KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKAfiB* 
Bruxelles, den 26.06.1996 
KOM(96) 275 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
Udvidet partnerskab mellem EU og Indien 

Indholdsfortegnelse 
1. Baggrunden for de nuværende forbindelser 2 
1.1 Indien: økonomi, samfund og indenrigspolitik 2 
1.1.1 Et overblik over Indien 2 
1.1.2 Økonomiske reformer og virkningerne heraf 3 
1.1.3 Demokrati i et multikulturelt samfund 4 
1.2 Indien i Asien og i verden 5 
1.2.1 Indiens globale placering S 
1.2.2 Indien, Asien og Sydasien S 
2. EU-Indfien: fælles interesser 6 
2.1 Internationale politiske spørgsmål 6 
2.1.1 Globale spørgsmål 6 
2.1.2 Regional stabilitet og sikkerhed 7 
2.2 Handelspolitiske og økonomiske spørgsmål 7 
2.2.1 Liberalisering med henblik på vækst, handel og 7 
investeringer 
2.2.2 Fjernelse af yderligere hindringer for handel og 
investeringer 8 
2.2.3 Øget bevidstgørelse og information 9 
2.2.4 Sektorer af særlig interesse 9 
2.3 Den menneskelige dimension 10 
2.3.1 Støtte til grundlæggende tjenesteydelser 10 
2.3.2 Skabelse af muligheder 10 
2.3.3 Styrkelse af demokrati og mangfoldighed 10 
2.3.4 Fremme af en bæredygtig udvikling 11 
3. Styrkelse af partnerskabet 11 
3.1 Hovedpunkter 
3.1.1 Intensivering af dialogen 11 
3.1.2 Lettelse af samhandel og investeringer 12 
3.1.3 Bistand til Indien med henblik på strukturtilpasning 12 
3.2 Faser i et nyt partnerskab 13 
3.2.1 Fastlæggelse af grundlaget 13 
3.2.2 Gennemgang af prioriterede mål 13 
3.2.3 Øget kulturel forståelse 13 
3.2.4 De institutionelle rammer 14 
4. Konklusioner 15 
Bilag 
1. De hidtidige forbindelser mellem EU og Indien 15 
2. Den indiske økonomi 20 
3. Befolkning 23 
4. Udviklingen i Indiens udenrigshandel 25 
5. Udviklingen i udenlandske investeringer i Indien 26 
6. Udviklingen i samhandelen mellem EU og Indien 27 
7. Indien: international udviklingsbistand 1995-96 (indikativ) 30 
1. Baggrunden for de nuværende forbindelser 
1.1 Indien: økonomi, samfund og indenrigspolitik 
1.1.1 Et overblik over Indien 
Indien virker fængslende med sin kulturelle mangfoldighed, demokratiske tradition og de 
senere års fornyede økonomiske dynamik. Indien er en mangeårig partner1 for Den 
Se bilag 1 
Europæiske Union (EU)2 og har et stort fremtidigt potentiale som verdens elvte største 
økonomi3 med et bruttonationalprodukt (BNP) på 212 mia. ECU4 (1995) og den 
næststørste befolkning i verden med mindst 900 mio. indbyggere5 (EU har 370 mio.) på 
et landområde på 3,3 mio. km2 (EU: 3,2 mio. km2). 
1.1.2 Økonomiske reformer og virkningerne heraf 
Den betydelige omlægning af politikken siden 1991 har fremmet en eksportorienteret 
økonomi i vækst og har øget tilliden i den private sektor. Alene fra 1994 til 1995 steg 
udenrigshandelen med 20%6, og godkendte udenlandske investeringer steg på årsbasis 
til 3,5 mia. ECU i 1994 sammenholdt med blot 129 mio. ECU i 199f. 
Den økonomiske vækst i Indien nåede i 1994 op på 5,5 %s, og der tales optimistisk om 
et forestående økonomisk opsving. Industriproduktionen i fmanssåret 1994/95 steg 
hurtigere,nemlig med 8,6%, og industrien tegner sig nu for ca. 30% af det samlede 
BNP9. Tjenesteydelser tegner sig for ca. 42% af BNP, og den stærkeste vækst er 
registreret inden for transport og handel og i den finansielle sektor. Indien har allerede 
opbygget en betydelig højteknologisk kapacitet i visse sektorer, såsom rumfart og edb-
programmel, hvilket giver håb om fremtidig vækst i disse nicher med høj værditilvækst. 
Der har således allerede været tale om øget eksport til EU10 inden for en række 
højteknologiske sektorer, såsom kemikalier, teknik og elektroniske produkter samt 
maskiner og transportmateriel11. 
Økonomien kan imidlertid endnu ikke opvise en vækstrate på næsten 10%, som det er 
tilfældet i flere af de øst- og sydøstasiatiske lande. Væksten i handel og udenlandske 
investeringer skal desuden ses på baggrund af et lavt udgangspunkt, og i 1994 udgjorde 
eksporten kun 9,5% af BNP, og Indiens udenlandske direkte investeringer var kun lidt 
højere end Malaysias (befolkning: 19 mio.). Den indenlandske opsparing og de 
indenlandske investeringer (begge ca. 21%) er desuden endnu ikke tilstrækkelige til at 
sikre et større opsving, og reformerne i den offentlige sektor skrider langsomt frem med 
et offentligt budgetunderskud svarende til 6,7% af BNP i 1994. Dette har også bidraget 
til den udenlandske statsgæld på ca. 73 mia. ECU12. En række makroøkonomiske 
udfordringer er således stadig på dagsordenen. 
3 
4 
5 
6 
7 
8 
9 
10 
li 
12 Bemærk venligst, at af hensyn til den brede offentlighed anvendes betegnelsen EU systematisk. 
I nogle tilfælde ville betegnelsen "Det Europæiske Fællesskab" være juridisk mere korrekt. 
Se bilag 2, tabel 1 
I alle tilfælde, hvor de originale statistikker er udtrykt i USD, er der anvendt en vekselkurs på 
1 ECU = 1,3 USD. Se bilag 2, tabel 2, om udviklingen i Indiens BNP. 
Se bilag 3, tabel 1. 
Se bilag 4, tabel 1, som viser den samlede udvikling. 
Se bilag 5. 
Se bilag 2, tabel 3. 
Se bilag 2, tabel 4. 
Se bilag 6, tabel 1, som viser udviklingen i handelsbalancen. 
Se bilag 6, tabel 2. 
Se bilag 2, tabel 5. 
3 fcîs 
1.1.3 Demokrati i et multikulturelt samfund 
Indien har ord for at være verdens største demokrati; der er afholdt regelmæssige valg siden 
1947, der findes en fri presse, en helt apolitisk hær og veletablerede retsstatsprincipper 
understøttet af en uafhængig dømmende magt, der forsvarer borgernes og erhvervslivets 
rettigheder. Som et resultat heraf har der været tale om betydelig indenlandsk politisk vitalitet 
i betragtning af landets størrelse og forskelligartethed, hvilket igen bevistes ved parlamentsvalget 
i år. 
Dette er ikke nogen ringe præstation i betragtning af, at Indien, et århundredgammelt samfund, 
er en kulturel heksekedel med betydelige regionale og religiøse forskelle. Indien er således 
fødestedet for talrige religioner, især hinduisme og sikh-tro samt buddhisme og jainisme og er 
endvidere hjemsted for skønsmæssigt 130 mio. muslimer og 20 mio. kristne. Denne 
forskelligartethed giver imidlertid anledning til sociale spændinger og (etniske, kastebestemte og 
kønsbestemte) barrierer, som den indiske regering har søgt at afbøde ved hjælp af en mangeårig 
politik for positiv særbehandling med baggrund i forfatningen og understøttet af en 
decentral iseringsproces. 
Økonomisk vækst kunne, hvis den kom den brede befolkning til gode, medvirke til at mindske 
sådanne spændinger. Indiens årlige befolkningstilvækst på 2% mindsker imidlertid virkningen af 
økonomisk vækst og indebærer en betydelig byrde for tilvejebringelsen af mange grundlæggende 
offentlige ydelser. Denne udfordring er taget op i nogle indiske stater, hvor der er en højere 
uddannelse blandt kvinder, og hvor en effektiv familieplanlægning har betydet en effektiv 
mindskelse af fødselshyppigheden. Udfordringen er ikke desto mindre stadig til stede andre 
steder, eftersom det i Indien, omend der er over 10 mio. universitetsuddannede, hvilket ud fra 
enhver betragtning må anses for et særdeles godt resultat, i gennemsnit stadig kun er 64% af 
mændene og 39% af kvinderne, der kan læse, hvor sidstnævnte er det højest prioriterede mål i 
famil ieplanlægningen. 
Indien er således er land præget af store modsætninger. Reformerne har medvirket til at skabe 
en "forbrugerklasse" (ca. 150 mio.13), men den gennemsnitlige årlige indkomst per capita er kun 
235 ECU, og fattigdommen er fortsat et problem, som berører ca. 210 mio. mennesker14. Indien 
står derfor over for store udviklingsmæssige udfordringer i form af underernæring, børnearbejde 
(som skønsmæssigt berører 17 mio. børn|S) og en forholdsvis lav forventet levealder (61 år16). 
Indiens landbefolkning (over 70% af befolkningen) står således over for omvæltninger, 
efterhånden som befolkningstilvæksten udgør en belastning for de mange monsunafhængige 
subsistenslandbrug (den gennemsnitlige jordbesiddelse er under 1 ha. pr. landbofamilie). 
Trods den nye dynamik, der præger Indien, er der derfor stadig en række udfordringer, der må 
tages op, før landet i fuldt omfang kan udnytte sine muligheder. 
Selv om denne befolkningsgruppe ikke er på linje med Europas middelklasse, er der ifølge 
National Council of Applied Economic Research i Indien ikke desto mindre skabt et marked for 
forbrugsgoder. 
Kilde: National Council of Applied Economic Research i Indien. 
Kilde: Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO). 
Se bilag 3, tabel 2, der indeholder yderligere befolkningsrelaterede data. 
1.2 Indien i Asien »g i verden 
12.1 Indiens globale placering 
Indien har længe spillet en vigtig rolle i organisationen af alliancefri lande og har siden Î991 
suppleret denne tilknytning ved i høj grad at udvide forbindelserne med de industrialiserede 
lande, herunder EU. Det militære samarbejde med Rusland videreføres, men samhandelen er 
faldet betydeligt. De politiske forbindelser med Washington er fortsat præget af amerikanske 
betænkeligheder over den mulige udvikling af atomvåben i Sydasien. Disse betænkeligheder 
næres af Indiens affyring af en atombombe i 1974, udviklingen aflangtrækkende raketter, som 
kan medføre nukleare sprænghoveder, og den manglende undertegnelse af traktaten om ikke-
spredning af kernevåben. Japan har øget sin betydning og er i øjeblikket den største donor af 
bistand til Indien (20% af den samlede bistand17), omend næsten al bistand fra dette land er i 
form af lån, især til infrastrukturprojekter. 
Indiens regelmæssige deltagelse i De Forenede Nationers fredsbevarende styrker, dets rolle i 
oprettelsen af Verdenshandelsorganisationen (WTO) og dets markante holdninger under FN-
konferencerne i f.eks. Beijing, Cairo, København og Rio er yderligere tegn på dette lands øgede 
internationale ambitioner. 
1.2.2 Indien. Asien og Sydasien 
Indien har været ivrig efter at udvikle sine politiske og økonomiske forbindelser med resten af 
Asien i erkendelse af, at de ændrede økonomiske magtforhold i regionen øver indflydelse på de 
geopolitiske forbindelser, og at landets egen økonomiske vækst afhænger af regional politisk 
stabilitet og omvendt. Den beslutning, som Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien (ASEAN) 
traf for nylig om at optage Indien som en fuldgyldig samtalepartner, er derfor et vigtigt skridt 
i Indiens tilnærmelse til Asien, idet der dermed åbnes mulighed for at deltage i de økonomiske 
og politiske drøftelser på ASEA N-landenes postministerielle konference og nu også i det såkaldte 
"Asia Regional Forum". 
Det har ikke altid været let for Indien at opretholde gode forbindelser med nabostaterne i 
Sydindien, som det ses af de tre krige med Pakistan (1947-49, 1965 og 1971). 
Uoverensstemmelserne med Pakistan er endnu ikke bilagt (februar 1996). Derimod er 
grænsekonflikterne med Kina stilnet af efter indgåelsen af den indisk-kinesiske aftale om 
anerkendelse af de eksisterende grænser, der er gjort fremskridt i forbindelserne mellem Indien 
og Nepal med aftalen om vanddeling, og Indiens forbindelser med Sri Lanka er forbedret efter 
øget indisk overvågning af Palk-strædet. Forbindelserne med Bangladesh er også blevet bedre, 
omend der består visse problemer hovedsagelig vedrørende vand og flytninge. 
I modsætning til mange andre regioner i verden er der tale om et meget beskedent økonomisk 
og politisk samarbejde i den sydasiatiske region, hvilket både forklarer og forklares ved 
ovennævnte spændinger. Selv om SAARC (den sydasiatiske sammenslutning for regionalt 
samarbejde) har eksisteret i ti år, udgør den samlede officielle samhandel mellem SAARC-
landene kun 3,4% af disse landes samlede verdenshandel, hvor det tilsvarende tal for ASEAN-
landenes samhandel inden for regionen er 24%. Ikrafttrædelsen i december 1995 af SAPTA (en 
præferencehandelsordning for SAARC) skulle lette samhandelen ved en nedsættelse af 
toldsatserne på 226 vareposter, herunder råvarer. Ved fuld udnyttelse skulle dette kunne indebære 
en betydelig ændring i handelspraksis inden for regionen. 
17 Se bilag 7, tabel 1, 2 og 3, som viser fordelingen af bistanden. 
5 
2. EU-Indien: fælles interesser 
Samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Indien om partnerskab og 
udvikling og den ledsagende fælleserklæring om politisk dialog opregner en række områder, hvor 
det er muligt at handle i fællesskab. Inden for disse rammer anses følgende områder for særligt 
vigtige for begge parter i økonomisk eller politisk henseende. 
2.1 Internationale politiske spørgsmål 
2.1.1 Globale spørgsmål 
Europa og Indien Er begge interesseret i at opretholde fred og sikkerhed på internationalt plan. 
I betragtning af udviklingen i retning mod større indbyrdes afhængighed taler sandsynligheden 
for, at beslutninger, der træffes af den ene part, direkte eller indirekte vil berøre den anden part. 
Endvidere erkendes det, at langt flere lokale eller regionale spørgsmål har internationale 
følgevirkninger i dag end tidligere. En mere intensiv dialog mellem EU og Indien som led i den 
globale proces kan derfor medvirke til at etablere de mekanismer, der er nødvendige for at 
imødegå sådanne udfordringer. 
Våbenkontrol er naturligvis et spørgsmål af interesse. Et første skridt kunne være en fælles 
undersøgelse af våbenbegrænsninger og -kontrol, ikke-spredning og uskadeliggørelse af 
masseødelæggelsesvåben (atomvåben, kemiske og biologiske våben og ballistiske missiler). 
Faktisk er der som punkter på den internationale dagsorden opført en lang række nye og gamle 
emner, herunder traktaten om ikke-spredning af kernevåben, traktaten om forbud mod 
prøvesprængninger, , styrkelse af den internationale nukleare sikkerhed, konventionen om 
kemiske våben, konventionen om biologiske våben, forbud mod antipersonelminer, 
oprustningskontrol og kontrol med følsomme varer og teknologier med dobbelt 
anvendelsesformål. På alle disse områder kan der vindes meget gennem en bedre forståelse 
mellem EU og Indien med henblik på at fremme større global sikkerhed. 
Der er også behov for samarbejde for at nå de miljømål, der blev fastlagt på Rio-topmødet i 
1992. Et styrket partnerskab mellem EU og Indien vil fremme den gensidige forståelse af den 
måde, hvorpå sådanne spørgsmål som klimaforandringer, bevarelse af den biologiske 
mangfoldighed, forureningsbekæmpelse, miljømæssige aspekter af handel og andre vigtige 
spørgsmål gribes an og må indgå i en udvidet definition af sikkerhed på verdensplan. Den 
nøgleposition, som store lande som Indien indtager i bestræbelserne for i væsentlig grad at 
nedbringe C02-emissionerne med henblik på at stabilisere og derefter vende udviklingen i 
klimaforandringerne, vil i fremtiden blive mere iøjnefaldende. 
Nært forbundet hermed er spørgsmålet om energiressourcer og forsyningssikkerhed, som er af 
direkte interesse for både EU og Indien. Hvis Indien følger det traditionelle mønster, vil hastig 
vækst i BNP resultere i et langt større samlet energiforbrug (EU har således et energiforbrug per 
capita, der er fjorten gange større end Indiens). Samtidig med andre fremstormende økonomier 
og mange vestlige lande vil Indien stå over for en betydelig forøgelse i efterspørgslen efter ikke-
vedvarende importeret energi og risikerer en stadig forøgelse af C02-emissionen, hvilket rejser 
geopolitiske og globale miljøsspørgsmål, der kræver samordnede bestræbelser for at tilvejebringe 
vedvarende alternativer. 
Både EU og Indien står også over for de trusler, der er forbundet med international kriminalitet, 
terrorisme og narkotikahandel. I betragtning af, at disse ulovlige aktiviteter udnytter muligheden 
for hurtigt at skifte land, er det hensigtsmæssigt at styrke samarbejdet på dette område. Det 
samme gør sig gældende for kontrollen med ulovlig indvandring. 
EU er således rede til at være partner med henblik på Indiens integration i alle relevante 
internationale organisationer, så længe Indien påtager sig de internationale forpligtelser (og indgår 
de relevante »traktater), som er til fordel for en stor nation. 
2.1.2 Regional stabilitet og sikkerhed 
Ud over opbygningen af globale strukturer til fremme af fred og sikkerhed er der behov for 
tilsvarende foranstaltninger på regionalt og lokalt plan. Selv en opfattelse af, at der foreligger 
risici, kan f.eks. skade investeringerne ved at skabe usikkerhed og kan medføre, at ressourcer 
tilføres mindre produktive områder. Desuden kan konflikter (navnlig når de kombineres med en 
frygt for en optrapning heraf) have følgevirkninger for verdensøkonomien, som det sås under 
Golf-krigen. EU har derfor ikke alene en meget klar interesse i, hvad der sker ved dets egne 
grænser, men også i situationen i Sydasien, og vice versa. 
Selv om der ikke foreligger noget ønske om regional integration efter europæisk forbillede, er 
Indien interesseret i at deltage i det videregående asiatiske samarbejde, og EU kan støtte denne 
proces ved at trække på sine erfaringer med økonomisk integration til sikring af politisk stabilitet 
og véd at tilskynde til sydasiatisk tilstedeværelse under fremtidige møder på højt plan mellem 
Asien og Europa. Endvidere er der behov for, at både Europa og Indien undersøger veje og 
midler til at mindske spændingerne i forholdet til egne naboer, spændinger som ofte næres af 
falske forestillinger om kulturelle og religiøse forskelle. Parterne kan derfor lære noget af 
hinanden og medvirke til at afdramatisere spørgsmål, som ellers ville kunne skade gode 
forbindelser og forstyrre den internationale sikkerhed. 
2.2 Handelspolitiske og økonomiske spørgsmål 
2.2.1 Liberalisering med henblik på vækst, handel og investeringer 
Verdensøkonomien er ikke et nulsumsspil. Det er derfor i EU's interesse at se høje vækstrater 
i Indien og vice versa. Hvis hver af parterne skal kunne drage fordel af den anden parts vækst, 
er det vigtigt at gøre noget ved udestående hindringer for handel og investeringer inden for 
WTO. Da Indien i øjeblikket kun tegner sig for 1,3% af EU's udenrigshandel, hvoraf en stor del 
er varer med lav værditilvækst, er der betydelige muligheder for ekspansion. Efter dialog med 
den indiske regering har Kommissionen således fundet frem til områder inden for handel og 
investeringer, hvor der med fordel vil kunne gøres noget. 
Set fra europæisk side og trods ændringer for nylig er de indiske toldsatser stadig høje. Desuden 
er mange af de nylige nedsatte satser ikke bundet i WTO. Indien har også udnyttet 
bestemmelserne om beskyttelse af betalingsbalancen til at opnå yderligere beskyttelse for visse 
sektorer, navnlig forbrugsgoder, hvor afgifter indebærer en betydelig forhøjelse af 
importpriserne. Selv større eksportsektorer som tekstiler og beklædning er stadig beskyttet. EU 
går naturligvis stærkt ind for, at spørgsmålet om disse hindringer tages op i multilateral 
sammenhæng. Indien vil selv opnå fordele heraf, eftersom øget konkurrence vil tvinge 
indenlandske producenter til at øge produktivitet og effektivitet med deraf følgende større 
eksportkapacitet. 
Det forholder sig også sådan, at den offentlige sektor griber ind i mange industrier. Når dette 
indebærer offentlige subsidier til virksomheder, kan der blive tale om en fordrejning af markedet 
med en deraf følgende mindre effektiv konkurrence (både uden- og indenlandsk). Dette er vigtigt, 
eftersom Indien ønsker at tiltrække og sikre langfristede investeringer, især i den grundlæggende 
infrastruktur, såsom energi, vand, transport og kommunikation. Europa har undergået en 
liberalisering i mange af disse sektorer og vil være rede til at udveksle erfaringer med Indien, 
og man vil måske også kunne yde praktisk støtte til en liberalisering og omstrukturering af den 
offentlige servicesektor i Indien. Endvidere kan EU yde supplerende ekspertbistand f.eks 
vedrørende vedvarende energiressourcer. 
En liberalisering skal berøre alle industrisektorer og endog traditionelle procedurer for offentlige 
indkøb, hvis Indien skal høste det fulde udbytte afvækst. En politik, der bygger på "køb indisk"-
klausuler, er bekostelig for de offentlige kasser, giver ikke garanti for den bedst mulige offentlige 
service og begrænser konkurrencebetingede produktivitetsgevinster i nøglesektorer. 
Kommissionen vil meget gerne drøfte en omfattende gensidig åbning på dette område enten som 
led i WTO-aftalen om offentlige indkøb eller bilateralt. 
Da effektive finansielle ydelser og effektive telekommunikations- og transportydelser er den 
bærende kraft i økonomier i vækst, kan en liberalisering af disse sektorer også anvendes til at 
fremme væksten. EU er naturligvis rede til at medvirke i denne proces og også inden for særlige 
delsektorer, såsom forsikring og søtransport. Samarbejde på disse områder kunne så åbne nye 
muligheder inden for f.eks. informationsteknologi. 
På tilsvarende måde må den forståelige indiske sårbarhed over for følgerne for den interne 
stabilitet af strukturomlægninger i landbruget ikke, uanset at de er berettigede, hindre en gradvis 
ændring af politikken. Det nuværende landbrugssystem vil, selv med teknologiske forbedringer, 
ikke være i stand til at holde trit med demografisk vækst og øget levestandard, især hvis nogle 
indiske landbrugere skal udnytte eksportmulighederne. EU er naturligvis rede til at samarbejde 
med Indien om at fremme og diversificere handelen med landbrugsprodukter og forbedre sanitære 
og fytosanitære standarder. 
2.2.2 Fjernelse af yderligere hindringer og forbedring af vilkårene for handel og investeringer 
Der foreligger stadig en række horisontale handelshindringer hos begge parter, såsom dem der 
skyldes anvendelsen af toldregler, regler vedrørende beskyttelse af investeringer og 
forbrugerbeskyttelse. Mange af disse spørgsmål kan behandles ved bilateralt samarbejde, f.eks. 
begrænsning af tekniske hindringer eller gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurdering 
samt afprøvnings- og certifikationsprocedurer. Men mere substantielle spørgsmål må ganske klart 
behandles inden for rammerne af WTO. 
Da det forholder sig sådan, kunne det være umagen værd sammen at undersøge parternes fælles 
interesse i en lang række spørgsmål, som på et eller andet tidspunkt formentlig vil være opført 
på WTO's dagsorden, og Kommissionen er af den opfattelse, at samarbejdet med Indien om de 
i WTO fastlagte mål bør styrkes. På baggrund af de hidtidige gunstige erfaringer er der ganske 
klart mulighed for at intensivere dette samarbejde med Indien ved om nødvendigt at åbne 
mulighed for ad hoc-konsultationer om substantielle spørgsmål. 
Hvad angår tidligere multilaterale forpligtelser har Indien under Uruguay-runden giyet tilsagn om 
at træffe væsentlige foranstaltninger til forbedring af beskyttelsen af intellektuel ejendomsret. Jo 
hurtigere Indien vedtager den nødvendige lovgivning (ikke blot etablering af en "black box", men 
med fuld gyldighed for alle sektorer), jo hurtigere vil investorerne føle sig sikre. Indien bør 
således overveje at tiltræde andre, strengere eksisterende internationale kodekser vedrørende 
intellektuel ejendomsret for yderligere at forstærke følelsen af sikkerhed. Vigtigst er det, at når 
en lovgivning træder i kraft, må den følges op med effektive gennemførelses- og 
kontrolforanstaltninger. Der foreligger allerede planer om et fælles EU-Indien-program med 
henblik på at styrke ordningen vedrørende intellektuel ejendomsret og tilpasningen heraf til 
internationale standarder. Et tilsvarende arbejde er allerede iværksat med henblik på at oprette 
institutioner vedrørende standarder og kvalitet, og dette arbejde kan fremmes yderligere (f.eks. 
8 
gennem belønninger/kampagner). Der vil også kunne ydes bistand med hensyn til offentlige 
værker. 
2.2.3 Øget bevidstgørelse og information 
Hindringer for handel og investeringer er ikke blot en følge af markedsstrukturen. Der er også 
vigtige kulturelle og oplysningsmæssige barrierer, der skal overvindes for at sikre et blomstrende 
partnerskab og en forøgelse af forretningsmulighederne. Kommissionen vil derfor tilstræbe at 
udnytte alle nødvendige midler, herunder informationsteknologi, til at øge bevidstgørelse og 
information i erhvervskredse, herunder også små og mellemstore virksomheder. 
Kommissionen tilskynder således til, at der knyttes alle mulige former for forbindelser mellem 
borgere, uddannelsesinstitutioner og medier netop for at opbygge et grundlag for gensidig 
forståelse. Udveksling af erfaringer og fælles aktiviteter vedrørende vægtige spørgsmål, såsom 
faglig uddannelse, er et naturligt led heri. 
Som en fælles baggrund for disse bestræbelser kunne det være nyttigt regelmæssigt at træde 
sammen for at udveksle synspunkter om den økonomiske udvikling i EU og Indien, herunder 
drøftelser af de lovgivningsmæssige rammer, fremme af investeringer og erhvervspolitik. 
2.2.4 Sektorer af særlig interesse 
Europa og Indien kan til gensidig fordel samarbejde i en række sektorer. 
Et klart eksempel er samarbejde inden for videnskab, teknologi og teknologioverførsel, idet 
samarbejde på disse områder fremmer mulighederne for samarbejde generelt og bestræbelserne 
for at finde globale løsninger på globale problemer. Der vil derfor aktivt blive tilskyndet til 
videnskabeligt og teknologisk samarbejde som led i rammeprogrammerne for forskning og 
teknologisk udvikling. Dette samarbejde vil kunne åbne mulighed for, at kvalifikationer i Europa 
og Indien supplerer hinanden og støtte forskning i nye produkter samt fremme udviklingen af 
menneskelige og institutionelle ressourcer. Dette afspejler, at EU har et nyt syn på midlerne til 
at fremme det videnskabelige og teknologiske samarbejde i betragtning af Indiens status som en 
ny økonomisk magt. 
Som et andet eksempel skal nævnes, at både Europa og Indien har en faktisk interesse i at sikre, 
at alle grupper af lande har adgang til det "globale informationssamfund". Indien og EU er 
interesseret i at udnytte og udvikle disse højteknologiske muligheder, og parterne kan yde 
hinanden værdifuld støtte på dette område. Sådanne organer som det såkaldte "3SE" {Software 
Services Support and Education Centre) kan anvendes til at forbedre samarbejdet på dette den 
nære fremtids marked og medvirke til at sikre fuld deltagelse i de globale bestræbelser for at 
indføre informationssamfundet. 
På tilsvarende måde er der mulighed for at bygge på det grundlag, der er skabt af tidligere 
arbejde på andre områder, ved at intensivere den bilaterale dialog til løsning af problemer, som 
erhvervslivet er stødt på, og tilskynde til industrielt samarbejde og lettelse af handel og 
investeringer. En liste over de pågældende områder bør opstilles i overensstemmelse med EU's 
og Indiens interesser og kunne indbefatte: 
finansielle tjenesteydelser (især forsikring), 
transportydelser og -udstyr, 
infrastruktur, energi (vedvarende, ren teknologi og nuklear sikkerhed), 
anlægsaktiver og maskiner, 
automobilsektoren (herunder dele og produktion), 
rumteknologi (herunder globale satellitenavigationssystemer), 
landbrug, 
tekstiler. 
2.3 Den menneskelige dimension 
2.3.1 Støtte til social udvikling og grundlæggende tjenesteydelser 
EU er overbevist om, at social udvikling er et mål, der må gå hånd i hånd med økonomisk 
udvikling, og at det ikke er muligt at sikre vedvarende økonomisk vækst uden at tage hensyn til 
den sociale dimension. Det er endvidere i Europas grundlæggende interesse, at Indiens 
strukturtilpasningsproces bliver en succes. Det er derfor nødvendigt at støtte denne proces ved 
at koncentrere ressourcerne om de grundlæggende tjenesteydelser, hvor den indiske regering 
allerede selv har fastlagt de politiske retningslinjer. 
Hvad angår uddannelse kan det fastslås, at uden en videre udbredelse af evnen til at læse vil de 
fattige have vanskeligt ved at opnå bedre betalt beskæftigelse, og landet som helhed vil få 
vanskeligheder med at tilfredsstille efterspørgslen efter faglært arbejdskraft og vil således ikke 
kunne sikre højere vækstrater. Der er derfor et anerkendt behov for at lægge stor vægt på 
uddannelse og praktiske færdigheder og navnlig at rette opmærksomheden mod grunduddannelser 
og uddannelse og oplæring af kvinder. En højere uddannelse af kvinderne vil således udløse de 
potentielle muligheder, der ligger i, at den anden halvdel af Indiens befolkning vil kunne deltage 
i alle livets sider. På tilsvarende måde vil en sund arbejdsstyrke bidrage til at højne denne 
arbejdsstyrkes kvalitet og motivation. Der er derfor behov for en bedre grundlæggende 
sundhedstjeneste og uddannelse på dette område. En bedre uddannelse og øget sundhed vil 
derefter bidrage til at nedbringe den fortsat meget høje og uholdbare fødselshyppighed. 
Der er voksende forståelse for nødvendigheden af en socialt retfærdig økonomi og for, at 
overholdelsen af grundlæggende sociale rettigheder er en positiv faktor for økonomisk velfærd. 
Indien og EU kan arbejde sammen for at sikre organisationsfrihed, skke-diskrimination og 
afskaffelse af tvangs- og børnearbejde. Disse problemer, som er nært knyttet tii fattigdom, kan 
kun løses gradvis gennem en mangesidig approach. Begge parter har erfaringer med disse 
problemer, og en dialog kan danne grundlag for fastlæggelsen af positive handlingsprogrammer 
med henblik på at ramme ondet i dets rod. 
På alle disse områder kan EU og Indien udveksle erfaringer og samarbejde, 
2.3.2 Skabelse af muligheder 
Som et supplement med henblik på at medvirke til at imødegå de udfordringer, der er forbundet 
med en modernisering af industrien, og for at udvikle landes grundlæggende ressourcer i 
overensstemmelse med den indiske regerings politik, kunne et andet samarbejdsområde være 
beskæftigelsesfremmende aktiviteter og dermed forbundne sociale spørgsmål, herunder 
fastlæggelse af et behørigt socialt sikkerhedsnet. Dette kan også samordnes med projekter til 
bekæmpelse af fattigdommen i landdistrikterne og selvhjælpsprojekter iværksat af lokale grupper. 
EU har allerede erfaringer med de problemer, der er forbundet med liberalisering, og erkender, 
at uden hensyntagen tii denne menneskelige dimension, vil det blive vanskeligt for Indien at åbne 
sine markeder i et tilstrækkeligt hurtigt tempo til at tiltrække investeringer i større omfang og 
sikre en hastig vækst. 
2.3.3 Styrkelse af demokrati og mangfoldighed 
I betragtning af omfanget af fælles europæiske og indiske værdier er det ikke muligt at opbygge 
varige forbindelser, uden at der i fuldt omfang tages hensyn til den menneskelige dimension. 
10 
En hovedhjørnesten i disse fælles værdier er troen på demokratiet, hvor EU og Indien står over 
for de samme problemer, såsom opbygning af demokratiet under vilkår, der er præget af flere 
sprog, religioner og kulturer, og begge parter har undersøgt, hvorledes det er muligt at forbedre 
samarbejdet mellem forskellige niveauer for beslutningstagning. 
Europa og Indien har også meget at lære af hinanden, når det drejer sig om afgivelse af 
beføjelser til og udvikling af et dynamisk lokalt demokrati. Spørgsmålet om tildeling af beføjelser 
er således også vigtigt i spørgsmålet om udvikling af økonomien, tildeling af grundlæggende 
tjenesteydelser og en fornuftig udnyttelse af international bistand. 
2.3.4 Fremme af en bæredygtig udvikling 
Miljø og udvikling er nært forbundet. Spørgsmålet har imidlertid fået et bredere sigte i de senere 
år, efterhånden som det er blevet mere åbenlyst, at det er nødvendigt at knytte en forbindelse 
mellem de menneskelige og økonomiske aspekter, hvis det skal lykkes at sikre en bæredygtig 
udvikling. Bestræbelserne på at skabe ligevægt mellem økonomisk vækst, social stabilitet og 
miljøbeskyttelse vil få større betydning, og der bør tilskyndes til at drøfte, hvilken vej der skal 
følges. En bæredygtig udvikling som begreb berører ikke alene naturressourcerne, men indbærer 
en kontinuerlig vurdering af den måde, hvorpå der tages hensyn til miljømæssige kriterier på alle 
andre områder, der er relevante for partnerskabet mellem EU og Indien. 
Et udvidet partnerskab med Indien skal omfatte drøftelse af sådanne spørgsmål som tab af 
biologisk mangfoldighed, en bæredygtig forvaltning af naturressourcer, ren energiproduktion, 
luft-, vand- og jordforurening, bymiljø, affaldsforvaltning, vandforsyning, anvendelse af rene 
produktionsteknologier og mange andre spørgsmål af fælles interesse. Indien og EU kan således 
med fordel føre en konstruktiv dialog i WTO's udvalg for handel og miljø. På bilateralt plan 
indebærer dette en fortsat udveksling af oplysninger om miljøpolitiske foranstaltninger med 
særligt henblik på miljøforanstaltninger, der sandsynligvis vil øve indflydelse på 
handelsforbindelserne. 
3. Styrkelse af partnerskabet 
3.1 Hovedpunkter 
3.1.Ï intensivering af dialogen 
Vi må ganske klart fortsætte dialogen om globale og regionale spørgsmål af betydning. Men der 
er behov for at gå videre end en formel udveksling af taler og at nedsætte en række 
arbejdsgrupper med henblik på en detaljeret dialog. Disse arbejdsgrupper kunne derefter føre til 
en eller anden form for egentlig handling, beslutning eller aftale. I dette tilfælde skal dialogen 
ikke alene omfatte politiske spørgsmål, den kan også gå over til at berøre faglig bistand og 
samhandel. Med dette i erindring finder Kommissionen, at mulighederne for sektorarrangementer 
eller -aftaler med fordel kan undersøges vedrørende f.eks.: 
varer med dobbelt anvendelsesformål, 
narkoprækursorer, 
hvidvaskning af penge. 
Der er i alle tilfælde tale om handelspolitiske spørgsmål, som er nært forbundet med politiske 
spørgsmål. 
I betragtning af, at der kan være mulighed for samarbejde under en eller anden form, vil det 
desuden være værd at se nærmere på: 
spørgsmålet om klimaforandringer, 
den kulturelle dimension. 
11 
3.1.2 Lettelse af samhandel og investeringer 
Det må være vort mål at øge handel og investeringer i begge retninger betydeligt. Dette 
indebærer væsentlige bestræbelser for at lette samhandel og investeringer og fremme at kontakter 
direkte mellem virksomhederne, hvilket igen indebærer, at vore forbindelser må være 
videregående end de formelle periodiske møder. 
Der er således mange sektorer, der kunne drage fordel af en integreret approach på sektorplan, 
hvor det indledningsvis undersøges, hvilke hindringer der foreligger, føres forhandlinger om 
fjernelse af sådanne hindringer på grundlag af mestbegunstigelsesprincippet, måske med ssigte 
på faglig bistand og måske der kan indgås nogle sektoraftaler eller -arrangementer. Spørgsmålet 
om fremme af samhandel og investeringer kunne behandles i én gruppe, medens der kunne 
nedsættes en række erhvervsrelaterede grupper alt efter de interesser, som medlemsstaterne, 
erhvervslivet og den indiske regering giver udtryk for. Der kunne være tale om sådanne sektorer 
som: 
transport (navnlig søtransport), 
telekommunikation, 
energi, 
landbrug. 
3.1.3 Bistand til Indien med henblik på strukturtilpasning 
Eftersom Indien må udfolde betydelige bestræbelser for at sikre strukturtilpasning, er det kun 
rimeligt at medvirke til at mindske følgevirkningerne heraf for den fattigste del af den indiske 
befolkning. Kommissionen vil derfor fortsat yde bistand til sundhed og uddannelse, især for 
kvinder. Europæisk udviklingssamarbejde må imidlertid indpasses i en overordnet aftalt politisk 
ramme, hvis den skal være effektiv. Det er derfor nødvendigt at opretholde en detaaljeret dialog 
på sektorplan om de politiske retningslinjer, der er er forbundet med dette samarbejde. 
12 
3.2 Faser i det nye partnerskab 
3.2.1 Fastlæggelse af grundlaget 
Som led i samarbejdsaftalen og fælleserklæringen tilstræbes det i denne meddelelse at bygge 
videre på dette grundlag ved at tilskynde til vidtgående drøftelser med henblik på: 
at gøre status over igangværende aktiviteter, 
at fastlægge prioriterede mål for yderligere handling. 
Kommissionen opfordrer til, at en bred kreds deltager i disse drøftelser, og de forslag, som de 
europæiske institutioner fremlægger i denne meddelelse, udgør ganske klart et første større 
oplæg. Kommissionen peger endvidere på muligheden for sammen med medlemsstaterne at se 
på fremtidige udfordringer i forbindelserne mellem EU og Indien for at sikre, at der for EU som 
helhed er et maksimum af overensstemmelse mellem igangværende aktiviteter og den fremtidige 
udvikling. 
Erhvervslivet vil få mulighed for ved flere lejligheder at gøre deres synspunkter gældende, ikke 
mindst i det planlagte forum om handelsinvesteringer og samarbejde i november 1996. 
Det Blandede Udvalg kan derefter på sit møde (planlagt til december 1996) godkende en række 
prioriterede mål for de videre bestræbelser og fastlægge et detaljeret handlingsprogram. Det 
Blandede Udvalg vil i de følgende år kunne gøre status over de resultater, der er nået. 
3.2.2 Gennemgang af de prioriterede mål 
Så snart der i fællesskab er fastlagt prioriterede mål for indsatsen på grundlag af de forslag, der 
er redegjort for i det foregående, vil det være muligt for arbejdsgrupperne at påbegynde 
arbejdet. På baggrund af de oplysninger, der er indsamlet som led i ovennævnte drøftelser, vil 
hver gruppe kunne fastlægge sine mål. Disse mål kan omfatte: 
nødvendigheden af at skabe en bedre forståelse mellem parterne, 
muligheden for at øremærke finansielle ressourcer med henblik på at afhjælpe et 
problem, 
det nyttige i at forhandle en sektoraftale eller et sektorarrangement under en eller anden 
form. 
Det nøjagtige antal af grupper og medlemskab heraf samt det egentlige indhold af drøftelserne 
skal fastsættes i fællesskab af EU og Indien. Denne fase i aktiviteterne vil derfor medføre en 
betydelig lettelse af samhandelen og fremme dialogen om detaljerede spørgsmål og give 
væsentlige resultater. 
3.2.3 Øget kulturel forståelse 
Sideløbende med nedsættelsen af arbejdsgrupper medvirker Kommissionen meget gerne til, at 
dialogen mellem EU og Indien udvides til at omfatte det civile samfund, herunder fagforeninger 
og ikke-statslige organisationer (NGO), medierne og akademiske kredse. Uden denne spredning 
af dialogen vil erhvervsvirksomhed og politik altid blive hæmmet af mangel på en mere udbredt 
forståelse. 
Som det desuden anførtes i Kommissionens forslag fra juli 1994 til en ny strategi overfor Asien 
er det for at styrke Europas økonomiske tilstedeværelse i Asien nødvendigt, at Europa sikres en 
mere markant profil i denne verdensdel. Det er ikke tilstrækkeligt blot at gøre ting; det må kunne 
13 
ses, hvad EU gør. Der skal derfor gøres en særlig indsats for at øge synligheden af europæiske 
aktiviteter i Indien, hvor landets blotte størrelse og mangfoldighed gør det påkrævet, at der 
udfoldes særlige bestræbelser for at nå dette mål. Det samme gør sig gældende i modsat retning, 
hvor det er nødvendigt at give Indien en mere markant profil og øge europæernes kendskab til 
det indiske sub-kontinent. 
I den forbindelse agter Kommissionen: 
at lette tværkulturelle samarbejdsinitiativer, 
at tilskynde til etablering af et net af organisationer, der er interesserede i forbindelserne 
mellem Europa og Indien, 
at fremme en øget informationsstrøm i presse og medier om Europa i Indien og omvendt. 
Denne fase i aktiviteterne kunne med fordel suppleres med initiativer i Europa-Parlamentet, Det 
Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionaludvalget, hvis disse institutioner finder det passende. 
3.2.4 De institutionelle rammer 
På baggrund af den række af sektoraftaler og -arrangementer, der vil blive resultatet heraf, vil 
de eksisterende institutionelle rammer formentlig ikke længere slå til. Når og hvis der opstår et 
klart behov for at fastlægge grundlaget for en ny rammeaftale, vil Kommissionen forelægge sagen 
for Rådet. 
4. Konklusioner 
Indien er et effektivt, funktionsdygtigt demokrati, som i stadig højere grad er åben over for den 
øvrige verden. Strukturelle reformer styrker til stadighed den indiske økonomis muligheder for 
at udnytte muligheder og tage udfordringer op på internationalt plan. 
Der er imidlertid hos begge parter ikke plads til selvtilfredshed. Der er en række udfordringer, 
der må tages op, og muligheder, der bør udnyttes. I denne meddelelse understreges derfor 
behovet for og midlerne til at styrke forbindelserne mellem EU og Indien, idet der bygges på de 
hidtil indhøstede erfaringer og tages hensyn til nødvendigheden af at tilpasse situationen til 
forandringer i både Indien og EU og opfordres til en mere intensiv og målrettet dialog.. 
EU og Indien har således på mange områder, især spørgsmål af international politisk karakter, 
en fælles interesse i at tage udfordringerne op i fællesskab, da begge parter må løse de samme 
problemer, og den stadig større indbyrdes afhængighed er ensbetydende med, at ingen af parterne 
kan se bort fra de valg, den anden part træffer. Udsigterne til øget vækst gennem samhandel og 
investeringer indebærer også muligheder for begge parter og kræver en ihærdig indsats for at 
tackle hindringer og fremme bevidstheden om de muligheder, der foreligger. De fælles værdier, 
som Europa og Indien hylder, den kulturelle vitalitet og behovet for større gensidig forståelse 
skaber endvidere muligheder for, at parterne kan lære af hinanden og lægger en vigtig 
menneskelig dimension ind i forbindelserne. De udfordringer af fælles interesse, som parterne 
står over for, kan på denne baggrund vise sig at indeholde betydelige muligheder til fælles fordel. 
Under hensyntagen til ovenstående foreslår Kommissionen en række foranstaltninger til styrkelse 
af forbindelserne ved en fuldstændig udnyttelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske 
Fællesskab og Republikken Indien om partnerskab og udvikling samt den ledsagende 
fælleserklæring om politisk dialog. Rådet og Parlamentet opfordres derfor til at fremsætte 
bemærkninger til den analyse og de forslag, der er indeholdt i dette dokument, og Kommissionen 
14 
vil efterfølgende arbejde videre inden for rammerne af den gældende aftale og den politiske 
erklæring på grundlag af disse bemærkninger og på baggrund af dialogen med den indiske 
regering. 
Bilag 1. - De hidtidige forbindelser mellem EU og Indien 
1. De institutionelle rammer 
Ud over de historiske og kulturelle forbindelser mellem subkontinentet og Europa var Indien et 
af de første lande (1962), som etablerede forbindelser med de europæiske institutioner. Disse 
forbindelser formaliseredes ved aftaler, den første i 1973 med henblik på at forbedre 
handelsforbindelserne, og de følgende to, som ud over handelsanliggende også omfattede 
økonomisk og udviklingsmæssigt samarbejde. 
Den nuværende samarbejdsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Indien om 
partnerskab og udvikling, som har været i kraft siden august 1994, er en tredje generation af 
samarbejdsaftaler og har et særligt bredt anvendelsesområde, nemlig: 
respekten for menneskerettigheder og demokratiske principper er et væsentligt led i 
samarbejdet; 
udvikling og diversificering af handel og investeringer af gensidig interesse; 
fremme af forståelse og styrkelse af båndene mellem de to regioner med hensyn til 
tekniske, økonomiske og kulturelle anliggender; 
opbygning af Indiens økonomiske kapacitet til mere effektivt at samvirke med EU; 
fremme af udveksling af synspunkter og kommunikation mellem parternes erhvervsliv; 
fremskyndelse af Indiens udvikling især med henblik på at støtte den nye indiske politik 
på nøgleområder, der fremmer bæredygtige sociale fremskridt og bekæmpelse af 
fattigdom; 
støtte til miljøbeskyttelse og en bæredygtig udnyttelse af naturressourcer. 
2. Politiske forbindelser 
Der er etableret politiske forbindelser på grundlag af troika-ministermøder siden 1982. Disse 
kontakter er senere blevet omfattet af EU-lndien-fælleserklæringen om politisk dialog, der blev 
vedtaget samtidig med samarbejdsaftalen i 1994, og hvorved begge parter forpligter sig til: 
at forsvare demokrati, menneskerettigheder, fred og en stabil, retfærdig international 
orden i overensstemmelse med FN-pagten, 
at intensivere samarbejdet med henblik på at fremme velstand, økonomiske reformer, 
liberalisering, frihandel og økonomisk stabilitet samt sociale fremskridt og kulturelle 
forbindelser, 
at sikre, at der i beslutningsprocedurerne tages hensyn til begge parters interesser, 
15 
at arbejde for en bedre gensidig forståelse med henblik på at øge samarbejdet om 
internationale spørgsmål, såsom ikke-spredning, bekæmpelse af terrorisme, 
narkotikahandel, hvidvaskning af penge, og om spørgsmål, der er forbundet med 
international fred og stabilitet. 
Der har allerede fundet nogle positive drøftelser sted inden for disse nye rammer, omend Indien 
har udvist forsigtighed over for europæisk kritik i FN af menneskerettighedssituationen. 
Endvidere er der kun opnået få resultater af hidtidige drøftelser af spørgsmålet om ikke-
spredning, idet Indien fastholder, at traktaten om ikke-spredning af kernevåben vil øge 
privilegierne for parter, som har erkendt, at de oplagrer atomvåben, uden at de faktisk gør noget 
ved nødvendigheden af at afvikle disse lagre. Selv om EU altid har erkendt nødvendigheden af 
afrustning, fastholdes det, at der findes et særskilt forum for dette emne, og at det er 
påtrængende nødvendigt at hindre en yderligere spredning. Af tilsvarende grunde har EU også 
tilskyndet Indien til at lette vedtagelsen af den planlagte traktat om et omfattende forbud mod 
prøvesprængninger, hvorom der i øjeblikket forhandles, samt forhandlingerne om en såkaldt 
"Cut-off Treaty" (som forbyder fremstilling af fissile materialer til våbenformål). 
16 
3. Handelsforbindelser 
Udtrykt i handelstal er EU som helhed Indiens største handelspartner, idet EU aftager 26% af 
den indiske eksport, og 30% af Indiens import har oprindelse i EU. Disse tal skal imidlertid 
sættes i perspektiv, idet handelen med Indien set fra EU-side kun udgør 1,3% af den samlede 
udenrigshandel. Dette afspejler den forholdsvis beskedne værdi af samhandelen, som med 14 
mia. ECU er mindre end EU's samhandel med Singapore (16 mia. ECU). Hvad angår 
investeringer lå Europa efter USA i perioden 1991-94 (i 1995: EU 18,4%, USA 22,1%) med 
investeringer på ca 1322,4 mio. ECU i Indien i 1995 (august 1994 - november 1995). 
Det højest prioriterede mål for dialogen og de største resultater, der er nået i de seneste år, har 
været afslutningen af Uruguay-runden og oprettelsen af WTO. Europa og Indien spillede en 
vigtig rolle i den forbindelse og etablerede et nært og succesrigt samarbejde i Geneve på både 
bilateralt og multilateralt plan.. 
På bilateralt plan blev der i december 1994 indgået et aftalememorandum om eksporten af indiske 
tekstiler til EU. Dette øger fleksibiliteten i forbindelse med de kontingenter, der anvendes for 
importen af visse tekstilvarer i den afviklingsperiode, der er aftalt i henhold til Uruguay-rundens 
aftale om tekstilvarer og beklædningsgenstande. Indien har forpligtet sig til en vis liberalisering 
af det indiske tekstilmarked, omend den nugældende kontingentordning synes at være ganske 
utilstrækkelig. Desuden undersøges i øjeblikket mulighederne tor at indgå en aftale med Indien 
om søtransport. 
EU har også for nylig revideret sit generelle præferencesystem (GSP), og det er sandsynligt, at 
Indien i henhold til den nye ordning vil miste nogle af fordelene vedrørende tekstil- og 
lædervarer, men Indien vil til gengæld opnå afsætningsmuligheder i en række andre sektorer, idet 
mere udviklede lande som f.eks. Sydkorea holdes uden for, og andre lande, herunder Kina, 
mister fordele i flere eksportsektorer. Dette er så meget desto vigtigere som Indien er den 
næststørste bruger af EU's GSP-ordning (efter Kina og foran Brasilien) med en samlet 
udnyttelsesgrad på ca. 62%. 
4. Økonomisk samarbejde 
Der er som led i det økonomiske samarbejde udfoldet stærke bestræbelser for at fremme den 
gensidige forståelse og lette samhandel og investeringer. I 1995 afsattes der 30,5 mio. ECU til 
økonomisk samarbejde med Indien, og Indien havde også adgang til at opnå del i flere regionale 
programmer til en værdi af mere end 70 mio. ECU. De bevillinger, der afsattes i 1995, 
fordoblede i et enkelt år det beløb, der er blevet anvendt til økonomisk samarbejde med Indien 
siden 1976, hvilket viser, at dette område er blevet en meget dynamisk del af forbindelserne med 
EU. 
1994-aftalen er grundlaget for et meget bredt samarbejde i forskellige økonomiske sektorer. 
Samarbejdsstrategien for Det Europæiske Fællesskab og Indien indtil år 2000, som blev vedtaget 
af Det Blandede Udvalg i november 1994, lægger hovedvægt på støtte til fremme af den indiske 
regerings bestræbelser for at sikre økonomiske reformer og til udvidelse af samvirket mellem 
europæiske og indiske økonomiske aktører. Af områder, der især ofres opmærksomhed (med 
hovedvægt på den private sektor) skal nævnes energi, telekommunikation, elektronik, 
informations- og satelitteknologi, standarder, intellektuel ejendomsret, investeringer, landbrug 
og fiskeri, turisme, videnskab og teknologi samt information og kultur. 
17 
Med det økonomiske tværkulturelle program EU/Indien, som iværksattes for nylig, lægges 
grundlaget for en langt større gensidig forståelse af mediemæssige, akademiske og 
forretningsmæssige aspekter. Kommissionen har endvidere iværksat et nyt program ("Asia-Urbs") 
til etablering af samarbejde mellem EU og lokale asiatiske myndigheder. 
Det panregionale asiatiske investeringsprogram er sammen med det europæiske 
erhvervsinformationscenter, der for nylig åbnedes i Bombay, et vigtigt skridt til bevidstgørelse 
af erhvervslivet og til fremme af kontakter inden for den private sektor. Disse bestræbelser nyder 
også støtte i erhvervskredse, som benytter Council of EU Chambers of Commerce (etableret i 
1982), som er et forum tor den europæiske og indiske private sektor til drøftelse af spørgsmål 
og initiativer af fælles interesse, og hertil kommer desuden Joint Business Forum. 
Hvad angår etablering af institutioner har parterne koncentreret sig om standarder og 
kvalitetsforbedringer i industrien. Dette har netop ført til etableringen af et indisk 
kvalitetskontrolràd, og der er indledt et samarbejde om beskyttelse af ejendomsret. 
Med hensyn til samarbejde på virksomhedsplan har Kommissionen fremmet overførsel af 
teknologi i forskellige sektorer, herunder agroindustri, transport, energi og miljø. Kommissionen 
og den indiske regering har også oprettet et Software Services Support and Education Centre med 
særligt sigte på økonomisk samarbejde om informationsteknologiprojekter. 
Disse økonomiske samarbejdsforanstaltninger har opnået bistand fra European Community 
Investment Partners Scheme, der siden 1990 har ydet bistand for ca. 10,6 mio. ECU til 77 joint 
venture-aktiviteter i Indien, som hovedsagelig er iværksat af små og mellemstore europæiske 
virksomheder. 
Der er også gennem en række projekter taget de første skridt til at støtte regionalt samarbejde 
i Sydasien. Der tages nu et yderligere skridt i form af etablering af et interinstitutionelt 
samarbejde med SAARC gennem indgåelse af et aftalememorandum om administrativt samarbejde 
mellem EU og SAARC, som sigter mod informationsudveksling, personaleuddannelse og faglig 
bistand. 
5. Udviklingssamarbejde 
EU er den næststørste donor af bilateral bistand til Indien (16% af den samlede bistand) og den 
største donor af gavebistand (60%). Hovedparten af EU-bistanden (ca. 800 mio. ECU årligt) ydes 
direkte af medlemsstaterne med Tyskland, Det Forenede Kongerige og Nederlandene som de 
største bidragydere. Midler fra Det Europæiske Fællesskabs budget udgør 10-15% af EU-
bistanden, omtrent på samme niveau som den nederlandske bistand. Siden 1976 er der afsat 
bevillinger på over 1,6 mia. ECU til dette udviklingssamarbejde, som koordineres af 
Kommissionen. Denne bistand suppleres af den Europæiske Investeringsbank, som fra 1993-1995 
accepterede at yde lån på 55 mio. ECU til projekter i el-sektoren. Dette indebærer, at Indien 
blandt udviklingslandene er den største modtager af EU-bistand. 
Hidtil var det hovedsagelig sigtet med bistanden af øge og diversificere landbrugsproduktionen. 
Projekterne omfattede udvikling og rehabilitering af overrislingsanlæg, en bæredygtig udnyttelse 
af naturressourcer og støtte til agro-fødevareindustri og -markeder. Desuden har 
skovbeplantningsprojekter særskilt været et prioriteret mål for finansieringen. Der er på baggrund 
af disse projekter draget den lære, at prisfastsættelse og handel med landbrugsprodukter og 
markederne herfor må liberaliseres, hvis der skal gøres egentlige fremskridt. Det er ikke 
tilstrækkeligt blot at forbedre adgangen til finansiering og teknologi, det afgørende signal må 
komme i form af en ændring af politikken. 
18 
Siden 1993 har der således været tale om et sporskifte, og udviklingen af menneskelige 
ressourcer er blevet det højest prioriterede mål med finansiering af program for grunduddannelser 
med særlig hensyntagen til uddannelsen af kvinder. Dette er det største program af denne art, 
som styres af Kommissionen, og er en model for støtte til politiske reformer. Denne nye 
samarbejdsstrategi er siden blevet bekræftet på et møde mellem Det Blandede Udvalg og den 
indiske regering, hvor det fastsattes, at samarbejdet i perioden indtil år 2000 bør rettes mod: 
adgang for de fattigste befolkningsgrupper til produktive ressourcer 
grundlæggende socialforsorg. 
Kommissionen har endvidere søgt at øge virkningen af sin egen bistand ved at: 
koncentrere bestræbelserne om et begrænset antal programmer af særlig stor betydning, 
tilskynde til, at den private sektor deltager. 
Det bør også bemærkes, at denne strategi er i overensstemmelse med den strategi, der følges af 
Bretton Woods-institutionerne. 
Endelig har der også på det seneste været en udviklingstendens i retning mod udviklingsprojekter, 
som i fuldt omfang inddrager lokale grupper i projektgennemførelsen. Erfaringerne viser, at lokal 
støtte er af væsentlig betydning for at gennemføre bæredygtige udviklingsprojekter. Et middel 
til at sikre en sådan deltagelse har været anvendelsen af ikke-statslige organisationer, især lokale, 
som har vist sig at være de mest effektive partnere i bekæmpelsen af fattigdommen ved ondets 
rod og i bestræbelserne for at forbedre sociale rettigheder og menneskerettigheder. 
19 
Bilag 2. Den indiske økonomi 
1. International BNP-gruppe, 1993 
Billion 
US$ 
Kilde: World Bank Atlas 1995 
2. Udviklingen i Indiens bruttonationalprodukt (BNP) 1980-94 
1980-81 1985-86 1990*1 8000 
7000 
L6000 
1993-94 5000 Billion 
Rupees 
at current 
3000 prices 4000 
1-2000 
1000 
0 
Year 
Kilde: World Bank, India Country Economic Memorandum, 1995 
20 
3. Årlig BNP-vækst (%) i Indien 1989-1995 
1989 1990 
Year 
Kilde: Asian Development Bank, Asian Development Outlook 1995 and 1996 
21 
4. Fordeling af beskæftigelse og BNP på aktivitetstype i 1993-94 
D Agriculture 
D Industry 
* Service* 
Labour Force GDP 
Kilde: World Bank. India Country Economic Memorandum, 1995 
5. Indiens gæld til udlandet, 1990-94 
Uni 
1990-91 1991-92 1992-93 1993-94 1994-95 96 
94 
92 
90 
88 
86 Billion 
84 US$ 
82 
80 
78 
76 
74 
Year 
Kilde: World Bank, India Country Economic Memorandum, 1995 
22 
Bilag 3. Befolkning 
1. Anslået indisk befolkning 1960-2000 
illllllil 
1960 1965 1970 1975 1980 1985 1990 1995 2000 
est. TV 1200 
1000 
800 
1-600 
400 
200 
Year 
Kilde: World Bank, India: Trends, Issues and Options, 1990 
23 
2. Andre befolkningsdata 1970-93 
Indikator 
tæthed 
årlig vækst 
fertilitetsindeks 
børnedødelighed 
forventet leveal­
der enhed 
indbyg/km* 
% 
fads. /kvinde 
pr. 1000 
år 1970-75' 
188.8 
2.2 
5.4 
132 
50 1980-85' 
232.1 
2.0 
4.5 
106 
55 I988-932 
267.7 
2.0 
3.7 
80 
61 
Kilde: World Bank, India Country Economic Memorandum, 1995 / Seneste enkeltar 
Seneste skon 
24 
Bilag 4. Udviklingen i Indiens udenrigshandel 
1. Udviklingen i Indiens verdenshandel 
Imports' 
Exports2 ^ 1985-36 
Deficit* 1980-81 1990-91 1993-94 
Year 
Kilde: World Bank, India Country Economic Memorandum, 1995 
Import = Import af varer og ikkc-faklorydclscr 
Eksport = Eksport af varer og ikke-faktorydclscr 
Underskud = Underskud på resourcebalanceri 
2. Oprindelsesland for Indiens import og bestemmelsessted for Indiens eksport -
1994 
EU OPEC % of total 
15 exports or 
imports 
Japan 
Kilde: Economic Survey, Gol. 
Ex = Eksportbeslemmelsesstcd 
Im= Importoprindelse 
EU (såvel som OPEC) havde fortsat overskud på handelsbalancen over for Indien i 1994. 
Situationen var omvendt for USA's vedkommende og i mindre grad Japans 
vedkommende. 
25 
Bilag 5. Udviklingen i udenlandske investeringer i Indien 
Direkte udenlandsle investeringer godkendt af de indiske myndigheder 1991-1995 
(i mio. ECU & %/total) 
EU 
USA 
Japan 
NRI* 
Total 
invest 
de 4 i 
%af 
total 
Kilde: SIA 1990-91 
ECU 
43.6 
43.7 
13.0 
4.9 
129.2 
i Newslettei % 
33. 
8 
33. 
9 
10. 
1 
3.8 
79. 
6 
", Ministt 1991-92 
ECU 
119.9 
284.6 
152.6 
109.8 
950.4 
•y of Indusl % 
12.6 
29.9 
16.0 
11.6 
69.1 
ry, Gol 1992-93 
ECU 
399.1 
868.2 
64.4 
258.1 
2215.4 % 
18. 
0 
39. 
2 
2.9 
11. 
6 
71. 
7 1993-94 
ECU 
656.4 
872.0 
100.2 
122.7 
3546.8 % 
18.5 
24.6 
2.8 
3.5 
49.4 1994-95+ 
ECU 
1322.4 
1585.9 
374.8 
173.1 
7180.8 % 
18.4 
22.1 
5.2 
2.4 
48.1 
4- Alle år fra august - juli i anførte år, undtagen 1995, hvor det er august -november (dvs. 16 måneder) 
*Non-Resident Indians 
26 
Bilag 6. Udviklingen i samhandelen mellem EU og Indien 
1. EU-Indien: Samhandel 1990-1994 
m EU trade surplus with Indlp 
* EU Imports from India 
* EU exports to India 
0 1000 2000 3000 4000 5000 6000 7000 8000 
Million 
ECUs 
Kilde: Eurostat 
Anm.: EU's samlede udenrigshandel steg med ca. 20 % fra 1990 - 1994, sammenholdt med en vækst på 32% i samhandelen 
med Indien. 
27 
2. Den seneste udvikling i EU's import fra Indien, 1990-1994 
Vare eller varegruppe 
Tekstiler/beklædning 
Lædervarer/huder 
Ædelsten 
Agro/fiskeriprodukter 
Teknik/electronik 
Tæpper 
Fødevarer og levende dyr 
Kemikalier 
Maskiner/transportmateriel 
Færdig varer/råmaterialer 
Forskellige forarbejdede varer 1990 
i mio. ECU 
1,434 
713 
604 
594 
376 
204 
452 
182 
171 
1,723 
1,514 1994 
i mio. 
ECU 
1,106 
1,001 
707 
889 
766 
262 
712 
416 
427 
2,362 
2,481 % / 1990 
54 
40 
17 
50 
104 
28 
57 
127 
148 
37 
64 
Kilde: Eurostat 
28 
3. Den seneste udvikling i EU's eksport til Indien, 1990-1994 
Varegruppe 
Fødevarer/levende dyr 
Olie, animalsk/vegetabilsk 
Kemikalier 
Smykker (perler, ædelsten,...) 
Færdigvarer 
Maskiner og transportmateriel 
Kilde: Euroslat. 1990 
i mio. ECU 
9 
3 
554 
1,540 
2,220 
1,965 1994 
i mio. 
ECU 
60 
5.5 
746 
2037 
2843 
2552 %-slign. 
ifbrh. til 
1990 
560 
84 
35 
32 
28 
30 
4. Indiens vigtigste partnere i Europa - 1994 
Eksport (bestemmelsessted) Mio. 
ECU 
% 1% 
0 
164 
9 
862 
848 
743 Import (oprindelse) Mio. 
ECU 
% 
"35" 
25 
24 
11 Tyskland 
Det Forenede Kongerige 
Belgien-Luxembourg 
Italien 
Frankrig 25 
24 
12 
12 
11 Tyskland 
Det Forenede Kongerige 
Belgien-Luxembourg 
Frankrig 
Italien 173 
8 
168 
7 
161 
0 
763 
594 
Kilde: Eurostat. 
29 
Bilag 7. Indien: international udviklingsbistand 1995-96 (indikativ) 
1. International finansiel bistand til Indien i 1995 (indikative tal) 
»HD/IDA 
40% Other 
UN system 4% 
Kilde: World Bank 
Indikativ bistand i alt: $ 6.7-6.9 mia. 
2. Fordeling af den samlede EU-bistand til Indien i 1995 (indikative tal) 
Other Inc. EIB 
25% 
Kilde : Europa-Kommissionen 
30 
3. Kumuleret EU-bistand til Indien i perioden 1976-1995 (i mio. ECU) 
Ar 
1976-1980 
1981-1985 
1986-1990 
1991 
1992 
1993 
1994 
1995 est. 
I alt 0 k o n . 
samarb. 
2.10 
8.48 
14.48 
4.98 
5.28 
9.42 
2.42 
30.50 
77.66 Udviklingsbistand 
Fødevare­
hjælp 
89.07 
286.83 
161.77 
3.73 
35.16 
0.01 
576.57 NGO 
3.93 
11.04 
25.90 
5.00 
3.14 
4.81 
6.54 
7.15 
67.51 Faglig 
93.50 
221.30 
363.42 
72.33 
13.17 
164.00 
10.95 
72.85 
1,011.52 Sub-total 
186.50 
519.17 
551.09 
81.06 
51.47 
168.82 
17.49 
80.00 
1,655.60 Human, 
bistand 
0.51 
17.51 
29.58 
0.32 
2.04 
7.57 
0.30 
57.83 I alt 
189.11 
545.16 
595.15 
86.04 
57.07 
180.28 
27.48 
110.80 
1,791.09 
31 
DA ISSN 0254-1459 
KOM(96) 275 endelig udg. 
DOKUMENTER 
11 
Katalognummer : CB-CO-96-322-DA-C 
ISBN 92-78-05916-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
3Z