DA Den Europæiske Unions Tidende C 112/105

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Erhvervsmæssig diversificering i tiltrædelseslandene — de små og mellemstore virksomheders og den sociale økonomis rolle«

(2004/C 112/27)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 17. juli 2003 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en udtalelse om: »Erhvervsmæssig diversificering i tiltrædelseslandene — de små og mellemstore virksomheders og den sociale økonomis rolle«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI), som udpegede Lucia Fusco til ordfører og M. J. Glorieux til medordfører. CCMI vedtog sin udtalelse den 15. marts 2004

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg udpegede på sin 407. plenarforsamling den 31. marts og 1. april 2004 (mødet den 1. april) Lucia Fusco til hovedordfører og vedtog enstemmigt følgende udtalelse:

1. Indledning: definitioner og mål

1.1 De ti nye landes tiltrædelse af EU er en historisk begivenhed uden fortilfælde både med hensyn til antallet af involverede lande og den store socioøkonomiske omvæltning, denne tiltrædelse betyder for disse lande og Europa generelt. I lyset af ovenstående og i overensstemmelse med det prioriterede mål om at styrke EØSU's deltagelse i drøftelserne om Europas fremtid — jf. Roger Brieschs indlæg den 11. december 2002 — sigter denne initiativudtalelse på at yde et bidrag til den politiske opinionsdannelsesproces under udvidelsesforløbet ved at inddrage civilsamfundet og dets organisationer heri (1).

1.2 Denne udtalelse er ligeledes et bidrag til drøftelserne om konsekvenserne af udvidelsen som beskrevet i Wim Kok-rapporten »Udvidelse af Den Europæiske Union — Resultater og udfordringer« af 26. marts 2003. Udtalelsen understreger den rolle, de små og mellemstore virksomheder (SMV) og virksomhederne i den sociale økonomi (VSØ) spiller i forbindelse med den erhvervsmæssige diversificering (og dens sociale konsekvenser) i tiltrædelseslandene, og udfordringerne i forbindelse med deres fulde integration i det indre marked. EØSU ønsker at bidrage til de forskellige fællesskabsinitiativer, der skal sikre landene en vellykket tiltrædelse af EU, herunder sikre økonomisk og social samhørighed i disse lande under de igangværende industrielle ændringsprocesser.

1.3 SMV'er — et begreb, der også omfatter mikrovirksomheder med deres særlige karakteristik — er virksomheder, der defineres ud fra præcise statistiske kriterier defineret af Kommissionen (jf. bilag, tabel 1) (2).

1.4 VSØ'erne tilhører en helhed bestående af fire grupper: kooperativer, gensidige selskaber, foreninger og fonde. Disse virksomheder er karakteriseret ved at prioritere deres sociale sigte frem for profitmaksimering, hvilket ofte indebærer en tilknytning til lokalområdet og den lokale udvikling, samt ved at tilfredsstille de behov, som de andre sektorer i økonomien ikke kan tilfredsstille alene. Deres grundlæggende værdier er solidaritet, social samhørighed, social ansvarlighed, demokratisk forvaltning, deltagelse og uafhængighed (3).

1.5 Det Europæiske Råd i Lissabon i marts 2000 fastsatte, at Europa skal sigte mod at blive den mest dynamiske og konkurrencedygtige vidensøkonomi i verden, og understregede, at det er nødvendigt at skabe »et gunstigt miljø for etablering og udvikling af innovative virksomheder, specielt SMV'er«. Det Europæiske Råd tilføjede, at virksomhedernes konkurrenceevne og dynamik direkte afhænger af, »at der er et klima med regler, der begunstiger investeringer, innovation og iværksætterånd« (4). På baggrund af ovenstående godkendte Det Europæiske Råd i Feira den 19. og 20. juni 2000 det europæiske charter for små virksomheder, i henhold til hvilket »de små virksomheder er rygraden i Europas økonomi [og] det er her, jobbene skabes, og her forretningsidéerne udklækkes« (5). Ifølge Lissabon-strategien er den økonomiske vækst endvidere nøglen til sikring af social samhørighed i Europa. Kommissionen gav herefter udtryk for, at udfordringen i forbindelse med vedtagelsen af Lissabon-dagsordenen består i at øge arbejdsudbuddet, forbedre beskæftigelsesgraden, forbedre den teknologiske knowhow og sikre en koordineret strøm af job fra landbrug og industri mod servicesektoren uden at øge de regionale spænd i landene (6).

1.6 I sin udtalelse 242/2000 (7) understregede EØSU VSØ'ernes betydning og erklærede, at disse virksomheder er af afgørende betydning for den erhvervsmæssige mangfoldighed og økonomiens diversificering (8). Flertallet af VSØ'er omfattet af EU's standarddefinition af SMV'er (9). De virksomheder, der ikke er omfattet af denne definition på grund af deres størrelse, har som hovedregel fælles træk med SMV'erne, såsom en ringe grad af eksterne investeringer, manglende børsnotering, et nært forhold mellem ejere og aktionærer og en tæt forbindelse til det lokale netværk.

1.7 Kommissionen har erkendt, at SMV'erne er grundlaget for den europæiske industri med 66 % af EU's samlede beskæftigelse og 60 % af den europæiske værditilvækst i byerhvervene. I 1999 tegnede SMV'erne i kandidatlandene sig med 72 % af beskæftigelsen for en endnu højere procentdel af byerhvervenes beskæftigelse end EU-15. Mikrovirksomhederne (mindre end ti ansatte) tegner sig for 40 % af den samlede beskæftigelse og er beskæftigelsesmæssigt set den vigtigste virksomhedstype (10). Det bør give anledning til, at mikrovirksomhederne får særlig stor opmærksomhed (jf. bilag, tabel 2).

1.8 I EU er den sociale og økonomiske betydning af virksomhederne og organisationerne i den sociale økonomi stigende: Med omkring 9 mio. arbejdstagere repræsenterer disse virksomheder 7,9 % af den civile arbejdsstyrke af lønmodtagere (11). Den sociale økonomi involverer endvidere en væsentlig del af civilsamfundet, eftersom det vurderes, at over 25 % af EU-borgerne deltager heri som producenter, forbrugere, investorer, beboere, forsikringstagere, studerende, frivillige osv. I tiltrædelses- og kandidatlandene i Central- og Østeuropa vurderes antallet af kooperativer alene til 15 000 virksomheder, der leverer mere end 700 000 job og beskæftiger tæt på 15 mio. medlemmer. Disse kooperativer er efter en periode med nedgang inde i en ny vækstfase (12). VSØ'erne udvikler sig særligt inden for sundheds-, miljø- og uddannelsessektoren samt inden for sektoren for sociale tjenesteydelser (13). De spiller ligeledes en væsentlig rolle i dannelsen af social kapital, beskæftigelsen af ugunstigt stillede personer, den sociale velfærd, genoplivningen af lokaløkonomien og moderniseringen af de lokale forvaltningsmodeller. De har udviklet samfundsregnskaber til evaluering af deres samfundsøkonomiske og miljømæssige virkninger.

1.9 I flere af EU's nuværende medlemsstater er der en væsentlig interaktion mellem de traditionelle SMV'er og VSØ'erne. Andelsbanker støtter ofte startup- og udviklingsprojekter for traditionelle SMV'er. Strukturerne inden for den sociale økonomi har vist sig nyttige i forbindelse med styrkelsen af traditionelle SMV'er, når disse virksomheder anvender strukturerne med henblik på at etablere virksomhedsordninger (netværk, grupper, fælles støttestrukturer) eller med henblik på at opnå stordriftsfordele samt oprette gensidige garantiordninger for banklån.

1.10 EØSU vurderer i sin udtalelse »Industrielle ændringer: den aktuelle situation og fremtidsudsigter — en generel strategi« af 24.-25. september 2003, som blev udarbejdet af CCMI, at ændringsbegrebet adskiller sig fra omstruktureringsbegrebet, idet det præciseres, at der i realiteten er »tale om et langt mere dynamisk begreb. Det omfatter dels en proces, hvor virksomheden gennemlever en løbende udvikling (etablering, udvikling, diversificering, ændring); på den anden side hænger erhvervsklimaet snævert sammen med de europæiske politiske og arbejdsmarkedsmæssige rammevilkår, som virksomheden arbejder under, idet disse også øver indflydelse på de industrielle ændringsprocesser« (14). Det er endvidere »vigtigt at se nærmere på det proaktive begreb ændringer, som skal anskues ud fra ønsket om bedre at foregribe og forvalte de industrielle ændringers økonomiske, arbejdsmarkedsmæssige, organisatoriske og miljømæssige konsekvenser« (15). Denne opfattelse af ændringer er særlig væsentlig i lyset af det stigende antal omstruktureringer i en kontekst præget af globalisering, EU's udvidelse, udbygning af det indre marked i dybden samt teknologiske, industrielle og sociale forandringer.

1.11 Nærværende udtalelse tager navnlig hensyn til Kommissionens rapport »Håndtering af ændringer« af 2. november 1998, som blev udarbejdet af en gruppe af eksperter på højt plan under ledelse af Pehr Gyllenhammer (16). EØSU udarbejdede en kritisk, men positiv udtalelse om rapporten og var tilfreds med, at det i rapporten erkendes, at industrielle ændringer skaber nye muligheder, og at den lægger vægt på jobskabelse, idet den understreger, at det »at søge løsninger baseret på benchmarking, nyskabelse og social samhørighed er en fornuftig overordnet strategi«. For så vidt angår SMV'er understregede EØSU, at de ikke alene kan overkomme de problemer, der opstår som følge af industriens tilbagegang eller som følge af alvorlige og pludselige kriser. EØSU vurderer, at de væsentlige ændringer bør forvaltes i fællesskab af fleksible og frivillige territoriale partnerskaber (17).

1.12 I lyset af de industrielle ændringer siden 1990'erne, den globaliserede konkurrence og de stigende koncentrationstendenser i erhvervslivet står SMV'erne og VSØ'erne i de fleste tiltrædelseslande på tærsklen til deres integrering i det indre marked over for enorme udfordringer. På samme tid skal Unionen i sin helhed i lyset af den afgørende rolle, disse virksomheder spiller samfundsøkonomisk, hurtigst muligt overveje, på hvilken måde EU kan forbedre deres rolle, støtte deres tilpasning til disse udfordringer og fremme deres innovations- og finansieringsevne samt deres iværksætterkultur og konkurrenceevne.

2. Bemærkninger vedrørende tiltrædelseslandenes særlige karakteristika, for så vidt angår SMV'er, VSØ'er og de erhvervsmæssige ændringer

2.1 Erhvervsmæssige ændringer og diversificering i tiltrædelseslandene

2.1.1 De central- og østeuropæiske lande har i løbet af deres overgang fra centraldirigeret økonomi til markedsøkonomi gennemløbet en grundlæggende industriel forandringsproces. De oplevede en pludselig liberalisering med et deraf følgende tab af traditionelle eksportmarkeder og et betragteligt fald i industriens beskæftigelse (18).

2.1.2 Efter et årti med omstruktureringer tilnærmede fremstillingsindustrien i tiltrædelseslandene i Central- og Østeuropa sig EU's produktions- og beskæftigelsesstrukturmodel. Fremstillingsindustrierne nød godt af direkte udenlandske investeringer i deres modernisering. Det medførte et produktivitets- og overskudsspænd mellem virksomheder med henholdsvis udenlandsk og nationalt ejerskab. Nogle lande har fulgt en udvikling hen imod sektorer med større værditilvækst, mens andre ser ud til at fastholde aktiviteter inden for arbejdskraftintensive erhverv med ringe arbejdskraftspecialisering og større markedsandele inden for visse industrier (19). Desuden har den industrielle indhentningsproces navnlig fundet sted i de store byer, hvilket rummer en risiko for øgede spænd mellem regionerne i fremtiden (20). Der er ligeledes en risiko for, at denne type virksomheder flytter ud til lande, der grænser op til den udvidede Union, efterhånden som lønomkostningerne stiger i tiltrædelseslandene.

2.1.3 De industrielle ændringer i forbindelse med udvidelsen omfatter også en stigning i den intra-industrielle handel og andre typer partnerskaber (joint ventures, fusioner, ad hoc-sammenslutninger osv.) mellem tiltrædelseslandene og EU-medlemsstaterne (21) og medfører, at SMV'er bliver underleverandører til store virksomheder. Denne udvikling er afgørende for en mere ligelig fordeling af udvidelsens fordele og en mindre konfliktfyldt integrering i det indre marked. Selv om dette indebærer væsentlige stordriftsfordele, kan de store virksomheder og SMV'erne i højere grad supplere hinanden, og sidstnævnte kan spille en afgørende rolle som underleverandører og udbydere af serviceydelser.

2.1.4 De markedsbestemte serviceydelser repræsenterer en stadig stigende andel af tiltrædelseslandenes BNP. I 2001 var denne andel på 54 %, men i en kontekst med underleverandører og sammenfletninger mellem industrien og servicesektoren. Industrien repræsenterede imidlertid 33 % af BNP i 2001 og vil fortsat spille en væsentlig rolle i disse lande (22).

2.1.5 Udover de ovennævnte markedsbestemte serviceydelser er størstedelen af de nye job mellem 1994 og 2000 i absolutte tal opstået inden for servicesektoren, hvorimod beskæftigelsen inden for de kollektive serviceydelser er steget meget lidt eller endda faldet (23). Der er fortsat et betydeligt spænd mellem tiltrædelseslandene og EU-medlemsstaterne inden for denne samfundsøkonomisk meget vigtige sektor, hvad angår dens økonomiske og beskæftigelsesmæssigt vægt (24).

2.1.6 EØSU bemærker, at der er en tendens til, at SMV'erne i landene med overgangsøkonomi er mere fleksible og har større nyskabende potentiale end de store virksomheder og en generelt højere produktivitet inden for servicesektoren og nichesektorer inden for fremstillingsindustrien. De udviser generelt i højere grad iværksætterlyst. Andelen af virksomheder, herunder SMV'er, der ikke overlever, er fortsat meget stor i tiltrædelseslandene, men forholdet mellem brutto- og nettoskabelse af SMV'er i nogle af landene (25) er mere gunstigt end i flere af EU's medlemsstater (jf. bilag, tabel 4).

2.2 Ændringernes sociale konsekvenser

2.2.1 En analyse af stigningen i beskæftigelsen i kandidatlandene mellem 1995 og 1999 efter virksomhedernes størrelse viser, at beskæftigelsen i SMV'erne er steget betydeligt, mens den er faldet i de store virksomheder (jf. bilag, tabel 3). Ifølge en rapport udarbejdet af Det Europæiske Observationscenter for SMV kan denne stigning skyldes både at der går job tabt i de store virksomheder, og at de store virksomheder erstattes af SMV'er, men stigningen absorberer ikke jobtabene (26).

2.2.2 Overgangsperioden har medført fattigdom og stigende ulighed (27). Analyser baseret på ufuldstændige data viser — blandt andre problemer — at kvinderne er klart ugunstigt stillet på arbejdsmarkedet (28).

2.2.3 Igennem de seneste år har de sociale sikrings- og sundhedssystemer i tiltrædelseslandene undergået adskillige reformer. Disse lande står ganske vist over for de samme problemer som de nuværende EU-medlemsstater i form af stigende udgifter og stagnerende eller faldende indtægter. De ligger dog langt under det europæiske gennemsnit inden for sundhedsområdet. Den forventede levealder i disse lande er seks år mindre end i medlemsstaterne (29).

2.3 Rolle og udfordringer for SMV'er og VSØ'er i tiltrædelseslandene

2.3.1 Det nuværende underskud på de løbende poster i tiltrædelseslandene og stabilitetspagtens restriktioner vil føre til yderligere pres på de offentlige udgifter (30). Det er således nødvendigt at finde nyskabende metoder til at møde offentlighedens behov (31), et område hvor navnlig VSØ'erne kan spille en væsentlig rolle, som det er tilfældet i Flere EU-lande (32). Dette er særlig væsentligt i de afindustrialiserede regioner, hvor traditionelle investeringer udebliver, og i landområder, hvor talrige små og mellemstore landbrugsbedrifter forsvinder. I en stor del af tiltrædelses- og kandidatlandene i Central- og Østeuropa beskæftiger VSØ'erne klart den største andel af handicappede arbejdstagere.

2.3.2 I det europæiske charter for små virksomheder erkendes det, at selv om ovennævnte virksomheder er rygraden i den europæiske økonomi, er de også de virksomheder, der er mest sårbare over for industrielle ændringer. Dette gælder i endnu højere grad for tiltrædelseslandene, som alle officielt har godkendt chartret (33). Udfordringen for SMV'er og VSØ'er, for så vidt angår deres evne til at imødekomme konkurrencen i det indre marked, er større, end det var tilfældet i alle de tidligere udvidelsesrunder. Blandt de væsentligste hindringer kan nævnes manglen på kvalificeret arbejdskraft, adgang til finansiering og administrative bestemmelser (jf. bilag, tabel 5).

2.3.3 I Kommissionens grønbog om iværksætterkultur bekræftes det, at de sociale virksomheder, som følge af at de skal anvende »forretningsmæssige principper og effektivitet til at nå sociale og samfundsmæssige mål, … står over for særlige udfordringer med hensyn til finansiering, lederuddannelse og rådgivning« (34). Disse udfordringer er endnu mere markante i tiltrædelseslandene, hvor VSØ'erne står over for endnu en række andre. Navnlig kooperativer opfattes ofte som et levn fra det forhenværende regime til trods for, at de opstod for 150 år siden og generelt er godt rustet til markedsøkonomi. De reguleringer og fordomme, kooperativerne er underlagt, begrænser ofte deres markedsadgang. I overgangsøkonomier er »kombinationen af små kooperative producenter, lokal kooperativ opsparing og kooperative låneinstitutioner samt lokale myndigheder (som støtte, garanter og undertiden finansielle deltagere i både produktions- og finansieringsvirksomheder)« imidlertid »helt naturlig« (35).

2.3.4 SMV'er og VSØ'er er i tiltrædelseslandene et væsentligt instrument for beskæftigelse og genbeskæftigelse i forbindelse med de igangværende omfattende industrielle ændringer, hvor beskæftigelsen skal flyttes fra sektorer i nedgang, hvor beskæftigelsen mindskes, over til traditionelle sektorer (håndværk o.l.) og andre sektorer i vækst, såsom tjenesteydelser til virksomheder, de nye informations- og kommunikationsteknologier, bygge- og anlægssektoren, lokale tjenesteydelser (herunder sundhed) og turisme.

2.3.5 SMV'erne og VSØ'erne i disse lande kan på forskellige måder spille en væsentlig rolle i forbindelse med denne ændringsproces. Det har man erfaringer med i EU-medlemsstaterne, hvor man har flere tilfælde af god praksis: beskæftigelse af nye personer på arbejdsmarkedet, støtte til mikrovirksomheders og små virksomheders innovationskapacitet, genbeskæftigelse af arbejdsløse fra virksomheder, der skal reducere antallet af ansatte eller lukke, etablering af sygekasser, nyetablerede virksomheder i vækstsektorer, udvikling af tjenesteydelser og underleverancer samt overdragelse af kriseramte virksomheder til deres ansatte og kvalitative forandringer inden for samme sektor. VSØ'erne kan yde specifikke bidrag i forbindelse med denne ændringsproces dels i kraft af deres evne til at uddanne iværksættere — en evne, som allerede er bevist i de nuværende EU-medlemsstater — dels i kraft af de værdier, de repræsenterer, såsom socialt ansvarlig iværksættelse, demokrati og borgerdeltagelse, medarbejdernes finansielle inddragelse i virksomheden, social integration, interesse for lokaludvikling og bæredygtig udvikling.

2.3.6 Normalisering af den uformelle økonomi er en udfordring i tiltrædelseslandene. Ifølge en undersøgelse fra 2003 offentliggjort af FN-Universitetet (36) er denne økonomi ustabil og kan ikke være en drivkraft for vækst eller kapitaldannelse, da dens primære funktion er at overleve ved at fremme forbruget. Denne økonomi krænker arbejdsnormerne og har negative makroøkonomiske virkninger på lang sigt, idet den bl.a. udhuler skattesystemet, grundlaget for valutamarkederne og den sociale beskyttelse og dermed er en trussel mod en effektiv makroøkonomisk forvaltning. Denne økonomi har en urationel sektoropdelt struktur og domineres af mikrovirksomheder med en lav kapitaliseringsgrad, en svag ledelseskultur og en teknologi, som hurtigt forældes. På baggrund af den skærpede konkurrence, der vil opstå i forbindelse med optagelsen i EU, bør tiltrædelseslandene i deres erhvervspolitik straks tage hensyn til denne bekymrende realitet, som myndighederne i disse lande bør håndtere med fasthed.

3. Henstilling vedrørende et integreret program for fremme SMV'erne og VSØ'erne i tiltrædelseslandenes som led i den erhvervsmæssige diversificering

3.1 Generelle betragtninger

De fælles træk, SMV'erne (herunder mikrovirksomheder) og VSØ'erne opviser (se punkt 1.6.), og det positive samspil mellem dem (se punkt 1.9 og 2.3.5) er vægtige argumenter for en fornyet kombineret indsats på EU-plan for at fremme og støtte disse virksomheder. I lyset af de meget store udfordringer, som SMV og VSØ står over for i forbindelse med tiltrædelsen (se afsnit 2), er det særligt vigtigt, at der igangsættes støtteforanstaltninger, som sætter de to virksomhedstyper i stand til at yde et effektivt bidrag til udviklingen af de nye medlemsstater.

EØSU har noteret sig de eksisterende støtteprogrammer, som retter sig imod SMV'er i særdeleshed, men bemærker samtidig, at de muligheder, der findes for at støtte VSØ'er og fremme fællesinitiativer for SMV'er og VSØ'er, er utilstrækkelige.

På den baggrund foreslår EØSU, at der igangsættes et integreret program, der skal støtte SMV'er og VSØ'er i tiltrædelseslandene. Et sådant program bør fremmes i fællesskab af Europa-Kommissionen, Den Europæiske Investeringsbank, Den Europæiske Investeringsfond, regeringerne i de pågældende lande samt de organisationer, der repræsenterer og støtter SMV'er og VSØ'er på europæisk og nationalt niveau. Strukturfondene, som tiltrædelseslandene har adgang til fra maj 2004, bør spille en væsentlig rolle i finansieringen af aktiviteterne i dette integrerede program. En koordinering med handlingsplanen i Kommissionens meddelelse om iværksætterkultur bør sikres.

3.2 Program i ti punkter

3.2.1 Integrere dataene.

I størstedelen af tiltrædelseslandene er de statistiske oplysninger om SMV'er og VSØ'er samt de organer, der repræsenterer og støtter dem, stadig helt utilstrækkelige og uensartede (37). Der er endnu flere unøjagtigheder i forbindelse med VSØ'er, end der er i forbindelse med de traditionelle SMV'er. I dag savner man præcise data om disse virksomheder i tiltrædelseslandene — ud over de oplysninger, der findes inden for deres eventuelle brancheforeninger. EØSU finder Kommissionens initiativ (38) om at indføre et system med satellitregnskaber — som allerede har været afprøvet i nogle medlemsstater - i samarbejde med de nationale statistiske kontorer helt nødvendigt; men samtidig skal der udarbejdes et tilstrækkeligt enkelt og klart dataindsamlingssystem, således at SMV og VSØ bliver i stand til at levere data uden for store administrative byrder (39).

3.2.2 Forbedre overensstemmelsen med den gældende fællesskabsret og dennes effektive gennemførelse samt de juridiske og administrative rammer

3.2.2.1 Selv om tiltrædelseslandene gør en stor indsats for, at den gældende fællesskabsret gennemføres i de nationale lovgivninger og herefter iværksættes i de offentlige politikker, er dette arbejde ufuldstændigt, for så vidt angår den gældende fællesskabsret vedrørende SMV'er og VSØ'er, navnlig inden for virksomhedspolitik, fremme af SMV'er, beskæftigelse, socialpolitik, social integration, virksomhedernes sociale ansvar, navnlig hvad angår miljøhensyn, osv. Denne proces skal styrkes betydeligt, navnlig ved at uddanne det administrative personale og — med støtte fra Europa-Kommissionen — hjælpe SMV'erne og VSØ'erne med gradvis at opfylde Fællesskabets standarder. Det igangværende arbejde inden for den gældende fællesskabsret og dennes gennemførelse som led i Phare's erhvervsstøtteprogram bør videreføres. Selv om tiltrædelseslandene har forbedret deres lovgivning om SMV'er (navnlig inden for konkursområdet) betydeligt, er fremskridtene endnu begrænsede med hensyn til lovgivningen om fremme af VSØ'er. De seneste ændringer i selskabslovgivningen i visse tiltrædelseslande er endda et tilbageskridt. Lovgivningen om kooperativer og andre typer VSØ'er bør derfor reformeres i adskillige tiltrædelseslande og bør i højere grad sigte mod overensstemmelse med statutten for det europæiske andelsselskab (og mod kommende statutter for den europæiske forening og det europæiske gensidige selskab). Udvekslinger af komparative undersøgelser af de specifikke lovgivninger om SMV'er og VSØ'er bør iværksættes. Endvidere bør etableringsomkostningerne i henhold til flere af tiltrædelseslandenes lovgivninger mindskes, idet disse virksomheder ikke har adgang til eksterne investeringer og generelt er forankret i det lokale netværk.

3.2.2.2 De reguleringer, der begrænser VSØ'ernes adgang til offentlige indkøb i flere tiltrædelseslande, bør ændres hurtigst muligt med henblik på at sikre, at der reelt er lige adgang til det indre marked. Man bør endvidere inden for offentlige indkøb samt i skattepolitikken tage hensyn til de produktionsomkostninger, nogle SMV'er, især VSØ'er (40), har til iværksættelse af tiltag som f.eks. ansættelse af ugunstigt stillede personer eller overholdelse af sociale og miljømæssige standarder, der rækker ud over de lovfæstede minimumsstandarder (41).

3.2.3 Aktivt fremme iværksætterkultur gennem oplysning og uddannelse

3.2.3.1 Selv om der er sket fremskridt i tiltrædelseslandene vedrørende forenklede procedurer for etablering af SMV'er, især i form af etableringen af lokale oplysningscentre, skal der ske betydelige fremskridt, før den offentlige forvaltning aktivt engagerer sig i at yde samme indsats for at informere VSØ'erne. Disse oplysningscentre bør i øvrigt i højere grad søge at fremme traditionelle fag og lovende sektorer, såsom tjenesteydelser til virksomheder, lokale tjenesteydelser, tjenesteydelser inden for sundhed, aktiviteter med relation til de nye informations- og kommunikationsteknologier samt turisme.

3.2.3.2 EØSU glæder sig over, at det i chartret for små virksomheder erklæres, at »særlige forretningsrelaterede moduler bør være en væsentlig bestanddel i undervisningen på sekundærtrinnet og på universitetsniveau«, samt at der bør udformes »passende uddannelsesprogrammer for ledere i små virksomheder«. Dette mål ser dog ud til langt fra at være nået i de fleste tiltrædelseslande. Uddannelsesprogrammerne bør endvidere indeholde et afsnit om VSØ'er, hvilket generelt ikke er tilfældet. Det potentiale til uddannelse i iværksættelse af VSØ'er, der er i EU's medlemsstater, bør udnyttes bl.a. ved at fremme uddannelsen fra virksomhed til virksomhed og ved at give VSØ-ledere mulighed for at dele ud af deres erfaringer i uddannelsescentre for SMV-virksomhedsledere.

3.2.4 Fremme støtte- og rådgivningscentre for virksomhedsetablering, -udvikling og — overdragelse

3.2.4.1 Der bør fortsat i høj grad opmuntres til iværksætteri især inden for de mest lovende sektorer, men det er ligeledes afgørende, at overdragelse af virksomheder uden arving eller af virksomheder i krise ikke overses under de igangværende industrielle ændringer. Vellykkede overdragelser kan være med til ikke blot at sikre virksomhedens fortsatte drift, men også den heraf følgende beskæftigelse og altså en vigtig del af den lokale erhvervsmæssige og sociale struktur (42). Et stort antal virksomhedsoverdragelser til virksomhedens medarbejdere, navnlig via VSØ'er, er lykkedes udmærket i EU-medlemsstaterne, når der har været tilstrækkelig coaching i forbindelse hermed. Denne erfaring kan med fordel anvendes for enhver type overdragelse af SMV'er.

3.2.4.2 I forbindelse med enhver udvikling af virksomheden, herunder dens etablering og overdragelse, har SMV'erne og VSØ'erne behov for en reel støttepolitik samt højkvalitetsserviceydelser i form af støtte, rådgivning og coaching i forbindelse med virksomhedsstrategi, design, innovation og teknologisk knowhow, forskning og udvikling, kvalitetscertificering osv., hvilket flere vellykkede eksempler i EU's industridistrikter da også viser. Der bør blandt andet fokuseres på samarbejde mellem disse støttecentre og universiteterne og fremme af iværksætteri blandt kvinder og unge. Man bør ligeledes opmuntre til støtte til markedsføring og eksport af SMV'ernes og VSØ'ernes produkter, navnlig gennem anerkendelse af typiske produkter, og inddrage handels- og håndværkskamre samt erhvervsorganisationer i markedsføringen af disse produkter.

3.2.5 Forbedre finansieringsbetingelserne og adgangen til finansiering

3.2.5.1 Spørgsmålet om kapital i forbindelse med etablering og overdragelse af SMV'er og VSØ'er er fundamentalt. Det er en lige så afgørende at forbedre den finansielle ramme om støtten til oprettelse og udvikling af disse typer virksomheder, forbedre adgangen til strukturfondene og fremme initiativer fra Den Europæiske Investeringsbank — jf. hvad der foreslås i det europæiske charter for små virksomheder — som det er at fremme støttetjenesterne. EØSU foreslår, at der indføres en finansiel mekanisme, der omfatter forskellige interventionsinstrumenter rettet imod tiltrædelseslandenes SMV'er og VSØ'er under hele deres vækstforløb, med deltagelse af EIB, Den Europæiske Investeringsfond og bankerne i den sociale økonomi samt med finansiering gennem strukturfondene (43). Offentlige finansielle støtteordninger til etablering og overdragelse af SMV'er og VSØ'er og fremmeordninger via solidaritetsfonde, som dem der med succes er afprøvet i visse europæiske lande, bør ligeledes nyde fremme (44).

3.2.5.2 Det er også vigtigt at understrege den rolle, som netværk af etisk og solidarisk finansiering kan spille, når det drejer sig om stille finansielle redskaber til rådighed for SMV'erne og VSØ'erne i tiltrædelseslandene. Det italienske parlament kom med et udspil i den retning i en resolution vedtaget med enstemmighed i oktober 2003. Det skal bl.a. nævnes, at en række organisationer inden for alternativ finansiering i øjeblikket arbejder på et fælles projekt, der skal tjene som rettesnor for de nye realiteter, der er under tilblivelse (45).

3.2.5.3 Man bør endvidere fremme selskaber for gensidig kaution mellem SMV'er og VSØ'er — et system, der har bevist sit værd i flere EU-medlemsstater, ofte i form af kooperativer, gensidige selskaber og foreninger (46), med henblik på gensidigt at yde garanti for banklån.

3.2.5.4 EØSU understreger betydningen af ligeledes at opmuntre til at forsvare solidarisk finansiering af omkostninger i forbindelse med sygdom, invaliditet og pensioner i specialiserede VSØ'er såsom de sygekasser, der findes i EU's medlemsstater.

3.2.6 Fremme SMV'er og VSØ'er som led i lokaludviklingen

SMV'er og VSØ'er er en del af den lokale struktur. De spiller således en afgørende rolle for den lokale udvikling, og de lokale myndigheder bør indgå i aktive partnerskaber med disse virksomheder med dette formål (47). Partnerskaber mellem lokale myndigheder og aktører i den sociale økonomi, som eksisterer i EU, bør aktivt fremmes i tiltrædelseslandene (48).

3.2.7 Støtte udviklingen af virksomhedsordninger

I chartret for små virksomheder understreges betydningen af ligeledes at udvikle grupper, sammenslutninger, netværk og virksomhedsklynger. Den erfaring, der er samlet i EU-medlemsstaterne, navnlig i grupper og konsortier af kooperativer og gensidige selskaber, ofte på regional eller sektoriel basis, viser, at udviklingen af virksomhedsordninger kan være afgørende for SMV'er og VSØ'er. Således kan de i fællesskab definere virksomhedernes strategi på lang sigt, forbedre deres erhvervsmæssige skala inden for samme sektor eller region, udvikle deres teknologiske viden og forbedre deres konkurrenceevne og samtidig forblive uafhængige i beslutningsprocessen. Udvidelsen og uddybningen af det indre marked taler for, at SMV'erne og VSØ'erne anvender det transeuropæiske instrument, som det europæiske kooperativ kommer til at udgøre i de nuværende og kommende medlemsstater. EØSU vurderer, at udviklingen af disse forskellige virksomhedsordninger aktivt bør fremmes i tiltrædelseslandene.

3.2.8 Styrke SMV'ernes og VSØ'ernes repræsentation i institutionerne

EØSU mener, at det er nødvendigt at udvikle, styrke og effektivisere repræsentationen af tiltrædelseslandenes SMV'ernes og VSØ'ernes interesser via repræsentative organisationer, deres evne til at forhandle med de offentlige myndigheder, deres strategiske indsats for at fremme støttetjenester for virksomheder og at koordinere disse organisationer indbyrdes på alle niveauer. SMV'er og VSØ'er fra disse lande skal lade deres røst høre som en afgørende aktør i den erhvervsmæssige og sociale struktur. Det er således vigtigt at videreføre den væsentlige indsats inden for Phare's erhvervsstøtteprogram for at styrke de organer, der repræsenterer SMV'er og VSØ'er i tiltrædelses- og kandidatlandene i Central- og Østeuropa (49).

3.2.9 Udvikle den sociale dialog

SMV'erne og VSØ'erne i tiltrædelseslandene bør ligeledes anskues i deres rolle som arbejdsgivere, selv om konventionelt lønnet arbejde inden for disse virksomheder går hånd i hånd med selvstændigt arbejde og foreningsarbejde. Som arbejdsgivere skal de forpligte sig til at respektere de europæiske og internationale normer for arbejde. De organisationer, der repræsenterer virksomhederne, skal engagere sig som uafhængige aktører i den sociale dialog — der ikke kun skal dreje sig om arbejdsforhold, men også om samtlige socialpolitikker — med fagforeninger og andre aktører i erhvervslivet og på arbejdsmarkedet på alle niveauer. Aktiviteter i den retning bør aktivt fremmes som led i det her foreslåede program.

3.2.10 Fremme og intensivere udvekslingen af god praksis mellem SMV'er og VSØ'er i de nuværende og kommende EU-medlemsstater

Kommissionens initiativer (50) viser betydningen af systematisk at give SMV'er og VSØ'er i tiltrædelseslandene adgang til oplysninger om erfaringerne i tilsvarende virksomheder i EU's medlemsstater inden for de områder, der behandles i punkt 3.2.1-3.2.9. Kommissionen skal fortsat gøre en indsats for at skabe et netværk for udveksling af god praksis vedrørende kvaliteten af støttetjenester til SMV'erne. Sådanne udvekslinger vil give iværksætteraktørerne i tiltrædelseslandene mulighed for at forbedre deres udviklingsstrategi, idet det giver anledning til strategiske overvejelser over de foreslåede eksempler på modeller, og for i stadig stigende grad at gøre sig gældende som aktører, som den offentlige forvaltning bør tage i betragtning i sine politikker.

4. Konklusioner

4.1 EØSU erkender, at SMV'ernes og VSØ'ernes succes og effektivitet ikke er noget, der automatisk kommer af sig selv, og ikke udelukkende afhænger af dem selv. Disse virksomheders muligheder for udvikling og udfyldelse af deres roller i overgangsøkonomierne og den erhvervsmæssige diversificering i tiltrædelseslandene bør understøttes af hensigtsmæssige rammer, der tager hensyn til disse virksomheders særlige karakteristika. En sådan ramme bør fremmes via et specifikt program for disse lande, der indeholder de ti ovennævnte punkter. EØSU anmoder Kommissionen om at fremme et sådant program til fordel for SMV'er og VSØ'er i tiltrædelseslandene.

4.2 I tråd med sine udtalelser og erklæringer fra de senere år agter EØSU at bidrage til at igangsætte nye støttetiltag og følge op på dem. Især vil EØSU som led i sit arbejde med relation til det indre marked følge udviklingen inden for SMV- og VSØ-området, med fokus på de nye medlemsstater.

4.3 EØSU mener, at industripolitikken i den udvidede Union på en mere effektiv måde bør tage højde for de behov og udfordringer, tiltrædelseslandenes SMV'er og VSØ'er står over for. EØSU henleder opmærksomheden på behov som lederuddannelse, innovation, kvalitet, design, finansierings- og samarbejdsinstrumenter såsom virksomhedsklynger, strukturer på andet og tredje niveau, netværk osv., som vil blive stadig mere nødvendige, hvis man skal imødegå udfordringerne i forbindelse med EU's udvidelse og globaliseringen.

4.4 Endelig opfordrer EØSU alle EU's institutioner, herunder Kommissionen, til at indlede en tilbundsgående dialog med alle de institutioner i tiltrædelseslandene, der repræsenterer SMV'erne og VSØ'erne, og lederne af disse, således at man i fællesskab kan imødekomme de meget store udfordringer, som disse virksomheder står over for i forbindelse med tiltrædelsesprocessen, idet vi er bevidste om, at det drejer sig om en historisk udvikling af det 21. århundredes Europa i sin helhed.

Bruxelles, den 1. april 2004 Roger BRIESCH Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Allerede den 14.-17. november 2002 i anledning af EØSU's konference »Mod et partnerskab for økonomisk vækst og sociale rettigheder« om udvidelsen fremhævede medlemmerne af de blandede rådgivende udvalg med kandidatlandene de væsentligste problemer for kandidatlandene i forbindelse med udvidelsen og behovet for at indlede en dialog om visse vigtige emner, navnlig SMV'ernes bidrag i de forskellige økonomier og manglen på social dialog, jf. EØSU's udtalelse 1635/2003.

(2) Henstilling 2003/361/EF, som erstatter henstilling 96/280/EF (EUT L 124 af 20.5.2003, s. 36), og som træder i kraft den 1. januar 2005. Definitionerne i den gældende henstilling og den nye henstilling er identiske. Kun omsætningen og balancen i alt ændrer sig.

(3) B. Roelants (koord): Forberedende dokument til Den Første Konference om den Sociale Økonomi i Landene i Central- og Østeuropa, 2002, s. 34. Fælles benævnelser udviklet på baggrund af definitionerne udarbejdet af Europa-Kommissionen, Regionsudvalget, CEP-CMAF (europæiske konference for kooperativer, gensidige selskaber, foreninger og fonde (Conférence européenne des Coopératives, Mutualités, Associations et Fondations)) og FONDA (forbundet med de organer, der står bag begrebet social økonomi).

(4) Formandskabets konklusioner — Lissabon, 23. og 24. marts 2000, punkt 14.

(5) The European Charter for Small enterprises, Luxembourg: Office for the Official Publications of the European Communities, 2002. Kommissionen bekræfter, at chartret blev godkendt i Maribor den 23. april 2002 (jf. http://europa.eu.int/comm/enterprise/enterprise_policy/sme-package/index.htm). EØSU såvel som Parlamentet kræver fortsat, at chartret gives juridisk status og udtrykkeligt indskrives udtrykkeligt i kapitlet om industri i den europæiske forfatning.

En strategi for fuld beskæftigelse og bedre job til alle, KOM(2003) 6 endelig.

(6) EØSU's udtalelse om »Socialøkonomien i det indre marked«, CES 242/2000 af 3.3.2000.

(7) I en nylig undersøgelse præciserede OECD, at den »sociale økonomi« er et mere omfattende begreb end nonprofitsektoren, da den i mindre grad er direkte forbundet med krav om ikke-udlodning, i henhold til hvilke visse organisationer ikke lovligt kan udlodde deres overskud til deres ejere (OECD 2003, »The non-profit sector in a changing economy«, Paris, s. 299).

(8) McIntyre et al: Small and medium enterprises in transitional economies, Houndmills: Macmillan, s. 10.

(9) Industripolitik i et udvidet Europa, Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, KOM(2002) 714 endelig.

(10) CIRIEC 2000: »The enterprises and organisations of the third system: strategic challenge for employment«, Université de Liège.

(11) Udregnet på baggrund af Alliance Coopérative Internationales undersøgelse fra 1997, finansieret af Kommissionen.

(12) Jf. CEP-CMAF's charter (den stående europæiske konference af kooperativer, gensidige selskaber, foreninger og fonde).

(13) Punkt 2.1.1.

(14) Ibid.

(15) EØSU's udtalelse »Håndtering af ændringer. Gruppen af eksperter på højt plan om økonomiske og arbejdsmæssige følger af de industrielle ændringer«, CES 698/99.

(16) EØSU's udtalelse af 7.7.1999, EFT C 258 af 10.9.1999, punkt 3.7.2 og 3.7.3.

(17) Med undtagelse af Polen og Ungarn. Jf. Europa-Kommissionen: Impact of enlargement on industry, SEC 2003/234 af 24.2.2003, s. 7.

(18) Navnlig fødevare-, drikkevare-, træ- og tekstilindustrien samt basisindustrien inden for metal.

(19) Ibid fodnote 18, s. 8.

(20) Især Den Tjekkiske Republik, Slovenien og Ungarn og i mindre udstrækning Polen. Denne type handel findes navnlig inden for tekstilsektoren og sektorerne for elektronik, optik og udstyr til transport.

(21) Ibid fodnote 18., s. 1 og 4-5.

(22) Navnlig i Bulgarien, Ungarn og Polen.

(23) Vidovic, H. »The service sectors in Central and Eastern Europe«, forskningsrapport, september 2002, nr. 289, s. 16.

(24) Som Polen og Den Tjekkiske Republik.

(25) Der er blandt andet konstateret nettotab i Litauen og Slovakiet.

(26) Tang et al, 2002: Winners and losers of EU integration, Washington: World Bank, s. 8. Alder er en af de væsentligste årsager til forskelsbehandling. Andre sårbare grupper er handicappede og minoriteter, som Roma-minoriteten.

(27) Kvinder forlader i større udstrækning end mænd arbejdsmarkedet permanent. Når de kommer ind på arbejdsmarkedet, er der i visse af tiltrædelseslandene større risiko for arbejdsløshed, jf. UNICE, Economic Survey of Europe, 1999-1, tabel 41, gender differences in employment in 1997.

(28) Ifølge AIM (Association Internationale de la Mutualité). Blandt de væsentligste problemer kan nævnes den hastige stigning i omkostningerne, lange ventelister, mangel på data til evaluering og sammensætning af tjenesterne, betaling for sundhedsydelser under bordet osv.

(29) Kumar et al, 2002: »Transitional impacts and the EU enlargement complexity«, Ljubljana: University of Ljubljana, s. 25-36.

(30) Tang et al, 2002, s. 44.

(31) Navnlig den italienske ordning for kooperativer på det sociale område. Jf. også Best procedure report 2001 (SEC 2001/1704 af 29.10.2001). De procedurer, der beskrives i rapporten, er en væsentlig kilde til viden om, hvordan iværksætterkulturen kan forbedres i tiltrædelseslandene.

(32) Maribor 2003

(33) Europa-Kommissionen : Grønbog — En iværksætterkultur i Europa, KOM(2003) 27, punkt C ii.

(34) McIntyre, R: The complex ecology of small enterprises, kapitel 3, in McIntyre and Dallago (eds), 2003, Small and Medium Enterprises in Transitional Economies, Palgrave, Macmillan, i samarbejde med FN-Universitetet og World Institute for Development Economics Research, s. 49-50. Konklusionerne fra Den Første Konference om den Sociale Økonomi i Landene i Central- og Østeuropa går i samme retning, jf. http://www.cecop.org/praha

(35) Glinkina, S. »Small businesses, survival strategies and the shadow economy«, kapitel 4, in McIntyre and Dallago (eds), 2003, Small and Medium Enterprises in Transitional Economies, Palgrave, Macmillan, i samarbejde med FN-Universitetet og World Institute for Development Economics Research.

Det er især vigtigt, at SMV'erne snarest klassificeres i henhold til NACE-systemet.

(36) Europa-Kommissionen, Høringsdokument »Les coopératives dans l'Entreprise Europe« af 7.12.2001, s. 34.

(37) Idem note 38.

(38) Der bør ligeledes tages hensyn til henstilling 193/2002 fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), som blev vedtaget næsten enstemmigt (2 hverken for eller imod) af regeringerne i de 15 medlemsstater og de ti tiltrædelseslande, navnlig artikel 7 om skattepolitik og offentlige indkøbsaftaler og artikel 4 og 6 om, at kooperativerne tilhrer en større sektor, der også omfatter gensidige selskaber og foreninger.

(39) Tiltag, der omfattes af begrebet social ansvarlighed i virksomhederne. Udvikling af evaluering (reporting), der gør det muligt at tage disse fremskridt til fordel for den bæredygtige udvikling i betragtning.

(40) Det er endvidere konstateret, at chancerne for overlevelse generelt er større for overdragelser end for startups, jf. Europa-Kommissionen: »Helping the transfer of businesses«, GD for Erhvervspolitik, 2003.

(41) Forskellige finansielle organismer i Europa (Crédit coopératif, Crédit Mutuel og ESFIN i Frankrig, Coopfond (Legacoop) i Italien og SOFICATRA i Belgien) arbejder i øjeblikket, i kontakt med Kommissionen, på etableringen af et projekt »Coop-Est«, omfattende forskellige finansielle instrumenter, som imødekommer et behov hvad angår VSØ'ernes finansieringsmønster.

(42) For offentlige mekanismer, blandt andet i Italien og Spanien, med engangsudbetaling af arbejdsløshedsunderstøttelse. For støttemekanismer har VSØ'erne i flere tilfælde i EU etableret solidaritets- og venturekapitalfonde til finansiering af deres udvikling. Disse fonde har generelt en sneboldeffekt på anden finansiering, som lån i erhvervsbanker, og har vist deres evne til at skabe virksomheder og beskæftigelse. Sådanne fonde eksisterer allerede inden for visse sammenslutninger af kooperativer i tiltrædelseslandene, men denne type tiltag bør støttes som led i strukturfondene.

(43) Ved at oprette en europæisk sammenslutning af etiske og alternative banker og et europæisk selskab for etisk og solidarisk finansiering.

(44) Jf. André Douette (2003): La garantie des prêts aux petites et moyennes entreprises – Les systèmes de garantie membres de l'Association européenne du Cautionnement Mutuel, Association européenne du Cautionnement Mutuel.

(45) Som dem, der eksisterer inden for Det Europæiske Netværk af Byer for Social Økonomi (Réseau Européen des Villes pour l'Economie Sociale — REVES), og som kan inddeles i tre kategorier:

(46) Blandede offentlige/private strukturer: f.eks. Job Centre i Gènes, kontoret Gagner i Roubaix og Day Care Centre SAKA

(47) BYAGARD/SOKOYAN KYATALO i Kokkola, Finland.

— Offentlig støtte til etablering af organer af offentlig interesse: f.eks. Centre de Services aux Immigrés i Gènes og det integreredenetværk for lokaludvikling ARKESIS i Reggio Calabria. — Servicepartnerskaber, hvor den offentlige sektor leverer en referenceramme for VSØ'ers forvaltning og levering af — tjenesteydelser af offentlig interesse: f.eks. Pfefferwerk gGmbH i Berlin og kooperativer, som direkte forvalter jobcentrene iprovinserne Forlì, Cesena og Ravenne i Italien. Andre væsentlige eksempler på multipartnerskaber på lokalt niveau, som omfatter VSØ'er i EU, er partnerskabet af italienske kooperativer på det sociale område, der er integreret i Consortium Gino Matarelli pour la Coopération Sociale (CGM), hjemmehjælpssektoren og den nye status for Société Coopérative d'intérêt Général (SCIC) i Frankrig, netværket Solidarités des Alternatives Wallones, kooperativer for kvinder i Sverige osv.

(48) Ibid. Jf. også Regionsudvalgets udtalelse af 14. marts 2002 om »Partnerskab mellem lokale og regionale myndigheder og socialøkonomiske organisationer: et bidrag tilbeskæftigelse, lokal udvikling og social samhørighed«, CdR 384/2001 fin.

(49) Dette synspunkt udtrykkes navnlig i punkt 10 i det europæiske charter for små virksomheder.

(50) Navnlig Phare's erhvervsstøtteprogram med UAPME's BSP1 og BSP2 for SMV'er og SCOPEI1 og 2 i CECOP for VSØ'er, som nævnt i Kommissionens høringsprogram »Les coopératives dans l'Entreprise Europe« af 7.12.2001, s. 29, note 27.