Nr. C 172/12 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 20. 7.77 
Udtalelse  om »Den  økonomiske  situation  i Fællesskabet« 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er endnu  ikke  offentliggjort  i De 
Europæiske  Fællesskabers  Tidende. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådets  beslutning  af 18. februar  1974  om gennemførelse  af en høj  grad  af overensstem-
melse  inden  for  den  økonomiske  politik  i Det  europæiske  økonomiske  Fællesskabs 
medlemsstater. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin  150.  plenarforsamling  afholdt  i 
Bruxelles,  den  22. og 23. juni  1977  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  art.  198, 
under  henvisning  til resolution  af 22. marts  1971  ved-
taget  af Rådet  og repræsentanter  for  medlemsstater-
nes regeringer  om den  etapevise  virkeliggørelse  af den 
økonomiske  og monetære  union  i Fællesskabet, 
under  henvisning  til Rådets  beslutning  af 18.  februar 
1974  om  gennemførelse  af en høj  grad  af overens-
stemmelse  inden  for  den  økonomiske  politik  i Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskabs  medlemsstater, 
under  henvisning  til Det  økonomiske  og  sociale 
Udvalgs  udtalelse  af 28. oktober  1976  om »Årsberet-
ningen  om  den  økonomiske  situation  i Fællesska-
bet« (1), 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af Udvalgets 
præsidium  den  14.  december  1976  om  at pålægge 
afdelingen  for økonomiske  og finansdeille  anliggender 
at udarbejdede  en udtalelse  og  beretning  herom, 
under  henvisning  til den  af hr. Pfeiffer  aflagte  beret-
ning  og til den  udtalelse,  ovennævnte  afdeling  vedtog 
på sit møde  den  31. maj  1977, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  150.  ple-
narforsamling  den  22J23.  juni  1977,  mødet  den 
23. juni  1977,  — med 67 stemmer  for,  4 imod,  mens  22 undlod  at 
stemme, 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
I. RESUME  AF SITUATIONEN  I FÆLLESSKABET 
Den økonomiske  situation  i Fællesskabet  har  ikke 
ændret  sig  væsentligt  siden  Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalgs  udtalelse  af 28.  oktober  1976.  Også 
udsigterne  for  den  økonomiske  udvikling  holder  sig 
inden  for  rammerne  af de forventninger,  man  den-
gang  gav  udtryk  for (jf. beretningen). 
Der er i øjeblikket  ikke  mange  tegn  på en øget  kon-
solidering  af konjunkturopsvinget  i Fællesskabet.  Den 
samlede  ordrebeholdning  har  ganske  vist  forbedret 
sig lidt  i marts  måned,  hvorimod  produktionskapaci-
teten  fortsat  er dårligt  udnyttet.  Produktionen  stiger 
kun langsomt. 
lnflationstakten  i Fællesskabet  har næppe  ændret  sig i 
de. sidste  måneder.  I 1977  vil den  næppe  heller  ligge 
under  en stigningstakt  på 10 %. Dette  tal dækker 
imidlertid  over  store  forskelle  fra den  ene  medlems-
stat til den  anden.  Således  androg  prisstigningerne  på 
årsbasis  frem  til marts  1977  3,9  % i Forbundsrepu-
blikken  Tyskland  (5,4  % i 1975176),  medens  de ud-
gjorde  21,1  % (13,9  %) i Italien,  16,7  % (21,1  %) 
i Storbritannien  og 16,7%  16%)  i Irland  (2) (jf. 
tabel  1). 
H jf.  EFT  nr. C 297 af 16. 12. 1976. (2) Slutningen  af februar  1977  sammenlignet  med  samme 
tidspunkt  sidste  år. 
20. 7. 77 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 172/13 
Arbejdsløshedsprocenten  udtrykt  i sæsonkorrigerede 
tal ligger  i marts  1977  på omkring  5,3 %. Med  hen-
syn til arbejdsløsheden  er forskellen  mellem  de 
enkelte  medlemsstater  langt  fra så markant,  som  når 
det drejer  sig om den  økonomiske  vækst,  betalingsba-
lancevanskelighederne  eller  endog  inflationstakten 
(jf. tabel). 
Den private  investeringstilbøjelighed  er  ikke  blevet 
mærkbart  forbedret,  og også  det  private  forbrug 
udvikler  sig kun  langsomt.  Begge  størrelser  vil sand-
synligvis  ikke  øve  nogen  særlig  dynamisk  indvirkning 
på den  økonomiske  vækst  i 1977. 
Fællesskabets  eksport  vil  ganske  vist  øges  mindre 
kraftigt  i 1977  end  1976,  men  stigningen  vil alligevel 
ligge  på omkring  7 % i fast  priser.  Da importen  imid-
lertid  vil stige  langsommere,  kan  man  på trods  af en 
mindre  forringelse  af bytteforholdet  forvente  en kraf-
tig forbedring  af betalingsbalancens  løbende  poster, 
der påny  næsten  vil balancere. 
Impulserne  fra de offentlige  investeringer  er i almin-
delighed  blevet  svækket,  selv  om man  i enkelte  lande 
kan forvente  en vis aktivitet  resten  af året. 
Dog er mulighederne  for  i 1977  at opnå  et selvbæ-
rende  og selvforstærkende  konjunkturopsving  fortsat 
usikre. 
For Fællesskabet  som  helhed  forventer  man  i 1977  en 
stigning  i bruttonationalproduktet  i faste  priser  på ca. 
3,5 %. På baggrund  af den  løbende  produktivitets-
fremgang  vil dette  betyde,  at der  på årsbasis  næppe 
vil ske  en mindskelse  af arbejdsløshedsprocenten  i 
forhold  til 1976  (4,5  %) og hvis  der  ikke  træffes 
særlige  foranstaltninger  vil den  sandsynligvis  endog 
vise en stigende  tendens  i visse  lande. 
Forskellene  i den  økonomiske  situation  medlemssta-
terne  imellem  er stadigvæk  for  stor.  Dette  gælder 
næsten  alle  de afgørende  nationaløkonomiske  talstør-
relser  (jf. tabellen).  Gennemsnitsværdier  for Det  euro-
pæiske  Fællesskab  må derfor  ikke  tillægges  for stor 
vægt. 
Den økonomiske  situation  i Fællesskabet  påvirkes  af 
udviklingen  i verdenskonjunkturerne.  Trods  den  be-
dring,  der er indtråde  på dette  område,  er der vedva-
rende  konjunkturbetingede  skavanker  inden  for 
Fællesskabet,  og udsigterne  for de kommende  måne-
der er ikke  gunstige  nok  til at bane  vejen  for varige 
løsninger  på de nuværende  vanskeligheder. 
Det egentlige  problem  består  her i en nedbringelse  af 
arbejdsløsheden  og bekæmpelse  af inflationen,  som 
begge  er en forudsætning  for  tilbagevenden  til en regelmæssig  vækst.  De herskende  strukturproblemer, 
som har  ramt  en række  erhverv  og regioner,  er ble-
vet mere  udtalt  under  det  økonomiske  tilbageslag. 
Dette  har ramt  visse  befolkningsgrupper  særlig  hårdt. 
Krisens  usædvanlige  styrke  levner  ikke  plads  til håbet 
om, at situationen  ændrer  sig afgørende  på kort  sigt. 
II. DET  ØKONOMISKE  OG SOCIALE  UDVALGS 
ØKONOMISK  POLITISKE  MÅLSÆTNINGER 
På denne  baggrund  bekræfter  Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg  de målsætninger,  det  opstillede  i sin 
sidste  udtalelse  særlig, 
— den  økonomiske  politik  for 1977  skal  ses på bag-
grund  af Fællesskabets  politik  på mellemlang  sigt 
indtil  1980, 
— samtidig  genskabelse  af fuld  beskæftigelse  og pris-
stabilitet  som  det vigtigste  mål, 
— opnåelse  af fuld  beskæftigelse  inden  1980, 
— som  følge  heraf  en årlig  vækstrate  i Fællesskabets 
bruttonationalprodukt  i faste  priser  på gennem-
snitligt  5 % i perioden  1976-1980.  For  1977  bør 
målet  være  en vækst  på 4 %, 
— den  årlige  inflationstakt  i alle  medlemsstaterne 
bør senest  i 1980  mindst  nedbringes  til 4-5 %; 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  påpeger,  at man 
med den  økonomiske  udvikling,  der  på nuværende 
tidspunkt  aftegner  sig for 1977,  må regne  med,  at det 
vil være  usikkert,  om man  kan  nå disse  mål,  eller  at 
det vil blive  vanskeligere  at nå dem. 
Derfor  er Udvalget  og Kommissionen  af den  opfat-
telse,  at Fællesskabet  må gøre  en ekstra  indsats  for at 
nå disse  mål. 
III. VURDERING  AF DE AF DET  ØKONOMISKE  OG 
SOCIALE  UDVALG  KRÆVEDE 
FORANSTALTNINGER 
Udover  disse  målsætninger  krævede  Det  økonomiske 
og sociale  Udvalg  i sin sidste  udtaleilse  også  en række 
økonomisk-politiske  foranstaltninger  på fællesskabs-
niveau  og i de enkelte  medlemsstater.  Som  følge  af 
den næsten  uændrede  økonomiske  situation  har  disse 
krav  umindsket  værdi.  Derfor  er det  vigtigste  mål 
med en foreliggende  udtalelse  at vurdere,  hvorvidt  de 
økonomisk-politiske  foranstaltninger,  der blev  truffet 
og overvejet  på fællesskabsniveau  og i medlemssta-
terne  i efteråret  1976,  er i overensstemmelse  med 
Udvalgets  henstillinger  fra 28. oktober  1976. 
Nr. C 172/14 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 20. 7.77 
A. Foranstaltninger  på fællesskabsniveau 
I beretningen  gennemgås  de fremsatte  krav  og de for-
anstaltninger,  der  i mellemtiden  er blevet  truffet  på 
fællesskabsniveau. 
1. Bedre  koordinering  af  medlemsstaternes  økono-
, mi ske politik 
I sin udtalelse  af 28.  oktober  1976  gjorde  Det  øko-
nomiske  og sociale  Udvalg  sig i pkt.  8.1 til talsmand 
for, at koordineringen  af medlemsstaternes  økono-
miske  politik  blev  forbedret,  og at den  nøje  burde 
gennemgås  af Kommissionen  og Rådet  (økonomi-  og 
finansministrene). 
Udvalget  ser med  tilfredshed  på, at Kommissionen  og 
Rådet  (økonomi-  og finansministrene)  klart  har  er-
kendt  nødvendigheden  af en bedre  koordinering  af 
medlemsstaternes  økonomiske  politik,  og at der blev 
opnået  enighed  herom.  Denne  koordinering  kom 
senere  til udtryk  i to vigtige  beslutninger.  Den  14. 
marts  foretog  Rådet  (økonomi-  og finansministrene) 
den første  kvartalsvise  vurdering  af den  økonomiske 
situation  i Fællesskabet  og vedtog  derefter  beslutnin-
gen om  tilpasningen  af de økonomisk-politiske  ret-
ningslinjer  for 1977.  Det  blev  præciseret,  at denne  be-
slutning  forpligtede  medlemsstaterne  til at føre  en 
økonomisk  politik  i overensstemmelse  med  retnings-
linjerne.  Det  må  desuden  hilses  med  tilfredshed,  at 
Rådet  samme  dag  vedtog  det fjende  program  for øko-
nomisk  politik  på mellemlang  sigt. 
Med  beklagelse  fastslår  Udvalget,  at denne  koordine-
ring af de enkelte  medlemsstaters  økonomiske  politik 
endnu  ikke  er blevet  undersøgt  i alle  enkeltheder. 
Hovedopgaven  er som  hidtil  nøje  at kontrollere  og 
øve indflydelse  på, i hvilket  omfang  medlemsstaternes 
regeringer  holder  sig til de henstillinger  og retnings-
linjer,  som  Kommissionen  og Rådet  fremsætter.  Efter 
Udvalgets  opfattelse  skal  mekanismerne  til kontrol  og 
omsættelse  i national  lovgivning  yderligere  forbedres. 
2. Samordning  af social-  og regionalfonden,  investe-
ringsbanken  og landbrugspolitikken 
I sin udtalelse  krævede  Udvalget  i pkt.  7.1 til 7.3,  at 
man skulle  samordne  Socialfonden,  Regionalfonden, 
Den europæiske  Investeringsbank  og den  socialpoli-
tiske  indsat  som  led  i den  fælles  landbrugspolitik 
samt  EKSF-støtten. 
Udvalget  ser med  tilfredshed  på, at Kommissionen  og 
Rådet  også  er klar  over  problemet  med  en bedre koordinering  af de  forskellige  fonde  (Social-  og 
Regionalfonden,  Investeringsbanken,  Landbrugsfon-
den).  De  påbegynde  foranstaltninger  (institutiona-
lisering  under  ledelse  af hr. Giøliitti,  forelæggelse  og 
udarbejdelse  af forslagene  ;til reform  af Social-  og 
Regionalfonden  forøgelse  af miidlerne  til Socialfonden 
og Regionalfonden  med  henholdsvis  66%  dg 25 %) 
kan betragtes  som  et skridt  i den rigtige  retning. 
Man  må  afvente,  hvorvidt  Udvalgets  øvrige  henstil-
linger  (snævrere  koordinering  af en beskæftigelses-  og 
omskolingspolitik,  udvidelse  af fordelingsmålestok-
kene  til også  at dække  områder  med  særlig  stor 
arbejdsløshed,  f.eks.  tæt befolkede  bymæssige  områ-
der, som  man  hidtil  ikke  har  ment  havde  behov  for 
støtte)  vil komme  til at bære  frugt. 
3. Koordinering  af handelspolitikken 
I pkt.  8.3  anbefalede  Det  økonomiske  og sociale 
Udvalg  at man  tog  koordineringen  af handelspolitik-
ken op til fornyet  overvejelse  og tilpassede  den  i 
overensstemmelse  hermed. 
Udvalget  udtrykker  tilfredshed  med,  at man  ved  tal-
rige foranstaltninger  har øget  koordineringen  af han-
delspolitikken.  Udvalget  anser  det  også  for positivt, 
at det  under  den  økonomiske  krise  er lykkedes  at 
afværge  handelsbegrænsninger  og dermed  at bevare 
betingelserne  for  et åbent  og ikke-diskriminerende 
verdenshandelssystem. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vil imidlertid  hen-
lede opmærksomheden  på,  at visse  af de aftaler, 
Fællesskabet  har  underskrevet  med  tredjelande,  inde-
holder  indrømmelser  fra Fællesskabets  side,  som  kan 
forværre  de vanskeligheder,  som  visse  erhverv  al-
lerede  befinder  sig i, og dermed  indvirke  negativt  på 
beskæftigelsen,  medmindre  der  iværksættes  struktur-
foranstaltninger  med  henblik  på at undgå  denne 
indvirkning.  Da Fællesskabet  gentagne  gange  er gået 
ind for støtte  til eksporten  fra udviklingslandene,  må 
virkningerne  af sådanne  indrømmelser  holdes  under 
omhyggeligt  opsyn,  således  at der om nødvendigt  kan 
træffes  omstruktureringsforanstaltninger. 
4. Fællesskabsaktion  for  større  valutakursstabilitet 
og formindskelse  af betalingsbalanceproblemerne 
I pkt.  8.4 og 8.5 gav  Udvalget  udtryk  for den  opfat-
telse,  at man  via fællesskabsaktioner  burde  tilstræbe 
større  valutakursstabilitet  og formindskelse  af beta-
20. 7. 77 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 172/15 
lingsbalanceproblemerne.  I denne  forbindelse  måtte 
man også  fastsætte  strengere  målestokke. 
Selv om Det  monetære  Udvalg  og Udvalget  af cen-
tralbankdirektører  gentagne  gange  har beskæftiget  sig 
med dette  problem  og også  har  vist  positive  tilløb, 
kan der på dette  område  kun  konstateres  få konkrete 
resultater.  Vekselkursrelationerne  var ikke  stabile,  og 
de har  siden  efteråret  ændret  sig afgørende  både  in-
denfor  og udenfor  slangesamarbejdet.  Det  økono-
miske  og sociale  Udvalg  er som  bekendt  af den 
opfattelse,  at  man  via  EF-foranstaltninger  må 
tilstræbe  en større  valutakursstabilitet.  Erfaringerne 
har imidlertid  vist,  at medlemsstaterne  er rede  til at 
støtte  hverandre  i særligt  vanskelige  situationer.  Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  opfordrer  under  alle 
omstændigheder  medlemsstaterne  til at udforme  den 
gensidige  bistand  inden  for rammerne  af Den  euro-
pæiske  Fond  for Valutasamarbejde  på en mere  effek-
tiv måde  og til at intensivere  den  fælles  optræden  in-
den for Den  internationale  Valutafond. 
5. Hensyntagen  til  landbrugspolitikkens  indvirknin-
ger på prisniveauet 
I overensstemmelse  med  Det  økonomiske  og sociale 
Udvalgs  krav  i pkt.  8.6,  har Kommissionen  og Rådet 
taget  hensyn  til landbrugsprisforhøjelsernes  indvirk-
ning  på inflationstakten.  Dette  har  bevirket,  at land-
brugsprisforhøjelserne  er blevet  relativt  moderate. 
6. Virkningerne  fra  indirekte  skatter  og  offentlige 
afgifter 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  påpegede  i pkt. 
8.7 i sin udtalelse,  at Kommissionens  forslag  om øget 
indirekte  beskatning  og øgede  offentlige  afgifter  kan 
vise sig farlige  ved  at forværre  detailsprisinflationen 
og dermed  skabe  øgede  lønkrav.  I denne  sam-
menhæng  vil det gerne  atter  engang  understrege  dette 
og samtidig  fremhæve,  at dette  også  må  gælde 
uafhængigt  af nødvendigheden  af en konsolidering  af 
statsbudgetterne,  og at det derfor  også  vil øge  nega-
tiv indflydelse  på investeringstilbøjeligheden. 
Udvalget  opfordrer  i øvrigt  Kommissionen  til at fore-
tage en komparativ  analyse  af de offentlige  budgetter 
med særlig  henblik  på en afdækning  af sammensæt-
ningen  af overførselsbetalingerne  og tilskud  af øko-
nomisk  og social  karakter.  Sådanne  bedømmelses-
kriterier  kunne  være  nyttige  for  lande,  som  p.g.a. 
deres  internationale  forpligtelser  i det  mindste  må 
drage  omsorg  for en mindskelse  af deres  budgetun-
derskud;  de pågældende  lande  kunne  på denne  måde 
tilpasse  deres  situation  til den,  der hersker  i de øvrige 
medlemsstater. 7. Forbedring  af informationerne  og  det  statistiske 
materiale 
Endelig  gav  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  i pkt. 
1.3 i sin udtalelse  udtryk  for den  opfattelse,  at Kom-
missionen  sammen  med  medlemsstaterne  snarest 
burde  overveje,  hvorledes  man  kunne  forbedre  og 
udvide  de statistiske  oplysninger  fra de enkelte  med-
lemsstater,  og  hvorledes  man  hurtigere  kunne 
udsende  disse. 
Udvalget  har  gjort  sig bekendt  med  Kommissionens 
statistiske  program  for  årene  1977-1979  og er af 
den opfattelse,  at der her tages  et skridt  i positiv  ret-
ning. 
Udvalget,  hvis  medlemmer  har  direkte  interesse  i 
udformningen  og  anvendelsen  af dette  statistiske 
materiale,  finder  det  imidlertid  beklagteligt,  at det 
ikke inddrages  i dette  arbejde.  Det  anmoder  derfor 
Kommissionen  om  at etablere  en form  for  sam-
arbejde  mellem  Det  statistiske  Kontor  for EF og Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  omkring  den  endelige 
udarbejdelse  af det statistiske  program. 
På baggrund  af den  vedvarende  høje  arbejdsløshed 
og inflation  i Fællesskabet  anser  Udvalget  det  dog 
for særlig  vigtigt,  at arbejdsmarkedsstatistikken  og 
statistikken  over  indkomstfordelingen  efter  sociale 
grupper  i medlemsstaterne  forbedres  og  udvides. 
Det er ikke  overbevist  om,  at en sådan  nødvendig-
hed til har  vundet  indpas  i det statistiske  program. 
B. Nationale  foranstaltninger 
Det er ikke  let på grundlag  af de i efteråret  opstillede 
krav  at vurdere  de økonomisk-politiske  foranstaltnin-
ger i medlemsstaterne  (jf. beretningen),  da den  øko-
nomiske  situation  er meget  forskellig  fra det ene  land 
til det andet,  hvorfor  de trufne  foranstaltninger  måtte 
afstemmes  efter  de særlige  forhold.  Regeringernes 
bevægelsesfrihed  er ringe,  da de på én gang  må føre 
en politik  til støtte  for den  økonomiske  vækst  med 
henblik  på en stigning  i produktionen  og nedbrin-
gelse  af arbejdsløsheden  og en politik  til bekæmpelse 
af inflationen. 
1. Aktivitets  stimulering  gennem  offentlige  udgifter 
I pkt.  6.1 og pkt.  6.3 i udtalelsen  af 28. oktober  1976 
anbefalede  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg,  at de 
offentlige  udgifter,  især  de offentlige  investeringer, 
skal bibringe  koniunkturudviklingen  stærkere  impul-
ser, eller  at de aktivitetsfremmende  foranstaltninger 
Nr. C 172/16 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 20. 7. 77 
ikke  sættes  over  styr  gennem  en mindskelse  af un-
derskuddet  på de offentlige  budgetter. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  fastslår,  at der 
ikke  siden  da i nogen  medlemsstat  er blevet  iværksat 
et altomfattende  konjunkturstimulerende  program 
med det  mål  at satte  gang  i konjunkturudviklingen. 
I samtlige  lande  blev  der snarere  igangsat  specielle  og 
målrettede  foranstaltninger  til fremme  af investerin-
gerne  eller  til forbedring  af den  arbejdsmarkedspoli-
tiske  situation. 
De enkelte  medlemsstater  øver  imidlertid  via ekspan-
sionstakten  i deren  statsudgifter  inflydelse  på kon-
junkturudviklingen  og dermed  på den  økonomiske 
vækst. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  finder  det kritisa-
belt,  at statsbudgetterne  og  især  de offentlige  investe-
ringer  i 1977  i en række  lartde  ikke  har  bidraget  til at 
fremme  konjunkturudviklingen  og den  økonomiske 
vækst  i Fællesskabet  i en sådan  grad,  at den  ønskede 
vækstrate  på mellemlang  sigt  kan  nås. 
2. Fremme  af  arbejdspladsskabende  private  investe-
ringer 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  udtalte  sig i pkt. 
6.2 og 6.8 i sin udtalelse  til fordel  for selektive  incita-
menter  til fremme  af arbejdspladsskabende,  private 
investeringer.  Den  beskæftigelsesmæssige  effekt  af de 
pågældende  foranstaltninger  måtte  sikres. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  ser med  tilfreds-
hed på,  at der  i alle  medlemsstater  (bortset  fra 
Luxembourg)  er blevet  truffet  foranstaltninger  til 
økonomisk  tilskyndelse  til  private  investeringer  (jf. 
beretningen).  Foranstaltningerne  var  ind  imellem 
koncentreret  til det  regionale  og  sektorielle  plan. 
Endvidere  er der  tale  om investeringer  i udvidelser  og 
nyanlæg  af virksomheder.  I ét land  fremmede  man 
udelukkende  de arbejdskraftsintensive  investeringer. 
I nogle  lande  foretog  man  ikke  nogen  differentiering, 
men gav  generelle  tilskud  til investeringer  eller  gene-
relle,  udvidede  skattemæssige  afskrivningsmuligheder 
for at  fremme  investeringsaktiviteten.  I mange 
tilfælde  var den  økonomiske,  begunstigelse  af virksom-
hederne  ikke  knyttet  til investeringsaktiviteten,  men 
tjente  til en generel  forbedring  af erhvervslivets  ind-
tjening. 
Med  disse  foranstaltninger  havde  man  dog  kun  delvis 
nået  det erklærede  mål  om at skabe  yderligere  nye  og 
varige  arbejdspladser.  Imidlertid  har  alle  disse 
foranstaltninger  hidtil  ikke  øget  — og  heller  ikke 
været  tilstrækkeligt  omfattende  til at øge  — den  pri-
vate investeringstilbøjelighed  væsentligt.  De  investe-
ringsfremmende  foranstaltninger  har  i overensstem-melse  med  Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  krav 
ikke  forstyrret  konkurrencen  mellem  medlemssta-
terne. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg  vil  imidlertid 
gerne  påpege,  at den  private  investeringsaktivitet  ikke 
kan styrkes  alene  gennem  statens  økonomiske  incita-
menter.  Afgørende  er det,  at den  økonomiske  situa-
tion er præget  af et gunstigt  investeringsklima  med 
mere  gunstige  af efterspørgsels-  og afsætningsfor-
ventninger  og tilstrækkelige  indtjeningsudsigter. 
3. Specielle  arbejdsmarkedspolitiske  foranstaltninger 
I Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  udtalelse  af 
28. oktober  1976  blev  der i punkt  6.5 fremsat  krav  om 
en mere  aktiv  arbejdsmarkedspolitik,  herunder  især 
udvidede  erhvervsuddannelsesforanstaltninger. 
I betragtning  af at en bedre  fleksibilitet  og  mobilitet 
på arbejdsmarkedet  er påkrævet,  hilser  Det  økono-
miske  og sociale  Udvalg  det med  tilfredshed,  at der  i 
samtlige  medlemsstater  blev  indført  mangfoldige 
arbejdsmarkedspolitiske  foranstaltninger  (jf.  beretnin-
gen).  De  bestod  f.eks.  i beskæftigelsespræmier  til 
virksomheder,  som  sikrede  varig  beskæftigelse  eller 
som antog  unge  arbejdsløse.  Virksomheder  der  an-
satte  yderligere  arbejdstagere  blev  også  fremhjulpet 
økonomisk.  Lignende  programmer  er sat  igang  for 
handicappede.  Til fremme  af mobiliteten  blev  der i én 
medlemsstat  ydet  flyttegodtgørelse  og  bosættelses-
penge.  Endvidere  blev  der  udbetalt  økonomisk  kom-
pensation,  hvis  det  nye  arbejde  var  forbundet  med 
økonomiske  afsavn.  I to lande  blev  deltidsbeskæfti-
gelse  fremmet  gennem  præmier.  I nogle  lande  blev 
der indført  tilskud  til uddannelse  af unge  mennesker 
eller  til  forlængelse  af den  obligatoriske  faglige 
uddannelse.  Tillige  overtager  staten  i vi9se  medlems-
stater  næsten  samtlige  udgifter  til omskoling  og 
videreuddannelse. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  finder  det dog  be-
klageligt,  at disse  foranstaltninger  i fleste  lande  ikke 
var så omfangsrige  eller  ikke  blev  udnyttet  i en sådan 
grad  af den  begunstigede  personkreds,  at man  kunne 
konstatere  en tydelig  forbedring  af arbejdsmarkeds-
situationen  for de berørte  befolkningsgrupper. 
Med  en række  af disse  foranstaltninger  vandt  man 
ind på nye  økonomisk-politiske  landområder.  Endnu 
er det  ikke  klart,  om  alle  disse  foranstaltninger  er 
effektive,  eller  om en del af dem  fører  til økonomisk 
misbrug  og unødige  statslige  udgifter.  Det  økono-
miske  og sociale  Udvalg  så gerne,  at de enkelte  med-
lemsstater  lærte  af hinanden  og udvekslede  flere  erfa-
ringer.  På denne  baggrund  kræver  Udvalget  en sam-
menlignende  studie  over  disse  arbejdspladsskabende 
foranstaltninger,  især  de foranstaltninger,  der  er ble-
vet truffet  til fordel  for de unge. 
20. 7. 77 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 172/17 
På den  anden  side  vil Det  økonomiske  og sociale 
Udvalg  påpege,  at man  ved  bedømmelsen  af alle  disse 
foranstaltninger  også  må tage  hensyn  til de omkost-
ninger,  der  var  påløbet,  hvis  disse  foranstaltninger 
ikke var blevet  truffet,  og de berørte  personer  dermed 
stadig  havde  været  arbejdsløse. 
4. Nyvurdering  af  indkomst-  og  prispolitiske  foran-
staltninger 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  har i sin udtalelse 
af 28. oktober  1976  (pkt.  6.11)  krævet,  at de lande, 
der har gennemført  en pris-  eller  indkomstpolitik  eller 
en kombination  af begge  som  led i inflationsbekæm-
pelsen,  må vurdere  værdien  af disse  foranstaltninger  i 
lyset  af konjunkturopgangen  og på baggrund  af de 
EF-direktiver  og henstillinger,  der måtte  blive  vedta-
get. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  konstaterer,  at 
man i en række  medlemsstater  reviderede  og ændre-
de pris-  og indkomstpolitiske  'foranstaltninger  med 
henblik  på at øge  deres  effektivetet.  Hvilke  resultater 
disse  overvejelser  har  ført  til, kan  man  endnu  ikke 
sige noget  om med  sikkerhed.  En kendsgerning  er det 
imidlertid,  at de nominelle  indkomster  kun  er vokset 
en smule  stærkere  end  inflationstakten. 
I øvrigt  anbefaler  Udvalget  Kommissionen  at gennem-
føre en sammenlignende  analyse  af enkeltstaternes 
lovgivning  om  pristalsregulering  og vurdere  anven-
delsen  heraf  som  middel  i inflationsbekæmpelsen. 
Dette  skulle  kunne  sætte  Kommissionen  i stand  til at 
udarbejde  forslag  til en tilpasning  af lovgivningen  på 
dette  område. 
5. Udarbejdelse  af målscetninger  på mellemlang  sigt 
Efter  Det  økonomiske  og soicale  Udvalgs  opfattelse 
(pkt.  6.10  og 8.1 i udtalelsen  af 28. 10. 1976)  bør  hver 
medlemsstat  udarbejde  et program  for  mellemlang 
sigt indtil  1980  for  et reguleret  konjunkturopsving. 
Målsætningerne  skal  for  hvert  indeholde  oplysnin-
ger om beskæftigelsen,  væksten  i produktionen,  infla-
tionsbekæmpelsen  såvel  som  efterspørgselskompo-
nenterne  i bruttonationalproduktet  samt  eksporten  til 
medlemsstaterne. 
Sådanne  mål  for mellemlang  sigt  er hidtil  ikke  blevet 
opstillet  i nogen  medlemsstat.  I Forbundsrepulikken 
Tyskland  har  regeringen  dog  for  indeværende  år 
opstillet  nogle  plantal  i form  af et specificeret  natio-
nalregnskab  (udførsel  til EF-medlemsstaterne  er dog 
ikke medtaget). 6. Supplering  af den  generelle  kredit-  og pengepolitik 
ved hjcelp  af selektive  foranstaltninger 
I lighed  med  Kommissionen  fastslog  Det  økonomiske 
og sociale  Udvalg  i sin udtalelse  af 28. oktober  1976, 
at der ikke  udelukkende  skal  føres  en generel  penge-
og kreditpolitik  for at sætte  gang  i det økonomiske 
opsving  eller  bekæmpe  inflationen,  men  at denne 
politik  bør  suppleres  med  selektive  foranstaltninger. 
I alle  medlemsstater  anvendte  man  i forskelligt 
omfang  penge-  og kreditpolitikken  til bekæmpelse  af 
inflationen.  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  havde 
krævet,  at denne  globale  prisdæmpende  politik  ikke 
måtte  bringe  konjunkturopsvinget  og  dermed 
arbejdsløshedsbekæmpelsen  i fare.  Det gjorde  sig der-
for til talsmand  for samtidige  særlige  kreditpolitiske 
foranstaltninger,  således  at ønskelige  investeringer  ud 
fra et vækstpolitisk  synspunkt  ikke  blev  undladt. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  udtrykker  til-
fredshed  med,  at der — i det mindste  i nogle  lande  — 
også  som  følge  heraf  er truffet  direkte  kreditpolitiske 
foranstaltninger  for  at muliggøre  sektor-,  regional-, 
eller industripolitisk  vigtige  investeringer. 
Derudover  opfordrer  Udvalget  de medlemsstater,  som 
endnu  ikke  har  opstillet  faste  mål  for  pengemæng-
dens  størrelse,  til at indføre  sådanne  og overholde 
dem. 
IV. KONKLUSIONER 
Sammenvattende  kan  det  konkluderes:  principielt  er 
alle de af Udvalget  anbefalede  EF-foranstaltninger  i 
forskelligt  omfang  blevet  iværksat.  De kan  betragtes 
som et skridt  i den  rigtige  retning.  I betragtning  af 
den fortsat  høje  arbejdsløshed  og inflation  i Fælles-
skabet  er det dog  nødvendigt  at intensivere  og udvide 
de enkelte  foranstaltninger. 
Hvad  angår  foranstaltninger  i de enkelte  medlems-
lande  kan  det fastslås,  at der i alle  medlemsstater  blev 
truffet  talrige  foranstaltninger  til  mindskelse  af 
arbejdsløsheden  og inflationen.  I ingen  medlemsstat 
blev disse  foranstaltninger  kombineret  så effektivt  og 
så optimalt,  at man  derved  sikrede,  at de økonomiske-
politiske  målsætninger  og behov,  som  Det  økono-
miske  og sociale  Udvalg  satte  i sin udtalelse  den 
28. oktober  1976,  og som  under  forbehold  af bemærk-
ningerne  nedenfor  stadig  er gyldige,  Mev  opfyldt. 
I denne  sammenhæng  understreger  Det  økonomiske 
og sociale  Udvalg  kraftigt,  at medlemsstaterne  bør 
tage hensyn  til de af Ministerrådet  satte  retningslinjer 
for de økonomisk-politiske  opgaver,  således  at man 
kommer  frem  til bedre  koordinering  af medlemssta-
ternes  økonomiske  og sociale  politik. 
Nr. C 172/18 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 20. 7. 77 
Derfor  kommer  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  til 
det resultat,  at Fællesskabet  og medlemssterne  bør 
gøre  en  ekstra  kraftanstrengelse.  I denne  sam-
menhæng  gentager  Det  økonomiske  og  sociale 
Udvalg  også  sin  henstilling  om,  at målsætningerne 
kun kan  realiseres,  hvis  der tillige  træffes  nye økono-
misk-politiske  foranstaltninger,  og man  ikke  i højere 
grad  søger  at fjerne  årsagerne  til arbejdsløsheden  og 
inflationen. 
Det hører  med  til disse  økonomisk-politiske  opgaver 
at gøre  alt for at vurdere  produktionens  og beskæfti-
gelsens  forventede  økonomiske  udvikling  generelt  set 
og — når  det er muligt  — for  de enkelte  erhvervs-
grene,  regioner  og  befolkningsgrupper.  Herved 
skulle  sociale  ulemper  i rette  tid kunne  afværges,  og 
der skulle  kunne  iværksættes  egnede  foranstaltninger. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  finder  det endvi-
dere nødvendigt  nøje  at analysere  den  teknologiske 
udvikling  fremover. 
Derudover  må der  kritisk  gøres  status  over  alle  tid-
ligere  strukturpolitiske  foranstaltninger.  Alle  foran-
staltningernes  beskæftigelsesskabende  og inflations-
bekæmpende  effektivitet  bør nøje  undersøges.  På de 
områder,  som  i væsentlig  grad  afhænger  af statsor-
drer eller  af beslutninger  truffet  af staten,  skal  denne 
meddele  vejledende  tidspunkter  på mellemlang  sigt. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  anser  det for sin 
pligt  at påpege,  at man  i en række  lande  har drøftet 
eller allerede  påbegyndt  gennemførelsen  af foranstalt-
ninger  til mindskelse  af antallet  af arbejdssøgende.  De 
går ud på en nedsættelse  af pensionsalderen,  forlæn-gelse  af undervisningspligten,  øget  deltidsarbejde 
samt  nedsættelse  af den  almindelige  arbejdstid. 
Efter  Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  opfattelse 
bør man  nøjere  og mere  kritisk  undersøge  disse  for-
anstaltningers  beskæftigelsesskabende  effektivitet,  de-
res konsekvenser  for arbejdstageres  og arbejdsgiveres 
omkostninger,  arbejdskraftens  mobilitet  samt  mulig-
hederne  for  at lade  staten  finansiere  foranstaltnin-
gerne. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  skal  endvidere 
påpege,  at sådanne  foranstaltninger  i princippet 
skulle  kunne  bidrage  til at afværge  den  truende 
fare for varig  massearbejdsløshed  i Fællesskabet  og 
atter  tilvejebringe  fuld  beskæftigelse  i de kommende  år. 
Sluttelig  udtrykker  Det  økonomiske  og  sociale 
Udvalg  tilfredshed  med  de resultater,  som  blev  nået 
på det  økonomiske  topmøde  i London  den  8. maj 
1977, 
— som  på én gang  gjorde  bekæmpelsen  af arbejdsløs-
heden  og af inflationen  til det vigtigste  punkt, 
— på hvilket  de deltagende  regeringschefer  endnu 
engang  har  forpligtet  sig til — om  nødvendigt 
med yderligere  foranstaltninger  — at nå de for 
året 1977  opstillede  vækstmål, 
— hvor  de deltagende  regeringer  atter  gik ind for en 
åben,  ikke  diskriminerende  verdenssamhandels-
ordning. 
Disse  foranstaltninger  vil medvirke  til at bekæmpe 
arbejdsløsheden  og inflationen  i Fællesskabet. 
Arbejdsløsheden  i Fællesskabet 
(i procent  af den  erhvervsaktive  befolkning) 
(Tallene  er ikke  sæsonkorrigerede) 
Land Marts  1977 Marts  1976 
Land 
Antal % Antal % 
Danmark 147 961 6,0 111 220 4,8 
Tyskland 1 084  200 4,2 1 119  200 4,6 
Frankrig 1 020  600 4,7 938 200 4,3 
Irland 114 000 10,1 113 300 10,0 
Italien  (1) 1 290  200 6,6 1 218  000 6,3 
Nederlandene 201 500 4,3 215 900 4,6 
Belgien 279 900 7,1 241 700 6,2 
Luxembourg 674 0,5 452 0,3 
Forenede  Kongerige 1 383  800 5,4 1 284  900 5,0 
Fællesskabet 5 522  835 5,3 5 242  872 5,1 
(') Arbejdsministeriel  statistik. 
20. 7. 77 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 172/19 
Inflationen 
(Seneste  opgivelse  af årlig  prisstigning  marts  1977/marts  1976  og marts  1976/marts  1975, 
i procent) 
Land Ændring  marts  1977/ 
marts  1976 Ændring  marts  1976/ 
marts  1975 
Danmark 8,6 9,0 
Tyskland 3,9 5,4 
Frankrig 9,1 9,6 
Irland 16,7 0 16,0 (») 
Italien 21,1 13,9 
Nederlandene 7,3 8,9 
Belgien 7,4 9,9 
Luxembourg 8,3 10,5 
Forenede  Kongerige 16,7 21,1 
Fællesskabet 11,9 11,4 
(l) Ændring  mellem  de kvartaler,  som  slutter  15. februar. 
Økonomisk  vækst 
(årlig  stigning  i BNP  (mængde)) 
Land 1977  (skøn) 1976 
Danmark 2,0 4,8 
Tyskland 4,5 5,4 
Frankrig 3,0 5,0 
Irland 3,5 3,5 
Italien 3,0 5,5 
Nederlandene 4,0 3,6 
Belgien 3,0 3,5 
Luxembourg 3,0 2,9 
Forenede  Kongerige 1,4 0,9 
Fællesskabet 3,25 4,3 
Bruxelles,  den  23.  juni  1977. 
Basil  de FERRANTI 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg