Særberetning Vandkvaliteten i Donaus 
opland: Det går fremad 
med at gennemføre 
vandrammedirektivet, men 
der er stadig et stykke vej DA 2015  nr. 23
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET

DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
E-post: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren ( http://europa.eu )
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2016
Print ISBN 978-92-872-3763-7 ISSN 1831-0796 doi:10.2865/931801 QJ-AB-15-023-DA-C
PDF ISBN 978-92-872-3761-3 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/4649 QJ-AB-15-023-DA-N
EPUB ISBN 978-92-872-3768-2 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/1320 QJ-AB-15-023-DA-E
© Den Europæiske Union, 2016
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Tilladelse til at anvende eller gengive kortet på side 65 skal indhentes direkte hos indehaveren af ophavsrettigheden.
Printed in Luxembourg
Vandkvaliteten i Donaus 
opland: Det går fremad 
med at gennemføre 
vandrammedirektivet, men 
der er stadig et stykke vej 
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)SærberetningDA 2015  nr. 23
02
 Revisionsholdet
Revisionsrettens særberetninger præsenterer resultaterne af forvaltningsrevisioner og juridisk-kritiske revisioner ved -
rørende specifikke områder af EU-budgettet eller forvaltningsspørgsmål. For at opnå størst mulig effekt udvælger og 
udformer Revisionsretten sine revisionsopgaver under hensyntagen til de risici, der knytter sig til resultatopnåelse eller 
regeloverholdelse, de pågældende indtægters eller udgifters omfang, den fremtidige udvikling samt den politiske og 
offentlige interesse.
Denne forvaltningsrevision blev udført af Revisionsafdeling II, der ledes af Henri Grethen, medlem af Revisionsretten, hvis 
speciale er udgiftsområderne strukturpolitikker, transport og energi. Revisionsarbejdet blev ledet af George Pufan, medlem 
af Revisionsretten, med støtte fra kabinetschef Patrick Weldon, attaché Mircea Radulescu, kontorchef Alain Vansilliette, 
holdleder Marion Colonerus, revisor Zuzana Gullova, revisor Daniela Jinaru, revisor Maria del Carmen Jimenez, revisor 
Attila Horvay-Kovacs, revisor Dana Moraru, revisor Radka Papouskova og revisor Ildiko Preiss.
Fra venstre til højre:  A. Vansilliette, M. Radulescu, M.d.C. Jimenez, G. Pufan, Z. Gullova, 
P . Weldon, A. Horvay-Kovacs.
03
 Indhold
Punkt
 Glossar
I – X Resumé
1 – 15 Indledning
16 – 21 Revisionens omfang og revisionsmetoden
22 – 165 Bemærkninger
22 – 50 Vandområdeplaner som et redskab til opnåelse af god vandkvalitet senest i 2015
26 – 27 Vandområdernes økologiske og kemiske tilstand er ikke forbedret væsentligt
28 – 32 Manglen på samlede data gør det vanskeligt at kortlægge kilderne til forurening af de enkelte 
vandområder
33 – 44 Foranstaltningerne i vandområdeplanerne er ikke tilstrækkelige til at tackle forureningskilderne 
hensigtsmæssigt
45 – 46 Et stort antal vandområder er fritaget fra at overholde fristerne 2015 og 2021
47 – 50 Kommissionen følger omhyggeligt foranstaltningerne op, men der kan kun ske forbedringer, hvis 
medlemsstaterne er villige til at handle
51 – 98 Medlemsstaternes foranstaltninger og instrumenter til nedbringelse af forurening forårsaget af 
spildevand
52 – 82 Forurening fra byområder: Der er sket fremskridt med hensyn til spildevandsrensning, men de disponible 
instrumenter kunne anvendes bedre
83 – 98 Forurening fra industrianlæg: Det er vanskeligt at fastsætte emissionsgrænser, og håndhævelsen er 
mangelfuld
99 – 165 Medlemsstaternes foranstaltninger og instrumenter til bekæmpelse af diffus forurening fra 
landbruget
101 – 122 Medlemsstaterne udnytter ikke alle nitratdirektivets muligheder
123 – 132 Pesticidhandlingsplanerne er mangelfulde
133 – 144 Krydsoverensstemmelsesmekanismen har en effekt, men den udnyttes ikke fuldt ud
145 – 157 Landdistriktsstøttens potentiale med hensyn til at løse problemer i relation til vandkvalitet udnyttes ikke 
fuldt ud
158 – 165  Princippet om, at forureneren betaler, følges kun i begrænset omfang i forbindelse med diffus forurening 
fra landbruget
04 Indhold
166 – 191 Konklusioner og anbefalinger
 Bilag I  — Oversigt over Donau-vandområdedistriktet 
 Bilag II  — Forurening af overfladevandområder
 Bilag III  — Emissionsgrænseværdier fastsat i direktivet om rensning af byspildevand 
 Bilag IV  — Vandforureningsafgift: beløb pr. forurenende stof (i euro/ton)
 Bilag V  — Emissionsgrænseværdierne i de nationale lovbestemmelser
 Kommissionens svar 
05
 Glossar
Afløb : i forbindelse med denne beretning renset spildevand, som udledes i vandområder.
Byområde : et område, hvor befolkningen og/eller de økonomiske aktiviteter er tilstrækkelig koncentreret til, at 
byspildevand kan opsamles og ledes til et rensningsanlæg for byspildevand eller et endeligt udledningssted.
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling : Den Europæiske Fond for Regionaludvikling har til formål at styrke 
den økonomiske og sociale samhørighed i Den Europæiske Union ved at udligne de største regionale skævheder 
ved hjælp af finansiel støtte til oprettelse af infrastrukturer og produktive jobskabende investeringer, særlig til 
virksomheder.
Den kemiske tilstand for overfladevand : et udtryk for vandets kvalitet, som afspejler koncentrationen af 
forurenende stoffer, som ikke må overskride de miljøkvalitetsnormer, der er fastsat ifølge vandrammedirektivet 
(bilag X). Direktivet udpeger for øjeblikket 45 forurenende stoffer (for eksempel bly, nikkel, cadmium, kviksølv og 
benzen).
Det biokemiske iltforbrug (BOD5): den mængde ilt, som mikroorganismerne skal bruge for at fjerne biologisk 
nedbrydelige organiske og mineralske stoffer i vandet. Traditionelt anvendes BOD5 til måling af iltforbruget udtrykt 
i mg O2/l efter fem dage. Jo højere BOD5-værdien er, jo mere ilt forbruger mikroorganismerne, og jo mere forurenet 
er vandet.
Det kemiske iltforbrug (COD) : den mængde ilt, der skal bruges til med kemiske midler at oxidere de organiske 
og mineralske stoffer i vandet. COD omfatter derfor både det biologisk nedbrydelige stof, der er karakteriseret ved 
BOD5, og det ikkebiologisk nedbrydelige oxiderbare stof.
Diffuse forureningskilder : forurening forårsaget af forskellige aktiviteter, som ikke har noget specifikt 
udledningssted (jf. punktet om forureningskilder). Landbrug er for eksempel en central kilde til diffus forurening.
Direkte betalinger : betalinger, som ydes direkte til landbrugere under en indkomststøtteordning. Eksempler herpå 
er enkeltbetalingsordningen og den generelle arealbetalingsordning.
Egenkontrol : i denne beretning i) den kontrol, som en operatør udfører regelmæssigt i forbindelse med den 
daglige drift af et rensningsanlæg for byspildevand for at overvåge kvaliteten af det udledte spildevand og 
indholdet i slammet, ii) den kontrol, som industrianlæg udfører for at overvåge kvaliteten af det spildevand, der 
udledes til et offentligt kloaknet.
Emissionsgrænseværdier : den koncentration og/eller det niveau for en emission, der ikke må overskrides i løbet af 
et eller flere tidsrum. En emission er den direkte eller indirekte udledning i vand af stoffer fra et anlæg.
Eutrofiering : vands berigelse med næringsstoffer, især kvælstof- og fosforforbindelser, der forårsager øget 
algevækst, som nedsætter vandets iltniveau og medfører, at naturlige vandplanter, fisk og andet akvatisk dyreliv 
forsvinder.
06 Glossar
Forhåndsbetingelser : I forbindelse med udarbejdelsen af landdistriktsprogrammer og operationelle programmer, 
som medfinansieres af De Europæiske Struktur-og Investeringsfonde i programperioden 2014-2020, skal medlemsstaterne 
vurdere, om bestemte foruddefinerede forhåndsbetingelser er opfyldt. Hvis de ikke er opfyldt, skal der udarbejdes 
handlingsplaner for at sikre, at de opfyldes senest den 31.12.2016.
Følsomt område : Medlemsstaten skal udpege et vandområde som følsomt, hvis det tilhører en af følgende grupper: 
i) et vandområde eller en del af et vandområde, hvor der er risiko for eutrofiering, ii) et vandområde, der er beregnet 
til indvinding af drikkevand, hvor vandet kan indeholde en for høj koncentration af nitrat, og iii) områder, hvor 
en mere vidtgående rensning er nødvendig for at opfylde Rådets direktiver. Det er af afgørende betydning, at 
følsomme områder kortlægges korrekt, da dette viser, hvilken form for spildevandsrensning der skal udføres for at 
mindske indholdet af stoffer, som medfører eutrofiering.
Indsatsprogram : en del af vandområdeplanen, som beskriver de foranstaltninger, der er nødvendige for, at 
vandområderne kan opnå god økologisk og kemisk tilstand under hensyntagen til det pågældende vandområdedistrikts 
karakteristika.
Kloaknet : den fysiske infrastruktur, inklusive rør, pumper, filtre, kanaler osv., der bruges til at lede spildevandet fra 
dets oprindelsessted til det sted, hvor det skal renses eller bortskaffes.
Krydsoverensstemmelse : en mekanisme under EU’s fælles landbrugspolitik, der betyder, at landbrugerne for at 
kunne modtage direkte betalinger og en række landdistriktsbetalinger skal overholde regler vedrørende miljø, 
fødevaresikkerhed, dyre- og plantesundhed, dyrevelfærd og bevarelse af landbrugsjord i god landbrugs- og 
miljømæssig stand. I programperioden 2007-2013 var der 18 lovgivningsbestemte forvaltningskrav (SMR) og 15 
normer for god landbrugs- og miljømæssig stand (GLM). Manglende overholdelse af disse normer og krav kan føre 
til, at betalingerne til landbrugeren under den fælles landbrugspolitik nedsættes.
Landbrugsarealer: Et lands areal består af landbrugsarealer, skov og andre arealer. Landbrugsarealerne kan opdeles 
i agerjord, arealer, der anvendes til flerårige afgrøder, varige græs- og engarealer og andre arealer, herunder køkkenhaver.
Lovbestemte forvaltningskrav (SMR) : EU-lovbestemte normer inden for miljø, fødevaresikkerhed, dyre- og 
plantesundhed samt dyrevelfærd.
Mere vidtgående/tertiær rensning af spildevand : ifølge direktivet om rensning af byspildevand den biologiske/
kemiske proces, som skal anvendes, når det er nødvendigt for at nedsætte koncentrationsniveauerne af næringsstoffer 
(kvælstof og fosfor) i det rensede spildevand, før det udledes til recipientvandområder, hvor der er risiko for 
eutrofiering.
Normer for god landbrugs- og miljømæssig stand (GLM) : Forpligtelsen til at bevare jorden i god landbrugs- og 
miljømæssig stand henviser til en række normer for jordbeskyttelse, bevarelse af jordens indhold af organiske 
stoffer og jordens struktur, undgåelse af forringelse af levesteder og vandforvaltning.
07 Glossar
Operationelt program : Et operationelt program fastsætter medlemsstatens prioriteter og særlige mål og beskriver, 
hvordan midlerne (EU-midler og national offentlig og privat medfinansiering) vil blive anvendt i en given periode 
(normalt syv år) til finansiering af projekter. Projekterne skal bidrage til at gennemføre en række mål, som er 
specificeret på prioriteringsområderne for det operationelle program. Programmerne kan medfinansieres af hver 
enkelt af fondene på samhørighedsområdet (dvs. Den Europæiske Regionaludviklingsfond, Samhørighedsfonden 
og Den Europæiske Socialfond). Et operationelt program udarbejdes af medlemsstaten og skal godkendes af 
Kommissionen, før der kan udbetales midler fra EU’s budget. Det kan kun ændres i gennemførelsesperioden, hvis 
begge parter er enige herom.
Overfladevandets økologiske tilstand/potentiale : et udtryk for vandøkosystemernes struktur og funktion. 
Tilstanden vurderes på grundlag af følgende kvalitetselementer: biologiske elementer (dyre- og planteliv), 
hydromorfologiske elementer, kemiske og fysisk-kemiske elementer, specifikke forurenende stoffer og en række 
generelle elementer (saltindhold, næringsstofforhold mv.). For vandområder, hvis fysiske struktur er blevet 
kraftigt ændret for at kunne anvendes til for eksempel sejlads, beskyttelse mod oversvømmelser, vandkraft og til 
landbrugsmæssige formål, er det potentialet og ikke tilstanden, der vurderes. Grunden til dette er, at det ud fra et 
økonomisk synspunkt i mange tilfælde hverken er bæredygtigt eller ønskeligt at opgive denne anvendelse og fjerne 
de fysiske forandringer.
Personækvivalent (PE) : et kvantitativt udtryk for forureningsbelastningen fra spildevand udtrykt i det antal 
»ækvivalente« personer, som producerer denne mængde affald. En PE angiver forureningsbelastningen fra den 
mængde slam, som én indbygger producerer, og svarer til den mængde organisk stof, der kan nedbrydes biologisk 
med et femdøgns biokemisk iltforbrug på 60 g ilt pr. dag.
Plantebeskyttelsesmidler : midler, der anvendes til at beskytte planter eller afgrøder mod skade forårsaget af 
ukrudt, sygdomme eller insekter.
Princippet om, at forureneren betaler : princip fastsat i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde 
(artikel 191, stk. 2). I forbindelse med spildevand betyder det for eksempel, at udledere af spildevand skal betale 
for den forurening, de forårsager (dvs. at husholdningerne via spildevandsprisen betaler for rensningen af 
spildevandet, spildevandsrensningsanlæggene betaler en forureningsafgift osv.).
Programperiode : den flerårige ramme, inden for hvilken strukturfondenes og Samhørighedsfondens udgifter 
planlægges og anvendes.
Punktkildeforurening : forurening forårsaget af forskellige aktiviteter, som har et specifikt udledningssted (for 
eksempel udledning fra et rensningsanlæg for byspildevand eller industrispildevand).
Rensningsanlæg for byspildevand : en infrastruktur, som udfører en række rensningsprocesser med henblik 
på at nedbringe forureningen i spildevandet fra et byområde til et acceptabelt niveau, før det udledes til 
vandrecipienterne.
Samhørighedsfonden : Samhørighedsfonden har til formål at styrke den økonomiske og sociale samhørighed i Den 
Europæiske Union ved at finansiere miljø- og transportprojekter i medlemsstater, hvis BNI pr. indbygger er mindre 
end 90 % af gennemsnittet i EU.
Sekundær rensning af spildevand : biologisk proces, hvorunder spildevandet renses for at eliminere organiske 
forurenende stoffer, der kan nedbrydes biologisk.
Spildevand : vand, hvis kvalitet er blevet forringet. Det transporteres normalt i et kloaknet og renses i et 
rensningsanlæg. Renset spildevand udledes til recipientvandområdet gennem en afløbskanal. Spildevand fra 
områder uden adgang til et offentligt kloaknet ledes til individuelle systemer, f.eks. septiktanke.
08 Glossar
Spildevandsudledningstilladelse : en tilladelse, der udstedes til udledere af spildevand i overensstemmelse med 
den nationale lovgivning. Tilladelsen indeholder bl.a. oplysninger om de grænseværdier, der skal overholdes for en 
række parametre og forurenende stoffer.
Sårbar zone : jordområder, hvorfra der er afstrømning til vand, som er - eller som kan blive - berørt af forurening 
forårsaget eller fremkaldt af nitrater, der stammer fra landbruget. Disse områder bidrager til forureningen. 
Medlemsstaterne skal udarbejde handlingsplaner for disse zoner.
Total suspenderet stof (TSS) : den mængde mineralske og organiske partikler, som er suspenderet i vandet, og 
som kan opfanges af et porøst filter.
Vandløbsopland : et landområde, hvorfra al overfladestrømning løber gennem en række mindre og større vandløb 
og eventuelt søer ud til havet i én enkelt flodmunding eller ét enkelt delta.
Vandområde : Et overfladevandområde er en afgrænset og betydelig mængde overfladevand, såsom en sø, et 
reservoir, et mindre eller større vandløb eller en kanal, en del af et mindre eller større vandløb eller en kanal, et 
overgangsvand eller en kystvandsstrækning. En grundvandsforekomst er en separat mængde grundvand i et eller 
flere grundvandsmagasiner.
09
 Resumé
I
Europas vandområder er påvirket af organisk forure -
ning, næringsstofforurening og forurening fra kemiske 
stoffer. Vandforurening kommer fra forskellige kilder 
som for eksempel husholdninger, industrianlæg og 
landbrug. Vandrammedirektivet fra 2000 harmonise -
rede den tidligere EU-lovgivning på det vandpolitiske 
område. Direktivet indførte vandområdeplanen som 
et centralt gennemførelsesredskab. De første planer 
skulle være udarbejdet i 2009 og ajourføres i decem -
ber 2015.
II
Disse planer skal oplyse om vandkvaliteten i de for -
skellige vandområder, om årsagerne til, at der ikke er 
opnået god økologisk og kemisk tilstand, og om even -
tuelle nødvendige afhjælpende foranstaltninger. Disse 
foranstaltninger klassificeres som »grundlæggende 
foranstaltninger«, »andre grundlæggende foranstalt -
ninger« og »supplerende foranstaltninger«.
III
EU stiller et betydeligt beløb til rådighed til opfyl -
delse af vandpolitiske mål, især til investeringer på 
spildevandsområdet (6,35  milliarder  euro fra Den 
Europæiske Fond for Regionaludvikling/Samhørig -
hedsfonden i programperioden 2007-2013 til ni med -
lemsstater1 i Donaus opland) og til kompensation til 
landbrugere, som påtager sig forpligtelser til at drive 
miljøvenligt landbrug (6,39  milliarder  euro fra Den 
Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdi -
strikterne i programperioden 2007-2013 til de samme 
ni medlemsstater).
IV
Rettens revision var koncentreret om fire medlems -
stater i Donaus opland (Den Tjekkiske Republik, 
Ungarn, Rumænien og Slovakiet). Retten søgte først 
svar på følgende spørgsmål: Har medlemsstaternes 
gennemførelse af vandrammedirektivet ført til bedre 
vandkvalitet?
1 Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Tyskland, Kroatien, Ungarn, Østrig, 
Rumænien, Slovenien og Slovakiet.V
Retten konkluderer, at gennemførelsen af foranstalt -
ningerne kun i mindre grad har forbedret vandkva -
liteten. Medlemsstaterne fritog et betydeligt antal 
vandområder fra at overholde fristerne for opnåelse af 
god tilstand i 2015 og 2021. På grund af den anvendte 
vurderingsmetode kan fremskridt i forbindelse med 
enkelte af de elementer, der blev vurderet med hensyn 
til vandkvalitet, dog være maskeret. Retten anbefaler, 
at Kommissionen udsender retningslinjer om differen -
tieret rapportering af fremskridt, og at medlemssta -
terne kommer med klare og gyldige begrundelser, når 
de giver dispensation.
VI
Mangler i overvågningssystemerne betød, at der 
manglede data både om, hvilken type forurening 
der var skyld i, at vandområderne ikke levede op til 
kravene, og om forureningskilderne. Vandområde -
planerne fra 2009 tilførte kun begrænset merværdi, 
eftersom medlemsstaterne manglede ambitioner med 
hensyn til at identificere forureningsbekæmpende 
foranstaltninger. Foranstaltningerne var koncentreret 
om gennemførelsen af de eksisterende EU-direktiver 
(en del af de »grundlæggende foranstaltninger«). I den 
henseende er der enten forsinkelser (det er tilfældet 
med direktivet om rensning af byspildevand), eller de 
muligheder, direktiverne giver, udnyttes ikke fuldt ud 
(det gælder nitratdirektivet, hvor der er mulighed for 
yderligere forbedringer i forbindelse med de krav, der 
har til formål at mindske udledningerne af kvælstof).
VII
«Andre grundlæggende« og »supplerende« for -
anstaltninger dækker ikke i tilstrækkelig grad alle 
forureningsproblemer. Der mangler målrettede 
foranstaltninger for vandområder, hvis tilstand ikke er 
tilfredsstillende (på spildevandsområdet mangler der 
især en kortlægning af de rensningsanlæg for byspil -
devand eller industrianlæg, som har behov for særlige 
emissionsgrænser). På landbrugsområdet har med -
lemsstaterne mulighed for at stramme op på nogle 
af krydsoverensstemmelsesnormerne. Endvidere er 
det endnu ikke blevet overvejet at begrænse anven -
delsen af fosfor på landbrugsjord. Hertil kommer, at 
landbrugsforanstaltningerne hovedsagelig er frivillige, 
og at de ikke alle fører til en direkte forbedring af 
vandkvaliteten.
Resumé 10
VIII
Retten anbefaler, at medlemsstaterne forbedrer deres 
overvågningssystemer og diagnosticering af vandforure -
ningsproblemer. Det vil give mulighed for bedre at 
målrette foranstaltningerne mod vandområder, hvor 
vandkvaliteten er utilfredsstillende, og bedre tage 
hensyn til forureningsproblemer, som hidtil ikke er 
blevet behandlet hensigtsmæssigt. En bedre målret -
ning vil også kunne give mere effektive foranstaltnin -
ger og reducere omkostningerne til gennemførelsen.
IX
De indførte håndhævelsesmekanismer er kun delvist 
effektive, hvilket enten skyldes lav dækning, eller at 
sanktionernes afskrækkende virkning er begrænset. 
Retten anbefaler, at Kommissionen vurderer, hvordan 
der bedst kan fastsættes bindende kriterier for medlems -
staternes inspektioner af rensningsanlæg for byspil -
devand og industrianlæg. Den anbefaler endvidere, 
at Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne 
vurderer effektiviteten af de håndhævelsesmekanis -
mer, der er indført på landbrugsområdet.
X
Princippet om, at forureneren betaler, anvendes kun 
delvist i forbindelse med diffus forurening fra land -
bruget. Rensningsanlæg for byspildevand og indu -
strianlæg betaler en vandforureningsafgift på deres 
udledninger, men kun for et mindre antal forurenende 
stoffer. Afgiftsbeløbene (pr. udledning i mg/l) svinger 
betydeligt fra den ene medlemsstat til den anden, og 
i ingen af vandområdeplanerne henvises der til en vur -
dering af afgiftens afskrækkende effekt. Retten anbe -
faler, at Kommissionen udsender retningslinjer om 
de metoder, der vil kunne sikre dækning af omkost -
ningerne vedrørende skader på miljøet forårsaget af 
diffus forurening. Den anbefaler også, at medlemssta -
terne vurderer de økonomiske instrumenters (afgifter og 
skatter) potentiale med hensyn til at afholde udle -
derne fra at udlede forurenende stoffer.
11
 Indledning
Vandrammedirektivet og 
vandområdeplanerne
01 
Hovedformålet med EU’s vandpolitik 
er at sikre, at der er tilstrækkeligt vand 
af god kvalitet til rådighed i hele EU 
til at dække befolkningens behov og 
skåne miljøet.
02 
I 2000 vedtog Europa-Parlamentet 
og Rådet vandrammedirektivet2, hvis 
hovedmål er at opnå god vandkvalitet3 
senest i 2015. Direktivet giver også 
mulighed for at forlænge tidsfristerne 
(frem til 2021 og 2027) og for, at der 
på visse betingelser kan stilles mindre 
strenge krav til vandkvaliteten.
03 
Direktivet er en overordnet retsakt, 
som harmoniserede den tidligere 
EU-lovgivning på det vandpolitiske 
område. Dets tilgang til vandforvalt -
ning bygger på den opfattelse, at 
vandløbsoplandet er en økologisk og 
hydrologisk enhed.04 
Det vigtigste redskab til gennemførelse 
af direktivet er vandområdeplanerne. 
Senest i december 2009 skulle hver 
enkelt medlemsstat have vedtaget 
sådanne planer med et indsatspro -
gram for hvert vandområdedistrikt 
på deres område4. Opdateringer af 
vandområdeplanerne skulle vedtages 
senest i december 2015. I alt er der 42 
internationale vandløbsoplande (for 
eksempel Rhinens og Donaus opland) 
i EU og 172 nationale vandområdepla -
ner. Vandområdeplanerne skal ikke 
godkendes af Kommissionen.
05 
De foranstaltninger, der skal indføjes 
i indsatsprogrammet, er dem, som er 
nødvendige for at kunne opfylde vand -
rammedirektivets mål for de enkelte 
udpegede vandområder. Vandramme -
direktivet betragter gennemførelsen af 
elleve direktiver som et minimumskrav 
(jf. tabel 1 med hensyn til dem, som 
er relevante for denne beretning). 
Sammen med andre obligatoriske 
foranstaltninger i direktivet (jf. punkt 
33) betragtes de foranstaltninger, der 
skal gennemføre disse elleve direkti -
ver, som »grundlæggende foranstalt -
ninger« i programmet. Rapporteringen 
i forbindelse med vandrammedirekti -
vet (opdateringer af områdeplanerne 
og statusrapporter) har ikke erstattet 
den nødvendige rapportering under 
de enkelte direktiver.2  Europa-Parlamentets og 
Rådets direktiv 2000/60/EF af 
23. oktober 2000 om 
fastlæggelse af en ramme for 
Fællesskabets vandpolitiske 
foranstaltninger (EFT L 327 af 
22.12.2000, s. 1).
3 Det har relation til 
overfladevandområder, 
grundvandsforekomster og 
beskyttede områder. 
Vandkvaliteten udtrykkes som 
vandområdernes økologiske 
og kemiske tilstand.
4 Når medlemsstaterne rummer 
dele af forskellige 
vandløbsoplande på deres 
område (dele af Den Tjekkiske 
Republiks område ligger for 
eksempel i Donaus opland, 
dele i Oderflodens opland og 
dele i Elbens opland), skulle 
der udarbejdes en plan for 
hver af disse dele 
(vandområdedistrikter).
12 Indledning
06 
Siden 2001 har Kommissionen i sam -
arbejde med medlemsstaterne udar -
bejdet 34 vejledningsdokumenter om 
flere aspekter ved gennemførelsen af 
direktivet.
07 
Andre EU-retsakter spiller ligeledes en 
rolle i forbindelse med vandkvalitet, 
selv om de ikke er nævnt i vandram -
medirektivet (jf.  tabel 2 ).Tabel 1EU-direktiver, hvis gennemførelse betragtes som et minimumskrav
Retsgrundlag Betydning for vandkvaliteten
Direktivet om rensning af byspildevand1Alle byområder ≥ 2 000 personækvivalenter (PE) skal have kloaknet eller anvende individuelle systemer eller 
andre egnede systemer, som sikrer samme miljøbeskyttelsesniveau.
Byområder ≥ 2 000 PE skal overholde emissionsgrænser for det biokemiske iltforbrug (BOD5) og det kemiske 
iltforbrug (COD).
Byområder med over 10 000 PE i følsomme områder skal også overholde udledningsgrænserne for total kvæl -
stof (Ntot) og/eller total fosfor (Ptot), medmindre der er opnået en mindste procentvis nedbringelse af Ntot og Ptot 
i det følsomme område som helhed.
I byområder med under 2 000 PE, hvor der findes kloaknet, skal der sikres passende rensning ved udledning til 
ferskvand og flodmundinger.
Nitratdirektivet2Medlemsstaterne skal overvåge overflade- og grundvandet og udpege nitratsårbare zoner. For at nedbringe 
vandforurening forårsaget af nitrater skal medlemsstaterne vedtage handlingsplaner, som er obligatoriske 
i nitratsårbare zoner. Medlemsstaterne skal endvidere udarbejde en kodeks for godt landmandskab, som på 
frivilligt grundlag skal anvendes på hele deres område.
Direktivet om Integreret Forebyggelse og 
Bekæmpelse af Forurening, som er blevet 
erstattet af direktivet om industrielle 
emissioner3Emissionsgrænseværdierne i industrianlæggenes godkendelser skal fastsættes med anvendelse af den bedste 
tilgængelige teknik, dvs. den teknik, der mest effektivt giver et højt niveau af miljøbeskyttelse.
1  Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (EFT L 135 af 30.5.1991, s. 40).
2  Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget 
(EFT L 375 af 21.12.1991, s. 1).
3  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (EFT L 24 af 
29.1.2008, s. 8), erstattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (integreret 
forebyggelse og bekæmpelse af forurening) (EUT L 334 af 17.12.2010, s. 17).
13 Indledning
Samarbejde i Donaus 
opland
08 
Donaus opland breder sig over 19 
forskellige landes område, hvoraf de 11 
er medlemsstater (jf. kortet i  bilag I ). 
Med et areal på 807 827 km2 er det det 
største vandområdedistrikt i EU.
09 
Samarbejdet i Donaus opland begynd -
te i 1985, og i 1998 trådte konventio -
nen om beskyttelse af Donau i kraft5. 
Et af målene var at »stræbe mod 
bæredygtig og forsvarlig vandforvalt -
ning, herunder så vidt muligt bevaring, 
forbedring og rationel udnyttelse 
af overfladevandet og grundvandet 
i afvandingsområdet«.10 
Den Internationale Kommission for 
Beskyttelse af Donau blev oprettet 
i 1998 med henblik på at gennemfø -
re konventionen om beskyttelse af 
Donau. Siden vandrammedirektivet 
trådte i kraft, har den også fungeret 
som en platform for gennemførelsen 
af alle direktivets grænseoverskriden -
de aspekter.
11 
I 2011 godkendte Rådet EU-strategien 
for Donauområdet, som Kommissionen 
på dettes anmodning havde forelagt. 
Strategien omhandler blandt andet 
vandkvaliteten.5 14 lande har 
afvandingsområder på mere 
end 2 000 km2 (ni 
medlemsstater og fem 
tredjelande). Disse lande er 
sammen med Den Europæiske 
Union kontraherende parter 
i konventionen.Tabel 2Andre EU-direktiver og -forordninger, som spiller en rolle i forbindelse med 
vandkvalitet
Retsgrundlag Betydning for vandkvaliteten
Forordningen om vaske- og rengøringsmidler1Vaske- og rengøringsmidler indeholder et vigtigt forurenende stof: fosfor.  
Tekstilvaskemidler til husholdningsformål og maskinopvaskemidler til husholdningsformål, hvis indhold 
af fosfor overskrider en bestemt mængde, må ikke markedsføres fra henholdsvis 30. juni 2013 og 1. juli 2017.
Pesticiddirektivet2Senest den 26.  november 2012 skulle medlemsstaterne vedtage og meddele Kommissionen handlings -
planer med foranstaltninger, der skal mindske risiciene og virkningerne for menneskers sundhed og 
miljøet i forbindelse med anvendelsen af pesticider.
1  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 259/2012 af 14. marts 2012 om ændring af forordning (EF) nr. 648/2004 hvad angår anven -
delsen af fosfater og andre fosforholdige stoffer i tekstilvaskemidler til husholdningsformål og maskinopvaskemidler til husholdningsformål 
(EUT L 94 af 30.3.2012, s. 16).
2  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/128/EF af 21. oktober 2009 om en ramme for Fællesskabets indsats for en bæredygtig anven -
delse af pesticider (EUT L 309 af 24.11.2009, s. 71).
14 Indledning
De vigtigste 
forureningstyper i Donaus 
opland og deres kilder
12 
Som supplement til medlemsstaternes 
nationale vandområdeplaner offentlig -
gjorde Den Internationale Kommission 
for Beskyttelse af Donau i 2009 en 
samlet vandområdeplan for Donaus 
opland6. Denne plan og opdaterin -
gen af analyserapporten om Donaus 
opland i 20137 peger på forskellige 
typer af forurening med international 
betydning, som påvirker vandkvalite -
ten (jf.  tabel 3 ).6 Den endelige udgave af 
»Danube river basin district 
management plan«, dateret 
14.12.2009.
7 Den endelige udgave af »2013 
Update of the Danube Basin 
analysis report«, dateret den 
18.10.2014.Tabel 3De vigtigste forureningstyper i Donaus opland og deres kilder
Forureningstyper Kilder til forureningen
Organisk forurening (ikkegiftige organiske 
stoffer)De væsentligste kilder til organisk forurening er punktkilder: spildevand fra byområder (husholdninger) og 
fra industrianlæg, især opsamlet, men urenset spildevand og spildevand, som ikke er renset korrekt.
Næringsstofforurening (kvælstof og fosfor)Langt de fleste næringsstofemissioner kommer fra diffuse kilder (89 % af de samlede udledninger af 
kvælstof og 78 % af de samlede udledninger af fosfor2), for eksempel udledninger fra landbrugsmarker 
(som følge af anvendelsen af kunst- eller husdyrgødning3 og atmosfærisk deposition), jorderosion og 
overfladeafstrømning.
Forurening forårsaget af farlige stoffer1Disse giftige stoffer kan både udledes fra punktkilder (byspildevand og industrispildevand) og fra diffuse 
kilder (for eksempel overfladeafstrømning, anvendelse af pesticider i  landbruget, forurenede områder og 
mineområder).
Hydromorfologiske forandringerDisse forandringer medfører en afbrydelse i vandløbets og levestedernes kontinuitet, en afkobling af de 
tilstødende vådområder eller flodsletter og ændringer med hensyn til mængden af gennemstrømmende 
vand og betingelserne for vandgennemstrømning. De forårsages først og fremmest af vandkraftanlæg, 
anlægsarbejder og infrastruktur til oversvømmelsessikring.
1  Vandrammedirektivet har en liste over såkaldte prioriterede stoffer og andre forurenende stoffer (oprindelig 33 - senere 45 - stoffer eller grup -
per af stoffer), hvoraf nogle betragtes som prioriterede farlige stoffer. Farlige stoffer er for eksempel pesticider, metaller og farmaceutiske 
produkter.
2  Baseret på en vurdering af de gennemsnitlige langfristede (2000-2008) hydrologiske betingelser i Donaus opland.
3  Forurenende stoffer (som f.eks. gødning) udvaskes i overflade- og grundvandet som følge af regn, nedsivning og overfladeafstrømning.
Kilde:  2013-opdateringen af analyserapporten om Donaus opland.
15 Indledning
De disponible 
EU-instrumenter til 
gennemførelse af EU’s 
vandpolitik
13 
EU støtter sin vandpolitik ved at stille 
finansielle midler til rådighed og ved 
hjælp af lovgivnings- og regulerings -
mæssige instrumenter. De vigtigste 
finansieringskilder fra EU-budgettet er:
- Den Europæiske Fond for Regio -
naludvikling og Samhørighedsfon -
den: Størsteparten af de midler, 
der blev tildelt i programperioden 
2007-2013, gik til infrastrukturpro -
jekter på spildevandsområdet. 
Andre indsatsområder, hvor det 
er muligt at opnå en positiv effekt 
på vandkvaliteten er: integreret 
forebyggelse og bekæmpelse af 
forurening og rehabilitering af 
industriområder og forurenede 
områder.
- Den Europæiske Landbrugsfond 
for Udvikling af Landdistrikterne: 
En række foranstaltninger i landdi -
striktsprogrammerne kan have en 
enten direkte eller indirekte effekt 
på vandkvaliteten. Betalingerne for 
miljøvenligt landbrug er et eksem -
pel på en foranstaltning, som kan have en direkte effekt. De ydes til 
landbrugere, som forpligter sig til 
frivilligt at overholde krav til miljø -
venligt landbrug, som er strengere 
end dem, det ifølge lovgivningen 
er obligatorisk at overholde.
14 
Tabel 4  viser EU’s bidrag til de med -
lemsstater, hvis område delvist eller 
helt er beliggende i Donaus opland.
15 
Det vigtigste retlige instrument, der 
anvendes ud over de direktiver og 
forordninger, der er nævnt i  tabel 1  og 
2, er krydsoverensstemmelsesmekanis -
men. Den knytter de direkte betalin -
ger til landbrugerne under den fælles 
landbrugspolitik og en række beta -
linger under landdistriktsprogram -
merne sammen med i) overholdelse 
af en række regler vedrørende miljø, 
fødevaresikkerhed, dyre- og plante -
sundhed, de såkaldte lovbestemte 
forvaltningskrav (SMR), og ii) bevarelse 
af jorden i god landbrugs- og miljø -
mæssig stand, de såkaldte GLM-nor -
mer8. Manglende overholdelse af disse 
normer og krav kan føre til, at støtten 
til en landbruger nedsættes.8 I programperioden 2007-2013 
var der 18 SMR og 15 
GLM-normer.Tabel 4EU’s bidrag i programperioden 2007-2013 (pr. 31.12.2014)1
Finansieringskilde Indsatsområde Beløb i  milliarder euro
Den Europæiske Regionaludviklingsfond og 
SamhørighedsfondenSpildevand 6,35
Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af 
LanddistrikterneBetalinger for miljøvenligt landbrug 6,392
1  Beløbene vedrører de ni medlemsstater, som har mere end 2 000 km2 af deres område beliggende i Donaus opland.
2  For Tysklands vedkommende vedrører det relevante beløb de to delstater, som ligger i Donaus opland (Baden-Württemberg og Bayern).
Kilde:  For så vidt angår Den Europæiske Regionaludviklingsfond/Samhørighedsfonden: Kommissionens database Infoview og for så vidt angår 
Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne: de finansielle rapporter om gennemførelsen i 2014.
16
 Revisionens omfang 
og revisionsmetoden
16 
Ved denne revision vurderede Retten, 
om medlemsstaternes gennemførelse 
af vandrammedirektivet medførte en 
forbedring af vandkvaliteten.
17 
Revisionen var koncentreret om over -
fladevandets kvalitet i fire medlems -
stater i Donaus opland, som dækker 
vandløbsoplandets øvre, centrale og 
nedre del: Den Tjekkiske Republik, 
Ungarn, Rumænien og Slovakiet9. Den 
behandlede tre hovedaspekter: forure -
ning fra byområder, fra industrianlæg 
og fra landbruget.
18 
Retten søgte svar på følgende 
spørgsmål:
a) Var foranstaltningerne i vandom -
rådeplanerne fra 2009 målrettet 
tilfredsstilende, og var de af den 
type, og havde de det omfang, der 
skulle til for at sikre opnåelse af 
god vandkvalitet i 2015?
b) Er medlemsstaternes foranstaltnin -
ger og de instrumenter, de anven -
der, hensigtsmæssige med hensyn 
til at nedbringe forureningen 
i spildevand?
c) Er medlemsstaternes foranstaltnin -
ger og de instrumenter, de anven -
der, hensigtsmæssige med hensyn 
til at nedbringe diffus forurening 
fra landbruget?19 
Der blev aflagt besøg i medlemssta -
terne mellem marts 2013 og januar 
2014. De perioder, som de forskellige 
indsamlede beviser vedrører, er nævnt 
i de relevante afsnit i beretningen. Do -
kumentgennemgangen og analyserne 
fortsatte efter januar 2014, særlig for at 
kunne tage hensyn til opdateringerne 
af vandområdeplanerne (offentliggjort 
med henblik på høring10, som startede 
i december 2014) og de nye landdi -
striktsprogrammer (programperioden 
2014-2020), som blev godkendt i 2015.
20 
Vandområder kan også påvirkes af 
hydrologiske og/eller morfologiske 
ændringer og af andre former for for -
urening, der forhindrer dem i at opnå 
god vandkvalitetstilstand. Disse for -
ureningstyper ligger uden for denne 
revisions omfang.
21 
Retten har allerede offentliggjort 
andre særberetninger11 på beslægtede 
områder.9 En del af Den Tjekkiske 
Republik, en stor del af 
Slovakiet og hele Rumænien 
og Ungarn ligger i Donaus 
opland. Disse medlemsstaters 
samlede areal (udtrykt i km2) 
dækker ca. halvdelen (49,4 %) 
af Donaus opland.
10 Medlemsstaterne skulle have 
vedtage de nye 
vandområdeplaner senest 
i december 2015. Ifølge 
vandrammedirektivet er 
udkastet til vandområdeplaner 
underlagt en 
høringsprocedure med de 
parter, der er interesseret 
i direktivets gennemførelse.
11 Særberetning nr. 8/2008 »Er 
krydsoverensstemmelsesord -
ningen effektiv?«, særberet -
ning nr. 7/2011 »Er støtten til 
miljøvenligt landbrug 
udformet og forvaltet godt?«, 
særberetning nr. 5/2011 
»Enkeltbetalingsordningen 
(SPS): emner, der bør tages op 
til behandling, for at den 
økonomiske forvaltning kan 
blive mere forsvarlig«, 
særberetning nr. 4/2014 
»Integration af EU’s 
vandpolitiske mål i den fælles 
landbrugspolitik: en delvis 
succes« og særberetning 
nr. 2/2015 »EU’s finansiering af 
rensningsanlæg for byspilde -
vand i Donaus opland: Der er 
brug for en yderligere indsats 
for at hjælpe medlemsstaterne 
med at opfylde EU’s 
spildevandspolitiske mål« 
(http://eca.europa.eu ).
17
 Bemærkninger
Vandområdeplaner som 
et redskab til opnåelse af 
god vandkvalitet senest 
i 2015
22 
Ifølge vandrammedirektivet skal med -
lemsstaterne vurdere vandkvaliteten 
ved hjælp af resultaterne af det natio -
nale overvågningsnet. Vurderingen 
foretages på vandområdeniveau12 på 
grundlag af de systemer og metoder, 
som medlemsstaterne har defineret 
inden for de regler, der er angivet 
i vandrammedirektivet. Vurderingen af 
vandkvaliteten har to elementer:
- økologisk tilstand/potentiale13: 
Medlemsstaterne skal foretage 
en vurdering under hensyntagen 
til en række forskellige faktorer, 
de såkaldte »kvalitetselementer«: 
biologiske elementer (som for 
eksempel den akvatiske flora og 
fiskefaunaen), hydromorfologiske 
elementer samt kemiske og fy -
sisk-kemiske elementer14. Sidst -
nævnte omfatter den organiske 
forurening (som måles ved hjælp 
af parametrene biokemisk iltfor -
brug (BOD5) og kemisk iltforbrug 
(COD)), næringsstofforhold og ud -
valgte kemiske stoffer15. Tilstanden 
i vandområderne klassificeres i fem 
kategorier: høj, god, moderat, 
ringe og dårlig
- kemisk tilstand: Medlemsstater -
ne skal vurdere, om miljøkvali -
tetsnormerne16 for de stoffer, der 
er defineret i EU-lovgivningen, er 
overholdt (i forbindelse med vand -
områdeplanerne for 2009 skulle 41 
prioriterede stoffer eller grupper 
af stoffer således evalueres). Der 
gives vurderingen »god« eller 
»overholder ikke kravene«.23 
Den samlede klassificering af den 
økologiske tilstand defineres ved det 
laveste af de enkelte observerede 
kvalitetselementer. På samme måde 
kan den kemiske tilstand kun få beteg -
nelsen »god«, hvis normerne vedrø -
rende samtlige stoffer er overholdt. 
Dette kaldes »one out, all out-reglen«. 
Anvendelsen af denne regel vil kunne 
maskere fremskridt med hensyn til 
individuelle kvalitetselementer.
24 
En vandområdeplan skal indeholde 
oplysninger om de forureningskilder, 
som vandområderne er udsat for, om 
vurderingen af områdets tilstand og 
om de foranstaltninger, der skal gen -
nemføres for at opnå god vandkvalitet, 
samt om de samlede omkostninger 
forbundet hermed. Planerne skal også 
give en begrundelse for, at et vandom -
råde fritages for at overholde fristerne 
for opnåelse af god vandkvalitet (den 
første frist er 2015, jf. punkt 2).12 Ifølge bilag II til 
vandrammedirektivet skulle 
medlemsstaterne udpege 
overfladevandområder og 
grundvandsforekomster.
13 For vandområder, hvis fysiske 
struktur er blevet ændret 
kraftigt for at kunne anvendes 
til sejlads, 
oversvømmelsessikring og 
vandkraft eller af 
landbrugsmæssige hensyn, er 
det i mange tilfælde hverken 
bæredygtigt eller ønskeligt ud 
fra et økonomisk synspunkt at 
opgive disse aktiviteter og 
fjerne de fysiske ændringer. 
For kraftigt ændrede 
vandområder er det derfor 
ikke områdets tilstand, men 
potentiale, der ifølge 
direktivet skal vurderes.
14 For de prioriterede stoffer, der 
er anført i bilag X til 
vandrammedirektivet, 
fastsættes 
miljøkvalitetsnormerne på 
EU-niveau. For andre stoffer er 
det op til medlemsstaterne at 
fastsætte miljøkvalitetsnormer.
15 Medlemsstaterne skulle 
udvælge de forurenende 
stoffer, der blev betragtet som 
særlig vigtige for det berørte 
vandløbsopland.
16 Den koncentration af et 
bestemt forurenende stof eller 
en gruppe af forurenende 
stoffer i vand, sediment eller 
biota, som ikke må overskrides 
af hensyn til beskyttelsen af 
menneskers sundhed og 
miljøet.
18 Bemærkninger
25 
Retten undersøgte, om:
- overfladevandets kvalitet var ble -
vet bedre som følge af medlems -
staternes foranstaltninger
- forureningskilderne for hvert en -
kelt vandområde var identificeret 
i vandområdeplanerne fra 2009
- foranstaltningerne i vandområde -
planerne fra 2009 behandler de 
identificerede forureningskilder 
hensigtsmæssigt
- medlemsstaterne stilede efter, at 
hovedparten af deres vandområ -
der skulle overholde 2015-fristen
- Kommissionen havde truffet foran -
staltninger i de tilfælde, hvor den 
vurderede, at vandområdeplaner -
ne fra 2009 var utilstrækkelige.Vandområdernes økologiske 
og kemiske tilstand er ikke 
forbedret væsentligt
26 
Figur 1  og 2 viser ændringerne mellem 
vandområdeplanerne fra 200917 og 
udkastet til 2015-planer med hensyn til 
overfladevandområdernes økologiske 
og kemiske tilstand i de fire besøgte 
medlemsstater.17 For så vidt angår Den Tjekkiske 
Republik, som kun har dele af 
sit område beliggende 
i Donaus opland, henvises der 
til vandområdeplanen for 
Donau (og til planerne for 
deloplandene Dyje og 
Morava).Figur 1Økologisk tilstand/potentiale i vandområdeplanerne fra 2009 og udkastet til 
2015-planer (udtrykt i % af det samlede antal overfladevandområder)
Kilde:  Oplysninger fra medlemsstaterne via WISE og udkastet til 2015-vandområdeplanerne.
1 WISE (Water information for Europe) giver en lang række data og oplysninger om vandrelaterede spørgsmål indsamlet af EU-institutionerne.0 %20 %40 %60 %80 %100 %
Den Tjekkiske Republik 
2009 2009 2009 2015 2015 2015Ungarn Rumænien
2009 2015SlovakietUkendt
Ringe & dårlig(t)
Moderat
God(t) & høj(t)2 %
12 %62 %
24 %2 %
26 %32 %
40 %39 %
9 %22 %
30 %22 %
13 %26 %
38 %2 %1 % 2 %
59 %39 % 33 %
64 % 63 %55 %34 %
36 %3 %9 %
19 Bemærkninger
27 
Ud fra oplysningerne i vandområde -
planerne ser det ikke ud, som om der 
er sket væsentlige ændringer med 
hensyn til vandkvalitetstilstanden, og 
fristen for opnåelse af god tilstand 
i 2015 var ikke overholdt. Procenten af 
områder, hvis tilstand/potentiale vur -
deres som »god(t) eller høj(t)«, var kun 
steget lidt med den største stigning 
i Den Tjekkiske Republik. Med hensyn 
til den kemiske tilstand forværredes 
situationen i Den Tjekkiske Republik. 
Ungarn klarede at reducere antallet 
af vandområder med ukendt tilstand 
væsentligt, hvilket forklarer stigningen 
i antallet af vandområder, hvis kemiske 
tilstand blev bedømt som »god« eller 
»opfylder ikke kravene«.Manglen på samlede 
data gør det vanskeligt 
at kortlægge kilderne til 
forurening af de enkelte 
vandområder
28 
Da der manglede overvågningsdata, 
baserede medlemsstaterne delvist deres 
vurdering af tilstanden på indirekte 
metoder som for eksempel risikoana -
lyse og skøn, og det har betydning for, 
i hvor høj grad man kan stole på denne 
tilstandsklassifikation. Rumænien og 
Slovakiet har et stort antal vandom -
råder, hvor tilstanden er klassificeret 
som »god« og »høj« i planerne fra 2009 
(jf. figur 1  og 2), men for et væsent -
ligt antal vandområder var tiltroen til 
klassifikationen lav. Jo lavere graden af 
tiltro til en tilstandsklassifikation er, jo 
vanskeligere er det at pege på hen -
sigtsmæssige foranstaltninger, der kan 
rette op på situationen.Figur 2Den kemiske tilstand i vandområdeplanerne fra 2009 og udkastet til 2015-planer 
(udtrykt i % af det samlede antal overfladevandområder)
Kilde:  Oplysninger fra medlemsstaterne via WISE og udkastet til 2015-områdeplanerne.0 %20 %40 %60 %80 %100 %
Ukendt
Overholder ikke kravene 
God
2009 2009 2009 2015 2015 2015Ungarn Rumænien
2009 2015Slovakiet Den Tjekkiske Republik 67 %2 %
31 %
94 %49 %
51 %
3 %3 %25 %29 %46 %7 %
93 %6 %2 %
95 % 92 %97 %5 % 3 %
20 Bemærkninger
29 
I de enkelte medlemsstater var der også 
stor forskel på, hvor mange specifikke 
fysisk-kemiske stoffer der blev under -
søgt i forbindelse med vurderingen af 
den økologiske tilstand (jf. punkt 22) 
(fra fire i Ungarn til mere end 80 i Den 
Tjekkiske Republik), somme tider fordi 
de ikke var identificeret korrekt. Det 
kan medføre en for optimistisk klassifi -
cering af vandområder.
30 
Bilag II  viser procenten af vandom -
råder, som var udsat for forurening 
fra punktkilder og diffuse kilder, samt 
procenten af vandområder udsat for 
berigelse med organiske stoffer, næ -
ringsstofberigelse og forurening med 
prioriterede stoffer eller andre speci -
fikke forurenende stoffer.
31 
Rettens analyse viste, at oplysningerne 
om de enkelte vandområder i vand -
områdeplanerne fra 2009 var man -
gelfulde18: Det fremgår ikke altid, om 
organisk forurening (BOD5 og COD), 
næringsstoffer (kvælstof og fosfor), fy -
sisk-kemiske og prioriterede stoffer og 
pesticider er et problem for vandkvali -
teten i det pågældende vandområde.32 
Vandområdeplanernes oplysninger 
vedrørende de enkelte forureningskil -
der er ligeledes mangelfulde og 
problematiske:
- For så vidt angår punktkilder til 
forurening (som for eksempel 
rensningsanlæg for byspildevand 
og industrianlæg) manglede der 
især data om udledning af fysisk-ke -
miske stoffer og prioriterede stof -
fer. Der forelå flest oplysninger om 
udledning af organiske stoffer og 
næringsstoffer fra rensningsanlæg 
for byspildevand.
- For så vidt angår diffus forurening 
er det vanskeligt at beregne de 
forskellige kilders andel i forure -
ningen (brug af gødning, erosion, 
atmosfærisk deposition mv.), og 
vurderingerne var derfor hovedsa -
gelig baseret på statistiske modeller.
- For så vidt angår forurenede om -
råder og affaldsdeponeringsanlæg 
forelå der ingen kvantificerede 
oplysninger om betydningen af 
denne kilde.
Foranstaltningerne 
i vandområdeplanerne er 
ikke tilstrækkelige til at 
tackle forureningskilderne 
hensigtsmæssigt
33 
Ifølge vejledningsdokument nr. 21 
fra 2009 om rapportering i henhold 
til vandrammedirektivet skulle med -
lemsstaterne i deres vandområde -
planer inddele foranstaltningerne 
i tre kategorier: »grundlæggende 
foranstaltninger« (de foranstaltninger, 
der er nødvendige for at gennemføre 
EU-direktiverne), »andre grundlæggen -
de foranstaltninger« (foranstaltninger, 
som herudover blev indført med vand -
rammedirektivet)19 og »supplerende 
foranstaltninger«.18 Det udelukker ikke, at der er 
andre oplysninger, som er 
tilgængelige 
i medlemsstaterne, men som 
ikke er anført 
i vandområdeplanerne.
19 Disse omfatter i) for 
udledninger fra punktkilder: et 
krav om forudgående 
regulering eller 
forhåndstilladelse eller 
registrering baseret på 
generelle bindende regler og 
ii) for diffuse kilder: 
foranstaltninger til 
forebyggelse af eller kontrol 
med tilførsel af forurenende 
stoffer og iii) hensigtsmæssige 
foranstaltninger til dækning af 
vandforsyningens 
omkostninger.
21 Bemærkninger
34 
I de fire medlemsstaters vandområde -
planer fra 2009 manglede der generelt 
oplysninger om de resultater, gennem -
førelsen af de »grundlæggende foran -
staltninger« forventedes at ville give, og 
om de supplerende foranstaltninger, 
der derefter ville være behov for for at 
opnå god tilstand.
Forurening fra byområder: 
Der mangler vigtige aspekter 
i de foranstaltninger, der 
gennemføres udover direktivet 
om rensning af byspildevand
35 
Den »grundlæggende foranstaltning« 
til tackling af forurening fra byområder 
er gennemførelsen af direktivet om 
rensning af byspildevand (jf.  tabel 1 ).
36 
Med hensyn til »andre grundlæggen -
de foranstaltninger« og »supplerende 
foranstaltninger« konstaterede Retten 
følgende mangler i de fire medlems -
staters vandområdeplaner fra 2009:
- Det fremgik ikke af Den Tjekkiske 
Republiks, Ungarns og Slovakiets 
vandområdeplaner, hvor mange 
byområder med under 2 000 PE 
der har betydning for vandkvali -
teten og derfor vil have behov for 
specifikke foranstaltninger.- Vandkvalitetstilstanden i et vand -
område kan gøre det nødvendigt, 
at der fastsættes emissionsgræn -
ser, som er strengere end kravene 
i direktivet om rensning af byspil -
devand (jf.  bilag III ). En gennem -
gang af hensigtsmæssigheden af 
de emissionsgrænseværdier, der er 
defineret i de nationale lovbestem -
melser, var nævnt i Ungarns og 
Rumæniens planer. Den Tjekkiske 
Republik havde ikke indført en 
sådan foranstaltning, eftersom de 
lovbestemte grænser var blevet 
opdateret i 2007, kort tid før vand -
områdeplanen blev godkendt. For 
Ungarns vedkommende var foran -
staltningens anvendelsesområde 
ikke angivet. I Rumæniens plan 
anføres det, at der kræves stengere 
grænser for et begrænset antal by -
områder, men det er ikke klart, om 
dette er tilstrækkeligt til at dække 
alle de vandområder, der er udsat 
for betydelig organisk forurening 
og næringsstofforurening.
- Spørgsmålet om regnvandsforvalt -
ning var kun delvist blevet be -
handlet af medlemsstaterne. Både 
overløb - som opstår under kraftigt 
regnvejr, når kloaknettets og/eller 
et rensningsanlægs kapacitet ikke 
er tilstrækkelig - og afstrømning 
fra byområder20 kan medføre 
vandforurening. Ungarn indføjede 
en særlig foranstaltning, som ho -
vedsagelig bestod i at udarbejde 
en national plan for regnvandsfor -
valtning, og Rumænien udpegede 
byområder, som havde behov for 
regnvandsopsamlingssystemer. 
Ingen af planerne omfattede speci -
fikke foranstaltninger til behand -
ling af overløb21.20 I byområder er der mange 
vandtætte arealer, og 
regn- eller smeltevandet kan 
derfor ikke sive ned i jorden, 
men strømmer af og bærer 
alle mulige former for 
forurening med sig.
21 I særberetning nr. 2 (punkt 
53-55) bemærkede Retten, at 
der generelt mangler 
oplysninger om mængden af 
overløb og 
forureningsparametrene. 
Hertil kommer, at der i Den 
Tjekkiske Republik, Ungarn og 
Rumænien hverken er fastsat 
lovbestemmelser om en 
acceptabel overløbsmængde 
eller et bestemt 
fortyndingsforhold. Slovakiet 
har sådanne bestemmelser, og 
de afgør, hvor store 
overløbsbassinerne skal være. 
Der er imidlertid ikke krav om, 
at overløbsvandets mængde 
eller fortyndingsforhold skal 
overvåges.
22 Bemærkninger
- Siden slutningen af 90’erne er 
mikroforurening i stigende grad 
blevet anerkendt som et problem 
i forbindelse med vandkvalitet. 
Forurenende mikrostoffer findes 
typisk i farmaceutiske produk -
ter, produkter til personlig pleje 
og fødevaretilsætningsstoffer. 
På trods af mikroforureningens 
voksende betydning blev dette 
spørgsmål ikke taget op af med -
lemsstaterne i deres vandområde -
planer fra 2009. Med henblik på 
at afhjælpe disse problemer kan 
følgende foranstaltninger anven -
des: i) forebyggelse/reduktion af 
forureningen, hvor den forekom -
mer (»ved kilden«) og ii) rensning 
af det forurenede vand (»end of 
pipe-foranstaltninger«).
Forurening fra industrianlæg: 
Der mangler målrettede 
foranstaltninger
37 
En »grundlæggende foranstaltning« 
til tackling af forurening fra industri -
anlæg er gennemførelsen af direktivet 
om industrielle emissioner (jf.  tabel 1 ).
38 
Med hensyn til »andre grundlæggen -
de foranstaltninger« og »supplerende 
foranstaltninger« konstaterede Retten 
følgende mangler i de fire medlems -
staters vandområdeplaner fra 2009:
- For at nedbringe forureningen 
med farlige stoffer skal der iværk -
sættes foranstaltninger, som er 
målrettet mod disse stoffer, som er 
en hindring for, at vandområderne 
opnår god økologisk og kemisk 
tilstand. Men ingen af de fire med -
lemsstater havde foranstaltninger 
målrettet mod specifikke stoffer.- Alle fire medlemsstater har foran -
staltninger vedrørende rehabili -
tering af forurenede områder og/
eller affaldsdeponeringsanlæg, 
men kun Den Tjekkiske Republik 
og Slovakiet udpegede i deres pla -
ner områder, som blev betragtet 
som en risiko for vandkvaliteten. 
Retten konstaterede imidlertid, at 
de udvalgte områder ikke nød -
vendigvis svarede til de områder, 
som de nationale organer, der 
er ansvarlige for dekontamine -
ringsstrategien, har udpeget som 
prioriterede områder med henblik 
på dekontaminering22.
Forurening fra landbruget: 
Foranstaltninger ud over 
nitratdirektivet er hovedsagelig 
frivillige
39 
Den »grundlæggende foranstaltning« 
til tackling af forurening fra landbruget 
er gennemførelsen af nitratdirektivet 
(jf. tabel 1 ).
40 
Med hensyn til »andre grundlæggen -
de« og »supplerende« foranstaltnin -
ger henviste de fire medlemsstaters 
vandområdeplaner primært til foran -
staltninger under landdistriktspro -
grammerne, hvor landbrugerne kan 
deltage i aktioner, som er mere vidt -
gående end de obligatoriske lovkrav 
(for eksempel gødningsnormer, som er 
strengere end dem i nitratdirektivet). 
Disse foranstaltninger er imidlertid 
frivillige og dækker måske ikke de om -
råder, hvor vandforureningen er størst 
(jf. punkt 145-157)23.22 I særberetning nr. 23/2012 
»Har EU’s 
strukturforanstaltninger til 
retablering af industrielle og 
militære brownfieldområder 
givet gode resultater?« 
pegede Retten på en række 
forhold, som forhindrer 
fastsættelsen af prioriteter 
i forbindelse med retablering 
af områder (for eksempel, at 
der mangler fuldstændige og 
hensigtsmæssige registre over 
forurenede områder) 
(jf. punkt 37-44) ( http://eca.
europa.eu ).
23 OECD-dokumentet »Water 
Quality and Agriculture: 
Meeting the Policy Challenge«, 
som blev offentliggjort i 2012, 
nævner i den forbindelse, at 
det vil kræve en høj grad af 
politisk forpligtelse at løse 
udfordringerne i forbindelse 
med bæredygtig forvaltning 
af vandkvaliteten i landbruget.
23 Bemærkninger
41 
Retten konstaterede også følgende 
mangler i de fire medlemsstaters vand -
områdeplaner fra 2009:
- Selv om fosfor fra diffus forurening 
spiller en væsentlig rolle i forbin -
delse med næringsstofforurening 
af vandområder, havde ingen af 
programmerne foranstaltninger, 
som var direkte målrettet mod at 
begrænse fosfortilførslen til jorden 
(kg/ha)24.
- Målrettede foranstaltninger 
til mindskelse af erosion - som 
bidrager væsentligt til fosforfor -
urening - nævnes i Den Tjekkiske 
Republiks, Ungarns og Rumæniens 
indsatsprogrammer. I Ungarn hen -
viser foranstaltningen imidlertid 
til anvendelse af den relevante 
GLM-norm (jf.  tekstboks 3 ), og 
i programmerne for Den Tjekkiske 
Republik og Rumænien mangler 
der nærmere oplysninger om, 
hvordan foranstaltningerne skal 
gennemføres.
- Målrettede foranstaltninger til be -
grænsning af brugen af pesticider 
var nævnt i alle fire medlemssta -
ters indsatsprogram. Foranstaltnin -
gerne var imidlertid vage, eller de 
vedrørte pesticidhandlingsplaner -
ne, der som fastsat i pesticiddirek -
tivet skulle vedtages og meddeles 
Kommissionen senest den 26. no -
vember 2012 (jf.  tabel 2 ).Der mangler relevante 
oplysninger om finansieringen af 
foranstaltningerne
42 
Retten konstaterede, at der ikke forelå 
omkostningsoverslag for alle de for -
anstaltninger, der var anført i vand -
områdeplanerne fra 2009. Der var 
kun delvise oplysninger om finansie -
ringskilder og disponible midler i de 
fire medlemsstater.
43 
De manglende oplysninger om om -
kostninger og om de forventede resul -
tater af foranstaltningerne (jf. punkt 
34) gør det vanskeligt at finde frem 
til de mest omkostningseffektive 
foranstaltninger.
44 
Det er sjældent, at der ydes finan -
siering uden for EU-programmerne. 
De vigtigste finansieringskilder er de 
programmer, som EU medfinansierer 
via Den Europæiske Fond for Regio -
naludvikling/Samhørighedsfonden og 
Den Europæiske Landbrugsfond for 
Udvikling af Landdistrikterne. Priori -
teringerne og fordelingen af midler 
i disse programmer indvirker derfor på 
de fremskridt, der gøres med hensyn 
til vandkvalitet. De organer, som god -
kender prioriteterne og projekterne, 
og dem, der godkender vandområde -
planernes indsatsprogram, har imidler -
tid ikke altid samordnet deres indsats 
(jf. også punkt 38).24 De aktive stoffer i gødning er 
især et eller flere af følgende: 
kvælstof, fosfat og 
kaliumkarbonat.
24 Bemærkninger
Kommissionen 
følger omhyggeligt 
foranstaltningerne op, men 
der kan kun ske forbedringer, 
hvis medlemsstaterne er 
villige til at handle
47 
Kommissionen skal ikke godken -
de de vandområdeplaner, som medlemsstaterne vedtager. Men 
hvis en medlemsstat ikke overholder 
EU-lovgivningen, kan Kommissionen 
indlede en traktatbrudsprocedure 
og i sidste ende indbringe sagen for 
Domstolen. I 2008 indførte Kommissio -
nen den såkaldte EU-pilotprocedure, 
som bruges som et første skridt til at 
forsøge at løse problemer, så man, 
hvis det er muligt, undgår en formel 
traktatbrudssag.Et stort antal vandområder 
er fritaget fra at overholde 
fristerne i 2015 og 2021
45 
Ifølge vandområdeplanerne fra 2009 
fritog de fire medlemsstater et stort 
antal vandområder fra at overholde fri -
sten i 2015 (jf.  tabel 5 ), men begrunde -
de ikke klart de forlængelser af fristen, 
der blev givet.46 
I udkastet til 2015-vandområdeplaner 
gives der igen mange dispensationer, 
undtagen i Rumænien og - med hen -
syn til den kemiske tilstand - i Slovakiet. 
Det betyder, at der i de vandområder, 
der har fået dispensation, først kan 
forventes opnået god vandkvalitet 
i perioden 2021-2027.Tabel 5Fritagne overfladevandområder (i % af det samlede antal overfladeområder)
MedlemsstatVandområdeplanerne 
fra 2009Udkastet til 
2015-vandområdeplanerVandområdeplanerne 
fra 2009Udkastet til 
2015-vandområdeplaner
Økologisk tilstand Kemisk tilstand
Den Tjekkiske 
Republik90 % 63 % 31 % 36 %
Ungarn 88 % 84 % 44 % 75 %
Rumænien 36 % 14 % 6 % 2 %
Slovakiet 1 47 % 1 1 %
1 Tallet fra Slovakiet (37 %) dækker den økologiske og den kemiske tilstand taget under et.
2 Procenten blev beregnet ud fra antallet af vandområder, hvis tilstand er kendt.
Kilde:  Oplysninger fra medlemsstaterne via WISE og udkastet til 2015-områdeplanerne.
25 Bemærkninger
48 
I 2009 gennemgik Kommissionen 
samtlige medlemsstaters vandom -
rådeplaner og kom med specifikke 
bemærkninger og anbefalinger til hver 
enkelt medlemsstat i to rapporter25, 
som ledsagede to meddelelser fra 
Kommissionen. I 2013 og 2014 arran -
gerede Kommissionen også bilaterale 
møder med alle fire medlemsstater, 
hvor den behandlede de vigtigste 
problemer.
49 
I forbindelse med godkendelsen af 
partnerskabsaftalerne26 og de ope -
rationelle programmer om miljøet 
i programperioden 2014-2020 vurde -
rede Kommissionen »vedtagelse af en 
vandområdeplan« som et kriterium 
for opfyldelsen af en forhåndsbetin -
gelse27. Dette kriterium blev ikke anset 
for at være opfyldt i Den Tjekkiske 
Republik, Ungarn og Slovakiet. De 
operationelle programmer indeholder 
de aktioner, der skal iværksættes som 
en konsekvens heraf, men for Ungarns 
og Slovakiets vedkommende dækker 
de ikke alle de svagheder, der blev 
påpeget under de bilaterale møder 
(jf. punkt 48). Kommissionen betragter 
i stedet de aktioner, der er beskrevet 
i referaterne fra de bilaterale møder, 
som aktioner, medlemsstaterne skal 
iværksætte. Disse referater har imidler -
tid ikke samme bindende status som 
de operationelle programmer. Kun 
i det operationelle program for Den 
Tjekkiske Republik28 blev der specifikt 
henvist til de henstillinger, Kommissio -
nen havde fremsat under det bilaterale 
møde. Denne fremgangsmåde svæk -
ker generelt set forhåndsbetingelsens 
effekt.50 
En række af de mangler med hensyn 
til udvælgelse af passende foranstalt -
ninger, som Retten og Kommissionen 
konstaterede i vandområdeplanerne 
fra 2009, figurerer stadig i udkastet til 
2015-planerne.
Medlemsstaternes 
foranstaltninger og 
instrumenter til 
nedbringelse af 
forurening forårsaget af 
spildevand
51 
Retten undersøgte, om de foranstalt -
ninger og instrumenter, der anvendes 
i de fire medlemsstater, er hensigts -
mæssige med hensyn til at tackle 
forurening fra spildevand, der udledes 
fra byområder og industrianlæg.
Forurening fra 
byområder: Der er sket 
fremskridt med hensyn til 
spildevandsrensning, men 
de disponible instrumenter 
kunne anvendes bedre
52 
En vigtig måde, hvorpå de fire med -
lemsstater kunne nedbringe forure -
ningen fra byområder, var at sørge for, 
at en større procentdel af spildevandet 
renses korrekt. Retten undersøgte 
derfor, om de fire medlemsstater:
- havde gjort fremskridt med hen -
syn til den mængde spildevand, 
der renses korrekt25 SWD(2012) 379 final af 
14. november 2012, 
rapporterne om de enkelte 
medlemsstater, som ledsager 
Kommissionens rapport til 
Europa-Parlamentet og Rådet 
om gennemførelsen af 
direktiv 2000/60/EF om 
fastlæggelse af en ramme for 
Fællesskabets vandpolitiske 
foranstaltninger - 
vandområdeplaner og 
SWD(2015) 50 final af 9. marts 
2015: Rapport om 
fremskridtene 
i gennemførelsen af 
indsatsprogrammerne under 
vandrammedirektivet, som 
ledsager Kommissionens 
meddelelse til Europa-
Parlamentet og Rådet om 
vandrammedirektivet og 
oversvømmelsesdirektivet: 
Indsats for at opnå »god 
tilstand« for EU’s 
vandressourcer og mindske 
risiciene for oversvømmelser.
26 En partnerskabsaftale er en 
strategisk plan, som 
udarbejdes efter forhandling 
mellem Kommissionen og de 
nationale myndigheder, og 
hvis investeringsprioriteter 
dækker de europæiske 
struktur- og investeringsfonde.
27 Hvis de forhåndsbetingelser, 
der er defineret i EU-
forordningerne, ikke er 
opfyldt, skal der udarbejdes 
handlingsplaner for at sikre, at 
de er opfyldt senest den 
31.12.2016.
28 Det operationelle program 
blev godkendt i april 2015.
26 Bemærkninger
- havde indført en inspektionsord -
ning, som kan sikre, at de emissions -
grænser, der er fastsat i udlednings -
tilladelserne, håndhæves
- anvendte den vandforureningsaf -
gift, som rensningsanlæggene for 
byspildevand skal betale, som et 
middel til at forhindre udledning af 
forurenende stoffer.
Der er sket fremskridt med 
hensyn til den mængde 
spildevand, der renses
53 
De fire medlemsstater skal opfyl -
de de mål, der er fastsat i direkti -
vet om rensning af byspildevand 
(jf. tabel 1 ), i overensstemmelse 
med de frister29, der er godkendt 
i tiltrædelsestraktaterne.
54 
Ifølge artikel 5 i direktivet om rensning 
af byspildevand skulle medlemssta -
terne kortlægge følsomme områder, 
særlig områder hvor der er risiko for 
eutrofiering. Den Tjekkiske Republik, 
Rumænien og Slovakiet udpegede 
hele deres område som følsomt. Set ud 
fra et vandkvalitetsmæssigt synspunkt 
er dette et positivt aspekt, eftersom 
der i byområder med over 10 000 PE 
kræves en mere vidtgående rensning/
tertiær rensning af spildevandet, dvs. 
en reduktion af de næringsstoffer, som 
er skyld i eutrofieringen (jf.  bilag III ). 
Med hensyn til Ungarn, jf. punkt 64.55 
For at gøre fremskridt skulle med -
lemsstaterne øge den andel af 
befolkningen, som var tilsluttet et 
rensningsanlæg, og forbedre rens -
ningsteknologien, dvs. sørge for, at 
emissionsgrænserne for organisk 
forurening (BOD5 og COD) overholdes 
ved hjælp af sekundær rensning og for 
næringsstofforurening (Ntot og Ptot) ved 
hjælp af mere vidtgående rensning/
tertiær rensning. Endvidere skulle de 
emissionsgrænser, som blev fastsat af 
rensningsanlægget, afspejle vandkva -
liteten i det vandområde, som skulle 
modtage spildevandet.
For så vidt angår tilslutningen til 
kloaknet og rensningsanlæg går det 
fremad, men der er stadig mangler, 
særlig i to medlemsstater …
56 
Figur 3  viser de fremskridt, der er gjort 
med hensyn til andelen af den sam -
lede befolkning, der både er tilsluttet 
offentlige kloaknet og rensningsan -
læg. I alle fire medlemsstater steg 
tilslutningsprocenten mellem 2008 og 
2012. Rumænien, som blev medlem 
af EU tre år senere end de tre andre 
medlemsstater, havde samlet set den 
laveste tilslutningsprocent.
57 
Forskellen mellem den andel af befolk -
ningen, der er tilsluttet det offentlige 
kloaknet, og den del, der er tilsluttet 
et rensningsanlæg for byspildevand, 
viser, at det ikke er alt spildevandet fra 
den tilsluttede befolkning, der be -
handles af et spildevandsrensningsan -
læg. Differencen er størst i Ungarn og 
mindst i Slovakiet.29 Sidste frist for gennemførelsen 
af direktivet om rensning af 
byspildevand: Den Tjekkiske 
Republik 31.12.2010, Ungarn 
31.12.2015, Rumænien 
31.12.2018 og Slovakiet 
31.12.2015.
27 Bemærkninger
58 
Den samlede befolkning, som endnu 
ikke er tilknyttet et offentligt kloaknet, 
kan opdeles som følger:
- befolkningen i byområder med 
eller over 2 000 PE, hvor der endnu 
ikke sker nogen opsamling. Det er 
tilfældet i Rumænien, hvor 39,8 % 
af det forurenede spildevand 
(spildevandsbelastningen)30 ikke 
blev opsamlet ved udgangen af 
2012. Rumænien skal opfylde sine 
forpligtelser ifølge direktivet om 
rensning af byspildevand i 2018- befolkningen i byområder med 
eller over 2 000 PE, hvor spildevan -
det opsamles i individuelle syste -
mer (for eksempel septiktanke)31. 
Andel af det forurenede spilde -
vand, der opsamles i individuelle 
systemer i de fire medlemsstater: 
Den Tjekkiske Republik: 7 %, 
Ungarn: 14 %, Rumænien: 1 %, 
Slovakiet: 13 %
- befolkningen i byområder med 
under 2 000 PE, hvor der ikke sker 
nogen opsamling.30 Spildevandsbelastningen er 
den mængde bionedbrydeligt 
organisk stof, der produceres 
af et byområde udtrykt i PE. En 
PE angiver 
forureningsbelastningen fra 
den mængde slam, som én 
indbygger producerer, og 
svarer til den mængde 
organisk stof, der kan 
nedbrydes biologisk med et 
femdøgns biokemisk 
iltforbrug på 60 g ilt pr. dag.
31 Jf. særberetning nr. 2/2015, 
punkt 21 og 22.Figur 3Procent af den samlede befolkning, der er tilsluttet det offentlige kloaknet og et 
rensningsanlæg for byspildevand: fremskridt mellem 2008 og 2012
Kilde:  Procentdel tilsluttet offentlige kloaknet: Den Tjekkiske Republiks, Ungarns, Slovakiets og Rumæniens statistiske kontorers rapport om 
gennemførelsen af direktivet om rensning af byspildevand dateret den 30.6.2013 med hensyn til dataene for 2008, og det statistiske kontor for 
så vidt angår dataene for 2012.  
Procentdel tilsluttet rensningsanlæg for byspildevand: Den Tjekkiske Republiks, Rumæniens og Slovakiets statistiske kontorer og, for Ungarns 
vedkommende, Eurostat (2011-data).Den Tjekkiske Republik 100
9083 %
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
078 %85 %
73 %
44 %
41 %62 %
61 %
Ungarn Rumænien Slovakiet
% tilsluttet oﬀentlig kloak
% tilsluttet rensningsanlæg for byspildevand
28 Bemærkninger
59 
I henhold til direktivet om rensning 
af byspildevand skal de individuelle 
systemer sikre samme miljøbeskyttel -
sesniveau som for byspildevand, der 
udledes til kloaknet. Retten konklu -
derer, at det på grundlag af de op -
lysninger, Kommissionen har fået fra 
medlemsstaterne, ikke kan vurderes, 
om disse systemer overholder direk -
tivet. Vandområdeplanerne fra 2009 
giver heller ingen oplysninger om dette. 
I anden halvdel af 2014 bad Kommissio -
nen medlemsstaterne om at forklare, 
hvordan de sikrede, at direktivet blev 
overholdt.60 
I byområder med under 2 000 PE, hvor 
der findes kloaknet, skal der ifølge di -
rektivet sikres passende rensning, hvis 
spildevandet udledes til ferskvand og 
flodmundinger. I Den Tjekkiske Republiks 
og Ungarns vandområdeplaner fra 2009 
var der imidlertid ingen oplysninger 
om, hvor mange byområder der havde 
kloaknet, men ingen rensningsan -
læg. Ud over kravene i direktivet om 
rensning af byspildevand skal med -
lemsstaterne i overensstemmelse med 
vandrammedirektivet definere for -
anstaltninger for de byområder, hvor 
udledningen af spildevand påvirker 
vandkvaliteten negativt. Foranstaltnin -
gerne i vandområdeplanerne fra 2009 
er imidlertid vage (jf. punkt 36).
Foto  1 - Spildevandsrensningsanlæg i  Ungarn
Kilde:  Revisionsretten.
29 Bemærkninger
… og der er gjort væsentlige 
fremskridt med hensyn til sekundær 
og tertiær rensning af spildevand 
i tre af medlemsstaterne, men de er 
stadig alle bagud for tidsplanen
61 
I perioden 2007/2008-2011/2012 var 
der sket væsentlige fremskridt med 
hensyn til sekundær rensning af spil -
devand fra byområder med eller over 
2 000 PE32 (jf.  figur 4 ). Ved udgangen 
af 2012 overholdt mere end 90 % af 
spildevandet fra byområder i tre af de 
fire medlemsstater direktivets emissions -
grænser for BOD5 og COD.62 
Den lavere procent med hensyn til 
sekundær rensning i Rumænien (39 %) 
skyldes delvist, at landet tiltrådte 
EU tre år senere end de andre med -
lemsstater. I 2012 var Rumænien også 
bagud for tidsplanen med hensyn til at 
overholde den foreløbige frist for gen -
nemførelsen af direktivet om rensning 
af byspildevand for så vidt angår se -
kundær rensning (senest i 2010 skulle 
51 % af spildevandet renses korrekt).32 Medlemsstaternes data 
vedrørende perioden 
2007/2008 sendt til 
Kommissionen i 2010 og 
vedrørende perioden 
2011/2012 medio 2014.Figur 4Fremskridt i perioden 2007/2008-2011/20121 med hensyn til sekundær rensning 
af spildevand fra byområder ≥ 2 000 PE (udtrykt som % af den samlede 
spildevandsbelastning fra disse byområder, eksklusive belastningen i det 
spildevand, der ledes til individuelle systemer)
1  Dataene for Ungarn vedrører 2007 og 2011, dataene for Rumænien 2007 og 2012, og dataene for Den Tjekkiske Republik og Slovakiet vedrø -
rer 2008 og 2012.
2  Dataene for Den Tjekkiske Republik vedrører hele statens område og ikke kun den del, der ligger i Donaus opland.
Kilde:  Revisionsrettens analyse af medlemsstaternes data til Kommissionen.Den Tjekkiske Republik2Ungarn Rumænien Slovakiet2007/2008
2011/2012
26 %56 %
13 %44 %99 %92 % 97 %
39 %
30 Bemærkninger
63 
Der blev ligeledes gjort væsentlige 
fremskridt med hensyn til tertiær rens -
ning i perioden 2007/2008-2011/2012. 
Figur 5  viser situationen med hensyn 
til spildevandsbelastningen fra alle 
byområder med over 10 000 PE. Den 
viser, hvor stor en procentdel af den 
samlede forureningsbelastning fra spil -
devandet (eksklusive det spildevand, 
der ledtes til individuelle systemer) der 
overholdt de emissionsgrænser for Ntot 
og Ptot, der er fastsat i direktivet om 
rensning af byspildevand.64 
Ungarn har ikke angivet hele sit områ -
de som følsomt område, men anven -
der artikel 5, stk. 4, i direktivet om 
rensning af byspildevand. Det betyder, 
at det ikke er de enkelte rensnings -
anlæg, der skal overholde grænser -
ne for Ntot og Ptot, så længe det kan 
dokumenteres, at reduktionen af den 
samlede belastning fra det spildevand, 
der ledes til alle anlæggene (i byom -
råder med eller over 2 000 PE), mindst 
er 75 % for både Ntot and Ptot. Samlet 
set blev en væsentlig mindre andel 
af spildevandet renset i Ungarn end 
i Den Tjekkiske Republik og Slovakiet33, 
men kravet om 75 % var tæt på at være 
opfyldt ved udgangen af 201234.33 Ifølge de data for 2012, som 
medlemsstaterne havde sendt 
til Kommissionen, var andelen 
af spildevandet fra byområder 
med eller over 2 000 PE, som 
overholdt grænserne 
i direktivet, som følger: i) for 
Ntot: Den Tjekkiske Republik: 
83 %, Ungarn: 33 %, Slovakiet: 
60 % og ii) for Ptot: Den 
Tjekkiske Republik: 77 %, 
Ungarn: 39 % og Slovakiet: 
86 %.
34 Ifølge de ungarske 
myndigheders oplysninger til 
Kommissionen var den 
procentvise nedbringelse af 
belastningen fra den mængde 
spildevand, der ledes til 
rensningsanlæg, 73,1 % for Ntot 
og 74,4 % for Ptot.Figur 5Fremskridt i perioden 2007/2008-2011/20121 med hensyn til tertiær rensning af 
spildevand fra byområder med over 10 000 PE (udtrykt som % af den samlede 
spildevandsbelastning fra disse byområder, eksklusive belastningen fra det 
spildevand, der ledes til individuelle systemer)
1 Referencedatoer: jf. note 1 til figur 4 .
2  Den Tjekkiske Republik: Rensningsanlægget i Prag, som behandler 15 % af den samlede spildevandsbelastning fra byområder med eller over 
2 000 PE, overholdt ikke kravene i direktivet i 2012. Det forventes, at spildevandet i Prag vil blive renset tilstrækkeligt senest i 2018.
3  For Slovakiet forelå der ikke særskilte data om Ntot og Ptot. De anvendte data svarer til det spildevand, der overholdt emissionsgrænserne for 
det ene af disse parametre eller dem begge.
Kilde:  Revisionsrettens analyse af medlemsstaternes data til Kommissionen.Den Tjekkiske
Republik2Ungarn Rumænien Slovakiet3Den Tjekkiske
Republik Ungarn Rumænien Slovakiet31 %78 %
32 %
10 %20 %
3 %20 %32 %67 %NtotPtot
96 %
34 %96 %
2007/2008
2011/2012Jf. punkt 64
Jf. punkt 64
31 Bemærkninger
65 
På trods af de fremskridt, der er gjort, 
primært takket være midlerne fra 
Den Europæiske Fond for Regional -
udvikling og Samhørighedsfonden35, 
noterer Retten, at alle fire medlems -
stater er bagud i forhold til tidsplanen 
for overholdelsen af de foreløbige og/
eller endelige frister for direktivets 
gennemførelse36. Den noterer også, 
at de nybyggede eller rehabiliterede 
infrastrukturers finansielle bæredyg -
tighed37 ikke kan garanteres, hvilket 
betyder en risiko for vandkvaliteten på 
lang sigt.
I 25 % af de tilfælde, som Retten 
undersøgte, var der fastsat 
emissionsgrænseværdier, som var 
strengere end kravene i direktivet
66 
Situationen i et vandområde kan være 
sådan, at det af hensyn til vandkvalite -
ten er nødvendigt at pålægge et rens -
ningsanlæg at overholde grænser, som 
er strengere end dem, der er fastsat 
i direktivet om rensning af byspilde -
vand. Retten undersøgte en stikprøve 
på 28 rensningsanlæg for byspilde -
vand og konstaterede, at der i udled -
ningstilladelserne for syv (25 %) af dem 
var fastsat grænser, som var strengere 
end dem, der var fastsat i den nationa -
le lovgivning38: tre af de fire anlæg, vi 
undersøgte i Den Tjekkiske Republik39 
(alle vedrører næringsstoffer), og fire af 
de undersøgte anlæg i Ungarn (heraf 
vedrører to næringsstoffet Ptot).
67 
Tre af de syv undersøgte rensningsan -
læg i Ungarn havde derimod teknisk 
kapacitet til at fjerne næringsstoffer 
(Ntot og Ptot) og dermed forbedre 
det udledte spildevands kvalitet, 
men blev ikke pålagt at gøre det 
i udledningstilladelsen.68 
Ifølge de data, medlemsstaterne havde 
sendt til Kommissionen, overholdt 
ca. 20 %40 af det rensede spildevand 
fra byområder med mellem 2 000 og 
10 000 PE i 2012 grænserne i direk -
tivet for Ntot and Ptot. Dette er ikke et 
krav i direktivet, men er positivt for 
vandkvaliteten.
69 
De nationale lovbestemmelser i de 
fire medlemsstater fastsætter ikke 
emissionsgrænser for forurenende 
mikrostoffer. At fjerne sådanne stoffer 
ville kræve en større forbedring af de 
aktuelle rensningsprocesser (jf. punkt 
36).
70 
På EU-niveau traf Europa-Parlamentet 
og Rådet, da vandrammedirektivet 
blev ændret i 201341, initiativ til blandt 
andet at anmode Kommissionen om 
senest i september 2015 at udvikle en 
strategisk tilgang til forurening af vand 
med farmaceutiske stoffer og senest 
i september 2017 at stille forslag om de 
foranstaltninger, EU og/eller medlems -
staterne skal træffe for at implemen -
tere en sådan tilgang. Med samme 
ændring blev begrebet observations -
liste over stoffer, for hvilke der skal ind -
samles EU-dækkende overvågningsda -
ta, indført. Den første observationsliste 
over ti stoffer blev udarbejdet i marts 
2015 og omfatter farmaceutiske stoffer 
og pesticider.35 Pr. 31.12.2014 beløb EU’s 
bidrag til spildevand 
i budgettet for de fire besøgte 
medlemsstaters operationelle 
programmer sig til 
5,07  milliarder  euro.
36 Jf. særberetning nr. 2/2015, 
punkt 24-26.
37 Jf. særberetning nr. 2/2015, 
punkt 89-105.
38 I alle fire medlemsstater 
fastsætter den nationale 
lovgivning grænser for visse 
parametre, som er strengere 
end grænserne i direktivet om 
rensning af byspildevand.
39 I 2011 blev der i den tjekkiske 
lovgivning indført en række 
emissionsgrænseværdier, som 
var blevet fastsat under 
anvendelse af den bedste 
tilgængelige teknik. Disse 
grænser er dem, som de 
myndigheder, der udsteder 
tilladelsen, skal tage hensyn til, 
når de ønsker at pålægge 
grænser, der er strengere end 
den norm, der er fastsat 
i lovgivningen. Det betyder 
i praksis, at disse grænser er 
blevet det maksimum, som 
myndighederne kan pålægge. 
På de fire undersøgte 
rensningsanlæg, hvor 
emissionsgrænseværdierne 
var strengere end direktivets 
og normen i den nationale 
lovgivning, svarer de fleste af 
grænseværdierne til disse 
maksimumsgrænser.
40 I Den Tjekkiske Republik er 
den andel af 
spildevandsbelastningen, der 
overholder grænserne for Ptot, 
endnu højere: 97 %.
41 Europa-Parlamentets og 
Rådets direktiv 2013/39/EU af 
12. august 2013 om ændring af 
direktiv 2000/60/EF og 
2008/105/EF for så vidt angår 
prioriterede stoffer inden for 
vandpolitikken (EUT L 226 af 
24.8.2013, s. 1).
32 Bemærkninger
Inspektionsordningens 
afskrækkende effekt er 
begrænset
71 
Korrekt fastsatte emissionsgrænser vil 
kun kunne indvirke på vandkvaliteten, 
hvis de overholdes. Der er derfor vig -
tigt med en effektiv inspektionsord -
ning42, som kan sikre, at de grænser, 
der er fastsat i rensningsanlæggenes 
udledningstilladelser, overholdes.
72 
For at sikre, at grænserne overholdes, 
udføres der to former for kontrol:
- den, som operatørerne på anlæg -
get udfører på grundlag af vand -
prøver, som de selv udtager (i det 
følgende benævnt egenkontrol)
- den, som de offentlige kontrolor -
ganer udfører43.
73 
Med hensyn til egenkontrollen konklu -
derer Retten, at alle 28 rensningsanlæg 
i stikprøven undtagen ét overholdt 
kravene i direktivet om rensning af by -
spildevand for så vidt angår antallet af 
kontrolundersøgelser. I 2012 overholdt 
25 af de 28 anlæg endvidere de græn -
ser, der var fastsat i deres tilladelser44.74 
Med hensyn til den kontrol, der ud -
føres af offentlige kontrolorganer, er 
der i ingen af de fire medlemsstater 
fastlagt regler for, hvor ofte de skal ud -
føres45. Den relevante myndighed kan 
derfor selv afgøre dette under hensyn -
tagen til sine ressourcebegrænsninger. 
Hyppigheden af den kontrol, der fak -
tisk blev udført, varierer fra medlems -
stat til medlemsstat (jf . tabel 6 ). Af de 
medlemsstater, som Retten fik data 
fra, var det Slovakiet, som havde den 
laveste kontrolhyppighed. Retten fik 
ingen data om hyppighed fra Ungarn. 
I Slovakiet udtager kontrolorganet 
sjældent sine egne prøver fra afløbet, 
men forholder sig i stedet til opera -
tørernes egenkontrol, der udføres af 
godkendte laboratorier.
75 
Når de offentlige kontrolorganer 
konstaterer, at emissionsgrænser -
ne er overskredet, skal der i over -
ensstemmelse med den nationale 
lovgivning betales bøder46 i alle fire 
medlemsstater.
76 
I Ungarn og Rumænien pålægges der 
en bøde for hvert forurenende stof, 
som overskrider grænseværdien. Belø -
bet pr. kg forurening, som overskrider 
grænsen, varierer alt efter, hvilket 
forurenende stof47 der er tale om. 
I Rumænien vurderes det også, hvor 
alvorlig overtrædelsen er, og kontrolor -
ganet kan i givet fald vælge at give en 
advarsel i stedet for en bøde. De ru -
mænske statistikker om resultaterne af 
inspektionerne i 2012 viser, at der blev 
givet fem gange så mange advarsler 
som bøder.42 På EU-niveau er der Europa-
Parlamentets og Rådets 
henstilling 2001/331/EF af 
4. april 2001 om mindstekrav 
for miljøinspektioner 
i medlemsstaterne (EFT L 118 
af 27.4.2001, s. 41). Den giver 
retningslinjer for kontrollens 
tilrettelæggelse (udarbejdelse 
af inspektionsplaner) og 
udførelse (besøg på 
anlæggene og rapportering).
43 Der er tale om følgende 
organer: i Den Tjekkiske 
Republik: det tjekkiske 
miljøinspektorat (CZIP), 
i Ungarn: det nationale 
generaldirektorat for 
katastrofehåndtering under 
indenrigsministeriet (siden 
april 2014), i Rumænien: den 
nationale vandstyrelse (ANAR) 
og i Slovakiet: det slovakiske 
miljøinspektorat (SZIP). Andre 
organer kan også udføre 
kontrol på 
rensningsanlæggene for 
byspildevand, for eksempel de 
myndigheder, som udsteder 
tilladelsen. Denne kontrol 
indgik ikke i Rettens vurdering.
44 Jf. særberetning nr. 2/2015, 
punkt 48 og 50.
45 I Rådets konklusioner af 
11. juni 2012 blev der stillet 
krav om bedre inspektioner, 
og en udtalelse fra 
Regionsudvalget fremhævede, 
at en EU-ramme for nationale 
inspektioner kan sikre lige 
vilkår og konsekvens i de 
retslige foranstaltninger. Den 
påpegede også det 
værdifulde i, at Kommissionen 
får en veldefineret rolle 
i relation til inspektioner.
46 Strafferetlige sanktioner (som 
for eksempel fængselsstraffe) 
behandles ikke i denne 
beretning.
47 I Ungarn for eksempel er 
beløbet pr. kg forurening 
(omregnet fra HUF til 
valutakursen den 31.12.2014: 
315,54) 1,11 euro for Ntot og 
7,29 euro for Ptot. I Rumænien 
er beløbet pr. kg forurening 
(omregnet fra RON til 
valutakursen den 31.12.2014: 
4,4828) 1,71 euro for Ntot og 
Ptot.
33 Bemærkninger
77 
I Den Tjekkiske Republik og Slovakiet er 
det ikke det forurenende stof eller den 
mængde forurening, der overskrider 
grænsen, der afgør bødernes størrelse. 
Beløbet fastsættes i stedet på grund -
lag af, hvor alvorlig det offentlige 
kontrolorgan vurderer, at den mang -
lende overholdelse af betingelserne 
i tilladelsen er (med et maksimum -
beløb48, som er fastsat i de nationale 
lovbestemmelser).
78 
Ingen af vandområdeplanerne fra 2009 
havde en foranstaltning, hvis formål 
var at vurdere inspektionsordningens 
effektivitet og afskrækkende effekt.Vandforureningsafgiften 
anvendes kun delvist som et 
redskab til at afholde anlæggene 
fra at udlede forurenende stoffer
79 
I alle fire medlemsstater giver lov -
grundlaget mulighed for at pålægge 
en vandforureningsafgift, som de, der 
udleder forurenet vand, skal betale. 
Den er baseret på mængden og/eller 
koncentrationen (mg/l) af de udledte 
forurenende stoffer. En sådan afgift er 
i overensstemmelse med princippet 
om, at forureneren betaler49, som be -
tyder, at de, der forurener, skal betale, 
hvad det koster at nedbringe den 
forurening, de forårsager. En vandfor -
ureningsafgift kan have tre formål: i) at 
skaffe penge, ii) at være et incitament 
til at overholde emissionsgrænserne 
i udledernes godkendelser og/eller iii) 
at fungere som et incitament til at ned -
bringe forureningen yderligere ved at 
gå længere end de fastsatte grænser.48 I Den Tjekkiske Republik kan 
der gives en bøde for 
manglende overholdelse af 
betingelserne i godkendelsen 
på op til 180 278 euro 
(omregnet fra CZK til 
valutakursen den 31.12.2014: 
27,735). I Slovakiet kan bøden 
for manglende overholdelse af 
betingelserne i godkendelsen 
ligge på mellem 1 000 euro og 
tre gange den årlige 
vandforureningsafgift eller 
1 euro pr. m3 udledt i en 
maksimumperiode på et år.
49 Artikel 191, stk. 2, i traktaten 
om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde.Tabel 6De offentlige kontrolorganers kontrol
Medlemsstat Den faktiske kontrolhyppighed på rensningsanlæggene for byspildevand
Den Tjekkiske RepublikAnlæg med en kapacitet på over 10 000 PE: en gang om året.
Anlæg med en kapacitet på mellem 2 000 og 10 000 PE: hvert tredje år.
Andre anlæg: hvert femte år.
UngarnIngen oplysninger.
På grundlag af den hyppighed, vi observerede på en stikprøve på syv rensningsanlæg, konkluderer Retten, at 
anlæggene ikke nødvendigvis inspiceres hvert år.
Rumænien I 2013 blev alle anlæg med en kapacitet ≥ 2 000 PE kontrolleret.
SlovakietAnlæg med en kapacitet på over 10 000 PE: en dækning på mindre end 10 % i 2013.
Alle anlæg taget under et: en dækning på mindre end 12 % i 2013.
Kilde:  Revisionsrettens analyse af den nationale lovgivning og data fra kontrolorganerne.
34 Bemærkninger
80 
Den afgift, der skal betales for at 
udlede spildevand til overfladevand, 
gælder kun en række forurenende 
stoffer (jf.  bilag IV ). For så vidt angår 
organisk forurening, skal der ikke 
betales afgift for BOD5 i tre af de fire 
medlemsstater. Med hensyn til næ -
ringsstofforurening er der ikke fastsat 
nogen afgift for Ntot i Den Tjekkiske 
Republik og Ungarn, men for Ninorg 
(som indgår i Ntot). Afgiften i euro/ton 
pr. forurenende stof varierer betydeligt 
i de fire medlemsstater.
81 
Generelt har alle rensningsanlæg for 
byspildevand bortset fra mindre udle -
dere i Slovakiet (som udleder mindre 
end 10 000 m3/år eller 1 000 m3/måned)50 
pligt til at betale en vandforureningsaf -
gift. Men
- i Den Tjekkiske Republik51 og Slo -
vakiet skal der under visse græn -
ser52, som er lovbestemte, ikke 
betales en afgift pr. forurenende 
stof
- i Rumænien skal der ikke betales 
en afgift pr. forurenende stof, når 
spildevandet er mindre forurenet 
end det overfladevandområde, det 
ledes ud i53. Det vil for eksempel 
betyde en fordel for dem, som ud -
leder spildevand til vandområder, 
hvor der er stor forurening.
82 
Vandområdeplanerne fra 200954 inde -
holdt ikke foranstaltninger med hen -
blik på at vurdere afgiftsbeløbenes 
hensigtsmæssighed55.Forurening fra industrianlæg: 
Det er vanskeligt at fastsætte 
emissionsgrænser, og 
håndhævelsen er mangelfuld
83 
Medlemsstaterne har to vigtige instru -
menter til deres rådighed, som kan 
påvirke industrianlæggenes udledning 
af forurenende stoffer: grænserne 
i anlæggenes godkendelser56 og 
vandforureningsafgiften.
84 
Industrianlæg kan lede deres spilde -
vand ud i vandløb enten direkte eller 
indirekte via et offentligt kloaknet, så 
det kan blive renset i et rensningsan -
læg for byspildevand.
85 
Ifølge direktivet om industrielle emis -
sioner (jf.  tabel 1 ) skal industrianlæg, 
som udfører definerede aktiviteter57, 
have en godkendelse for at kunne 
drive deres anlæg. Godkendelsen skal 
angive emissionsgrænserne for de 
forurenende stoffer og definere krav 
til overvågning af emissionerne. Disse 
grænser må ikke overskride de emissions -
niveauer, der forbindes med »den bedste 
tilgængelige teknik«, som Kommissionen 
bistået af et ekspertudvalg har fastsat. 
Pr. november 2015 var der vedtaget 
syv sådanne »konklusioner« om den 
bedste tilgængelige teknik. Anlæg 
for rensning af byspildevand hører 
i princippet ikke under dette direktivs 
anvendelsesområde.50 I praksis betyder dette, at kun 
ca. 30 % af udlederne 
i Slovakiet skal betale afgift.
51 I Den Tjekkiske Republik skal 
der også betales en afgift for 
mængden af udledt 
spildevand, når der udledes 
mere end 100 000 m3/år, og 
denne afgift afhænger ikke af, 
hvor forurenet spildevandet er.
52 Grænserne har relation til i) 
forureningsmængden (i kg/år) 
og ii) forureningskoncentratio -
nen i det udledte spildevand (i 
mg/l). Grænserne er sådan, at 
der i Den Tjekkiske Republik er 
ringe sandsynlighed for, at 
anlæg med en kapacitet på 
over 10 000 PE skal betale en 
afgift for Ptot og for Ninorg, og at 
der i Slovakiet er ringe 
sandsynlighed for, at anlæg 
med en kapacitet på eller over 
2 000 PE skal betale en afgift 
for total suspenderet stof 
(TSS), og at anlæg over 10 000 
PE skal betale en afgift for Ntot og Ptot.
53 Der skal altid betales afgift, når 
der er tale om udtømning 
i grundvand.
54 Den Tjekkiske Republiks 
vandområdeplaner anfører, at 
det ville være hensigtsmæs -
sigt at evaluere afgiftsordnin -
gens effektivitet.
55 I undersøgelsen »Water 
legislation, Cost of Non-Euro -
pe Report« fra Europa-Parla -
mentets Forskningstjeneste 
bemærkes det, at mangelfuld 
viden om anvendelsen af 
økonomiske instrumenter er 
en hindring for en tilstrækkelig 
anvendelse af sådanne 
instrumenter. Dokument PE 
536.369 offentliggjort i maj 
2015.
56 I undersøgelsen »Water 
legislation, Cost of Non-Euro -
pe Report« fra Europa-Parla -
mentets Forskningstjeneste 
bemærkes det, at det er 
nødvendigt at indføre den 
emissionskontrol, der er 
fastsat i vandrammedirektivet, 
for at forbedre kontrollen af 
industrikemikalier i vand. 
Dokument PE 536.369 
offentliggjort i maj 2015.
57 Direktivet dækker for 
eksempel energiindustrien, 
produktion og forarbejdning 
af metaller samt mineralindu -
strien, den kemiske industri og 
affaldsbehandlingsindustrien.
35 Bemærkninger
86 
I de fire besøgte medlemsstater under -
søgte Retten:
- om der var en procedure for fast -
sættelse af emissionsgrænser
- om der var en inspektionsordning, 
som kunne sikre håndhævelsen af 
grænserne
- om den vandforureningsafgift, 
som rensningsanlæggene for 
byspildevand skal betale, blev 
anvendt som et middel til at for -
hindre udledning af forurenende 
stoffer.
De myndigheder, som fastsætter 
emissionsgrænserne, er ofte 
afhængige af oplysninger, som 
udlederne selv fremlægger
87 
Når der er tale om direkte udledning 
af spildevand, kræves der i alle fire 
medlemsstater en spildevandsudled -
ningstilladelse. Afhængigt af med -
lemsstaten gælder tilladelsen i fire 
til ti år. I alle fire medlemsstater kan 
de kompetente myndigheder ifølge 
lovgrundlaget når som helst ophæve 
eller ændre tilladelsen, hvis det er nød -
vendigt af hensyn til vandkvaliteten 
i recipientvandområderne.
88 
Med hensyn til direkte udledning 
fastsætter lovgivningen i de fire 
medlemsstater grænser for en række 
stoffer, ofte specificeret efter industri -
type. De myndigheder, som udsteder 
tilladelserne, kan også fastsætte græn -
ser for stoffer, som ikke er omfattet af 
lovbestemmelserne.89 
Men fordi nogle af processerne er så 
komplekse og på grund af den fortsat -
te teknologiske udvikling, er den ud -
stedende myndighed alligevel afhæn -
gig af de oplysninger, som anlæggene 
selv fremlægger, både med hensyn til 
typen af forurenende stoffer, og når 
der skal fastsættes emissionsgrænser, 
som med rimelighed vil kunne over -
holdes. Det giver industrianlæggene 
mulighed for at få indflydelse, især 
hvor den bedste tilgængelige teknik 
ikke er fastlagt.
90 
For industrianlæg, som udleder 
spildevand direkte til vandområder, 
er der normalt fastsat grænser for 
kemiske stoffer i deres godkendel -
ser, hvorimod der sjældent er fastsat 
sådanne grænser for rensningsanlæg 
for byspildevand, selv om de ofte 
modtager spildevand fra industrian -
læg. Det var primært i tilladelserne for 
de 12 rumænske rensningsanlæg, som 
Retten undersøgte, at vi fandt flere 
stoffer end dem, der kræves ifølge 
direktivet om rensning af byspildevand 
(jf. bilag III ).
91 
Når der er tale om indirekte udledning 
af spildevand, er det kontrakten58 mellem 
kloaknettets/rensningsanlæggets opera -
tør og et industrianlæg, som fastsætter 
de grænser, som industrianlægget 
skal overholde. I forbindelse med 
stoffer, hvor den nationale lovgivning 
enten fastsætter grænser, som kun er 
vejledende (Den Tjekkiske Republik 
og Slovakiet), eller slet ikke fastsætter 
grænser (jf. eksemplerne i  bilag V ), 
afhænger de aftalte emissionsgrænser 
af de involverede parters respektive 
forhandlingsstyrke.58 Hvis et industrianlæg, som er 
omfattet af direktivet om 
industrielle emissioner, 
udleder til et offentligt 
kloaksystem, skal grænserne 
fastsættes i overensstemmelse 
med den tilladelse, der er givet 
som følge af direktivets 
anvendelse.
36 Bemærkninger
92 
En af foranstaltningerne i Ungarns 
og Slovakiets vandområdeplaner var 
at foretage en gennemgang af de 
eksisterende godkendelser eller af 
proceduren for udstedelse af godken -
delser. Den Tjekkiske Republik havde en 
foranstaltning, som blot omhandlede 
anvendelse af den bedste tilgængelige 
teknik. For Ungarns vedkommende var 
foranstaltningens anvendelsesområde 
ikke angivet. Der er endvidere ingen 
database i Ungarn over de vandudled -
ningstilladelser, der er givet til industri -
virksomheder, som ikke hører under 
direktivet om industrielle emissioner, 
hvilket begrænser en eventuel samlet 
gennemgang. I Slovakiet konstaterede 
Retten mangler med hensyn til gen -
nemgangen af godkendelserne for to 
af de undersøgte anlæg.
Svagheder 
i inspektionsordningen
93 
Der er to måder, som kan sikre, at 
emissionsgrænserne overholdes: 
spildevandsudledernes egenkontrol 
og kontrol foretaget af offentlige 
kontrolorganer.
94 
I de fire besøgte medlemsstater skal 
industrianlæg, som udleder direkte 
til overfladevand, ifølge loven udføre 
egenkontrol af deres afløb59. Hyppig -
heden af denne kontrol er normalt an -
givet i spildevandsudledningstilladel -
sen. I Ungarn, Rumænien og Slovakiet 
fastsætter den nationale lovgivning 
det årlige mindsteantal kontroller.95 
For så vidt angår den kontrol, der 
udføres af offentlige kontrolorganer, 
er der i ingen af de fire medlemssta -
ter fastlagt regler for, hvor ofte den 
skal udføres - den eneste undtagelse 
er kontrollen af industrianlæg, som 
hører under direktivet om industrielle 
emissioner. Direktivet fastsætter her et 
minimum for, hvor hyppigt kontrollen 
skal udføres. I overensstemmelse med 
de statistikker, medlemsstaterne har 
fremlagt for 2012-2013, konkluderer 
Retten følgende:
- Dækningen af de anlæg, som hører 
under sidstnævnte direktiv, var 
i overensstemmelse med kravene.
- For så vidt angår direkte udled -
ning fra anlæg, som ikke hører 
under anvendelsesområdet for 
direktivet om industrielle emissio -
ner, er situationen med hensyn 
til hyppigheden af de offentlige 
inspektioner meget lig den, der 
beskrives i  tabel 6 : Hyppigheden 
var lavest i Slovakiet, og der var 
ingen data for Ungarn, som kunne 
anvendes til at vurdere kontrollens 
hyppighed.
- Når der er tale om indirekte 
udledning, udfører de offentlige 
kontrolorganer kun få kontroller på 
de pågældende industrianlæg, da 
det primært er operatøren på rens -
ningsanlægget for byspildevand, 
som er ansvarlig for sikre, at de 
grænser, der er fastsat i kontrak -
ten, overholdes. Retten konstate -
rede, at operatørerne på 22 af de 
26 undersøgte rensningsanlæg 
(85 %) foretog kontrol på stedet60. 
Operatørerne på tre af de fire re -
sterende anlæg anvendte resulta -
terne af de industrielle udlederes 
egenkontrol.59 Med hensyn til egenkontrol 
i tilfælde af indirekte 
udledning henvises der til 
særberetning nr. 2/2015, 
punkt 60.
60 I Den Tjekkiske Republik, 
Rumænien og Slovakiet har 
operatørerne af de kloaknet/
rensningsanlæg, som 
modtager spildevandet, en 
lovbestemt forpligtelse til at 
udføre kontrol på stedet.
37 Bemærkninger
96 
En af foranstaltningerne i Slovakiets 
vandområdeplan fra 2009 var at skærpe 
inspektionsordningen. Det var imid -
lertid ikke angivet, hvordan og hvor -
når denne foranstaltning ville blive 
gennemført, og manglende midler til 
finansiering af gennemførelsesord -
ningen blev nævnt som det største 
problem.
97 
Når det er konstateret, at emissions -
grænserne er blevet overskredet, skal 
der ifølge lovbestemmelserne i alle fire 
medlemsstater betales en bøde:
- Når der er tale om direkte udled -
ning, er det det offentlige kon -
trolorgan, som pålægger bøden. 
Proceduren er den samme som 
den, der anvendes i forbindelse 
med rensningsanlæg for byspilde -
vand (jf. punkt 76 og 77).
- Når der er tale om indirekte ud -
ledning, er det operatørerne på 
anlæggene for rensning af byspil -
devand, der pålægger bøderne. 
Mens bøden i Ungarn og Rumæ -
nien beregnes på grundlag af 
den mængde forurening61, der er 
udledt mellem to målinger (på et 
år), beregnes den i Den Tjekkiske 
Republik og Slovakiet normalt på 
grundlag af den mængde forure -
ning, der blev udledt den dag, 
hvor målingen fandt sted62. Efter 
Rettens mening vil beløbet i så -
danne tilfælde sandsynligvis være 
beskedent og den afskrækkende 
virkning begrænset.Vandforureningsafgiften 
anvendes kun delvist som et 
redskab til at afholde anlæggene 
fra at udlede forurenende stoffer
98 
Antallet af forurenende stoffer, som 
der skal betales afgift for, er særlig 
begrænset i Den Tjekkiske Republik, 
Ungarn og Slovakiet (jf.  bilag IV ). 
Afgiften kan derfor sjældent fungere 
som incitament til at overholde eller 
gå endnu videre end de grænser, der 
er fastsat i godkendelsen.
Medlemsstaternes 
foranstaltninger og 
instrumenter til 
bekæmpelse af diffus 
forurening fra landbruget
99 
En vigtig måde at nedbringe emissio -
nerne fra landbruget på er at regulere 
landbrugspraksis (f.eks. reglerne om 
anvendelse af gødningsstoffer, op -
lagring af gødning, brug af pesticider, 
vekseldrift mv.). Der findes flere instru -
menter (jf. punkt 15), der kan bruges til 
at pålægge eller tilskynde til god land -
brugspraksis og være med til at sikre, 
at landbrugsaktiviteterne overholder 
miljølovgivningen.61 Dette svarer til den udledte 
mængde, der overskrider den 
tilladte mængde (mængde 
ganget med en koncentration 
udtrykt i f.eks. mg/l).
62 Kontrakterne fastsætter 
generelt, at der ved 
beregningen skal anvendes en 
bestemt tidsperiode (normalt 
fra fem dage til 30 dage), hvis 
det ikke kan fastslås nøjagtigt, 
hvor længe 
emissionsgrænserne er blevet 
overskredet.
38 Bemærkninger
100  
Retten undersøgte derfor, om:
- nitratdirektivet anvendes optimalt 
som et instrument til afhjælpning 
af nitratforurening
- de nationale pesticidhandlingspla -
ner udtrykker en klar forpligtelse 
til at begrænse risikoen og virknin -
gerne forbundet med anvendelsen 
af pesticider
- krydsoverensstemmelsesordnin -
gen effektivt kræver god land -
brugspraksis og sikrer, at denne 
praksis overholdes
- landdistriktsstøttens potentiale 
med hensyn til at løse problemer 
i relation til vandkvalitet udnyttes 
tilstrækkeligt
- princippet om, at forureneren be -
taler, anvendes i forbindelse med 
diffus forurening fra landbruget.
Medlemsstaterne udnytter 
ikke alle nitratdirektivets 
muligheder
101  
Ifølge nitratdirektivet (jf.  tabel 1 ) skal 
medlemsstaterne udpege nitratsårba -
re zoner og foretage en gennemgang 
af dem mindst hvert fjerde år. Et af kri -
terierne for denne udpegelse er vand -
områdernes eutrofieringstilstand63. 
Nitratdirektivet fra 1991 overlod det 
til medlemsstaterne at definere de 
klassifikationskriterier, der skulle an -
vendes i forbindelse med eutrofierings -
begrebet. Først i maj 2009 godkendte 
medlemsstaternes (og Norges) vanddi -
rektører et vejledningsdokument om 
eutrofieringsvurdering.102  
Medlemsstaterne skulle vedtage hand -
lingsprogrammer, som specificerer 
de krav, landbrugerne i nitratsårbare 
zoner skal overholde. Disse handlings -
programmer skal gennemgås og, hvis 
det er nødvendigt, revideres hvert 
fjerde år. Medlemsstaterne skulle også 
vedtage en kodeks for godt land -
mandskab, der skal anvendes frivilligt 
af dem, der driver landbrug uden for 
nitratsårbare zoner. Handlingspro -
grammerne og kodeksen godkendes 
ikke formelt af Kommissionen. Hvis 
Kommissionen vurderer, at de er af 
utilstrækkelig kvalitet, er dens eneste 
mulighed at anlægge sag (jf. punkt 47).
De fleste medlemsstater 
skærpede gradvist de krav, 
landbrugerne i nitratsårbare 
zoner skal overholde, men 
der er mulighed for yderligere 
forbedring.
103  
Siden Den Tjekkiske Republik, Ungarn 
og Rumænien tiltrådte EU i 2004/2007, 
har de gradvist øget det område, der 
er udpeget som nitratsårbare zoner, 
hvorimod der i Slovakiet er sket en 
reduktion på 5 %. Tabel 7  viser den 
procentdel af landbrugsarealet, der for 
øjeblikket er udpeget som nitratsår -
bart i de fire medlemsstater.63 Andre kriterier: i) grundvand, 
som indeholder mere end 50 
mg nitrat pr. liter eller kan 
komme til at indeholde mere 
end 50 mg nitrat pr. liter, hvis 
der ikke træffes 
foranstaltninger, ii) fersk 
overfladevand - især 
overfladevand, der bruges til 
eller er beregnet til at blive 
brugt til indvinding af 
drikkevand - som indeholder 
mere end 25 eller 50 mg nitrat 
pr. liter som fastsat i Rådets 
direktiv 75/440/EØF af 16. juni 
1975 om kvalitetskrav til 
overfladevand, som anvendes 
til fremstilling af drikkevand 
i medlemsstaterne (EFT L 194 
af 25.7.1975, s. 26).
39 Bemærkninger
104  
Set ud fra et vandkvalitetsmæssigt 
synspunkt er Rumæniens beslutning 
om at anvende handlingsprogrammer -
ne på hele landet i princippet positiv, 
især i betragtning af, at Rumænien har 
det laveste antal vandområder, som er 
udsat for næringsstofberigelse (jf.  bi-
lag II ). En forøgelse af zonen er imid -
lertid ikke i sig selv nok til at reducere 
vandets nitratindhold. I den tidligere 
udpegede zone (som kun udgjorde 
58 % af landbrugsarealet) var der kun 
gjort få fremskridt med hensyn til at 
sikre hensigtsmæssig opbevaring af 
gødning, et af kravene i handlingspro -
grammet (jf. også punkt 122).105  
I Den Tjekkiske Republik, Ungarn og 
Rumænien konstaterede Retten, at der 
enten blev flere krav, eller at kravene 
blev strengere, hver gang handlings -
planerne blev ændret, hvorimod nogle 
af kravene blev lempet i Slovakiet. 
Skærpelsen af kravene skyldes delvist 
Kommissionens indgriben (jf. eksem -
plerne i  tekstboks 1 ). En række af 
kravene er også blevet mere præcise, 
og det gør det nemmere at anvende 
og håndhæve dem.Tabel 7Procent af landbrugsarealet udpeget som nitratsårbart pr. 
31.12.2014
MedlemsstatProcentdel af landbrugsarealet 
i nitratsårbare zonerÆndring siden første udpegelse
Den Tjekkiske 
Republik49 % + 15 %
Ungarn 63 % + 42 %
Rumænien58 % + 625 %
I 2013 besluttede den rumænske regering at anvende handlingsprogrammet på hele 
det rumænske område.
Slovakiet 57 % - 5 %
1  Ifølge artikel 3, stk. 5, i nitratdirektivet er medlemsstaterne fritaget for pligten til at kortlægge 
specifikke sårbare zoner, hvis de udarbejder og anvender handlingsprogrammer på hele deres 
nationale område.
Kilde:  Revisionsrettens analyse af de nationale bestemmelser.
40 Bemærkninger Tekstboks 1Eksempler på virkningerne af Kommissionens henstillinger til Den Tjekkiske 
Republik og Ungarn
Medlemsstaterne skulle definere kapaciteten i anlæggene til opbevaring af husdyrgødning. Anlæggets kapa -
citet skulle være stor nok til at kunne opbevare den gødning, der produceres i en periode, der mindst er lige 
så lang som den, hvor jorden ikke må tilføres gødning. Kapaciteten udtrykkes derfor i måneder. I Den Tjekkiske 
Republik øgedes kapaciteten som følge af Kommissionens indgriben. De landbrugere, som først var blevet 
omfattet af forpligtelsen i 2012, da antallet af nitratsårbare zoner blev forøget, skulle ikke med det samme 
overholde dette krav. De nød i stedet godt af en overgangsperiode (frist for overholdelsen: udgangen af 2015). 
Som et resultat af Kommissionens indgriben blev denne periode ophævet med effekt fra medio 2014.
I Ungarn drøftede Kommissionen opbevaringsforpligtelser og overgangsperioder med de kompetente myn -
digheder. For nogle landbrugere blev de oprindelige frister forlænget frem til 31.12.2014. Disse landbrugere 
havde dermed ti år fra landets tiltrædelse til at overholde kravene. For landbrugere i områder, som først blev 
udpeget som nitratsårbare i 2013, var fristen 31.12.2014 for opbevaring af gylle og 22.12.2015 for opbevaring 
af anden husdyrgødning. Kommissionen anfægtede imidlertid ikke disse overgangsfrister, som de ungarske 
myndigheder havde fastsat.
Foto 2 - Gylletank
Kilde:  Revisionsretten.

41 Bemærkninger
106  
Selv om kravene er blevet skærpet, er 
de stadig ikke så vidtgående som dem, 
der blev defineret i en undersøgelse 
f ra 201165, som blev udført på vegne af 
Kommissionen, og som Kommissionen 
anvendte i forbindelse med sin vurde -
ring af handlingsplanerne. Der gives 
eksempler herpå i  tekstboks 2 .
107  
Flere af de emneområder66, hvor 
medlemsstaterne havde eller kunne 
definere krav under nitratdirektivet, 
blev senere til områder, hvor de skulle 
definere normer for GLM67. Retten 
konstaterede, at GLM-normen for 
»arealforvaltning« og »opretholdelse 
af et minimumsjorddække« enten er 
identiske med eller strengere end 
kravene i de fire medlemsstaters hand -
lingsplaner. Der er endvidere mulighed 
for at forbedre normerne yderligere 
(jf. punkt 135).65 Jf. den endelige rapport 
»Recommendations for 
establishing Action 
Programmes under Directive 
91/676/EEC concerning the 
protection of waters against 
pollution caused by nitrates 
from agricultural sources«, 
som et konsortium (DLO-
Alterra Wageningen UR, 
DLO-Plant research 
International Wageningen UR, 
NEIKER Tecnalia, Derio, 
Spanien, Institute of 
Technology and Life Sciences 
(ITP), Warszawa, Polen, 
Swedish Institute of 
Agricultural and 
Environmental Engineering 
(JTI), Uppsala) forelagde for 
Kommissionen i december 
2011. Disse anbefalinger pr. 
klimazone forelå først i 2011, 
20 år efter nitratdirektivets 
godkendelse.
66 Disse emneområder er: 
betingelserne for tilførsel af 
gødning til jorden nær 
vandløb, planlægning af 
jordens anvendelse (herunder 
ordninger for vekseldrift) og 
opretholdelse 
i nedbørsperioder af et 
mindstemål af plantedække. 
De sidste to er frivillige.
67 De relevante generelle 
landbrugs-og miljøbetingelser 
er: jorderosion (herunder 
minimumsarealforvaltning, 
der afspejler lokalitetsbestemt Tekstboks 2Eksempler på krav i Ungarn og Rumænien, som er mindre strikse end anbefalingerne 
i den undersøgelse, der blev udført på Kommissionens vegne
I Ungarn løber den periode, hvor det er forbudt at tilføre jorden bestemte former for gødning, fra 31. oktober 
til 15. februar (3½ måneder). Undersøgelsen anbefalede en periode fra 1. august til 1. februar (seks måneder) 
for agerjord med en skønnet usikkerhed på plus/minus en måned.
I Rumænien er den generelle regel, at det ikke er tilladt at anvende gødning inden for 1 meter fra et vandløb 
på et stykke jord med en gennemsnitlig hældning på op til 12 % og inden for 3 meter på et stykke jord med 
en hældning på over 12 %. Der er andre særregler for forskellige typer af beskyttede vandområder.
Undersøgelsen anbefalede mindst 25 meter brede bræmmer64 og dobbelt eller tre gange så brede bræmmer 
på skråninger (over 8 % hældning). I sin korrespondance med Rumænien gav Kommissionen også udtryk for, 
at den mente, at bræmmerne ikke var brede nok, men forfulgte ikke sagen yderligere.
64 En stribe jord langs et vandløb, der er belagt med restriktioner som for eksempel begrænsninger med hensyn til gødskning.
42 Bemærkninger
108  
Med hensyn til gødning har med -
lemsstaterne fastsat grænser for den 
mængde kvælstof, der skal anvendes 
(kg/ha). De har imidlertid ikke benyttet 
lejligheden til at fastsætte lignende 
begrænsninger for fosfor68.
Kommissionen har iværksat 
yderligere aktioner som reaktion 
på manglerne i de slovakiske og 
tjekkiske handlingsplaner
109  
I november 2012 indledte Kommissio -
nen en traktatbrudssag mod Slovakiet 
vedrørende det andet handlingspro -
gram, som var blevet godkendt i 2011. En 
»pilotprocedure« med Den Tjekkiske 
Republik blev påbegyndt i januar 2013 
vedrørende det tredje handlingspro -
gram, som blev godkendt i 2012.
110  
Pr. november 2015 havde Kommissio -
nen endnu ikke taget endelig stilling 
på grundlag af de oplysninger, de to 
berørte medlemsstater havde frem -
lagt69, og de foranstaltninger, de havde 
truffet.Handlingsprogrammerne 
har endnu ingen indvirkning 
på forbruget af gødning, og 
effekten på eutrofiering er 
vanskelig at vurdere
111 
En af de indikatorer, der kan vise, om 
de krav, landbrugerne skal opfylde, er 
tilstrækkelige, er udviklingen i gød -
ningsforbruget. Forbruget af mineralsk 
gødning70 steg i alle fire medlemssta -
ter i perioden 2004-201271, mens det 
dyrkede landbrugsareal ikke ændrede 
sig væsentligt. Samtidig viser forbru -
get af organiske gødningsstoffer (for 
eksempel husdyrgødning) ikke en klar 
enten opadgående eller nedadgående 
tendens.
112  
En anden nyttig indikator til vurdering 
af handlingsprogrammernes effektivi -
tet er udviklingen i vandområdernes 
eutrofieringstilstand, selv om eutrofie -
ringstilstanden er et resultat af påvirk -
ningen fra alle forureningskilder og 
ikke kun landbruget.
113  
Medlemsstaterne skulle udarbejde 
overvågningsprogrammer for at måle 
nitratkoncentrationen i ferskvand og 
gennemgå vandområdernes eutrofie -
ringstilstand mindst hvert fjerde år. De 
seneste gennemførelsesrapporter fra 
medlemsstaterne blev indsendt i 2012 
og vedrører perioden 2008-2011. Den 
næste rapport om perioden 2012-2015 
skal indsendes i juni 2016. Rapporte -
ringsperioden under nitratdirektivet er 
ikke harmoniseret med tidsplanen for 
vedtagelse af vandområdeplanerne72.stand og opretholdelse af et 
minimumsjorddække) og 
bræmmer langs vandløb. 
Normen vedrørende erosion 
har været gældende siden 
1.1.2005 (eller 1.1.2007 for 
Rumænien), og normen 
vedrørende bræmmer har 
været gældende siden 1.1.2012 
i de fire besøgte 
medlemsstater.
68 For Rumæniens 
vedkommende bemærkede 
Retten på grundlag af en 
stikprøve af de 
gødskningsplaner, som er 
obligatoriske for visse 
bedrifter, at de anbefalede 
mængder af gødning fastlagt 
ved hjælp af agrokemiske 
undersøgelser både henviser 
til indholdet af kvælstof og til 
indholdet af fosfor.
69 Det seneste brev fra Den 
Tjekkiske Republik er fra 
november 2014, og det 
seneste brev fra Slovakiet fra 
februar 2015. Den Tjekkiske 
Republik har allerede 
godkendt ændringer af det 
eksisterende lovgrundlag for 
at tage Kommissionens 
kommentarer i betragtning.
70 Gødningsstoffer kan inddeles 
i to kategorier: mineralsk 
gødning (også kaldet 
kunstgødning eller uorganisk 
gødning) og organisk gødning 
(som for eksempel 
husdyrgødning).
71 Ifølge data fra Eurostat 
(ændring i landbrugets 
forbrug af nitrogenholdige 
gødningsstoffer) er stigningen 
som følger: 15 % for Den 
Tjekkiske Republik, 7 % for 
Ungarn, 7 % for Rumænien og 
32 % for Slovakiet.
72 Den analyse af 
vandområdernes tilstand, der 
ligger til grund for planerne, 
skulle opdateres i 2013 (med 
henblik på vandområdeplanen 
2015), og den skal opdateres 
igen i 2019 (med henblik på 
2021-planen).
43 Bemærkninger
114  
Det er vanskeligt at drage konklusioner 
om udviklingen i vandområdernes eu -
trofieringstilstand, da databaserne for 
perioderne 2004-2007 og 2008-2011 
ikke er sammenlignelige73. Dataene 
fra 2012-rapporterne om gennemfø -
relsen af nitratdirektivet kunne ikke 
direkte sammenlignes med dataene 
i vandområdeplanerne, fordi der var 
anvendt forskellige vurderingskriterier 
(jf. punkt 101).
115  
Ifølge de data, der blev rapporteret for 
2008-2011 i Den Tjekkiske Republik, 
Ungarn og Slovakiet, var mellem 31 % 
og 65 % af overfladevandet eutrofieret. 
I Rumænien var mindre end 15 % af 
floderne eutrofierede. Andre vandom -
råders tilstand (søer og kystnære vand -
områder) blev bedømt som værende 
mindre gode.
Mekanismerne til håndhævelse 
af nitratdirektivet mangler 
afskrækkende effekt
116  
Nitratdirektivet havde ingen spe -
cifikke bestemmelser om en 
håndhævelsesmekanisme.117  
Med indførelsen af krydsoverensstem -
melse (jf. punkt 133) skal medlems -
staterne kontrollere anvendelsen af 
bestemte normer og nedsætte støt -
tebetalingerne, hvis de konstaterer, at 
kravene ikke er overholdt. Under det 
lovbestemte forvaltningskrav nr. 474 
(SMR-4) skal medlemsstaterne kon -
trollere landbrugernes anvendelse af 
nitrathandlingsprogrammerne. Land -
brugere, som ikke modtager støtte 
(direkte betalinger) under den fælles 
landbrugspolitik og/eller støtte under 
visse foranstaltninger under landdi -
striktsprogrammerne, er ikke under -
lagt kontrol af overholdelsen af SMR-4.
118  
Ud over kontrollen med henblik på 
SMR-4 udfører alle fire medlemsstater 
kontrol i relation til anvendelsen af ni -
tratdirektivet. Denne kontrol kalder vi 
i det følgende »den nationale kontrol«. 
I ingen af de fire besøgte medlems -
stater fandtes der lovbestemte krav til 
den nationale kontrols dækning (den 
procentdel af den samlede population, 
der skal kontrolleres) og til stikprø -
veudtagningen. I 2012 dækkede den 
nationale kontrol kun en meget lille 
procentdel af populationen af landbru -
gere (under 3 %)75.73 Dette skyldes for eksempel 
forskellige vurderingsmetoder 
eller en betydelig forskel 
i antallet af 
overvågningsstationer.
74 Har siden 2009 været 
gældende i Den Tjekkiske 
Republik, Ungarn og Slovakiet 
og siden 2012 i Rumænien. 
I programperioden 2014-2020 
er nummeret ændret, så der 
nu er tale om SMR-1.
75 Dataene for Rumænien 
vedrører perioden 2008-2011.
44 Bemærkninger
119  
I Den Tjekkiske Republik og Slovakiet 
er det den samme myndighed, som 
udfører den nationale kontrol og kon -
trollen med henblik på SMR-4. I de to 
andre lande udføres de af to forskellige 
myndigheder. Med hensyn til de krav, 
der rent faktisk dækkes af den natio -
nale kontrol, varierer situationen fra 
medlemsstat til medlemsstat.
- I Ungarn76 og i Slovakiet dækkes 
næsten alle kravene i handlings -
programmerne af den nationale 
kontrol.
- I Den Tjekkiske Republik kontrol -
leres nogle af kravene i handlings -
programmerne som led i den 
nationale kontrol og andre som led 
i kontrollen med henblik på SMR-4. 
Da stikprøven i forbindelse med 
begge kontroller er den samme, 
kontrolleres næsten alle krave -
ne i praksis, men de sanktioner, 
der skal anvendes, er forskellige 
(jf. punkt 120 og 144).
- I Rumænien indgår en række af 
kravene ikke i de instrukser, som 
inspektørerne skal følge vedrøren -
de bedrifter med mellem 8 og 100 
husdyrenheder77.
120  
Når det ved den nationale kontrol 
opdages, at kravene ikke er overholdt, 
konstaterede Retten, at der ikke nød -
vendigvis anvendes sanktioner, og at 
der, når der gives bøder, kun er tale om 
meget små beløb, hvilket begrænser 
den afskrækkende effekt.
- I Rumænien anvendes der generelt 
ikke sanktioner i forbindelse med 
kontrollen af bedrifter med mellem 
8 og 100 husdyrenheder, men det 
kræves i stedet, at der træffes 
afhjælpende foranstaltninger.- I Slovakiet er der ingen lovbestem -
te sanktioner i forbindelse med 
en række spørgsmål (for eksempel 
manglede overholdelse af opbe -
varingskravene eller manglende 
overholdelse af den periode, hvor 
det er forbudt at tilføre gødning til 
jorden).
- I Ungarn pålægges der ifølge 
lovgrundlaget en sanktion, når der 
mangler data, og når der foreligger 
nitratforurening. I begge tilfælde 
er den maksimale bøde dog rela -
tivt lille. Sanktionen for nitratfor -
urening er endvidere vanskelig at 
anvende, da der kræves i) bevis for, 
at det var den manglende overhol -
delse af reglerne for anvendelse 
af gødning, der havde forårsaget 
forureningen, og ii) en vurdering af 
forureningens omfang.
- I Den Tjekkiske Republik anven -
des der sanktioner for manglende 
overholdelse af betingelserne 
for opbevaring og anvendelse af 
gødning, men den bøde, der i gen -
nemsnit blev givet pr. type over -
trædelse i 2010-2013, var relativt 
lille.
121  
Samlet set konstaterede Retten, at de 
oplysninger, som Kommissionen fik 
i gennemførelsesrapporten for 2012 
om den kontrol, der var udført, og de 
tilfælde af manglende overholdelse, der 
var konstateret, generelt var meget ge -
nerelle og undertiden ufuldstændige. 
Endvidere konstaterede vi, at tallene 
ikke altid var pålidelige. Det vil gøre 
det meget vanskeligt for Kommissio -
nen at vurdere den samlede situation.76 For Ungarns vedkommende 
vedrører dette kontrollen af 
landbrugere uden husdyr.
77 Bedrifter med mere end 100 
husdyrenheder kontrolleres af 
en anden myndighed. Ifølge 
oplysningerne i den rapport 
om gennemførelsen af 
nitratdirektivet, som 
Kommissionen fik forelagt 
i 2012, vedrører kontrollen 
hovedsagelig spørgsmålet om 
opbevaringskapacitet. Retten 
modtog ingen oplysninger 
om, hvorvidt der foretages 
kontrol af landbrugere, som 
ikke har husdyr, og der er 
ingen oplysninger herom 
i den gennemførelsesrapport, 
Kommissionen fik forelagt 
i 2012.
45 Bemærkninger
122  
Under denne kontrol blev det ofte 
observeret, at kravet til opbevarings -
kapacitet til husdyrgødning ikke var 
overholdt. En af de anførte årsager 
hertil var, at der manglede midler til 
at finansiere opførelsen af passende 
opbevaringsanlæg.
Pesticidhandlingsplanerne er 
mangelfulde
123  
Medlemsstaterne skulle vedtage nationa -
le handlingsplaner med kvantificerede 
målsætninger, mål, foranstaltninger og 
tidsplaner for at mindske risiciene og 
virkningerne i forbindelse med anven -
delse af pesticider (jf.  tabel 2 ). Disse 
handlingsplaner skulle vedtages og 
meddeles Kommissionen senest den 
26. november 2012.
Handlingsplanerne mangler 
kvantificerede målsætninger og 
tidsfrister for gennemførelse af 
foranstaltningerne
124  
Retten konstaterede, at de nationale 
handlingsplaner ikke angav:
- en tidsplan for gennemførelsen 
af foranstaltningerne i Ungarn og 
Slovakiet
- de finansielle midler, der var nød -
vendige for at kunne gennemføre 
de foreslåede foranstaltninger 
i Ungarn, Slovakiet og Rumænien
- samlede kvantitative mål for ek -
sempel for nedbringelse af anven -
delsen af pesticider eller reduktion 
af behandlingsindekset (intensite -
ten af pesticidanvendelsen).125  
Som noget positivt kan det konsta -
teres, at handlingsplanerne for Den 
Tjekkiske Republik, Rumænien og 
Slovakiet omfatter foranstaltninger 
om oprettelse af stødpudezoner af en 
passende størrelse, hvor der ikke må 
anvendes pesticider. Med hensyn til 
Rumænien jf. også punkt 135. Ungarn 
har en foranstaltning om bræmmer 
i sin vandområdeplan fra 2009.
126  
Kommissionens rapport om evaluerin -
gen af handlingsplanerne, som skulle 
have foreligget i december 2014, var 
endnu ikke offentliggjort medio 2015. 
Kommissionen har endnu ikke indledt 
nogen traktatbrudssag vedrørende 
utilstrækkelig indsats i forbindelse 
med indholdet af de foranstaltninger, 
der indgår i handlingsplanerne.
Integreret bekæmpelse af 
skadegørere vil kun gradvist 
blive anvendt
127  
Ifølge pesticiddirektivet skal med -
lemsstaterne fra og med 1. januar 2014 
sørge for, at de generelle principper 
for integreret bekæmpelse af skadegø -
rere78 anvendes. Hovedformålet er at 
sikre, at anvendelsen af plantebeskyt -
telsesmidler79 begrænses til det højst 
nødvendige.78 Integreret bekæmpelse af 
skadegørere: nøje 
gennemgang af alle til 
rådighed stående 
plantebeskyttelsesmidler og 
integreret iværksættelse på 
dette grundlag af passende 
foranstaltninger. Disse 
foranstaltninger skal bidrage 
til at hindre skadegørere i at 
udvikle sig og holde brugen af 
plantebeskyttelsesmidler og 
andre interventionsmidler på 
et økonomisk og økologisk 
forsvarligt niveau, samtidig 
med at de reducerer eller 
minimerer risiciene for 
menneskers sundhed og 
miljøet. Med integreret 
bekæmpelse af skadegørere 
lægges der vægt på dyrkning 
af sunde afgrøder med så få 
forstyrrelser af 
landbrugsøkosystemerne som 
muligt samt fremme af 
naturlige mekanismer til 
bekæmpelse af skadegørere.
79 Termen pesticider (herunder 
blandt andet 
ukrudtsbekæmpelsesmidler, 
svampemidler og 
insektbekæmpelsesmidler) 
anvendes ofte som synonym 
for plantebeskyttelsesmidler. 
Pesticider er imidlertid et 
bredere begreb, som også 
dækker anvendelse på andet 
end planter/afgrøder, f.eks. 
biocider.
46 Bemærkninger
128  
For at principperne om integreret be -
kæmpelse af skadegørere kan anvendes 
korrekt, skal der være retningslinjer til 
rådighed. Da beretningen blev skrevet, 
var medlemsstaterne i gang med at 
udarbejde afgrødespecifikke retnings -
linjer. Under landdistriktsprogrammer -
ne for 2014-2020 skal overholdelse af 
de generelle principper om integreret 
bekæmpelse af skadegørere medtages 
som et grundlæggende krav, og kun 
omkostninger vedrørende forpligtel -
ser, der er mere vidtgående end dette 
grundlæggende krav, kan finansieres.
129  
Om anvendelsen af integreret bekæm -
pelse af skadegørere bliver vellykket, 
vil afhænge af, at der findes tilstræk -
kelige retningslinjer, og af de finan -
sielle midler, der stilles til rådighed 
til bedriftsrådgivning, kvaliteten af 
de uddannelsesforanstaltninger, der 
tilbydes brugere af plantebeskyttelses -
midler, og en lempelse af kontrollen af, 
at kravene opfyldes.
Mekanismen til håndhævelse af 
pesticiddirektivet skal styrkes
130  
Ifølge direktivet skulle medlemsstaterne 
fastsætte regler om sanktioner for over -
trædelse af de nationale bestemmelser 
i henhold til dette direktiv. Retten 
konstaterede, at de sanktioner, der 
var fastsat i de nationale lovbestem -
melser, ikke dækker alle former for 
overtrædelser. I Ungarn, Rumænien og 
Slovakiet havde de lovbestemmelser, 
der var indført medio 2015, for eksem -
pel endnu ikke fastsat, hvilke sanktio -
ner der skulle anvendes i tilfælde af 
manglende overholdelse af integreret 
bekæmpelse af skadegørere. Der var 
heller ikke i alle tilfælde fastsat bøder 
for at anvende plantebeskyttelsesmid -
ler på en måde, som ikke var i overens -
stemmelse med de betingelser, der er 
anført på produktets etiket.131  
Der er ingen særlige EU-krav med 
hensyn til, hvad kontrollerne skal 
dække80. I ingen af de fire medlems -
stater var der i de nationale lovbe -
stemmelser fastsat en mindstepro -
cent for den population, der skal 
kontrolleres. Et mindre antal aspekter 
i forbindelse med anvendelse af plante -
beskyttelsesmidler indgår imidlertid 
i krydsoverensstemmelsesordningen:
- Kontrollen med henblik på SMR-981 har 
hovedsagelig til formål at kontrollere, 
at der kun anvendes tilladte midler, 
og at anvendelsen er i overens -
stemmelse med de betingelser, der 
er beskrevet på produktets etiket. 
Siden 2011 er der i tre af medlems -
staterne blevet udført kontrol med 
henblik på SMR-9 og siden 2014 
i Rumænien.
- Bæredygtig anvendelse af pestici -
der, navnlig i form af overholdelse 
af principperne om integreret 
bekæmpelse af skadegørere, skulle 
oprindeligt have været indført 
i krydsoverensstemmelsesordnin -
gen fra og med 2014. Men ifølge 
forordning (EU) nr. 1306/201382 er 
tidsrammen for dette nu usikker, 
da det afhænger af, hvor langt 
medlemsstaterne er kommet 
med hensyn til at gennemføre 
pesticiddirektivet.80 Bortset fra de inspektioner, 
der skal foretages i medfør af 
artikel 8 i direktiv 2009/128/EF, 
hvoraf det fremgår, at alt 
pesticidudbringningsudstyr 
skal være inspiceret senest 
den 26. november 2016.
81 I programperioden 2014-2020 
er nummeret ændret, og der 
er nu tale om SMR-10.
82 Europa-Parlamentets og 
Rådets forordning (EU) 
nr. 1306/2013 af 17. december 
2013 om finansiering, 
forvaltning og overvågning af 
den fælles landbrugspolitik og 
om ophævelse af Rådets 
forordning (EØF) nr. 352/78, 
(EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, 
(EF) nr. 814/2000, (EF) 
nr. 1290/2005 og (EF) 
nr. 485/2008 (EUT L 347 af 
20.12.2013, s. 549).
47 Bemærkninger
132  
Krydsoverensstemmelsesordningen 
dækker kun en mindre række aspekter, 
og alle andre (for eksempel forbud 
mod sprøjtning fra luften, kravene til 
udbringningsudstyret og integreret 
bekæmpelse af skadegørere) skal dæk -
kes af den nationale kontrol. Alle med -
lemsstaternes handlingsplaner undta -
gen Slovakiets påpegede også, at der 
var behov for at skærpe kontrollen for 
så vidt angår plantebeskyttelsesmidler.
Krydsoverensstemmelsesme -
kanismen har en effekt, men 
den udnyttes ikke fuldt ud
133  
Krydsoverensstemmelsesordningen, 
som knytter betalingerne under den 
fælles landbrugspolitik sammen med 
overholdelsen af en række krav, blev 
indført i 2005 (jf. punkt 15). I hvor høj 
grad en sådan mekanisme kan sikre 
overholdelsen af miljømål, i dette til -
fælde en forbedring af vandkvaliteten, 
afhænger hovedsagelig af, hvor stren -
ge medlemsstaternes krav er, og hvor 
effektiv en håndhævelsesmekanisme 
der er indført.134  
Medlemsstaterne er ansvarlige for at 
gennemføre krydsoverensstemmel -
sesordningen. Med hensyn til SMR83 
betyder det, at de relevante elementer 
i den specifikke lovgivning indføres 
i krydsoverensstemmelsesordningens 
anvendelsesområde. Med hensyn 
til GLM betyder det, at de relevante 
normer indskrives i den nationale eller 
regionale lovgivning, og at de praktiske 
krav og normer, som landbrugerne 
forventes at overholde, defineres. 
Medlemsstaterne skulle også fastsætte 
de minimumskrav til brug af gødnings -
stoffer84 og plantebeskyttelsesmidler85, 
der skal anvendes i forbindelse med 
visse foranstaltninger under landdi -
striktsprogrammerne (for eksempel 
foranstaltningen vedrørende miljøven -
ligt landbrug).
De krav, landbrugerne skal 
overholde, vil kunne skærpes for 
at opnå bedre vandkvalitet
135  
Når det handler om at forbedre 
vandkvaliteten, er der to GLM-normer, 
som er særlig vigtige: i) normen om 
anlæggelse af bræmmer langs søer 
og vandløb og ii) normen vedrørende 
jorderosion. Ingen af de fire medlems -
stater har imidlertid anlagt bræmmer 
af den størrelse, som anbefales i en 
undersøgelse udført for Kommissionen 
(jf. punkt 106 og tekstboks 2 ). Rumæni -
en er gået længere end kravene i nitrat -
direktivet og har også forbudt brug af 
pesticider på disse bræmmer. De krav, 
medlemsstaterne har indført som føl -
ge af normen vedrørende jorderosion, 
kunne have været strengere, som det 
ses af de eksempler, der gives i  tekst -
boks 3 ).83 Revisionen dækkede følgende 
SMR med relation til 
vandkvalitet: SMR-3 om 
udbringning af 
spildevandsslam på 
landbrugsjord, SMR-4 om 
anvendelsen af nitratdirektivet 
og SMR-9 om markedsføring 
af plantebeskyttelsesmidler.
84 Minimumskravene til brug af 
gødningsstoffer skal bl.a. 
omfatte de kodekser for godt 
landmandskab, der blev 
indført med nitratdirektivet 
(jf. punkt 102), og som gælder 
for landbrugsbedrifter, der 
ligger uden for nitratsårbare 
zoner, og krav vedrørende 
fosforforurening.
85 Minimumskravene til 
plantebeskyttelsesmidler skal 
bl.a. omfatte krav om 
besiddelse af tilladelse til at 
anvende midlerne og om 
opfyldelse af 
uddannelsesforpligtelserne, 
krav til sikker opbevaring, 
tilsyn med 
udbringningsudstyr og regler 
om pesticidanvendelse tæt på 
vand og andre følsomme 
områder, som fastlagt i den 
nationale lovgivning.
48 Bemærkninger
136  
Med hensyn til minimumskravene i for -
bindelse med betalinger til udvikling 
af landdistrikterne i programperioden 
2007-2013 (jf. punkt 134):
- havde ingen af de fire medlemssta -
ter fastsat krav vedrørende fos -
forforurening fra gødningsstoffer, 
selv om det var nødvendigt ifølge 
den relevante EU-forordning
- havde Ungarn ikke defineret rele -
vante minimumskrav til gødninger 
for landbrugere uden for sårba -
re områder, og de krav, der var 
defineret for landbrugere i sårbare 
områder, var ufuldstændige
- havde de fire medlemsstater 
hovedsagelig fastsat regler for 
brug af pesticider tæt på vandom -
råder for særlige beskyttelsesom -
råder som dem, der er udpeget til 
indvinding af drikkevand. Jf. også 
punkt 135 om bræmmer.137  
I forbindelse med godkendelsen af 
landdistriktsprogrammerne for pro -
gramperioden 2014-2020 vurderede 
Kommissionen følgende forhånds -
betingelser: i) om der var defineret 
GLM-normer, og ii) om de minimums -
krav til brug af gødninger og plantebe -
skyttelsesmidler, som gælder for visse 
foranstaltninger under landdistrikts -
programmerne, var opfyldt. På trods 
af de svagheder, der er beskrevet i det 
foregående, satte Kommissionen ikke 
spørgsmålstegn ved, om kravene var 
effektive med hensyn til at opfylde 
EU’s vandpolitiske mål (jf. punkt 135 og 
136)87.
Krydsoverensstemmelsesme -
kanismen som afskrækkende 
faktor er utilstrækkelig
138  
Landbrugere, som ikke modtager støt -
te under den fælles landbrugspolitik 
og/eller under landdistriktsprogram -
merne, er ikke underlagt krydsover -
ensstemmelseskontrol. Bedrifter med 
et areal på under en hektar har ikke ret 
til direkte betalinger under den fælles 
landbrugspolitik. Bortset fra i Rumæni -
en88 tegner bedrifter med mindre end 
en hektar sig for en ubetydelig del af 
landbrugsjorden.87 Retten fremsatte en lignende 
bemærkning i særberetning 
nr. 4/2014, punkt 46.
88 Ifølge data offentliggjort af 
Rumæniens statistiske kontor 
har 54 % af 
landbrugsbedrifterne et areal 
på mindre end en hektar og 
tegner sig for tæt på 10 % af 
landbrugsjorden.Tekstboks 3Eksempler på krav vedrørende erosion, som vil kunne skærpes i alle fire 
medlemsstater
Afgrødetypen86 er en faktor, som påvirker omfanget af erosion. I Rumænien og Slovakiet er der ingen former 
for afgrøder, der er forbudt på jord, der er sårbar over for erosion.
I Den Tjekkiske Republik og Ungarn er det forbudt at dyrke visse afgrøder på nærmere angivne parceller. Det 
areal, der er omfattet af disse regler, er imidlertid mindre end det areal, hvor der helt konkret er risiko for erosion.
86 For eksempel er rækkeafgrøder såsom majs, solsikke og sukkerroe kendt for at forårsage erosion.
49 Bemærkninger
139  
Retten konkluderer, at EU-kravet89 
om, at stikprøven skal dække 1 % af 
de landbrugere, som skal anvende 
krydsoverensstemmelsesnormerne, 
var overskredet en smule i perioden 
2011-2013 i alle medlemsstaterne. En 
sats på 1 % betyder, at en landbruger 
i gennemsnit sandsynligvis vil blive 
kontrolleret en gang hvert 100. år.
140  
Alle fire besøgte medlemsstater over -
holdt ligeledes EU-kravet om opdelin -
gen mellem risikobaseret90 og tilfældig 
stikprøveudtagning. Risikoanalysen 
bliver imidlertid delvist meningsløs, 
fordi den konkrete stikprøve, der 
kontrolleres, ikke nødvendigvis kun 
omfatter de landbrugere, som vurde -
res at have den højeste risiko. Det skyl -
des, at der i den endelige udvælgelse 
også tages hensyn til de menneskelige 
ressourcer, der er til rådighed i den 
nationale/regionale myndighed, som 
udfører kontrollen.
141  
Med hensyn til kontrollens indhold 
konstaterede Retten følgende:
- I Ungarn, Rumænien og Slovakiet 
dækker kontrollen med henblik på 
SMR-4 om anvendelse af nitratdi -
rektivet de fleste af de krav, der 
er defineret i nitrathandlings -
programmerne. I Den Tjekkiske 
Republik dækkes nogle af kravene 
i nitrathandlingsprogrammet af 
krydsoverensstemmelseskontrol -
len, mens andre dækkes af den 
nationale kontrol (jf. punkt 119).- I Ungarn var kontrollen i relation 
til de minimumskrav, der gælder 
for visse foranstaltninger under 
landdistriktsprogrammerne, 
utilstrækkelig (jf. punkt 136). I Den 
Tjekkiske Republik og Rumænien 
dækkede denne kontrol ikke kravet 
til opbevaringskapacitet til hus -
dyrgødning. Rumænien havde ikke 
defineret alle aspekter i forbin -
delse med minimumskravene til 
anvendelse af plantebeskyttel -
sesmidler, og det blev derfor kun 
kontrolleret, at der udelukkende 
blev brugt tilladte produkter.
142  
En iboende begrænsning i krydsover -
ensstemmelseskontrollen er, at nogle 
krav i sagens natur er meget vanske -
lige at kontrollere. For eksempel kan 
nogle af dem kun kontrolleres på et 
bestemt tidspunkt af året, eller når 
vejret tillader det (f.eks. når der ikke 
er stærk vind eller frost), hvilket ikke 
nødvendigvis falder sammen med det 
tidspunkt, hvor kontrollen på stedet 
foretages. I de fire besøgte medlems -
stater blev en meget stor del af kon -
trollerne udført i anden halvdel af året. 
Ingen kontroller (Ungarn og Rumænien) 
eller kun en meget beskeden del af 
dem fandt sted i vintermånederne 
eller i den vigtigste vækstperiode. Ud 
over at dette er i strid med en række 
lovregulerede krav, betyder det også, 
at nogle af de vandrelaterede krav ikke 
kan kontrolleres visuelt på stedet.89 Kommissionens forordning 
(EF) nr. 1122/2009 af 
30. november 2009 om 
gennemførelsesbestemmelser 
til Rådets forordning (EF) 
nr. 73/2009 for så vidt angår 
krydsoverensstemmelse, 
graduering og det integrerede 
forvaltnings- og kontrolsystem 
inden for rammerne af de 
ordninger for direkte støtte til 
landbrugerne, som er 
omhandlet i nævnte 
forordning, og om 
gennemførelsesbestemmelser 
til Rådets forordning (EF) 
nr. 1234/2007 for så vidt angår 
krydsoverensstemmelse inden 
for rammerne af 
støtteordningen for vin 
(EUT L 316 af 2.12.2009, s. 65).
90 I alle fire medlemsstater 
ændrede de risikofaktorer, der 
blev brugt ved 
stikprøveudvælgelsen, sig 
i årenes løb, hvilket afspejler, 
at det kan være vanskeligt at 
fastlægge passende faktorer.
50 Bemærkninger
143  
Kontrollens effektivitet forringes også 
af, at en vigtig del af bevismaterialet 
består af erklæringer, som landbruger -
ne selv afgiver, særlig i form af gød -
ningsregisteret (som indeholder data 
om gødningsperioden og de anvendte 
mængder). Jo oftere registeret opda -
teres, jo mere nøjagtige vil oplysnin -
gerne i det være. Registeret skal enten 
føres løbende (Ungarn, Rumænien og 
Slovakiet) eller opdateres ved slut -
ningen af hver måned (Den Tjekkiske 
Republik).
144  
Endelig gælder det for mange af kra -
vene, at landbrugernes omkostninger 
i forbindelse med krydsoverensstem -
melse (for eksempel i form af mistet 
produktion og indkomst) er større 
end den bøde, der skal pålægges, dvs. 
højst kun 5 %, som støtten maksimalt 
kan nedsættes med91, og dette har der -
for ingen reel afskrækkende92 effekt.
Landdistriktsstøttens 
potentiale med hensyn til at 
løse problemer i relation til 
vandkvalitet udnyttes ikke 
fuldt ud
145  
De foranstaltninger, der supplerer 
den eksisterende lovgivning (for 
eksempel nitratdirektivet), som 
var fastlagt i vandområdeplaner -
ne, var hovedsagelig knyttet til 
landdistriktsprogrammerne93.146  
Disse programmer indeholder en 
række foranstaltninger, som målpopu -
lationen (dvs. landbrugerne) frivilligt 
kan deltage i. Modtagere af støtte til 
udvikling af landdistrikterne forpligter 
sig til at overholde de særlige betingel -
ser, medlemsstaten har fastsat.
Mindre end 30 % af 
landbrugsarealet er 
omfattet af miljøvenlige 
landbrugsordninger, der 
kan føre til en forbedring af 
vandkvaliteten
147  
Retten konstaterede, at forurenings -
presset på vandressourcerne fra land -
bruget var beskrevet i meget generelle 
vendinger i de fire medlemsstaters 
landdistriktsprogrammer for 2007-2013, 
og at beskrivelsen ikke nødvendigvis 
var i overensstemmelse94 med oplys -
ningerne i vandområdeplanerne95.
148  
Kommissionens forordning (EF) 
nr. 1974/200696 definerede de foran -
staltninger, som vil kunne indgå i et 
landdistriktsprogram. De vigtigste for -
anstaltninger i de fire medlemsstater, 
som direkte påvirker vandkvaliteten 
positivt, er:
- foranstaltning 121 »modernisering 
af landbrugsbedrifter«: De fire 
medlemsstater97 brugte denne 
foranstaltning til at finansiere 
opbevaringsanlæg. De årlige 
gennemførelsesrapporter, som 
beskriver, hvordan foranstalt -
ningerne forløber, giver ingen 
oplysninger om antallet af opbeva -
ringsanlæg og de medfinansierede 
finansieringsomkostninger91 Kommissionens forordning 
fastsætter generelt 
nedsættelsen til 3 % af de 
ydede beløb. 
Medlemsstaterne kan beslutte 
ikke at anvende nogen 
nedsættelse eller at nedsætte 
procentsatsen til 1 % eller 
forhøje den til højst 5 %. Der 
anvendes højere satser ved 
gentagen manglende 
overholdelse og for tilfælde af 
manglende overholdelse, som 
medlemsstaterne anser for at 
være forsætlige.
92 Jf. særberetning nr. 8/2008, 
punkt 69.
93 De fire besøgte medlemsstater 
har hver et 
landdistriktsprogram.
94 Retten fremsatte en lignende 
bemærkning i særberetning 
nr. 4/2014, punkt 52.
95 Miljøvurderingerne med 
henblik på 
landdistriktsprogrammerne 
blev udarbejdet i 2006, 
hvorimod de miljøanalyser, 
der blev udført i forbindelse 
med vandområdeplanerne, 
skulle være afsluttet senest 
den 22. december 2004 
(artikel 5 
i vandrammedirektivet).
96 Kommissionens forordning 
(EF) nr. 1974/2006 af 
15. december 2006 om 
gennemførelsesbestemmelser 
til Rådets forordning (EF) 
nr. 1698/2005 om støtte til 
udvikling af landdistrikterne 
fra Den Europæiske 
Landbrugsfond for Udvikling 
af Landdistrikterne (ELFUL) 
(EUT L 368 af 23.12.2006, s. 15).
97 I Rumænien stilles 
opbevaringsanlæggene 
normalt til rådighed af de 
lokale myndigheder. Disse 
myndigheder var ikke 
berettigede til støtte fra 
landdistriktsprogrammet.
51 Bemærkninger
- foranstaltning 214 »betalinger for 
miljøvenligt landbrug« (jf. punkt 
13): Foranstaltningens betydning 
i form af de ressourcer, der er 
tildelt i programperioden 2007-
201398, varierer fra medlemsstat til 
medlemsstat (jf.  tabel 8 )
- foranstaltning 221 »første skovrejs -
ning99 på landbrugsarealer«: Denne 
foranstaltning var ikke en prioritet 
i de fire medlemsstater, da der kun 
var afsat meget få midler til den.149  
Den Tjekkiske Republik og Ungarn 
nævnte også100 foranstaltning 211 »be -
talinger for naturbetingede ulemper til 
landbrugere i bjergområder« og/eller 
212 »betalinger til landbrugere i andre 
områder med ulemper end bjergområ -
der« som foranstaltninger, der bidra -
ger til vandkvaliteten. De to andre 
medlemsstater anførte ingen områder, 
selv om de også brugte midler under 
disse foranstaltninger. Retten mener, 
at disse foranstaltninger kun har en 
indirekte effekt, da hovedformålet 
med dem er at sikre fortsat anvendelse 
af landbrugsarealer. Opretholdelse 
forbedrer ikke situationen for miljøet, 
men manglende bevarelse vil forvær -
re den101. I Den Tjekkiske Republik får 
landbrugerne kun tilskud for oprethol -
delse af græsarealer. Græsarealer er 
bedre102 for vandkvaliteten end arealer, 
hvor der dyrkes afgrøder. I alle disse 
tilfælde ydes betalingerne imidlertid 
med det formål at opretholde/bevare 
det eksisterende landskab.98 De fire medlemsstater tildeler 
færre midler til den tilsvarende 
foranstaltning 
i programperioden 2014-2020. 
Det gælder i særlig grad 
Slovakiet (63 % mindre) og 
Ungarn (43 % mindre).
99 Ifølge Bastrup-Birk og P. 
Gundersens artikel »Water 
quality improvements from 
afforestation in an agricultural 
catchment in Denmark 
illustrated by the INCA model« 
offentliggjort i Hydrology and 
Earth System Sciences 8(4), 
764-777, vil en ændring 
i arealanvendelsen fra 
intensivt landbrug til skov 
væsentligt nedbringe 
udvaskningen af nitrat til 
grund- og overfladevand, i vid 
udstrækning fordi der ikke 
længere tilføres kunstgødning 
og kvælstof fra 
husdyrgødning.….
100 Rapportering til 
Kommissionen vedrørende 
den foruddefinerede indikator 
»R6 - area under successful 
management contributing to 
water quality«: Den Tjekkiske 
Republik: 844 717 ha (eller 
20 % af det samlede 
landbrugsareal) og Ungarn: 
59 959 ha (eller 1 % det 
samlede landbrugsareal).
101 Slovakiet indberettede også 
348 860 ha under 
foranstaltning 226 
»genetablering af potentialet 
i skovbruget og indførelse af 
forebyggende aktioner«. 
Hovedformålet med denne 
foranstaltning er at 
genetablere skove, som er 
skadet på grund af 
naturkatastrofer og brande, 
og den påvirker derfor ikke 
vandkvaliteten direkte, da den 
ikke forøger skovarealerne.
102 Græsarealer kan mindske 
jorderosion. 
Jordbundskvaliteten er 
generelt også bedre end på 
dyrkede arealer og tillader 
bedre og/eller større 
regninfiltration og reducerer 
derved afstrømningen (som 
indeholder de næringsstoffer, 
som befinder sig i eller på 
jorden).Tabel 8Finansielle midler til foranstaltning 214 »betalinger for 
miljøvenligt landbrug«, pr. 31.12.2014 (i millioner euro)
MedlemsstatBudget (og i forhold til de samlede 
offentlige midler, der er til rådighed 
under landdistriktsprogrammet)Gennemførelsen af budgettet 
(og i  forhold til foranstaltningens 
budget)
Den Tjekkiske 
Republik1 101,2 (30 %) 1 085,7 (99 %)
Ungarn 1 137 ,3 (22 %) 1 169,6 (103  %)
Rumænien 1 270,6 (14 %) 1 340,9 (106  %)
Slovakiet 390,2 (15 %) 35 7, 3 (92 %)
Kilde:  2014-rapporterne om gennemførelsen af landdistriktsprogrammerne.
52 Bemærkninger
150  
Medlemsstaterne medtog en lang 
række forskellige ordninger under 
foranstaltning 214 »betalinger for 
miljøvenligt landbrug«. De forskellige 
ordninger omfatter forskellige forplig -
telser og kan indebære begrænsning 
af eller forbud mod anvendelsen af 
gødningsstoffer, begrænsning af 
eller forbud mod brug af plantebe -
skyttelsesmidler og/eller indehol -
de bestemmelser om vekseldrift103. 
De forpligtelser, som landbrugerne 
accepterer at påtage sig, skal række 
ud over den relevante eksisterende 
lovgivning inklusive SMR og GLM (for 
eksempel skal kravene til anvendelse 
af gødningsstoffer være strengere end 
kravene i handlingsprogrammerne 
under nitratdirektivet).151  
De ordninger, landbrugerne frivilligt 
kan deltage i, er ikke alle lige populæ -
re hos landbrugerne. Tabel 9  viser de 
mest vellykkede ordninger pr. med -
lemsstat, hvor det samlede støttede 
areal (i ha) under disse ordninger i pro -
gramperioden 2007-2013 repræsente -
rer mere end 10 % af medlemsstatens 
landbrugsareal ved udgangen af 2014. 
Tabellen viser også de forpligtelser, 
landbrugerne skal overholde med hen -
syn til anvendelse af gødningsstoffer, 
brug af plantebeskyttelsesmidler, samt 
bestemmelser om omdrift.103 Ved at skifte afgrøder kan man 
mindske eller forhindre 
jorderosion.Tabel 9Den andel af landbrugsarealet, der er omfattet af de mest vellykkede 
landbrugsmiljøordninger, og de forpligtelser, der skal opfyldes, pr. 31.12.2014
MedlemsstatOrdning (og det støttede areal i ha1 som % 
af det samlede landbrugsareal)De forpligtelser, der skal opfyldes  
(listen er ikke udtømmende)
Den Tjekkiske 
RepublikOpretholdelse af græsarealer (16,5  %)De to vigtigste delordninger: for den ene: begrænsning af kvælstoftilførslen og for 
den anden: fjernelse af mineralsk gødning.
Økologisk landbrug (10,7  %)Der må udelukkende anvendes tilladte gødningsstoffer og 
plantebeskyttelsesmidler.
Siden 2009 anvendelse af Rådets forordning (EF) nr. 834/20072.
UngarnDen integrerede produktionsordning 
for markafgrøder(11 %)Der kræves en plan for forvaltning af næringsstoffer3.
Bestemmelserne vedrørende omdrift finder anvendelse.
Der må udelukkende anvendes miljøvenlige plantebeskyttelsesmidler.
RumænienGræsarealer med høj naturværdi og 
traditionelt landbrug(22,2  %)Det er ikke tilladt at anvende pesticider.
Det er ikke tilladt at anvende mineralsk gødning, og indholdet af kvælstof i orga -
nisk gødning skal mindskes.
SlovakietMiljøvenligt 
landbrug  - grundordningen(18,4  %)Der må kun anvendes bestemte plantebeskyttelsesmidler. Afhængigt af delordnin -
gerne: Ingen mineralsk gødning er tilladt, eller kvælstoftilførslen skal reduceres.
1  Det areal, der tages i betragtning, er det samlede areal, som er omfattet af forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug. Samme areal 
kan medregnes flere gange, hvis den samme jord er omfattet af flere forpligtelser. Der foreligger ingen tal pr. ordning, som udelukker 
dobbelttælling.
2  Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 af 28. juni 2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter og om ophævelse af 
forordning (EØF) nr. 2092/91 (EUT L 189 af 20.7.2007, s. 1), som trådte i kraft den 1.1.2009.
3  Hovedformålet med planen for forvaltning af næringsstoffer er at fastslå, hvor stor en mængde gødningsstoffer der er nødvendig på be -
stemte tidspunkter under hensyntagen til jordbundens karakteristika, afgrødernes behov, klimaet mv. for at opnå en optimal udnyttelse af 
gødningsstoffer og dermed undgå overgødskning.
Kilde:  2014-rapporterne om gennemførelsen af landdistriktsprogrammerne.
53 Bemærkninger
152  
På grundlag af de foreliggende oplys -
ninger anslår Retten, at mellem 15 % 
og 30 % af landbrugsarealet i de fire 
medlemsstater i programperioden 
2007-2013 var underlagt forskellige 
forpligtelser til at drive miljøvenligt 
landbrug, som er til gavn for vand -
kvaliteten. I Den Tjekkiske Republik, 
Ungarn og Rumænien involverer nogle 
af de vigtigste ordninger imidlertid 
græsarealer (jf.  tabel 9 ). Disse ordnin -
ger vedrører hovedsagelig allerede ek -
sisterende græsarealer, og selv om det 
ikke forbedrer situationen for miljøet 
at opretholde dem, ville det forværre 
den, hvis de ikke opretholdes.
153  
I overensstemmelse med bestem -
melserne i artikel 39 i forordning (EF) 
nr. 1698/2005104 skal landbrugere, som 
påtager sig forpligtelser til at drive 
miljøvenligt landbrug under en land -
brugsmiljøordning, efterleve dem i en 
periode på mellem fem og syv år. Om 
landbrugerne efter de fem til syv år 
fortsat vil påtage sig lignende forplig -
telser, afhænger af en række faktorer, 
for eksempel om der er finansiel støtte 
til rådighed i form af tilskud, og af 
rentabilitetshensyn.
154  
Rettens analyse af de forskellige for -
pligtelser, der skal overholdes, viser, at 
der er følgende svagheder:
- På trods af bræmmernes betyd -
ning for vandbeskyttelse var der 
ingen af landbrugsmiljøordninger -
ne, som pålagde bredere bræm -
mer end dem, landbrugerne skal 
anlægge i forbindelse med GLM 
(jf. punkt 135 og tekstboks 2 ).- De begrænsninger i anvendelsen 
af gødningsstoffer, der pålægges 
i forbindelse med de vigtigste 
ordninger i Rumænien og Slova -
kiet (jf.  tabel 9 ) (grundordningen 
i Slovakiet)) udtrykt i mængden af 
kvælstof pr. hektar, ligger enten 
meget tæt på (Rumænien) eller 
over (Slovakiet) den gennemsnitli -
ge mængde, der anvendes i landet, 
og de ekstra fordele for vandkvali -
teten, som sådanne ordninger kan 
tilføre, forventes derfor at være små.
- De vigtigste ordninger, som bi -
drager til at bekæmpe erosion, er 
dem, der vedrører allerede eksiste -
rende græsarealer (jf. punkt 152).
Håndhævelsesmekanismen under 
landdistriktsprogrammerne 
mangler afskrækkende effekt
155  
Ordningerne under landbrugsmiljøfor -
anstaltningen har en række bestem -
melser, som er til gavn for vandkvalite -
ten, men de vil kun være effektive, hvis 
de anvendes korrekt. Ifølge Kommis -
sionens forordning nr. 65/2011105 skal 
medlemsstaterne udføre administrativ 
kontrol af alle indkomne støtteansøg -
ninger og stedlig kontrol, som afhæn -
gigt af støtteordningen mindst skal 
dække 5 % af alle modtagerne eller 
udgifterne.
156  
I den årlige aktivitetsrapport for 2014 
udtrykker Kommissionen (GD for Land -
brug og Udvikling af Landdistrikter) 
forbehold med hensyn til den sikker -
hed106, kontrolsystemerne vedrørende 
udgifter til udvikling af landdistrikter 
giver i Rumænien og Ungarn.104 Rådets forordning (EF) 
nr. 1698/2005 af 20. september 
2005 om støtte til udvikling af 
landdistrikterne fra Den 
Europæiske Landbrugsfond 
for Udvikling af 
Landdistrikterne (ELFUL) 
(EUT L 277 af 21.10.2005, s. 1).
105 Artikel 11, 12 og 25 
i Kommissionens forordning 
(EU) nr. 65/2011 af 27. januar 
2011 om  
gennemførelsesbestemmelser 
til Rådets forordning (EF) 
nr. 1698/2005 for så vidt angår 
kontrol og 
krydsoverensstemmelse 
i forbindelse med 
støtteforanstaltninger til 
udvikling af landdistrikterne 
(EUT L 25 af 28.1.2011, s. 8).
106 Sikkerhed for, at de 
kontrolsystemer, der er 
indført, giver den nødvendige 
garanti, med hensyn til de 
underliggende transaktioners 
lovlighed og formelle 
rigtighed.
54 Bemærkninger
157  
Retten mener ikke, at EU’s ordning for 
kontrol af støtten til miljøvenligt land -
brug er tilstrækkelig effektiv107. Hoved -
årsagerne hertil er, i) at landbrugernes 
incitament til at overholde reglerne er 
lavt, da indsatsen ikke belønnes med 
umiddelbare positive virkninger for 
bedriften, ii) at satsen for stedlig kon -
trol er lav108, og iii) at sanktionerne og 
støttenedsættelserne ikke har en stærk 
afskrækkende effekt109.
Princippet om, at 
forureneren betaler, følges 
kun i begrænset omfang 
i forbindelse med diffus 
forurening fra landbruget
Princippet om, at forureneren 
betaler, er vanskeligt at anvende
158  
Ifølge miljøansvarsdirektivet110 bør 
forebyggelse og afhjælpning af mil -
jøskader ske ud fra princippet om, at 
forureneren betaler: En operatør, hvis 
aktiviteter har forvoldt miljøskade, 
vil blive holdt økonomisk ansvarlig 
herfor. Direktivet anerkender også, 
at erstatningsansvar ikke er et egnet 
instrument, hvis det drejer sig om 
forurening af mere udbredt og diffus 
karakter, hvor det er umuligt at knytte 
de negative miljøvirkninger sammen 
med bestemte individuelle aktørers 
aktiviteter eller undladelser.159  
Når der er tale om diffus forurening fra 
landbruget, er det metodologisk set 
vanskeligt at anvende princippet om, 
at forureneren betaler: På den ene side 
er det svært at identificere forure -
neren, og på den anden side er det 
vanskeligt at påvise en årsagssammen -
hæng mellem landbrugerens praksis 
og omfanget af den forårsagede for -
urening eller den forvoldte skade.
160  
I landbrugssammenhæng betragtes 
det at underlægge landbrugerne 
begrænsninger (for eksempel kravene 
i nitrathandlingsprogrammerne) uden 
finansiel kompensation som en anven -
delse af princippet om, at forureneren 
betaler. Når landbrugerne derimod 
belønnes for frivilligt at påtage sig 
miljørelaterede aktiviteter, som for 
eksempel under foranstaltning 214 
»betalinger for miljøvenligt landbrug«, 
er der i højere grad tale om »noget for 
noget-princippet« end om princippet 
om, at forureneren betaler.
161  
En måde, hvorpå man kan få dækket 
de omkostninger for miljøet, som er 
knyttet til forurening (»miljøomkost -
ningerne«), er at anvende passende 
sanktioner, når landbrugerne ikke 
overholder de begrænsninger, de er 
underlagt. Retten påviste en række 
svagheder i den henseende (jf. punkt 
120, 130, 144 og 157). Krydsoverens -
stemmelse kan være en nyttig, men 
kun delvis respons på princippet om, 
at forureneren betaler, da sanktioner -
ne ikke beregnes på grundlag af om -
kostningerne ved den forvoldte skade 
og derfor måske kun vil udgøre en del 
af denne omkostning. I mange tilfæl -
de står sanktionerne ikke i et rimeligt 
forhold til, hvor alvorlig landbrugerens 
overtrædelse af krydsoverensstemmel -
sesforpligtelserne er.107 Jf. særberetning nr. 23/2014 
»Fejl i udgifterne til udvikling 
af landdistrikterne: Hvad er 
årsagerne, og hvordan 
håndteres disse fejl?«, punkt 
59, 62, 64 og 65 ( http://eca.
europa.eu ).
108 Satsen på 5 % (jf. punkt 155) 
betyder, at en landbruger 
i gennemsnit sandsynligvis vil 
blive kontrolleret en gang 
hvert 20. år.
109 I ekstreme tilfælde, hvor 
landbrugerne ikke har opfyldt 
nogen af de indgåede 
forpligtelser, og hele støtten 
kræves tilbagebetalt, vil 
landbrugerne kunne ende 
med at befinde sig i samme 
situation, som hvis de ikke 
havde påtaget sig nogen 
forpligtelse.
110 Betragtning 2 til Europa-
Parlamentets og Rådets 
direktiv 2004/35/EF af 21.april 
2004 om miljøansvar for så 
vidt angår forebyggelse og 
afhjælpning af miljøskader 
(EUT L 143 af 30.4.2004, s. 56) 
ændret ved direktiv 2006/21/
EF (EUT L 102 af 11.4.2006, 
s. 15) og direktiv 2009/31/EF 
(EUT L 140 af 5.6.2009, s. 114).
55 Bemærkninger
162  
Økonomiske instrumenter (for eksem -
pel miljøafgifter på gødningsstoffer 
eller plantebeskyttelsesmidler) er en 
anden måde at anvende princippet 
om, at forureneren betaler, og få dæk -
ket omkostningerne. Både Slovakiet og 
Den Tjekkiske Republik planlagde at 
undersøge anvendelsen af økonomiske 
instrumenter til disse formål, hvorimod 
hverken Ungarn eller Rumænien i deres 
vandområdeplaner nævnte mulig -
heden for at anvende økonomiske 
instrumenter.
Kommissionen stiller ikke 
krav om, at medlemsstaterne 
skal sørge for at få dækket 
omkostningerne ved diffus 
forurening
163  
Ifølge vandrammedirektivet (artikel 9) 
skal medlemsstaterne sikre, at de 
forskellige vandanvendelsessektorer111 
yder et passende bidrag til dækning af 
omkostningerne112 i forbindelse med 
forsyningspligtydelser. Overholdelse af 
direktivets artikel 9 er et af kriterierne for 
opfyldelsen af en specifik forhåndsbe -
tingelse i programperioden 2014-2020.164  
Kommissionen vurderede overhol -
delsen af artikel 9 i forbindelse med 
godkendelsen af partnerskabsaftaler -
ne og nærmere bestemt med hensyn 
til landbrug i forbindelse med godken -
delsen af landdistriktsprogrammerne 
for perioden 2014-2020. For alle fire 
medlemsstater bemærkede Kommis -
sionen, at omkostningerne som følge 
af diffus forurening fra landbrugssek -
toren skulle beregnes og medregnes 
i den økonomiske analyse af omkost -
ningerne og dækningen af dem, men 
den beder ikke om en handlingsplan 
fra de medlemsstater, som ikke eller 
kun delvist får dækket omkostninger -
ne i forbindelse med diffus forurening.
165  
I en meddelelse fra 2015113 anførte 
Kommissionen, at foranstaltningerne 
i vandmiljøplanerne for at sikre dæk -
ning af miljø- og ressourceomkostnin -
ger er begrænsede. Kommissionen har 
endnu ikke udsendt nye retningslinjer 
om de mulige metoder til omkostnings -
dækning og bedste praksis på dette 
område.111 Heri indgår alle aktiviteter, 
som har væsentlig indvirkning 
på vands tilstand.
112 Omkostningerne i forbindelse 
med forsyningspligtydelser 
omfatter også 
miljøomkostninger og 
ressourcerelaterede 
omkostninger. 
Miljøomkostninger er 
omkostningerne ved de 
skadevirkninger, som brugen 
af vandet forvolder på miljøet 
og økosystemerne og 
miljøbrugerne (f.eks. 
forringelse af 
vandøkosystemernes 
økologiske kvalitet eller 
forsaltning og forringelse af 
brugsjorder). 
Ressourceomkostninger er 
omkostningerne ved 
forspildte muligheder 
i forbindelse med andre 
anvendelser som følge af, at 
ressourcerne er blevet 
udnyttet ud over deres 
naturlige 
gendannelseshastighed (f.eks. 
ved for omfattende 
grundvandsindvinding).
113 COM(2015) 120 final af 9. marts 
2015 Vandrammedirektivet og 
oversvømmelsesdirektivet: 
Indsats for at opnå »god 
tilstand« for EU’s 
vandressourcer og mindske 
risiciene for oversvømmelser.
56
 Konklusioner 
og anbefalinger
166  
De fire medlemsstater har endnu et 
stykke vej at gå, hvis de skal opnå god 
overfladevandskvalitet, som er vand -
rammedirektivets vigtigste mål. De vil 
blive nødt til at forstærke deres indsats 
for at sikre hurtigere fremskridt med 
hensyn til vandkvalitet.
Vandområdeplanerne 
som et redskab, der kan 
anvendes til at opnå 
bedre vandkvalitet
167  
Indførelsen af vandområdeplaner som 
et redskab til integreret forvaltning af 
vandressourcerne var en af styrkerne 
ved vandrammedirektivet fra 2000, 
men i praksis er planerne mangelfulde 
med hensyn til kortlægning af forure -
ningsbelastninger og definition af 
afhjælpende foranstaltninger.
168  
En sammenligning mellem de fire 
medlemsstaters vandområdeplaner fra 
2009 og udkastene til opdatering af 
dem i 2015 viste, at vandområdernes 
økologiske og kemiske tilstand ikke 
er blevet meget bedre. Retten skal 
imidlertid bemærke, at fremskridt med 
hensyn til de enkeltelementer, der 
indgår i vandområdernes tilstand, kan 
være maskeret på grund af anvendel -
sen af »one out, all out-princippet«114. 
Den ringe forbedring var, hvad man 
kunne forvente i betragtning af det 
store antal vandområder, som havde 
fået dispensation fra 2015-fristen for 
opnåelse af god tilstand (jf. punkt 26 
og 27 samt 45 og 46).169  
Mangler i de fire medlemsstaters 
overvågningssystemer resulterede i, 
at der både manglede data om den 
type forurening, som var skyld i, at et 
vandområde ikke havde opnået god 
tilstand, og om de forskellige forure -
ningskilders relative betydning. Det 
var meget forskelligt, hvilke specifikke 
fysisk-kemiske forurenende stoffer der 
var blevet evalueret i de fire medlems -
stater, og det påvirkede også dataenes 
sammenlignelighed. Manglen på sam -
lede data gør det vanskeligt at identifi -
cere målrettede og omkostningseffek -
tive foranstaltninger (jf. punkt 28-32).
170  
Medlemsstaterne var ikke særlig 
ambitiøse med hensyn til at udvæl -
ge foranstaltninger til at rette op på 
situationen, og som følge heraf var 
det begrænset, hvor meget merværdi 
vandområdeplanerne tilførte i den 
henseende (jf. punkt 33-41), fordi:
- de er koncentreret om »grund -
læggende foranstaltninger«, dvs. 
gennemførelse af den eksisterende 
lovgivning (EU-direktiver), og
- »andre grundlæggende« eller 
»supplerende« foranstaltninger 
enten ikke dækker alle forure -
ningsproblemer, ikke omfatter en 
vurdering af de muligheder, en 
række instrumenter giver, eller det 
er uklart, hvad deres anvendelses -
område er.114 Et vandområdes endelige 
tilstand bestemmes på 
grundlag af det værste 
element, der er konstateret 
under vurderingsprocessen.
57 Konklusioner og anbefalinger
171  
Endvidere er de forventede virknin -
ger af de forskellige foranstaltninger 
i bedste fald kun delvist beskrevet 
i vandområdeplanerne. Oplysningerne 
om de midler, der er nødvendige til 
at gennemføre foranstaltningerne, og 
om sandsynligheden for, at de vil være 
til rådighed, er ufuldstændige. Der 
har ikke altid været sikret samordning 
mellem dem, som udarbejder vandom -
rådeplanerne, og dem, som godkender 
dem og fordeler midlerne (jf. punkt 
42-44).
172  
Kommissionen har i samarbejde med 
medlemsstaterne udarbejdet ret -
ningslinjer for anvendelsen af vand -
rammedirektivet. Kommissionen har 
endvidere i flere af sine meddelelser 
fremsat medlemsstatsspecifikke anbe -
falinger vedrørende vandområdepla -
nerne fra 2009. Kommissionen havde 
ikke indledt traktatbrudsprocedurer 
mod de fire medlemsstater vedrøren -
de de mangler, der var konstateret 
i 2009-planerne. De aktioner, der 
angives i de operationelle programmer 
for 2014-2020 som reaktion på mang -
lende overholdelse af den relevante 
forhåndsbetingelse, dækkede ikke 
alle disse mangler. Kommissionen er 
i stedet afhængig af medlemsstater -
nes velvilje og stoler på deres tilsagn 
om at ville forstærke indsatsen på 
grundlag af de anmodninger, der er 
nedfældet i referaterne fra bilaterale 
møder. I udkastet til 2015-vandområ -
deplaner er der fortsat en lang række 
dispensationer fra fristen for at opnå 
god tilstand, og mange af de mangler, 
som Retten og Kommissionen havde 
konstateret vedrørende udvælgelse 
af passende foranstaltninger, gælder 
stadig (jf. punkt 47-50).Anbefaling 1
Kommissionen bør:
a) udsende retningslinjer om en 
mere differentieret rapportering 
om de fremskridt med hensyn til 
vandkvalitet, som for øjeblikket er 
maskeret som følge af anvendelsen 
af »one out, all out-princippet«
b) fremme dataenes sammenligne -
lighed ved at mindske uoverens -
stemmelserne mellem det antal 
fysisk-kemiske stoffer, der under -
søges i forbindelse med vurderin -
gen af vandområdets økologiske 
tilstand
c) fortsætte sin opfølgning af medlems -
staternes fremskridt med hensyn 
til opnåelse af god vandkvalitet, 
målet for vandrammedirektivet.
Medlemsstaterne bør:
d) sørge for god vandovervågning 
for at få nøjagtige oplysninger om 
de enkelte vandområders tilstand 
og om forureningens oprindelse, 
så det bliver muligt at målrette 
foranstaltningerne bedre og øge 
de afhjælpende foranstaltnin -
gers omkostningseffektivitet. For 
landbrugets vedkommende vil 
det for eksempel kunne betyde at 
finde frem til en effektiv kombina -
tion af obligatoriske og frivillige 
foranstaltninger
e) i deres vandområdeplaner i) klart 
begrunde de dispensationer, der 
gives fra fristerne i vandramme -
direktivet, ii) oplyse om, hvordan 
gennemførelsen af foranstaltnin -
gerne vil blive finansieret, og iii) 
oplyse om, hvilke virkninger foran -
staltningerne forventes at ville få
f) sikre samordning mellem de orga -
ner, som definerer foranstaltnin -
gerne i vandområdeplanerne, og 
dem, som godkender projekter til 
finansiering.
58 Konklusioner og anbefalinger
Gennemførelse af 
foranstaltninger, der skal 
nedbringe forurening 
forårsaget af 
byspildevand og 
industrispildevand
173  
Medlemsstaterne gjorde fremskridt 
med hensyn til at fjerne organisk for -
urening og næringsstofforurening fra 
spildevand udledt af rensningsanlæg 
for byspildevand. De instrumenter, 
der kan anvendes til at nedbringe 
forurening i spildevand, for eksempel 
håndhævelsesmekanismen og vand -
forureningsafgiften, blev imidlertid 
ikke anvendt optimalt.
Byområder
174  
For så vidt angår gennemførelsen af 
direktivet om rensning af byspildevand 
(jf. punkt 53-65), som er den »grundlæg -
gende foranstaltning« i relation til for -
urening fra byområder, blev der gjort 
fremskridt med hensyn til opsamling 
af spildevand (dvs. flere husholdninger 
blev tilknyttet et kloaksystem og et 
rensningsanlæg) og med hensyn til at 
behandle spildevandet hensigtsmæs -
sigt. Alle fire medlemsstater var dog 
bagud for tidsplanen med hensyn til at 
overholde deres foreløbige eller ende -
lige frister for direktivets gennemførel -
se (jf. også de konklusioner og anbefa -
linger, der fremsættes i særberetning 
nr. 2/2015).175  
Vandområdeplanerne fra 2009 
manglede oplysninger om de »andre 
grundlæggende« og »supplerende« 
foranstaltninger, der var nødvendige 
i vandområder, som ikke opnåede god 
tilstand:
- Det nævnes ikke, hvordan forure -
ningen i spildevand, som endnu 
ikke bliver ledt til et rensningsan -
læg, vil blive behandlet (belastnin -
gen fra spildevand fra byområder 
med eller over 2 000 PE, som 
udledes til individuelle systemer, 
og spildevandsbelastningen 
fra byområder med mindre end 
2 000 PE) (jf. punkt 58-60).
- Det er ikke anført, hvilke rens -
ningsanlæg for byspildevand der 
vil have behov for strengere emis -
sionsgrænser (bortset fra i den 
rumænske plan) (jf. punkt 66-68).
- Spørgsmålet om mikroforurening 
berøres ikke. Der er ingen EU-be -
stemmelser eller nationale lovbe -
stemmelser om emissionsgrænser 
i de fire medlemsstater (jf. punkt 
69 og 70).
176  
Med hensyn til håndhævelsesmeka -
nismen konkluderer Retten, at den 
egenkontrol af det udledte spildevand, 
som operatørerne af spildevandsan -
læggene udfører, generelt var tilfreds -
stillende. Der var imidlertid svagheder 
i den offentlige kontrol, eftersom det 
ikke var fastsat, hvor ofte der skulle 
foretages inspektion, og i nogle med -
lemsstater var inspektionshyppighe -
den lav (Slovakiet), eller den kunne 
ikke vurderes (Ungarn). I Rumænien er 
kontrollens afskrækkende effekt endvi -
dere begrænset, fordi man foretrækker 
at give advarsler i stedet for bøder, når 
emissionsgrænserne er overskredet 
(jf. punkt 71-78).
59 Konklusioner og anbefalinger
177  
I overensstemmelse med princip -
pet om, at forureneren betaler, skal 
udledere af spildevand betale en 
vandforureningsafgift, men med visse 
undtagelser i Den Tjekkiske Republik, 
Rumænien og Slovakiet. Der skal ikke 
betales afgift for alle de parametre, 
som afspejler den organiske forure -
ning og næringsstofforureningen, 
og afgiftsbeløbene pr. forurenende 
stof (udledning i mg/l) varierer bety -
deligt i de fire medlemsstater. I Den 
Tjekkiske Republik og Slovakiet kan 
afgiften fungere som et incitament til 
at overholde de emissionsgrænsevær -
dier for en række parametre, der er 
fastsat i tilladelserne (der skal nemlig 
ikke betales afgift, hvis grænserne er 
overholdt), mens afgiften i Ungarn og 
undertiden i Rumænien kan fungere 
som et incitament til at gå videre end 
de fastsatte emissionsgrænser for de 
parametre, hvor der skal betales en 
afgift. Om afgiften kan fungere som 
incitament, afhænger af de beløb, der 
skal betales: Ingen af vandområdepla -
nerne vurderede den afskrækkende 
effekt (jf. punkt 79-82).
Industrianlæg
178  
Visse kategorier af industrianlæg er 
omfattet af direktivet om industrielle 
emissioner (»grundlæggende foran -
staltning«). Emissionsgrænserne er an -
givet i de konklusioner om den bedste 
tilgængelige teknik, som Kommissionen 
har vedtaget for hver type industri. Ved 
udgangen af 2015 var der kun vedtaget 
syv af den slags konklusioner (jf. punkt 
85).179  
Vandområdeplanerne fra 2009 mang -
lede »andre grundlæggende« og »sup -
plerende« foranstaltninger for vand -
områder, som ikke opnår god tilstand: 
Der var ingen foranstaltninger, som var 
målrettet mod specifikke forurenende 
stoffer eller specifikke udledere (for 
eksempel en angivelse af de specifikke 
stoffer og grænseværdier, der skal indfø -
jes i udledningstilladelserne). Ungarns 
og Slovakiets vandområdeplaner 
omfattede dog en foranstaltning om at 
gennemgå proceduren for udstedelse 
af tilladelser eller specifikke tilladelser. 
Men Retten konstaterede, at gennem -
gangen ikke var effektiv på grund af 
forskellige svagheder og udeladelser 
(jf. punkt 88-92).
180  
Retten konkluderer følgende 
(jf. punkt 89-91):
- De myndigheder, som skal fast -
sætte grænseværdierne, er i en 
vis grad afhængige af oplysnin -
ger, som udlederne selv leverer. 
Det gælder især, når de nationale 
lovbestemmelser kun har fastsat 
vejledende grænser eller slet ikke 
har fastsat grænser.
- I udledningstilladelserne for 
spildevandsrensningsanlæg, som 
modtager industrispildevand, er 
der kun i enkelte tilfælde fastsat 
grænser for andre forurenende 
stoffer end organisk materiale og 
næringsstoffer.
60 Konklusioner og anbefalinger
181  
Når der er tale om indirekte udledning 
gennem et offentligt kloaknet fra an -
læg, der ikke er omfattet af direktivet 
om industrielle emissioner, foretages 
der kun få inspektioner for at hånd -
hæve overholdelsen. I hovedparten af 
tilfældene (85 % af de 28 reviderede 
rensningsanlæg for byspildevand 
i stikprøven) udførte operatørerne af 
anlæggene i stedet kontrol på indu -
strianlæggene. Imidlertid har bøderne 
i Den Tjekkiske Republik og Slovakiet 
formentlig kun en begrænset afskræk -
kende effekt. Når der er tale om kontrol 
af direkte udledere, er situationen 
stort set den samme som den, der 
beskrives i punkt 176 (inspektioner 
på rensningsanlæg for byspildevand) 
(jf. punkt 93-97).
182  
Vandforureningsafgiften kan kun 
sjældent fungere som incitament til 
at overholde eller gå endnu længe -
re end de emissionsgrænser, der er 
fastsat i tilladelserne, eftersom der kun 
skal betales afgift for et mindre antal 
forurenende stoffer (organisk stof, næ -
ringsstoffer og nogle få tungmetaller) 
(jf. punkt 98).Anbefaling 2
Kommissionen bør:
a) vurdere, hvordan der bedst kan 
opstilles bindende kriterier for 
medlemsstaternes inspektioner af 
rensningsanlæg, der ikke er om -
fattet af direktivet om industrielle 
emissioner.
Medlemsstaterne bør:
b) angive de vandområder, hvor der 
på grund af vandets utilfredsstil -
lende kvalitet er behov for at træf -
fe foranstaltninger over for speci -
fikke udledere. Dette vil indebære, 
at der i de tilladelser, der gives til 
rensningsanlæg for byspildevand, 
fastsættes emissionsgrænser for 
organiske parametre og nærings -
stofforurening, som er strengere 
end de lovbestemte grænser, og at 
der fastsættes grænser for prio -
riterede og andre kemiske eller 
mikroforurenende stoffer
c) vurdere håndhævelsesmekanis -
merne og sikre, at de er effektive, 
særlig med hensyn til den ønskede 
dækning og sanktionernes afskræk -
kende effekt
d) vurdere muligheden for at anven -
de vandforureningsafgiften som 
et økonomisk instrument og som 
en måde til at sikre, at princippet 
om, at forureneren betaler, følges, 
i det mindste i forbindelse med de 
vigtigste af de stoffer, som påvirker 
vandkvaliteten negativt.
61 Konklusioner og anbefalinger
Gennemførelsen af 
foranstaltninger til 
bekæmpelse af diffus 
forurening fra landbruget
183  
Generelt anvendte medlemsstaterne 
nitratdirektivet bedre, men var tilba -
geholdende med fuldt ud at udnytte 
de instrumenter, der er til rådighed, for 
eksempel håndhævelsesmekanismerne, 
GLM-normerne under krydsoverens -
stemmelsesordningen, foranstaltnin -
gerne til udvikling af landdistrikterne 
og princippet om, at forureneren 
betaler.
184  
I forbindelse med forurening fra 
landbruget er gennemførelsen af 
nitratdirektivet den vigtigste af de 
»grundlæggende foranstaltninger«, 
og Den Tjekkiske Republik, Ungarn og 
Rumænien har gradvist skærpet de 
krav, som landbrugerne i nitratsårbare 
områder skal overholde. Dette skyldtes 
primært Kommissionens indgriben. 
Slovakiet fulgte ikke i tilstrækkelig 
grad Kommissionens forslag, og i 2012 
indledte Kommissionen derfor en 
traktatbrudsprocedure mod Slovakiet 
(jf. punkt 101-110).
185  
På trods af forbedringerne i tre medlems -
stater er det imidlertid stadig muligt at 
stramme kravene (jf. punkt 111-115).186  
Med hensyn til eutrofiering kan 
tendensen ikke vurderes, fordi der 
mangler sammenlignelige data. Retten 
noterer, at rapporteringsperioden ifølge 
nitratdirektivet ikke er den samme som 
ifølge vandrammedirektivet (jf. punkt 
113 o g 114).
187  
Om de »andre grundlæggende« 
og »supplerende« foranstaltninger 
(jf. punkt 123-129 og 135-137) konklu -
derer Retten følgende:
- De foranstaltninger, som var rettet 
mod brug af pesticider, var enten 
vage eller henviste til pesticid -
handlingsplanerne. Disse planer 
mangler imidlertid til dels kvanti -
ficerede mål, tidsfrister for gen -
nemførelsen og oplysninger om 
de midler, der er nødvendige for 
at gennemføre foranstaltningerne. 
Medio 2015 havde Kommissionen 
ikke indledt traktatbrudsproce -
durer på grund af disse planers 
utilstrækkelighed.
- GLM-normerne og »minimumskra -
vene« i forbindelse med udvikling 
af landdistrikterne vil kunne skær -
pes. Kommissionen undersøger 
ikke systematisk, om kravene er 
effektive med hensyn til at opfylde 
EU’s vandpolitiske mål, og kontrol -
lerer kun, om der er fastsat krav, og 
om de er relevante.
62 Konklusioner og anbefalinger
- Medlemsstaterne havde ikke 
fastsat grænser for den mængde af 
fosfor, der tilføres jorden (kg/ha).
- Medlemsstaterne anven -
der hovedsagelig frivillige 
landbrugsmiljøforanstaltninger.
188  
Landdistriktsstøttens potentiale 
med hensyn til at løse vandkvalitets -
problemer udnyttes ikke fuldt ud 
(jf. punkt 145-154):
- Mellem 15 % og 30 % af landbrugs -
arealet var omfattet af vandkva -
litetsfremmende forpligtelser til 
at drive miljøvenligt landbrug 
i programperioden 2007-2013. En 
stor del heraf vedrører imidlertid 
de forpligtelser til at opretholde 
eksisterende græsarealer, som 
landbrugerne har påtaget sig. 
Opretholdelse er positivt, men 
forbedrer ikke vandkvaliteten. Her -
til kommer, at disse forpligtelser 
kun skal overholdes i en periode 
på fem til syv år, og effekten på 
vandkvaliteten derfor ikke nødven -
digvis er sikret på lang sigt.
- Begrænsningerne i den mængde 
kvælstofgødning, der må anvendes 
pr. hektar, ligger tæt på eller over 
det gennemsnit, der anvendes 
i Rumænien og Slovakiet, og de 
ekstra fordele for vandkvaliteten 
vil derfor formentlig være små.189  
En landbruger kan være omfattet af 
en lang række forskellige håndhæ -
velsesmekanismer: de EU-regulerede 
krydsoverensstemmelseskontroller og 
kontrollen af betalingerne til udvikling 
af landdistrikterne samt den natio -
nale kontrol ifølge nitratdirektivet og 
vedrørende plantebeskyttelsesmidler 
(jf. punkt 116-122, 130-132, 138-144 og 
155-157). Alle disse kontroller har ibo -
ende begrænsninger som for eksem -
pel det forhold, at vigtigt bevismateri -
ale kun foreligger i form af erklæringer, 
som landbrugerne selv afgiver. Hertil 
kommer, at
- krydsoverensstemmelseskontrol -
len og kontrollen i forbindelse med 
udvikling af landdistrikterne kun har 
begrænset afskrækkende effekt. 
Det skyldes primært kontrolindhol -
det: lav dækning (henholdsvis 1 % 
og 5 %), og at sanktionerne (ned -
sættelse af støtten) er lavere end 
omkostningerne ved at overholde 
kravene. Den nationale kontrol 
under nitratdirektivet har lignende 
svagheder
- alle de besøgte medlemsstater 
undtagen Slovakiet i deres pesti -
cidhandlingsplan anførte, at der 
var behov for at skærpe håndhæ -
velsen af de pesticidrelaterede 
forpligtelser. På det tidspunkt, hvor 
revisionen fandt sted, havde de 
fire medlemsstater ikke præciseret, 
hvor stor en dækning den udførte 
kontrol skulle have, og der var hel -
ler ikke fastsat bøder for alle typer 
overtrædelser.
63 Konklusioner og anbefalinger
190  
Endvidere vil princippet om integreret 
bekæmpelse af skadegørere først blive 
et obligatorisk krav under krydsover -
ensstemmelsesordningen, når der er 
gjort fremskridt på områder som for 
eksempel retningslinjer, faglige kvali -
fikationer og fastsættelse af krav, der 
kan kontrolleres (jf. punkt 131).
191  
Når der er tale om diffus forurening fra 
landbruget, er det metodologisk set 
vanskeligt at anvende princippet om, 
at forureneren betaler. Den alminde -
lige opfattelse er, at princippet om, at 
forureneren betaler, overholdes, når 
landbrugerne for eksempel pålæg -
ges forpligtelser, uden at der gives 
finansiel kompensation (som det for 
eksempel er tilfældet i forbindelse 
med nitrathandlingsprogrammet). An -
vendelse af bøder i tilfælde af mang -
lende overholdelse kan kompensere 
for omkostningerne ved forurening. 
Retten konstaterede imidlertid en 
række mangler vedrørende anven -
delsen af bøder. Princippet kan også 
overholdes ved at anvende miljøaf -
gifter (som for eksempel afgifter på 
gødning eller pesticider), og Den 
Tjekkiske Republik og Slovakiet agter 
at undersøge anvendelsen af sådanne 
afgifter. Kommissionen har ikke bedt 
de fire medlemsstater om at træffe 
særlige foranstaltninger med henblik 
på omkostningsdækning og heller 
ikke udsendt retningslinjer om mulige 
mekanismer til omkostningsdækning 
(jf. punkt 158-165).Anbefaling 3
Kommissionen bør:
a) fortsat arbejde på at sikre, at med -
lemsstaterne anvender kravene 
under nitrathandlingsprogrammet 
bedst muligt, og at de gennem -
fører pesticidhandlingsplanerne 
inden for en rimelig tidsramme
b) systematisk vurdere, om medlems -
staterne har indført GLM-normer 
og minimumskrav, og om de er 
tilstrækkelige
c) overveje at indføre en forplig -
telse til at fastsætte grænser for 
den mængde fosfor, der tilføres 
jorden, ligesom det er tilfældet for 
kvælstof
d) mindske muligheden for, at med -
lemsstaterne aflægger rapport 
om eutrofieringstilstanden to 
gange ved at afpasse rapporterin -
gen under nitratdirektivet efter 
vandrammedirektivet og fremme 
anvendelsen af vejledningen om 
eutrofieringsvurdering fra 2009, så 
det sikres, at der anvendes samme 
vurderingsparametre i forbindelse 
med begge direktiver
e) vejlede om de mulige mekanismer 
til omkostningsdækning i forbin -
delse med diffus forurening.
64 Konklusioner og anbefalinger
Medlemsstaterne bør:
f) fastsætte krav i nitrathandlingspla -
nerne, pesticidhandlingsplanen, 
under GLM og vedrørende beta -
lingerne for miljøvenligt landbrug, 
som er ambitiøse nok til at sikre en 
begrænsning af tilførslen af gød -
ningsstoffer og pesticider og en 
passende beskyttelse mod erosion
g) vurdere muligheden for at anven -
de økonomiske instrumenter (for 
eksempel miljøafgifter) som et 
incitament til at nedbringe forure -
ningen og som en måde til at sikre 
overholdelse af princippet om, at 
forureneren betaler.
Kommissionen og medlemsstaterne 
bør på grundlag af en opgørelse over 
håndhævelsesmekanismerne (både 
EU’s og de nationale) klarlægge, 
hvordan kontrollernes opbygning og 
udførelse kan forenkles, og hvordan 
man sikrer, at de er effektive.
Vedtaget af Afdeling II, der ledes af Henri GRETHEN, medlem af Revisionsretten, 
i Luxembourg på mødet den 9. december 2015.
 På Revisionsrettens vegne
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Formand

65
 Bilag Bilag I
Oversigt over Donau-vandområdedistriktet
© Den Internationale Kommission for Beskyttelse af Donau.
66 Bilag Bilag IIForurening af overfladevandområder  
(Vandområdeplanerne fra 2009)
1. Procentdel af overfladevandområderne, som var udsat for forurening fra forskellige kilder
Forureningskilder Den Tjekkiske Republik Ungarn Rumænien Slovakiet
Punktkilder 46 % 19 % 8 % Ingen data
Diffuse kilder 61 % 25 % 32 % Ingen data
Kilde:  Oplysninger indgivet af medlemsstaterne via WISE.
2. Procentdel af overfladevandområderne, som var udsat for forskellige typer af forurening
ForureningstypeDen Tjekkiske 
RepublikUngarn Rumænien Slovakiet
Berigelse med organiske stoffer 31 % 27 % 13 % Ingen data
Berigelse med næringsstoffer 61 % 45 % 32 % Ingen data
Forurening med prioriterede stoffer eller andre 
specifikke forurenende stoffer31 % 2 % 4 % Ingen data
Kilde:  Oplysninger indgivet af medlemsstaterne via WISE.
67 Bilag Bilag IIIEmissionsgrænseværdier fastsat i direktivet om rensning af byspildevand
Parametre Koncentration Mindste procentvise nedbringelse2
Sekundær rensning
Biokemisk iltforbrug (BOD5) 25 mg/l 70-90
Kemisk iltforbrug (COD) 125 mg/l 75
Total suspenderet stof (TSS)35 mg/l
60 mg/l  
(for byområder med mellem 2 000 og 10 000 PE)90
70 
(for byområder med mellem 2 000 og 10 000 PE)
Mere vidtgående rensning
Total fosfor (Ptot)2 mg/l  
(for byområder med mellem 10 000 og 100 000 PE)
1 mg/l  
(for byområder med over 100 000 PE)80
Total nitrogen1 (Ntot)15 mg/l  
(for byområder med mellem 10 000 og 100 000 PE)
10 mg/l  
(for byområder med over 100 000 PE)70-80
1  Total nitrogen: summen af total Kjeldahl-nitrogen (organisk N + NH3), nitrat (NO3)-nitrogen og nitrit (N02)-nitrogen.
2 Nedbringelse i forhold til mængden i det tilledte spildevand.
68 Bilag Bilag IVVandforureningsafgift: beløb pr. forurenende stof (i euro1/ton)
Forurenende stofferDen Tjekkiske 
RepublikUngarn Rumænien Slovakiet
COD 576,9 285,2 10,4 199,2
Bod5– – 10,4 –
TSS 72,1 – 2,5 99,6
Ptot2 523,9 4 753,8 41,5 3 319,4
Ntot– – 41,5 497,9
Ninorg1 081,7 570,5 – –
N-NH4 (ammoniaknitrogen) – – 41,5 497,9
Hg (kviksølv) 721 110,5 6 97 217, 5 10 384,1 497 908,8
Opløste uorganiske salte 18,0 – – 16,6
Cd (cadmium) 144 222,1 139 443,5 10 384,1 99 581,8
AOX (absorberbare organiske halogener) 10 816,7 – – 6 638,8
Cr (chrom) – 27 888,7 2 596,0 –
Ni (nikkel) – 27 888,7 2 596,0 –
Pb (bly) – 27 888,7 2 596,0 –
Cu (kobber) – 13 944,3 2 596,0 –
Zn (zink) – – 124,57 –
Phenoler – – 41,51 –
As (arsenik) – – 8 074,5 –
Co (kobolt) – – 124,6 –
– – m.fl.2–
1 Beløbene i CZK, HUF og RON blev omregnet til eurovekselkursen pr. 31.12.2014.
2  I Rumænien betales afgiften for følgende grupper af forurenende stoffer: i) generelle kemiske indikatorer (22), ii) særlige kemiske indikatorer 
(11), iii) giftige og meget giftige kemiske indikatorer (9) og iv) bakteriologiske indikatorer (2). Ikke alle er nævnt i tabellen.
Kilde:  Revisionsrettens analyse af den nationale lovgivning.
69 Bilag Bilag VEmissionsgrænseværdierne i de nationale lovbestemmelser
Følgende tabel giver et overblik over emissionsgrænseværdierne i  de nationale lovbestemmelser for en udvalgt række stoffer.
(i mg/l)
Direkte udledning
Den Tjekkiske Republik  
(angivet som intervaller, 
da grænserne afhænger af 
aktivitetstypen)Ungarn  
(minimums- og 
maksimumsværdier)2RumænienSlovakiet  
(angivet som intervaller, 
da grænserne afhænger af 
aktivitetstypen)
Arsen og arsenforbindelser 0,5-1,5 0,1-1 0,1 0,1-1
Kobber og kobberforbindelser 0,5-1 0,1-4 0,1 0,5-1
Zink og zinkforbindelser 2-3 0,5-10 0,5 1,5-3
Chrom og chromforbindelser 0,1-1 0,2-2 1 0,5-2
Absorberbare organiske halogener 0,5-5 0,1-7 – 0,1-2
Cadmium og cadmiumforbindelser 0,2 0,005-0,3 0,2 0,05-0,2
Bly og blyforbindelser 0,5-1 0,05-0,4 0,2 0,2-1,5
Kviksølv og kviksølvforbindelser 0,01-0,05 0,001-0,08 0,05 0,03-0,1
Nikkel og nikkelforbindelser 0,5-0,8 0,1-2 0,5 0,5-0,8
Benzo(g,h,i)perylen1Grænse for PAH: 0,01 0,015-0,03 – Grænse PAH: 0,01
Indirekte udledning
Den Tjekkiske Republik  
(foreslåede grænser)Ungarn  
(vandstrømme, som ikke 
er midlertidige)RumænienSlovakiet  
(foreslåede grænser)
Arsen og arsenforbindelser 0,2 0,2 – 0,2
Kobber og kobberforbindelser 1 2 0,2 1
Zink og zinkforbindelser 2 2 1 2
Chrom og chromforbindelser 0,3 1 1,5 0,8
Cadmium og cadmiumforbindelser 0,1 0,1 0,3 0,1
Bly og blyforbindelser 0,1 0,2 0,5 0,3
Kviksølv og kviksølvforbindelser 0,05 0,05 Ikke tilladt 0,05
Nikkel og nikkelforbindelser 0,1 1 1 0,2
1 Benzo(g,h,i)perylen er en polycyclisk aromatisk kulbrinte (PAH).
2  Den ungarske lov fastsætter grænseværdier for hver aktivitetstype (teknologiske grænser) og geografiske grænser (afhængigt af det 
vandområde, som spildevandet ledes ud i). Den myndighed, som udsteder tilladelsen, kan afvige fra disse grænser, men de minimums- og 
maksimumsværdier, der er fastsat for de enkelte stoffer i lovrammen, skal overholdes.
70
Nylige forsøg på at supplere denne vejledning i for -
bindelse med den fælles gennemførelsesstrategi er 
strandet på grund af divergerende holdninger hos 
medlemsstaterne og Kommissionen. Arbejdspro -
grammet for den fælles gennemførelsesstrategi for 
2016-2018 drøftes i øjeblikket og kan indeholde en 
yderligere indsats på dette område.
Indledning
13 Andet led
Landbrugsmiljøforanstaltningen kan anvendes til 
diverse miljø- og klimarelaterede spørgsmål. Vand -
kvalitet er blot et af sådanne spørgsmål.
Et af trækkene ved denne foranstaltning er en tæt 
tilknytning mellem de forskellige projekter og aktio -
ner med hensyn til at levere miljømæssige fordele. 
Dette betyder, at et projekt, der primært er rettet 
mod biodiversitet, også kan gavne andre naturres -
sourcer såsom jord og vand, men da på en mere 
indirekte måde.
Denne dobbeltfunktion i foranstaltningen afspejler 
ofte foranstaltningens fokus på primære (og sekun -
dære) målsætninger, som knytter sig til de primære 
miljømæssige behov og problemer, der er identifi -
ceret i SWOT-analysen. Derfor skal sådanne direkte 
og indirekte virkninger tages i betragtning, når man 
ser på det bidrag, som det samlede budget, der er 
tildelt landbrugsmiljøforanstaltningen, yder til de 
vandpolitiske mål.
15
Siden 2005 har der i kraft af krydsoverensstemmel -
sen været indarbejdet vigtige lovbestemmelser 
om bl.a. miljøbeskyttelse, herunder vandkvalitet, 
i den fælles landbrugspolitik. Ud over krydsover -
ensstemmelse er der andre lige så vigtige landbrugs -
politiske EU-instrumenter, som fremmer bæredygtigt 
landbrug til gavn for klima og miljø, herunder 
vandkvalitet, såsom den obligatoriske forgrønnel -
seskomponent af de direkte betalinger i henhold 
til finansieringsperioden 2014-2020 eller bedrifts -
rådgivningssystemet, der har vandrammedirektivet 
og direktivet om bæredygtig anvendelse af pesti -
cider som obligatorisk anvendelsesområde, samt 
landbrugsmiljøbetalinger.Resumé
V
I 2015 udarbejdede Kommissionen og medlemssta -
terne en vejledning i fælles gennemførelsesstrategi 
med titlen »Communicating progress towards good 
status in the second River Basin Management Plan 
(RBMP)« for at befordre rapporteringen om delvise 
forbedringer af vandkvaliteten1.
VI
Kommissionen er af den opfattelse, at 2009-planerne 
tilfører en betydelig merværdi. For første gang 
fremlægges f.eks. en oversigt over alle relevante 
belastninger og virkninger i området (herunder på 
internationalt plan i den internationale Donauplan), 
bl.a. identificering af forureningstyper og -kilder.
Kommissionen er dog enig i manglen på ambitioner 
med hensyn til foranstaltninger , idet der i den første 
plan primært blev fokuseret på grundlæggende 
foranstaltninger.
VII
Vigtig EU-lovgivning om beskyttelse af EU’s vandom -
råder mod forurening fra landbruget, f.eks. nitrat -
direktivet eller pesticidforordningen, har været 
omfattet af krydsoverensstemmelse fra starten 
i 2005. Hvad angår fosfor og pesticider, er disse 
i visse medlemsstater omfattet af lovbestemte 
forvaltningskrav i forbindelse med den aktuelt 
gennemførte EU-lovgivning. I nogle medlemsstater 
er kravene til fosfor indeholdt i handlingsplanerne 
vedrørende nitratdirektivet, og dette direktiv er 
omfattet af krydsoverensstemmelse.
X
Der er tildelt omfattende støtte siden 2001 i hen -
hold til den fælles gennemførelsesstrategi, som er 
en proces, der ledes af Kommissionen og medlems -
staterne. I forbindelse med den fælles gennemførel -
sesstrategi har Kommissionen og medlemsstaterne 
arbejdet temmelig intensivt på omkostningsdæk -
ning de seneste år. Der findes vejledning i, hvordan 
miljø- og ressourceomkostninger beregnes.
1 »Indicators to communicate progress towards good status«. 
Den fælles gennemførelsesstrategi for vandrammedirektivet. 
Vedtaget af vanddirektørerne den 25.  november  2015.Kommissionens  
svar
Kommissionens svar 71
F.eks. var der ikke udviklet metoder til alle biolo -
giske kvalitetselementer, da de første planer blev 
offentliggjort (f.eks. i Ungarn, Rumænien og Slova -
kiet). Der blev også fundet mangler i overvågningen 
(f.eks. Den Tjekkiske Republik). I Kommissionens 
rapport om gennemførelsen af vandrammedirek -
tivet findes flere oplysninger om mangler. Derfor 
skal resultaterne af denne analyse behandles med 
forsigtighed.
29
Kommissionen mener, at variationerne i antal 
stoffer, der er vurderet med hensyn til økologisk 
tilstand, i princippet ikke nødvendigvis er udtryk for 
dårlig gennemførelse. Stofferne skal kun bruges til 
klassificering, hvis de er relevante, dvs. hvis de for -
årsager risiko for, at det pågældende område ikke 
opnår god tilstand. Antallet af stoffer, der forårsager 
risiko, afhænger meget af den eksisterende belast -
ning. Dermed kan der være gode grunde til, at der 
er forskelle i antallet af stoffer.
Men Kommissionen mener, at det antal stoffer, som 
visse medlemsstater anvendte, var for lavt på grund 
af mangel på ordentlig identificering af relevante 
stoffer og utilstrækkelig overvågning. Hvis direk -
tivet blev gennemført korrekt, ville de relevante 
stoffer være blevet taget i betragtning og klassifice -
ringen være korrekt. Denne problematik blev identi -
ficeret af Kommissionen i gennemførelsesrapporten 
og er blevet drøftet med de pågældende med -
lemsstater. Kommissionen forventer, at forbedrede 
risikovurderinger og overvågning vil kvalificere det 
næste sæt vandområdeplaner.
36 Tredje led
Kommissionen indsamler dokumentation fra hele 
EU om de typer foranstaltninger, der bruges i med -
lemsstaterne til at begrænse overløb (i overens -
stemmelse med kravene i bilag IA til byspildevands -
direktivet), deres effektivitet og deres praktiske 
anvendelse. Der er en undersøgelse i gang om 
disse emner. Resultatet af undersøgelsen vil tjene 
som grundlag for Kommissionens overvejelser om 
mulighederne for systematisk at afhjælpe forure -
ning fra overløb på EU-plan.Revisionens omfang og revisionsmetoden
20
På grund af det høje antal vandområder, der ikke 
opnår god tilstand på grund af hydromorfologiske 
virkninger, er foranstaltninger, der kun sigter mod 
nedbringelse af forurening, ikke tilstrækkelige til at 
sikre god tilstand.
Bemærkninger
23
Kommissionen er enig i, at »one out, all out-reglen« 
kan maskere delvise forbedringer af vandkvaliteten.
»One out, all out-reglen« er det udtryk, der i vand -
rammedirektivets integrerede tilgang til vandfor -
valtning dækker alle belastninger og virkninger for 
vandressourcerne. Målet er at sikre, at vandkvali -
teten kun klassificeres som god, når den virkelig er 
god, og ikke, når et vist antal kvalitetselementer 
eller -parametre er gode. Hvis f.eks. et vandområde 
er ramt af alvorlig forurening af et enkelt specifikt 
forureningsstof, vil fjernelse af alle andre forure -
ningsstoffer give fremskridt i retning af god tilstand 
(måske endda betydelige fremskridt), men vandet 
vil ikke blive rent, medmindre problemet med det 
ene specifikke forureningsstof løses.
I 2015 udarbejdede Kommissionen og medlemssta -
terne en vejledning i fælles gennemførelsesstrategi 
med titlen »Communicating progress towards good 
status in the second River Basin Management Plan 
(RBMP)« for at befordre rapporteringen om delvise 
forbedringer af vandkvaliteten2.
27
Kommissionen mener, at tilstandsvurderingerne 
efter vandområdeplanerne fra 2009 henholdsvis 
2015 ikke nødvendigvis er direkte sammenlignelige. 
Rammerne for tilstandsvurdering af vand, der blev 
anvendt i vandområdeplanerne fra 2009, havde 
i mange tilfælde væsentlige begrænsninger.
2 »Indicators to communicate progress towards good status«. 
Den fælles gennemførelsesstrategi for vandrammedirektivet. 
Vedtaget af vanddirektørerne den 25.  november  2015.
Kommissionens svar 72
Kommissionen vil også gerne påpege, at nationale 
støttekilder også bruges til investeringer i spilde -
vandsinfrastruktur i flere reviderede medlemsstater, 
og at EU-finansieringen i sig selv hverken forventes 
eller er dimensioneret til at kunne sikre efterlevel -
sen af målene.
Kommissionen har identificeret mangler med 
hensyn til fastlæggelse af passende bestemmelser 
om omkostningsdækning. Afhjælpningen af disse 
mangler vil bane vej for regelmæssige indtægter fra 
brugere/forurenere, som kunne bruges til at støtte 
foranstaltninger med og dermed øge den støtte, 
der ikke kommer fra EU.
48
Som resultat af de bilaterale møder i 2013-2014 
blev der udarbejdet en liste over indsatsområder 
for hver medlemsstat med henblik på vedtagelsen 
af den næste vandmiljøplan i 2015. Anbefalingerne 
til hver medlemsstat i gennemførelsesrapporten, 
der blev offentliggjort i marts 2015, afspejler disse 
aftalte indsatsområder.
(Kommissionens arbejdsdokument SWD(2015)50 
final, jf. fuld reference i fodnote 26).
49
I de tilfælde, hvor den relevante forhåndsbetingelse 
for støtte fra Den Europæiske Fond for Regionalud -
vikling (EFRU) og/eller Samhørighedsfonden (SF) 
var opfyldt på tidspunktet for vedtagelsen af det 
operationelle program, har medlemsstaterne udar -
bejdet handlingsplaner for opfyldelsen heraf inden 
udgangen af 2016. Handlingsplanen er en integreret 
del af det operationelle program, hvorved dens 
eksigibilitet er sikret aftalemæssigt. Kommissionen 
overvåger gennemførelsen af handlingsplanerne og 
kan suspendere midlerne, hvis forhåndsbetingel -
sen fortsat ikke er opfyldt efter 2016. Imidlertid er 
aktionerne kun knyttet til kriteriet om opfyldelse af 
forhåndsbetingelsen som defineret i forordningen 
og kan ikke bruges som et værktøj til at håndhæve 
overholdelsen af al EU-lovgivning.41 Andet led
Kommissionen er enig med Retten og mener, at 
foranstaltningerne til mindskelse af erosion og 
forebyggelse af forurening bør være mere specifikt 
beskrevet i de næste vandområdeplaner, uanset om 
de er knyttet til GLM-normen eller ikke.
41 Tredje led
Kommissionen er enig i, at foranstaltningerne til 
at begrænse pesticidforurening af vand i overens -
stemmelse med artikel 11, stk. 3, litra h), skal være 
specifikke og omfattet af vandrammedirektivets 
foranstaltningsprogram. Den understreger, at 
direktiv 2009/128/EF om bæredygtig anvendelse af 
pesticider giver medlemsstaterne større fleksibilitet 
til at udforme handlingsplaner.
44
Kommissionen er klar over de samordningsproble -
mer i medlemsstaterne, som Retten har bemærket. 
Samordningen mellem de myndigheder, der udar -
bejder og gennemfører operationelle program -
mer og landdistriktsudviklingsprogrammer, og de 
myndigheder, der har ansvaret for at iværksætte 
vandområdeplanernes foranstaltninger, henhø -
rer fortsat under medlemsstaternes kompetence. 
Det er medlemsstaternes ansvar at oprette part -
nerskaber mellem de kompetente myndigheder, 
partnere og relevante repræsentanter for civilsam -
fundet under hele udarbejdelsen og gennem -
førelsen af de operationelle programmer og 
landdistriktsudviklingsprogrammerne.
I nogle tilfælde blev den finansielle tildeling for 
programmeringsperioden 2007-2013 besluttet før 
godkendelsen af vandområdeplanerne fra 2009. 
Disse samordningsproblemer er blevet taget op 
i forbindelse med udarbejdelsen af de operationelle 
programmer for programmeringsperioden 2014-2020. 
Desuden har forhåndsbetingelsen til formål at tilpasse 
investeringerne til vandområdeplanerne.
Kommissionens svar 73
63
Kommissionen bemærker, at den bruger en bestemt 
metodologi til vurdering af medlemsstaternes3 efterle -
velse, som bygger på byområder frem for den samlede 
procentdel af den belastning, der efterlever målet. 
For at få et bedre overblik over forbedringerne og 
give et mere realistisk billede af situationen i med -
lemsstaterne indfører Kommissionen begrebet 
»afstand til efterlevelsesmålet« i den ottende rap -
port om gennemførelsen af direktivet om rensning 
af byspildevand.
64
Ifølge tiltrædelsestraktaten ansås kun en lille del af 
Ungarn for at være et følsomt område. Endvidere 
forpligtede Ungarn sig efter Rumæniens tiltrædelse 
til at nå et mål for hele sit område på 75 % for fjer -
nelse af næringsstoffer (henholdsvis N og P) inden 
31. december  2018 ifølge den mulighed, der gives 
i artikel 9 i byspildevandsdirektivet.
65
For Den Tjekkiske Republik, Slovakiet og Ungarn 
har Kommissionen allerede sendt pilotbreve for at 
undersøge påståede tilfælde af manglende efter -
levelse af byspildevandsdirektivet (Den Tjekkiske 
Republik) og med mellemliggende frister (Slovakiet 
og Ungarn). Kommissionen arbejder desuden i øje -
blikket på et lignende pilotbrev med mellemliggende 
frister for at undersøge Rumæniens efterlevelse.
Vedrørende spørgsmålet om finansiel bæredygtig -
hed henleder Kommissionen opmærksomheden 
på sine relevante svar på Rettens særberetning 
nr. 2/2015 af 28. januar 2015 om Donaus opland.
3 »Evaluation of information reported in the frame of the Urban 
Waste Water Treatment Directive questionnaires. General 
methodology and working steps.« Udarbejdet af UBA i marts 
2012, revideret i oktober 2014.Opfølgningen på aktionerne som et resultat af de 
bilaterale møder er en separat proces, og ikke alle 
disse aktioner kan tages i betragtning i de operatio -
nelle programmer.
Kommissionens fælles svar på punkt 
56 og 57
I henseende til byspildevandsdirektivet indsamler 
Kommissionen ikke data om samlet befolkning, 
men kun om »personækvivalenter« (PE) i byområder 
med mindst 2 000 PE. Kommissionen bemærker, at 
procenterne i figur 3 bygger på samlet befolkning. 
Kommissionen mener ikke, at disse afspejler, i hvilket 
omfang byområder med mindst 2 000 PE i en given 
medlemsstat efterlever målene.
58
Kommissionen bemærker, at de kategorier, som 
Retten har analyseret i punkt 58, ikke nødvendig -
vis relaterer sig til efterlevelsesforpligtelser ifølge 
byspildevandsdirektivet.
58 Andet led
I henseende til efterlevelse er anvendelsen af individu -
elle systemer såsom septiktanke i overensstemmelse 
med byspildevandsdirektivets forpligtelser, forudsat 
at de sikrer samme miljøbeskyttelsesniveau.
58 Tredje led
Byområder med under 2 000 PE er kun omfattet 
af begrænsede forpligtelser i henhold til byspil -
devandsdirektivet, og de har f.eks. ikke pligt til at 
indsamle spildevand.
Kommissionens svar 74
105
Hvad angår Ungarn, bemærker Kommissionen, at 
reglerne om opbevaring af gødning allerede var 
indført, da Kommissionen noterede sig de over -
gangsperioder, som landmændene fik bevilget til 
opførelse af de opbevaringsanlæg, som kræves 
i det nye handlingsprogram og de nye nitratsårbare 
zoner, der trådte i kraft i 2012 og 2013.
108
Selv om fosforbegrænsninger kan bidrage til at 
nå målene i nitratdirektivet, skal det bemærkes, at 
medlemsstaterne ikke har pligt til at fastlægge stan -
darder for anvendelse af fosfor i henhold til selve 
nitratdirektivet. Imidlertid skal medlemsstaterne 
i henhold til vandrammedirektivet indføre foran -
staltninger til kontrol af diffuse forureningskilder, 
og hvor fosfat fra landbruget skal afhjælpes for at 
gøre det muligt at opnå god tilstand. Det kan gøres 
enten gennem nitrathandlingsprogrammet eller en 
anden mekanisme.
109
Kommissionen understreger, at det tjekkiske hand -
lingsprograms tilstrækkelighed vurderes i sam -
menhæng med den igangværende pilotprocedure. 
Desuden er det tjekkiske handlingsprogram blevet 
ændret i 2014, og drøftelsen i forbindelse med 
pilotproceduren har også omfattet ændringen og 
ikke kun den version af handlingsprogrammet, der 
stammer fra 2012.
115
Kommissionen bemærker, at tallene henviser til 
både eutrofierede og hypertrofiske vandområder 
og ikke kun eutrofierede.
Når eutrofieringen vurderes, er det også væsent -
ligt at huske at se på hele vandløbsoplandet. F.eks. 
har høje koncentrationer af nitrat måske ikke stor 
virkning for floderne, men vil forårsage eutrofiering 
længere fremme i kystområderne, som det er tilfæl -
det ved Donaus udløb i Sortehavet.69
Kommissionen mener, at end-of-pipe-løsninger 
måske ikke er den mest omkostningseffektive måde 
at afhjælpe problemet med forurenende mikrostof -
fer på. Man må overveje foranstaltninger til mind -
skelse af forureningen ved kilden.
Gennemførelsens fokus bør være på korrekt vurde -
ring af problemets omfang (gennem god analyse af 
belastning og virkning og gode overvågningsnet -
værk) og dernæst en vurdering af, hvilke foranstalt -
ninger og kombinationer heraf der er bedst med 
hensyn til at nå målene.
71
Kommissionen accepterer fuldt ud betydningen af 
at sikre efterlevelse og indføre passende systemer 
til kontrol heraf. Denne bemærkning omfatter alle 
forureningsbelastninger, som Retten henviser til 
i sin beretning. Kommissionen anerkender også 
forbindelsen mellem kontrol af efterlevelsen og de 
afskrækkende sanktioner, der bruges ved påvist 
manglende efterlevelse. Kommissionen har til hensigt 
i 2016 at fremlægge et generelt initiativ om sikring af 
overholdelse af miljøbestemmelser i hele EU.
84
For så vidt angår indirekte udledning af spildevand 
fra industrianlæg, ville dette være betinget af for -
udgående regulering og/eller en specifik tilladelse 
fra den kompetente myndighed. Forbehandling skal 
anvendes for at efterleve de mål, der er beskrevet 
i bilag I C til byspildevandsdirektivet.
90
Se Kommissionens svar på punkt 84.
Kommissionens svar 75
131
Kommissionen er enig i bemærkningen om, at der 
ikke stilles særlige EU-krav med hensyn til, hvad 
kontrollerne skal dække, med undtagelse af artikel 
8 i direktiv 2009/128/EF, ifølge hvilken alt udstyr 
til pesticidanvendelse skal kontrolleres inden den 
26. november  2016.
134
Minimumskravene bygger på nationale regler, der 
rækker ud over EU-reglerne. Derfor afhænger indhol -
det af sådanne nationale regler af, hvilken beslutning 
den enkelte medlemsstat træffer. Disse minimums -
krav indgår i de grundlæggende krav i visse foran -
staltninger for udvikling af landdistrikter. Indtil den 
1. januar 2015 indgik de også i anvendelsesområdet 
for krydsoverensstemmelse, men af forenklingshen -
syn og med henblik på ensartede spilleregler for 
landbrugerne blev de trukket ud af krydsoverens -
stemmelsen i forbindelse med den seneste reform 
af den fælles landbrugspolitik. Imidlertid er de stadig 
en del af de grundlæggende krav i henhold til udvik -
ling af landdistrikter og skal som sådan kontrolleres.
136
Se Kommissionens svar på punkt 134.
136 Andet  led  
Den ungarske udviklingsplan for landdistrikterne 
for 2007-2013 omfatter definition og specifika -
tioner af minimumskrav til gødningsstoffer og 
plantebeskyttelsesmidler.
137
I løbet af godkendelsen af udviklingsprogrammerne 
for landdistrikterne kontrollerer Kommissionen, om 
de relevante forhåndsbetingelser er opfyldt. Hvis 
der stilles forhåndsbetingelse om minimumskrav 
til gødningsstoffer og plantebeskyttelsesmidler, er 
kriteriet for opfyldelsen heraf, at sådanne krav skal 
specificeres i programmerne.
Om der findes konkrete krav, om de er relevante, 
og om der findes GLM-normer, der er relevante 
for givne forpligtelser, vurderes yderligere i løbet 
af analysen af indholdet af foranstaltningerne og 
typen af de operationer, hvis relevante grundlæg -
gende krav disse to elementer udgør en del af.117
Kommissionen understreger, at krydsoverensstem -
melse ikke er en mekanisme for håndhævelse af 
EU’s miljølovgivning. Krydsoverensstemmelse 
forbinder udbetalinger i henhold til den fælles 
landbrugspolitik med overholdelsen af visse regler, 
og overtrædelsen af disse regler medfører nedsæt -
telse af udbetalingerne. Krydsoverensstemmelse bør 
i princippet ske gennem eksisterende kontrolsystemer. 
Imidlertid bør den også sikre en vis minimumskon -
trol, når kontrolsystemet i sektorlovgivningen ikke 
er tilstrækkelig effektivt. Kun modtagere af disse 
betalinger kan straffes, mens sektorlovgivningen og 
dens håndhævelsesmekanismer gælder for alle land -
brugere, uafhængigt af den fælles landbrugspolitik.
119
I artikel 96, stk. 1, i forordning nr. 1306/2013 er føl -
gende bestemt: » Medlemsstaterne kan anvende deres 
eksisterende administrations- og kontrolsystemer til at 
sikre, at reglerne om krydsoverensstemmelse overhol -
des.« Derfor er det op til medlemsstaterne at tilret -
telægge kontrollen af krydsoverensstemmelsen.
123
Direktivet giver medlemsstaterne stor fleksibilitet med 
hensyn til at udforme nationale handlingsplaner.
124 Andet led
Kommissionen bemærker, at direktivet ikke kræver 
dette detaljeniveau i de nationale handlingsplaner.
130
Kommissionen er enig i, at de generelle principper 
for integreret bekæmpelse af skadegørere, der er 
fastlagt i bilag III til direktiv 2009/128/EF, ikke dan -
ner en klar retlig ramme for identificering af even -
tuelle overtrædelser. Undtagelserne er både pligten 
til at føre registre og kravet om at kunne begrunde 
anvendelse af pesticider baseret på overvågning 
eller tilhørende teknisk rådgivning. Ingen andre 
elementer er blevet klart defineret i direktivet på 
grund af nærhedsprincippet og den variation i de 
agroklimatiske forhold, der skal tages i betragtning.
Kommissionens svar 76
142
Selv om den årlige krydsoverensstemmelseskontrol 
ganske vist ikke kan tilpasses til alle typer krav, skal 
resultaterne fra andre kilder også følges op med 
hensyn til krydsoverensstemmelse (f.eks. krydsind -
beretning). Desuden kræver lovgivningen, at hver 
støttemodtager, der er udtaget til en bestemt 
kontrol på stedet, skal kontrolleres på et tidspunkt, 
hvor de fleste af de pågældende krav og normer 
kan kontrolleres4. Desuden skal kontroller på stedet 
generelt udføres som led i et besøg, og de skal 
bestå i en kontrol af de krav og normer, der kan 
kontrolleres på besøgstidspunktet5 afhængigt af 
årstidernes gang.
143
Kontrollen af registre er udformet til at dække 
flere normer og kræver, at et af de obligatoriske 
kontrolelementer er omfattet af en krydsoverens -
stemmelseskontrol på stedet. Men de skal udfyldes 
gennem andre kontrolpunkter såsom opbevarings -
forhold, fakturaer og besøg i marken i henhold til 
sektorlovgivning.
144
Den administrative krydsoverensstemmelsesbøde 
pålægges som en procentdel baseret på nedsættel -
sen af alle støttemodtagerens udbetalinger i hen -
hold til den fælles landbrugspolitik. Denne bøde 
skal pålægges efter evaluering af, hvor alvorlige, 
omfangsrige og varige overtrædelserne er, og bør 
kunne nå op på 100 % det følgende år6 og derfor 
sikre den afskrækkende virkning.
Fodnote 86 angiver da også, at 5 % ikke er den mak -
simale nedsættelse.
4 Artikel 71, stk. 1, i forordning (EU) nr. 809/2014.
5 Artikel 71, stk. 3, i forordning (EU) nr. 809/2014.
6 Artikel 75 i forordning (EU) nr. 809/2014.Indholdet af minimumskravene til gødningsstoffer 
og plantebeskyttelsesmidler bør som minimum 
afspejle bestemmelsen i bilag I, punkt 8, stk. 9, til 
forordning (EU) nr. 808/2014.
138
Se Kommissionens svar på punkt 117 og 119.
Fælles svar på punkt 139 og 140
Selv om lovgivningen ganske vist fastlægger en 
minimumsstikprøvekontrol på 1 %, kan sandsynlig -
heden for, at en landbruger udtages til krydsover -
ensstemmelseskontrol, være større end 1 %, da der 
er flere faktorer, der spiller ind:
– Den anvendte specifikke stikprøvemetode.
– Sektorlovgivningen bestemmer en anden kon -
trolprocent (f.eks. 3 % for dyreidentificering).
– I tilfælde af en betydelig grad af manglende 
overholdelse af en lov eller en norm skal antal 
kontroller på stedet øges.
– Tilfælde af manglende overensstemmelse 
identificeret af andre kilder (f.eks. sektorkontrol -
ler) skal krydsindberettes og følges op af den 
kompetente myndighed.
– Landbrugere, hos hvem der er konstateret 
en overtrædelse, skal tildeles særlig vægt 
i risikovurderingen.
141 Andet led
Se Kommissionens svar på punkt 134.
Kommissionens svar 77
Brugen af pesticider og mineralske gødningsstoffer 
er ikke tilladt i Rumænien, kun organiske gødnings -
stoffer på visse betingelser. Der udbetales ikke 
EU-støtte til nedbringelse af brugen af gødnings -
stoffer i dette tilfælde, men betingelsen er beregnet 
til at hindre yderligere intensivering af landbrugs -
systemet på arealer, for hvilke der er indgået en 
forpligtelse, som kunne have en potentiel negativ 
virkning for vandkvaliteten (jf. punkt 16).
157
Støtten i henhold til landbrugsmiljøforanstaltnin -
gen skal kompensere for yderligere omkostninger 
og indkomsttab som følge af frivillige forpligtelser 
indgået af støttemodtagerne. Hvis det er nødven -
digt, kan den også dække transaktionsomkostnin -
ger. Denne støtte muliggør ikke incitamenter og 
indebærer ikke umiddelbare økonomiske fordele for 
støttemodtagerne (selv om sådanne fordele ikke er 
udelukket på langt sigt).
Imidlertid anses denne kompensation sammen med 
de langsigtede fordele for landbruget, der hidrører 
fra gennemførelsen af forpligtelserne (f.eks. bedre 
jordkvalitet), for at tilskynde landbrugerne til at 
tilslutte sig foranstaltningen.
160
Den fælles landbrugspolitik bygger på håndhævel -
sen af princippet om, at forureneren betaler, ved at 
overholde de obligatoriske krydsoverensstemmel -
seskrav og på den frivillige tilgang til kompensation 
for levering af offentlige varer og tjenesteydelser ud 
over dem, der leveres gennem disse krav, via f.eks. 
landbrugsmiljøbetalingerne.
161
Kommissionen mener, at det ud over anvendelsen 
af krydsoverensstemmelse er op til medlemssta -
terne at vælge instrumenterne til overholdelsen af 
forureneren-betaler-princippet.146
Artikel 30-betalingerne kan også programmeres af 
medlemsstaterne til kompensation for obligatoriske 
foranstaltninger under vandrammedirektivet. Disse 
foranstaltninger er endnu ikke blevet programme -
ret i de fire lande.
147
Medlemsstaterne har pligt til i deres 2014-2020-pro -
grammer at inddrage en SWOT-analyse, som indehol -
der analysen af deres miljøsituation. Denne analyse 
indeholder oplysninger om miljøaktivernes tilstand, 
f.eks. vandområder og deres tilstand. De problemer, 
der er identificeret i SWOT-analysen, bør afhjælpes 
ved anvendelse af de relevante landdistriktsud -
viklingsforanstaltninger eller andre instrumenter. 
Desuden er programmerne også omfattet af den 
strategiske miljøvurdering, som er led i den forud -
gående evalueringsrapport.
Se også Kommissionens svar på punkt 44.
153
Medlemsstaterne beslutter, om de vil videreføre 
landbrugsmiljøordningerne fra den tidligere pro -
grammering i den nye programmering, der kan 
påvirkes af forskellige faktorer såsom ordningernes 
succes og effektivitet, deres bidrag til politikkens 
målsætninger, relevansen for arkitekturen i den nye 
programmering, herunder prioriteter og målsæt -
ninger, samt karakteren af de miljøbehov, der er 
identificeret i SWOT for den nye programmering.
154 Andet led
Grundordningen, der er gennemført i henhold til 
landdistriktsudviklingsprogrammet i Slovakiet 2007-
2013 begrænser brugen af gødningsstoffer. Des -
uden indeholder ordningen et forbud mod brug af 
mineralske gødningsstoffer på græsarealer, herun -
der den begrænsede brug af pesticider, som også 
påvirker vandkvaliteten.
Kommissionens svar 78
Konklusioner og anbefalinger
168
Kommissionen og medlemsstaterne arbejder på 
indikatorer for fremskridt i retning af god tilstand. 
Indikatorerne forventes aftalt inden udgangen af 
2015.
Tilstandsvurderingerne efter vandområdeplanerne 
fra 2009 henholdsvis 2015 er ikke nødvendigvis 
direkte sammenlignelige. Rammerne for tilstands -
vurdering af vand, der blev anvendt i vandområde -
planerne fra 2009, havde i mange tilfælde væsent -
lige begrænsninger. F.eks. var der ikke udviklet 
metoder til alle biologiske kvalitetselementer, da 
de første planer blev offentliggjort (f.eks. i Ungarn, 
Rumænien og Slovakiet). Der blev også fundet mang -
ler i overvågningen (f.eks. Den Tjekkiske Republik). 
I Kommissionens rapport om gennemførelsen af 
vandrammedirektivet findes flere oplysninger om 
mangler.
169
Kommissionen mener, at variationerne i antal stoffer, 
der er vurderet med hensyn til økologisk tilstand, 
i princippet ikke nødvendigvis er udtryk for dårlig 
gennemførelse. Stofferne skal kun bruges til klassi -
ficering, hvis de er relevante, dvs. hvis de forårsager 
risiko for, at det pågældende område ikke opnår 
god tilstand. Antallet af stoffer, der forårsager risiko, 
afhænger meget af den eksisterende belastning. 
Dermed kan der være gode grunde til, at der er 
forskelle i antallet af stoffer.
Men Kommissionen mener, at det antal stoffer, som 
visse medlemsstater anvendte, var for lavt på grund 
af mangel på ordentlig identificering af relevante 
stoffer og utilstrækkelig overvågning. Hvis direk -
tivet blev gennemført korrekt, ville de relevante 
stoffer være blevet taget i betragtning og klassifice -
ringen være korrekt. Denne problematik blev identi -
ficeret af Kommissionen i gennemførelsesrapporten 
og er blevet drøftet med de pågældende med -
lemsstater. Kommissionen forventer, at forbedrede 
risikovurderinger og overvågning vil kvalificere det 
næste sæt vandområdeplaner.Kommissionens fælles svar på punkt 
163-165 og 191
Kommissionen hævder, at den i forbindelse med 
vandrammedirektivets gennemførelse hidtil ikke 
har udstedt retningslinjer. Der er tildelt omfattende 
støtte siden 2001 i henhold til den fælles gennem -
førelsesstrategi, som er en proces, der ledes af 
Kommissionen og medlemsstaterne. I forbindelse 
med den fælles gennemførelsesstrategi har Kom -
missionen og medlemsstaterne arbejdet temmelig 
intensivt på omkostningsdækning de seneste år. 
Der findes vejledning i, hvordan miljø- og ressour -
ceomkostninger beregnes7. Nylige forsøg på at 
supplere denne vejledning i forbindelse med den 
fælles gennemførelsesstrategi er strandet på grund 
af divergerende holdninger hos medlemsstaterne 
og Kommissionen. Arbejdsprogrammet for den 
fælles gennemførelsesstrategi for 2016-2018 drøftes 
i øjeblikket og kan indeholde en yderligere indsats 
på dette område.
164
Forhåndsbetingelserne for Den Europæiske Land -
brugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) 
gælder prissætning af vand og finder kun anven -
delse på investeringer i vandeffektivitet. Derfor var 
de handlingsplaner, hvor forhåndsbetingelserne 
ikke var opfyldt, rettet mod at sikre, at landbru -
gerne ville betale for den forbrugte mængde vand. 
Da forhåndsbetingelserne blev vurderet, meddelte 
Kommissionen også medlemsstaterne, at der var 
behov for omkostningsdækning af diffus forure -
ning, men fordi denne ikke indgik i ELFUL, var der 
ingen specifikke krav herom i handlingsplanerne.
7 »Assessment of Environmental and Resource Costs in the 
Water Framework Directive«. Informationsark udarbejdet af 
Drafting Group ECO2. Den fælles gennemførelsesstrategi for 
vandrammedirektivet. Juni 2004 (godkendt af vanddirektørerne 
den 3. december 2004).
Kommissionens svar 79
Endelig vil Kommissionen også gerne påpege, at 
nationale støttekilder også bruges til investeringer 
i spildevandsinfrastruktur i flere reviderede med -
lemsstater, og at EU-finansieringen i sig selv hver -
ken forventes eller er dimensioneret til at kunne 
sikre efterlevelsen af målene.
172
Kommissionen vil fortsat overvåge medlemsstaternes 
indsats og resultater. Men alene på grund af antallet 
af vandområdedistrikter, som er de vandområder, 
for hvilke vandområdeplanerne og foranstaltnings -
programmerne skal vurderes af Kommissionen, 
måtte der uundgåeligt træffes nogle valg, og de er 
fortsat nødvendige også i fremtiden.
Den valgte tilgang er at fremme efterlevelse hos 
medlemsstaternes myndigheder og kun undtagel -
sesvis iværksætte den formelle overtrædelsesproce -
dure, når det ikke kan undgås, eller hvis omstændig -
hederne berettiger denne sidste udvej.
Det er ikke kun Kommissionens ansvar at kontrol -
lere, om medlemsstaternes myndigheder efterlever 
målene; også det nationale retsvæsen spiller en 
vigtig rolle i den henseende.
I de tilfælde, hvor den relevante forhåndsbetin -
gelse for støtte fra EFRU og/eller SF var opfyldt på 
tidspunktet for vedtagelsen af det operationelle 
program, har medlemsstaterne udarbejdet hand -
lingsplaner for opfyldelsen heraf inden udgangen 
af 2016. Handlingsplanen er en integreret del af det 
operationelle program, hvorved dens eksigibilitet 
er sikret aftalemæssigt. Kommissionen overvåger 
gennemførelsen af handlingsplanerne og kan sus -
pendere midlerne, hvis forhåndsbetingelsen fortsat 
ikke er opfyldt efter 2016. Imidlertid er aktionerne 
kun knyttet til kriteriet om opfyldelse af forhånds -
betingelsen som defineret i forordningen og kan 
ikke bruges som et værktøj til at håndhæve overhol -
delsen af al EU-lovgivning.170
Kommissionen er af den opfattelse, at 2009-planerne 
tilfører en betydelig merværdi. For første gang frem -
lægges f.eks. en oversigt over alle relevante belastnin -
ger og virkninger i området (herunder på interna -
tionalt plan i den internationale Donauplan), bl.a. 
identificering af forureningstyper og -kilder. Dette 
er meget vigtigt og af stor merværdi, selv om den 
ikke var fuldstændig.
Kommissionen er dog enig i manglen på ambitioner 
med hensyn til foranstaltninger , idet der i den første 
plan primært blev fokuseret på grundlæggende 
foranstaltninger.
Ud over kravet om at overholde de grundlæggende 
foranstaltninger skal det også være klart, hvilke 
yderligere og mere detaljerede foranstaltninger der 
skal indføres, og hvordan de skal gennemføres.
171
Kommissionen er klar over, at oplysningerne om 
tilgængelige midler i 2009-vandområdeplanerne ikke 
var fyldestgørende i visse tilfælde. Kommissionen er 
også klar over de samordningsproblemer i med -
lemsstaterne, som Retten har bemærket. Samord -
ningen mellem de myndigheder, der udarbejder og 
gennemfører operationelle programmer og landdi -
striktsudviklingsprogrammer, og de myndigheder, 
der har ansvaret for at iværksætte vandområde -
planernes foranstaltninger, henhører fortsat under 
medlemsstaternes kompetence. Det er medlemssta -
ternes ansvar at oprette partnerskaber mellem de 
kompetente myndigheder, partnere og relevante 
repræsentanter for civilsamfundet under hele udar -
bejdelsen og gennemførelsen af de operationelle pro -
grammer og landdistriktsudviklingsprogrammerne.
I nogle tilfælde blev den finansielle tildeling for 
programmeringsperioden 2007-2013 besluttet før 
godkendelsen af vandområdeplanerne fra 2009. 
Disse samordningsproblemer er blevet taget op 
i forbindelse med udarbejdelsen af de operationelle 
programmer for programmeringsperioden 2014-2020. 
Desuden har forhåndsbetingelsen til formål at tilpasse 
investeringerne til vandområdeplanerne.
Kommissionens svar 80
180 Andet led
Byspildevandsdirektivet regulerer ikke detaljerne 
i tilladelserne, f.eks. grænser for forurenende stof -
fer, men beskriver blot de primære mål, der skal nås 
gennem forbehandling af industrispildevand inden 
udledning til spildevandsrensningsanlæggene.
181
Kommissionen accepterer fuldt ud betydningen af 
at sikre efterlevelse og indføre passende systemer 
til kontrol heraf. Denne bemærkning omfatter alle 
forureningsbelastninger, som Retten henviser til 
i sin beretning. Kommissionen anerkender også 
forbindelsen mellem kontrol af efterlevelsen og de 
afskrækkende sanktioner, der bruges ved påvist 
manglende efterlevelse. Kommissionen har til hen -
sigt i 2016 at fremlægge et generelt initiativ om sik -
ring af overholdelse af miljøbestemmelser i hele EU.
Anbefaling 2 a)
Kommissionen accepterer anbefalingen og arbej -
der på et politisk initiativ til forbedring af sikring 
af efterlevelse i medlemsstaterne og samtidig 
overholdelse af proportionalitetsprincippet og 
nærhedsprincippet.
Anbefaling 2 b)
Kommissionen støtter disse anbefalinger, der er 
rettet til medlemsstaterne.
186
Kommissionen har allerede arbejdet på en ensret -
ning af overvågning og rapportering ifølge hen -
holdsvis nitratdirektivet og vandrammedirektivet.Anbefaling 1 a)
Kommissionen accepterer anbefalingen.
Kommissionen og medlemsstaterne arbejder på 
indikatorer for fremskridt i retning af god tilstand. 
Indikatorerne forventes aftalt inden udgangen af 
2015. Revisionsrettens bemærkninger om rappor -
tering vil også indgå i en bred kontrol af miljørap -
porteringens tilstand, som Kommissionen foretager 
med forventet færdiggørelse i 2017.
Anbefaling 1 b)
Kommissionen accepterer denne anbefaling. Den vil 
fortsat indtrængende anmode medlemsstaterne om 
at forbedre vurderingen af belastning og virkning 
og overvågningsnetværkene, så stoffer, der forår -
sager risici på vandområdeniveau, identificeres.
Kommissionen vil samtidig gerne bemærke, at 
den har meget begrænsede midler til rådighed 
til at påvise, at relevante stoffer er fraværende 
i vandområdeplanerne.
Anbefaling 1 c)
Kommissionen accepterer denne anbefaling og er 
i øjeblikket i færd med en omfattende vurdering af 
de næste vandområdeplaner, som medlemsstaterne 
vil rapportere om inden marts 2016.
Anbefaling 1 d)
Kommissionen støtter disse anbefalinger, der er 
rettet til medlemsstaterne.
174
For Den Tjekkiske Republik, Slovakiet og Ungarn 
har Kommissionen allerede sendt pilotbreve for at 
undersøge påståede tilfælde af manglende efter -
levelse af byspildevandsdirektivet (Den Tjekkiske 
Republik) og med mellemliggende frister (Slovakiet 
og Ungarn). Kommissionen arbejder desuden i øje -
blikket på et lignende pilotbrev med mellemliggende 
frister for at undersøge Rumæniens efterlevelse.
Se også Kommissionens svar på særberetning 
nr. 2/2015.
Kommissionens svar 81
188 Andet led
Forpligtelserne i henhold til landbrugsmiljøfor -
anstaltningen skal fastlægges på et niveau, der 
rækker ud over de obligatoriske krav. De skal også 
fastlægges sådan, at de ikke belønner et niveau, 
der svarer til normal praksis. Selv om nedbringelsen 
af kvælstofmængden måske ikke giver væsentlige 
miljømæssige fordele ved kun at ligge lige over nor -
mal praksis, kan det ikke antages, at det ikke giver 
fordele ud over de obligatoriske krav og normal 
praksis.
Når det besluttes, hvilket niveau der skal vælges, 
bør medlemsstaten overveje, hvilken belastnings -
nedbringelse af landbrugssektorens næringsstoffer 
der er nødvendig for at sikre, at der kan opnås god 
tilstand, hvad angår næringsstoffer i henhold til 
vandrammedirektivet.
189 Første led
Kommissionen bemærker, at de administrative 
sanktioner kan nå op på 100 % af den samlede land -
brugsudbetaling til en støttemodtager, selv i to på 
hinanden følgende kalenderår.
191
EU’s vandpolitik gennemføres delvis med støtte 
fra EU-fondene, men delvis uden (for at overholde 
forureneren betaler-princippet). Ufinansierede 
lovkrav spiller en meget vigtig rolle i hele pakken af 
foranstaltninger, som er nødvendig for at afhjælpe 
landbrugets virkninger for vand.
Anbefaling 3 a)
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
Anbefaling 3 b)
Kommissionen kan ikke acceptere denne anbefaling.
For så vidt angår minimumskravene udfører Kom -
missionen vurderingen af minimumskravene med 
reference til deres eksistens og relevans for de 
foranstaltninger, hvis grundlæggende krav de 
indgår i. På grund af de forskelligartede situatio -
ner, som disse krav defineres i, stoler Kommissio -
nen på medlemsstaternes bedømmelse af deres 
tilstrækkelighed.187 Andet led
Siden den 1.  januar  2015 har minimumskravene 
ikke været en del af krydsoverensstemmelsen, da 
de blev fjernet af forenklingshensyn i forbindelse 
med den seneste reform af den fælles landbrugspo -
litik. De er stadig en del af de grundlæggende krav 
i henhold til udvikling af landdistrikter og skal som 
sådan kontrolleres. Medlemsstaterne skal gennemføre 
EU’s GLM-normer ved at definere deres egne natio -
nale GLM-normer. I disse nationale GLM-normer 
skal der tages hensyn til nationale, regionale eller 
lokale behov. GLM-normerne kan således variere 
fra medlemsstat til medlemsstat. Kommissionen 
vurderer GLM-normernes tilstrækkelighed i forhold 
til den fælles landbrugspolitik. Hvis en GLM-norm 
enten mangler eller tydeligvis ikke overholder defi -
nitionen i den fælles landbrugspolitik, anføres den 
som »manglende«, og medlemsstaten følger op på 
denne mangel på passende vis.
188 Første led
De forskellige forpligtelser i henhold til landbrugs -
miljøforanstaltningen kan hjælpe med at imøde -
komme bekymringer for vandkvaliteten på en mere 
eller mindre direkte og aktiv måde. Udformning 
og udvælgelse af forpligtelserne bør bygge på de 
specifikke behov i det af programmet omfattede 
område.
Der er mange andre foranstaltninger i landdistrikt -
udviklingsprogrammerne, som kan anvendes til at 
nå vandmålene, f.eks. artikel 30 og ikkeproduktive 
investeringer.
Pligten til at overholde forpligtelserne i henhold til 
denne foranstaltning i en periode på fem til syv år 
skal bidrage til at nå målet med forpligtelserne. For -
pligtelserne kan opfyldes yderligere, hvis dette er 
begrundet i behovet for at beskytte eller yderligere 
forbedre vandkvaliteten.
Kommissionens svar 82
Kommissionen vil understrege, at medlemsstaterne 
skal fastsætte parametrene for minimumskravene til 
det niveau, der kan sikre, at deres situation afspej -
les, og overholde de regler, som disse krav bør fastsæt -
tes i henhold til.
Med hensyn til GLM-normer vurderer Kommissionen 
eksistensen og tilstrækkeligheden af disse. Kommis -
sionen finder denne tilgang i overensstemmelse med 
den retlige ramme for den fælles landbrugspolitik.
Anbefaling 3 c)
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
Medlemsstaterne er forpligtet til at oplyse om 
fosfor, hvor dette er nødvendigt for at nå vandram -
medirektivets mål. De skal i deres foranstaltnings -
program indarbejde foranstaltninger til kontrol med 
diffuse forureningskilder for at gøre det muligt at 
opnå god tilstand. Hvis kilderne til fosfat fra land -
brug identificeres som betydelige, skal medlems -
staten indføre kontrol med fosfat. Dette er et af de 
områder, som vil blive kontrolleret af Kommissionen 
i vurderingen af de næste vandområdeplaner.
Anbefaling 3 d)
Kommissionen accepterer denne anbefaling og 
bemærker, at den har arbejdet på en ensretning af 
overvågning og rapportering ifølge henholdsvis 
nitratdirektivet og vandrammedirektivet.
Anbefaling 3 e)
Kommissionen accepterer anbefalingen og mener, 
den er efterlevet, da der er udarbejdet et vejledende 
dokument om omkostningsdækning i henhold til 
den fælles gennemførelsesstrategi. Det nylige for -
søg på at supplere denne vejledning i forbindelse 
med den fælles gennemførelsesstrategi er strandet 
på grund af divergerende holdninger blandt med -
lemsstaterne. Yderligere arbejde med dette emne 
kan indarbejdes i arbejdsprogrammet for den fælles 
gennemførelsesstrategi for 2016-2018, som drøftes 
i øjeblikket. Det skal bemærkes, at medlemssta -
terne frit kan vælge beregningsmetode til miljø- og 
ressourceomkostninger.
Anbefaling 3 f)
Kommissionen støtter disse anbefalinger, der er 
rettet til medlemsstaterne.
SÅDAN FÅR MAN FAT I PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
  et eksemplar:  
via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)
  /f_lere eksemplarer eller plakater/kort:  
hos Den Europæiske Unions repræsentationer (http://ec.europa.eu/represent_da.htm)  
hos delegationerne i ikke-EU-lande (http://eeas.europa.eu/delegations/index_da.htm)  
ved at kontakte Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_da.htm)  
eller ringe på 00 800 6 7 8 9 10 11 (frikaldsnummer fra overalt i EU) (*).
(*)  Oplysningerne er gratis ligesom de /f_leste opkald (nogle operatører, telefonbokse eller hoteller kan dog kræve  
penge for opkaldet).
Betalingspublikationer:
 via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET
 
Vandforureningen i Donaus opland kommer fra forskellige 
kilder som for eksempel husholdninger, industrianlæg og 
landbrug.
Under vandrammedirektivet fra 2000 skal 
medlemsstaterne vedtage vandområdeplaner, som skal 
omfatte foranstaltninger til bekæmpelse af denne 
forurening. Retten undersøgte, om medlemsstaternes 
gennemførelse af foranstaltningerne i 2009-planerne 
medførte en forbedring af vandkvaliteten.