Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om den europæiske informations- og kommunikationsteknologisektors konkurrenceevne« (98/C 73/01)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 21. april 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Umberto Burani til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. november 1997.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 350. plenarforsamling af 10. og 11. december 1997, mødet den 11. december 1997, enstemmigt følgende udtalelse.

1. Indledning (Punkt 1 i meddelelsen)

1.1. Den foreliggende meddelelse er Kommissionens indledende bidrag til den debat om situationen i Europas informations- og kommunikationsteknologisektor (IT/telesektoren) (), som er iværksat på forslag af den nederlandske regering og det uformelle industrirådsmøde, der blev afholdt i foråret 1997. Meddelelsen skal stimulere andre til at bidrage til debatten om et højaktuelt problem, der fordrer hurtige og effektive løsninger. ØSU mener, at dette emne bør behandles som en hastesag og med det formål at finde frem til konkrete løsninger. Dette er hensigten med nedenstående kommentarer og forslag.

1.2. Efter at have pointeret, at IT/telesektoren er et »afgørende led« i den europæiske økonomi, bemærker Kommissionen, at der er »foruroligende tegn« på EU's svaghed i forhold til andre lande. Faresignalerne består i, at markedet vokser for langsomt, at de europæiske producenters andel af verdensmarkedet er faldende, og at reaktionerne på den markedsmæssige og teknologiske udvikling er utilstrækkelige. Det er et velkendt fænomen, og de samme bemærkninger kunne anvendes om andre lignende sektorer.

1.3. Kommissionen påpeger, at det er nødvendigt, at Europa har en »konkurrencedygtig, dynamisk« IT/telesektor for at undgå urimelig afhængighed af »nøgleteknologier«, for at kunne være til stede på det ekspanderende verdensmarked og for at bidrage til jobskabelsen. Som sidste punkt opstilles en ambitiøs målsætning om at være i spidsen for innovation i fremtiden.

1.4. ØSU bemærker, at man kun kan være enig i disse målsætninger. Hvad angår målsætningen om at opnå en førende position, mener ØSU, at denne målsætning vil kunne nås gennem en mellemfristet strategi, men at den nuværende situation kræver omgående handling (som passer ind i den beskrevne strategi), hvilket er logisk og også påpeges af Kommissionen selv.

1.5. Meddelelsen påpeger, at det er nødvendigt, at sektoren, medlemsstaterne og Kommissionen straks skrider til handling for at gennemføre en effektiv handlingsplan. Om det bliver en succes, vil utvivlsomt være betinget ikke alene af sektorens indsats, men også af, at der findes en passende juridisk ramme. Meddelelsen omtaler kun den lovgivende myndigheds rolle ganske kort (); ØSU så gerne, at der blev lagt større vægt på, at de offentlige myndigheder er hovedansvarlige for at skabe betingelserne for at øge konkurrenceevnen samt for at forbedre sektorens muligheder for at udnytte nye opfindelser og skabe nye job.

2. IT/telesektoren: Globale strukturer og europæisk konkurrenceevne

2.1. Markedsstruktur (Punkt 2.1 i meddelelsen)

2.1.1. Med henblik på en systematisk gennemgang opdeler Kommissionen markedet i tre segmenter: Infrastruktur-, virksomheds- og forbrugermarkedet. Disse tre segmenter har hver deres kendetegn og fungerer forskelligt, hvilket gør, at de kræver forskellige lovgivningsmæssige og politiske tiltag og indgreb. ØSU mener imidlertid, at de har en ting til fælles: EU befinder sig kun i en førerposition i ganske få sektorer. Et første skridt for at forstå problemerne vil være at undersøge årsagerne til denne situation.

2.1.2. Infrastrukturmarkedet omfatter store systemer, som har en forholdsvis lang produktlivscyklus, men som står over for downsizing og liberalisering. Kommissionen bemærker, at selv om de traditionelle europæisk kontrollerede leverandører på den ene side befinder sig i en stærk konkurrencesituation på visse områder såsom telekommunikation, står de på den anden side over for en tiltagende liberalisering.

2.1.3. Virksomhedsmarkedet tiltrækker adskillige nye producenter, der fra en nicheposition ofte har udviklet temmelig store markeder. Der er ofte tale om højteknologiske virksomheder, der er særdeles afhængige af risikovillig kapital. Kommissionen minder om, at den amerikanske industri indtager en førerstilling på dette område.

2.1.4. Forbrugermarkedet kræver konstant innovation og pålidelige produkter og er i stigende grad den »teknologiske drivkraft« bag IT/telesektoren. Det største problem er den konstante prisudhuling, der nødvendiggør virksomhedskoncentrationer. Karakteristisk for dette marked er, at det domineres af relativt få kendte producenter, der bygger på verdensomspændende produktionsstrukturer. De japanske og koreanske producenter er de stærkeste på markedet, omend de europæisk kontrollerede virksomheder klarer sig ganske godt i konkurrencen. Deres position er imidlertid truet af amerikanske producenter, der vinder frem, især inden for mikrocomputere.

2.1.5. Alt dette har på nævnte markeder resulteret i en stadigt stigende globalisering, der nu har nået et punkt, hvor det ikke længere har nogen mening at tale om »europæiske virksomheder« i snæver forstand. Alle steder i verden oplever man nu en globalisering af vare- og kapitalmarkederne, og denne tendens vil med tiden blive endnu mere udtalt. Man bør imidlertid tænke grundigt over konsekvenserne og navnlig ikke glemme, at en stor del af IT/telesektoren består af følsomme områder som fx forskning og udvikling inden for militære applikationer. På disse områder bør der lægges en dæmper på globaliseringstendensen, da det er nødvendigt at fastholde den internationale politiske magtbalance.

2.1.6. Kommissionen tegner et konkret og virkelighedstro billede af situationen. ØSU vil for sin part gerne tilføje, at EU kun vanskeligt kan blive konkurrencedygtig, hvis det ikke er i stand til at indføre politikker og strukturer, der er tilpasset globaliseringen af markederne. Deraf følger, at løsninger og metoder af rent europæisk tilsnit uvægerlig risikerer at fastlåse EU i en svag position.

2.1.7. Beskæftigelsessituationen er på den ene side kendetegnet ved et tab af arbejdspladser som følge af en kraftigt øget produktivitet og i visse tilfælde af virksomhedsudflytninger til tredjelande, og på den anden side ved en generel stigning i beskæftigelsen inden for software og tjenesteydelser. Kommissionen vurderer alligevel, at nettoresultatet er en »balanceret situation med moderat vækst på lang sigt«.

2.1.8. ØSU vil gerne mane til forsigtighed i denne vurdering. I mangel af præcise oplysninger vedrørende antallet af virksomhedsudflytninger er det vanskeligt at afgøre, om nettoresultatet af de modsatrettede beskæftigelsestendenser er positivt eller negativt. Der er behov for en mere tilbundsgående analyse for at kunne fastslå, om visse af de nye eller ekspanderende virksomheder (som fx på telekommunikationsområdet) giver et positivt resultat, der opvejes af andre virksomheders negative resultater. Under alle omstændigheder er det vanskeligt at vurdere, hvor mange afledte arbejdspladser (transport, hotelbranchen, handel, service) der er gået tabt som indirekte følge af virksomhedsudflytningerne. Hvis man tager højde for sidstnævnte faktorer, er det tydeligt, at det vigtigste spørgsmål - og der tænkes ikke kun på beskæftigelsessituationen - er, hvordan man skal afbøde tendensen til at etablere produktionsenheder uden for EU. En løsning kunne være at anvende en »social klausul«.

2.1.9. Denne tendens støttes i øvrigt også af EU's udenrigspolitik, især i forbindelse med de central- og østeuropæiske lande. Det må erkendes, at der er et politisk, økonomisk og socialt begrundet behov for at støtte udviklingen i disse lande - blandt andet med henblik på at optage visse af disse lande i EU. Under de nuværende omstændigheder er det imidlertid vanskeligt at forene kravet om jobskabelse i EU med behovet for en stadig strøm af investeringer i tredjelande.

3. Den europæiske IT/telesektors konkurrenceevne (Punkt 2.2 i meddelelsen)

3.1. Kommissionens meddelelse refererer en række oplysninger, der giver et godt indtryk af IT/telesektorens bemærkelsesværdige udvikling. Denne sektor har i dag overhalet den kemiske industri og bilindustrien, hvad angår omsætning, produktion og værditilvækst. Vækstraten (7 % årligt, hvor den forventes at stabilisere sig) er særdeles bemærkelsesværdig, men man bør være forsigtig med at være for optimistisk, for den er lavere end vækstraten i USA og i de asiatiske vækstøkonomier. Dertil kommer, at EU's handelsbalance for denne sektor som helhed forværres.

3.2. Billedet af de forskellige dele af IT/telesektoren viser, at EU er bagud på softwareområdet og meget dårligt placeret inden for elektronikmontage, men relativt konkurrencedygtig inden for halvledere takket være internationale strategiske alliancer. Kun på teleudstyrsområdet indtager EU en førerposition, hvilket illustreres ved GSM-succesen. Kort sagt er billedet ikke udelukkende negativt, og Kommissionens forsøg på at finde frem til årsagerne til problemerne og måder at løse dem på fortjener fuld opbakning.

4. De vigtigste udfordringer for den europæiske IT/telesektor (Punkt 3 i meddelelsen) ()

4.1. Hurtigere udbredelse af ny informations- og kommunikationsteknologi

4.1.1. Meddelelsen peger på en række problemer på markedet:

- erhvervskunderne er ikke særlig fremsynede; mange virksomheder opfatter stadig investering i informations- og kommunikationsteknologi som et omkostningselement og undervurderer disse teknologiers bidrag til forbedring af konkurrenceevnen;

- de private brugere og de offentlige administrationer er sene til at tage informations- og kommunikationsteknologien i brug (som eksempel nævnes det forholdsvis lave antal internet-brugere);

- men den vigtigste enkelte hindring er det uensartede tempo i liberaliseringen af telesektoren i medlemsstaterne.

Efter Kommissionens opfattelse bør følgende midler derfor tages i brug:

- en større marketings- og oplysningsindsats fra leverandørernes side;

- en øget anvendelse af informations- og kommunikationsteknologi i den offentlige forvaltning og i små og mellemstore virksomheder;

- en hurtigere harmonisering af standarder og forskrifter.

4.1.2. ØSU er enig i Kommissionens vurdering og går i det store hele ind for de foreslåede løsninger, men vil gerne advare mod alt for oplagte løsninger, som kan vise sig at være et tveægget sværd. Hvis virksomhederne ikke i forvejen er konkurrencedygtige, kan investeringer i marketings- og oplysningskampagner komme til at gavne leverandører fra tredjelande. På samme måde ville en harmonisering af standarder og forskrifter skabe et større marked for dem, der er bedst rustet til at udnytte det. Disse overvejelser har intet med protektionisme at gøre. Formålet er ganske enkelt nøje at overveje, hvilke tiltag vil gavne EU's industri, og hvilke vil være til fordel for de stærkere tredjelande. Kort sagt består den første opgave i at skabe betingelserne for at gøre EU's IT/televirksomheder mere konkurrencedygtige på de »svageste« områder og at fastholde deres markedsstilling på de »stærkeste« områder.

4.2. Omstruktureringer i industrien

4.2.1. Kommissionens analyse af ovenstående punkt viser, at den europæiske IT/telesektor har været sen til at foretage omstruktureringer: Generelt set har den ikke holdt trit med tendensen til udlicitering og etablering af net af konkurrencedygtige komponentleverandører i modsætning til de amerikanske og japanske producenter, der har etableret forsyningsnet i Asien. Løsningen for EU ville være at vende blikket mod de central- og østeuropæiske lande og etablere et integreret industrisamarbejde på europæisk niveau.

4.2.2. Det virker som en attraktiv løsning, og der er allerede tegn på, at den er ved at blive ført ud i praksis. ØSU støtter foranstaltninger, der sigter mod et tættere samarbejde mellem EU og de central- og østeuropæiske lande inden for informations- og kommunikationsteknologi. Kommissionen kan i dette øjemed fx iværksætte initiativer på områder som uddannelse af leverandører, etablering af netværk og kvalitetsstyring.

4.2.3. Meddelelsen behandler ikke et af de problemer, der har sit udspring i den industrielle omstrukturering: virksomhedskoncentrationer, fusioner og aftaler mellem EU-virksomheder indbyrdes eller mellem EU-virksomheder og virksomheder fra tredjelande. På den ene side har man anerkendt (), at EU har brug for industrikoncerner, der er store nok til at kunne konkurrere med kolosserne fra USA, Japan og de asiatiskevækstøkonomier. På den anden side er der et begrundet ønske om at sikre konkurrencereglerne på det indre marked i overensstemmelse med traktatens artikel 85 og 86. ØSU opfordrer Kommissionen til at uddybe dette aspekt, og især brugen af betegnelsen »relevant marked« om IT/telesektoren. I beslutninger på dette område bør der tilstræbes en ligevægt mellem to modstridende krav, der til tider er i konflikt med hinanden. Især i denne sektor bør man anvende reglen om en objektiv »sag til sag-behandling«.

4.3. Fremme af hurtigtvoksende virksomheder

4.3.1. Kommissionen bemærker, at det ikke er lykkedes EU at fremme en dynamisk vækst inden for nye virksomheder og især SMV, samt at der er behov for at forbedre den løbende videreuddannelse og arbejdsstyrkens mobilitet.

4.3.2. ØSU undrer sig over, hvad der er årsag til disse problemer, som Kommissionen vender tilbage til senere (se punkt 4.7). Spørgsmålet om SMV-sektorens vækst er af overordnet karakter, men det vil være på sin plads med nogle kommentarer, som - selv om de passer på alle slags virksomheder - har særlig relevans for IT/telesektoren:

- EU lider under mangel på venturekapital og under relativt ineffektive sekundære kapitalmarkeder;

- det gennemsnitlige skattetryk og lønomkostningerne er pga. den europæiske samfundsmodel højere i EU end i andre lande. Eventuelle skattelettelser og nedsættelse af socialbidrag skal kombineres med uddannelse af de ansatte eller uddannelsessamarbejde mellem virksomhederne og uddannelsesinstitutionerne. Hvad angår IKT-investeringernes fordeling mellem de forskellige EU-lande, vil den kommende adfærdskodeks på skatteområdet få stor betydning, idet investeringerne dermed kan baseres på reelle forskelle og ikke på beskatningsforskelle.

4.4. Sætte EU i stand til at opnå en førerposition på softwareområdet

4.4.1. Kommissionen fremsætter en tese, som ville underminere mange af de fremsatte løsningsforslag, hvis den holdt stik: »Ligegyldigt hvor meget man omstrukturerer, ændrer det ikke på den kendsgerning, at Europa er en region med høje produktionsomkostninger«. ØSU bemærker i den forbindelse, at hvis man accepterer denne tese, svarer det til, at man accepterer, at EU permanent henvises til en underlegen position på IT/teleproduktionsområdet. Udtalelsen skal sikkert ses i lyset af den store betydning, Kommissionen tillægger softwareområdet, hvor Europa kunne være spydspids på kvalitetsfronten.

4.4.2. Kommissionen mener med god grund, at EU bør være særlig opmærksom på softwareområdet pga. dets betydning for konkurrenceevne, værditilvækst og beskæftigelse. Som potentielle markeder nævnes finansielle serviceydelser, tjenesteydelser generelt, flyapplikationer og utallige industrielle applikationer. ØSU vil for sit vedkommende gerne tilføje det marked, der skabes af overgangen til den fælles mønt, som vil kræve tilpasning af utallige finansstyrings-, bogholderi- og administrationsprogrammer og give en lejlighed til at foretage en gennemgribende revision af forretningsgangen i erhvervslivet og den offentlige administration. En anden udfordring ligger ifølge Kommissionen i den sproglige mangfoldighed, som EU's industri kan udnytte til sin egen fordel ved at levere forskellige sprogversioner. ØSU er ikke helt enig med Kommissionen på dette punkt (se endvidere punkt 4.6.3).

4.4.3. ØSU er enig i Kommissionens analyse af et marked, der er opsplittet i adskillige nationale sprog, men minder samtidig om, at der også er andre temmelig store ulemper (se punkt 4.6.3). Man kan heller ikke se bort fra, at et for stort antal sprogversioner af et produkt kan betyde højere priser for brugerne i de mindre lande, hvilket igen kan skade deres konkurrenceevne. I øvrigt har markedet allerede taget højde for dette aspekt: versioner på de mindst udbredte sprog er sjældne og under alle omstændigheder dyre.

4.5. Optimering af teknologiudvikling og -formidling

4.5.1. Kommissionen starter med at konstatere, at F& U-omkostningerne stiger som følge af produkternes kortere livscyklus, og opfordrer producenterne til at accelerere deres formidling af teknologierne, hvilket i øvrigt allerede er nævnt under punkt 4.1. ØSU bemærker, at selv om det er vigtigt at reagere hurtigt på kundernes krav, er innovation endnu vigtigere. Erfaringerne viser, at succes ikke så meget handler om at følge tendenserne på markedet som at skabe nye produkter, der foregriber kundernes behov og skaber nye markeder.

4.5.2. ØSU ser utilstrækkelig investering i forsknings- og udviklingsaktiviteter som en af hovedårsagerne til den europæiske IT/telesektors manglende konkurrenceevne. F& U-investeringerne udgør en meget lavere andel af BNP end i USA og Japan. En vedvarende succes på verdensmarkedet afhænger ikke i så høj grad af, at man udbyder produkter til konkurrencedygtige priser, da udviklingen løber stærkt, og der er en tendens til prisudhuling, som af evnen til at tilbyde originale, innovative produkter, der er nye og dermed unikke.

4.5.3. ØSU mener, at der bør gives højeste prioritet til en europæisk F& U-plan, som skal gennemføres i samarbejde mellem erhvervslivet og de offentlige myndigheder. Om en sådan plan vil blive en succes, afhænger ikke alene af investeringerne deri, men også af de disponible menneskelige ressourcer. Det skal bemærkes, at sidstnævnte problem ikke så meget er et spørgsmål om øget beskæftigelse som et spørgsmål om at kunne tiltrække et meget højtkvalificeret personale. Manglen på kvalificeret arbejdskraft giver IT/telesektoren vanskeligere udviklingsbetingelser og et højere omkostningsniveau end i resten af verden, eftersom virksomhederne er henvist til at overbyde hinanden for at tiltrække de få kvalificerede emner. IT/telesektorens stærke afhængighed af et teknisk veluddannet personale, der ydermere løbende skal forny og udvikle sine færdigheder, gør denne knaphedssituation endnu vanskeligere. Dette er formentlig den alvorligste trussel mod sektoren. Der kan ikke rettes op på situationen med en passiv sænkning af det generelle omkostningsniveau. Der er derimod behov for en målrettet indsats for at øge antallet af kvalificerede personer.

4.5.4. F& U-investeringer i forsvarsindustrien fortjener særlig opmærksomhed, idet de fx på elektronikområdet kan bidrage til, at der opbygges en knowhow, som man kan drage nytte af i forskningen vedrørende de civile applikationer. Dette aspekt ligger uden for nærværende udtalelses område, men er blevet behandlet i ØSU's udtalelse om »Forsvarsindustrien«, CES 326/97, ordfører: Mario Sepi ().

4.6. Udnyttelse af jobskabelsespotentialet

4.6.1. Kommissionen peger på tre grundlæggende typer virkninger, som informationsog kommunikationsteknologi kan have på beskæftigelsen:

- direkte virkninger i selve IT/telesektoren og dermed forbundne sektorer;

- indirekte virkninger på andre grene af økonomien;

- andre virkninger, der skyldes den stigende værdi af tjenesteydelserne og de deraf følgende ændringer i den internationale arbejdsdeling.

Resultaterne af de hidtidige konsekvensberegninger virker ikke overbevisende, men det må retfærdigvis også siges, at der er tale om ekstremt vanskelige beregninger. Scenarierne spænder lige fra et pessimistisk skøn med et nettotab på tre millioner arbejdspladser til et optimistisk skøn med en nettogevinst på seks millioner arbejdspladser. Der er her behov for nogle mere tilbundsgående analyser, som skal udarbejdes på baggrund af en forudgående diskussion af, hvilke grundlæggende betingelser der skal opfyldes, for at de forskellige scenarier realiseres.

4.6.2. Kommissionen fortsætter sin analyse med at citere et eksempel fra USA, hvor omstruktureringen af IT/telesektoren har været i gang længe og har ført til, at der er blevet skabt mange nye arbejdspladser. Kommissionen gentager sin opfordring til at skabe betingelserne for hurtig virksomhedsvækst (se punkt 4.3.1 og ØSU's bemærkninger i punkt 4.3.2).

4.6.3. I forbindelse med beskæftigelsesspørgsmålet, især i IT/telesektoren, ønsker ØSU at tage fat på et særligt EU-problem; den sproglige mangfoldighed. Medens arbejdsstyrkens mobilitet i USA er høj pga. forskellige forhold, herunder det faktum at der overalt tales det samme sprog, udgør de elleve forskellige sprog i EU en hindring i sig selv. Det er korrekt, at den sproglige mangfoldighed repræsenterer Europas kulturrigdom, og at fremstillingen af forskellige versioner, der er tilpasset de enkelte lande, kan skabe flere job i IT/telesektoren. Omvendt kan man heller ikke komme uden om, at den sproglige mangfoldighed generelt virker som en hæmsko for arbejdstagernes mobilitet i EU, og især i højteknologiske virksomheder ses manglende kendskab til det mest anvendte arbejdssprog i sektoren som en yderligere ulempe.

4.6.4. Ledige stillinger i et EU-land kan derfor kun besættes med lokal arbejdskraft eller af andre personer, der både taler det pågældende sprog og ofte også det mest anvendte arbejdssprog på det pågældende fagområde, og dette begrænser mulighederne for såvel arbejdstagere som arbejdsgivere. Til støtte for dette udsagn fremdrager ØSU eksemplet Luxembourg, hvor den eksisterende flersprogethed gør det lettere at anvende arbejdskraft fra nabolandene. Dette eksempel kan imidlertid kun gælde for ganske få andre lande, da det generelt forholder sig sådan, at sprogbarrieren er et problem for størstedelen af medlemslandene, og især de mindste.

4.6.5. ØSU er klar over, at det er vanskeligt at overkomme denne hindring og vil undlade at gentage den næsten for banale opfordring til at lade sprogundervisning indgå i undervisningsplanerne. Der bør imidlertid tages højde for den sproglige faktor, når der foretages komparative analyser af konkurrenceevnen.

5. Prioriterede indsatsområder (Punkt 4 i meddelelsen)

5.1. Allerede iværksatte initiativer, der kræver en fremskyndet gennemførelse (Punkt 4.1 i meddelelsen)

5.1.1. Under denne overskrift opremser Kommissionen de prioriterede aktioner, der allerede er iværksat, eller som snart skal løbe af stabelen i henhold til retningslinjerne i den overordnede handlingsplan for informationssamfundet fra november 1996 (). ØSU har allerede afgivet udtalelse om nogle af disse aktioner og er ved at udarbejde kommentarer til andre. ØSU vil derfor her nøjes med at gentage de opstillede punkter og kommentere dem kort. Der opstilles ni prioriteringsområder, der tilsammen udgør et komplekst handlingsprogram, hvis succes afhænger af, at det udarbejdes og afvikles på en realistisk og fleksibel måde.

5.1.2. Gennemførelse af liberaliseringen af telekommunikationsmarkedet er et mål, der skal nås inden udgangen af indeværende år. ØSU opfordrer Kommissionen til at gribe ind med beslutsomhed for at modvirke eventuelle afvigelser eller modstand og for at sikre, at fristen overholdes af alle medlemsstaterne.

5.1.3. Elektronisk handel er ifølge Kommissionens udsagn »det første praktiske udslag af informationssamfundet, det første massive anvendelsesområde«. ØSU har udarbejdet en udtalelse om en nyligt offentliggjort meddelelse om emnet ().

5.1.4. En anden handlingsplan består af styrkelse og kontrol af anvendelsen af internationalt aftalte principper og regler vedrørende konkurrence, intellektuel ejendomsret, privatlivets fred, personlige rettigheder, informationssikkerhed, interoperabilitet og standarder. ØSU er enig i disse målsætninger, men har det indtryk, at der fokuseres på en indsats, der først og fremmest sigter mod at sikre, at de europæiske markedsdeltagere overholder reglerne. Man bør imidlertid være særligt opmærksom på at overvåge, hvordan markedsdeltagere fra tredjelande opfører sig, da det ikke altid kan tages for givet, at de overholder europæiske og internationale regler.

5.1.5. Der tales endvidere om bevidstgørelsestiltag og aktioner til fremme af brugen af informations- og kommunikationsteknologi. I mangel af mere detaljerede oplysninger kan dette ikke kommenteres.

5.1.6. Kommissionen har allerede fremsat forslag om en EU-foranstaltning inden for satellitbaserede personkommunikationstjenester i Den Europæiske Union, og ØSU har afgivet udtalelse herom ().

5.1.7. Handlingsplaner for anvendelse af IT/telekommunikationsteknologi i transportsektoren er under udarbejdelse, herunder inden for transeuropæiske net (TEN), lufttrafikstyring og adskillige forbrugerapplikationer. ØSU afventer offentliggørelsen af dokumenter om disse emner.

5.1.8. Ifølge rammeprogrammet for F& U, der skal gælde fra 1998, skal støtten til teknologisk udvikling integreres i ét program, der opdeles i fire områder: Tjenester for borgerne, elektronisk handel, multimediernes indhold og nøgleteknologier. Heller ikke i dette tilfælde er det muligt at fremsætte andet end generelle kommentarer jf. punkt 4.5.2, da ØSU ikke har kendskab til indholdet.

5.1.9. Almen og faglig uddannelse samt efter- og videreuddannelse er af afgørende betydning for at give arbejdsstyrken de nødvendige færdigheder og tilstrækkelig fleksibilitet til at kunne anvende de nye teknologier. Kommissionen har på dette område iværksat adskillige initiativer, som ØSU kun kan bifalde. ØSU tilføjer dog, at man i uddannelsesprogrammerne ikke må glemme en grundlæggende undervisning i de på informatikområdet mest udbredte sprog, jf. nedenstående bemærkninger i punkt 5.1.10.

5.1.10. Det sproglige aspekt spiller en afgørende rolle på softwareområdet i Europa og er blevet behandlet i et særskilt program (). ØSU har allerede afgivet udtalelse herom, men tilføjer, at man under hensyntagen til den sproglige mangfoldighed også bør vurdere initiativerne ud fra en cost/benefit-synsvinkel, for at undgå at lande med »små sprog« kommer til at lide under tilpasningen af programmer, idet prisen skal fordeles på et lavt antal brugere.

6. Nye potentielle indsatsområder, der bør overvejes (Punkt 4.2 i meddelelsen) ()

6.1. Forbedring af de globale konkurrencevilkår

6.1.1. Kommissionen minder i sit dokument om to vigtige skridt i retningen af liberalisering på verdensplan: Indgåelsen af en aftale om informationsteknologi [ITA ()] på WTO-konferencen i Singapore i december 1996 og indgåelsen af WTO-aftalen om telekommunikation i februar 1997. Kommissionen gentager, hvilke perspektiver der tegner sig for afskaffelsen af afgifter på alle IT-produkter inden år 2000, og foreslår, at der tages skridt til at få andre lande til at deltage i informationsteknologiaftalen, og endelig udtaler den, at alle disse processer vil bidrage til at nedbringe produktionsomkostningerne for europæiske IT-produkter og samtidig forbedre de europæiske producenters eksportmuligheder.

6.1.2. ØSU kan helt og holdent gå ind for Kommissionens handlingsplan og principperne bag den. ØSU ønsker imidlertid at indskyde et par bemærkninger for at mane til forsigtighed og opfordre til at foretage en forudgående konsekvensberegning af hvert enkelt initiativ. Hvis man på den ene side er overbevist om, at liberalisering af handlen er den rigtige vej fremad, hvilket medfører skærpet konkurrence og lavere priser, kan man på den anden side ikke se bort fra, at den, der går af med sejren i kampen om verdensmarkedet, bliver den, der befinder sig i den bedste konkurrenceposition. Liberaliseringen betyder helt klart en forbedring af europæiske produkters afsætningsmuligheder i udlandet, men bagsiden af medaljen er, at det samme er tilfældet for udenlandske producenters afsætningsmuligheder i EU, der allerede stort set er et åbent marked. Det vil være nødvendigt at opstille en prognose for de mellemsigtede resultater af liberaliseringen af markederne ud fra et europæisk synspunkt, hvor man sætter tal på den forventede cost/benefit, stigning i produktion og im- og eksport samt udvikling i beskæftigelsessituationen.

6.1.3. Markedsliberaliseringen bør i sidste ende respektere målsætningen om ikke at skade europæisk industris konkurrenceevne. Kommissionen bør i den forbindelse revurdere visse aspekter af tidligere og fremtidige beslutninger og handlinger. Først og fremmest bør reglerne for offentlige indkøbsaftaler revideres, og de privatiserede televirksomheder, der arbejder i lande med fri konkurrence, bør undtages herfra. I forbindelse med OMC-aftalen om de grundlæggende teletjenester bør der lægges pres på USA for at få trukket kravet om ECO-testen (Effektive Competitive Opportunity Test) tilbage, da denne er i strid med forpligtelserne i aftalen.

6.2. Teknologifremmende foranstaltninger og bevidstgørelsestiltag

6.2.1. Kommissionsdokumentet opremser ovennævnte initiativer blandt de »nye«, men det skal bemærkes, at de ligeledes figurerer blandt de igangværende (se punkt 5.1.5). Der tales først og fremmest om de offentlige administrationers rolle i forbindelse med fremme af indførelse af informations- og kommunikationsteknologi i eget regi, i skolerne, i befolkningen og i virksomhederne. Kommissionen peger på, at de sydlige og visse perifere medlemsstater sakker agterud, og siger, at indførelse af informations- og kommunikationsteknologi vil være »et effektivt redskab til at fremme samhørighed og nedbryde barrierer«. Det kan man ikke være uenig i, men man bør i den sammenhæng huske på, at også den sproglige mangfoldighed, som man går ind for at bevare, udgør en vigtig barriere.

6.2.2. ØSU vil også gerne minde om, at der - ud over en satsning på markedet i den offentlige sektor - er behov for at fremme en væsentlig større investering i IT/teleudstyr pr. bruger (virksomheder og privatpersoner) ved hjælp af passende politikker på uddannelses- og sundhedsområdet. Man bør nøje overveje konsekvenserne af hårde skattepolitiske foranstaltninger, som fx den foreslåede »bit-skat«, da bare udsigten til en sådan skat ville få negative konsekvenser ikke alene for markedet, men også for sektorens investeringsplaner.

6.3. Etablering af ny markeder gennem rettidig standardisering

6.3.1. Kommissionen understreger, at det er vigtigt, at der vedtages globale standarder som led i en strategi til åbning af nye markeder. I den forbindelse opfordrer den til internationalt samarbejde mellem producenter, uden dog at glemme, at der findes særlige regionale træk, der lader sig retfærdiggøre ud fra behovet for at erobre nye markeder eller at holde fast i de traditionelle. Kommissionen indtager en fleksibel holdning til dette punkt: På den ene side støtter den »etableringen af strukturer, der gør det muligt for europæiske virksomheder at deltage i den internationale standardiseringsproces«, og på den anden side gør den opmærksom på, at »sådanne strukturer bør levne plads til, at der vedtages internationalt anerkendte standarder, der tager hensyn til særlige europæiske karakteristika«.

6.3.2. ØSU påpeger, at man i forbindelse med tekniske standarder bør skelne mellem forskellige typer, og at Kommissionen anvender betegnelsen i en for bred forstand, der ikke klart afspejler behovet for, at erhvervslivet skal være parat til at reagere hurtigt nok på de markedsdikterede standarder, der kan være forskellige fra de officielle standarder. ØSU henleder i den forbindelse Kommissionens opmærksomhed på sine bemærkninger herom i en tidligere udtalelse ().

6.3.3. ØSU mener, at den fine balance mellem globale og europæiske standarder bør sikres fra sag til sag. De overordnede principper er ikke tilstrækkelige til at løse eventuelle konflikter med konkurrencereglerne i traktatens artikel 86. Sådanne konflikter bør løses af de kompetente myndigheder med den fornødne fleksibilitet og med en klar forståelse af, hvilke interesser der står på spil, og under hensyntagen til bemærkningerne i punkt 4.2.3.

6.3.4. For at sikre »sammenhæng og optimal udnyttelse af de europæiske standardiseringsressourcer« foreslås det, at der hurtigst muligt etableres etstedsbehandling i de europæiske standardiseringsorganisationers fælles regi. Nævnte målsætninger har for generel karakter til, at ØSU kan udtale sig om ordningen, og i øvrigt mangler der oplysninger om behandlingsstedets beskaffenhed, opgaver og rolle. ØSU forbeholder sig derfor ret til at fremsætte sine kommentarer, så snart der foreligger yderligere oplysninger.

6.4. Udnyttelse af potentialet i en udvidelse af EU

6.4.1. Med en udvidelse af EU vil EU's IT/telesektor få adgang til et større og stadigt voksende marked, hvorved der banes vej for væsentlige stordriftsfordele på produktionssiden. De europæiske virksomheder vil dermed få chancen for at omlægge produktionsstrukturerne, sådan som de amerikanske og japanske virksomheder har gjort det i samarbejde med de asiatiske lande. Kommissionen påpeger, at denne proces i øvrigt allerede er i gang, og at flere europæiske producenter flytter deres aktiviteter tilbage fra Fjernøsten for at etablere sig i de central- og østeuropæiske lande.

6.4.2. I øvrigt er lighederne mellem de central- og østeuropæiske lande og visse asiatiske lande færre, end det umiddelbart ser ud til. De central- og østeuropæiske landes fortrinsstilling i form af lavere produktionsomkostninger vil med tiden blive mindre udtalt, når først de er blevet medlemmer af EU. Hvis man afviser princippet om, at landene specialiserer sig i hvert deres område af produktionsstrukturerne (se punkt 4.2.2), er det også klart, at disse landes rolle hverken kan eller bør begrænses til underleverandørvirksomhed. Det er Kommissionens politik at støtte »en aktiv erhvervsrepræsentation i de central- og østeuropæiske lande«, men det formuleres på en måde, der nærmest får det til at lyde som et imperialistisk fremstød. Det kan umuligt være tilsigtet, og ØSU opfordrer Kommissionen til at omformulere denne del af meddelelsen for at undgå at give et forkert indtryk.

6.5. Fremme af industrisamarbejde

6.5.1. Kommissionen nævner de industrisamarbejdsinitiativer, der er iværksat eller på vej, med det tidligere Sovjetunionen, Middelhavsområdet, Sydamerika og Asien, og går ind for, at der gøres en øget indsats for at oplyse virksomhederne, og især SMV, om de muligheder, de har på dette felt.

6.5.2. ØSU noterer sig disse udsagn, men pointerer, at man ikke kan se bort fra, at opfordringen til »samarbejde« i praksis er ensbetydende med at fremme en hel eller delvis udflytning af virksomhedernes produktion, med de velkendte konsekvenser for beskæftigelsen (se punkt 2.1.9). På lang sigt vil en sådan politik give positive resultater i form af bedre gennemslagskraft på markedet, større udbredelse af europæiske interesser i resten af verden og endelig i flere arbejdspladser. Men der er ikke tvivl om, at på kort sigt vil virksomhedsudflytninger føre til færre jobmuligheder for EU-borgerne. Denne konsekvens bør imødegås med en politik, der kan modvirke omfattende sociale problemer, men bør samtidig accepteres som den pris, der må betales af hensyn til de kommende generationer.

6.6. Fremme af etableringen af SMV

6.6.1. Kommissionen anerkender, at de små og mellemstore virksomheder spiller en førende rolle i jobskabelsen og i udviklingen af innovative produkter, og opremser grundene til, at EU er bagud i forhold til USA med hensyn til at skabe betingelserne for etablering af nye SMV'er: Mangel på risikovillig kapital og utilstrækkeligt samarbejde med finansielle institutioner. Kommissionen tilføjer et vigtigt element, den alt for tunge administrative byrde i EU, som menes at være en af de største hindringer. Det foreslås, at man gennemfører en benchmarking, hvor man sammenligner de europæiske SMV'ers vilkår med de tilsvarende vilkår i USA, især i Silicon Valley. ØSU støtter dette forslag, men føler sig nødsaget til at minde om, at man, hvis man vil sikre sig en effektiv og klar sammenligning, ikke bør glemme de samfunds- og skattemæssige aspekter.

6.7. Fokus på beskæftigelsen: Kvalifikationer og almen og faglig uddannelse

6.7.1. Kommissionen foreslår, at der skabes en ordning for »kvalifikationsstandarder«, der kan danne udgangspunkt for en fortsat tilpasning af de faglige kvalifikationer til den teknologiske og videnskabelige udvikling. Ved at fastlægge kvalifikationsprofiler for de centrale erhvervsaktiviteter i sektoren vil det være muligt at udarbejde nogle standarder, ud fra hvilke man bl.a. kan tilrettelægge uddannelsesprogrammer. Disse standarder vil således tjene som referencegrundlag for en forbedring af undervisningsplanerne.

6.7.2. Dette forslag bør nøje overvejes. Det er imidlertid indlysende, at ingen »profil«, der bygger på officielle »kvalifikationsstandarder«, vil kunne opdateres hyppigt og hurtigt nok til at kunne følge med den videnskabelige og teknologiske udvikling. Der er derfor behov for et direkte samarbejde mellem erhvervslivet og uddannelsesinstitutioner på alle niveauer. Det bør pålægges medlemsstaterne at skabe det nødvendige grundlag for et sådant samarbejde ud fra lokale behov og under hensyntagen til hhv. kravet om, at antallet af uddannede forskere og teknikere på IT/teleområdet øges, og behovet for at opbygge en mobil arbejdsstyrke inden for EU.

6.7.3. I forlængelse af ovenstående mener ØSU desuden, at der utvivlsomt vil kunne drages fordel af EF-initiativer til støtte for en industriel omstillingsproces og for en omskoling af personalet i IT/telesektoren, så der kan ske et skifte fra hardwareområdet til software- og tjenesteydelsesområdet. De to sidstnævnte områder er i kraftig ekspansion, og den tendens forventes at blive mere markant i fremtiden. Det er jobskabelsen på disse to områder, der vil kunne danne modvægt til faldet i beskæftigelsen på hardwareområdet, og måske endda skabe et positivt nettoresultat på beskæftigelsessiden.

6.7.4. Endelig skal det bemærkes, at jobskabelsespotentialet i IT/telesektoren hænger uløseligt sammen med udviklingen i EU af globale netværk og af informationssamfundet, det vil bl.a. sige infrastrukturer i stil med Internettet, on-line informationsudvekslingstjenester, multimedietjenester, applikationer inden for elektronisk handel, telearbejde, fjernundervisning osv.

6.8. Fremme af benchmarking

6.8.1. Kommissionen anser benchmarking for at være et effektivt og virkningsfuldt redskab til at forbedre konkurrenceevnen og udtrykker ønske om at fremme benchmarking hos virksomhederne, især SMV. Emnet har allerede været genstand for et særskilt dokument fra Kommissionen, og ØSU har afgivet udtalelse herom (). Anvendelse af benchmarking i IT/telesektoren, i stil med hvad den hollandske regering allerede har iværksat, kan ikke undgå at være særdeles nyttig. I meddelelsen hedder det, at Kommissionen vil arbejde nært sammen med medlemsstaterne og erhvervslivet om at udpege de afgørende rammevilkår. ØSU anbefaler, at der, når der tales om »erhvervslivet«, også tages behørigt hensyn til SMV's erfaringer og forslag.

6.8.2. ØSU konstaterer med tilfredshed, at Kommissionen ikke har spildt tiden: Den første meddelelse KOM(96) 463 af 9. oktober 1996 er blevet fulgt op af en yderligere meddelelse KOM(97) 153 af 16. april 1997, der bebuder søsættelsen af et pilotprojekt vedrørende IT/telesektoren.

7. Konklusioner

7.1. Kommissionen afslutter sin meddelelse med at fremhæve, at de mange fremsatte aktionsforslag har den ting til fælles, at de haster. Kommissionen har til hensigt at følge denne meddelelse op ved i samarbejde med medlemsstaterne og erhvervslivet at tilrettelægge specifikke foranstaltninger, der skal iværksættes, og ved at fastlægge en tidsramme.

7.2. ØSU har allerede kommenteret de forskellige aspekter hen ad vejen og vil selv slutte af med at sige, at det støtter iværksættelsen af en handlingsplan, der bør være sammenhængende, men frem for alt fleksibel, så den kan holde trit med en særdeles flygtig situation. Handlingsplanen bør endvidere være ubureaukratisk og i høj grad være udarbejdet ud fra det overordnede mål om at genvinde en international konkurrenceevne.

7.3. Det er særdeles positivt, at Kommissionen har udpeget konkrete indsatsområder. ØSU anbefaler, at man først og fremmest koncentrerer sig om aktioner, der menes at kunne skabe nye job: fremme af SMV - og især af etablering af nye SMV'er inden for de mest lovende områder (software, multimedieindhold, osv.) - støtte til uddannelse af unge og arbejdere, tilskyndelse til skolerne til at anvende ny teknologi og til at indgå i netværk.

7.4. En sidste anbefaling: Ud over meddelelsen om benchmarking har Kommissionen især været flittig til at udarbejde meddelelser og projekter vedrørende informationssamfundet (). Hvert af disse projekter kan have sin berettigelse, men der er behov for en omhyggelig koordinering, hvis man vil undgå overlapninger og indbyrdes forstyrrelser, samt hvis man vil finde frem til eventuelle synergier mellem de forskellige projekter.

Bruxelles, den 11. december 1997.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() Kommissionens meddelelse fastslår, at undersøgelsen er begrænset til følgende sektorer: forbrugerelektronik, computer- og kontorudstyr, teleudstyr, komponenter og software (som komponent eller produkt, eller som tjenesteydelse forbundet med levering af software). Andre brancher som fx radio/tv- og indholdsbranchen er ikke indbefattet her.

() Kommissionens meddelelse, punkt 2.1, 1. afsnit.

() De efterfølgende punkter fra 4.1 til 4.6 følger de unummererede afsnit i Kommissionens meddelelse.

() Se Ciampi-rapporten fra juni 1996.

() EFT C 158 af 26.5.1997, s. 32.

() KOM(96) 607 af 27.11.1996; ØSU's udtalelse: EFT C 296 af 29.9.1997.

() KOM(97) 157 endelig udg. af 16.4.1997; ØSU's udtalelse: EFT C 19 af 21.1.1998.

() KOM(95) 529 endelig udg., ØSU's udtalelse: EFT C 204 af 15.7.1996.

() KOM(96) 456 af 2.10.1996: Flerårigt program for sproglig mangfoldighed i informationssamfundet, vedtaget af Rådet den 8. oktober 1996. ØSU's udtalelse: EFT C 212 af 22.7.1996.

() De efterfølgende punkter fra 6.1 til 6.8.2 følger de unummererede afsnit i meddelelsen.

() ITA: Information Technology Agreement.

() KOM(96) 359 endelig udg. om Europas indfaldsvinkel til standardisering og det globale informationssamfund, ØSU's udtalelse: EFT C 89 af 19.3.1997.

() Meddelelse fra Kommissionen KOM(97) 153 endelig udg.; ØSU's udtalelse: EFT C 296 af 29.9.1997.

() Til eksempel kan nævnes: »Meddelelse om EU i spidsen for det globale informationssamfund: en rullende handlingsplan«, KOM(96) 607 endelig udg., ØSU's udtalelse: EFT C 296 af 29.9.1997.