EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 30.6.2017 COM(2017) 601 final BERETNING FRA KOMMISSIONEN ÅRSRAPPORT 2016

OM FORBINDELSERNE MELLEM EUROPA-KOMMISSIONEN

OG DE NATIONALE PARLAMENTER



BERETNING FRA KOMMISSIONEN ÅRSRAPPORT 2016

OM FORBINDELSERNE MELLEM EUROPA-KOMMISSIONEN OG DE NATIONALE PARLAMENTER 1. INDLEDNING Da kommissionsformand Juncker i 2014 fremlagde de politiske retningslinjer for Kommissionens arbejde med ham ved roret, understregede han betydningen af forbindelserne mellem Kommissionen og de nationale parlamenter, især når det handler om nærhedsprincippet. Kommissionen fortsatte i sit andet fulde embedsår indsatsen for at udbygge disse vigtige forbindelser til de nationale parlamenter med det formål at bringe Den Europæiske Union tættere på borgerne. Den betydning, som Kommissionen tillægger forbindelserne mellem Kommissionen og de nationale parlamenter, blev understreget af kommissionsformand Juncker i hans opgavebeskrivelser til Kommissionens medlemmer og yderligere fremhævet i hans tale til Europa-Parlamentet om Unionens tilstand den 14. september 2016, hvor han understregede, at "Europa kun kan opbygges sammen med medlemsstaterne og ikke ved at modarbejde dem". Kommissionsformand Juncker fremhævede antallet af møder mellem kommissionsmedlemmerne og de nationale parlamenter, siden de tiltrådte, som har hjulpet med at bringe Europa tættere på borgerne og deres nationale repræsentanter. Han bekendtgjorde også, at Kommissionen ønsker at styrke dette forhold yderligere, og at kommissionsmedlemmerne derfor ville fremlægge hans tale om Unionens tilstand for de nationale parlamenter. Kommissionsformand Junckers tale om Unionens tilstand er følgelig blevet fremlagt og drøftet i næsten alle nationale parlamenter. Ud over disse direkte kontakter mellem kommissionsmedlemmerne og de nationale parlamenter havde Kommissionen en aktiv skriftlig dialog med de nationale parlamenter via den politiske dialog og proceduren til kontrol af overholdelsen af nærhedsprincippet. Denne 12. rapport har fokus på den politiske dialog, som Kommissionen igangsatte i 2006 med det formål at fremme inddragelsen af de nationale parlamenter i udformningen og gennemførelsen af Unionens politik. Proceduren for kontrol med overholdelsen af nærhedsprincippet, som giver de nationale parlamenter ret til at vurdere, om lovgivningsforslag på områder, hvor Unionen ikke har enekompetence, overholder nærhedsprincippet, er omhandlet i årsrapporten 2016 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, som offentliggøres samtidig med og derfor skal ses som et supplement til denne rapport. 2. SKRIFTLIGE UDTALELSER FRA DE NATIONALE PARLAMENTER a. Generelle bemærkninger Antallet af udtalelser (herunder begrundede udtalelser) fra de nationale parlamenter til Kommissionen steg markant i 2016. Samlet set indgav de nationale parlamenter 620 udtalelser i løbet af året, og det svarer til en stigning på 77 % i forhold til 2015, hvor de nationale parlamenter indgav 350 udtalelser. Alene antallet af begrundede udtalelser steg fra otte i 2015 til 65 i 2016, en stigning på mere end 700 %. b. Bidrag og anvendelsesområde Som i de tidligere år var der stor spredning i antallet udtalelser indgivet til Kommissionen mellem de nationale parlamenter. De ti mest aktive kamre tegnede sig for næsten 73 % af udtalelserne (dvs. 452 udtalelser), hvilket svarer til andelen i 2015, hvor 70 % af udtalelserne blev indgivet af de ti mest aktive kamre.

I modsætning til de foregående år, hvor det mest aktive kammer var den portugisiske Assembleia da República, var det kammer, der indgav flest udtalelser i 2016, det italienske Senato della Repubblica. Dette kammers 81 udtalelser tegnede sig for 13 % af det samlede antal modtagne udtalelser. De øvrige nationale parlamenter eller kamre, der indgav 10 eller flere udtalelser, var det rumænske Camera Deputaților (70 udtalelser), den portugisiske Assembleia da República (57 udtalelser), det tyske Bundesrat (47 udtalelser), det tjekkiske Senát (46 udtalelser), det rumænske Senat (43 udtalelser), den franske Assemblée nationale (33 udtalelser), det italienske Camera dei Deputati (27 udtalelser), det franske Sénat (25 udtalelser), den svenske Riksdag (23 udtalelser), det tjekkiske Poslanecká sněmovna (19 udtalelser), det polske Senat (17 udtalelser), det britiske House of Lords (17 udtalelser), det spanske Cortes Generales (13 udtalelser) og det østrigske Bundesrat (11 udtalelser). c. Centrale emner i den politiske dialog Følgende dokumenter fra Kommissionen var blandt dem, der vakte særlig opmærksomhed i de nationale parlamenter (yderligere oplysninger findes i bilag 2). 1. Meddelelse fra Kommissionen: Kommissionens arbejdsprogram 2016: Tiden er ikke til "business as usual" 2. Forslag til direktiv om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser 3. Forslag til forordning om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne (omarbejdning) 4. Forslag til direktiv om visse aspekter af aftaler om levering af digitalt indhold og forslag til direktiv om visse aspekter af aftaler om onlinesalg og andre former for fjernsalg af varer Forslaget til direktiv om udstationering af arbejdstagere gav anledning til 14 begrundede udtalelser og udløste for kun tredje gang siden dens ikrafttræden den procedure, der er fastsat i artikel 7, stk. 2, i protokol nr. 2 til traktaterne, som er blevet kendt som "gult kort-proceduren". Forslaget til forordning om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne (omarbejdning), gav anledning til otte begrundede udtalelser. Årsrapporten om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet indeholder en mere detaljeret beskrivelse. ·Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Kommissionens arbejdsprogram 2016: Tiden er ikke til "business as usual" I overensstemmelse med Kommissionens tilsagn i de politiske retningslinjer om at fokusere på de områder, hvor Den Europæiske Union kan gøre en reel forskel, indeholdt arbejdsprogrammet 2016 et begrænset antal nye initiativer, som var bygget op om de prioriteter, som kommissionsformand Juncker opstillede, da han tiltrådte. Som for det foregående år indeholdt arbejdsprogrammet 2016 også en liste over lovgivningsforslag under behandling, som vil blive trukket tilbage, og en liste over retsakter, der skal revideres som led i programmet for målrettet og effektiv regulering (REFIT).

Arbejdsprogrammet 2016 blev vedtaget den 27. oktober 2015 og forelagt formændene for alle de nationale parlamenters udvalg vedrørende europæiske anliggender af første næstformand Frans Timmermans, som i et ledsagende brev samtidig bekræftede, at kommissionsmedlemmerne var parate til efter anmodning at besøge de nationale parlamenter med henblik på at fremlægge og drøfte arbejdsprogrammet. Kommissionen modtog i alt 25 udtalelser om arbejdsprogrammet 2016, herunder individuelle udtalelser fra ni kamre og en fælles udtalelse indgivet af det nederlandske Tweede Kamer på vegne af 16 kamre, hvori hvert kammer opstillede dets egne prioriteter blandt de initiativer, som Kommissionen havde foreslået. Næsten alle de kamre, der havde undertegnet den fælles udtalelse, udpegede energiunionspakken og bedre migrationsstyring som prioriteter. Andre initiativer, som næsten alle kamre prioriterede, omfattede pakken om den cirkulære økonomi, revisionen af den flerårige finansielle ramme 2014-2020, gennemførelsen af strategien for det digitale indre marked, pakken om arbejdskraftmobilitet, fuldførelsen af bankunionen og grænseforvaltningspakken. I sine svar til de modtagne udtalelser glædede Kommissionen sig over de nationale parlamenters interesse for arbejdsprogrammet og den fortsatte støtte til Kommissionens fokus på et færre antal initiativer, der sikrer merværdi på europæisk plan. Kommissionen glædede sig også over den mulighed, som arbejdsprogrammet gav for at få en tidlig udveksling af synspunkter med de nationale parlamenter vedrørende deres prioriteter. ·Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser Den 8. marts 2016 vedtog Kommissionen et forslag til en målrettet revision af direktivet om udstationering af arbejdstagere fra 1996 . Målet med revisionen er at sikre, at gennemførelsen af den frie udveksling af tjenesteydelser i Unionen finder sted på lige vilkår for virksomheder og respekterer arbejdstagernes rettigheder. Ved forslaget indføres der ændringer på tre vigtige områder: aflønning af udstationerede arbejdstagere, også i situationer med underkontrahenter, regler om vikaransatte og længerevarende udstationeringer. Ifølge forslaget skal alle obligatoriske regler om aflønning i værtslandet gælde for udstationerede arbejdstagere i medlemsstaten. Kommissionen modtog 23 udtalelser om forslaget, herunder 14 begrundede udtalelser, som udløste proceduren efter artikel 7, stk. 2, i protokol nr. 2 til traktaterne ("gult kort-proceduren"). Indholdet af de begrundede udtalelser og Kommissionens svar til de nationale parlamenters bemærkninger vedrørende nærhedsprincippet er beskrevet i yderligere detaljer i årsrapporten 2016 om nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. De modtagne udtalelser viste generelt, at der er stor spredning mellem de nationale parlamenters holdninger: Nogle kamre rettede skarp kritik mod forslaget, mens andre støttede det. De kritiske bemærkninger fra de nationale parlamenter omfattede bl.a. valget af retsgrundlag, forslagets overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, dets mulige indgriben i arbejdsmarkedsparternes kompetence til at indgå kollektive overenskomster eller de nationale regeringers kompetence til at gøre kollektive overenskomster alment gældende. Kommissionen svarede alle de pågældende kamre og behandlede deres individuelle bemærkninger til andre spørgsmål end nærhedsprincippet. Bemærkningerne vedrørende nærhedsprincippet blev behandlet i Kommissionens meddelelse af 20. juli 2016. ·Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne (omarbejdning) Den 4. maj 2016 fremlagde Kommissionen tre forslag vedrørende reform af det fælles europæiske asylsystem. Forslaget vedrørende revision af Dublinforordningen omfattede en ny "korrigerende fordelingsmekanisme", der har til formål at sikre, at ingen af medlemsstaternes asylsystemer udsættes for et uforholdsmæssigt stort pres. Hvis en medlemsstat udsættes for et uforholdsmæssigt stort migrationspres, vil der med denne mekanisme blive udløst et automatisk system, hvorefter asylansøgere fordeles til andre EU-lande. Medlemsstaterne kan midlertidig suspendere deres deltagelse i mekanismen, men skal i det tilfælde betale et finansielt bidrag på 250 000 EUR for hver asylansøger, som de skulle have accepteret. Dette forslag gav anledning til 14 udtalelser i 2016, herunder otte begrundede udtalelser. Indholdet af de begrundede udtalelser og Kommissionens svar til de nationale parlamenters bemærkninger vedrørende nærhedsprincippet er beskrevet i yderligere detaljer i årsrapporten 2016 om nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. Med hensyn til de argumenter i udtalelserne, som ikke vedrørte nærhedsprincippet, påpegede flere kamre, at det finansielle bidrag på 250 000 EUR er uforholdsmæssigt og ubegrundet. En række nationale parlamenter fastholdt, at bestemmelserne vedrørende uledsagede mindreårige burde ændres i lyset af, hvad der er i barnets tarv, og relevante beskyttelsesforanstaltninger. Endelig udtrykte nogle kamre tvivl med hensyn til forslagets retsgrundlag.

Som svar forklarede Kommissionen, at solidaritetsbidraget pr. ansøger dækker omkostningerne til modtagelse af asylansøgere i en årrække. Kommissionen bemærkede også bidragets afskrækkende element, idet forslaget har til formål at sikre alle medlemsstaternes fulde deltagelse i den retfærdige mekanisme. Med hensyn til uledsagede mindreårige anførte Kommissionen, at det i forslaget – for at sikre, at uledsagede mindreårige hurtigt får adgang til asylproceduren – præciseres, at den ansvarlige medlemsstat bør være det land, hvor den mindreårige indgav den første ansøgning om international beskyttelse, medmindre det påvises, at dette ikke er i barnets tarv. Kommissionen understregede, at princippet om, at barnets tarv skal komme i første række i alle procedurer, der er omhandlet i Dublinforordningen, stadig gælder. Med hensyn til forslagets retsgrundlag anførte Kommissionen, at Europa-Parlamentet og Rådet i henhold til artikel 78, stk. 2, litra e), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal vedtage foranstaltninger vedrørende et fælles europæisk asylsystem, der bl.a. omfatter kriterier og procedurer til bestemmelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om asyl eller subsidiær beskyttelse, og at forslaget til omarbejdning af denne forordning – ligesom den eksisterende Dublin III-forordning (EU) nr. 604/2013 – er baseret på denne bestemmelse. ·Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om visse aspekter af aftaler om levering af digitalt indhold og forslag til direktiv om visse aspekter af aftaler om onlinesalg og andre former for fjernsalg af varer Som et led i strategien for det digitale indre marked vedtog Kommissionen i december 2015 to forslag for bedre at beskytte de forbrugere, der handler online i Unionen, og hjælpe virksomheder med at udvide deres onlinesalg. Det primære formål med de to forslag er at fjerne aftaleretlige hindringer for grænseoverskridende onlinehandel til gavn for både virksomheder og forbrugere. Kommissionen modtog 11 udtalelser om forslaget til direktiv om visse aspekter af aftaler om levering af digitalt indhold og 12 udtalelser om forslag til direktiv om visse aspekter af aftaler om onlinesalg og andre former for fjernsalg af varer. Otte af udtalelserne omhandlede begge forslag. En af de udtalelser, der omhandlede begge forslag, var en begrundet udtalelse fra det franske Sénat. Flertallet af udtalelserne fra de nationale parlamenter var enige i, at der på EU-plan er behov for et passende forbrugerbeskyttelsesniveau i forbindelse med levering af digitalt indhold. I forbindelse med forslaget til direktiv om visse aspekter af aftaler om levering af digitalt indhold indgav flere nationale parlamenter bemærkninger til dets overensstemmelse med Unionens øvrige retsakter vedrørende forbrugerbeskyttelse, beskyttelse af intellektuel ejendom og databeskyttelse, muligheden for, at leverandører kunne frasige sig ansvaret for manglende overensstemmelse, og medtagelsen i forslagets anvendelsesområde af digitalt indhold leveret til gengæld for data. I sine svar påpegede Kommissionen, at et fælles sæt regler ville udfylde et retligt vakuum og skabe retssikkerhed, samtidig med at det ville forhindre en fragmentering af det indre marked. Den omstændighed, at der i forslaget ikke fastsættes en lovpligtig garantiperiode, og den ubegrænsede omvendte bevisbyrde vil sikre et meget højt forbrugerbeskyttelsesniveau. Forbrugerne vil desuden for første gang få mulighed for at klage over fejlbehæftede produkter, der leveres mod en anden modydelse end betaling af en pris. Med hensyn til forbindelsen mellem forslaget om digitalt indhold og den generelle forordning om databeskyttelse svarede Kommissionen, at det i forslaget præciseres, at direktivet ikke berører reglerne om databeskyttelse, herunder reglerne vedrørende beskyttelse af mindreårige. Med hensyn til forslaget om onlinesalg og andre former for fjernsalg af varer bemærkede en række nationale parlamenter, at de nye regler kun ville finde anvendelse på onlinesalg og andre former for fjernsalg af varer, ikke på salg ved direkte kontakt. De nationale parlamenter indgav bemærkninger til de foreslåede nye regler vedrørende omvendt bevisbyrde og erstatningsansvar samt den foreslåede lovpligtige garantiperiode. I sine svar understregede Kommissionen behovet for at fjerne forskellene mellem de nationale regler om forbrugeraftaler på centrale områder, herunder f.eks. garantiperiodens varighed og omvendt bevisbyrde. Kommissionen understregede også, at det er vigtigt at sikre en ensartet retlig ramme i hele Unionen for både onlinesalg og andre former for fjernsalg af varer og salg af varer ved direkte kontakt. Kommissionen tilkendegav desuden, at den havde indledt en kvalitetskontrol ("Fitness Check") af Unionens forbruger- og markedsføringslovgivning, der omfatter seks direktiver, herunder direktivet om forbrugerkøb og garantier. Endelig understregede Kommissionen, at det samlede forbrugerbeskyttelsesniveau ville forblive meget højt i alle medlemsstater, da en eventuel forringelse af den nationale forbrugerbeskyttelse på enkelte områder i visse medlemsstater i et vist omfang ville blive udlignet af andre regler i forslaget, som ville sikre et højere forbrugerbeskyttelsesniveau, f.eks. gennem forlængelsen af den omvendte bevisbyrde fra seks måneder til to år.

Med hensyn til de indvendinger vedrørende nærhedsprincippet, som det franske Sénat rejste, mindede Kommissionen om, at kun fuld harmonisering på europæisk plan kombineret med et højt forbrugerbeskyttelsesniveau kan opfylde de to mål om retssikkerhed og forbrugertillid. Kommissionen understregede, at medlemsstaterne ikke på eget initiativ i tilstrækkelig grad kan fjerne de eksisterende hindringer mellem landenes nationale aftaleretlige bestemmelser. Forskellige aftaleretlige bestemmelser om f.eks. den lovpligtige garantiperiode og overensstemmelse er netop hindringer, som Kommissionens forslag har til formål at fjerne. d. Resultatet af den politiske dialog Lovgivningsprocessen hen imod vedtagelsen af to forslag fra Kommissionen, som afstedkom et betydeligt antal bemærkninger fra de nationale parlamenter i løbet af 2016, blev afsluttet samme år. Kommissionens indledende forslag kan derfor sammenlignes med de endelige vedtagne retsakter i denne rapport. Som følge af de mange involverede aktører er det ikke muligt at trække en direkte linje mellem det enkelte nationale parlaments holdning og resultatet af lovgivningsprocessen. Udtalelserne fra de nationale parlamenter var alligevel en uvurderlig kilde til indsigt og analyse for Kommissionen i dens samarbejde med de øvrige institutioner. ·Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om den europæiske grænse- og kystvagt og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004, forordning (EF) nr. 863/2007 og Rådets beslutning 2005/267/EF Den 15. december 2015 vedtog Kommissionen et forslag om etablering af en europæisk grænse- og kystvagt som et led i indsatsen for at sikre stærk og fælles forvaltning af Unionens ydre grænser. Med den europæiske grænse- og kystvagt, som er en af de foranstaltninger, der er foreslået inden for rammerne af den europæiske dagsorden for migration, oprettes der et europæisk agentur for grænse- og kystbevogtning, som bygger videre på Frontex og medlemsstaternes myndigheder med ansvar for grænseforvaltning, som fortsat skal varetage den daglige forvaltning af de ydre grænser. Kommissionen modtog ti udtalelser om forslaget. Mange kamre udtrykte støtte til etableringen af en europæisk grænse- og kystvagt. En række kamre rejste samtidig indvendinger vedrørende de bestemmelser, hvorefter agenturets kompetencer kunne gribe ind i medlemsstaternes kompetencer vedrørende beskyttelse af deres grænser og opretholdelse af indre sikkerhed og offentlig orden. Mange kamre rejste tvivl med hensyn til bestemmelserne i artikel 18 i Kommissionens forslag, hvorefter Kommissionen i visse situationer, der kræver en hurtig indsats ved de ydre grænser (f.eks. et uforholdsmæssigt stort migrationspres), efter høring af agenturet kan træffe afgørelse ved brug af en gennemførelsesretsakt, hvori de foranstaltninger, som agenturet skal gennemføre, fastsættes, og hvori det kræves, at den berørte medlemsstat samarbejder med agenturet om gennemførelsen af disse foranstaltninger. Det bør efter kamrenes opfattelse være Rådet og ikke Kommissionen og agenturet, der tillægges ansvaret for at vedtage sådanne foranstaltninger, og de skal godkendes af medlemsstaterne. Efter forhandlinger i Europa-Parlamentet og Rådet blev forordningsforslaget vedtaget den 14. september 2016, hvilket viste de europæiske institutioners evne til at reagere hurtigt over for presserende problemer. I henhold til forordningen etableres der med den europæiske grænse- og kystvagt et nyt forstærket agentur, som bygger videre på det fundament, som Frontex har skabt, og som kan trække på en obligatorisk udrykningsstyrke. I henhold til forordningen bevarer medlemsstaterne det primære ansvar for forvaltningen af deres afsnit af de ydre grænser. Medlemsstaterne bevarer deres kompetence og suverænitet over deres grænser, og de skal fortsat varetage den daglige forvaltning af deres ydre grænser. I situationer, der kræver en hurtig indsats ved de ydre grænser, vil de nødvendige afgørelser i henhold til forordningen blive vedtaget af Rådet på grundlag af Kommissionens forslag og efter høring af agenturet. Sådanne afgørelser kan omfatte foranstaltninger til afbødning af risici ved medlemsstaternes grænser, som gennemføres af agenturet i samarbejde med den berørte medlemsstat ud fra en operationsplan, de har fastlagt i fællesskab. ·Forslag til direktiv om regler til bekæmpelse af metoder til skatteundgåelse, der direkte påvirker det indre markeds funktion Den 28. januar 2016 fremlagde Kommissionen sit forslag til direktiv om regler til bekæmpelse af metoder til skatteundgåelse som en del af pakken af foranstaltninger til bekæmpelse af skatteundgåelse. Den 20. juni 2016 vedtog Rådet direktiv (EU) 2016/1164 om regler til bekæmpelse af metoder til skatteundgåelse, der direkte indvirker på det indre markeds funktion. Med henblik på at opstille en omfattende ramme vedrørende hybride mismatch, herunder mismatch over for tredjelande, fremlagde Kommissionen den 25. oktober 2016 et forslag om ændring af de eksisterende regler om hybride mismatch {COM(2016) 687 final}. Reglerne om hybride mismatch har til formål at forhindre, at selskaber udnytter forskelle i de nationale lovgivninger til at undgå beskatning. Direktivet om bekæmpelse af skatteundgåelse indeholder fem retligt bindende foranstaltninger til bekæmpelse af misbrug, som alle medlemsstater bør anvende mod almindelige former for aggressiv skatteplanlægning. De fem foranstaltninger omfatter regler mod overførsel af overskud til et land med lav eller ingen skat, regler mod dobbelt ikke-beskatning af visse indtægter, regler, som skal forhindre selskaber i at undgå skat ved at flytte aktiver, regler mod kunstige gældsordninger, der har til formål at minimere skatterne, og regler mod aggressiv skatteplanlægning, hvis andre regler ikke finder anvendelse.

Kommissionen modtog i alt syv udtalelser fra nationale parlamenter om direktivet om bekæmpelse af skatteundgåelse, herunder to begrundede udtalelser fra det maltesiske Kamra tad-Deputati og den svenske Riksdag. Kamra tad-Deputati var af den opfattelse, at bekæmpelsen af skatteundgåelse ikke burde baseres på ensartede fælles regler uden mulighed for fleksibilitet. Riksdag udtrykte støtte til forslagets formål, men kritiserede Kommissionen for at have udarbejdet det i hast uden at have gennemført en konsekvensanalyse. Kommissionen fandt, at harmoniserede regler om bekæmpelse af skatteundgåelse bedst ville sikre det indre markeds interesser, og understregede, at divergerende nationale tilgange kunne skabe nye smuthuller for aggressive skatteplanlæggere og udløse konkurrence mellem medlemsstaterne, hvilket ville underminere effektiviteten af hver medlemsstats skattelovgivning. I arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene, som ledsager forslaget, fremlægges der omfattede økonomisk dokumentation, og de drivkræfter, der ligger bag aggressiv skatteplanlægning, beskrives. Det tyske Bundesrat, som generelt var positivt over for Kommissionens forslag, kritiserede imidlertid, at direktivet kun skulle omfatte selskabsskattepligtige selskaber, og ønskede, at selskaber, der drives som partnerskaber eller enkeltmandsvirksomheder, skulle være omfattet. Anvendelsesområdet for det vedtagne direktiv var imidlertid det samme som det anvendelsesområde, Kommissionen havde foreslået, nemlig selskabsskattepligtige selskaber. Bundesrat ønskede også at undgå undtagelser for bestemte sektorer. Kommissionen havde foreslået, at reglerne vedrørende kontrollerede udenlandske selskaber ikke skulle finde anvendelse på selskaber, hvis hovedklasse af aktier jævnligt handles på en eller flere anerkendte børser. I den vedtagne version af direktivet er denne bestemmelse udgået. Bundesrat var bekymret over virkningen af reglen om begrænsning af rentefradragsretten for små og mellemstore virksomheder. I henhold til det vedtagne direktiv kan de fradragsberettigede låneomkostninger ikke overstige 3 mio. EUR. I Kommissionens oprindelige forslag var dette beløb 1 mio. EUR. Endelig foreslog Bundesrat, at det i tilfælde af hybride mismatch skulle vurderes, om det ville være mere fordelagtigt at benytte de differentierende tilgange i OECD's rapport om udhuling af skattegrundlaget og flytning af fortjeneste (BEPS-rapporten). Som en del af det endelige kompromis om forslaget til direktiv om bekæmpelse af skatteundgåelse, der blev indgået den 20. juni 2016, udsendte Økofinrådet en erklæring vedrørende hybride mismatch. Heri anmoder Økofinrådet Kommissionen om "senest i oktober 2016 at forelægge et forslag om hybride mismatch, der omfatter tredjelande, for at fastsætte regler, som er i overensstemmelse med og lige så effektive som de regler, der anbefales i OECD's BEPS-rapport om aktion 2, med henblik på at opnå enighed inden udgangen af 2016". Den 25. oktober 2016 fremsatte Kommissionen forslag til direktiv om ændring af direktivet om bekæmpelse af skatteundgåelse, som bygger på anbefalingerne i OECD's BEPS-rapport om aktion 2 vedrørende neutralisering af virkningerne af hybride mismatch-arrangementer. 3. Andre forhold ·Et andet "grønt kort" I de senere år har en række nationale parlamenter udtrykt ønske om en mulighed for at kunne opfordre Kommissionen til at fremsætte et lovgivningsforslag eller forslag til ændring af eksisterende lovgivning ved hjælp af en udvidet form for politisk dialog – også kaldet et "grønt kort". Den 11. juli 2016 undertegnede otte parlamentariske kamre på den franske Assemblée nationales initiativ et "grønt kort" med opfordring til Kommissionen om at forelægge et ambitiøst lovgivningsforslag om gennemførelse af principperne om virksomheders sociale ansvar på europæisk plan for alle virksomheder, der har hovedkvarter i Den Europæiske Union, med præcise forpligtelser og sanktioner. Den 26. juli 2016 fik de selskab af et niende kammer. Det var det andet "grønt kort"-initiativ efter initiativet om bekæmpelsen af fødevarespild i 2015. I sit svar takkede Kommissionen kamrene for deres bidrag til dette vigtige emne og understregede, at den fortsat arbejdede proaktivt for at fremme virksomheders sociale ansvar gennem alle dens politikker. Kommissionen fremhævede de mange tiltag, den havde taget på området for virksomheders sociale ansvar, navnlig på lovgivningssiden (EU's tømmerforordning, forordningen om konfliktmineraler, de reviderede direktiver om offentlige indkøb, direktivet om offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger, forslaget til et revideret direktiv om aktionærrettigheder og forslaget til ændring af direktiv om årsregnskaber for visse virksomhedsformer og for så vidt angår offentliggørelse af selskabsskatteoplysninger for visse virksomheder og filialer), men også gennem generelle politikdokumenter og frivillige vejlednings- og høringsinitiativer. I sin meddelelse fra november 2016 "Næste skridt hen imod en bæredygtig europæisk fremtid" understregede Kommissionen, at den vil intensivere sit arbejde med ansvarlig forretningsførelse og fokusere på konkrete foranstaltninger for at tackle nuværende og fremtidige sociale, miljømæssige og forvaltningsmæssige udfordringer på grundlag af de hovedprincipper og den politiktilgang, der er fastlagt i Kommissionens strategi for virksomheders sociale ansvar fra 2011. Parallelt med dette arbejder overvåger Kommissionen nøje og i tæt samarbejde med de vigtigste interessenter, hvordan situationen udvikler sig i medlemsstaterne og i de internationale organer, der er involveret i processen vedrørende virksomheders sociale ansvar. ·De regionale parlamenters rolle

Regionale parlamenter bidrager indirekte til Kommissionens forbindelser med de nationale parlamenter. I henhold til protokol nr. 2 til traktaterne skal de nationale parlamenter, når de kontrollerer, om udkast til EU-retsakter overholder nærhedsprincippet, i forbindelse med afgivelsen af begrundede udtalelser, når det er relevant, konsultere de regionale parlamenter, der har lovgivningskompetence. Regionale parlamenter er også repræsenteret i Regionsudvalget. Siden Lissabontraktatens ikrafttræden har dette udvalg fået mere ansvar med hensyn til nærhedsprincippet, der i henhold til artikel 5, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union, udtrykkeligt har lokale og regionale dimensioner. Regionsudvalget varetager overvågningsaktiviteter via nærhedsovervågningsnetværket og dets onlineplatform, der er udviklet til at støtte de regionale parlamenters deltagelse i den tidlige varslingsmekanisme vedrørende overvågningen af overholdelsen af nærhedsprincippet (REGPEX). Regionsudvalgets aktiviteter i forbindelse med kontrol med overholdelsen af nærhedsprincippet er beskrevet i yderligere detaljer i årsrapporten 2016 om nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. Selv om traktaterne ikke indeholder udtrykkelige bestemmelser om en direkte interaktion mellem Kommissionen og regionale parlamenter, indgav en række regionale parlamenter, især delstatsparlamenter i Østrig og Tyskland, en række udtalelser til Kommissionen 2016 med bemærkninger til forskellige aspekter af Kommissionens forslag. En delegation af regionale parlamenter, der har undertegnet "Heiligendamm-erklæringen", mødtes med Kommissionens første næstformand Timmermans i januar 2016 for at udveksle synspunkter. Kommissionsformand Juncker mødtes desuden med repræsentant for mange regionale regeringer og myndigheder i løbet af året, herunder Nordrhein-Westfalen, Brandenburg, Niedersachsen, Schleswig-Holstein, Rheinland-Pfalz og Hessen (Tyskland), Provence-Alpes-Côte d'Azur og Alsace-Champagne-Ardenne-Lorraine (Frankrig), Tyrol og Styria (Østrig), Vallonien (Belgien) og Trentino-Alto Adige (Italien). Andre medlemmer af Kommissionen, navnlig kommissæren for regionalpolitik, Corina Creţu, deltog i lignende møder. 4. Bilaterale kontakter og besøg Som i de foregående år aflagde medlemmer af Kommissionen besøg i næsten alle de 28 nationale parlamenter i 2016. Mange kamre modtog mere end et besøg af kommissionsformand Juncker, førstenæstformanden, næstformændene og kommissionsmedlemmerne. Nogle nationale parlamenter sendte desuden delegationer til Bruxelles eller afholdt udvalgsmøder der og benyttede anledningen til at møde medlemmer af Kommissionen. I alt blev der gennemført næsten 180 besøg og møder i 2016. Af særlig betydning i denne sammenhæng var kommissionsmedlemmernes besøg i de nationale parlamenter, hvor de fremlagde kommissionsformand Junckers tale om Unionens tilstand. Næsten alle kamre er blevet besøgt af kommissionsmedlemmer som opfølgning på kommissionsformand Junckers tale i Europa-Parlamentet. Sådanne besøg og møder med medlemmer af de nationale parlamenter yder efter Kommissionens opfattelse et uvurderligt bidrag til indsatsen for at styrke forståelsen for og støtten til Unionens politikker. I sin tale om Unionens tilstand annoncerede kommissionsformand Juncker, at Kommissionen i fremtiden vil øge antallet af besøg i og møder med de nationale parlamenter for at vise, at Europa kun kan opbygges sammen med medlemsstaterne og ikke ved at modarbejde dem. I løbet af 2016 deltog tjenestemænd fra Kommissionens tjenestegrene i mere end 80 udvalgsmøder i nationale parlamenter for at drøfte lovgivningsforslag på et mere teknisk plan. Tjenestemænd fra Kommissionens tjenestegrene blev desuden jævnligt opfordret til at fremlægge centrale initiativer på møder for de nationale parlamenters faste repræsentanter med base i Bruxelles. De ansvarlige for det europæiske semester i Kommissionens repræsentationer i medlemsstaterne havde desuden jævnlig kontakt med nationale parlamenter i forbindelse med det europæiske semester og andre økonomiske spørgsmål. 5. Vigtige møder og konferencer Kommissionens tætte samarbejde med de nationale parlamenter fortsatte gennem 2016 med Kommissionens deltagelse i en række vigtige interparlamentariske møder og konferencer, herunder Konferencen af de Europæiske Parlamenters Europaudvalg (COSAC), den europæiske parlamentariske uge og den interparlamentariske konference vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik. COSAC

Konferencen af de Europæiske Parlamenters Europaudvalg (COSAC), som er det eneste interparlamentariske forum, der er indskrevet i traktaterne, mødtes ved to lejligheder i de medlemsstater, der havde det roterende formandskab for Rådet for Den Europæiske Union i 2016. Europa-Parlamentet, som er fuldgyldigt medlem af COSAC, deltog i alle møder. Kommissionen, som har observatørstatus, var også repræsenteret ved alle COSAC-møder og indgav et skriftligt svar på de bidrag, som COSAC vedtog på dets to plenarmøder i løbet af året. På COSAC-formandsmødet, som blev afholdt i Haag den 8. februar 2016, drøftede de delegerede organisering af og samarbejde om parlamentarisk kontrol på grundlag af et casestudie med fokus på Europol og de europæiske prioriteter fra og med 2016 med den daværende næstformand i Kommissionen, kommissær for budget og menneskelige ressourcer, Kristalina Georgieva, og Bert Koenders, Nederlandenes udenrigsminister, som hovedtalere. På det 55. plenarmøde, hvori første næstformand Frans Timmermans deltog, fortsatte man drøftelsen af de nationale parlamenters rolle på møder, der kun omhandlede udveksling af bedste praksis for parlamentarisk undersøgelse og parlamentarisk diplomati, samt de nationale parlamenters betydning for beskyttelsen af retsstatsprincippet i Den Europæiske Union. De delegerede drøftede også migration, hvor de fokuserede på gennemførelsen af erklæringen fra EU og Tyrkiet. COSAC-formandsmødet, som blev afholdt i Bratislava den 11.-12. juli 2016 under det slovakiske formandskab for Rådet for Den Europæiske Union, udgjorde et forum for drøftelse af den sociale dimension af Unionen og Unionens samhørighedspolitik. I sin tale fremhævede Marianne Thyssen, kommissær for beskæftigelse, sociale anliggender, arbejdsmarkedsforhold, kompetencer og arbejdskraftens mobilitet, Kommissionens tilsagn om, at den vil uddybe den sociale dimension af Unionen, og nævnte en række kommende forslag fra Kommissionen på dette område, herunder den europæiske søjle for sociale rettigheder og dagsordenen for nye kvalifikationer for Europa. Hun benyttede også lejligheden til at imødegå nogle af de bekymringer, som de nationale parlamenter havde rejst i deres begrundede udtalelser om Kommissionens forslag vedrørende en revision af direktivet om udstationering af arbejdstagere. Årets sidste COSAC-møde, det 56. plenarmøde i Bratislava den 14.-15. november 2016, omhandlede en lang række emner, herunder styrkelse af de nationale parlamenters rolle med første næstformand Frans Timmermans som hovedtaler, det transatlantiske handels- og investeringspartnerskab (TTIP), energiunionen – under næstformand Maroš Šefčovičs tilstedeværelse – og sikring af Unionens ydre grænser i en situation med ulovlig migration. Den europæiske parlamentariske uge Den europæiske parlamentariske uge, som fandt sted i Europa-Parlamentet den 16. og 17. februar 2016, samlede medlemmer af de nationale parlamenter og deres kolleger i Europa-Parlamentet i fælles drøftelser om det europæiske semesters cyklusser 2015/2016 og om stabilitet, samordning og styring i Den Europæiske Union. Sidstnævnte drøftelse var organiseret og ledet i fællesskab af det nederlandske parlament og Europa-Parlamentet. Den anden interparlamentariske konference i 2016 om stabilitet, samordning og styring i Den Europæiske Union blev afholdt i Bratislava den 16.-18. oktober 2016 under det slovakiske formandskab for Rådet for Den Europæiske Union. Konferencen af parlamentsformænd i Den Europæiske Union Konferencen af parlamentsformænd i Den Europæiske Union, som afholdes hvert år i den medlemsstat, der havde det roterende formandskab for Rådet for Den Europæiske Union i anden halvdel af det foregående år, blev afholdt i Luxembourg fra 22.-24. maj 2016. I sin tale på konferencen kom kommissionsformand Juncker ind på de udfordringer, som Unionen står overfor, og nødvendigheden af et tættere samarbejde mellem Kommissionen og de nationale parlamenter. FUSP/FSFP-konferencer De nationale parlamenter og EU-institutionerne havde lejlighed til at udveksle synspunkter om det udenrigspolitiske område på den interparlamentariske konference vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FUSP/FSFP-konferencen). Konferencens ottende møde blev afholdt af det nederlandske parlament i april 2016. Unionens højtstående repræsentant/næstformand i Kommissionen Federica Mogherini sendte en videomeddelelse til konferencen i Haag, hvor hendes særlige rådgiver og medlemmer af den øverste ledelse i EU-Udenrigstjenesten var blandt talerne. På konferencens niende møde, som var organiseret af det slovakiske Národná rada, deltog højtstående repræsentant/næstformand i Kommissionen Federica Mogherini personligt sammen med medlemmer af den øverste ledelse i EU-Udenrigstjenesten.