornstørrelse på 2-4 mm og et vandindhold på ≤ 14 %.

Fedtindholdet er først og fremmest vigtigt for malingen. Havre er en kornsort med et relativt højt fedtindhold. Et højt fedtindhold får melet til at klumpe sig sammen, når det males, og tilstopper møllestenene. Derfor er det kun sorter med et fedtindhold på under 5 % af tørstoffet, som anvendes til at fremstille »Värmländskt skrädmjöl«.

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Hele produktionsprocessen — lige fra dyrkningen af råvaren til ristning, afskalning og maling — skal finde sted i det geografiske område, der er angivet i punkt 4.

3.5. Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

—

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

—

4. Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Produktionsområdet for »Värmländskt skrädmjöl« omfatter amtet Värmland.

5. Tilknytning til det geografiske område

Tilknytningen bygger på produktets særlige kendetegn.

Det geografiske områdes egenart:

Värmland har en særlig syreholdig og mineralfattig jord med et lavt indhold af organisk materiale. På grund af sin struktur har jorden en god evne til at holde på vandet. Klimaet er kendetegnet ved kolde vintre med sne og relativt varme somre. Om foråret varierer de daglige temperaturer fra under frysepunktet om natten til over frysepunktet om dagen. Kombineret med jordens evne til at holde på vandet medfører dette, at der dannes is, hvilket så skubber de efterårssåede afgrøder ud af den frosne jord.

På grund af de fysiske forhold i Värmland blev forårssået havre den dominerende korndyrkningsmetode, da Värmland blev koloniseret af indvandrere fra de østlige provinser (som hører med til Finland i dag) i slutningen af det 16. århundrede.

For producenterne af »Värmländskt skrädmjöl« begynder produktionen med dyrkningen af havren. Det betyder, at landbrugerne dyrker havre, der specifikt er beregnet til produktion af »Värmländskt skrädmjöl«, med en kornstørrelse og et vand- og fedtindhold, som er velegnet til produktionen af »Värmländskt skrädmjöl« i de enkelte møller.

Havre dyrket i det geografiske område, der er beskrevet i punkt 4, tærskes og tørres, så den får et maksimalt vandindhold på 14 %. For at producere »Värmländskt skrädmjöl« ristes havren i birketræsfyrede ovne, som giver en jævn temperaturkurve. Der omrøres konstant under ristningen for at undgå, at havren brænder på. Havren skal ristes omhyggeligt og grundigt for at få den karakteristiske nøddeagtige duft og smag af »Värmländskt skrädmjöl« frem. For at sikre en jævn ristning af havrekernerne skal de være så ensartede i størrelsen som muligt.

Det resterende vand i havren fordamper under ristningsprocessen, som tager ca. to timer. Den nøjagtige varighed afhænger af temperaturen og havresorten. Når ristningen er færdig, er temperaturen i risteovnen ca. 220 oC.

Efter ristningen afskalles havren, og grynene (kernerne) skilles fra skallerne. Grynene males mellem to store møllesten (hvis størrelse varierer fra mølle til mølle) til mel med en partikelstørrelse på 0,2 mm-0,3 mm. Mølleren mærker på melet og justerer møllestenene for at opnå den ønskede konsistens.

Produktets egenart:

Den del af raffineringsprocessen, der bidrager mest til egenskaberne ved »Värmländskt skrädmjöl«, er ristningen af havren. Det er ristningen, som giver »Värmländskt skrädmjöl« sin karakteristiske duft af nytærsket korn med markante nøddenoter og den afrundede, lange og nøddeagtige smag med markante og afrundede toner af ristning. Det er på grund af denne smag, at der i dag er efterspørgsel efter »Värmländskt skrädmjöl« til at give smag og som ingrediens i forskellige retter og bagværk.

Årsagssammenhæng:

Traditionen for at dyrke havre går tilbage til det 16. århundrede og den finske indvandring i Värmland. Indvandrerne slog sig ned i de tyndtbefolkede dele af amtet og begyndte at dyrke afgrøder, herunder havre. Problemet med havren var, at den var vanskelig at male. For at gøre havren lettere at male skulle den først afskalles, dvs. kornet skulle adskilles fra avnen. For at kunne fjerne skallerne skulle havren først tørres. Dette skete oprindeligt ved at riste den i en brødovn eller en sauna. Afskalningen gjorde det ikke bare lettere at male havren, men betød også, at havremelet kunne holde sig længere.

Keyland (1919) skriver i »Svensk vegetabilisk allmogekost«, at opførelsen af specielle møller til ristning, afskalning og maling af havre begyndte i midten af det 19. århundrede. Dyrkningen af havre og teknikken til ristning af kornet for at lette afskalningen og malingen blev meget vigtig for kosten hos befolkningen i Värmland. Ifølge Keyland blev afskalningen og brugen af havre et særligt kendetegn for Värmland. »Der var muligvis ikke andre svenske provinser, hvor havremel blev anvendt så meget i madlavningen som her.«

Produktionen af »Värmländskt skrädmjöl« afhænger af menneskelige faktorer, og samarbejdet mellem landbrugeren og mølleren er afgørende for produktets kvalitet. Dette samarbejde betyder, at landbrugerne dyrker havre, der specifikt er beregnet til produktion af »Värmländskt skrädmjöl«, med en kornstørrelse og et vand- og fedtindhold, som er velegnet til den videre produktionsproces i de møller, der maler »skrädmjöl«. Mølleren skal til gengæld tilpasse ristningen, afskalningen og malingen til havrens egenskaber og justere de forskellige etaper af produktionen, så de udgør en samlet helhed.

Hele processen med at riste, afskalle og male havren er et håndværk, og kendskabet til råvarens egenskaber, og hvordan den opfører sig under raffineringsprocessen, er afgørende for kendetegnene ved »Värmländskt skrädmjöl«.

Møllerne ved, hvornår havren er færdigristet, idet de tager udgangspunkt i havrens konsistens og smag og farven på den røg, der opstår under ristningsprocessen. Teknikken er beskrevet i gamle optegnelser fra Värmland. »Hvis havren skulle males til mel, var det en god idé at tørre kornet i saunaen. Det var vigtigt, at det ikke var for varmt, da kornet hellere skulle tørres langsomt. Når kornet var tørt nok til at blive malet, skulle kernerne poppe, når man tog dem mellem tænderne og bed i dem.« Produktionen af »Värmländskt skrädmjöl« afhænger således fuldstændigt af møllerens knowhow og erfaring med råvaren samt dens opførsel under ristnings-, afskalnings- og malingsprocesserne.

Der er en betydelig lokal opbakning til »Värmländskt skrädmjöl« — med lokale landsbyarrangementer, som sætter fokus på melet og de kulinariske traditioner, der er knyttet til det. Melet har også fået en større udbredelse, idet det bruges til at give smag i forskellige retter og bagværk.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i nærværende forordning)

https://www.livsmedelsverket.se/globalassets/produktion-handel-kontroll/livsmedelsinformation-markning-halsopastaenden/skyddade-beteckningar/ansokan_skradmjol_2020_05_28.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.