12. 11. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 139/15 
HØRING  AF  DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
vedrørende  forslag  til Rådets  sjette  direktiv  om  harmonisering  af medlemsstater-
nes lovgivning  om  omsætningsafgifter.  En fælles  ordning  om  merværdiomsæt-
ningsafgift  : Ensartet  grundlag 
A. ANMODNING  OM  UDTAGELSE 
Rådet  har  på sin 252.  samling  den  23.  - 24. juli 1973  besluttet  i overensstemmelse  med 
bestemmelserne  i artikel  100  i traktaten  om oprettelse  af Det  europæiske  økonomiske  Fæl-
lesskab  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  vedrørende  ovennævnte  forslag  til di-
rektiv. 
Anmodningen  om udtalelse  er af formanden  for Rådet  rettet  til formanden  for Det  økono-
miske  og sociale  Udvalg  den  25.  juli 1973. 
B. TEKST  HVOROM  DER  ER  FORETAGET  HØRING 
Den tekst,  hvorom  der  er foretaget  høring,  er offentliggjort  i De Europæiske  Fællesska-
bers Tidende  nr.  C 80 af 5. oktober  1973. 
C. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Udvalget  har på sin 117.  plenarsamling,  der afholdtes  den 31. januar  1974  i Bruxelles,  ved-
taget  sin udtalelse  om den  under  pkt.  B ovenfor  nævnte  tekst  med  et flertal  af stemmer 
for og 3 stemmer  imod,  idet  1 medlem  undlod  at stemme. 
Udtalelsen  lyder  som  følger  : 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  og især  til artik-
lerne  99, 100  og 198, 
under  henvisning  til brev  af 25. juli 1973,  i hvilket  for-
manden  for  Rådet  for  De  europæiske  Fællesskaber 
anmodede  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  om en 
udtalelse  om »Forslag  til Rådets  sjette  direktiv  om har-
monisering  af medlemsstaternes  lovgivning  om omsæt-
ningsafgifter  — en fælles  ordning  om merværdiomsæt-
ningsafgift  : ensartet  grundlag«, 
under  henvisning  til forretningsordenen,  især  arti-
kel 22, 
under  henvisning  til den  beslutning,  som  dets  præsi-
dium  traf den  26. september  1973  om at pålægge  Afde-
lingen  for  økonomiske  og finansielle  anliggender  at 
udarbejde  en hovedudtalelse  og hovedberetning  og 
Landbrugsafdelingen  og Afdelingen  for industri,  han-
del, håndværk  og tjenesteydelser,  at udarbejde  supple-
rende  udtalelser  herom, 
under  henvisning  til de supplerende  udtalelser  fra 
Landbrugsafdelingen  og Afdelingen  for industri,  han-
del, håndværk  og tjenesteydelser, under  henvisning  til den  udtalelse,  der blev  afgivet  af 
Afdelingen  for økonomiske  og finansielle  anliggender 
ved dets  9. møde  den  8. januar  1974, 
under  henvisning  til den  beretning,  der  blev  forelagt 
af hr. Peyromaure-Debord-Broca,  ordfører,  og hr. Fre-
dersdorf,  medordfører, 
under  henvisning  til forhandlingerne  ved dets  117.  ple-
narforsamling  den  30.  og 31. januar  1974,  mødet  den 
30. januar  1974, 
i overensstemmelse  med  forretningsordenens  artikel 
45, ved  håndsoprækning,  med  et flertaler  af stemmer 
for og 3 stemmer  imod,  mens  1 indlod  at stemme,  ved-
taget  — 
FØLGENDE  UDTALELSE  : 
Udvalget  udtrykker  tilfredshed  med  at være  blevet 
hørt og med  at kunne  følge  den  gradvise  iværksættelse 
af et fælles  ensartet  merværdiafgiftssystem. 
Nr. C 139/16 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 12. 11.  74 
I. ALMINDELIGE  BEMÆRKNINGER 
Målsætninger 
Udvalget  har  noteret  sig de målsætninger,,  som  ligger 
til grund  for  dette  direktiv,  nemlig  : 
1. At skabe  et udgangspunkt  for sammenligning  mel-
lem medlemsstaterne  igennem  en  harmonisering 
af beregningsgrundlaget  i medfør  af Rådets  beslut-
ning  af 21.  april  1970  (artikel  4) om  erstatning  af 
medlemsstaternes  finansielle  bidrag  med  Fællesska-
bets egne  indtægter.  Blandt  disse  egne  indtægter  er 
nævnt  en fiskal  indtægt,  der  svarer  til en opkræv-
ning  hos  medlemsstaterne,  der  ikke  kan  overstige 
1 %, og  er beregnet  på  et beskatningsgrundlag, 
som efter  fællesskabsregler  er fastsat  på ensartet 
måde  for  alle  medlemsstater. 
2. At bidrage  til den  økonomiske  integration  som, 
hvad  den  indirekte  beskatning  angår,  på et senere 
tidspunkt  bør  føre  til en fuldstændig  harmonise-
ring også  af satserne. 
3. At nå frem  til afskaffelsen  af skattegrænserne  mel-
lem medlemsstaterne.  Denne  og  den  foregående 
målsætning  hører  sammen. 
Direktivets  indhold 
Udvalget  har  konstateret,  at direktivet  sigter  på : 
1. At fjerne  visse  forskelle  i de nationale  lovgivninger, 
idet de to første  direktiver  tillod  visse  afvigelser  for 
at lette  iværksættelsen  af momsen  i alle  lande,  hvil-
ket nu er sket  også  i de nye  medlemsstaten 
2. At harmonisere  anvendelsesområderne. 
3. At gøre  listerne  over  fritagelser  ensartet. 
4. At skabe  ensartede  beskatningsgrundlag. 
5. At sikre  uden  hensyn  til satsen  (reduceret  sats)  mu-
ligheden  for  fradrag  på indkøb. 
6. At harmonisere  de særlige  ordninger  : 
— landbrug:  skabelsen  af en enhedssatsordning 
for fradrag  på indkøb, 
— små  virksomheder  : fritagelse  og gradvist  afta-
gende  nedsættelse  af afgiften  ; forenklede  gen-
nemførelsesregler  for den  fælles  ordning, 
— brugte  ting. 
7. At oprette  et merværdiafgiftsudvalg,  der skal  under-
søge  gennemførelsesbetingelserne  og,  hvor  der  er 
behov  herfor,  fortolke  de fastsatte  regler  eller  kon-
statere  forsømmelser,  som  måtte  vise  sig og foreslå 
løsninger  herpå. Bidragets  art 
En harmonisering  af grundlaget,  som  vil gøre  det mu-
ligt for Fællesskabet  at opnå  en egen  indtægt  hos  den 
enkelte  medlemsstat  igennem  en beskatning  på højest 
1 %, forekommer  virkelig  at være  et middel  til en lige-
lig fordeling  mellem  medlemsstaterne  af bidraget  til 
fællesskabsbudgettet. 
Det viste  sig ud fra de af Rådet  hidtil  trufne  beslutnin-
ger (1970-1971-1972),  at de finansielle  bidrag,  der i øje-
blikket  indbetales  af medlemsstaterne,  skal  erstattes 
med et fiskalt  bidrag. 
Følgevirkningerne  af  det  fiskale  bidrag  til Fællesska-
bet i de enkelte  medlemsstater 
Man  har  diskuteret  det  spørgsmål,  om  den  nye  afgift 
skal føre  til en forhøjelse  af satserne  i hver  medlems-
stat, da denne  afgift  i modsat  fald  ville  medføre  en til-
svarende  nedgang  i indtægterne.  I den  forbindelse 
bemærker  Udvalget,  at da princippet  om  dette  bidrag 
er vedtaget  ved  en rådsbeslutning,  er der overladt  med-
lemsstaterne  et meget  vidt  spillerum  med  hensyn  til 
den måde,  hvorpå  de vil opsuge  bidraget  til Fællesska-
bet. 
Undersøgelse  af en anden  fremgangsmåde 
Der har  endvidere  rejst  sig det spørgsmål,  hvorfor  har-
moniseringen  af momsen  ikke  udvides  med  harmoni-
seringen  af satserne  .i stedet  for  af grundlaget.  Dette 
spørgsmål  kan  besvares  med,  at harmoniseringen  af 
satserne  før af grundlaget  ville  rejse  et vanskeligt  pro-
blem  i forbindelse  med  fordelingen  mellem  direkte  og 
indirekte  skatter,  hvilket  kun  kunne  ske  meget  grad-
vist i de forskellige  lande  og så meget  desto  mere  på 
fællesskabsplan.  Desuden  opvejes  mangelen  på harmo-
nisering  via satserne  af gennemførelsen  af en ensartet 
opkrævning  på et harmoniseret  grundlag. 
Udvalget  ønsker  at understrege,  at harmoniseringen  af 
satserne  før  harmoniseringen  af beregningsgrundlaget 
ville  være  ulogisk,  idet  harmoniseringen  af grundla-
gene  bør  ske  før  harmoniseringen  af satserne. 
Særlige  ordninger 
For så vidt  angår  ordningen  for  de små  virksomheder 
og enhedssatsordningen  for  landbrugere,  behandles 
disse  i de vedlagte  supplerende  udtalelse  fra Afdelin-
gen for  industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydelser 
(små  virksomheder)  og af Landbrugsafdelingen  (en fæl-
les enhedssatsordning  for  landbrugere,  jfr. kommenta-
rerne  under  de særlig  bemærkninger  til artiklerne  25 
og 27). 
12. 11.  74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 139/17 
II. SÆRLIGE  BEMÆRKNINGER 
Artikel  1 
Artikel  1 fastsætter,  at medlemsstaterne  bør  have  tilpas-
set deres  merværdiafgiftsordning  til bestemmelserne  i 
det sjette  direktiv  inden  den  1. januar  1975. 
Udvalget  mener,  at vanskelighederne  ved  at gennem-
føre disse  bestemmelser  bestemt  ikke  vil gøre  det mu-
ligt at overholde  en så kort  frist. 
Hvis  fristen  den  1. januar  1975  skal  overholdes,  burde 
alt have  været  klart  og vedtaget  på europæisk  plan  til 
den 31.  december  1973*  på grund  af nogle  staters  kon-
stitutionelle  eller  lovgivningsmæssige  forpligtelser. 
Desuden  mener  Udvalget,  at da indførelsen  af mom-
sen har  givet  anledning  til et vaskeligt  oplysningsar-
bejde  og til en besværlig  tilpasningsproces  i medlems-
staterne,  da denne  oplysning  og tilpasning  endnu  ikke 
er fuldt  ud gennemført  i de medlemsstater,  som  først 
for nylig  har  indført  moms,  og da navnlig  de små  og 
mellemstore  virksomheder  har  haft  store  vaskelighe-
der med  at tilpasse  sig den  nye  ordning,  at en forlæn-
gelse  af fristen  er nødvendig  for  at give  virksomhe-
derne  tid til at sunde  sig. 
Artikel  4 
Problemet  om  byggegrundes  omfattelse  eller  ej af 
momsens  anvendelsesområde  gav  anledning  til meget 
lange  diskussioner  i Udvalget.  De to ordninger  eksiste-
rer i øjeblikket  i medlemsstaterne,  og alle  synes  til-
fredse  med  deres  løsning  af årsager,  der er anført  i be-
retningen.  En mulig  løsning  var  at lade  medlemssta-
terne  selv  vælge.  Men  denne  løsning  kan  kun  skabe 
uligheder  mellem  medlemsstaterne,  for  så vidt  angår 
fællesskabsskatten,  der  sikrer  Fællesskabets  indtægt* 
idet et vigtigt  element  i grundlaget  ikke  vil være  har-
moniseret.  I det tilfælde  hvor  en sådan  mulighed  står 
åben,  må man  derfor  for de lande,  der udelukker  byg-
gegrunde  fra momsen,  fastsætte  grundlaget  for  fælles-
skabsbeskatningen  fiktivt. 
Artikel  4 gør  det  muligt  for  den  enkelte  medlemsstat 
»at anse  personer,  som  driver  virksomhed  på dens  na-
tionale  område,  Og som  juridisk  set er uafhængige,  for 
at være  en afgiftspligtig  person,  hvis  de er forbundet 
indbyrdes  finansielt,  økonomisk  og organisatorisk  set«. 
Men  ifølge  denne  tekst  vil det  system  (»organschaft«), 
der eksisterer  i Nederlandene  og i Tyskland,  kun  blive fastholdt  indtil  afskaffelsen  af skattegrænserne.  Udval-
get spørger  sig om  grundene  til denne  tids-begræns-
ning  for  en mekanisme,  som  ikke  strider  imod  den 
skattemæssige  neutralitet. 
Desuden  kræver  det,  at direktivet  gør  det  muligt  for 
de medlemsstater,  som  ikke  kender  dette  system,  at 
benytte  det  efter  fælles  regler. 
Udvalget  kræver,  at man  definitivt  og i tilfælde,  der 
skal fastsættes,  tillader  begrebet  afgiftsudsættelse,  som 
ikke  er i modstrid  med  den  skattemæssige  neutralitet. 
Udvalget  anser  det for nødvendigt,  at man  i medlems-
staterne  på ensartet  måde  definerer  begrebet  aktivite-
ter udført  af offentlige  myndigheder  (jf. f. eks.  side  12, 
stk. 3, bemærkningerne  til artikel  14,  stk.  A lk). 
Artikel  5 
Artikel  5 definerer  og Opregner,  hvad  der  forstås  ved 
levering  af ting. 
1. Stk.  1 ligestiller  med  afgiftspligtige  varer  de »an-
dele og aktier«,  hvis  besiddelse  sikrer  »retlig  eller  fak-
tisk«  besiddelse,  som  ejer  eller  som  bruger  af en ejen-
dom  eller  en del  af en ejendom.  Udvalget  anmoder 
om, at denne  ligestillelse  kun  gælder  i de begrænsede 
tilfælde,  hvor  forholdet  mellem  salget  af aktier  og det 
pågældende  gode  er ubestrideligt. 
2. Ligestillelsen  af leasing  med  levering  af ting  (stk. 
2 b) bestrides  af Udvalget,  som  kræver,  at medlemssta-
terne  gives  mulighed  for  at betragte  leasing  enten  som 
leje efterfulgt  af overdragelsen  af en brugt  ting,  eller 
som en kontrakt,  der allerede  ved  sin indgåelse  betrag-
tes som  en afgiftspligtig  levering,  denne  anden  løs-
ning,  som  er blevet  vedtaget  af direktivet,  vil resultere 
i betalingen  af momsen  allerede  ved  leveringen  i ste-
det for  at tillade  en spredning  over  hele  kontraktens 
løbetid. 
Udvalget  spørger,  hvorfor  man  ikke  overlader  det  til 
medlemsstaterne  at vælge,  idet  de to fremgangsmåders 
indvirken  på det harmoniserede  grundlag  bør  formind-
skes og ligheden  sikres  over  en mellemlang  periode. 
3. Ligestillelsen  af kommissionskontrakter  (stk.  2 c)) 
og kontrakter  om  forarbejdning  af leveret  materiale 
(stk. 2 d]) med  leverancer,  vil forøge  beregningsgrund-
laget  for  momsen  betydeligt  i  lande  som 
Frankrig,  hvor  man  betragter  sådanne  virksomheder 
som tjenesteydelser. 
Nr. C 139/18 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 12. 11. 74 
Denne  udvidelse  af grundlaget  bør  kun  være  gæl-
dende  såfremt  forskydningen  på en måned  af fradra-
gene,  sådan  som  det er tilfældet  i Frankrig,  på forhånd 
er blevet  ophævet  i overensstemmelse  med  artikel 
18.2.  i direktivforslaget. 
Artikel  12 
Artikel  12 fastsætter  beregningsgrundlaget. 
Stk. A 1 b) indfører  begrebet  »normalværdi«  af en vare 
eller  en tjeneste,  hver  gang  prisen  udtrykt  i pengebe-
løb ikke  udgør  den  eneste  modydelse  for leverancen 
eller tjenesteydelsen  (eget  forbrug  af varer  og tjenester, 
byttehandel,  osv.) 
Udvalget  erkender  enstemmigt  det teoretiske  og van-
skeligt  bestemmelige  ved  udtrykket  »normalværdi«, 
som uden  tvivl  vil være  kilde  til retsstridigheder,  især 
under  hensyntagen  til de særlige  vanskeligheder,  som 
leveringer  til en selv  af jord  vil give  anledning  til (arti-
kel 5, stk.  3). 
Dog foreslås  der ikke  nogen  alternativ  løsning. 
Udvalget  foreslår,  at begrebet  »normalværdi«  ikke  an-
vendes  i alle  tilfælde  som  f.eks.  ved overdragelse  af en 
ting i betalings  sted,  eller  hvor  den  pris,  der er aftalt 
mellem  de pågældende  parter,  er kendt. 
Stk. A 3) opregner  det,  der ikke  medregnes  i beskat-
ningsgrundlaget. 
Udvalget  stiller  spørgsmål  ved,  om man  ikke  fra be-
skatningsgrundlaget  kunne  udelukke  skyldige  beløb 
som en slags  bod  for  forsinkelser  eller  andre  uregel-
mæssigheder  i opfyldelsen  af de forpligtelser,  der på-
hviler  sælgeren  eller  den,  der  har  afgivet  ordren. 
Udvalget  foreslår,  at man  fra  beskatningsgrundlaget 
også udelukker  de beløb,  der  af automater  gives  til-
bage  til spillere. 
Stk. Cl)  overlader  det til medlemsstaterne  at fastsætte 
reglerne  for beskatningen  af leverancer,  der annulleres 
eller forbliver  ubetalte.  Man  kan  beklage  dette,  idet 
visse  lande  som  Frankrig  har  vedtaget  bestemmelser, 
som går  ud på delvist  at beskatte  ubetalte  leverancer. 
Betydningen  af denne  slags  virksomhed,  især  i perio-
der med  økonomisk  tilbagegang,  ville  have  berettiget 
en fællesskabsbestemmelse,  der skulle  gælde  for med-
lemsstaterne,  og som  er i overensstemmelse  med  prin-
cippet  om  neutralitet,  på hvilket  merværdiafgiften  er 
baseret. 
Artikel  13 
Artikel  13 redegør  for de principper,  der gælder  for sat-
serne  og gentager  i stor  udstrækning  bestemmelserne  i 
artikel  9 i det 2. direktiv. 1. Formindskelse  af antallet  af satser 
I denne  forbindelse  er der beklagelse  over,  at harmonir 
seringen  af satserne  udsættes  til et senere  tidspunkt, 
og at det tillades  at ændre  deres  beløb,  uden  at det for-
søges  at mindske  antallet  ved f.eks.  at forbyde  gennem-
førelsen  af nye  efter  den  1. august  1973. 
Men på den  anden  side  må det bemærkes,  at en med-
lemsstat,  Danmark,  kun  har  en sats,  mens  landet  efter 
direktivet  kunne  have  to eller  tre.  Man  bør  ikke  for-
byde  det  at indføre  nye,  hvilket  ville  være  imod  en 
god harmoniseringspolitik. 
Udvalget  noterer  sig,  at Kommissionen  er ved  at un-
dersøge  visse  forslag  i forbindelse  med  problemet  om 
antallet  af satser,  der skal  bibeholdes. 
2. Artikel  13, stk. 3, fastsætter,  at hver  reduceret  sats 
»fastsættes  således,  at det normalt  er muligt  at foretage 
fradrag  for den  samlede  efter  artikel  17 fradragsberetti-
gede  merværdiafgift  i det afgiftsbeløb,  der fremkom-
mer ved  anvendelsen  af denne  sats«.  Dette  er en smut-
vej til en gang  med  tiden  at fordømme  nulsatser. 
Udvalget  mener,  at det  på nuværende  tidspunkt  vil 
være  for tidligt  at afgøre,  om nulsatser  for visse  varer 
og tjenesteydelser  skal  være  tilladt  i fremtiden.  Den 
beslutning  bør  træffes  i lyset  af omstændighederne  på 
det tidspunkt,  hvor  afgiftsopkrævning  ved indførsel  og 
'afgiftsgodtgørelse  ved  udførsel  i handelssamkvemmet 
mellem  medlemsstaterne  er blevet  afskaffet. 
Udvalget  beklager  endelig,  at direktivet  ikke  er mere 
præcist,  for så vidt  angår  den  forbindelse,  der bør eksi-
stere  mellem  nulsatser  og reducerede  satser. 
Artikel  14 
Artikel  14 fastsætter  listen  over  fritagelser  inden  for 
landets  grænser. 
1. Fritagelse  af fagforeninger,  faglige  sammen-
slutninger,  kirken,  osv. 
For så vidt  som  fagforeningerne  og dt> faglige  sam-
menslutninger  ikke  udfører  konkurrencebestemte  for-
mer for virksomhed  — såsom  handelsmæssig  eller  råd-
givende  virksomhed,  der  medfører  betalinger,  der  er 
tydeligt  adskilt  fra de almindelige  medlemsbidrag,  og 
12. 11.  74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 139/19 
som varierer  alt efter  betydningen  af den  ydede  tjene-
ste — mener  Udvalget,  at det ville  være  at foretrække 
at fastsætte  en fritagelse  af fagforeninger  og faglige 
sammenslutninger. 
Denne  fritagelse  ville  især  være  hensigtsmæssig,  for så 
vidt angår  medlemsbidragene  til arbejdersammenslut-
ningerne,  som  i modsat  fald  vil se sig berøvet  for af-
giftsbeløbet,  uden  at medlemmerne  kan  fradrage  det, 
idet de ikke  selv  er afgiftspligtige. 
Det bemærkes,  at fagforeningerne  og de faglige  sam-
menslutninger  bør  kunne  give  afkald  på fritagelse  og 
vælge  at betale  merværdiafgift  for at opnå  tilbagebeta-
ling af merværdiafgiften  på indkøb  (afgifter  på fast 
ejendom  og kontormateriel). 
Lignende  bemærkninger  fremsættes  til fordel  for kir-
ken og tilsvarende  institutioner,  for så vidt  som  deres 
aktiviteter  ikke  hører  ind  under  offentlig  ret og af 
denne  grund  allerede  er fritaget. 
2. Afgiftsfritagelse  af invalide 
Til artikel  14 om  fritagelse  i indlandet  tilføjes  føl-
gende  bestemmelse  : 
Medlemsstaterne  fritager  leveringer  af biler,  der er ind-
ført eller  erhvervet  for at blive  anvendt  som  personligt 
transportmiddel  af personer,  der er 50 % invalide  eller 
derunder. 
Denne  fritagelse  gælder  på de betingelser  og inden  for 
de rammer,  der er fastsat  af den  enkelte  medlemsstat, 
indtil  der  vedtages  ensartede  bestemmelser  i overens-
stemmelse  med  den  i artikel  31 fastsatte  procedure. 
Afgiftsfritagelsen  kan  ske  i form  af tilbagebetaling  af 
afgifter. 
3. Fritagelse  af bankforretninger 
Artikel  14 B j) fritager  ydelse  af kredit. 
I denne  forbindelse  fremføres  to anskuelser  : 
— visse  medlemmer  foreslår  beskatning  af alle  bank-
forretninger,  inklusive  ydelser  af kredit; 
—- andre  mener,  at man  bør  fritage  ydelser  af kredit; 
Denne  anden  ordning  har  den  ulempe  for bankerne, 
at den  kraftigt  begrænser  mulighederne  for fradrag  på 
indkøb. 
For så vidt  angår  forslaget  til direktiv,  mener  alle  med-
lemmer  i øvrigt,  at man  bør  præcisere  den  nøjagtige 
rækkevidde  af begreberne  i artikel  14,  litra  B, især  i 
stykkerne  f), h) og j). 
Desuden  er Udvalget  enigt  om at fremsætte  ønske  om 
fjernelsen  af de særlige  afgifter  på omsætningen,  der 
påhviler  banksektoren,  der  hvor  de endnu  findes. 4. Andre  bemærkninger 
Stk, A 1 a) 
Der ville  være  grund  til ikke  at fritage  telekommunika-
tionstjenesten  og lignende  ydelser,1  der udføres  af det 
offentlige  post-  og telegrafvæsen. 
Stk. Alk) 
Udvalget  stiller  sig det spørgsmål,  hvorfor  det statslige 
radio  og fjernsyn,  hvis  de tjenesteydelser,  der præsteres 
af teatre,  filmklubber,  koncerter  og andre  forestillinger 
fritages  for moms,  ikke  også  fritages  for de samme  akti-
viteter  ; logisk  set burde  kun  radioens  og fjernsynets 
reklameindtægter  beskattes.  Skatteneutraliteten  bør 
under  alle  omstændigheder  respekteres  både  på det 
sektormæssige  og regionale  plan. 
Stk, B d) 2 
Udvalget  spørger  sig selv,  hvorfor  man  ikke  vil tillade 
en udlejer  af landbrugsejendomme  at vælge  merværdi-
afgiften  på betingelse  af, at lejeren  er afgiftspligtig. 
Artikel  16 
Udvalget  anmoder  Kommissionen  om  at sikre,  at stk. 
10 også  virkelig  resulterer  i en fritagelse  af videregi-
velse  af »know-how«,  af EDB-oplysninger,  af markeds-
undersøgelser,  af udførelse  af kontrol-,  vedligeholdel-
ses- og opsynsfunktioner  tillige  med  andre  tjenester  af 
lignende  art. 
Angående  punkt  12  stiller  Udvalget  spørgsmålstegn 
ved berettigelsen  af en så global  fritagelse  til fordel  for 
diplomatiske  og kunsulære  missioner  samt  internatio-
nale organer,  der er anerkendt  som  sådan  af værtslan-
det, idet  den  i stor  udstrækning  skader  merværdiafgif-
tens karakter  af en generel  afgift  på forbruget. 
Angående  punkt  13 c) bør  man  slette  sætningsleddet 
»ad sø- eller  luftvejen«,  hvilket  medfører  følgende  for-
mulering  : 
»c) international  transport  af personer  inden  for 
den i artikel  28 omhandlede  tidsmæssige  be-
grænsning«. 
Udvalget  mener  desuden,  at det er vigtigt,  at der fast-
sættes  en afgiftsudsættelse  for køb  i forbindelse  med 
eksportvirksomhed  udført  af virksomheder  med  eks-
port som  hovedformål. 
A rtikel  17 
Artikel  17 definerer  fradragsrettens  indtræden  og om-
fang. 
Nr. C 139/20 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 12. 11.  74 
Stk. 4 
Udvalget  udtrykker  glæde  over,  at direktivet  fastsætter, 
at den  enkelte  medlemsstat  til afgiftspligtige,  der  er 
etableret  i udlandet,  bør  tilbagebetale  den  moms,  som 
bliver  faktureret  dem  for  ting,  der  er leveret  dem,  og 
for tjenesteydelser,  der  er præsteret  dem  i landet. 
Visse  medlemmer  ønsker  dog,  at begæringen  kan 
fremsættes  fra og med  et beløb  på 50 RE  og ikke  100 
RE. 
Desuden  kræver  Udvalget,  at tilbagebetalingsprocedu-
ren samordnes. 
Udvalget  henleder  Kommissionens  opmærksomhed 
på de økonomiske  konsekvenser  af en praksis,  som 
opstår  for  en leverandør  i en medlemsstat,  når  han 
skal fakturere  denne  stats  moms  til sin kunde  i en an-
den medlemsstat.  I så tilfælde  er der  en ophobning  af 
afgifter  med  alle  de følger,  som  dette  kan  have,  især 
for forbrugeren  i bestemmelseslandet. 
Stk. 6 
Udvalget  bemærker,  at da merværdiafgiften  er en for-
brugsskat,  der  påhviler  varer  og tjenesteydelser  for  at 
undgå  dobbeltbeskatning,  er det  nødvendigt  for  at 
opnå  dette  mål  at tillade  fradrag  af den  merværdiafgift, 
der er blevet  pålagt  alle  de elementer,  fabrikationspri-
sen består  af.  Enhver  begrænsning  af fradragsretten 
hindrer  skattens  neutralitet  og skaber  konkurrencefor-
drejninger. 
Som  en logisk  konsekvens  heraf  bør  fradragsordnin-
gen,  for  så vidt  angår  merværdiafgiften,  tilnærmes  de 
bestemmelser,  der  gælder  for indtægter  ved  producent-
og handelsvirksomhed.  Sagt  på en anden  måde,  så bør 
det være  muligt  at fradrage  den  moms,  der  er blevet 
pålagt  alle  de varer  og tjenesteydelser,  der  er nødven-
dige  for  driften,  og som  er fradragsberettigede,  når det 
drejer  sig om indtægter  ved  producent-  og handelsvirk-
somhed  (firmabiler,  sociale  ydelser,  transport,  hotel 
osv.). 
Udvalget  mener,  at ordningen  angående  de forbudte 
fradrag  vil give  anledning  til problemer  på grund  af 
dens  komplicerede  karakter. 
Det beklager  endvidere  det upræcise  i udtrykkene  »luk-
susudgifter«  og »receptionsomkostninger«,  der  anven-
des i forslaget  til direktiv,  og de ønsker,  at merværdiaf-
giftsudvalget  definerer  dem  så vidt  muligt  mere  præ-
cist. 
Artikel  18 
Artikel  18 definerer  fremgangsmåderne  for udøvelse  af 
fradragsretten. 
Stk. 2 
Udvalget  godkender  princippet  om  øjeblikkeligt  fra-
drag,  som  fordømmer  forskydninger  i fradragene,  hvil-
ket eksisterer  i visse  lande,  som  f. eks.  Frankrig. Udvalget  beklager  derimod,  at fradragsretten  forældes 
senest  den  31.  december  året  efter  det år, hvor  fradra-
get skulle  have  været  foretaget,  og foreslår,  at denne 
frist forlænges. 
Det vil  være  nødvendigt,  at den  skattepligtiges  fra-
dragsret  i tilfælde  af kontrol  gælder  for  samme  pe-
riode  som  retten  til forhøjelse  fra skattemyndigheder-
nes side. 
Stk. 3 
For så vidt  angår  afgiftskreditten,  mener  Udvalget,  at 
tilbagebetalingsfristerne  bør  afkortes  betydeligt. 
Artikel  21 
Denne  artikel  definerer,  hvem  afgiftsskylden  påhviler. 
I stk.  1 a) bør  den  afgiftspligtiges  repræsentant  ikke 
ligestilles  med  den  afgiftspligtige  selv,  og Udvalget 
mener,  at formuleringerne  bør  ændres  ved  at erstatte 
»eller  repræsentanten«  med  »og  i påkommende  til-
falde  reprwsen  td n ten*. 
Artikel  22 
Afgiftsskyldens  konstatering  og dens  forfald  til beta-
ling. 
Udvalget  bemærker,  at der  forekommer  visse  oversæt-
telsesproblemer  i forbindelse  med  de forskellige  ud-
tryk,  der  er nævnt  i stk.  1 og stk.  2. Disse  udtryk  er 
klare  på 5 sprog,  men  giver  anledning  til forvirring  i 
den tyske  tekst.  I denne  tekst  bør  man  hele  tiden  an-
vende  ordet  »Festsetzung«. 
A rtikel  23 
Artikel  23 fastsætter  de afgiftspligtiges  forpligtelser  i 
henhold  til det  indenlandske  system. 
Stk. 3 c) fastsætter,  at »fakturaen  bør  udstedes  inden  30 
dage  efter  afgiftspligtens  indtræden«. 
Denne  forpligtelse  til at fakturere  inden  for  en vis 
frist,  som  ikke  eksisterer  i de lande,  hvor  afgiftspligten 
indtræder  og forfalder  samtidigt,  er netop  et resultat  af 
den kendsgerning,  at i forslaget  til 6. direktiv  er disse-
to elementer  adskilte. 
Udvalget  er enigt  i at mene  : 
-— at det  er normalt  at fastsætte  en maksimumsfrist 
for faktureringen, 
— men  at denne  frist  bør  udvides. 
12. 11.  74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 139/21 
Artikel  25 
I princippet  kan  Udvalget  acceptere  den  særlige  ord-
ning  for små  virksomheder,  som  beskrevet  i artikel  25, 
dog på betingelse  af, at medlemsstaterne  trods  alt beva-
rer muligheden  for  at vedtage  særlige  ordninger,  der 
er tilpasset  efter  de små  virksomheders  situation  i 
deres  eget  land. 
Idet Udvalget  kræver  en forhøjelse  af de af Kommis-
sionen  fastsatte  kriterier  for omsætningen,  indrømmer 
den dog,  at de nye  tal for omsætningen  kan  tilpasses 
efter  udviklingen  i leveomkostninger.  Målet  er at de 
små og mellemstore  virksomheder  gradvist  indlemmes 
i det normale  merværdiafgiftssystem. 
Artikel  26 
Artikel  26 foreslår  et originalt  system  for beskatning  af 
brugte  ting,  der godkendes  af Udvalget;  det undgår  en 
ophobning  af afgifter  på brugte  ting,  som  endnu  fore-
kommer  i adskillige  lande. 
Artikel  27  ' 
Udvalget  godkender  principielt  Kommissionens  for-
slag,  hvis  mål  er at bidrage  til hele  landbrugssektorens 
gradvise  omfattelse  af den  fælles  merværdiafgiftsord-
ning. 
Hvad  angår  landbruget,  er der grund  til at tage  hensyn 
til situationerne  i de forskellige  medlemsstater  og de 
særlige  vanskeligheder  i landbrugssektoren,  som  kun 
kan løses  over  en længere  periode.  Derfor  må valgmu-
ligheden  holdes  åben,  da den  eventuelle  overgang  fra 
enhedssatsordningen  til den  normale  afgiftsordning 
kun kan  foregå  meget  gradvist,  og da denne  eventuali-
tet er forbundet  med  udviklingen  af den  fælles  politik 
i de andre  sektorer  og navnlig  med  gennemførelsen  af 
den økonomiske  og monetære  union. 
Enhedssatsordningen  skal  være  neutral.  Den  må følge-
lig i gennemsnit  hverken  indebære  en fordel  eller  en 
ulempe  for  landbrugerne. 
Det anmoder  endvidere  om,  at Kommissionen  ændrer 
teksten  vedrørende  stk.  12, litra  a), 1. og 2. led,  for at 
undgå  risikoen  for  fordrejninger  til skade  for  land-
brugsproduktforarbejdende  industrivirksomheder,  som 
er underkastet  den  almindelige  skatteordning,  over  for 
landbrugere,  som  er underkastet  enhedssatsordningen, 
selv om  de udøver  forarbejdningsvirksomhed. 
• Artikel  28,  punkt  1 
I 2. afsnit  bør  sætningsleddet  »ad  sø- eller  luftvejen« 
slettes,  hvilket  medfører,  at dette  afsnit  får følgende 
formulering  : »Kommissionen  forelægger  i rette  tid forslag  for 
Rådet  om  den  afgiftsordning,  som  skal  finde  an-
vendelse  på international  persontransport  fra den 
1. januar  1977.« 
Artikel  29  til 31 
Merværdiafgiftsudvalget. 
Artikel  29 
Udvalget  har  fået  forsikret,  at Udvalgets  beslutninger 
først  tages,  efter  at repræsentanter  for det økonomiske 
og sociale  liv er blevet  hørt  efter  en procedure,  som 
senere  skal  fastlægges.  Kun  på denne  betingelse  kan 
Udvalget  godkende  merværdiafgiftsudvalgets  opret-
telse,  sammensætning  og beføjelser. 
KONKLUSION 
Udvalget  erkender  desuden  nødvendigheden  af at fast-
sætte  regler  for et fælles  grundlag,  hvilket  er en forud-
sætning  for en ny etape  henirrlod  harmoniseringen  af 
den fælles  merværdiafgiftsordning. 
Udvalget  erkender  nødvendigheden  af denne  foran-
staltning,  hvis  man  igennem  en fiskal  opkrævning  på 
et harmoniseret  grundlag  ønsker  at sikre  en neutral  og 
afbalanceret  fordeling  til fordel  for fællesskabsbudget-
tet. 
Både  i sin udtalelse  og i den  vedlagte  beretning  har 
Udvalget  konstateret,  at selv  om  der  var  blevet  gjort 
store  anstrengelser  for  at opnå  denne  neutralitet,  var 
bestemmelserne  endnu  ikke  fuldendte  og burde  derfor 
forbedres  i denne  retning. 
Udvalget  erkender,  at merværdiafgiftsudvalget  er et 
positivt  aktionsmiddel  i den  ønskede  retning. 
Udvalget  lægger  vægt  på nødvendigheden  af, at direkti-
vet vedtages  og gennemføres  i sin helhed  for at undgå, 
at der på nationalt  plan  i betragtning  af den  gældende 
lovgivning  opstår  væsentlige  fordrejninger  som  følge 
af gennemførelsen  af visse  bestemmelser,  og ikke  af 
alle dem,  der  er en logisk  konsekvens  deraf. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  31.  januar  1974. 
Alfons  LAPPAS 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale 
Ud va lg