BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Den 19. december 1966 blev der undertegnet en overenskomst mellem Danmark, Norge og Sverige om gensidig adgang til fiskeri i Skagerrak og Kattegat, som trådte i kraft den 7. august 1967. Overenskomsten, som i 1980 blev suppleret med en bilateral fiskeriaftale mellem Den Europæiske Union og Norge, gav mulighed for gensidig adgang for fartøjer fra disse tre lande til at fiske i farvandene i Skagerrak og Kattegat indtil en afstand på fire sømil fra landenes respektive basislinjer. Det fastsættes desuden i overenskomsten, at det omtalte område fiskerimæssigt betragtes som åbent hav. Overenskomsten regulerede således forholdet mellem flagstaterne på den ene side og de respektive kyststater på den anden side.

Overenskomsten af 1966 var en forenklet aftale, der tog hensyn til de geografiske forhold i Skagerrak og Kattegat med indvirkning på fiskeriet, og som blev udarbejdet i erkendelse af, at det af praktiske grunde ville være hensigtsmæssigt at fastsætte en forenklet adgangsordning for et i alle henseender meget lille havområde. Overenskomsten af 1966 bestod derfor kun af tre artikler. Artikel 1 definerede det berørte område, og artikel 2 definerede adgangsrettighederne og ønsket om at harmonisere de tekniske regler.

Da Danmark og Sverige tiltrådte Den Europæiske Union i henholdsvis 1973 og 1995, blev Kommissionen ansvarlig for forvaltningen af denne overenskomst på vegne af de to medlemsstater. Der er således ført samråd om de ordninger, der følger af denne overenskomst, parallelt med de samråd, der føres i overensstemmelse med den bilaterale fiskeriaftale af 1980.

Overenskomsten af 1966 forblev i kraft i en periode på 35 år indtil 2002 og blev derefter forlænget for to perioder på fem år, dvs. indtil 2012. Parterne kunne opsige overenskomsten med et varsel på tre år inden udløbet af den pågældende femårsperiode.

I lyset af den seneste udvikling i de internationale fiskeriregler, særlig indførelsen af FN's havretskonvention i 1982 og FN-aftalen af 1995 om fiskebestande, fandt Norge, at den gældende overenskomst ikke var i overensstemmelse med havretskonventionens gældende regler. Norge havde især betænkeligheder med hensyn til bestemmelserne om kontrol. Efter Norges mening var overenskomsten desuden hverken i tråd med principperne for almindelig kyststatsjurisdiktion, jf. FN's havretskonvention, eller i overensstemmelse med moderne bevarelses- og forvaltningsprincipper.

Den 29. juli 2009 meddelte Norges udenrigsministerium formelt de danske myndigheder, overenskomstens depositarregering, at landet ønskede at opsige overenskomsten, jf. overenskomstens artikel 3, stk. 3. Overenskomsten af 1966 udløb derfor den 7. august 2012.



Norge har efterfølgende indledt formelle forhandlinger med Kommissionen, som har ført forhandlingerne på vegne af Den Europæiske Union med det formål at udarbejde en ny aftale om gensidig adgang til fiskeri i Skagerrak og Kattegat. Den nye aftale blev paraferet den 24. oktober 2013 og undertegnet den 15. januar 2015. Aftalen er i overensstemmelse med FN's havretskonvention såvel som dertil knyttede bestemmelser, der er fastsat i andre aftaler på et senere tidspunkt.

Den nye aftale opretholder den eksklusive adgang for fartøjer fra Danmark, Norge og Sverige til hinandens farvande uden for 4 sømil fra basislinjerne. Den sikrer fortsat gensidig adgang for de to medlemsstater og Norge til de øvrige aftaleparters farvande i Skagerrak, samtidig med at den sikrer forsvarlige bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger for fiskeriet i området. Den giver desuden mulighed for gennemførelsen af kontrolforanstaltninger i overensstemmelse med almindelig kyststatsjurisdiktion, som det allerede er tilfældet i forbindelse med fiskeriet i Nordsøen.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

For at sikre EU-fartøjer fortsat adgang til fiskeriet er den nye aftale i afventning af dens ikrafttræden blevet anvendt midlertidigt i en periode på op til to år fra datoen for dens undertegnelse.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

De foreslåede foranstaltninger er udarbejdet på grundlag af den fælles fiskeripolitiks mål og regler og er i overensstemmelse med Unionens politik for bæredygtig udvikling.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

Artikel 43, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a).

•Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)