KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 11.03.1998 
KOM(1998) 125 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET. EUROPA-PARLAMENTET 
OG DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
DET NYE TRANSATLANTISKE MARKED 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
A. BEGRUNDELSE 
1. INDLEDNING 3 
2. DEN POLITISKE DIMENSION 6 
3. DE ØKONOMISKE FORDELE 7 
B. HANDELSPOLITISKE BERAGTNINGER 
4. FORBINDELSEN TIL DET MULTILATERALE SYSTEM 8 
5. FORENELIGHED MED WTO 9 
6. FORBINDELSER MED TREDJELANDE 10 
C. MILJØ 
7. MILJØHENSYN 12 
D. NTM-AFTALENS INDHOLD 
8. FJERNELSE AF TEKNISKE HINDRINGER FOR VAREHANDELEN 13 
9. FJERNELSE AF TOLD 15 
10. TJENESTEYDELSER 16 
11. OFFENTLIGE INDKØB 20 
12. INTELLEKTUEL EJENDOMSRET 21 
13. INVESTERINGER 23 
14. ANDRE MULIGE EMNEOMRÅDER 24 
E. ANDRE ASPEKTER AF INITIATIVET 
15. BETYDNING FOR EU'S FÆLLES POLITIKKER 26 
16. INSTITUTIONELLE ASPEKTER 28 
F. KONKLUSION 29 
BILAG: ØKONOMISKE NØGLETAL 30 
KOMMISSIONENS MEDDELELSE TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET 
OG DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
DET NYE TRANSATLANTISKE MARKED 
A. BEGRUNDELSE 
1. INDLEDNING 
De økonomiske forbindelser mellem EU og USA er af vital betydning for begge parter. 
I 1996 beløb samhandelen med varer og tjenesteydelser sig til over 355 mia. ECU. EU og 
USA tegner sig for ca. 19% af hinandens samlede handel med varer. Det anslås at 
højteknologiprodukter tegner sig for 20% af denne samhandel. I 1995 udgjorde handelen 
med tjenesteydelser mellem EU og USA over 38% af den samlede bilaterale samhandel. 
EU er langt den største investor i USA og tegnede sig ved udgangen af 1996 for 59% af 
de samlede udenlandske direkte investeringer (FDI). Samtidig går 44% af USA's FDI til 
EU. Nærmere oplysninger findes i bilaget. 
Gennem flere multilaterale forhandlingsrunder og, siden vedtagelsen af den nye 
transatlantiske dagsorden i 1995, på bilateralt plan har vi gjort fremskridt i bestræbelserne 
på at mindske de tilbageværende hindringer for handel og investeringer. Men som det 
fremgår af Kommissionens årsberetninger om de hindringer, som De Forenede Stater 
lægger i vejen for handel og investeringer, foreligger der stadig væsentlige hindringer. 
Hovedårsagen hertil er den, at de retlige rammer for handel og investeringer mellem EU 
og USA for både varer og tjenesteydelser ikke har holdt trit med markedsudviklingen. 
Toldsatserne for industrivarer er nok blev sænket betydeligt, men i nogle følsomme 
sektorer opretholdes der stadig meget høje satser, og der er særligt mange i USA. Men 
det største problem er de ikke-toldmæssige hindringer, som far stadig større betydning 
med den voksende samhandel mellem EU og USA med sofistikerede industrivarer og 
tjenesteydelser samt stigende udenlandske direkte investeringer. Disse aktivitetsområder 
er undergivet en række indenlandske forskrifter og standarder, som bl.a. afspejler et 
legitimt ønske om at beskytte den offentlige sundhed og sikkerhed eller miljøet. 
Erhvervskredse i EU og USA har ofte tilkendegivet, at dette spørgsmål om forskrifter er 
deres største problem. Da der hyppigt er meget stor forskel på reglerne, kan de virke som 
skjulte hindringer, som indebærer øgede omkostninger for de europæiske og amerikanske 
forbrugere; de sinker endvidere udnyttelsen af nye økonomiske og teknologiske 
muligheder og kan hindre, at der skabes konkurrencedygtige arbejdspladser. De hæmmer 
derfor økonomiske fremskridt. De er kort sagt i dag et af de alvorligste problemer, der 
berører handel og investeringer over Atlanten. 
Endvidere har der på det seneste været tale om en stigning i antallet af vanskelige 
handelstvister mellem EU og USA. Mange af disse problemer er forskellige fra 
traditionelle handelstvister, for så vidt som baggrunden herfor er problemer af den art, der 
er beskrevet ovenfor. På trods af de betydelige bestræbelser, vi har udfoldet, har vi endnu 
ikke været i stand til at etablere en effektiv mekanisme, som gør det muligt at forebygge 
3 
sådanne problemer. Som følge heraf kræver de betydelige investeringer i tid og kræfter, 
skader europæiske og amerikanske økonomiske interesser og har en' uforholdsmæssigt 
stor negativ politisk betydning. 
Det spørgsmål, vi bør stille os selv, er, om vi kan gøre mere og mere effektivt for at lette 
samhandelen med varer og tjenesteydelser mellem EU og USA og samtidigt undgå eller 
løse disse problemer og sikre, at den nuværende høje grad af beskyttelse af den offentlige 
sundhed og miljøet fastholdes og kan udvikles yderligere på et autonomt grundlag Som 
led i den nye transatlantiske dagsorden har vi gjort visse fremskridt gennem en beskeden 
trinvis approach for at løse enkeltstående problemer og fremme liberaliseringen i særlige 
sektorer. Men de langvarige forhandlinger, der førte til 1997-aftalen om gensidig 
anerkendelse viste, at denne approach er langsommelig, og at der kun kan opnås 
begrænsede resultater ad den vej. 
Kommissionen har derfor nøje overvejet, om vi nu bør følge en ny, mere omfattende og 
ambitiøs approach for at gøre det nye transatlantiske marked (NTM) til virkelighed, som 
fra begyndelsen har været et af de vigtigste mål for den nye transatlantiske dagsorden. 
Et forslag med dette sigte bør opfylde alle følgende betingelser: 
i) der bør sigtes mod de faktiske hindringer for handel og investeringer mellem EU 
og USA, 
ii) EU og USA bør opnå økonomiske fordele, der står i et rimeligt forhold til 
indsatsen, 
iii) det må ikke skade, men bør tværtimod fremme vore mål i de fremtidige 
multilaterale forhandlinger i WTO, som vi går ind for, 
iv) det bør ikke føre til nye handelshindringer for tredjelande eller forringe deres 
adgang til markederne i EU og USA, og det bør ikke svække deres støtte til 
multilateral liberalisering, 
v) målsætningen skal være ambitiøs og vinde politisk interesse, men det skal være 
teknisk muligt at gennemføre den, 
vi) der bør sikres overensstemmelse med de aftalte multilaterale regler i WTO og 
andre internationale fora (feks. OECD, WIPO), og disse regler må ikke bringes i 
fare, 
vii) det bør sikres, at de overordnede politiske forbindelser mellem EU og USA 
udvides. 
viii) det bør indebære fordele for forbrugerne og vor høje grad af beskyttelse af 
sundhed, sikkerhed, forbrugere eller miljø bør fastholdes. 
ix) det bør ikke hindre en yderligere udvikling af acquis communautaire. 
Forslag på dette område bør medvirke til at stimulere yderligere multilateral liberalisering 
gennem en mere dybtgående liberalisering og strengere regler på bilateralt plan, som 
senere vil kunne udvides til at omfatte andre partnere. Bilaterale 
liberaliseringsforanstaltninger bør også rettes mod de hindringer for samhandelen mellem 
EU og USA, som ikke har udsigt til en hurtig og effektiv løsning på multilateralt plan. 
Efter at have undersøgt alle disse faktorer foreslår Kommissionen, at der indledes 
forhandlinger med henblik på en aftale om et nyt transatlantisk marked (NTM-aftale) med 
følgende mål: 
i) en'vidtgående fjernelse af tekniske handelshindringer gennem omfattende gensidige 
anerkendelses- og/eller harmoniseringsforanstaltninger, der fremmer både 
forbruger- og erhvervsinteresser, 
ii) en politisk forpligtelse til gennem multilaterale forhandlinger senest i 2010 at fjerne 
al told på industrivarer på grundlag af princippet om mestbegunstigelse (MFN), 
forudsat at tilstrækkeligt mange andre handelspartnere gør det samme, 
iii) et frihandelsområde for tjenesteydelser under overholdelse af de kriterier og 
forskrifter, som Rådet har fastlagt, 
iv) en liberalisering af offentlige indkøb, intellektuel ejendomsret og investeringer, 
som går videre end multi- eller plurilateral aftaler. 
De enkelte led i dette forslag behandles mere indgående i afsnit D. 
Vi bør også søge at udvide det bilaterale samarbejde på sådanne områder som lettelse af 
samhandelen, forenkling af toldprocedurerne, partnerskab mellem små og mellemstore 
virksomheder (SMV), bæredygtig udvikling og miljø (under hensyntagen til igangværende 
bilaterale og multilaterale initiativer). På visse områder (f.eks. told, konkurrence, 
videnskab og teknologi) er der allerede i eksisterende aftaler fastlagt rammer for et sådant 
samarbejde. Bestræbelserne på at nå til en NTM-aftale vil finde sted inden for de rammer, 
der er fastlagt i den nye transatlantiske dagsorden. Handlingsplanen herfor vil fortsat være 
grundlaget. 
Der bør ganske klart fastlægges en række generelle betingelser hvad angår metodik. Inden 
der indledes forhandlinger, bør der foreligge en klar forståelse med De Forenede Stater 
om hvilke områder, der er omfattet af forhandlingerne, og hvilke områder der ikke er 
omfattet. EU vil som led i forhandlingerne tage behørigt hensyn til faktorer, der berører 
konkurrencen, herunder statsstøtte. Det bør fra begyndelsen stå klart, at en aftale skal 
være bindende for forbundsstaterne, og at den ikke må svække eksisterende EU-aftaler 
med andre tredjelande. 
Initiativet bør munde ud i en enkelt omfattende aftale. Det kunne måske hvad angår 
forhandlinger og ratifikation synes vanskeligere at nå resultater ad den vej end ved den 
nuværende trinvise approach. På den anden side vil en aftale have den betydelige fordel, at 
den giver større sikkerhed for gennemførelsen af de indgåede forpligtelser, herunder om 
nødvendigt ved ændringer af den indenlandske lovgivning. Endnu vigtigere er det måske, 
at den dynamik, der skabes ved forhandlinger omfattende flere sagsområder og sektorer 
skulle gøre det muligt at gøre noget ved grundfæstede og årelange hindringer, som det i 
øjeblikket er vanskeligt at gøre noget ved særskilt betragtet. 
Der er ikke tale om et forslag om at etablere et indre marked med USA, men det vil gøre 
det muligt for EU at udnytte de enestående erfaringer fra gennemførelsen af det indre 
marked og at tilpasse nogle af de principper, der ligger til grund herfor, til den forskellige 
sammenhæng, der kendetegner forbindelserne mellem EU og USA. 
2. DEN POLITISKE DIMENSION 
Forslaget er mere end et handelspolitisk initiativ. Det er også et vigtigt initiativ i 
henseende til EU's politik over for USA set i et bredere perspektiv, og det skal ses på 
denne baggrund. Siden afslutningen af den kolde krig har vi taget skridt til at 
omstrukturere og ændre sigtet for EU's forbindelser med USA, som fortsat er vor 
vigtigste og mest komplekse udenrigspolitiske forbindelse, og til at forstærke amerikansk 
støtte til europæisk stabilitet. Et andet vigtigt mål er at forebygge den amerikanske 
tendens til at handle unilateralt, hvilket bl.a. har medført vedtagelse af uacceptabel 
eksterritorial lovgivning, såsom Helms-Burton- og d'Amato-lovene. Vi bør fortsat vende 
os skarpt mod foranstaltninger af denne art. Det er fortsat nødvendigt, at der på grundlag 
af forståelsen fra april 1997 snarest sikres en omfattende bilæggelse af vore 
uoverensstemmelser som følge af Helms-Burton- og d'Amato-lovene. 
Med den nye transatlantiske dagsorden af 1995 etableredes der en sædvane og et mønster 
for samarbejde og fælles optræden mellem vore myndigheder på alle niveauer og 
vedrørende mange spørgsmål. Den har i så henseende været uvurderlig og har gjort det 
muligt for os at nå en række håndgribelige resultater, herunder aftalen om gensidig 
anerkendelse af 1997 og andre aftaler. NTA har imidlertid ikke, som situationen ser ud i 
dag, været i stand til at skabe tilstrækkelig interesse på det højeste politiske plan på begge 
sider af Atlanten, og den er ikke tilstrækkelig dynamisk til at sikre større politiske og 
økonomiske resultater, omend den har givet nyttige resultater. Tiden er moden til at 
overveje, om der er behov for en mere ambitiøs og omfattende approach. 
Forslaget om at skabe et nyt transatlantisk marked og dermed mindske hindringerne for 
handel og investeringer var en integrerende del af NTA, men det er endnu ikke blevet 
udarbejdet på en sammenhængende måde. Med dette initiativ tages udfordringen op, og 
det bygger på den solide udvikling i EU's forbindelser med USA og på den dramatiske 
vækst i vore økonomiske forbindelser, navnlig hvad angår tjenesteydelser og investeringer. 
Det er tanken at anvende et økonomisk instrument som et incitament til at etablere 
politiske forbindelser med et langt bredere sigte, til at opnå betydelige økonomiske fordele 
og til at fastlægge nye procedurer for og en større tilskyndelse til at hindre, at der opstår 
tvister mellem os og til i givet fald at bilægge dem. 
Tidspunktet for et sådant initiativ er gunstigt. Den Europæiske Union har bragt sig i en 
position, hvor den spiller en ledende rolle på den internationale handelspolitiske scene. 
Grunden er lagt til en betydelig vækst i EU's økonomi; vi står således på tærsklen til 
indførelsen af den fælles valuta, og vi har lagt erfaringerne med etableringen af det indre 
marked bag os. Set i en bredere international sammenhæng er tidspunktet også gunstigt 
Europa af i dag er en stærk og stabil partner for USA, 
Samtidig indeholder dette initiativ fordele, der går videre end de bilaterale politiske og 
økonomiske forbindelser med USA. Af de grunde, der er omhandlet nedenfor (afsnit 4), 
vil det fremme de mål, vi tilstræber i fremtidige multilaterale handelsforhandlinger. 
Det giver os også lejlighed til forebyggende at forfølge EU's egne klare politiske mål med 
hensyn til at fremme de europæiske borgeres interesser og vigtige værdier i det 
europæiske samfund. Disse mål bør forfølges på en måde, der sikrer, at vi kan bevare og 
yderligere hæve vort høje niveau for forbrugerbeskyttelse, sundhed og sikkerhed. Det bør 
ikke berøre EU's interne fastlæggelse af politikken for levering af tjenesteydelser af 
generel økonomisk interesse, som anerkendt i de relevante EF-direktiver og i Amsterdam­
traktaten. Den forventede makroøkonomiske vækst (jf. afsnit 3) vil skabe mulighed for en 
6 
betydelig forøgelse af beskæftigelsen i EU. Bl.a. på denne måde vil NTM-aftalen gøre det 
muligt for os at reagere på nogle af de usikkerhedsmomenter, der følger af en global 
økonomisk liberalisering. Den vil desuden lægge grunden til en bedre og mere effektiv 
dialog mellem EU og USA og til et bedre samarbejde om sådanne spørgsmål som 
bæredygtig udvikling og miljøbeskyttelse, også på multilateralt plan. 
3. DE ØKONOMISKE FORDELE 
Det fremgår af makroøkonomiske undersøgelser, herunder undersøgelser, der er 
gennemført på Kommissionens anmodning, at fjernelse af eksisterende told- og ikke-
toldmæssige hindringer for den transatlantiske samhandel med industrivarer og 
tjenesteydelser vil have positive makroøkonomiske følgevirkninger for begge parter. For 
EU vil det kunne betyde en årlig forøgelse af nationalindkomsten med ca. 125 mia. ECU 
(over 1%), hvilket stort set svarer til virkningerne af Uruguay-runden. Hvis der gennem 
dette initiativ kan opnås multilateral tilslutning til fjernelse af tolden på industrivarer, vil 
dette tal årligt kunne øges med yderligere 25 mia. ECU. På det mikroøkonomiske plan vil 
det indebære stordriftsfordele, lavere omkostninger for producenter og forbrugere og 
mindre usikkerhed for firmaer i EU og USA. 
En bilateral fjernelse på et præferencegrundlag af al told på industrivarer i samhandelen 
mellem EU og USA indgår ikke som led i dette forslag. Begge parters gennemsnitlige 
toldsatser er allerede lave, omend der kan opnås betydelige fordele i sektorer, der fortsat 
er omfattet af meget høje satser. Disse fordele vil være umagen værd, men der vil kunne 
opnås endnu større fordele ved at fjerne tolden på industrivarer på et 
mestbegunstigelsesgrundlag med deltagelse at en række andre lande efter den model, der 
er benyttet for aftalen om informationsteknologi. Dette vil have den yderligere fordel, at 
det vil kunne afhjælpe europæiske firmaers nylige vanskeligheder på markederne i 
mellemindkomstlande. 
Når først der tages fat på de ikke-toldmæssige hindringer, vil der kunne opnås endnu 
større fordele som et resultat af mange faktorer, herunder øget effektivitet, 
stordriftsfordele (f.eks. når produktionslinjer kan ensrettes som følge af gensidig 
anerkendelse eller harmonisering af tekniske forskrifter), mere gennemsigtige procedurer, 
lavere omkostninger i forbindelse med overholdelse af forskellige standarder, bedre 
beskyttelse af intellektuel ejendomsret, færre tvister om intellektuel ejendomsret, større 
handels-, investerings- og indkøbsmuligheder (senest anslået til 35-40 mia. USD). I nogle 
sektorer forventes det, at de fordele, der kan opnås af SMV, vil opveje store selskabers 
forventede fordele med betydelige gevinster for beskæftigelsen. Generelt vil oprettelsen af 
et frit transatlantisk marked forbedre vilkår og muligheder for forretningsvirksomhed på 
begge sider af Atlanten med gunstige økonomiske følgevirkninger for erhvervsliv og 
forbrugere og for den europæiske og amerikanske økonomi som helhed. De økonomiske 
aspekter af forslaget vil blive undersøgt nærmere i overensstemmelse med de forskrifter, 
som Rådet fastlægger. Kommissionen vil nu iværksætte de fornødne mere detaljerede 
forundersøgelser som et yderligere bidrag til drøftelserne i Rådet af disse forslag og 
naturligvis den endelige affattelse heraf. 
B. HANDELSPOLITISKE BETRAGTNINGER 
4. FORBINDELSEN TIL DET MULTILATERALE SYSTEM 
Det er fortsat EU's vigtigste handelspolitiske mål at sikre en yderligere liberalisering i 
form af vidtgående multilaterale forhandlinger inden for rammerne af WTO. Den 
foreslåede NTM-aftale er omhyggeligt udformet med henblik på at nå dette mål samtidig 
med, at den i sig selv indebærer væsentlige økonomiske og politiske fordele for de to 
parter. Det er det underliggende princip, at hver part i NTM-aftalen skal fremme og lette 
en bredere international liberalisering. 
Det foreslåede initiativ på toldområdet er udtrykkeligt og udelukkende multilateralt. EU 
og USA skal således afgive et fælles tilsagn om, at de som led i fremtidige multilaterale 
forhandlinger vil ophæve al told på industrivarer senest i 2010, hvis tilstrækkeligt mange 
andre handelspartnere gør det samme (forstået som samhandel målt i mængde og/eller 
antal lande). En bilateral præferenceaftale er dermed udelukket. 
For så vidt angår tekniske handelshindringer anerkendes i de multilaterale regler 
muligheden for bilateral anerkendelse af overensstemmelse mellem parternes 
certificeringssystemer. Dette er et område inden for samhandelen, hvor det er af afgørende 
betydning, at der hersker fuld tillid til, at partnerlandet er i stand til at garantere en høj 
grad af produktsikkerhed, således at den fælles beskyttelse er uafhængig af 
handelsreglerne. Udsigterne til at nå resultater på multilateralt plan er derfor begrænsede i 
overskuelig fremtid. Ikke desto mindre kan der gøres hurtigere fremskridt mellem to store 
økonomier, hvis økonomiske og teknologiske udvikling svarer til hinanden, og som har de 
samme mål for hensynet til "ordre public". Fælles standarder vil således for andre partnere 
snarere betyde lettere adgang til markederne i de to største handelsblokke i verden end en 
hindring herfor. 
På området for tjenesteydelser er det hensigten med NTM-aftalen at fremme både et 
bilateralt arrangement, som er foreneligt med WTO, og at gøre det muligt tor EU at 
berede vejen for succesrige multilaterale forhandlinger om tjenesteydelser, som ifølge 
planen skal indledes i år 2000. 
En NTM-aftale om tjenesteydelser kan på flere måde være en støtte for den multilaterale 
approach: 
• Demonstrationseffekten: en påvisning af, at det faktisk er muligt at forene større 
handelspartneres forskellige forskrifter, og at det derfor er politisk og teknisk muligt at 
gøre det samme på et bredere grundlag. 
• Ansporingseffekten: at etableringen af et liberaliseret præferenceområde for 
tjenesteydelser mellem EU og USA vil vække stor interesse blandt andre 
handelspartnere, som vil ønske at deltage i processen (og derved virke som springbræt i 
retning mod en videregående liberalisering af forskellige lovbestemte hindringer mellem 
handelspartnere). Det er vort endelige mål, at den liberalisering, der opnås på grundlag 
af NTM-aftalen, far virkning på multilateralt plan. 
• Opstilling af modeller for fremtidig fastsættelse af regler i WTO, f.eks. ved at gå over 
til negativlister i stedet for hybridlister, dvs. at alt liberaliseres, medmind e der 
foreligger en særlig undtagelse i en liste. 
• Undersøgelse af, hvorledes områder, der er helt eller delvis undtaget fra den 
nugældende GATS, kan tages op på bilateralt plan og dermed åbnes på et multilateralt 
grundlag. 
Disse virkninger opvejer eventuelle bekymringer for, at et bilateralt initiativ kunne svække 
støtten til yderligere liberalisering i GATS. NTM-aftalen skulle tværtimod gøre det muligt 
for os at gå videre og hurtigere, end vi ellers ville have kunnet i bestræbelserne på at må 
EU's mål under disse forhandlinger. 
Mere generelt, og i særdeleshed på sådanne områder som offentlige indkøb, intellektuel 
ejendomsret og investeringer, må der som led i en NTM-aftale både tilstræbes fuld 
forenelighed med de multilaterale regler og - samtidigt - søges opnået "bedre" regler 
og/eller en mere "dybtgående " liberalisering inden for de bestående WTO-rammer samt 
på nye områder, som endnu ikke i fuldt omfang er omfattet heraf, således at aftalen kan 
tjene som model for den fremtidige fastsættelse af WTO-regler. En sådan politik vil 
understrege de transatlantiske partneres ledende rolle i bestræbelserne på at understøtte og 
yderligere udvikle det multilaterale handelssystem. På hvert område bør det tilstræbes at 
nå frem til den "bedste praksis" i henseende til liberalisering, således at parterne ikke blot 
opnår de største økonomiske fordele på bilateralt plan, men også en demonstrationseffekt 
over for andre handelspartnere. 
5. FORENELIGHED MED WTO 
NTM-aftalen, der beskrives i denne meddelelse, vil være i fuld overensstemmelse med 
WTO. På toldområdet er dette tilfældet, fordi det er baseret på MFN-princippet. Dette 
princip gælder almindeligvis også for tekniske forskrifter. WTO-medlemmerne er således 
ikke berettiget til at opretholde forskellige tekniske specifikationer for varer med 
oprindelse i forskellige lande, eller til at kræve forskellige procedurer for 
overensstemmelsesvurdering. Sidstnævnte krav indebærer, at når et land slet ikke har 
regler om sikkerhed for en vare, eller når det stiller sig tilfreds med en leverandørs 
erklæring om overensstemmelse, skal denne behandling udvides til at omfatte alle WTO-
lande. Der findes imidlertid to områder for bilateralt samarbejde (ikke baseret på MFN), 
og i NTM-aftalen vil der blive draget fuld nytte heraf. 
Punkt 1 - gensidig anerkendelse. Kræver medlemmer af WTO en uafhængig kontrol af en 
vare, eller bemyndiges en statslig organisation til at kontrollere overensstemmelsen, kan 
medlemmerne bilateralt anerkende deres respektive certificeringsorganers kompetence. I 
WTO-aftalen om tekniske handelshindringer anerkendes denne ret udtrykkeligt, men det 
kræves, at anerkendelse af andre medlemmer, der kan påvise tilsvarende kompetence, 
tages op til "positiv overvejelse". Punkt 2 - harmonisering. Alle medlemmer kan inden 
for visse generelle regler frit fastlægge de specifikationer, som en vare skal opfylde. Der er 
intet, der hindrer to lande i at harmonisere sådanne specifikationer, forudsat at de 
anvendes for andre medlemmer uden forskelsbehandling. 
På området for tjenesteydelser skal NTM-aftalen være i overensstemmelse med 
bestemmelserne i GATS, som svarer til bestemmelserne i GATT's artikel XXIV. I artikel 
V i GATS (økonomisk integration) fastsættes flere betingelser, der skal opfyldes, navnlig: 
en betydelig sektordækning (i henseende til antallet af sektorer, omfanget af den berørte 
handel og leveringsmåder); der må ikke indføres nye eller yderligere handelshindringer 
mod tjenesteydelser i den respektive sektor med oprindelse i andre lande, der er 
medlemmer af GATS og endelig afskaffelse af i det væsentlige al forskelsbehandling 
(gennem afskaffelse af alle eksisterende foranstaltninger og/eller forbud mod nye eller 
yderligere foranstaltninger, der medfører forskelsbehandling). Bestemmelsen om "en 
betydelig sektordækning" betinger, at alle servicesektorer i princippet i tilstrækkelig grad 
er omfattet (omend der er et vist råderum for fortolkning med hensyn til, om dette 
indbefatter sektorer, der ikke i øjeblikket er omfattet af GATS, såsom lufttransport og 
søtransport, eller hvor der foreligger en liste over relevante MFN-undtagelser). 
Ovennævnte bestemmelse om "en betydelig sektordækning" indebærer også, at der 
indføjes bestemmelser om investeringer (etablering med henblik på levering af 
tjenesteydelser) og om levering af tjenesteydelser, der indebærer midlertidig flytning af 
visse kategorier af fysiske personer (herunder ledende personale). 
Hvad angår gensidig anerkendelse på området for tjenesteydelser, åbnes der i artikel VII i 
GATS udtrykkeligt mulighed for at indgå aftaler om gensidig anerkendelse af uddannelse 
og erfaringer, som er nødvendige for at levere tjenesteydelser. Endvidere åbner bilaget om 
finansielle tjenesteydelser mulighed for gensidig anerkendelse af 
forsigtighedsforanstaltninger, som letter etablering og levering af finansielle 
tjenesteydelser. Mulighederne for at fjerne tekniske og retlige hindringer for handelen kan 
undersøges for flere servicesektorer, herunder f.eks. forskrifter vedrørende bankfilialer, 
forskrifter vedrørende værdipapirer og bevilling til at udøve erhverv. Det vil dog være 
nødvendigt at overholde bestemmelserne i artikel VII (og de tilsvarende bestemmelser i 
bilaget vedrørende finansielle tjenesteydelser) om tilstrækkelig mulighed for tilsvarende 
aftaler med andre lande. 
WTO-reglerne for offentlige indkøb skal findes i den plurilateral aftale om offentlige 
indkøb (GPA). Spørgsmålet om MFN-behandling bør ses i den særlige GPA-
sammenhæng, som på den ene side foreskriver MFN-behandling mellem de kontraherende 
parter, og på den anden side tillader, at de kontraherende parter begrænser denne 
behandling ved i tillæg 1 til aftalen at indføje "generelle bemærkninger", hvorved der 
genindføres bilaterale forbindelser baseret på gensidighed mellem to eller flere parter. En 
NTM-aftale vil dermed ikke give anledning til problemer med hensyn til forenelighed med 
WTO, men forpligtelser, som en af parterne har indgået, vil i nogle tilfælde kunne 
indebære, at bilaterale indrømmelser i forbindelserne mellem EU og USA må udvides til at 
omfatte EØS-partnere og, alt afhængig af de pågældende områder, andre kontraherende 
parter i GPA. 
Med hensyn til intellektuel ejendomsret er det for at sikre NTM-aftalens forenelighed med 
WTO nødvendigt at påse, at ændringer i den indenlandske lovgivning anvendes af de to 
parter i overensstemmelse med de bestemmelser om national behandling og MFN, der er 
indeholdt i TRIP-aftalen. 
For så vidt angår investeringer i andre sektorer end sektoren for tjenesteydelser (jf 
ovenfor) foreligger der ingen WTO-forpligtelser, som berører dette forslag. 
6. FORBINDELSER MED TREDJELANDE 
NTM-aftalen indebærer ikke, at der skabes nye hindringer for den øvrige verden. Desuden 
har den til formål at tilskynde til og lette en yderligere multilateral liberalisering, og de 
bestemmelserne i aftalen, der åbner mulighed for bilateral liberalisering, skal ikke 
nødvendigvis være forbeholdt EU og USA. Aftalen skal gøre det muligt at udvide 
deltagerkredsen til de tredjelande, som er rede til og i stand til at påtage sig de 
pågældende forpligtelser. Følgevirkningerne for tredjelande, herunder især de la ide, der 
forbereder sig på tiltrædelsen af EU, er en faktor, som man konstant må være opmærksom 
på under forhandlingerne, men generelt vil aftalen efter al sandsynlighed have en positiv 
10 
og dynamisk nettovirkning, som kan påvises for hvert af de områder, der indgår i NTM-
aftalen, og under henvisning til forskellige grupper af tredjelande. 
Toldafvikling 
Den betingede forpligtelse til en fuldstændig afvikling af tolden på industrivarer skal finde 
sted på et rent MFN-grundlag og først være gennemført i 2010. NTM-aftalen vil således 
ikke have nogen følgevirkninger for tredjelande på dette område. Når først der er taget et 
sådant multilateralt skridt, vil det imidlertid have en positiv nettovirkning for tredjelande. 
De tredjelande, der ønsker at tilslutte sig et sådant betinget EU-USA-tilbud og påtage sig 
tilsvarende forpligtelser, vil skabe det nødvendige "tilstrækkelige grundlag" for at 
virkeliggøre toldafviklingen på industrivarer. De vil opnå udvidet adgang til markederne i 
EU og USA og til hinandens markeder. Samtidig skal de åbne deres egne markeder for 
industrivarer fra EU og USA, hvilket vil være et klart tegn på deres økonomiske 
fremskridt og afslutningen af en global proces for nedsættelse af tolden på industrivarer, 
som indledtes med den første forhandlingsrunde efter oprettelsen af GATT i 1947. 
De tredjelande, der ikke er i stand til at indgå sådanne forpligtelser, og dette vil i praksis 
formentlig kun være de mindst udviklede lande, vil uden at måtte opgive deres nationale 
toldbeskyttelse opnå fordelen ved en betydelig udvidelse af den toldfri adgang til 
markederne, ikke blot i EU og USA, men også i de omliggende udviklingslande med 
mellemihdkomster, som har påtaget sig tilsvarende toldafviklingsforpligtelser på et MFN-
grundlag. 
Disse virkninger bør ses i sammenhæng med begrænsningen af den markedsadgang på 
præferencevilkår, som i dag opnås af AVS-staterne i henhold til Lomé-konventionen, og 
med en eventuel forøgelse af konkurrencen på fællesskabsmarkedet. EU og USA bør også 
bekræfte deres forpligtelse til at sikre, at de mindst udviklede lande opnår en andel af 
væksten i den internationale handel, som står i et rimeligt forhold til deres økonomiske 
udviklingsbehov, med henblik på en gnidningsfri og gradvis integration i 
verdensøkonomien, samt deres forpligtelse til at behandle handels- og udviklingsspørgsmål 
i WTO. Yderligere økonomiske analyser, som skal gennemføres, inden der indgås 
bindende forpligtelser i multilaterale forhandlinger i WTO, bør omfatte følgevirkningerne 
for de mindst udviklede lande af den foreslåede ophævelse af tolden på industrivarer, 
herunder følgerne af øget konkurrence, i hvor høj grad de skal åbne deres egne markeder, 
og i hvilket omfang de vil opnå øget adgang til andre markeder. 
Frihandelsområde for tjenesteydelser 
Hvad angår tjenesteydelser vil NTM-aftalen som anført ovenfor fuldt ud være i 
overensstemmelse med GATS-reglerne, og den vil blive udformet på en sådan måde, at 
der så vidt muligt bliver tale om en multilateral liberalisering. Den dynamik, der vil 
kendetegne det transatlantiske marked for tjenesteydelser, skulle gøre det attraktivt at 
tilslutte sig de mere ambitiøse forpligtelser vedrørende tjenesteydelser i NTM-aftalen på et 
gensidighedsgrundlag for lande, som hidtil har været ret tilbageholdende med at tilslutte 
sig multilaterale liberaliseringsinitiativer. Der vil være al mulig grund til, at tredjelande 
søger at matche de bilaterale liberaliseringsforpligtelser i NTM-aftalen, fordi EU og USA 
til gengæld vil binde deres tilsvarende tilbud i den liberaliseringspakke, der fremkommer 
som resultat af GATS 2000-forhandlingerne. For så vidt angår medlemmer, der ikke er 
med i aftalen, vil NTM-aftalen ikke medføre en generel forøgelse af handelshindringerne 
for tjenesteydelser inden for de respektive sektorer eller delsektorer sammenholdt med det 
niveau, der var gældende forud for en sådan aftale (artikel V, stk. 4, i GATS). Endvidere 
11 
kan tredjelandes leverandører af tjenesteydelser opnå fordele, da selskaber, der er 
indregistreret i og i udstrakt grad driver erhvervsvirksomhed i EU eller USA, vil være 
berettiget til de fordele, der følger af et frihandelsområde for tjenesteydelser mellem EU 
og USA, uanset hvem der ejer selskabets kapital (jf. artikel V, stk. 6, i GATS). 
Tekniske handelshindringer 
På området for tekniske handelshindringer kan EU i henhold til WTO-aftalen om tekniske 
handelshindringer frit indgå aftaler om gensidig anerkendelse og acceptere andre landes 
tekniske forskrifter som ligeværdige. Følgevirkningerne for tredjelande er forskellig alt* 
efter den grad af forskriftskonvergens, der er indgået aftale om med andre lande. De mest 
berørte lande, er de lande, der enten anvender acquis communautaire for det indre marked 
(f.eks. Tyrkiet, EFT A-medlemmer af det europæiske økonomiske samarbejdsområde), 
eller de lande, der har forpligtet sig til at indføre det interne markeds regler som led i 
ansøgerlandenes strategi forud for tiltrædelse (de central- og østeuropæiske lande og 
Cypern). Disse lande skulle opnå de største fordele af en NTM-aftale, eftersom deres 
varer vil blive fremstillet i overensstemmelse med de EU-standarder, som USA i fremtiden 
vil anerkende som ligeværdige, eller som vil blive harmoniseret som led i det 
transatlantiske marked. Andre tredjelande vil i den sidste ende kunne tilslutte sig NTM-
aftalens regler vedrørende tekniske handelshindringer, forudsat at de er rede til og i stand 
til at påtage sig de samme vidtgående forpligtelser på forskriftsområdet. Denne udfordring 
vil være særlig relevant for andre større handelspartnere, som hidtil har opretholdt 
betydelige handelshindringer i form af forskrifter. 
C. MILJØ 
7. MILJØHENSYN 
Alle forpligtelser i henhold til NTM-aftalen bør gennemføres i overensstemmelse med de 
mål, der er fastlagt for sundhed, sikkerhed og miljø og bør sigte mod et højt 
beskyttelsesniveau. Dette er et grundlæggende retligt og politisk krav, som følger direkte 
af bestemmelserne i EF-traktaten. Forskriftskonvergens på områder, der berører sundhed, 
sikkerhed og miljø, bør derfor baseres på et højt beskyttelsesniveau og bør på ingen måde 
forringe eller hæmme den videre udbygning af de resultater, der er nået på dette område. 
For at sikre parternes mulighed for at opretholde, vedtage og gennemføre effektive 
indenlandske politikker og foranstaltninger for at sikre et højt beskyttelsesniveau for så 
vidt angår sundhed, sikkerhed og miljø, bør aftalen indeholde en særlig beskyttelsesklausul 
vedrørende visse foranstaltninger på disse områder, som ellers ville være uforenelige med 
aftalen. Denne beskyttelsesklausul kunne indføres i form af en generel undtagelse efter 
samme princip som i GATT's artikel XX og GATS's artikel XIV. 
Det er nødvendigt under hele forhandlingsforløbet at tage hensyn til miljøaspekterne. 
Under henvisning til OECD's anbefalinger fra 1993 kunne det også være hensigtsmæssigt 
at undersøge NTM-aftalens miljøvirkninger og gøre det muligt for parterne at identificere 
sådanne potentielle virkninger og at udtænke effektive foranstaltninger til imødegåelse 
heraf. 
Det bør også bemærkes, at manglende amerikansk deltagelse i flere multilaterale aftaler 
(f.eks. konventionen om biodiversitet, Basel-konventionen og Kyoto-protokoller under 
konventionen om klimaændringer) kan fordreje konkurrencen og give anledning til 
12 
betydelig asymmetri mellem EU's og USA's internationale forpligtelser på miljøområdet. 
Det er derfor i høj grad ønskeligt, at USA i fuldt omfang deltager i disse konventioner. 
D. NTM-AFTALENS INDHOLD 
8. FJERNELSE AF TEKNISKE HINDRINGER FOR VAREHANDELEN 
Tekniske hindringer hæmmer stadig den transatlantiske samhandel 
Forskelle i love, procedurer og praksis på begge sider af Atlanten er i øjeblikket årsagen til 
mange tekniske hindringer for den frie bevægelighed for varer. 
Der opstår typisk hindringer som følge af forskelle i forpligtelser vedrørende: 
• information om og etikettering af varer, 
• tekniske specifikationer eller præstationskrav vedrørende varer og emballeringen heraf, 
• specifikationer vedrørende afprøvning og afprøvningsprocedurer, som varerne skal 
opfylde, 
• erklæringer eller certifikater, der skal fremlægges, 
• akkreditering af organer, der er berettiget til at udføre afprøvninger eller udstede 
certifikater, og 
• mærkning af varer for at angive deres overensstemmelse med forskrifterne. 
Tekniske specifikationer, som er vedtaget af standardiseringsorganisationer, eller som 
opstår de facto som følge af den praksis, der følges af de største aktører på markedet, er 
også en potentiel kilde til handelshindringer, når frivillig overholdelse heraf indebærer 
afsætningsmæssige fordele. 
Uanset om sådanne forskelle foreligger på det forskriftsmæssige plan eller på anden måde, 
kan de afspejle forskellige holdninger til det ønskede sikkerhedsniveau, midlerne til at nå 
dette niveau og den metode, der er valgt til at påvise overensstemmelse med forskrifterne. 
Der er imidlertid ingen uafvendelig grund til, at sådanne legitime forskelle skal virke som 
hindringer for handelen. 
Hvad er målet for en NTM-aftale i så henseende? 
Forudsætningen for en uhindret varehandel er, at offentligheden kan have tillid til, at de 
varer, der bringes på markedet på begge sider af Atlanten, er sikre. Hvor EU og USA har 
de samme interesser og mål for beskyttelsen af den offentlige sundhed, for sikkerhed og 
for forbrugere og miljø, skulle det være muligt at nå dette mål. NTM-aftalen bør berede 
vejen for at nå dette mål ved at fastlægge rammerne for konvergens mellem love, 
procedurer og praksis med deltagelse af de forskellige lovgivnings- og 
forskriftsudstedende organer samt for anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse 
Med henblik herpå og med behørig hensyntagen til, at det er nødvendigt at opretholde 
vort høje beskyttelsesniveau for sundhed, sikkerhed, forbrugere og miljø, bør det være 
målet for en NTM-aftale at skabe vilkår, der sikrer, at varer, som lovligt markedsføres i en 
af parternes område, så vidt muligt kan bevæge sig over Atlanten og bringes på markedet i 
13 
den anden parts område, uden at de skal opfylde yderligere formaliteter eller nye 
forskrifter. 
Parternes forskriftsstrukturer er garantien for deres indenlandske markeders integritet. 
Uden sådanne strukturer kunne disse markeder ikke opretholdes. Det kan derfor ikke 
undgås, at der i NTM-aftalen tages stilling til spørgsmålet om konvergens. Gevinsten er 
imidlertid stor nok til at berettige indsatsen. 
Det er af væsentlig betydning at sikre, at NTM-aftalen gennemføres på en måde, der er 
forenelig med de grundlæggende krav i EF-traktaten om beskyttelse af menneskers og 
dyrs liv og sundhed og af planter og miljø. Med henblik herpå bør alle foranstaltninger, der 
træffes i henhold til NTM-aftalen for at fjerne tekniske handelshindringer for varer 
henhørende under disse områder, sikre, at vi kan opretholde i det mindste vort nuværende 
høje beskyttelsesniveau. Det bør endvidere anerkendes, at både EU og USA bevarer alle 
rettigheder i henhold til WTO-aftalen om anvendelse af sundhedsmæssige og 
plantesundhedsmæssige foranstaltninger, herunder retten til at indføre et 
beskyttelsesniveau på det sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige område, som er 
højere end det niveau, der følger af internationale sundhedsnormer. Aftalen bor åbne 
mulighed for, at der om nødvendigt træffes særlige beskyttelsesforanstaltninger. 
Hvorledes kan disse mål nås? 
Det vil være nødvendigt for forskellige varekategorier at finde en passende kombination af 
konvergens mellem love, procedurer og praksis og af anvendelsen af princippet om 
gensidig anerkendelse (som desuden supplerer hinanden og ikke gensidigt udelukker 
hinanden). Det bør være målet for NTM-aftalen at tilstræbe den mest ambitiøse og 
handelsliberaliserende kombination samtidig med, at de i foregående afsnit anførte krav 
vedrørende følsomme områder opfyldes. EU bør også være i stand til yderligere at udvikle 
beskyttelsesniveauet på disse områder under hensyntagen til de forskelle, der kan være i 
fremgangsmåder og traditioner på forskriftsområdet. 
Konvergens mellem love, procedurer og praksis er nøglen til at sikre, at de samme hensyn 
til "ordre public" ikke forfølges med meget forskellige og undertiden uforenelige midler 
og dermed giver anledning til uundgåelige og uønskede handelshindringer. Konvergens 
kan nås på forskellige måder og navnlig ved forskriftssamarbejde og harmonisering. 
I det omfang de to parter allerede forfølger hensynet til "ordre public" med forskellige 
midler, er der mulighed for at acceptere sådanne alternative midler til at nå dette mål, for 
så vidt som det beskyttelsesniveau, der tilstræbes, er det samme. Dette kan nås ved 
anvendelse af forskellige metoder eller en kombination heraf, såsom gensidig anerkendelse 
af tekniske forskrifter, gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurderinger eller 
anvendelse en leverandørerklæring om overensstemmelse. 
Offentlighedens tillid, som er nødvendig for at sikre en succesrig NTM-aftale, er 
ensbetydende med, at en effektiv gennemførelse af begge parters forpligtelser vil være af 
afgørende betydning. Dette kræver samarbejde mellem forskriftsmyndighederne på det 
relevante niveau og omfatter sådanne emner som konsultationer og administrativt 
samarbejde, en forpligtelse til at gennemføre den nødvendige lovgivning og et effektivt 
tvistbilæggelsessystem. 
14 
For hvilke sektorer/varer kan forslaget gennemføres? 
Det er nødvendigt, at parterne på et tidligt tidspunkt under forhandlingerne udvælger et 
tilstrækkeligt antal sektorer/varer, for at der i den sidste ende kan opnås et afbalanceret og 
gensidigt tilfredsstillende resultat. For at processen kan fremstå som troværdig for 
erhvervsvirksomhederne, vil det også være nødvendigt, at der i form af indgåelsen af 
tilstrækkeligt mange konkrete forpligtelser sikres en hurtig og tilstrækkelig begrænsning af 
de byrder, der lægges på dem på grund af unødvendige forskrifter eller dobbeltarbejde. 
Foranstaltningerne på længere sigt skal udarbejdes på grundlag heraf. 
Det kan som et prioriteret mål søges at sikre konvergens og opnå gensidig anerkendelse i 
de industrisektorer/for de varer, hvor der i erhvervskredse på begge sider af Atlanten 
allerede er betydelig interesse herfor, såsom telekommunikation, kemikalier og 
motorkøretøjer. I flere af disse sektorer udfoldes der allerede bestræbelser i internationale 
fora, såsom International Telecommunications Union med hensyn til 
telekommunikationsudstyr, ICH (International Conference on Harmonisation) for 
lægemidler eller UN-ECE for motorkøretøjer og dæk. En effektiv gennemførelse af 
anvendelsen af internationale standarder er en anden farbar vej mod en højere grad af 
konvergens. Medens de nødvendige arrangementer allerede foreligger i Europa, er 
anvendelsen af internationale standarder i USA utilstrækkelig. På andre områder kan der 
foreligge mulighed for at tage udgangspunkt i gældende aftaler om gensidig anerkendelse 
af afprøvningsmetoder og certifikater og nå til enighed om et højere liberaliseringsniveau. 
En række landbrugsrelaterede emneområder, der ikke er omfattet af WTO-aftalen om 
landbrug, kan tages op i NTM-aftalen. I den forbindelse er den aftale mellem EU og USA 
om veterinær ækvivalens, som snart vedtages, den bedste ramme for at intensivere og øge 
de gensidige bestræbelser for at skabe større konvergens på det veterinære område, 
samtidig med at parterne opretholder deres høje beskyttelsesniveau for sundheden. 
Veterinær-aftalens anvendelsesområde kunne tænkes udvidet til at omfatte sådanne 
spørgsmål som dyrevelfærd og fytosanitære foranstaltninger eller andre spørgsmål, der er 
relevante for handelen med fødevarer. 
Bioteknologi er et yderst følsomt emne. Dette bør dog ikke afholde os fra at tage det op 
som led i NTM. Som et første skridt til at skabe tillid og i så høj grad som muligt at nå til 
en fælles holdning mellem EU og USA bør der etableres systemer til udveksling af 
videnskabelige oplysninger om sådanne varer. 
9. FJERNELSE AF TOLD 
Toldmæssige foranstaltninger er fortsat en hindring for den transatlantiske samhandel og 
for handelen mellem EU og dens andre handelspartnere. 
Selv om den gennemsnitlige told på industrivarer er lav i OECD-landcnc, lindes der 
fortsat en række meget høje satser. Det er mest effektivt at fjerne told på et multilateralt 
grundlag. For en række WTO-medlemmer har det imidlertid hidtil ofte været påkrævet i 
det multilaterale system at tage initiativ til at tilbyde at sænke toldsatserne på et MFN-
grundlag, hvis det størst mulige antal andre lande fulgte efter for dermed at mindske 
risikoen for friløb og maksimere liberaliseringseffekten og de økonomiske fordele for EU. 
Dette skete i Uruguay-runden, hvor der var tale om en række firepartsinitiativer 
vedrørende toldnedsættelser og i aftalen om informationsteknologi (ITA). NTM skal 
bygge på denne fremgangsmåde ved at afgive et betinget politisk tilsagn om at udfolde 
bestræbelser for at fjerne al told på industrivarer på et MFN-grundlag inden 2010. De to 
15 
parter kunne aftale at sænke deres toldsatser til nul, forudsat at tilstrækkeligt mange andre 
handelspartnere gør det samme. Denne betingelse må præciseres enten i form af et bredt 
geografisk dækningsområde eller i form af en procentdel af verdenshandelen (som det var 
tilfældet i ITA). Forpligtelsen udmøntes kun i en faktisk ophævelse af tolden, hvis 
tilstrækkeligt mange lande ud over EU og USA er rede til at gøre det samme. De fordele, 
der kan opnås som følge af fjernelsen af al told på industrivarer, vil imidlertid være en 
tilskyndelse til at søge at nå dette "tilstrækkelige antal". 
Et sådant initiativ vil utvivlsomt føre direkte til omfattende tpldforhandlinger som led i 
næste runde af multilaterale handelsforhandlinger inden for WTO. Det vil tjene vor fælles 
interesse at opnå relevante toldnedsættelser fra tredjeparter inden for den fastsatte frist. 
De dermed forbundne fordele opnås ud over fordelene ved at fjerne tilbageværende told i 
samhandelen mellem EU og USA. 
Fisk og fiskerivarer er ikke industrivarer i streng forstand. Disse varer er i princippet ikke 
undtaget fra NTM-aftalen, men da fiskeriet er en speciel og ret følsom sektor, kan det 
være nødvendigt at anvende en selektiv approach, og der må tages hensyn til de aktuelle 
drøftelser i Rådet af Kommissionens meddelelse om udsigterne for EU's marked for 
fiskerivarer*. 
Der er allerede en WTO-proces i gang i Genève (Analysis and Information Exchange, 
AIE.) med henblik på at forberede genoptagelsen af landbrugsforhandlingerne, som 
ifølge planen skal påbegyndes i slutningen af 1999. Ved forhandlingerne udformes den 
fremtidige handelsordning for landbrugsprodukter. Eftersom WTO-aftalen om landbrug 
allerede er temmelig vidtgående og omfatter indenlandsk støtte, subsidier og 
markedsadgang (herunder told), kan de fremtidige forhandlinger forventes i det mindste at 
afspejle en sådan approach, og det vil ikke være hensigtsmæssigt med en NTM-proces 
sideløbende hermed. Det skal også erindres, at der ikke alene er grundlæggende 
strukturelle forskelle mellem landbruget i USA og i EU, men parternes 
hjemmemarkedspolitik er også vidt forskellig. Det vil derfor være vanskeligt, om ikke 
umuligt, at forestille sig fuldstændig frihandel uden en vis grad af forudgående 
harmonisering af parternes politik, som formentlig vil være uacceptabel for begge parter. 
Dette er grunden til, at told og subsidier på landbrugsprodukter ikke kan indgå i 
forhandlingerne om NTM. 
10. TJENESTEYDELSER 
Et frihandelsområde (FTA) for tjenesteydelser vil være et ambitiøst liberaliseringsmål. 
Det skal være i overensstemmelse med GATS-reglerne, der omfatter i det "væsentlige" 
alle servicesektorer (som defineret i GATS) indbefattet sådanne sektorer som 
telekommunikation, finansielle tjenesteydelser, tjenesteydelser til virksomheder og liberale 
erhverv samt transporttjenesteydelser. Det bør tilstræbes at ophæve alle restriktioner for 
etableringsretten enten umiddelbart eller, for så vidt angår de vanskeligste områder, i løbet 
af en overgangsperiode. Med hensyn til grænseoverskridende tjenesteydelser bør det være 
målet at fastlægge klare forpligtelser til at liberalisere denne handel. I afsnittet om 
tjenesteydelser i NTM-aftalen skal to hovedaspekter kombineres for at sikre en effektiv 
liberalisering: 
KOM(97)719 endelig udg. af 16.12.1997. 
16 
• Liberalisering af adgangen til markederne på grundlag af kontrol i værtslandet: I det 
væsentlige alle restriktioner for markedsadgang og national behandling bør ophæves 
inden for en bestemt frist for alle sektorer, der er omfattet af aftalen. I visse stærkt 
regulerede sektorer kan det være særlig vanskeligt at gøre fremskridt vedrørende 
grænseoverskridende tjenesteydelser, og NTM-aftalen skal derfor lægge særlig vægt på 
kommerciel tilstedeværelse i form af etableringsret. Aftalen skal i princippet gælde for 
alle leveringsformer (herunder navnlig grænseoverskridende tjenesteydelser og forbrug 
i udlandet). 
Ophævelse af lovbestemte hindringer på grundlag af gensidig anerkendelse: I 
betragtning af den betydning, som ikke-diskriminerende lovbestemte hindringer har i 
visse sektorer og også for visse grænseoverskridende transaktioner, skal aftalen åbne 
mulighed for gensidig anerkendelse af kvalifikationer, regler og andre forskrifter. 
i) Ophævelse af restriktioner for markedsadgang og national behandling 
En NTM-aftale skal sigte mod ophævelse af tilbageværende restriktioner med hensyn til 
national behandling og markedsadgang på begge parters lister i GATS (både gennem 
etablering i form af datterselskaber, filialer eller repræsentationskontorer; 
grænseoverskridende levering af tjenesteydelser samt indkøb/forbrug af udenlandske 
tjenesteydelser). Den skal - i modsætning til det indre marked og med undtagelse af 
tilfælde, hvor der opnås enighed om gensidig anerkendelse af forskrifter - baseres på 
anvendelsen af værtslandets regler og kontrolbestemmelser. For USA's vedkommende bør 
den være bindende både på forbundsplan og for staterne, og den skal give samme 
muligheder for markedsadgang som dem, der indrømmes af EU. Den skal bl.a. resultere i 
følgende fordele for EU-virksomhederne i USA: 
a. Nye muligheder for offentlige indkøb, især for den stærkt konkurrencedygtige 
byggesektor i EU og lige adgang for EU-selskabers datterselskaber til offentligt 
finansierede forskningsprogrammer i USA. 
b. Flere muligheder for på et grænseoverskridende grundlag at levere tjenesteydelser 
i USA inden for bankvæsen, værdipapirer og visse former for 
forsikringsvirksomhed (såsom store erhvervsrisici) og en betydelig lempelse af de 
nugældende regler, der hindrer finansielle EU-konglomerater i at etablere feks. 
bank- og forsikringsvirksomhed i USA. EU og USA bør fortsat støtte IOSCO 
(International Organisation of Securities Commissions). 
c. Større sikkerhed for adgang til søtransportservicesektoren i USA, hvor den 
tilsvarende sektor i EU står stærkt. Som andre mål skal nævnes afvikling af de 
forskellige forpligtelser til at transportere amerikanske statsejede eller -finansierede 
ladninger på handelsskibe, der sejler under amerikansk flag, samt andre 
restriktioner, men det skal erkendes, at der her er tale om følsomme emner. 
d. Ophævelse af restriktioner med hensyn til statsborgerskab og ikke-gennemsigtige 
statslige bevillingsprocedurer for tjenesteydelser inden for liberale erhverv, særlig 
visse juridiske og medicinske tjenesteydelser, samt andre restriktioner vedrørende 
en række tjenesteydelser for virksomheder, såsom arbejdsformidling 
e. Europæiske virksomheder bør sikres ikke-diskriminerende adgang til at levere 
satellitbaserede telekommunikationstjenesteydelser i USA og envejs 
satellittransmission. Ophævelse af tilbageværende restriktioner for direkte ejerskab 
17 
af telekommunikationstjenester i USA (direkte udenlandsk andel i radiolicenser 
begrænses til 20%) og inddragelse af posttjenester uden at undergrave EU's 
interne fastlæggelse af politikken vedrørende tjenesteydelser af generel økonomisk 
interesse. 
f. Adgang til energiforsyningssektoren ved at åbne mulighed for etablering og 
erhvervelse af selskaber, navnlig inden for transmission og distribution af gas og 
elektricitet, indbefattet faciliteter til levering af dermed forbundne tjenesteydelser 
og i sammenhæng med nyligt vedtagne EU-direktiver. 
g. Ophævelse af tilbageværende restriktioner i andre sektorer, herunder 
tjenesteydelser i forbindelse med kvalitetssikring (afprøvning, kontrol og 
certificering) og på miljøområdet. 
For hovedparten af de sektorer, der faktisk er omfattet af GATS, skulle dette ikke give 
anledning til særlige problemer. En bred sektordækning og en høj grad af liberalisering 
skulle bidrage til at sikre en generel ligevægt og til at gøre det mere attraktivt at indgå en 
sådan aftale. Det må imidlertid erkendes, at nogle sektorer er særligt følsomme. I den 
audiovisuelle sektor skal de undtagelser, som EU sikrede sig som led i Uruguay-runden 
ved at kombinere MFN-undtagelser og de manglende forpligtelser vedrørende national 
behandling og markedsadgang i GATS, bibeholdes i fuldt omfang og derfor holdes uden 
for forhandlingerne om NTM-aftalen.. 
NTM-aftalen vil ikke øve indflydelse på de igangværende luftfartsdrøftelser (mandat fra 
juni 1996) med henblik på at etablere et fælles luftfartsområde, som vil udvikle sig 
sideløbende. Dette indbærer en betydelig udvidelse af de lufttransporttjenesteydelser, der 
er åbne for begge parters luftfartsselskaber. Der er tale om markedsadgang i bred forstand 
gennem indgåelse af en aftale om et åbent marked, der sikrer lige adgang for parterne til 
begge parters markeder, og hvorved bl.a. de amerikanske restriktioner for udenlandsk 
ejerskab af amerikanske luftfartsselskaber ophæves. 
En NTM-aftale kunne også være en nyttig anledning til at forbedre nogle af 
bestemmelserne i GATS. F.eks. vedtagelse af et system med negativlister (alt der ikke er 
opført på lister er liberaliseret) som en metode til at sikre øget liberalisering og 
gennemsigtighed, og evt. indførelse af generelle regler for investeringer og bevægelighed 
for personer (især tjenesteleverandører, omplacering af personale i virksomheder, 
forretningsbesøg og ledende personale). Med en NTM-aftale kunne man også gå nye veje 
ved i liberaliseringsprocessen at inddrage sektorer, som endnu ikke er omfattet af de 
grundlæggende regler i GATS (søtransport), eller som hidtil ikke er tillagt større vægt 
(f.eks. energiforsyning), som er liberaliseret for nylig i EU. 
Endvidere bør bestemmelserne om national behandling fuldt ud gælde for offentlige 
indkøb af tjenesteydelser, som enten leveres på grundlag af grænseoverskridende 
virksomhed eller ved lokal etablering; i øjeblikket er anvendelsen af national behandling og 
mestbegunstigelse i forbindelse med offentlige indkøb af tjenesteydelser ikke omfattet af 
GATS, jf. overenskomstens artikel XIII. Dette er et område, hvor EU allerede har åbnet 
sit marked almindeligvis uden forskelsbehandling, og hvor der derfor kunne skabes 
betydelige nye forretningsmuligheder for tjenesteleverandører i EU på grund af den 
nugældende amerikanske lovgivning og praksis, som. giver anledning til be ydelig 
forskelsbehandling som følge af forskellige "Buy America-bestemmelser". 
18 
ii) Gensidig anerkendelse af forskrifter 
Aftalen bør gøre brug af de muligheder, der foreligger ifølge GATS, til at indgå aftaler om 
gensidig anerkendelse af kvalifikationer, licenser eller regler og andre forskrifter 
vedrørende levering af tjenesteydelser i visse sektorer. I mange tjenestesektorer er det nu 
indenlandske forskrifter, der er den største hindring for udenlandske virksomheder eller 
enkeltpersoner. De sektorer, der er mest relevante for aftaler om gensidig anerkendelse, 
er tjenesteydelser inden for liberale erhverv, uddannelse og oplæring samt finansielle 
tjenesteydelser. 
På de fa områder, hvor der hidtil er indgået aftaler om gensidig anerkendelse af 
kvalifikationer, er de indgået mellem de forskellige erhvervsorganisationer. Den 
kendsgerning, at der i EU inden for hvert erhverv er mindst femten ansvarlige 
myndigheder, og at det ofte forholder sig sådan, at hver enkelt stat i USA har sine egne 
myndigheder, er ensbetydende med, at det er meget kompliceret at sikre gensidig 
anerkendelse af reglerne på alle erhvervsområder. Eksempelvis har de nylige forhandlinger 
mellem organisationer for regnskabsvæsen i Det Forenede Kongerige og USA vist sig at 
være vanskelige, fordi der er mange myndigheder, der søger anerkendelse på hver parts 
område. Den stærke opdeling af kompetencen i denne sektor indebærer, at den måske er 
moden til, at de to transatlantiske partnere søger at fastlægge en ramme med bindende 
regler, inden for hvilke de ansvarlige myndigheder (herunder erhvervsorganisationer) kan 
opnå gensidig anerkendelse. I betragtning af de nuværende forskelle mellem 
uddannelsessystemerne i EU og USA og også forskellene inden for begge parters områder 
vil en model, der ligger tæt op ad EF's generelle ordning for gensidig anerkendelse af 
kvalifikationer indebære den nødvendige fleksibilitet til at kræve egnethedstests eller 
tilpasningsperioder i tilfælde, hvor de forskriftsmæssige forskelle er betydelige. Gennem et 
administrativt samarbejde vedrørende alle regulerede erhverv, som er omfattet af aftalen, 
kunne der føres tilsyn med, hvorledes systemet fungerer, og det kunne medvirke til at lose 
problemer. WTO's retningslinjer for aftaler om gensidig anerkendelse eller arrangementer 
vedrørende regnskabsvæsen kunne også anvendes som model. 
I sektoren for finansielle tjenesteydelser kunne eksempler på gensidig anerkendelse af 
forskrifter og evt. indenlandsk tilsyn (sandsynligvis kombineret med øget markedsadgang) 
undersøges nærmere og udgøre en afbalanceret pakke for begge parter; bl.a. kan nævnes: 
a. Betingelserne for at drive filialer. Større konvergens mellem forskrifterne og et 
nærmere samarbejde og udveksling af oplysninger mellem forskrifts- og 
tilsynsmyndighederne i EU og USA kunne gøre det muligt at oprette bankfilialer 
uden krav vedrørende kapitalindskud eller lånegrænse eller andre 
driftsbegrænsninger baseret på filialkapitalen. En aftale bør indbefatte mulighed for 
at udøve filialvirksomhed i flere stater (især den såkaldte "inter-State de novo 
branching"). Tilsvarende faciliteter kunne tilvejebringes inden for 
forsikringsvirksomhed og værdipapirer, hvor det er forbundet med særlige 
vanskeligheder at etablere filialer i USA. Fællesskabets direktiver om finansielle 
tjenesteydelser - og artikel 59, stk. 2, i Rom-traktaten - indeholder særlige 
bestemmelser, som åbner mulighed for forhandlinger med henblik på at indrømme 
tredjelandes filialer ret til at levere tjenesteydelser i EU; 
b. Gensidig anerkendelse af fælles investeringsfonde til grænseoverskridende 
virksomhed mellem USA og EU, hvilket længe har været et ønske fra 
formueforvaltningsvirksomheder i EU, samt gensidig anerkendelse af 
19 
tegningsindbydelser, navnlig i tilfælde af offentlige udbud af værdipapirer og for 
adgang til børsnotering for værdipapirer; 
c. Undtagelse fra anvendelsen af detaljerede amerikanske forskrifter og amerikansk 
jurisdiktion for amerikanske statsborgeres handel med værdipapirer på 
værdipapirmarkeder uden for USA; 
d. En yderligere lempelse af de regler, der begrænser finansielle konglomerater i EU 
fra at etablere finansielle datterselskaber inden for bankvirksomhed og anden 
virksomhed i USA, f.eks. for at undgå, at det i tilfælde, hvor en bank og et 
forsikringsselskab tilhører et og samme holdingselskab, kan føre til tvangsafståelse 
af interesserne i enten bankvirksomheden eller forsikringsvirksomheden; 
e. Yderligere forskriftssamarbejde om betalingssystemer med henblik på at etablere et 
transatlantisk betalingssystem; 
f. Det er muligt at udvide samarbejde og udveksling af oplysninger mellem 
tilsynsmyndighederne, f.eks. vedrørende en konsolideret kontrol af finansielle 
koncerner. 
11. OFFENTLIGE INDKØB 
Offentlige indkøb tegner sig for mellem 10% og 15% af det kombinerede BNP, og seriøse 
bestræbelser på at nå til enighed om en NTM-aftale bør derfor omfatte denne sektor. 
Inddragelsen af offentlige indkøb i NTM-aftalen bør medføre, at parterne indrømmer 
hinanden fuldstændig national behandling. 
NTM-aftalen åbner mulighed for en fuldstændig liberalisering af parternes markeder for 
offentlige indkøb på en måde, der fuldt ud er forenelig med WTO-reglerne, uden at der 
skabes nye handelshindringer for tredjelande. NTM-aftalen bør indeholde videregående 
forpligtelser end WTO-aftalen om offentlige indkøb for at udvide markedsadgangen. Det 
skulle ikke være påkrævet at indføre fælles detaljerede procedureregler, da de eksisterende 
nationale regler indebærer tilstrækkelig gennemsigtighed og mulighed for søgsmål 
vedrørende offentlige indkøb, når de udvides til at omfatte den anden part. 
For beløb over "tærskelværdien" 2 vil dette ikke give anledning til særlige vanskeligheder 
for EU, da markedet allerede er åbent. For beløb under "tærskelværdien" vil det være 
tilstrækkeligt, at EU forpligter sig til en udveksling af national behandling og en garanti 
for redelig og gennemsigtig behandling af alle leverandører og tjenesteydere fra begge 
parter. For USA vil det indebære, at den faktiske anvendelse af alle "Buy American"-
præferencer på forbundsplan må opgives til fordel for EU-varer, og undtagelserne for små 
og mellemstore virksomheder og mindretalsvirksomheder skal udvides til at omfatte EU-
selskaber. 
Spørgsmålet om adgang til det amerikanske indkøbssystem for elektronik (for hvilket en 
meget stor del af SMV-præferencerne især er gældende) og anvendelsen af præferencer på 
lavere plan end forbundsplan, må også tages op til behandling. Desuden kunne 
EF-direktiverne gælder for indkøbskontrakter til en værdi, som er højere end den tærskelværdi, der er 
fastsat i direktiverne. Indkøb til en lavere værdi end tærskelværdien reguleres af medlemsstaterne. 
20 
spørgsmålet om fortolkningen af anvendelsen af sikkerhedsundtagelsen for 
forsvarsrelaterede indkøb tages op for at sikre en upartisk anvendelse heraf. 
NTM-aftalen bør navnlig omfatte følgende: 
a. Fjernelse af undtagelserne fra princippet om national behandling på områder, der 
allerede er omfattet af forpligtelser i henhold til WTO-aftalen om offentlige indkøb 
og aftalen mellem EF og USA af 1995^. 
b. Komplettering af det geografiske og administrative anvendelsesområde^. 
c. Ophævelse af gældende sanktioner^. 
12. INTELLEKTUEL EJENDOMSRET 
Y*dLpatentområdet er USA det eneste land i verden, der fortsat anvender det anakronistiske 
system baseret på første opfinder. I resten af verden anvendes anmelderprincippet. Det er 
indlysende, at et system, der bygger på det usikre opfmdelsestidspunkt er meget krævende 
i henseende til bevisførelse for alle opfindelser og skaber mulighed for mange og yderst 
kostbare retstvister. Ydermere giver den samtidige anvendelse af to systemer anledning til 
grænsefladeproblemer. Spørgsmålet har været genstand for drøftelser i mange år. Dets 
betydning fremhæves af, at det har været placeret højt på dagsordenen for TABD, og at 
det som led i denne dialog er anbefalet, at USA vedtager anmelderprincippet. Der er 
endnu ikke gjort fremskridt på dette område. 
Som anbefalet af TABD bør der træffes foranstaltninger, der sikrer en betydelig reduktion 
af de høje omkostninger, som er forbundet med at opnå og håndhæve et patent. Det er i 
USA er generelt problem, at omkostningerne i forbindelse med retstvister er høje, men de 
viser sig at være særligt byrdefulde på patentområdet, hovedsagelig på grund af 
omfattende forundersøgelser inden retssagen og i nogen grad indbringelse af patentsager 
for en jury. Det bør undersøges, om det er muligt at bilægge tvister på anden måde uden 
at ændre systemet som sådant. Der bør foretages en vurdering eller gennemføres en 
undersøgelse af omkostningerne ved tvister, da det i øjeblikket er vanskeligt at fremlægge 
absolutte tal herfor, eftersom der ikke foreligger systematiske, pålidelige og gensidigt 
anerkendte statistikker. På grundlag af resultaterne af en sådan undersøgelse bør det 
derefter være målet gradvis at sænke omkostningerne. 
I dag forholder det sig sådan, at hvis en opfinder indgiver en patentansøgning til Den 
Europæiske Patentmyndighed (EPO) og US Patent and Trademark Office (USPTO), 
foretager begge myndigheder en fuldstændig undersøgelse af sådanne patentansøgninger 
om samme opfindelse. Dette indebærer, at der udarbejdes to fuldstændige 
undersøgelsesrapporter vedrørende situationen på det pågældende område med de dermed 
3 De amerikanske undtagelser indbefatter en række "Buy American" og dermed forbundne krav. lokale 
præferencer, som anvendes bade på forbundsplan og lavere plan, samt undtagelser for SMV og 
mindretalsvirksomheder. USA opretholder endvidere præferencer for fartøjer under amerikansk flag i 
forbindelse med import af særlige varer indkøbt af US A 
4 I øjeblikket er kun 39 af de 50 stater og 5 af 24 store byer omfattet. 
5 I maj 1993 indførte USA sanktioner mod EF i henhold til "Title VII" for forskelsbehandling af 
amerikanske virksomheder for telekommunikationsudstyr. EF indførte tilsvarende 
gengældelsesforanstaltninger. Begge parters foranstaltninger er fortsat i kraft og er skadelige for den 
transatlantiske samhandel. 
21 
forbundne omkostninger for ansøgeren. Der er allerede indledt drøftelser mellem de 
pågældende myndigheder for at forbedre udvekslingen af oplysninger om tekniske 
spørgsmål i forbindelse med patenter. Parterne bør intensivere kontakterne for at nå til en 
vis grad af accept eller endog gensidig anerkendelse af dele af patentprocedurerne, som 
feks. undersøgelsesrapporterne. 
Der er tale om en række mangler i henseende til spørgsmålet om statslig brug uden 
samtykke fra patentindehaver, hvilket i praksis er ensbetydende med tvangslicens. Nogle 
problemer blev allerede løst som led i Uruguay-runden, men andre afventer stadig en 
tilfredsstillende løsning. Sigtet bør være en procedure svarende til den, der gælder for 
enhver anden tvangslicens. Der bør gennemføres en fuldstændig patentundersøgelse, og 
patentindehaver bør underrettes før en eventuel statslig brug undtagen i en national 
nødsituation. En sådan brug bør kun være tilladt, efter at staten uden resultat har udfoldet 
bestræbelser for at indhente tilladelse fra patentindehaver på rimelige forretningsvilkår og 
inden for en rimelig frist. 
Begrænsningerne i Internet-domain name-System (DNS) giver anledning til retstvister 
mellem nationale rettighedsindehavere, der deler samme varemærke. Selskaberne bliver 
hurtigt opmærksomme på den store værdi, der ligger i DNS-navne, som det er let at 
huske. Varemærker gælder for et bestemt område, medens navne, der er registreret under 
DNS, både er unikke og internationale. Varemærkeindehavere bør i den forbindelse havde 
de samme rettigheder og have adgang til de samme tvistbilæggelsesprocedurer, som de 
har for materielle goder. Spørgsmålet om, hvilke retsinstanser der er kompetente, bør også 
tages op. 
Hvad angår geografiske betegnelser ville det være ønskeligt helt at afskalle eller i det 
mindste at reducere antallet af betegnelser, som amerikanske producenter fortsat kan 
anvende i henhold til bestemmelserne i artikel 24, stk. 4 og 6, i aftalen om 
handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIP), som f.eks. Vermouth. 
Chablis, Champagne, Chianti, Porto eller Sherry. Dette ville bidrage til en betydelig 
forbedring af EF-mærkeindehavernes situation. Der pågår bilaterale forhandlinger, men de 
skrider kun langsomt frem. 
Den retlige beskyttelse af databaser, som kræver betydelige investeringer, er i øjeblikket 
emnet for multilaterale forhandlinger Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret 
(WIPO). Bernerkonventionen og TRIP-aftalen sikrer beskyttelse af ophavsretten til 
"kreative databaser", men ikke for så vidt angår databaser, som i ophavsretlig henseende 
ikke er "originale". EU og USA bør fortsætte deres bilaterale dialog for at nå til enighed 
om en fælles holdning til WlPO-forhandlingerne, som sikrer et gensidigt acceptabelt 
resultat på multilateralt plan som det endelige mål. Fællesskabslovgivningen giver allerede 
en bedre beskyttelse^. Den åbner også mulighed for at indgå bilaterale aftaler på grundlag 
af gensidighed med lande, der yder en tilsvarende beskyttelse af EU-producenter af 
databaser^. Opfylder USA denne betingelse gennem kongressens vedtagelse af den 
relevante lovgivning, vil det skabe grundlag for at indgå en bilateral aftale, hvorved der 
sikres EU-producenter af databaser i USA en bedre beskyttelse. 
7 EU-producenter af databaser sikres en sui generis-beskyttelse i henhold til artikel 7 i direktiv 96/9/EF 
af 11. marts 1996, som skulle være gennemført pr. 1. januar 1998. 
Jf. artikel 11, stk. 3, i forbindelse med betragtning 56 i direktivet. 
22 
Endelig foreligger der endnu mulighed for at forbedre beskyttelsen af monstre i tekstil- og 
beklædningsindustrien. Det skulle være målsætningen at gennemgå eksisterende 
procedurer for at sikre et højere beskyttelsesniveau ved hjælp af enkle, billige og 
kortvarige procedurer. Hidtil har mønsterbeskyttelsen været omfattet af 
ophavsretslovgivningen, som giver let adgang til beskyttelse, men som gør retstvister 
vanskeligere. Mønsterpatenter giver en bedre beskyttelse, men er mindre attraktive ud fra 
et økonomisk synspunkt, da de indebærer betydelige omkostninger og er tidrøvende. Det 
nærmere indhold af et konkret forslag er endnu ikke udarbejdet, idet det afhænger af en 
nøjagtig fastlæggelse af EU-virksomhedernes interesser. 
Hvad angår kunstneres følgeret (omsætningsbeskyttelse) bør Fællesskabet fortsætte de 
regelmæssige kontakter med de amerikanske myndigheder med henblik på at styrke denne 
ret på et multilateralt grundlag i WIPO. Efter den fremtidige vedtagelse af et 
fællesskabsdirektiv om harmonisering af kunstneres følgeret vil amerikansk vedtagelse af 
et tilsvarende system fremme etableringen af frihandel i forbindelse med det tyvende 
århundredes kunstmarked. 
Endelig skal det anføres, at i betragtning af emnets følsomme karakter kræver en eventuel 
udvidelse af de mulige forhandlinger vedrørende intellektuel og industriel ejendomsret 
yderligere overvejelser. 
13. INVESTERINGER 
Hvad angår investeringer er det vigtigt som et ambitiøst mål at stræbe mod indgåelsen af 
en avanceret multilateral aftale om investeringer (MAI), hvis væsentligste kendetegn er 
mestbegunstigelse og national behandling. Denne aftale skal omfatte markedsadgang og 
beskyttelse af investeringer i forbindelse med både varer og tjenesteydelser samt finansielle 
aktiver. Som situationen ser ud i dag skal den ikke indeholde bestemmelser om 
"præferencebehandling" inden for frihandelsområder (som tidligere nævnt vil det i så fald 
være nødvendigt nærmere at undersøge grænsefladen mellem et frihandelsområde for 
tjenesteydelser og MAI). Ved afslutningen af disse forhandlinger bør der foretages en 
evaluering af de resultater, der er nået, og af hvad der yderligere kan gøres sammen med 
USA. 
Der kunne f.eks. blive tale om følgende: 
a. indførelse af en bindende procedure for bilæggelse af tvister mellem investor og 
stat og af mellemstatslige tvister; en sådan procedure er rygraden i enhver bilateral 
investeringstraktat; 
b. en forbedring af bestemmelserne om national behandling (f.eks. i den enkelte stat, 
og adgang til offentligt finansierede forsknings- og udviklingsprogrammer). 
c. såkaldte nye emneområder (såsom midlertidig indrejse, opholds- og 
arbejdstilladelse til investorer og nøglepersoner, ledende personale og 
bestyrelsesmedlemmer, betingelser vedrørende beskæftigelse og resultater, 
privatiseringer, investeringsincitamenter og virksomhedspraksis). 
23 
14. ANDRE MULIGE EMNEOMRÅDER 
i) Handel og arbejde 
Vedtagelsen af grundlæggende arbejdsnormer på verdensplan er for EU og USA et fælles 
prioriteret mål. Som et minimum bør parterne fuldt ud gennemføre gældende ILO-
konventioner i deres respektive lovgivning. Som et led i NTM-aftalen bør der desuden 
sigtes mod yderligere dialog mellem parterne på arbejdsmarkedet og en bedre 
koordinering med henblik på at vedtage en fælles holdning i alle multilaterale drøftelser af 
disse spørgsmål. 
ii) SMV og virksomhedspolitik 
Som led i det nye transatlantiske marked bør vi fremme partnerskabsaktiviteter til gensidig 
fordel baseret på praktiske initiativer med hovedvægt på sådanne områder som forbedring 
af forretningsklimaet, adgang til risikovillig kapital, fremme af iværksætterånd, adgang til 
innovation og erhvervsuddannelse og udnyttelse af mulighederne ved liberaliseringen af 
handelen. 
iii) Elektronisk handel 
I NTM-aftalen må opmærksomheden i særlig grad rettes mod liberaliseringen af 
grænseoverskridende tjenesteydelser, der leveres ad elektronisk vej. International 
elektronisk handel giver anledning til en række spørgsmål, som til en vis grad rækker ud 
over de spørgsmål, der hidtil er blevet anset for vigtigst i sammenhæng med "traditionel" 
handel med tjenesteydelser. Traditionelt er der ved liberaliseringen af tjenesteydelser 
således lagt stor vægt på markedsadgang for de økonomiske aktører og for spørgsmålet 
om national behandling. Elektronisk handel gør det påkrævet at gå et skridt videre og at 
lægge hovedvægten på nødvendigheden af fri bevægelighed for tjenesteydelser. 
Elektronisk handel kan i mange tilfælde være ensbetydende med, at der ikke blot leveres 
tjenesteydelser over grænserne, men også i samtidig levering af sådanne tjenesteydelser til 
en række forskellige lande. Ved elektronisk levering af en enkelt tjenesteydelse er det 
således nødvendigt at overholde mange forskellige nationale lovbestemte standarder. Som 
følge heraf kan det forventes, at de største hindringer for den elektroniske handel vil opstå 
som følge af forskelle i lovbestemmelser og på grund af retsusikkerhed. Disse hindringer 
giver ikke i sig selv anledning til forskelsbehandling, og de problemer, der opstår som 
følge heraf, kan måske ikke løses alene ved at fastlægge en forpligtelse til at følge 
princippet om national behandling. 
Hvis NTM-aftalen effektivt skal medføre en liberalisering af tjenesteydelser, der leveres ad 
elektronisk vej, vil det være påkrævet (ud over de muligheder, der allerede følger af 
GATS) at undersøge behovet for gensidig anerkendelse af lovbestemte standarder og i 
visse tilfælde harmonisering af lovgivningen. Endvidere må der ved affattelse af NTM-
aftalens bestemmelser om elektronisk handel tilstræbes øget gennemsigtighed og retlig 
forudsigelighed. 
Der er behov for at udvide diskussionen om de forskellige aspekter af elektronisk handel 
til at omfatte alle regioner i verden og i en multilateral sammenhæng, med henblik på at 
koordinere og styrke det arbejde, der gøres i de forskellige internationale fora, og at 
24 
inddrage så mange lande som muligt samt den private sektor. Kommissionen foreslog for 
nylig, at der oprettes et "internationalt charter om global kommunikation"8. 
iv) Databeskyttelse 
I fælleserklæringen om elektronisk handel af 5. december 1997 har begge parter erkendt, 
at det er nødvendigt at sikre en effektiv beskyttelse af anonymiteten i forbindelse med 
behandling af personoplysninger i globale informationsnet. 
I EU sikres privatpersoner anonymitet i forbindelse med behandling af personoplysninger 
og den frie formidling af sådanne oplysninger ved databeskyttelsesdirektivet. Direktivet 
foreskriver bl.a., at medlemsstaterne kun må tillade, at personoplysninger overføres til 
tredjelande, når de er sikret en tilstrækkelig beskyttelse. For at undgå, at eksisterende 
forskelle i beskyttelsesniveauet skal give anledning til forstyrrelser i den frie formidling af 
personoplysninger, ville det være ønskeligt at nå til enighed om konkrete bestemmelser 
vedrørende arten af de garantier, der er nødvendige for at sikre en tilstrækkelig 
beskyttelse. 
v) Konkurrence 
Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt konkurrencepolitik skal indgå i NTM-aftalen, skal 
der sondres mellem anti-trust og statsstøtte. 
På anti-trust-området har EU og USA etableret et godt samarbejde som led i den 
bilaterale aftale om konkurrencepolitik fra 1991. I 1998 vil dette bilaterale samarbejdet 
blive styrket ved indgåelse af aftalen mellem EU og USA om anvendelse af "positive 
comity" (udvisning af imødekommenhed) i håndhævelsen af konkurrencelovgivningen. 
Samarbejdet mellem EU og USA om anti-trust-spørgsmål vil blive udviklet yderligere i sit 
eget tempo og ud fra de foreliggende omstændigheder uden for NTM-aftalen. 
For så vidt angår statsstøtte har USA ingen kontrol- og bemyndigelsesprocedurer 
svarende til dem, der er fastlagt i EU-traktatens artikel 92-94. Kommissionen bør inden 
forhandlinger om en NTM-aftale undersøge, om der er behov for at føre forhandlinger om 
regler for statsstøtte som et middel til at undgå konkurrencefordrejning. 
vi) Beskatning 
I betragtning af den øgede indflydelse, som skattepræferenceordninger udøver på 
placeringen af realkapital, bør EU og USA drøfte spørgsmålet om skadelig 
skattekonkurrence. EU-ministrene har i aftalen af 1. december 1997 om en adfærdskodeks 
for erhvervsbeskatning udvist stor beslutsomhed i bestræbelserne på at lose dette problem. 
Aftalen indbefatter især en adfærdskodeks om erhvervsbeskatning og foranstaltninger til at 
sikre et mindstemål af faktisk beskatning af renteindtægter. 1 begge tilfælde har 
medlemsstaterne forpligtet sig til at fremme indførelsen af tilsvarende foranstaltninger i 
tredjelande. 
Kommissionens meddelelse af 4. februar 1998 om "Globaliseringen og Informationssamfundet - der 
må stærkere international samordning til", KOM 98(50) endelig udg. 
25 
E. ANDRE ASPEKTER AF INITIATIVET 
15. BETYDNING FOR EU'S FÆLLES POLITIKKER 
Hvad angår den fælles handelspolitik indebærer NTM-aftalen ikke fjernelse af tolden på et 
præferencegrundlag. Den kan i stedet resultere i fuldstændig fjernelse af tolden på 
industrivarer på grundlag af princippet om mestbegunstigelse, hvis der opnås tilstrækkelig 
gensidighed fra tredjelandes side. NTM-aftalen har til formål at mindske virksomhedernes 
omkostninger, lette samhandelen, øge afsætningsmulighederne og den økonomiske 
effektivitet. I så henseende er den i fuld overensstemmelse med det generelle mål for EU's 
industripolitik, jf. artikel 130 i EF-traktaten. 
For varehandelen er det specielt politikken for det indre marked, der er relevant, især 
hvad angår den fri bevægelighed for varer. EU-politikken på dette område er baseret på 
EF-traktatens artikel 30 - 36, som stærkt begrænser medlemsstaternes muligheder for at 
indføre restriktioner på de frie varebevægelser. Sådanne restriktioner er ifølge EF-
Domstolens retspraksis begrænset til en liste over tvingende samfundsmæssige hensyn 
(såsom offentlig sundhed, sikkerhed, forbrugerbeskyttelse og miljø) og er undergivet 
restriktive betingelser (såsom proportionalitet). Indfører medlemsstaterne tekniske 
forskrifter i overensstemmelse med disse principper, opretholdes frie varebevægelser ved 
gensidig anerkendelse af love, om nødvendigt understøttet af indbyrdes tilnærmelse af 
disse lovgivninger på EU-plan. Dette er ensbetydende med, at en vare, der lovligt er bragt 
på markedet af én medlemsstat, skal accepteres på en anden medlemsstats marked, uden 
at yderligere forskrifter skal opfyldes. Der foreligger en række mekanismer med det 
formål at sikre, at der ikke opstår nye hindringer, bl.a. informationsdirektivet 83/189 og 
Rådets direktiv 3052/95. På baggrund af den betydning, som EU tillægger det indre 
marked og til dens gradvise indførelse i de central- og østeuropæiske lande, skal eksterne 
initiativer nødvendigvis være forenelige med disse mål. 
Dette er ikke et forslag om at udvide det indre marked til at omfatte USA. Men de 
principper for konvergens mellem og gensidig anerkendelse af love, procedurer og 
praksis, der er omhandlet i denne meddelelse som et middel til at nå EU's mål om fjernelse 
af hindringerne for den transatlantiske varehandel, er baseret på erfaringerne fra 
gennemførelsen af det indre marked. Det er sandsynligt, at en konvergensproces vil kræve 
en vis ændring af EU-lovgivning, -procedurer eller -praksis. Det samme vil naturligvis 
være tilfældet på amerikansk side. 
Bestræbelserne på at sikre bilateral konvergens bør finde sted i nær sammenhæng med det 
bredere internationale samarbejde i overensstemmelse med en mangeårig EU-politik og 
anbefalingerne i WTO-aftalen om tekniske handelshindringer. I den udstrækning 
udviklingen af internationale standarder berøres, hovedsagelig i ISO (International 
Standards Organisation) og IRC (International Electrotechnical Commission), er der 
truffet de nødvendige foranstaltninger til, at de kan vedtages af de europæiske 
standardiseringsorganer, CEN (Comité Européen de Normalisation), CENELEC (Comité 
Européen de Normalisation Electrotechnique) og ETSI (European Telecommunications 
Standards Institute). Følgerne af at godtage internationale standarder som led i NTM-
aftalen skulle således generelt kunne forvaltes inden for de bestående strukturer. 
Med hensyn til gensidig anerkendelse blev der i 1997 paraferet en aftale mellem EU og 
USA om gensidig anerkendelse (MRA), som omfatter en række industrisektorer, og som 
ifølge planen skal indgås formelt og gennemføres i 1998. Denne MRA vedrører kun 
gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurdering og indeholder bestemmelser om, at 
26 
varer, der fremstilles hos den ene part, skal afprøves og certificeres af denne part i 
overensstemmelse med den anden parts tekniske forskrifter. Gennemførelsen og 
håndhævelsen af denne aftale nødvendiggør et nært samarbejde med medlemsstaternes 
myndigheder. Det vil være påkrævet at klarlægge det retlige forhold mellem MRA og en 
NTM-aftale. 
Generelt set (og i særdeleshed hvor der er tale om mere end blot 
overensstemmelsesvurdering) kræver gensidig anerkendelse af love, procedurer og praksis 
en nøje gennemgang af de procedurer for fastlæggelse af forskrifter, der er fulgt på begge 
sider af Atlanten, under skyldig hensyntagen til "ordre public". Det vil være nødvendigt at 
undersøge eventuelle forskelle i så henseende mellem EU og USA (feks. hvad angår 
anvendelsen af forebyggelseskrav sammenholdt med producentansvar). Formålet hermed 
vil være at bevare offentlighedens tillid til, at bestemmelserne om beskyttelsen af sundhed, 
sikkerhed, forbrugere og miljø, som er grundlaget for det indre marked, ikke svækkes. 
For så vidt angår handel med tjenesteydelser bør NTM-aftalen først og fremmest sigte 
mod liberalisering på grundlag af national behandling og - ulig det indre marked -
anvendelsen af værtslandets regler og om ophævelse af restriktioner for adgang til 
markedet. Dette indebærer, at det i fuld overensstemmelse med GATS-reglerne vil være 
nødvendigt i EU, og selvfølgelig også i USA, at ophæve alle tilbageværende 
begrænsninger i etableringsretten i form af enhver kommerciel tilstedeværelse 
(datterselskaber, filialer, repræsentationskontorer osv.). 
NTM-aftalen vil ikke ændre de regler, der gælder for det indre markeds funktion eller 
indebære, at det udvides til at omfatte USA. Amerikanske firmaer vil først kunne udnytte 
rettighederne i det indre marked, når de overholder de kriterier om ikke-
forskelsbehandling, der er fastlagt ved EF-direktiverne (som gælder på samme måde for 
EF-selskaber), undtagen i de tilfælde, hvor vi i henhold til NTM-aftalen frivilligt går med 
til gensidig anerkendelse eller harmonisering. Fordelene ved det indre marked kan allerede 
udnyttes af tredjelandes selskaber, når de er indregistreret i Europa. Det generelle princip, 
ifølge hvilket fordelene ved det indre marked kun tilfalder institutioner, der er registreret i 
EU, og som er omfattet af de harmoniserede regler i det indre marked, ændres ikke. 
Medens amerikanske selskaber, som ønsker at vinde indpas på EU-markedet, vil finde det 
lettere, vil det fortsat være påkrævet, at de overholder gældende regler i det indre marked, 
idet disse skal følges af ethvert selskab, der ønsker at udøve virksomhed i EU (og der vil 
for disse regler gradvis kunne finde en tilnærmelse sted på visse områder i kraft af 
forskriftssamarbejdet som led i NTM-aftalen). Amerikanske selskaber skal også overholde 
gældende regler i hver medlemsstat, som endnu ikke er harmoniseret på fællesskabsplan. 
Det sikres derfor, at public order-bestemmelserne i alle forordninger om det indre marked 
og i national lovgivning overholdes. 
De resultater, der er nået med hensyn til gensidig anerkendelse (af kvalifikationer, 
forskrifter, tilsynspraksis osv.) kunne føre til, at amerikanske selskaber og tjenesteydere 
delvis indrømmes de fordele, der følger af det indre marked, uden at de nødvendigvis skal 
være omfattet af de relevante EU-regler, men derimod de tilsvarende amerikanske 
bestemmelser. Det vil være nødvendigt at gøre dette på en sådan måde, at der hverken 
skabes uligevægt i det indre marked eller opstår konkurrencefordrejning. Som modydelse 
kunne der indrømmes EU-selskaber tilsvarende adgang til det amerikanske marked. 
Dette er ensbetydende med, at eftersom der ikke sker ændringer af det indre markeds 
funktion, vil følgerne for EU's fælles politikker hovedsagelig afhænge af, hvad der sker 
27 
som resultat af øget konkurrence på EU-markedet i de forskellige tjenestesektorer og af 
behovet for at udnytte mulighederne for øget adgang for EU-selskaber i USA. 
16. INSTITUTIONELLE ASPEKTER 
Institutionel struktur 
For at sikre, at det transatlantiske marked kan gennemføres og fungere tilfredsstillende og 
under hensyntagen til, at der er nødvendigt at bibeholde EU's interne procedurer, vil det 
være påkrævet at etablere nogle nye institutionelle strukturer. Hvorledes de mere konkret 
skal se ud, vil fremstå klarere, efterhånden som forhandlingerne skrider frem. Deres 
samordning med bestående NTA-strukturer og andre eksisterende EU-USA-
arrangementer skal overvejes nøje. Det kunne være hensigtsmæssigt at oprette: 
• et blandet udvalg (enten ved at udnytte eller tilpasse bestående strukturer), som fører 
tilsyn med gennemførelsen af aftalen, 
• en effektiv tvistbilæggelsesprocedure, 
• et konsultationsorgan bestående af parlamentarikere fra EU og USA. 
Videnskabeligt samarbejde 
Det kunne også være hensigtsmæssigt at oprette et videnskabeligt konsultationsorgan, 
således at den størst mulige udveksling af videnskabelige erfaringer kan indgå i 
forskriftsprocessen, navnlig ved at sikre, at videnskabsmænd fra begge sider af Atlanten 
deltager i processen. 
Forebyggelse af tvister 
Ét af målene for NTM-aftalen er at hindre, at der opstår handelstvister. Det blandede 
udvalg skal spille en vigtig rolle i så henseende. Som et minimum skal forebyggelsen af 
tvister baseres på følgende: 
• at der skabes klarhed med hensyn til parternes retlige forpligtelser i henhold til aftalen, 
• at der sikres gennemsigtighed og tilslutning gennem en struktureret dialog eller en 
særskilt dialog mellem berørte parter (herunder forbrugere, arbejdstagere og 
virksomheder), 
• at der anvendes frivillige standarder, når dette er muligt uden at skade hensynet til 
"ordre public", 
• øget forskriftssamarbejde gennem underretnings- og konsultationsprocedurer mellem 
parternes offentlige myndigheder på alle relevante niveauer, når det påtænkes at indføre 
nye love eller forskrifter, 
• dagligt administrativt samarbejde mellem de myndigheder på begge sider af Atlanten, 
som har ansvaret for at gennemføre og føre tilsyn med aftalen. 
28 
Indenlandsk gennemførelse af forpligtelserne 
Det er en forudsætning for, at de europæiske og amerikanske firmaer og borgere kan få 
del i fordelene ved NTM-aftalen, at begge parter på en effektiv måde gennemfører de 
forpligtelser, de har indgået ved aftalen, i deres respektive lovgivninger. Håndhævelsen af 
disse lovbestemte forpligtelser påhviler derefter parternes egne retsinstanser. 
Bilæggelse af tvister som led i aftalen 
Skulle der på trods af ovennævnte bilaterale og indenlandske procedurer alligevel opstå 
tvister mellem parterne, er det nødvendigt, at der findes en effektiv bilateral procedure til 
bilæggelse af sådanne tvister. Det konkrete institutionelle grundlag for en sådan procedure 
vil nødvendigvis afhænge af den form for forpligtelser, som i den sidste ende skal være 
omfattet heraf, men proceduren bør som et minimum: 
• ikke udelukke muligheden for at bilægge tvisten ved konsensus, 
være baseret på objektive kriterier, • 
• skabe retssikkerhed for parterne (og i den sidste ende for deres borgere og firmaer) 
med hensyn til omfanget og indholdet af de rettigheder og forpligtelser, der følger af 
aftalen, 
• gennemføres inden for en rimelig kort frist for at øge denne retssikkerhed, 
• indebære garanti for, at resultatet accepteres og håndhæves af parterne. 
Forbindelsen med WTO-nroceduren for bilæggelse af tvister 
Ovennævnte procedure bør udformes på en måde, der sikrer integriteten og effektiviteten 
af WTO-proceduren for bilæggelse af tvister, og den bør på ingen måde begrænse 
parternes ret til at søge tvisten bilagt gennem WTO. Den konkrete forbindelse mellem de 
to procedurer vil i høj grad (men ikke udelukkende) afhænge af forbindelsen mellem 
parternes grundlæggende rettigheder og forpligtelser i henhold til henholdsvis WTO og 
NTM-aftalen. 
F. KONKLUSION 
Kommissionen anmoder Rådet om snarest at tage dette forslag op til indgående drøftelse. 
Kommissionen vil fremlægge udkast til forhandlingsdirektiver for Rådet med henblik på en 
aftale om et nyt transatlantisk marked, som omfatter ovenstående punkter. 
29 
Bilag 
ØKONOMISKE NØGLETAL 
Ud fra et økonomisk synspunkt er der tale om en betydelig integration mellem de 
transatlantiske partnere. For både EU og USA er den anden part den største enkelte 
handelspartner (når varer og tjenesteydelser ses under ét) og det vigtigste område for 
udenlandske direkte investeringer (FDI). Parternes økonomiske forbindelser er 
kendetegnet ved en betydelig samhandel mellem erhvervsgrene og virksomheder og 
samhandel med mellemprodukter. Firmaer på begge sider af Atlanten benytter i stadig 
højere grad nye og innovative forretningsmetoder, herunder elektronisk handel. 
I 1996 beløb samhandelen med varer og tjenesteydelser mellem de to parter sig til over 
355 mia. ECU. EU tegner sig for ca. 19% af USA's varehandel og omvendt, og denne 
varehandel beløb sig i 1996 til ca. 227 mia. ECU. Vareudvekslingen er ikke alene 
betydelig, den er også i høj grad afbalanceret. Den transatlantiske samhandel er således 
koncentreret om højteknologiprodukter. Det anslås, at sådanne produkter tegner sig for 
20% af den samlede varehandel mellem EU og USA. 
Det fremgår, at samhandelen med tjenesteydelser er særlig dynamisk. Tallene for den 
transatlantiske udveksling af tjenesteydelser viser således, at hvor den bilaterale handel på 
dette område i 1985 tegnede sig for 32% af den samlede bilaterale samhandel, var det 
tilsvarende tal i 1995 steget til over 38%. I 1996 nåede den kombinerede 
grænseoverskridende handel med tjenesteydelser op på 128 mia. ECU. Trods denne 
markante stigning er der stadig et betydeligt råderum for vækst i betragtning af, at 
sektoren for tjenesteydelser er blevet den største og hurtigst voksende del af begge 
økonomier. Tjenesteydelser tegner sig således i øjeblikket i gennemsnit for over 66% af 
den samlede værditilvækst i EU-økonomierne og for over 70% i USA og for tilsvarende 
andele af beskæftigelsen. Til sammenligning hermed skal anføres, at tjenesteydelsernes 
andel af verdensproduktionen udgør over 50%. EU og USA er derfor førende i verden 
med hensyn til udvekslingen af tjenesteydelser og tegner sig for 47% af verdens eksport af 
tjenesteydelser. 
Betydningen af forbindelserne mellem EU og USA på investeringsområdet fremgår af 
størrelsen af FDI, hvor hver part er den største investor hos den anden. Ved udgangen af 
1996 nåede de samlede investeringer mellem EU og USA i løbende priser op på 720 mia. 
USD, hvilket er langt det største tal i verden. Værdien af EU's investeringer i USA 
udgjorde 372 mia. USD, og værdien af de amerikanske investeringer i EU anslås at være 
nået op på 348 mia. USD. EU er dermed langt den største investor i USA og tegner sig i 
1996 for 59% af de samlede FDI. Samtidig gik 44% af de amerikanske FDI til EU. Som 
det er tilfældet med den bilaterale vareudveksling, er investeringerne både afbalancerede 
og betydelige. Investeringerne er desuden vokset meget kraftigt i løbet af de seneste år og 
er fordoblet mellem 1989 og 1996. Tjenestesektoren spiller en stadig større rolle som mål 
for FDI med en årlig gennemsnitlig andel af de grænseoverskridende investeringer i 
tjenesteydelser på næsten 50% set i forhold til de samlede FDI i perioden 1992-1995, 
omend den største modtager af EU-investeringer i USA fortsat er fremstillingssektoren. 
30 
ISSN 0254-1459 
KOM(98) 125 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 06 11 10 09 
Katalognummer : CB-C0-98-173-DA-C 
ISBN 92-78-32306-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg