Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Sloveniens tiltrædelsesforberedelser"

(2002/C 241/33)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede på plenarforsamlingen den 30.-31. maj 2001 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om "Sloveniens tiltrædelsesforberedelser".

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Eksterne Forbindelser, som udpegede Roberto Confalonieri til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 27. juni 2002.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 392. plenarforsamling af 17.-18. juli 2002, mødet den 18. juli, følgende udtalelse med 100 stemmer for, ingen imod og 2 hverken for eller imod.

Baggrund

Nærværende dokument er et resultat af:

- debatten om det arbejdsdokument, der blev præsenteret på studiegruppens første møde den 30. januar 2002 i Bruxelles;

- debatten om det efterfølgende foreløbige forslag til udtalelse, som blev præsenteret på studiegruppens andet møde den 27. februar 2002 i Bruxelles;

- studiegruppens høringer af repræsentanter for Sloveniens civilsamfundsinstitutioner og -organisationer den 13. og 14. marts 2002 i Ljubljana;

- Eksternsektionens møde den 27. juni 2002 i Bruxelles.

Oplysningerne og bemærkningerne i bilaget er et vigtigt supplement til nærværende dokument.

1. Tiltrædelsesforberedelserne

1.1. Slovenien udviser maksimal vilje og evne til at tilpasse sig EU på alle områder, lige fra det politisk-institutionelle til det økonomiske og sociale område, på det kulturelle plan og hvad angår kommunikation. Det bekræftes dels af overtagelsen og iværksættelsen af 90 % af kapitlerne i EU-retten, dels af udviklingen inden for handel og samarbejde, hvor de største partnere i rækkefølge er Tyskland, Italien, Frankrig og Østrig.

2. Strategisk vigtighed for Balkanområdet

2.1. Slovenien - der er det eneste land fra det tidligere Jugoslavien, som er på vej til at blive optaget i EU - beviser, at det effektivt griber de chancer og muligheder, EU-politikkerne indeholder for såvel ansøgerlande som ikke-ansøgerlande i Central- og Østeuropa. Det gælder især for stabiliseringen og samhørigheden på Balkan, hvor Slovenien som deltager i stabilitetspagten for Sydøsteuropa fungerer som et vigtigt brohoved mod nord, medens Grækenland spiller en tilsvarende rolle mod syd.

3. Handelsforbindelser med EU

3.1. Ovennævnte bemærkninger understøttes af handelstallene. Sloveniens eksport er steget støt og lå i 2000 på næsten 60 % af BNP. Importen overstiger dog fortsat eksporten med 16 %. Det er bemærkelsesværdigt, at den begyndende forbedring af handelsbalancen skyldes et stigende overskud i samhandlen med tredjelande, herunder især lande fra Balkanområdet og specielt Kroatien. EU har imidlertid gennem alle årene været og vil også i fremtiden fortsætte med at være Sloveniens vigtigste handelspartner. I 2000 havde EU en importandel på 68 % og en eksportandel på 64 %, hvilket gav Slovenien et underskud på handelsbalancen med EU på 29 %.

3.2. Slovenien har således vundet fodfæste og er i færd med at bestyrke sin stilling på markeder, der har stor betydning for EU. Det bør der tages højde for i tiltrædelsesaftalen og specielt i fastlæggelsen af Sloveniens finansielle bidrag til EU i forhold til EU's finansielle støtteprogrammer over for Slovenien. Dette spørgsmål vedrører et af de vigtigste emner, der fortsat er til debat, selv om det ud fra Kommissionens officielle erklæringer står fast, at EU efter Sloveniens tiltrædelse vil tildele landet finansielle midler, især fra strukturfondene, som sammen med de øvrige finansielle støtteprogrammer fuldt ud vil modsvare Sloveniens finansielle bidrag til EU. Det er i tråd med Kommissionens forslag om, at intet nyt medlem af EU skal blive nettobetaler til EU ved tiltrædelsen.

4. Forholdet mellem befolkningerne i EU-perspektiv

4.1. På grund af landets geografiske størrelse og befolkningstallet (kun Luxembourg, Malta og Estland har færre indbyggere end Slovenien) og til trods for dets relativt store økonomiske potentiale indgår Slovenien i gruppen af "mindre" lande, der rent antalsmæssigt allerede er i overtal - et forhold der vil blive endnu mere markant med de nye landes tiltrædelse - i forhold til de store, gamle lande i EU, der også er økonomiske stormagter på verdensplan. Dette skal konventet om EU's fremtid være yderst opmærksom på, og de berørte befolkninger bør så tidligt som muligt inddrages i udformningen af udkastet til forfatning. Visse tilkendegivelser i den offentlige debat i bl.a. de medlemslande, der endnu ikke er med i euroen, varsler om dette behov.

4.2. Det er derfor nødvendigt at tage de mest hensigtsmæssige kommunikationsredskaber og -former i brug, især massemedier, tv og presse, som i Slovenien for nylig har gennemgået en gennemgribende institutionel reform. Samtidig er det afgørende at styrke den direkte, målrettede kontakt gennem tværnationale partnerskaber mellem de økonomiske og sociale organisationer, som er i stand til på passende vis at følge holdningen hos den slovenske befolkning, der før tiltrædelsen via en folkeafstemning vil blive hørt om tiltrædelsesaftalen. Man bør især være opmærksom på den socioøkonomiske sammensætning, ikke alene af det nuværende flertal på 60 %, der går ind for tiltrædelsen (ifølge officielle kilder), men også af den anden ikke ubetydelige andel af den slovenske befolkning. Det strategiske bidrag fra de økonomiske og sociale organisationer, ngo'erne og de religiøse organisationer til en direkte dialog medlem befolkningsgrupperne og dermed til en mere rodfæstet supranational samhørighed inden for EU fortjener fortsat støtte. På denne baggrund bør Slovenien modtages som en ny kilde til udvikling af EU.

5. Historisk-kulturel identitet og mindretal i EU-perspektiv

5.1. Slovenien adskiller sig fra de øvrige dele af Eksjugoslavien, fordi landet lige siden den tidlige middelalder uafbrudt har haft forbindelser med de katolske kejserdømmers tysksprogede område, dvs. det østrig-ungarske kejserdømme, under hvilket den slovenske befolkning gjorde krav på at blive anerkendt som et selvstændigt folk under henvisning til dets sproglige identitet. De seneste konflikter på Balkan viser imidlertid, hvor vigtigt det historisk-kulturelle slægtskab - hvis religiøse rødder stikker dybere end den sproglige identitet - er i forbindelse med omstillingsprocessen til et pluralistisk demokrati og en vestlig markedsøkonomi. Nu er det derimod nødvendigt at skrinlægge enhver skematisk, statisk og fastgroet opfattelse af begrebet "etniske grupper", som i virkeligheden kun fremstår som adskilte og næsten uforenelige, når den markedsbaserede konkurrence i en situation, hvor der er mangel på ressourcer, prioriteres højere end solidariteten, fordi der mangler en fælles myndighed, der er legitimeret af fælles værdier.

5.2. Beskyttelse af den sproglige mangfoldighed i et supranationalt fællesskab bør være et væsentligt punkt for EU-konventet for at garantere en reel sproglig ligestilling, specielt for de sprog, der som slovensk (et sydslavisk sprog, der anvender det latinske alfabet) bliver mindretalssprog inden for EU. I den sammenhæng kan der også gives større anerkendelse til de sproglige mindretal på tværs af landegrænserne: af italienere og ungarere i Slovenien og af slovenere i Østrig og Italien. Der bør lægges særlig vægt på disse mindretal i udviklingen af det grænseoverskridende samarbejde.

5.3. Det er denne kulturelle mangfoldighed på basis af statsgrænserne, der er hovedgrundlaget for Europas overnationale enhed.

6. Omstillingsprocessen: stabilitet og samhørighed, vanskeligheder og muligheder

6.1. Landets relativt homogene befolkning samt dets position og funktion som økonomisk bindeled mellem EU og Eksjugoslavien (jvf. handels- og samarbejdsaftalen fra 1980 og det grænseoverskridende Alpe-Adriaterhavsfællesskab, der blev oprettet i 1978) har gjort det muligt for Slovenien i højere grad end de øvrige CØEL-lande at gennemgå en utraumatisk, gradvis omstilling til et pluralistisk demokrati og markedsøkonomi. Lige siden oprettelsen af republikken Slovenien i 1991 har tilnærmelsespolitikkerne taget sigte på EU-medlemskab og har i praksis været støttet af EU, selv om associeringsaftalen (EU-traktaten) først blev underskrevet i 1996, fordi den blev forhalet af spørgsmålet om tilbageførsel af ejendomsret, der gik tilbage til førkrigstiden, og som endnu ikke er helt løst. I lyset af EU's pagt om stabilitet og vækst har det stor betydning, at Slovenien er blandt de lande, der har det mindste underskud på statsbudgettet, som, skønt det er steget i 2002, kun udgør knap 25,8 % af BNP (og for første gang hidrører det i højere grad fra udlands- end indlandsgælden).

6.2. Det grundlæggende princip for ledelsen af landet har været og er fortsat intern stabilitet og samhørighed samt de tiltrædelsesbetingelser, der blev fastlagt af Det Europæiske Råd i København i 1993. Dette princip er i alt væsentlig blevet overholdt takket være den gradvise gennemførsel af reformerne, som imidlertid også er blevet udpeget som et forhalende element i omstillingsprocessen, specielt i relation til privatiseringerne, åbning over for udenlandske investeringer og finansieringer, udlændinges ejendomsret og tilbageleveringen af eksproprierede ejendomme i efterkrigstiden. De således tilstræbte og opnåede resultater kan ikke fornægtes: inddæmning af inflationen og ledigheden (i dag er inflationen fortsat højere end EU-gennemsnittet, men ledigheden er væsentligt lavere), beskyttelse af den sociale sikkerhed, forsvar af de slovenske borgeres fortrinsret i forbindelse med privatiseringerne, sikring mod ukontrolleret kapitalisme og finansielle spekulationer. Omvendt må man heller ikke ignorere de forhold, der så længe har hindret og til dels fortsat hindrer udenlandske investeringer og finansiering, og som forsinker omstruktureringerne, innovationen og skader virksomhedernes konkurrenceevne og dermed hele økonomien.

6.3. En stor del af de mellemstore industri- og landbrugsvirksomheder var, skønt de var offentligt ejede, overladt til en slags selvforvaltning gennem et system af kooperativer, der blev anset for et alternativ til den sovjetiske planøkonomi. Privatiseringen førte desuden til, at de føromtalte virksomheder blev overdraget til de tidligere partnere, hvilket skete ved, at de blev opdelt i små virksomheder, som i dag har vanskeligt ved igen at indgå i kooperativer eller mere moderne virksomhedsformer, hvilket er nødvendigt for at få tilført tilstrækkelig kapital og af hensyn til deres markedsposition.

6.4. Jobbevarelsespolitikken i begyndelsen af omstillingsperioden medførte en vis stivhed på arbejdsmarkedet, hvilket igen bremsede omstruktureringsprocessen i erhvervslivet. Den slovenske befolkning har traditionelt haft et relativt højt erhvervsfagligt og akademisk uddannelsesniveau. Æren herfor kan tilskrives det allerede eksisterende faglige og almene uddannelsessystem, som det derfor ikke var vanskeligt at tilpasse de nye udfordringer, hvilket er sket for nylig ved hjælp af en omfattende reform.

6.5. Først for nylig har man skabt betingelserne for, at EU-borgerne reelt kan få adgang til arbejdsmarkedet. Den for nyligt vedtagne lov om beskæftigelse sikrer de nødvendige rammebetingelser herfor. Derimod er den gensidige anerkendelse af erhvervsuddannelserne endnu ikke faldet helt på plads. Det samme gælder retten til frit at slå sig ned som selvstændig erhvervsdrivende.

6.6. Nu er det nødvendigt at indkredse mere præcist, hvor der kan ligge nye muligheder, således at man kan yde en mere pålidelig og effektiv vejledning af finansverdenen, erhvervslivet og de faglige organisationer i EU. Det er dog endnu vigtigere at forudse og forebygge de eventuelle risici for beskæftigelsen, arbejdsvilkårene og den sociale sikkerhed, som er forbundet med den endelige overgang til markedsøkonomi og EU's monetære system. De rapporter, der hvert år udarbejdes af regeringsagenturet UMAR/IMAD (Institute of Macroeconomic Analysis and Development) om den generelle udvikling i Slovenien, lægger således stor vægt på, hvilke virkninger den økonomiske og sociale omstilling har på de menneskelige relationer og levevilkår.

6.7. I bilaget til denne udtalelse gives der en udførlig gennemgang af rammebetingelserne for omstillingsprocessen og for virksomheds-, infrastruktur-, regional-, social- og miljøpolitikken under særlig hensyntagen til foranstaltningerne til gennemførelse af privatisering og fri etableringsret samt til den rolle, der tilkommer den offentlige forvaltning, erhvervskamrene, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundets organisationer.

7. Arbejdsmarkedsparternes rolle og fremtidige udviklingsstrategier

7.1. Slovenien ratificerede den reviderede Europæiske Socialpagt i juni 2001. Arbejdsmarkedets parter deltager løbende i lovgivningsprocessen gennem deres repræsentanter i nationalrådet, der i henhold til grundloven fungerer som rådgivende organ for parlamentet. Handelskammeret har hidtil fungeret som erhvervslivets repræsentant, både over for regeringen og i de kollektive overenskomstforhandlinger. Dette har hindret udviklingen af frie fagforeninger og frie forhandlinger. Trepartsforhandlinger på regeringsplan er imidlertid fortsat mere almindelige end de bilaterale forhandlinger inden for de enkelte sektorer og virksomheder. I denne sammenhæng er der bebudet en "Socialpagt 2001-2004" bestående af en række regler vedrørende lønpolitik, lønmodtageres rettigheder, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, social sikring og beskæftigelsespolitik.

7.2. Denne pagt indgår i en række strategiske programmer og planer, som parlamentet og regeringen har vedtaget, og som indeholder de overordnede retningslinjer for fremtiden:

- de "strategiske målsætninger for udvikling af arbejdsmarkedet frem til 2006", som blev vedtaget af parlamentet, sigter især mod at højne uddannelsesniveauet, gennemføre programmer for aktivering af de arbejdsløse, udjævne de regionale skævheder og få ledighedsprocenten ned under de 6 %. Denne handlingsplan er en opfølgning af den "fælles vurdering af de prioriterede beskæftigelsespolitikker", som Kommissionen og den slovenske regering enedes om i 2000.

- "Strategisk program og politiske retningslinjer for udviklingen frem til 2006", hvis gennemførelse er lagt i hænderne på regeringsagenturet UMAR/IMAD, og som svarer til "Programmet for økonomisk tilnærmelse", som er blevet fremlagt for Kommissionen - er bygget op om den menneskelige "kapital" med henblik på at forbedre konkurrenceevnen. I overensstemmelse med strategierne for arbejdsmarkedet og den økonomiske udvikling har regeringen for nylig vedtaget en handlingsplan for overgangen til informationssamfundet, opbygningen af et effektivt finanssystem, omstilling og "infrastrukturering" af økonomien. Regeringen har vedtaget en særlig plan for udvikling af SMV og iværksætterkulturen, som knytter an til EU's erhvervspolitik.

- Den "nationale plan for videnskabelig og teknologisk forskning for erhvervslivet for 2000-2003", som forvaltes af forskningsakademiet og det nationale forsknings- og udviklingsråd, involverer de to slovenske universiteter og utallige institutter for anvendt forskning, herunder også enkelte private, og sigter mod en finansieringsmodel med både offentlige (allerede på EU-gennemsnittet) og private midler. Forskningsorganerne har bevist deres effektivitet i forbindelse med EU's femte program for FTU, og er repræsenterede i udvalget for videnskabelig og teknologisk udvikling. Kommissionen og Rådet ser gerne, bl.a. med henblik på iværksættelsen af det sjette rammeprogram, at der sker en yderligere udvikling af samarbejdet mellem slovenske institutter og nye EU-partnere.

7.3. Følgende punkter er derimod ikke tilfredsstillende og kræver en omgående indsats: den institutionelle struktur på regionalt plan og myndighedernes evne til at gøre korrekt brug af såvel Socialfonden som Struktur- og Samhørighedsfonden. På disse områder har man således ikke opfyldt kravene om overtagelse af EU-regelværket vedrørende regionalpolitikken og heller ikke vedrørende direkte betalinger til landbruget.

8. Miljø, transport, turisme, sociale tjenesteydelser, forbrugerbeskyttelse

8.1. De produktivitetskrav til den slovenske økonomi, som er pålagt af EU's rammekrav for tiltrædelse, kan i første omgang være årsagen til, at den overordnede miljøbeskyttelse er blevet tilsidesat. Men rammekravene omfatter også EU's miljøregler, som Slovenien på nuværende tidspunkt er kommet meget langt med at gennemføre, også set i forhold til de øvrige EU-lande. Atomkraftværket i Krsko, der dækker 20 % af Sloveniens og Kroatiens elforbrug, er et resultat af Eksjugoslaviens økonomiske forbindelser med Frankrig. Inden for rammerne af Euratom-rammeprogrammet er der gennemført og fortsætter man med at gennemføre avancerede, velovervejede og højtudviklede sikkerhedsforanstaltninger, som generelt anses for at være tilstrækkelige såvel i som uden for Slovenien. Ligesom i Tyskland er det udelukket at udvide den atombaserede el-produktion, som efter planen gradvist skal erstattes af vedvarende energikilder. Ifølge det nationale miljøhandlingsprogram skal miljøhensyn indarbejdes i politikkerne for industri, transport, energi, landbrug og turisme. Et bevis herpå er den nationale transportplan, der lægger vægt på at styrke jernbanetransporten inden for de transeuropæiske øst-vest og nord-syd-korridorer, der går igennem Slovenien, og som EU anser for at være strategisk vigtige.

8.2. Dette er desuden i overensstemmelse med konventionen om beskyttelse af Alperne, som Slovenien har underskrevet sammen med Østrig, Frankrig, Tyskland, Italien, Schweiz, Liechtenstein og Monaco, og været formand for igennem længere tid. Til trods for at EU i 1991 tiltrådte denne konvention, som vedrører godt og vel en tredjedel af Slovenien, herunder bl.a. nationalparken Triglav med Sloveniens højeste bjerg (2864 m), omtales den overhovedet ikke i Kommissionens rapporter. Den pågældende konvention indeholder desuden en vifte af særlige foranstaltninger vedrørende turisme. Turismen berøres for sit vedkommende imidlertid kun kort ud fra en økonomisk synsvinkel, men burde behandles mere indgående, ikke alene pga. sektorens indvirkninger på miljøet, men også pga. dens indflydelse på arbejdsmarkedet, samt visse potentielt markedsforvridende aspekter i de områder, der grænser op til EU.

8.3. Der er især behov for oplysning og opmærksomhed omkring de sociale tjenesteydelser, herunder især sundhedssystemet, der tidligere på visse kirurgiske specialområder var så fremragende, at det tiltrak læger og patienter fra både Italien og Østrig. Situationen er i dag den stik modsatte, hvilket helt klart skyldes, at de offentlige udgifter til sundhedsområdet er blevet skåret ned. Det forekommer derfor kritisabelt, at Kommissionen begrænser sig til at bemærke, at Slovenien skal indlede en reform af sundhedssystemet for at lette det offentlige budget og sikre sig, at budgettet balancerer. På samme måde ser Kommissionen også den nye lov om folke- og invalidepension som et positivt skridt udelukkende i lyset af den derved opnåede besparelse, der i 2000 svarede til 0,7 % af BNP (og som i virkeligheden skyldtes ophøret af ordningen med førtidspensionering som alternativ til fyringer i begyndelsen af omstruktureringsfasen).

8.4. Det nationale forbrugerbeskyttelsesprogram, som er vedtaget for perioden 2001-2005, indeholder specifikke foranstaltninger og direkte interventioner, som gennemføres via specialiserede regeringsstrukturer, og med konstant og kvalificeret inddragelse af forbruger-ngo'erne, der er anerkendte og modtager finansiel støtte af regeringen.

9. Den offentlige og private ledelses strategiske rolle

9.1. Det nationale program for overtagelse af EU's regelværk, der bygger på associeringsaftalen fra 1999, og som blev ajourført den 31. maj 2001, udstikker de prioriterede målsætninger, som skal gennemføres ved hjælp af en detaljeret tidsplan. Kommissionens rapport fra november 2001 og den efterfølgende erklæring fra Det Europæiske Råd i Laeken understreger, at et af de vigtigste punkter er kravet om en sammenhængende og effektiv gennemførelse af EU-regelværket, som Slovenien nu har gennemført næsten fuldstændigt. I den sammenhæng efterlyser Kommissionen og Rådet først og fremmest en reform af den offentlige forvaltning i forbindelse med den bebudede lov om offentlige organer.

9.2. Der lægges stor vægt på styrkelse og efteruddannelse af de offentlige ledere, og til den ende har man udnævnt en statssekretær i den slovenske regerings præsidium og et administrativt akademi, som har vedtaget en plan for systematisk uddannelse. Kommissionen har for sit vedkommende støttet "Twinning-projekterne", hvoraf mange allerede er afsluttet med succes, medens mange fortsat er i gang. Disse projekter har til sigte at gennemføre de kapitler i EU-regelværket, som man mener kræver at blive gennemført hurtigst muligt. Planlægningen og gennemførelsen af disse projekter sker i samarbejde mellem slovenske eksperter og eksperter fra andre europæiske partnere, der har opbygget en særlig knowhow på de enkelte områder. I denne sammenhæng stilles der store krav til de organisationer, der repræsenterer de offentlige myndigheder, til deres vilje og evne til at samarbejde på tværnationalt og europæisk plan, ikke mindst med henblik på den tilstræbte harmonisering af de offentlige myndigheder i hele EU.

9.3. Der er ligeledes behov for at styrke og uddanne de private ledere i forbindelse med udviklingen af de eksisterende virksomheder og iværksættelsen af nye erhvervsinitiativer, således at de bliver i stand til hurtigt og effektivt at gribe de nye muligheder og chancer, der opstår i forbindelse med indførelsen af markedsøkonomien og Sloveniens fulde tiltrædelse af EU. I den forbindelse kan de respektive fagforeninger sammen med erhvervslederorganisationer gennem deres tværnationale og europæiske samarbejde spille en væsentlig rolle.

9.4. De liberale erhverv og deres faglige organisationer indgår som en naturlig del i denne sammenhæng. Nogle af disse har i øvrigt allerede for længe siden etableret frugtbare tværnationale forbindelser, som først og fremmest sigter mod gensidig anerkendelse af retten til at udøve det pågældende erhverv i de respektive lande.

9.5. På grund af sammenhængen mellem moderniseringen af den offentlige forvaltning og fornyelsen af økonomien bør den offentlige og den private sektor arbejde tæt sammen, for at sikre, at pligter og rettigheder fordeles korrekt mellem parterne. Dette kan opnås gennem fælles uddannelse af de relevante personalegrupper i den offentlige forvaltning, det private erhvervsliv og de liberale erhverv - som alle er repræsenteret i Det Økonomiske og Sociale Udvalg.

10. Afsluttende bemærkninger

10.1. Overgangen fra et monokratisk system til et pluralistisk demokrati, omstillingen fra planøkonomi til markedsøkonomi, den deraf følgende ændring af samfundet og af de sociale relationer, af de behov og de aspirationer, der ligger til grund for den enkeltes og fællesskabets adfærdsmønster, orienterer sig efter de eksisterende modeller - på godt og ondt. På den baggrund bør man samtidig se kritisk på EU og vurdere, om dets politikker på alle områder (det politisk-institutionelle, økonomiske og sociale område samt inden for miljø og kultur) set med ansøgerlandenes øjne er forenelige med en konkurrencebetonet markedsøkonomi og samtidig sigter mod en socialt og økologisk set bæredygtig udvikling.

10.2. Endelig mener ØSU, at optagelsen af Slovenien såvel som de øvrige sydøsteuropæiske lande kræver en overordnet regional indfaldsvinkel, passende instrumenter til implementering af en regional "politik" og fremme af regionalt samarbejde.

Bruxelles, den 18. juli 2002.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg