•Ù ir KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 18.03.1996 
KOM(96) 100 endelig udg. 
KOMMISSIONENS RAPPORT OM KONTROLLEN 
MED 
DEN FÆLLES FISKERIPOLITIK 
«.bl || 
i 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
I. INDLEDNING 
II. DISPONIBLE OG ANVENDTE HJÆLPEMIDLER 
1. DISPONIBLE HJÆLPEMIDLER TIL OVERVÅGNING AF FISKERIET 
2. INSPEKTION OG OVERVÅGNING AF FISKERFARTØJER OG DISSES 
AKTIVITETER 
III. GENNEMFØRELSE AF BEVARELSESPOLITIKKEN 
1. REGISTRERING AF FANGSTER, SKØN OG VALIDERING I 
MEDLEMSSTATERNE 
2. OVERVÅGNING AF DE TEKNISKE FORANSTALTNINGER 
3. SAMLET EVALUERING AF KONTROLLENS EFFEKTIVITET 
IV. ANDRE ASPEKTER END BEVARELSESASPEKTET 
1. MARKEDSPOLITIKKEN 
2. TRANSPORT AF FISKERIVARER 
3. STRUKTURPOLITIKKEN 
V. SANKTIONER OG LOVGIVNING 
1. NATIONALE RETSSYSTEMER 
2. FÆLLESSKABETS RETSREGLER 
3. SAMARBEJDE 
VI. KONKLUSIONER 
Bilag I Medlemsstaternes indberetninger 
Bilag II Skemaer 
Bilag III Satellitovervågning 
p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 2 
I. INDLEDNING 
Denne rapport er udarbejdet, deis fordi Kommissionen formelt er forpligtet hertil ifølge artikel 
35 i Rådets forordning 2847/93, dels fordi det er absolut nødvendigt af hensyn til 
gennemskue! igheden. 
Rapporten omfatter kontrolaktiviteter i 1994 og er den første af sin slags. Derfor har der været 
en række problemer, som der ofte vil være, når der ikke er noget erfaringsgrundlag. De 
oplysninger, som medlemsstaterne har tilsendt Kommissionen, er ofte ufuldstændige. Ikke desto 
mindre er det nødvendigt at redegøre for alle de områder, som er omfattet af den nye 
kontrolforordning, der blev vedtaget i 1993. Det har været muligt at give en ret detaljeret 
redegørelse for bevarelsesspørgsmålet, mens man ikke har kunnet gå så meget i dybden med 
de andre områder. 
Overvågningen af fiskeriet i tredjelandsfarvande eller i NAFO-regi er ikke omfattet af denne 
rapport. Dette spørgsmål er af afgørende betydning, dels på grund af de pågældende fiskeriers 
økonomiske vægt, dels som følge af alt det, der står på spil politisk i internationale fora. Der 
sættes i øvrigt betydelige midler ind i den forbindelse både fra Kommissionens og fra 
medlemsstaternes side. EU's fiskeri i NAFO-området er således det bedst overvågede EU-
fiskcri. Disse spørgsmål bliver imidlertid drøftet i andre fora (NAFO, Marokko-
forhandlingerne). De elementer, der indgår i den nylige beretning om Fællesskabets finansielle 
deltagelse i medlemsstaternes kontroludgifter (KOM(95) 243 endelig udg. af 9.6.95) indgår med 
enkelte undtagelser heller ikke i redegørelsen. 
Den egentlige tekst består hovedsagelig af sammenfatninger. Bilag I består af analyser for de 
enkelte medlemsstater, mens bilag II omfatter en række statistikker. I bilag III redegøres der 
for satellitovervågningsspørgsmålet. 
p:\c3l\rappoits\clrl\report\da 
H. DISPONIBLE OG ANVENDTE HJÆLPEMIDLER 
1. DISPONIBLE HJÆLPEMIDLER TIL OVERVÅGNING AF FISKERIET 
Bilag I indeholder en oversigt over de hjælpemidler, som de forskellige medlemsstater råder 
over til overvågning af fiskeriet. Det er dog ikke muligt at foretage en direkte sammenligning. 
Overvågningen er meget forskelligt organiseret i de enkelte medlemsstater. Nogle 
medlemsstater har kun én fiskerikontrolmyndighed, mens andre fordeler overvågningen på flere 
statslige styrelser, som også har opgaver, der ikke har noget at gøre med fiskeriet og nogle 
gange ikke engang med maritime spørgsmål. Dette er uddybet i skema 2. Desuden er 
kompetencen i disse spørgsmål for nogle landes vedkommende fordelt mellem nationale og 
regionale regeringer. 
Dette giver en bred vifte af organisationstyper, lige fra en relativt velorganiseret tjeneste med 
kvalificeret personale i én medlemsstat til en blanding af dårligt koordinerede nationale og 
regionale styrelser med uspecialiseret personale i en anden medlemsstat. 
Antallet af inspektører i hver havn varierer markant fra den ene medlemsstat til den anden. For 
nogle landes vedkommende er der flere inspektører i hver fiskerihavn, mens andre lande giver 
én fiskeriinspektør ansvaret for flere havne. I nogle medlemsstater sættes der så få 
menneskelige ressourcer ind, at man må tvivle på om den fælles fiskeripolitiks kontrolordning 
reelt anvendes. Flere medlemsstater har ikke tilstrækkeligt specialiseret udstyr til at opfylde 
deres kontrolforpligtelser, selv om nogle af dem har modtaget fællesskabsstøtte til at opgradere 
deres ressourcer i løbet af de sidste fem år. I et lille antal medlemsstater foregår der ikke 
engang overvågning fra luften, hvilket reducerer effektiviteten af inspektioner på havet 
betydeligt. 
2. INSPEKTION OG OVERVÅGNING AF FISKERFARTØJER OG DISSES 
AKTIVITETER 
De fleste medlemsstater har sat tal på deres inspektionsaktiviteter. Disse tal er dog vanskelige 
at sammenligne, fordi kvaliteten af inspektionerne ikke er anført systematisk. Skema 3 viser 
antallet af inspektioner i havn og antallet af inspektioner på havet og sammenligner tallene med 
den samlede flådestørrelse. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\report\da 
Skemaet viser, at der er store forskelle i inspektionsniveauet mellem de forskellige 
medlemsstater. Forskellene kan bl.a. tilskrives definitionen af en inspektion, der går lige fra 
visuel kontakt med et fartøj til en indgående inspektion. 
Ifølge artikel 13 i forordning nr. 2847/93 kan der også foretages kontrol af fisketransporter 
over land. Alle transporter over land skal ledsages af transportdokumenter, der giver 
oplysninger om forsendelsens oprindelse og indhold, bestemmelsesstedet, transportmidlet, 
afsenderen og sted og dato for losningen. Gennem kontrol af disse transporter kan det undgås, 
at fisk bestemt til destruktion sælges igen, og at undermålsfisk eksporteres og sælges i andre 
lande uden angivelse af oprindelsen. Desuden er der den sundhedsmæssige fordel, at det 
kontrolleres, at fisken er nedkølet eller frosset under transporten, således at kvaliteten ikke 
falder i væsentlig grad. 
Ifølge indberetninger fra Det Forenede Kongerige, Irland og Danmark foretages der 
stikprøvekontrol af transporter, men der oplyses ikke nogen tal. I Danmark er ikke blot 
fiskerimyndighederne men også politiet involveret i denne form for kontrol. Belgien kommer 
ikke eksplicit ind på dette spørgsmål, men i det mindste importen synes at blive nøje 
overvåget. Der er ingen oplysninger herom i de portugisiske og franske indberetninger. 
Forfatteren til den tyske indberetning anfører, at han finder kontrol af landtransporter nytteløs. 
Et vigtigt aspekt af inspektionen og overvågningen af fiskerfartøjer er koordinationen mellem 
medlemsstaterne. De fleste indberetninger kommer ikke ind på dette punkt. De eneste 
undtagelser er indberetningerne fra Det Forenede Kongerige, hvoraf det fremgår, at der 
eksisterer nogle aftaler, og den belgiske indberetning, som nævner, at der regelmæssigt foregår 
udvekslinger af data med Danmark (via modem), Nederlandene og Det Forenede Kongerige. 
De danske, irske, portugisiske, tyske og franske indberetninger har ikke oplysninger herom. 
Imidlertid har nogle medlemsstater (Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige) bilaterale 
aftaler med Norge. 
Det er meget skuffende, hvis der ikke eksisterer flere aftaler. Det er imidlertid på nuværende 
tidspunkt umuligt at få et overblik over antallet af bilaterale aftaler og disses indhold (hvilke 
typer data der udveksles, hvor hyppigt, hvilke metoder til udveksling osv.). 
p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 5 -
Generelt har alle medlemsstaterne på de årlige fiskerikontrolekspertgruppemøder (der består 
af repræsentanter fra medlemsstaterne og Kommisionen som er ansvarlig for Den fælles 
Fiskeripolitiks kontrolanliggender) understreget behovet for mere og bedre koordination og 
samarbejde. Kommissionen har tilbudt sin hjælp, men de praktiske resultater er stadig 
begrænsede. 
IH. GENNEMFØRELSE AF BEVARELSESPOLITIKKEN 
1. REGISTRERING AF SKØN OVER OG VALIDERING AF FANGSTER I 
MEDLEMSSTATERNE 
Overvågningen af fangsterne er baseret på logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer. Nogle 
medlemsstater har valgt at kombinere enten logbogen og landingsopgørelsen eller 
landmgsopgørelsen og salgsnotaen i ét dokument. Der findes undtagelser for visse 
fartøjskategorier, og i de tilfælde må der foretages et skøn over fangsterne gennem stikprøver. 
Antallet af indsendte dokumenter synes generelt at være højt, selv om dette måske afspejler 
forskellige fortolkninger af, hvad der menes med indsendt (jf. skema 4). Bortset fra den danske 
indberetning redegøres der i ingen af indberetningerne for eventuelle problemer med 
ufuldstændige dokumenter eller forsinkelser, når dokumenterne indsendes til myndighederne. 
Det næste skridt efter indsamlingen af data er at afsløre manglende oplysninger. Dette 
kombineres normalt med en vis grad af krydscheck af de forskellige kilder. 
Der er store forskelle i, hvor effektivt indsamlingen og efterprøvningen af data foregår - selv 
om de officielle rapporter altid forsøger at vise de eksisterende ordninger i et positivt lys. Det 
er klart, at alle medlemsstaterne i deres ordninger vil kunne drage fordel af andre 
medlemsstaters erfaringer. 
To specifikke problemer for de fleste lande er landinger, der går uden om auktionerne, og 
vanskeligheden ved at foretage et skøn over fangster, der foretages af fartøjer, som ikke er 
forpligtet til at anvende en logbog. Disse problemer er langt fra at være løst tilfredsstillende 
i alle lande (jf. skema 5). 
p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 6 -
I forbindelse med overvågningen på havet kan der i et vist omfang foretages en sammenligning 
mellem oplysningerne i logbøgerne med de direkte observationer. Selv om inspektionerne på 
havet er en vigtig opgave for fiskerikontrollen, fremgår den del heraf, som specifikt drejer sig 
om direkte validering af logbøger, ikke af de nationale indberetninger. 
Hvis man kombinerede oplysningerne i logbøgerne med oplysningerne i 
landingsopgørelserne/salgsnotaerne, ville man få en systematisk valideringsprocedure. 
Det ser på basis af indberetningerne ud til, at det kun er Danmark, Belgien, Tyskland og 
Holland, som jævnligt kombinerer disse oplysmngskilder med henblik på forbedring af 
datakvaliteten (jf. skema 6). Dette punkt er ikke nævnt i de øvrige indberetninger. Der synes 
heller ikke at være nogen systematisk strategi for anvendelse af andre oplysmngskilder efter 
det første salg. 
2. OVERVÅGNING AF DE TEKNISKE FORANSTALTNINGER 
> 
I et arbejdsdokument fra Kommissionen er der foretaget en detaljeret analyse af de specifikke 
vanskeligheder i forbindelse med denne overvågning, som der redegøres for i Kommissionens 
meddelelse om de tekniske foranstaltninger. 
Overvågningen af fredede områder er enklere end overvågningen af de andre tekniske 
foranstaltninger, i det mindste når disse områder ligger så tæt ved kysterne, at de er lette at 
patruljere. Luftovervågning kan være tilstrækkeligt til at fastslå, at der foregår fiskeriaktiviteter 
i et fredet område. 
Kontrollen af reglerne om fiskeredskaber (netlængde eller antal kroge, maskestørrelser) er 
specielt vanskelig. Den kan støttes af inspektioner på land. Men inspektioner på havet er helt 
nødvendige. Mangelen på regler af typen "et-nets-reglen" gør det endnu mere nødvendigt at 
foretage inspektioner på havet. Et af de vanskeligste elementer er at få overholdt reglerne om 
fangstsammensætning i forbindelse medundtagelsesmaskestørrelser. Kontrollen af mindstemål 
er normalt mindre vanskelig. Men der hvor der findes handelskredsløb, fomdsættes der en 
meget fast vilje og en strategi, der kombinerer inspektioner på havet, ved landingen og efter 
det første salg samt, når det kan lade sig gøre, i forbindelse med transporten. Dér, hvor de 
alvorligste problemer eksisterer (Kanalregioncn og region 3) har ingen af de berørte 
medlemsstater anvendt og ikke engang defineret en sådan strategi. 
p:\c31\rapports\clil\rcport\da - 7 -
3. SAMLET EVALUERING AF KONTROLLENS EFFEKTIVITET 
På basis af indberetningerne fra arbejdsgrupperne for de forskellige bestande kan der foretages 
en indgående analyse af omfanget af og udviklingen i problemerne omkring fejlrapporteringer. 
Situationens alvor er for nylig blevet understreget af ICES' eksperter1. I en tidligere beretning 
fra Kommissionen2 sammenfattes prognoseberegningerne for nøglebestandene. Der kan også 
henvises til en artikel skrevet af G. Biais (1995)3 med henblik på at få et samlet overblik. Den 
sammenstiller problemet med fejlrapporteringer med genudsætningsproblemet, idet der ofte er 
en sammenhæng. Skema 7 er udarbejdet på grundlag af konklusionerne fra nævnte artikel. 
Små pelagiske fisk. En betydelig del af fangsterne rapporteres ikke, og siden indførelsen af den 
fælles fiskeripolitik har der ikke været nogen tendens til forbedring. Et af de vigtigste 
problemer, der er iagttaget for disse pelagiske fiskerier, består i fejlrapportering af de fangede 
arter (f.eks. rapportering af hestemakrel i stedet for makrel og brisling i stedet for sild) eller 
af fangstområderne. 
Hvad angår fangstsammensætningen ville inspektionerne i forbindelse med landing være af 
større nytteværdi, hvis de blev koncentreret om et (relativt) begrænset antal havne. Fangsterne 
er i hovedsagen bestemt til forarbejdning, hvilket fra et kontrolsynspunkt giver en meget 
gunstigere situation end det er tilfældet for arter af høj kommerciel værdi, hvor de spredte 
landinger og de korte afsætningskredsløb gør kontroltjenesternes opgave meget vanskeligere. 
Den økonomiske integration mellem producenter og forarbejdningsvirksomheder, som f.eks. 
aftaler om direkte salg uden om auktionerne, kan dog også for de pelagiske fisks 
vedkommende nødvendiggøre særlige kontroltiltag. 
Hvad angår fangsternes geografiske oprindelse skulle en analyse af logbøgerne kunne påvise 
eventuelle uregelmæssigheder. Kombinationen af kontrol på havet og kontinuerlig overvågning 
(f.eks. via satellit) er dog den eneste metode, der reelt kan råde bod på situationen. 
Rapport fra Statistics Committee Liaison Working Group (ICES CM 1995/D:1) 
Jf. bilag 2 i dok. KOM(95) 243 endelig udg. 
G. Biais: An evaluation of the policy of fishery resource management by TACs in European 
Community waters from 1983 to 1992. Aquat. Living Resource, 1995, 8, nr. 3, 201-288. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\da -8/9 -
Endelig kan det bemærkes, at selv om problemet med genudsætninger næsten er ubetydeligt, 
når man ser samlet på de pelagiske fangster, kan der være en mere alvorlig tendens, hvis de 
er koncentreret om specifikke fiskerier med sortering om bord med henblik kun at beholde en 
del af fangsten. Som eksempel kan nævnes sildefiskerier, hvor man kun ønsker at sælge 
rognen. 
Det demersale fiskeri 
I den sydlige og centrale del af EU's områder i Atlanterhavet er fejlrapporteringerne af 
begrænset omfang, ligesom genudsætningerne. Denne gunstige situation er dog ikke 
nødvendigvis ensbetydende med, at fiskeriet foregår efter principperne om bevarelse af 
ressourcerne. Mange TAC i dette område er fastsat som sikkerhedsforanstaltning på 
niveauer, der ikke indebærer reelle begrænsninger med hensyn til kvoter til 
medlemsstaterne, med undtagelse af specifikke problemer i forbindelse med en 
fordelingsnøgle (ansjos for Frankrig, nordlig kulmule og havtaske for Spanien, ... og 
sydlig kulmule for Portugal osv.). Genudsætningernes ringe omfang i forhold til f.eks. 
Nordsøen kan delvis forklares ved, at markederne sydpå aftager fangster af arter, der kun 
befiskes i ringe grad og undertiden genudsættes nordpå, samt små fisk, endog 
undermålsfisk. Generelt bunder kontrolproblemerne snarere i vanskeligheder med at få de 
tekniske foranstaltninger overholdt end i risikoen for, at kvoterne overskrides, som følge 
af at der er et marked for undermålsfisk. 
Længere mod nord på Atlanterhavskysten er problemerne med fejlrapporteringer mere 
alvorlige. Globalt er de af begrænset omfang, fordi der er fastsat TAC som 
sikkerhedsforanstaltning på et niveau, der ofte er for højt til at stille medlemsstaterne 
hindringer i vejen, men også for højt til at sikre en effektiv bevarelse. Det samlede tal for 
1994 i skema 7 er dog vildledende i den henseende. For området vest for Skotland har 
man således justeret de videnskabelige prognoseberegninger for at tage hensyn til 
underrapporteringen af fangsterne af rundfisk, hvilket fremgår af den detaljerede analyse 
i den ICES-rapport, der henvises til i begyndelsen af dette punkt. Genudsætningsproblemet 
er større her end længere sydpå uden nogen klar tendens. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 10 -
I Nordsøen og tilstødende farvande (jf. skema 7) er problemet med underrapportering 
særlig alvorligt. Det er blevet større især med hensyn til rundfisk. Denne situation er 
følgen af et problem, der blev understreget i en tidligere beretning (KOM(95) 243 endelig 
udg.). I overensstemmelse med de videnskabelige henstillinger, som er blevet fulgt i 
højere grad, fordi bestandsituationen betragtes som meget alvorlig, har TAC for Nordsøen 
været fastsat på niveauer, der forudsætter en stærkt faldende udnyttelsesrate. Men 
fiskeriindsatsen er ikke blevet nedsat. Kommissionen vandt ikke gehør for sit forslag om 
en markant nedskæring af kapaciteten og omfattende direkte begrænsninger af fiskeritiden. 
Det kan således næsten ikke undgås, at der forekommer fejlrapportering eller 
genudsætmnger. Med hensyn til genudsætmnger kan man konstatere, at fænomenet 
fortsætter i uformindsket omfang til trods for øgede maskestørrelser. De to fænomener 
(fejlrapportering og genudsætmnger) viser således med al tydelighed, at det haster med 
at få begrænset fiskeriindsatsen i Nordsøen. I Østersøen er situationen for torsk meget lig 
med forholdene i Nordsøen. De reelle fangster har i de seneste år langt overgået kvoterne, 
og problemet er ikke begrænset til en enkelt medlemsstat eller til EU's medlemsstater. De 
seneste rekrutteringer til torskebestanden har været tilfredsstillende, og da der ikke er 
nogen begrænsninger i fiskeriindsatsen, er der taget flere torsk end de tilladte mængder. 
Kontrollen vanskeliggøres også af, at EF-fiskerne sandsynligvis gør sig skyldige i 
svigagtig angivelse af fangsternes geografiske oprindelse, f.eks. i forbindelse med eksport 
til EU af torsk, der er fisket ulovligt i Østersøen af tredjelande. Store mængder 
østersøtorsk er således tilført markederne i medlemsstater, der ikke ligger op til 
Østersøen. 
p:\c3l\rapports\ctrl\report\da - 11 -
IV. ANDRE ASPEKTER END BEVARELSESASPEKTET 
1. MARKEDSPOLITIKKEN 
Gennem en streng håndhævelse af de relevante EF-regler, skulle det kunne undgås, at 
forvaltningen af den fælles markedsordning forstyrres f.eks. af urapporteret import, og at 
undermålsfisk frembydes til salg gennem offentligt eller privat ejede auktionscentre eller 
direkte eller indirekte drager fordel af tilbagetagelsessystemet. I øvrigt skal fiskerivarer, der 
frembydes til salg, opfylde specifikke friskheds- og størrelsesnormer med henblik på at 
beskytte forbrugerne osv. Hver medlemsstat skal med regelmæssige mellemrum på sit eget 
område foretage kontrol for at sikre, at de tekniske aspekter af den fælles markedsordning for 
fiskerivarer og akvakulturprodukter bliver overholdt. Tilbagetagelse af produkter fra markedet 
til andre formål end konsum og oplagring og/eller forarbejdning af de således tilbagetagne 
produkter skal også overvåges. 
Medlemsstaterne skal give Kommissionen meddelelse om specifikke kontrolforanstaltninger, 
der vedtages til iværksættelse af den ovenfor omhandlede kontrol, navnet på de kompetente 
nationale kontrolmyndigheder, typen af afslørede overtrædelser og de foranstaltninger, der er 
truffet efterfølgende. 
I de enkelte medlemsstater er kontrolopgaverne fordelt på flere tjenester; Denne opdeling kan 
til dels forklares ved, at forskellige tjenester (sundhed, bekæmpelse af svig, kvalitetskontrol 
osv.) traditionelt har været involveret i kontrol, og at forskellige organer (specielt 
producentorganisationerne) har en vigtig funktion i den fælles markedsordning. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 12 
Med hensyn til den faktiske gennemførelse af de tekniske foranstaltninger har Kommissionen 
noteret sig, at kontrollen af mindstemål varetages enten af det nationale fiskeriinspektorat 
etableret i havnene (Det forenede Kongerige, Irland, Danmark), specialiserede tjenester 
(Frankrig, Portugal) eller en kombination af de to. I de medlemsstater, hvor denne type kontrol 
varetages af mere end en tjeneste, er der uklarhed om, hvordan og i hvilket omfang opgaverne 
er fordelt eller koordineret. 
Medlemsstaternes indberetninger til Kommissionen indeholder oplysninger om, at denne type 
kontrol gennemføres, men kommer ikke i detaljer ind på kontrollens niveau, hyppighed og 
omfang. Kommissionen kan således ikke konkludere, at denne kontrol er tilfredsstillende. 
Hvad angår tilbagetagelsesprocedurerne fremgår det af medlemsstaternes indberetninger, at de 
i de fleste tilfælde overvåges i passende omfang og anvendes korrekt. 
Med få undtagelser har medlemsstaterne ikke givet Kommissionen meddelelse om resultaterne 
af inspektion og overvågning (overtrædelsernes art mv.) og om de foranstaltninger, der er 
truffet i forbindelse med overtrædelserne. 
2. TRANSPORT AF FISKERIVARER 
Hvis reglerne for transport af fiskerivarer anvendes korrekt4, skulle de nationale 
kontrolmyndigheder være i stand til at sørge for at hindre forsendelse og eventuelt salg af fisk 
(især arter, for hvilke der er fastsat en TAC), som ikke er behørigt registreret på landings-
eller importstedet, eller hvis præcise oprindelse er uklar. En sådan kontrol kan også være med 
til hindre svigagtig import i Fællesskabet. Endvidere vil rutinemæssig kontrol af 
fisketransporter have en præventiv virkning over for transport af undermålsfisk og af fisk, der 
ikke er behørigt registreret, hvilket fortsat giver de nationale kontroltjenester problemer. 
Der er fastsat detaljerede regler for markedssektoren i Rådets forordning (EØF) nr. 3759/92, og 
gennemførelsen af disse regler indgår i den integrerede kontrolstrategi, der er omhandlet i artikel 24-
28 i Rådets forordning (EF) nr, 2847/93, mens der er fastsat regler for transport af fiskerivarer i 
artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 2847/93. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 13 
Generelt bliver fisk, der landes i havnene, rutinemæssigt kontrolleret i forbindelse med 
losningen, og de nye forpligtelser gælder især den fisk, der transporteres gennem EF-områder. 
Ved kontrollen fokuseres der først og fremmest på, om: 
fisken ledsages af et transportdokument 
det pågældende dokument indeholder de nødvendige oplysninger; transportøren er 
ansvarlig for, at dokumentet udfærdiges og medføres. 
Overvågning af fisketransporter er en ny opgave for de nationale kontrolmyndigheder. 
Landtransport af fiskerivarer har fået et meget større omfang i de seneste år, og har særlig 
interesse for visse grupper af medlemsstater. Således er overvågningen af fiskeritransporterne 
blevet af større betydning i de seneste år på grund af de øgede mængder fiskerivarer, der 
transporteres af kommercielle årsager og/eller med henblik på specifikke konsumbehov. 
I medlemsstaternes indberetninger er det ikke anført, i hvilket omfang der er gennemført 
stikprøvekontrol med henblik på at fastslå fangsternes artssammensætning. Det fremgår heller 
ikke, om sådanne stikprøver har givet signifikante resultater. På basis af disse indberetninger 
og de kontrolbesøg, som Kommissionens fiskeriinspektorat har gennemført i medlemsstaterne 
i 1994, er Kommissionen af den opfattelse, at denne kontrol i bedste fald har været meget 
begrænset i de fleste medlemsstater og ikke kan betragtes som signifikant i forhold til den 
samlede kontrol. Kommissionen konkluderer derfor, at medlemsstaterne ikke fuldt ud udnytter 
de kontrolmuligheder, som denne foranstaltning indebærer, især med hensyn til problemet med 
undermålsfisk. 
3. STRUKTURPOLITIKKEN5 
Med udgangspunkt i den nye grundforordning, ifølge hvilken forvaltningen af input og output 
(fangsterne) skal kombineres i tråd med alle de videnskabelige analyser, af hvilke det fremgår 
at den for store fiskeriindsats og overkapaciteten er hovedårsagerne til problemerne i den fælles 
fiskeripolitik, vil kontrollen med kapaciteten og indsatsen få en stærkt stigende betydning. 
5 Disse specifikke regler er omhandlet i artikel 25-27 i forordning (EØF) nr. 2847/93. 
p:\c31\rapports\ctrI\report\da - 14 -
Overvågningen af tilpasningen af fiskerikapaciteten - uanset om denne er udtrykt i antal eller 
størrelse af fartøjer, maskineffekt eller redskabskarakteristika - er fyldestgørende, og de 
forskellige anvendte midler (f.eks. restriktioner) til at realisere de fastsatte mål kontrolleres 
med regelmæssige mellemrum. Det er også nødvendigt at overvåge de begrænsninger i 
fiskeriaktiviteterne, der for nogle medlemsstaters vedkommende er accepteret som et 
supplement til kapacitetsreduktionen i forbindelse med det tredje flerårige udviklingsprogram. 
Endvidere må det sikres, at f.eks. fartøjer, der modtager økonomisk støtte til modernisering 
eller til midlertidigt eller endeligt ophør, overvåges af de nationale kontrolmyndigheder. 
Det fremgår af de forskellige dokumenter og indberetninger, der er modtaget fra 
medlemsstaterne, at der er store forskelle i, hvordan og hvor indgående de nationale 
kontroltjenester foretager deres overvågning. På den ene side har en række medlemsstater (Det 
Forenede Kongerige, Tyskland, Danmark) en relativt veludviklet og integreret kontrolramme 
(databaser over fartøjernes aktiviteter, flåderegistre, systematisk kontrol af fartøjer, der 
kommer ind i flåden), mens på den anden side andre medlemsstater synes at have en mindre 
systematisk approach med hensyn til disse tekniske kontrolaspekter. Hvad angår den 
sidstnævnte gruppe medlemsstater har Kommissionen bemærket sig, at den tekniske kontrol 
i bedste fald gennemføres meget uregelmæssigt og ukoordineret. Generelt gennemføres denne 
type kontrol kun, når fartøjer er genstand for den første ændring, og der ser ikke ud til at være 
noget tilløb til kontinuerlig kontrol. Dette er især vigtigt med hensyn til fartøjer, for hvilke der 
er fastsat restriktioner for anvendelsen af redskaber eller maskineffekt. Et andet og lige så 
utilfredsstillende aspekt i forbindelse med udøvelsen af denne tekniske kontrol er, at den i vidt 
omfang gennemføres af tjenester, som ikke er knyttet til fiskerikontrollen. Endvidere er 
ansvaret ofte fordelt på flere tjenester. F.eks. har i en medlemsstat (Portugal) fem forskellige 
tjenester ansvaret for denne kontrol, mens der i andre medlemsstater er to eller tre forskellige 
ministerier involveret. 
Kommissionen erkender, at visse aspekter af sejlads (herunder også for fiskerfartøjers 
vedkommende) traditionelt falder ind under forskellige ministeriers ansvarsområde, men 
forventer alligevel, at medlemsstaterne tager skridt til at sikre, at disse opgaver bliver 
centraliseret eller koordineret af den tjeneste, som har det generelle ansvar for 
fiskerikontrollen. 
Som et første skridt i den retning bør medlemsstaterne sikre, at oplysningerne i registret over 
fiskerfartøjer udnyttes mere systematisk og kobles sammen med databaser vedrørende 
fartøjsaktiviteter (f.eks. baser omfattende logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer). 
p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 15 
De fleste medlemsstater forsømmer stadigvæk den faktiske gennemførelse af den tekniske 
kontrol. Kun få af medlemsstaterne har i deres årlige indberetninger givet tilstrækkelige 
oplysninger om omfanget af denne kontrol. 
V. SANKTIONER OG LOVGIVNING 
Når man ser på, om den fælles fiskeripolitiks regler er overholdt, baserer man sig på 
inspektionernes kvalitet og hyppighed og sanktionsniveauet i tilfælde af manglende 
overholdelse. Dette henhører udelukkende under medlemsstaternes kompetence. For at få en 
bedre forståelse af retssystemerne i medlemsstaterne med hensyn til håndhævelse på 
fiskeriområdet har Kommissionen fået gennemført en undersøgelse, som dækker de fleste 
medlemsstater. Der er redegjort for resultaterne af denne undersøgelse i dette kapitel. 
1. NATIONALE RETSSYSTEMER 
Håndhævelse på fiskeriområdet kan opdeles på tre forskellige etaper, dvs. konstatering af 
formodede overtrædelser gennem overvågning, indledning af overtrædelsesprocedurer og 
sanktioner. 
1.1 Over vågningsbef øj eiser 
Traditionelle overvågningsbeføjelser falder i høj grad sammen i alle medlemsstater. 
Kontrolmyndighederne i alle medlemsstater har omfattende beføjelser, som f.eks. ret til at 
borde og gennemsøge fartøjer, undersøge fisken, indlede efterforskninger, rekvirere 
dokumenter til undersøgelsesformål, tage stikprøver og at måle og veje varer. 
Men der er betydelige forskelle i, hvor vidt disse beføjelser går, idet de kan afhænge af en 
lang række faktorer. En af de vigtigste faktorer er håndhævelsessystemets karakter, dvs. om 
det er et strafferetligt eller administrativt system. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 16 -
1.2 Overtrædelsesprocedurer 
Overtrædelsesprocedurer i forbindelse med fiskeriovertrædelser er meget forskellige fra den 
ene medlemsstat til anden. Der er f.eks. åbenbare forskelle i reglerne for bevisførelse. Der 
opstår undertiden problemer, når bevisførelsen overgår fra en medlemsstat til en anden. Der 
kan også konstateres forskelle, når der træffes afgørelse om fiskeriovertrædelser uden for 
domstolene. 
1.3 Sanktioner 
Der er også forskelle mellem de nationale systemer med hensyn til, hvordan der pådømmes 
sanktioner for overtrædelser. I nogle medlemsstater henhører afgørelser om 
fiskeriovertrædelser under domstolene, mens andre medlemsstater har et administrativt system 
for fiskerihåndhævelse. I nogle medlemsstater gælder kombinerede systemer. 
Man kan klassificere sanktioner i tre hovedkategorier: 
Pådømmelse af straf via strafferetlige procedurer (bøder, beslaglæggelse af fangster 
eller redskaber, tilbagetrækning af licens). 
Civilretlige bøder, som kun pålægges i Danmark og Nederlandene. 
Administrative straffe, som pådømmes af administrative myndigheder i de lande, der 
har et administrativt fiskerihåndhævelsessystem. 
2. FÆLLESSKABETS RETSREGLER 
Da inspektionshyppigheden generelt er lav, kan fiskerne indkalkulere risikoen for at blive 
idømt en bøde som en af deres driftsomkostninger. I mange tilfælde er effekten af bøder på 
fiskernes adfærd derfor ubetydelig. Selv når en bøde berøver en fisker udbyttet af den 
pågældende fangstrejse, betyder den højst en marginal forøgelse af de årlige omkostninger. 
Desuden er det en kendt sag, at de nationale domstole pålægger meget lave bøder, fordi de 
anser EF-retten for at være for kompliceret og ikke forventer, at fiskerne forstår den. 
Uheldigvis er der for mange eksempler på, at fiskerierhvervet og i nogle tilfælde endog 
nationale administrationer har støttet dette billede af den fælles fiskeripolitik. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 17 
For at sikre objektiviteten og gennemskueligheden af de foranstaltninger, der træffes efter 
overtrædelser, er der inden for rammerne af Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af oktober 
1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik af Kommissionen 
blevet foreslået og af medlemsstaterne vedtaget visse bestemmelser, der skal øge effektiviteten 
af de sanktioner, der pålægges i tilfælde, hvor EF-foranstaltningerne ikke overholdes. 
I henhold til disse bestemmelser skal medlemsstaterne træffe de nødvendige ikke-
diskriminerende foranstaltninger til at sikre, at den fælles fiskeripolitiks regler overholdes, og 
forfølge uregelmæssigheder ved at fastlægge en række sanktioner, der effektivt fratager 
overtræderne det økonomiske udbytte af overtrædelserne og giver resultater, der er 
proportionelle med overtrædelsernes alvor. 
Desuden skal medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 34, stk. 2, i ovennævnte 
rådsforordning regelmæssigt give Kommissionen meddelelse om resultaterne af den inspektion 
eller overvågning, der foretages, herunder antallet og arten af de overtrædelser, der 
konstateres, samt de foranstaltninger, der træffes. 
De fleste medlemsstater giver ikke oplysning om deres straffepraksis. Selv om det er let at 
finde eksempler til illustration af det utilstrækkelige straffeniveau, foreligger der kun få 
oplysninger til støtte for en vurdering af sanktionernes effektivitet i fiskerisektoren. Selv når 
medlemsstaterne giver meddelelse om antallet af forfulgte overtrædelser, foreligger der kun 
få eller slet ingen oplysninger om de eventuelle straffe. Statistikkerne i bilag II viser 
ineffektiviteten af de indsendte oplysninger. 
Desuden udnytter visse medlemsstater forpligtelsen til at indgive meddelelse til systematisk at 
anføre alle overtrædelser begået af fartøjer fra andre medlemsstater eller endog fra tredjelande. 
Så længe Kommissionen ikke modtager systematiske oplysninger om, hvor store og hvilke 
straffe der pålægges af de nationale domstole eller administrative myndigheder, kan den ikke 
give en fyldestgørende vurdering af effektiviteten af medlemsstaternes fiskerihåndhævelse. 
p:\c3l\rapports\ctrl\rcport\da -18-
3. SAMARBEJDE 
Det kan konstateres, at medlemsstatens? retsregler for fiskerihåndhævelse giver meget få 
muligheder for samarbejde mellem medlemsstaterne. En medlemsstat har jurisdiktion over alle 
fiskerfartøjer, der udøver deres aktiviteter i dens farvande og også udenfor, når der er tale om 
dens egne fartøjer, og den kan træffe foranstaltninger over for konstaterede overtrædelser. 
Imidlertid kan det være vanskeligt for flagstaten at overvåge sine fartøjers aktiviteter, når disse 
driver fiskeri i flere forskellige medlemsstaters farvande og lander deres fangster i en anden 
medlemsstat. Dette er især tilfældet, når flagstaten tildeler individuelle fangstkvoter til sine 
fartøjer. Imidlertid er et sådant samarbejde nærmet ikke eksisterende. 
Endvidere bør samarbejdet mellem medlemsstaterne omfatte procedurer for udveksling af 
oplysninger og beviser og for foranstaltninger mod fartøjer, som har unddraget sig inspektion 
i en anden medlemsstat. Men der vil kunne opstå problemer som følge af forskelle i de 
nationale systemer for fiskerihåndhævelse. Medlemsstaterne har f.eks. meget forskellige 
bevisførelsesregler. Den nuværende mangel på samarbejde afspejler måske en vis tolerance 
over for de nationale fiskeriindustrier, som søger at udnytte fiskerimulighederne ud over de 
grænser, der er fastsat i overensstemmelse den fælles fiskeripolitiks bestemmelser. Hvis de 
fleste medlemsstaters fiskerisektor udnytter sådanne fiskerimuligheder, vil ingen af dem få 
gavn af det, men bevarelsen af fiskebestandene vil blive undermineret til skade for alle. 
Et snævert samarbejde mellem flagstate cg kyststatens myndigheder er nødvendigt med 
henblik på at komme uden om nogle af barriererne mellem de nationale procedurer. Da 
fiskerihåndhævelsens effektivitet ikke bør variere, alt efter hvilket nationalt lovsystem der er 
involveret, er det derfor nødvendigt at øge samarbejdet mellem medlemsstaterne, give 
sanktionerne større afskrækkende virkning og gøre håndhævelsen mere gennemskuelig. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 19 
VI. KONKLUSIONER 
Denne oversigt, som er udarbejdet i 1995, viser, hvor langt man er bagud med iværksættelsen 
af de nye bestemmelser i "kontrolforordningen" (nr. 2847/93), som det endnu er for tidligt at 
give en vurdering af. Den næste rapport, som skal udarbejdes i 1996, er i denne henseende 
yderst vigtig. I den skal der tages hensyn til Rådets konklusioner fra december 1994, hvor 
Rådet anmoder om en særlig rapport om fiskerikontrollen i Atlanterhavet, og til erfaringerne 
fra 1996, efter at det var blevet obligatorisk at indsende oplysninger om logbøger og 
landingsopgørelser til databaserne. Den vil blive så meget mere nyttig, som de oplysninger, 
der indsendes af medlemsstaterne bliver mere præcise, især hvad angår den faktiske tildeling 
af midler til fiskerikontrol og statistikkerne for konstaterede overtrædelser og sanktioner. 
Selv om denne rapport er relativt ufuldstændig, anser Kommissionen den for at være yderst 
nyttig. Den kan være med til at råde bod på den manglende gennemskuelighed medlemsstaterne 
indbyrdes med hensyn til fiskerikontrol. De begrænsede oplysninger skyldes naturligvis delvis, 
at medlemsstaterne ikke ønsker at stille deres svagheder til skue, men de har ikke desto mindre 
gjort en stor indsats for at beskrive deres kontrolfaciliteter. Erfaringerne fra udarbejdelsen af 
denne rapport vil gøre det lettere for Kommissionen at vide, hvilke oplysninger fra 
medlemsstaterne den skal anmode om, hvilket vil bidrage til at gøre fremtidige rapporter mere 
gennemskuelige. Kommissionen er nu også blevet bedre i stand til at justere anvendelsen af 
dens egne midler. Denne omlægning er dog desværre begrænset af de øgede udgifter til kontrol 
i internationalt farvand (NAFO, drivgarn). Kommissionen håber fortsat, at de berørte 
medlemsstater i overensstemmelse med reglerne om ansvarsfordeling hurtigt vil påtage sig de 
byrder, der påhviler dem. Uafhængigt af dette spørgsmål finder Kommissionen, at den bør 
prioritere: 
Validering - med henblik på gennemskueligheden - af de oplysninger, som hver 
medlemsstat indsender, som en indikator for kontrolmidler og resultater. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 20 
Integrering af de områder, der for nyli? er blevet inddraget under fiskerikontrollen, på 
EF-plan: strukturpolitik, bl.a. i henser clj til evaluering af fangstkapaciteten, parallel 
overvågning af fiskeriindsatsen, o t :^r " j' 3 af markederne, eventuel kontrol under 
transport, udvikling af muligheder for even*uel krydscheck af forskellige oplysmngskilder. 
De problemer, som i de enkelte fiskerier, har været en kilde til større overtrædelser af 
EF-forordningerne, og som vil kunne skade andre medlemsstater, såsom overskridelse af 
kvoterne i Nordsøen og Østersøen og manglende overholdelse af de tekniske 
foranstaltninger i region 3. 
Koordinering dels mellem de nationale kontrolmyndigheder, dels mellem disse 
myndigheder og GD XIV. Indførelsen af ny teknologi (satellitkontrol, sammenkobling af 
datasystemer osv.) har taget fart og gør samordning påkrævet. Men samordningsbehovet 
gør sig også gældende på andre områder: koordinationen af interventioner på havet 
nødvendiggør, som man har set det i forbindelse med kontrollen af atlanterhavsfiskeriet 
efter tun, intervention på EF-plan. Det samme er tilfældet for kontrollen af fangsterne på 
fartøjer, der driver fiskeri i én medlemsstats eksklusive økonomiske zone og lander 
fangsterne i en anden medlemsstats havn. Generelt spiller Kommissionen en vigtig rolle 
i koordineringsprocessen med henblik på at fremme synergi og fjerne mistro. 
Hvad angår de nationale administrationer varierer de konkrete prioriteter naturligvis fra den 
ene medlemsstat til den anden. Men : , 1996 har Kommissionen fastlagt to generelle 
prioriteter: datamatisering og overvågning af kapacitet og indsats. 
p:\c3l\rapports\ctrl\report\da - 21 
BILAG 
MEDLEMSSTATERNES INDBERETNINGER 
Indberetningen fra medlemsstaterne falder i to dele: 
I.* Fiskeriinspektion og -overvågning 
Et resumé af medlemsstatens beskrivelse af de bestemmelser, den har gennemført med 
henblik på håndhævelse af den fælles fiskeripolitik. Kommissionen har måttet udarbejde 
resuméer på grund af omfanget og den uensartede præsentation af indberetningerne fra 
de nationale myndigheder. 
II. Evaluering 
Der er her tale om en evaluering, som Kommissionen har foretaget og meddelt den 
pågældende medlemsstat, hvis kommentarer er blevet indsat. 
I alle tilfælde indeholder Kommissionens evaluering en beskrivelse af de særlige 
forhold i hver enkelt medlemsstat. Kommissionens hensigt med denne del er at fremme 
gensidig forståelse mellem medlemsstaterne. 
? 
p:\c31\rappor1s\ctrI\anncxel\da C 
BR-.GIEN 
I. Fiskeriinspektion og -overvågning 
A. STRUKTUR 
Landbrugsministeriet har hovedansvaret for overvågningen af belgiske og udenlandske 
fiskerfartøjers aktiviteter, selv om nogle specifikke aspekter af fiskeriovervågningen er henlagt 
under ministeriet for kommunikation og infrastnikmr, økonomiministeriet og regeringen for 
regionen Flandern. 
I landbrugsministeriet har direktoratet for havfiskeri ansvaret for indsamlingen af data om 
landinger og kontrollen af import, markeder og forvaltningen af nationale kvoter. 
Inspektionen på havet varetages af den belgiske flåde, der sorterer under forsvarsministeriet. 
Disse inspektioner gennemføres i samarbejde med direktoratet for havfiskeri, og personale fra 
dette direktorat ledsager flådens fartøjer. 
De strukturelle aspekter (licenser, fartøjers karakteristika) henhører under direktoratet for 
havfiskeri, medens de tekniske aspekter (maskinkraft, tonnage) henhører under ministeriet for 
kommunikation (søfartsstyrelsen). Flådens udvikling er reguleret ved licenser, som udstedes 
af direktoratet for havfiskeri, og finansieringen (lån osv.) henhører under regeringen for 
regionen Flandern. 
Med hensyn til markeder (kvalitet, sortering, tilbagetagelsespriser osv.) er ansvaret fordelt som 
følger: 
kvalitet/sortering henhører under landbrugsministeriet ^den nationale tjeneste for 
fremme af afsætningen af landbrugs-/havebrugsprodukter) (N.D.A.L.T.M.) 
tilbagetagelse af fisk osv.: økonomiministeriet (direktoratet for generel økonomisk 
inspektion) 
prisniveauer: landbrugsministeriet (direktoratet for havfiskeri). 
^3 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da 
B) RESSOURCER 
1. Personale 
Direktoratet for havfiskeri har et personale på ca. 25 personer. 
Fiskeriinspektoratet, som er en særskilt enhed i direktoratet for havfiskeri, består af en 
inspektør og fire fiskerikontrollører og ligger i Ostende. Inspektoratet besøger havne og 
auktioner med regelmæssige mellemrum og deltager i inspektioner på havet og fra luften. 
Nogle få ansatte i direktoratet for havfiskeri beskæftiger sig med fangstregistrering og 
kvoteforvaltning. 
Når de nationale inspektører foretager inspektioner på auktionen og i havnen i Zeebrugge, 
bistås de af det lokale havnepoliti. 
Fra tid til anden kan fiskeriinspektoratet få bistand fra toldvæsenets efterforskningsafdeling. 
Overvågningen af afsætningen af fisk og de tekniske aspekter (sortering, friskhed) varetages 
af to inspektører fra N.D. A.L.T.P. (landbrugsministeriet). En inspektør fra økonomiministeriet 
kontrollerer, hvad der sker med fisk, som tages tilbage fra markedet, og om 
tilbagetagelsespriserne overholdes. 
2. Fartøjer/fly 
Tre flådefartøjer (2 slæbebåde og 1 minestryger) står til rådighed til fiskerikontrol. 
Et fly udlejes til den regionale regering (miljøministeriet) i i alt 40 timer om året. Dette fly 
anvendes til inspektion i bestemte perioder af året (foråret, når det gælder fladfisk). 
*v 
p :\c3 !\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
3. Edb 
Der er oprettet et edb-center i Ostende (AS-400 TBM mainframe computer). Her oplagres data 
om fangster, landingsopgørelser, salgsnotaer, afsætning (priser, mængder, kvalitet, sortering 
osv.) og listen over udstedte licenser. 
Registreringen af fartøjer, som sorterer under ministeriet for kommunikation, foregår også på 
edb. Data (salgsnotaer osv.) fra auktionen i Zeebrugge overføres online til direktoratet for 
havfiskeri hver dag. Dataene fra andre auktioner registreres manuelt i Ostende. 
C. Aktiviteter 
I 1994 blev der i alt foretaget 208 inspektioner på land (på auktioner/hos opkøbere og på 
fartøjer). 
De blev gennemført i følgende havne/på følgende auktioner: Zeebrugge: 99 
Ostende: 71 
Nieuwpoort: 17 
Andre: 21 
Ved disse inspektioner blev der afsløret 64 åbenbare overtrædelser (hvoraf størstedelen 
vedrørte logbøger eller landingsopgørelse). Cirka 30% af alle registrerede landinger blev 
kontrolleret. 
Omkring 95 % af alle logbogsoplysninger returneres. Det samme gælder for landingsopgørelser 
og salgsnotaer. Endvidere udveksles der regelmæssigt oplysninger med Danmark (via modem), 
Nederlandene og Det Forenede Kongerige. 
Der foretages valideringer af data fra logbøger/landingsopgørelser ved hjælp af salgsnotaer, 
og de omfatter ca. 75% af ladningerne. Uoverensstemmelser osv. fastslås og meddeles 
fiskeriinspektoratet med henblik på opfølgning. 
2.J 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
Inspektioner på havet i 1994 
11994 blev der foretaget inspektion af 68 fartøjer (hovedsagelig belgiske og nederlandske) og 
afsløret i alt ni overtrædelser. Der blev patruljeret i område IVc i i alt 34 dage i 1994. 
Inspektionen fra luften (40 timer) resulterede i 302 tilfælde af visuel kontakt. 
2C 
p:Vc31\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
II. Evaluering 
A. Generelt 
Fiskerflåden omfatter et begrænset antal mellemstore fartøjer. En forholdsvis stor del af deres 
fangst landes i andre medlemsstater (Det Forenede Kongerige, Nederlandene og Danmark). 
I 1994 blev kvoten for ni bestande opbrugt. Især for tunge er kvoteforvaltningen meget 
restriktiv. EØS er af begrænset størrelse, og kystlinjen er forholdsvis kort med et lille antal 
havne. 
B. Stærke og svage punkter 
Fangsterne registreres på edb. Registreringen er baseret på data fra logbøger, 
landingsopgørelser og salgsnotaer. Cirka 75% af landingerne krydskontrolleres. Registreringen 
af landinger, der udbydes til første salg på auktion, ser ud til at være pålidelig. Landinger i 
andre medlemsstater registreres på grundlag af logbøger. Disse oplysninger sammenholdes med 
oplysningerne om landinger og salg fra de pågældende medlemsstater. 
Selv om antallet af inspektører er steget i løbet af de seneste år, betragtes det stadig som 
utilstrækkeligt. Endvidere har dis^e inspektører ikke de nødvendige beføjelser til at varetage 
deres opgave på landjorden og på havet. 
Tre flådefartøjer med begrænset kapacitet til overvågning af fiskeriet foretager 
deltidsinspektioner på havet. Inspektionen fra luften er begrænset til 40 timer om året. 
Lovgyldigheden af de resultater, der opnås ved hjælp af denne form for inspektion, bestrides. 
Det er opfattelsen, at der stadig forekommer uregistrerede landinger. Fiskeriinspektørerne 
ledsages af personer fra toldvæsenet eller politiet for at afsløre sådanne fremgangsmåder. 
H 
p :\c3 I\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
DANMARK 
L Fiskeriinspektion og -overvågning 
A. STRUKTUR 
Det er Fiskeridirektoratet, der nu er en del af Ministeriet for Landbrug og Fiskeri efter en 
omstrukturering i 1994, der er ansvarlig for overvågningen af fiskeriet. 
Fiskeridirektoratet har en afdeling med særligt ansvar for kontrol, herunder inspektion. Blandt 
afdelingens andre opgaver er registrering af fangster, udstedelse af licenser og strukturelle og 
markedsmæssige spørgsmål vedrørende fiskeindustrien. 
Det egentlige fiskeriinspektorat er decentraliseret, idet størstedelen af inspektørerne har base 
i de større fiskerihavne, og deres aktiviteter koordineres gennem afdelingens sekretariat. 
Inden for specifikke ansvarsområder, f.eks. strukturer og markeder, får inspektoratet bistand 
fra eller samarbejder med andre offentlige organer, f.eks. toldvæsenet, sundhedsvæsenet og 
veterinærvæsenet. 
Inspektoratet har sine egne inspektionsressourcer - inspektionsfartøjer og edb-systemer - som 
kun inspektoratet har rådighed over. 
Inspektoratets hovedopgave, både centralt og lokalt, er at indsamle fangstdata fra 
logbøger/landingsopgørelser og sammenligne dem med data fra salgsnotaer, som er indgået fra 
auktioner og opkøbere. Disse data analyseres systematisk, og konstaterede uoverensstemmelser 
undersøges. For at gøre det lettere at analysere dataene er der oprettet to databaser, som 
dækker landinger og salg. 
z% 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da 
B. Ressourcer ~"' 
1. Personale 
Inspektoratet har 143 inspektører, der er fordelt på de større fiskerihavne. 
Endvidere har sekretariatet et personale på 25, medens edb-afdelingen, der behandler data fra 
logbøger/landingsopgørelser/salgsnotaer, har et personale på 24. 
Analyse og ajourføring af fangster, der er undergivet TAC, foretages af yderligere 3 personer. 
2. Fartøj er /fly 
I alt fem fartøjer benyttes til inspektion. Disse fartøjer har et mandskab på i alt 102 personer. 
Fiskeriinspektoratet foretager ikke inspektion fra luften. 
3. Edb 
Der er indført edb-systemer til behandling af data fra logbøger/landingsopgørelser og 
salgsnotaer, registrering af fangstudbytter og løbende analyse af fiskeriaktivitet og -indsats. 
Dataene lagres i en mainframe, som personalet har adgang til via et lokalt net. De lokale 
inspektører er tilknyttet via et net og har også adgang til mainframe. 
2.9 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
C. AKTIVITETER 
Inspektionsaktivitet fordelt på de enkelte havne og aktivitetstyper 
Tabel 1 
Inspektorat med 
base i 
Esbjerg 
Fredericia 
Frederikshavn 
Nykøbing Mors 
Randers 
Roskilde 
lait Antal ansatte 
21 
19 
29 
25 
18 
31 
143 Antal inspektioner 
på fartøjer 
1475 
107 
1524 
457 
83 
1107 
4573 Antal inspektioner 
af opkøbere 
1016 
50 
2617 
993 
293 
205 
5174 
p:\c31\rapports\ctrl\anhexel\da 3o 
Inspektioner på havet - inspektionsdage fer de enkelte inspektionsfartøjer pr. ICES-
område 
Tabel 2 
FARTØJ 
Jens Væver 
Nordsøen 
Nordjylland 
Vestkysten 
Viben 
Diverse skibe 
lait IVA 
12 
12 OMRÅDE 
IV b 
142 
14 
117 
1 
274 III AN 
2 
49 
97 
148 III AS 
26 
28 
21 
75 III B 
2 
80 
1 
83 III C 
1 
5 
102 
3 
111 HID 
51 
16 
31 
98 
Antal inspektioner pr. ICES-område. 
FARTØJ 
Jens Væver 
Nordsøen 
Nordjylland 
Vestkysten 
Viben 
lait 
Resultater: IVA OMRÅDE 
IV b 
200 
5 
68 
293 III AN 
1 
48 
89 
128 III AS 
10 
15 
14 
39 III B 
7 
7 III C 
13 
71 
84 HID 
39 
20 
6 
65 
Antallet af åbenbare overtrædelser, der blev afsløret under inspektioner på havet og i havnene: 
Inspektioner i havnene: 182 - største kategori: logbøger/landingsopgørelser (57). 
Inspektioner på havet: 59. 
31 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\da 
Validering af landingsdata, auktionsdata osv. 
Validering foretages hovedsagelig ved systematisk sammenligning af 
logbøger/landingsopgørelser og salgsnotaer. 
Landings- og salgsdata indsamles i havnene af de lokale inspektører og overføres til de centrale 
myndigheder. De opkøb, som storopkøberne (fiskeforarbejdningsvirksomheder) foretager på 
auktioner, overføres inden for 48 timer. Der foretages daglig krydskontrol af disse data for at 
finde frem til fejl, manglende oplysninger og uoverensstemmelser. 
Desuden aflægges der med regelmæssige mellemrum besøg på de større auktioner for at 
kontrollere mængder, sortering og friskhed og som led i overvågningen af 
markedsbestemmelserne i almindelighed. 
Valideringen af landinger ved fysisk kontrol (overvågning og registrering af landede mængder -
antal kasser og deres vægt) er begrænset til ca. 3% af landingerne. 
Der findes en licensordning for fartøjer uden logbog, og deres fangst registreres ved hjælp af 
salgsnotaerne. 
Landinger i tredjelande 
Danske fartøjers landinger i tredjelandshavne kontrolleres ud fra logbøger/landingsopgørelser, 
som sammenlignes med efterfølgende salgsnotaer, hvis fangsten sælges i Danmark. 11995 blev 
salgsnotaens udformning ændret for at inkludere oplysninger om den økonomiske zone, hvor 
fangsten var taget. 
Overvågning af tekniske bevarelsesforanstaltninger (redskabstyper, fiskestørrelser osv.) 
Fiskeriinspektoratet foretager kontrol under havneinspektioner og inspektioner på havet. Der 
foreligger ikke nøjagtige oplysninger om antallet (eller hyppigheden) af disse typer 
inspektioner. Normalt finder de sted som led i rutinemæssige havneinspektioner. 
2>t. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
De nationale myndigheder har konstateret problemer i forbindelse med undermålsfisk (især 
jomfruhummer), men deres bestræbelser \:z ai ! omme problemet med undermålsfisk til livs 
er blevet modvirket af, at mange af dem forekommer i mindre landinger, som ikke kan være 
under vedvarende overvågning. 
Kontrollen af maskestørrelser og redskaber foretages normalt i forbindelse med 
inspektionstogter. Der foreligger ikke nøjagtige tal for inspektions- eller afsløringsprocenten. 
Det er svært at opnå en effektiv kontrol, fordi fartøjerne har lov til at medføre forskellige 
redskabstyper/maskestørrelser, når de er på havet, og kontrollen er begrænset til inspektion 
af det sidste træk. 
Transport af fisk 
Overvågningen af landtransport af fisk gennemføres i første række ved stikprøvekontrol. Det 
er kun politiet, der kan standse transportkøretøjer, og dette hæmmer en mere global kontrol. 
Der kan opnås en tilfredsstillende overvågning ved samarbejde med politiet. 
53 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
II. Evaluering 
A. Generelt 
Den danske EØS er begrænset, men Danmark har en lang kystlinje med over 200 havne. 
Fiskemelsindustrien er hovedsagelig lokaliseret på den jyske vestkyst. Der ligger et stort antal 
små havne langs den danske kyst og på øerne. Den vigtigste østersøhavn er Neksø på 
Bornholm. 
Den danske flåde udøver en række forskellige fiskerier. Flådens overkapacitet er gradvis 
mindsket, og der er ikke for stort pres på kvoterne, når man ser bort fra visse arter, såsom 
torsk og tunge i Nordsøen. Størstedelen af fangsten består af små arter bestemt til fremstilling 
af mel og olie. En prøvetagningsordning, der er blevet ændret for nylig, viser en tilbagegang 
i landingerne af sild til fremstilling af fiskemel som følge af forvaltningsordningen og 
sandsynligvis også den biologiske udvikling på visse områder, herunder øget forekomst af 
brisling. Det er dog stadig svært at overvåge industrifiskeriet. Et væsentligt problem i den 
forbindelse er det blandede sildefiskeri i Skagerrak/Kattegat, hvor uklarhederne i 
bestemmelserne udnyttes i størst muligt omfang. Bifangster i visse andre industrifiskerier kan 
også skabe problemer. Selv de såkaldt rene fiskerier fortjener opmærksomhed på grund af 
risikoen for overlagt fejlrapportering af arter, f.eks. sild, der anmeldes som tobis. 
Erhvervet er godt organiseret, hvilket skulle lette kontrollen. 
B. Stærke og svage punkter 
Den danske fiskeripolitik har en lang historie og dækker mange aspekter. Den kommer til 
udtryk i de omfattende nationale retsforskrifter. 
Myndighederne har indført et ret omfattende system til registrering af fangster. Der er indført 
edb-procedurer til behandling af logbøgerne og de salgsregnskaber, som fiskeopkøberne 
indsender. Der foretages systematisk krydskontrol af dataene. Den fysiske inspektion er dog 
ikke så omfattende. 
sy 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da 
Kontrollen af oplysningerne i logbøgerne er ikke tilbundsgående. Salgsnotaerne, der benyttes 
som landingsopgørelser, bliver ikke kontrolleret i tilstrækkelig grad af de nationale inspektører, 
selv om der kan foreligge ulovlige ordninger mellem fiskere og opkøbere. Krydskontrollen 
mellem logbøger og salgsnotater bør hyppigere suppleres med fysisk kontrol. De danske 
myndigheder har følgende kommentarer hertil: 
Det danske system for kontrol af registreringer af fangster og landinger består af tre 
dele, nemlig den fysiske kontrol, dokumentkontrollen og regnskabskontrollen. Omfanget 
af indsatsen på disse områder er resultatet af en vurdering af, hvor ressourcerne kan 
anvendes mest effektivt. Ved den fysiske kontrol af landinger efterprøves rigtigheden af 
oplysningerne i logbogen og efterfølgende afregningerne. Nationale reguleringer af 
fiskeriet på alle vigtige arter efterprøves ved en papirkontrol, som gennemføres 
regelmæssigt i de lokale inspektorater, og ved kontrol af virksomhedens regnskaber. I 
papirkontrollen sammenholdes logbogs- og afregningsoplysninger med tilladte 
fangstmængder i de regulerede fiskerier. Der er tale om en total gennemgang af de 
enkelte fiskerier på fartøjsniveau. De lokale fiskeriinspektorater gennemfører også 
kontrollen af virksomhedens regnskaber. Der gennemføres i denne på stikprøvebasis for 
udvalgte perioder en total inpui'outputanalyse af varestrømme og tilknyttede 
pengestrømme for at undersøge, om der er overensstemmelse med modtagne eller købte 
varer og solgte. Dette sikrer, at eventuelle fejlagtige data i registreringen afsløres. 
Myndighedernes registrering af industrifangster er ikke helt tilfredsstillende. Opkøberne af 
industrilandinger angiver kun de vigtigste arter i fangsten. Myndighederne kender normalt ikke 
de enkelte fangsters sammensætning. På denne måde kan en industrifangst bestående af 
sperling blandet med beskyttede arter anmeldes som udelukkende bestående af sperling. Dette 
resulterer i, at visse arter figurerer med for store mængder i fangstopgørelserne, medens 
mængderne for andre er for lavt sat. En global videnskabelig evaluering af industrifangsterne 
baseret på prøvetagningsordningen retter dog op på disse mangler. Kommissionen kan dog ikke 
garantere, at den pågældende prøvetagningsordning er fuldt ud effektiv. Der er heller ikke 
tilfredsstillende direkte kontrol på havet af de specifikke forvaltningsforanstaltninger, der 
begrænser industrifiskeriet i problemområder. Et satellitovervågningssystem ville løse dette 
problem. 
3S 
p:\c3I\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
De danske myndigheder har følgende kommentarer til registreringen af industrifangster: 
Registreringen af industrifangster er i overensstemmelse med reglerne om registrering 
af fangster i artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 3362/94 af 20. december 
1994 om fastsættelse for 1995 af de samlede tilladte fangstmængder for visse 
fiskebestande og grupper af fiskebestande samt af visse betingelser for fiskeri af disse 
fangstmængder. Registreringssystemet er endvidere velegnet for forvaltning af kvoterne, 
når man supplerer dette med et stikprøvesystem, som kan anvendes i den biologiske 
rådgivning. Stikprøvesystemets tilrettelæggelse og niveauet for omfanget af udtagne 
prøver kan naturligvis drøftes. 
Endvidere kræver domstolene en væsentlig overskridelse af de tilladte bifangster, før de 
domfælder fiskere. Hvis grænsen for bifangst f.eks. er 10%, indledes der først retsforfølgning, 
hvis bifangsten er mindst 20%. En domfældelse resulterer i en bøde og i konfiskering af 
værdien af den ulovlige del af fangsten. 
Inspektionen på havet er i almindelighed begrænset. Inspektionsfartøjerne anvendes også til 
andre opgaver, såsom bistand til fiskerne. Deres effektivitet kan øges ved, at der indføres 
inspektion fra luften. De danske myndigheder har følgende kommentarer: 
Den søgående kontrol anvender ca. 80% af sin tid på kontrolopgaver, mens de 
resterende ca. 20% anvendes på redning og bugsering. Der leveredes 801 kontroldøgn 
i 1994 og iidsejledes i alt 120 127 sømil. 
3€ 
p:\c-3l\rapports\ctrl\anncxcl\da 
I 1994 voldte kontrollen af torskefiskeriet i Østersøen særlige problemer. Fiskerikontrollen 
havde svært ved at klare de mange tredjelandslandinger og havde derfor ikke tilstrækkelige 
ressourcer tilovers til at kontrollere fiskeriet. Desuden var et af de inspektionsfartøjer, der på 
daværende tidspunkt patruljerede i Østersøen, ikke egnet til opgaven. Efter anmodning fra 
Kommissionen har de danske myndigheder foretaget en administrativ undersøgelse af dette 
fiskeri. 
3} 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
TYSKLAND 
I. Fiskeriinspektion og -overvågning 
A. STRUKTUR 
Ansvaret for overvågningen af fiskeriet i Forbundsrepublikken er fordelt mellem 
forbundsmyndighederne (ministeriet for levnedsmidler, landbrug og skovbrug) og 
delstatsmyndighederne. 
Der er placeret fiskeriinspektører i ministeriet og i delstaterne. Begge inspektorater er 
ansvarlige for følgende opgaver: 
overvågning af landinger, redskaber og fartøjskarakteristika, kontrol af kvalitet og 
overholdelse af markedsbestemmelser og tekniske bestemmelser (priser, tilbagetagelse, 
friskhed, sortering osv.), validering og krydskontrol af fangst- og salgsopgørelser. 
En række offentlige organer er også inddraget i overvågningen af forskellige aspekter af 
fiskeriet: 
tekniske spørgsmål i forbindelse med fartøjer/redskaber: 
forbundskontoret for navigation og hydrografi 
markeder: 
forbundsveterinærkontoret 
BLE - det tyske interventionsorgan 
import: 
toldvæsenet 
inspektionsfartøjer: 
kystbevogtningstjenesten 
B. RESSOURCER 
1. Personale 
Fiskeriinspektoratet 
Der er i alt 30 kystinspektører i Forbundsrepublikken. De er fordelt som følger: 
Forbundsinspektion: 4 
Delstatsinspektion: 26 
Inspektørerne i delstaterne er fordelt som følger: 
3ff 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
Schleswig-Holstein 10 
Mecklenburg-Vorpommern 12 
Hamburg 1 
Denne kernegruppe af inspektører bistås af yderligere personale i delstaterne, som sættes ind 
i forbindelse med mere omfattende kontrolaktiviteter. 
2. Fartøjer/fly 
Der benyttes i alt 21 inspektionsfartøjer i Forbundsrepublikken. De er fordelt på 
forbundsmyndighederne (4 fartøjer) og delstaterne (17 fartøjer). Desuden udfører 12 
toldfartøjer kontrolopgaver i begrænset omfang, f.eks. togter ved den tyske fiskerizones ydre 
grænser og i visse beskyttede områder til overvågning af fladfisk. Disse fartøjer foretager dog 
ikke egentlig fiskeriinspektion. 
Inspektionsfartøjernes aktivitet koordineres af den nationale kystbevogtningstjeneste. 
Der foretages ikke fiskeriinspektion fra luften. 
3. Edb 
Oplysningerne om forvaltningen af kvoter, den tyske fiskerflåde og markederne 
datamatiseres af det tyske interventionsorgan BLE. Desuden har nogle af delstaterne 
edb-systemer, medens andre er ved at indføre dem. 
33 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
C. AKTIVITETER 
Fiskeriinspektoratet 
Havneinspektioner 
Der blev i alt foretaget 10 539 havneinspektioner i 1994. 
De foregik som følger: 
Delstat Antal havneinspektioner 
Mecklenburg - Vorpommern 7 383 
Niedersachsen 2 473 
Schleswig-Holstein 683 
I ALT 10 539 
I forbindelse med disse inspektioner blev der afsløret i alt 176 overtrædelser. Størstedelen af 
overtrædelserne vedrørte logbøger/landingsopgørelser. 
Overtrædelsens art Fartøjets nationalitet 
Tysk Dansk 
Logbog/landingsopgørelse 53 4 
Ulovlige redskaber 10 
Tonnage/maskinkraft 1 
Bifangst 1 
Undermålsfisk 8 
Ikke tilladt fiskeri 5 
Mærkning af redskaber 5 
-Mærkning af fartøj ~.__ 17 
Andet 76 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \da M^ 
Ud over fartøj sinspektion foretog myndighederne kontrol af landinger på landingsstedet eller 
på auktionerne. Omkring 30% blev hovedsagelig kontrolleret på auktionerne i 1994. Der blev 
ikke foretaget kontrol af landtransport. 
Der blev foretaget krydskontrol mellem logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer for alle 
fartøjer med en længde på 10 m og derover. Disse landinger udgjorde 95% af alle landinger 
i Forbundsrepublikkens havne. Fangster taget af fartøjer på under 10 m indberettes hver måned 
til myndighederne. 
Der blev foretaget speciel kontrol af overholdelsen af kravene vedrørende mindstemål (både 
på havet og i havn), mindstemaskestørrelser og i begrænset omfang transport af fisk. 
Inspektioner på havet 
Område Antal dage Inspektioner 
ICES III 1415 2843 
ICES IV 1344 1645 
ICES V 4 
ICES VI 2 
ICES XII 14 
ICES XIV 68 
I ALT 2847 4488 
Under inspektionstogterne blev der i alt afsløret 265 overtrædelser. 
Overtrædelser afslørede på havet fordelt efter fartøjernes nationalitet: 
Samlet antal fartøjer 
med overtrædelse 
I ALT: 265 Fartøjets nationalitet 
belgisk 
2 tysk 
240 dansk 
7 nederlandsk 
15 britisk 
1 
Overtrædelserne vedrørte hovedsagelig logbøger, ulovlige redskaber, ikke tilladt fiskeri, 
indsejling i et område, der er omfattet af forbud, og så videre. 
Tohundredeogfyrre af disse overtrædelser blev afsløret om bord på tyske fartøjer. 
wi 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
Antal inspicerede fiskerfartøjer fordelt på nationalitet 
tysk 3778 
dansk 138 
nederlandsk 503 
britisk 45 
belgisk 24 
I ALT 4488 
Hl 
p :\c3 l\rapports\ctrl\an nexe 1 \da 
II. Evaluering 
A. Generelt 
Det tyske fiskeri er blevet indskrænket meget kraftigt i de sidste 15-20 år. Tyskland har 
tilpasset flådens struktur og størrelse efter de disponible kvoter. Der er ingen overkapacitet. 
EØS er af begrænset størrelse, og Nordsøkysten er forholdsvis kort med kun et lille antal 
havne. På Østersøkysten er der et større antal hovedsagelig små havne. 
Tyskland har en stor fiskeforarbejdningsinduotri, der hovedsagelig forarbejder importerede 
varer. 
B. Stærke og svage punkter 
Der er ingen nævneværdige problemer med overtrædelser af tekniske foranstaltninger i 
havnene, og kontrollen ser ud til at være fyldestgørende, selv om den hæmmes af 
personalemangel idelstaterne. Situationen er en anden på havet. Inspektionsfartøjerne udnyttes 
ikke optimalt på grund af kompetenceopdelingen mellem forbundsmyndighederne og 
delstatsmyndighederne. 
Den tyske fjemfiskerflade fisker i hele Nordatlanten. Flåden er det meste af tiden ledsaget af 
et tysk inspektionsfartøj (Fischereischutzboot). Derfor har de tyske myndigheder et udmærket 
kendskab til denne del af flådens aktiviteter på fiskebankerne. Kontrollen af landinger om bord 
på frysetrawlere er meget grundig. Inspektørerne foretager en optælling ved losningen og 
efterprøver med mellemrum mærkningen af enhederne. De tager også prøver af frosne 
filetblokke og sender dem til et veterinærkontor til artsidentifikation. 
Fangstregistreringen er baseret på logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer. Der anvendes 
et omfattende sæt omregningsfaktorer. Generelt ser fangstrapporteringssystemet ud til at være 
pålideligt. 
^3 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
11994 voldte kontrollen af torskefiskeriet i Østersøen særlige problemer. Inspektionstjenesterne 
kunne ikke overkomme de talrige tilfælde af overlagt fejlamneldelse af arter og import- og 
transitaktiviteterne med hensyn til torsk. De kompetente myndigheder tog initiativer til 
overvågning af tyske fartøjer, der fiskede i den danske zone, og der blev truffet gensidige 
ordninger for danske inspektionfartøjers vedkommende. Efter anmodning fra Kommissionen 
har de tyske myndigheder foretaget eii administrativ undersøgelse af dette fiskeri. 
MM 
p :\c3 l\rapporls\ctrl\anncxe 1 \da 
GRÆKENLAND 
I. Fiskeriinspektion og -overvågning 
A. STRUKTUR 
Ansvaret for overvågningen af fiskeriet er fordelt på en række ministerier og offentlige 
organer. For ministeriernes vedkommende drejer det sig om landbrugsministeriet (direktoratet 
for fiskeri) og ministeriet for handelsflåden (kystbevogtningensafdelingen) og, i mindre 
omfang, handelsmimsteriet. Den egentlige kontrol gennemføres af havnemyndighederne (i alt 
172), der sortere under ministeriet for handelsflåden. Disse kystbevogtningsmyndigheder er 
ansvarlige for udstedelse af fiskerfartøjernes sikkerhedscertifikater og for kontrol af fiskeriet, 
indtil fangsterne landes, og for efterprøvning af, at national lovgivning og EF-lovgivning i 
forbindelse med den fælles fiskeripolitik overholdes (maskestørrelser, tekniske foranstaltninger 
osv.). De står desuden for overtrædelser. 
Specialiserede afdelinger i landbrugsministeriet og handelsmimsteriet er ansvarlige for at 
kontrollere indenlandske og importerede fiskerivarer, der transporteres fra landingshavnen til 
fiskemarkeder og forarbejdningsenheder, og for at efterprøve, at national lovgivning og EF-
lovgivninge vedrørende afsætning, sundhedsspørgsmål og salg overholdes. 
B. RESSOURCER 
1. Personale 
Som ovenfor anført gennemføres kontrollen hovedsagelig af de 172 havnemyndigheder, der 
varetager kystbevogtningen. Der foreligger ingen nøjagtige tal for personalet med hensyn til 
havneinspektioner osv. 
Inspektionen er koncentreret om de i alt 2416 fartøjer på over 10 m (12% af flåden), og 
derudover overvåges de 12 hovedauktionscentre, der sælger omkring 30% af landingerne. 
Der foretages ikke krydskontrol af logbøger/landingsopgørelser, fordi anvendelsen af 
bestemmelserne i artikel 40 i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 er udsat til den 1.1.1999. 
n 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
2. Fartøjer/flv 
Der er i alt 120 inspektionsfartøjer og 70 køretøjer til rådighed til kontrolformål. 
Der foreligger ingen nærmere oplysmnger om, hvordan de udnyttes, og hvad inspektionerne 
har resulteret i. 
Der anvendes 4 lette fly til inspektion fra luften. Kommisionen har heller ikke fået nærmere 
oplysninger om anvendelsen af disse fly. 
3. Edb 
De græske myndigheder har indført følgende edb-systemer: 
Ved hjælp af HELLAS - PACK har ministeriet for handelsflåden oprettet et edb- og 
terminalnet til hovedkvateret og de regionale tjenester og 12 havnemyndigheder (Piraeus, 
Thessaloniki, Patras, Kavala, Chios, Corfu, Heraklion, Volos, Rhodos, Halkida, Lalamata og 
Syros). Hele datanettet fungerer efter TCP/IP-kommunikationsprotokollen. 
Datamaterne indeholder data for den græske fiskerflåde. CUENT/SERVER køres via nettet, 
og der er en facilitet til automatisk informationudveksling. Informationer lagres i databaser i 
den centrale datamat i ministeret for handelsflåden og er tilgængelige for alle netbrugerne. 
Ministeriet for handelsflåden har indstalleret en SUN 690 MP datamat og udviklet et 
ETHERNET-net, der forbinder 50 terminaler og printere via 5 terminalservere og 
persondatamater. 
Der er installeret SCO-UNIX-systemer i kystbevogtningsmyndighedernes kontorer i havnene. 
Data for fiskerflåden lagres i en database i den centrale datamat. 
Databasen forsynes daglig med oplysninger fra kystbevogtmngsmyndighedeme om 
fiskerfartøjernes aktuelle situation og om eventuelle ændringer af deres karakteristika som 
krævet i forordning (EF) nr. 109/94. 
Den endelige fase i kontrollen/godkendelsen af alle ændringer af fiskerfartøjer i henhold til 
forordning (EF) nr. 109/94 gennemføres inden fremsendelse til landbrugsministeriet, som har 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexel\da 
den endelige kompetance og er ansvarlig for gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik og for 
forvaltningen af fiskeressourcerne. 
Alle data lagres daglig på magnetbånd. 
En pilotapplikation med satellitovervågning af fiskeriet er allerede under implementering og 
giver tilfredsstillende resultater. 18 fiskerfartøjer og 6 kystbevogtningsfartøjer indgår i denne 
pilotapplikation. 
C. AKTIVITETER 
De specialiserede tjenester i de tre ministerier, der er involveret i kontrol og overvågning, 
beskæftiger sig med en lang række inspektionsaktiviteter, herunder 
sikkerhedscertifikater 
fiskerilicenser 
landinger 
størrelser og arter 
redskaber 
fangtsmetoder 
kontrol af import og transport af landinger, tekniske inspetioner af fartøjskarakteristika 
og flådens sammensætning, herunder ajourføring af den nationale fartøjsfortegnelse, 
markeder - kvalitet, sortering og tilbagetagelsesordningen. 
Der foreligger ingen nærmere oplysninger om, hvor stort et personale og hvor mange andre 
ressourcer der rent faktisk sættes ind for at varetage de ovennævnte opgaver. 
n 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
II. Evaluering 
Ligesom Italien er Grækenland endnu ikke fuldt ud intregreret i kontrolordningen under den 
fælles fiskeripolitik. 
Derfor har de nationale kontroltjenester først og fremmest til opgave at håndhæve national 
lovgivning og specifikke aspekter af Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93. 
A. Tilrettelæggelse 
Størstedelen af kontrolopgaverne varetages af kystbevogtningstjenesten, der har base i de større 
havne. Denne tjeneste ser ud til at være godt organiseret og integreret i alle væsentlige 
aspekter af kontrollen. Det er nødvendigt at videreudvikle kontroltjenesten for at 
fuldstændiggøre kontrolinfrastrukturen så betids, at alle bestemmelser i Rådets forordning 
(EØF) nr. 2847/93 kan anvendes. 
B. Forvaltning af de strukturelle og markedsmæssige aspekter af fiskeriet 
Overvågningen af de strukturelle og markedsmæssige aspekter af fiskeriet er fordelt på en 
række offentlige organer henhørende under forskellige ministerier. De græske myndigheder 
bør bestræbe sig på at sikre, at denne opgave så vidt mulig varetages af den tjeneste, der er 
ansvarlig for kontrollen i almindelighed. 
De græske myndigheder ønsker at fremhæve følgende: 
Forvaltningen af de strukturelle og markedsmæssige aspekter af fiskeri og akvakultur 
sorterer under landbrugsministeriet, hvor direktoratet for fiskeri og EAP 
(kystbevogtningen) varetager en stor del af koordineringen. Hvad angår markeder, er 
visse andre afdelinger i landbrugsministeriet involveret (DIDAGEP, veterinærvæsenet) 
tillige med afdelinger i andre ministerier (handel, økonomi), hvis aktiviteter dog er 
baseret på samarbejde og aftale med direktoratet for fiskeri og EAP. 
^8 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l\da 
C. Overvågning af transport og salg af fiskerivarer 
De græske myndigheder har erkendt, at håndhævelsen af bestemmelserne inden for disse to 
områder endnu ikke er fuldt ud effektiv, og der tages for øjeblikket skridt til at opnå 
fuldstændig gennemførelse af disse to typer kontrol (indførelse af salgsnotaer osv.). 
S3 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
SPANIEN 
II. Fiskeriinspektion og -overvågning 
A. Struktur 
Ansvaret for overvågningen af fiskeriet og dertil knyttede aktiviteter er fordelt mellem de 
centrale myndigheder i Madrid i ministeriet for landbrug, fiskeri og levnedsmidler og 
fiskerimyndighederne i de 10 autonome samfund, der har en kyststrækning. Denne opdeling 
er baseret på de landede fangsters oprindelse, idet fangster, der tages i farvande uden for 
basislinien, henhører under myndighederne i Madrid, medens de fangster, der tages inden for 
basislinien, henhører under de autonome myndigheder. 
*Det betyder, at de respektive kontrolmyndigheder overvåger registreringen af fangster og 
dermed forbunden kontrol (logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer). 
Kontrollen af afsætningen, f.eks. første salg, sorterer under myndighederne i Madrid uanset 
fangsternes oprindelse. Efterfølgende salg sorterer dog under de 17 autonome samfund. 
Derimod sorterer kontrollen af de strukturelle aspekter af fiskeripolitikken (fartøjsfortegnelse, 
fartøjskarakteristika og kapacitet) under de centrale myndigheder - ministeriet for transport 
(direktoratet for handelsflåden) - der er ansvarlige for hele den nationale flåde. Direktoratet 
for fiskeri i ministeriet for landbrug, fiskeri og levnedsmidler er ansvarlig for registrering af 
fartøjernes aktivitet og udstedelse af licenser og anvendelse af specifikke redskabstyper m.v. 
Fiskeriinspektoratet, der overvåger eksterne landinger, har base i Madrid og foretager løbende 
inspektioner i hele landet. 
£ vO 
p:\c31\rapports\ctrl\anncxcl\da 
B. Ressourcer 
1. Personale og andre ressourcer: 
Organisation Inspektører 
Med base i Madrid 30 
Guardia Civil 
(den maritime afdeling) 
Pais Basco 
Cantabria 
Asturias 
Galicia 
Andalucia 
Murcia 
Valencia 
Cataluna 
Baléares 
Canarias 9 
15 
12 
117 
25 
3 
12 
18 
7 
24 Inspektionsfartøjer 
31(1) 
19 
2/5(2) 
6/3(ifl» 
3/6(K» 
21/3(10) 
11/8uo) 
1 
1 
4/3(io) 
3 
7 Helikoptere Køretøjer 
26 
1(3) 
2 
1<4) 3 
8 
4 
52 
11 
1 
5 
9(5) 
14 
Inspektoratet, der har base i de selvstyrende samfund, fokuserer hovedsagelig på den lokale 
flåde og de fartøjer, der fisker efter skaldyr. 
(1) 31 inspektionsfartCjer, hvoraf stCrstedelen tilhCrer flåden. 
(2) HjælpefartCjer. 
(3) I samarbejde med Guardia Civil. 
(4) 300 timer om året. 
(5) 3 køretøjer med anhængere. s-i 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\da 
Hvad angår strukturer, foretager 145 lokaltansatte under direktoratet for handelsflåden kontrol 
af fiskerfartøjer og fører en teknisk fortegnelse over hvert fartøj. Tilladelse til modernisering, 
bygning eller ændringer af maskinkraft sorterer under de selvstyrende samfund og direktoratet 
for fiskeri. 
Håndhævelsen af markedsbestemmelserne, herunder producentorganisationer, sorterer under 
ministeriet for landbrug, fiskeri og levnedsmidler og varetages af et personale på 70 personer. 
C. Edb 
Der foreligger ingen oplysninger fra de spanske myndigheder. 
D. AKTIVITETER 11994 (inspektioner på havet, i havn, fra luften) 
Inspektioner på havet fordelt på områder og fartøjernes nationalitet: 
OMRÅDE 
VIII 
IX 
CECAF 
Middelhavet 
I ALT FARTØJETS NATIONALITET 
spansk 
3 532 
5 316 
205 
4 958 
14 011 portugisisk 
4 
8 
-
-
12 fransk 
9 
-
-
2 
11 italiensk 
-
-
* 
33 
33 
Afslørede overtrædelser fordelt på fartøjernes nationalitet (alle områder) 
OMRÅDE 
ALLE FARTØJETS NATIONALITET 
spansk 
4 578 portugisisk 
3 fransk 
6 italiensk 
13 
St. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexc 1 \da 
Inspektioner fra luften fordelt på regioner og resultater (gennemført af de centrale 
myndigheder) 
REGION 
Cantabrico Y NW 
Suratlantica 
Mediterraneo 
Canarias 
I ALT Antal inspektions­
dage 
165 
78 
101 
21 
365 Visuel kontakt 
636 
416 
499 
20 
1571 Konstaterede 
overtrædelser 
50 
167 
58 
0 
275 
Overtrædelser afsløret i havn fordelt på fartøjernes nationalitet: 
Type overtrædelser 
Logbog/landingsop-
gørelse 
Brug af forbudte 
redskaber 
Fiskeri i fredet område 
For stor maskinkraft/ 
tonnage 
Ulovligt direkte fiskeri 
Bifangst 
Undermålsfisk 
Fiskerilicens 
Ukorrekt mærkning af 
redskaber 
Ukorrekt identifikation 
af fartøj 
Andre typer 
I ALT Fartø 
spansk 
133 
78 
53 
2 
2681 
15 
2 755 
115 
8 
1 
40 
5 881 portugi 
-sisk 
7 
1 
-
-
-
2 
1 
4 
-
-
6 
21 britisk 
4 
4 
-
-
-
-
-
1 
-
-
-
9 ets nationalitet 
irsk 
2 
2 
-
-
-
-
-
-
-
-
-
4 itali­
ensk 
2 
2 
-
-
-
-
-
-
-
-
1 
5 fransk 
2 
2 
-
-
-
-
-
1 
2 
-
-
7 I ALT 
150 
89 
53 
2 
2 681 
17 
2 756 
121 
10 
1 
47 
5 927 
p:\c3 I\rapports\ctrl\annexe 1 \da £3 
Udvikling af inspektionstjenesten: 
I nær fremtid har de spanske myndigheder til hensigt at ansætte 20 inspektører med base i 
Madrid, indsætte flere inspektionsfartøjer og købe og indsætte endnu en helikopter til 
inspektion i Middelhavet. For at lette gennemførelsen af proceduren for kontrol af 
transportdokumenter søger de centrale myndigheder for øjeblikket at indgå aftale med 
Guardia Civil, således at sidstenævnte varetager denne særlige opgave. 
Overvågning af kvoter og fangstregistrering 
Personale med base i 19 større havne registrerer oplysninger fra logbøger og 
landingsopgørelser. Disse oplysninger overføres til en centralt placeret database, hvor de 
enkelte fartøjers fangster registreres. 
S 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\da 
II. Evaluering 
A. Generelt 
Spanien (fastlandet) har en ret lang Middelhavskyst, mens Atlanterhavskysten er af mere 
begrænset længde. Kysternes uregelmæssige form betyder imidlertid, at der er en lang række 
landingssteder. Spaniens (dvs. fastlandets) eksklusive økonomiske zone er af beskeden 
størrelse, da kontinentalsoklens ringe bredde i betydelig grad begrænser fiskeressourcernes 
reelle udstrækning, hvis der ses bort fra fiskeriet efter store pelagiske arter. 
På det spanske marked afsættes der en lang række arter. Markedet er særlig indbringende 
for små fisk, herunder fisk, der er mindre end de biologiske mindstemål. De spanske 
myndigheder fremhæver følgende: 
Der afsættes en lang række arter på det spanske marked, og der er efterspørgsel efter 
småfisk af en størrelse, der ligger inden for de fastsatte krav. Denne efterspørgsel, der 
for en stor dels vedkommende dækkes ved import fra andre lande, forværrer problemet 
med forbrug af umodne fisk. Der sættes ind overfor dette forbrug af yngel gennem flere 
inspektioner og oplysningskampagner. 
Den spanske flåde er særdeles stor, og den er af sammensat art; sidstnævnte forhold er ikke 
altid kendt uden for Spanien. 
Spanien opfylder sine forpligtelser i henhold til de flerårige udviklingsprogrammer. 
Problemet med overkapacitet er ikke fuldstændig løst, men der er gjort meget store 
fremskridt, meget større end i mange andre medlemsstater. Forbruget af kvoterne for 
kulmule og havtaske viser, at problemet fortsat er potentielt stort i zone VI, VII og VIII. 
De spanske myndigheder fremhæver følgende: 
For at opnå en løsning på dette problem er der udviklet et system til regulering af 
indsatsen, og der er sket en betydelig stigning i kvoteudvekslingerne med andre 
medlemsstater. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
Hvad angår de tekniske forhold, består en væsentlig del af den spanske fiskerflåde af 
fartøjer, som er specialiseret i anden fangstteknik end trawlfiskeri. Fiskeri med demersalt 
trawl er særdeles udbredt. Det er traditionelt stærkt opportunistisk, og fangsterne omfatter 
såvel pelagiske arter (hestemakrel og blåhvilling) som demersale og benthiske arter. 
Spanien har en historisk tradition for en stærk struktur inden for erhvervet. Men det er først 
for nylig blevet en prioriteret opgave for myndighederne at iværksætte en effektiv kontrol 
at fiskeriet, i det mindste hvad bevaringsforanstaltningerne angår. 
B. Stærke og svage punkter 
Midler 
Spanien har udstyret sig med omfattende kontrolmidler, både til søs og fra luften. Derimod 
er der tilsyneladende en vis forsinkelse i indførelsen af det fornødne edb-udstyr. Det er 
særlig vanskeligt at vurdere, hvilke personaleressourcer der rådes over, da flere strukturer 
griber ind i hinanden. Men ressourcerne er blevet forøget. De oplysninger, Kommissionen 
har modtaget, giver dog ikke grundlag for at slutte, at personalesituationen, og dette gælder 
navnlig personalet på landjorden, svarer til de udfordringer, Spanien må og skal tage op 
inden for fiskerikontrol. Betydningen af de internationale fiskerier skærper dette problem. 
Struktur 
Strukturproblemerne i Spanien synes ret komplicerede. Ikke blot intervenerer de civile og 
militære myndigheder samt undertiden forskellige ministerier før og efter landingen, men der 
er også en indviklet ansvarsfordeling i forholdet til de regionale myndigheder. I højere grad 
end i de andre medlemsstater er Kommissionen under inspektioner i Spanien ofte stødt på 
vanskeligheder, som skyldes kompetencefordelingen. 
JC 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
C. Kontrol af de tekniske foranstaltninger 
Spanien har et alvorligt genkommende problem med overholdelsen af de tekniske 
foranstaltninger, med de såkaldte demersale trawl og med de pågældende mindstemål. 
Kommissionen har kunnet notere, at der i nogle områder er iværksat en energisk indsats for 
at kontrollere sammensætningen af landinger af kulmule. Den har ikke fået garanti for en 
faktisk indførelse af den regel, der fastsætter en mindste maskestørrelse på 65 mm og 
betingelser for adgang til afvigende maskestørrelse. Spanien har flere gange og med fuld ret 
understreget det problem, som det skaber for landet, at der fra andre medlemsstater 
eksporteres undermålsfisk. Men landet har heller ikke i højere grad, end hvad der er tilfældet 
i de eksporterende medlemsstater, iværksat de foranstaltninger, som det har til rådighed, for 
at gribe ind over for de pågældende markeder og transporten, selv om både Spanien og de 
eksporterende medlemsstater gentagne gange er blevet opfordret hertil. 
Problemerne er særlig alvorlige i region 3. De andre medlemsstater, som fisker efter 
dermersale arter i region 3 (F og P), deler sammen med Spanien ansvaret for situationen. 
Men navnlig for kulmule i Biscayabugten kan den mangelfulde kontrol i region 3 skade 
fiskerne i andre medlemsstater. 
D. Kontrol af kvoter / fiskeriindsats 
Det er Kommissionens opfattelse, at de procedurer og midler, der er iværksat for at sikre, 
at logbøgerne og landings- og salgsopgørelserne udfyldes og udnyttes, ikke giver de fornødne 
garantier. 
Den direkte kontrol af fangsterne har tidligere ikke været Spaniens stærke side, men 
eksistensen af specifikke bestemmelser om begrænsning af fiskeriindsatsen i de andre 
medlemsstaters økonomiske zone betyder, at Spanien (ligesom til en vis grad Portugal) har 
en given fordel, som ikke eksisterer for de andre medlemsstater, der fisker i Atlanterhavet. 
Kontrollen af de spanske fartøjers fiskeriindsats har mødt vanskeligheder, der dog er blevet 
mindre i de seneste år, men der er indført faktiske begrænsninger af indsatsen. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da ^M 
E. Konklusion 
Spanien har reelle handicap, navnlig på grund af historiske forhold. Der er gjort betydelige 
fremskridt, og Kommissionen må navnlig understrege, at den svig, der tidligere kom til 
udtryk i flugt fra kontrol og endog voldelig adfærd over for de franske kontrolmyndigheder 
i Biscayabugten, ikke er noteret i de seneste år. NAFO-fiskerikontrollen har effektivt 
mobiliseret midler og en betydelig energi. Kommissionen konstaterer således, at de spanske 
myndigheder har gjort en betydelig indsats for at opnå de første resultater. Den noterer med 
tilfredshed, at de spanske myndigheder har været meget samarbejdsvillige med hensyn til at 
fremme anvendelsen af satellitteknik. Men den må understrege, at der er lang vej igen. 
Kommende fremskridt kan kun lettes, ved at der etableres en ny generel ordning for 
forvaltning af fiskeriindsatsen, der udelukker, at der fremover i Spanien kan være nogen 
følelse af diskriminering. Denne udvikling kan fremmes, ved at der anvendes moderne 
metoder, både edb og satellitter. Men disse metoder vil ikke være tilstrækkelige, hvis 
Spanien ikke stiller de fornødne midler til rådighed for fiskerikontrollen, navnlig 
menneskelige ressourcer. 
S3 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l\da 
FRANKRIG 
I. Fiskeriinspektion og -overvågning 
A. Struktur 
A) TILRETTELÆGGELSE 
Affaires Maritimes (AFFMAR) i Ministère de l'Équipement er ansvarlig for gennemførelse 
af kontrollen af alle fiskerfartøjer (fransk og udenlandsk registrerede). Den overordnede 
kontrol af fiskeriet fastlægges af landbrugsministeriet. Blandt AFFMAR's andre 
overvågningsopgaver er sikkerhed om bord, forebyggelse af forurening og redningtjeneste. 
Gendarmerie Maritime (GM), der henhører under forsvarsministeriet, deltager også i 
fiskerikontrollen og varetager opgaver såsom kontrol af mindstemål, redskaber, landinger 
osv. Flådefartøjer sættes ind på specifikke opgaver, herunder kontrol i internationale 
farvande. 
Desuden deler AFFMAR ansvaret for kontrollen af forskellige aspekter af strukturpolitikken, 
såsom maskinkraft og tonnage, med toldvæsenet. 
Hvad angår kontrollen af mindstemål, tilbagetagelsepriser og markedsbestemmelser, er 
ansvaret fordelt mellem AFFMAR, Fond d'Intervention et d'Organisation des Marches des 
produits de la pêche maritime et des cultures marines (FIOM) under landbrugsministeriet og 
efterforskningstjenesten, der sorterer under finansministeriet. 
Krydskontrol af data for flådens aktivitet foretages af AFFMAR i samarbejde med Centre 
Regional des Traitements Statistiques (CRTS), der sorterer under Ministère de l'Équipement. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 33 
B. RESSOURCER 
1. Personale 
Kontrolpersonalet overvåger fangster, landinger, mindstemål og tekniske foranstaltninger og 
varetager også andre opgaver, f.eks. sikkerhed om bord, forebyggelse af forurening, 
redningstjeneste med videre. 
Det landbaserede AFFMAR-personale er fordelt mellem Sindics des gens de mer 
(SGM)(164), Contrôleurs des Affaires Maritimes branche technique (82 personer) (CAM/BT) 
og Techniciens du contrôle des établissement de pêches maritimes (47 personer) (TCEPM). 
Desuden er et begrænser GM (42 personer) "udlånt" til AFFMAR. I 1994 blev der oprettet 
5 nye Unités de Surveillance du Littoral (USL), der er placeret i administrative afdelinger, 
hvorved det samlede antal USL er steget til 11. De er sammensat af personale fra SGM, 
CAM/BT, TCEPM og andre ikke specificerede administrative tjenester. Omkring 335 
personer beskæftiger sig med fiskerikontrol. 
2. Fartøjer 
8 langdistance-, 6 mellemdistance- og 21 kystinspektionsfartøjer henhører direkte under 
AFFMAR. De har i alt en bemanding på 202 personer. 
3. Edb 
Centre Administrative des Affaires Maritimes (CAAM), Direction des Pêches Maritimes et 
Cultures Marines (DPCM/BCS), CRTS, IFREMER og FIOM har forskellige databaser 
(flådens kapacitet, fangster, landinger, salg osv.) til at krydskontrollere og kontrollere 
flådens aktivitet(6). 
(6) se bilag 1 
60 
p:\c31\rapports\ctrl\annexc l\da 
C. Aktiviteter 
På landjorden 
11 administrative afdelinger har deres egne ULS-enheder, som sorterer under Directeur 
départemental des AFFMAR, og de tager sig af kontrollen i havnene, kontrol af markeder 
osv. Andre afdelinger uden egne ULS-enheder er dækket af en kombination af SGM, CAM, 
TCEPM og GM under Chef de Quartier. 
Vigtigste overtrædelser afsløret i havn fordelt på fartøjernes nationalitet og overtrædelsestype 
Vigtigste type overtrædelse 
Logbog/landingsopgørelse 
Forbudte redskaber 
Ulovligt fiskeri 
Fredet zone 
Ulovlig fangst 
Undermålsfisk 
Bifangst 
For stor tonnage Fartøjets nationalitet 
fransk 
184 
49 
110 
22 
1 
2 spansk 
1 
3 belgisk 
3 
På havet 
De franske myndigheder har meddelt, at deres inspektionsfartøjer gennemførte 1404 
inspektionstogter og at der blev foretaget inspektion fra luften i 49 dage i ICES-område VII 
og VIII og farvandene omkring Guyana. 
M 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
Inspektioner på havet 
Antal inspicerede fartøjer fordelt på nationalitet og ICES-område 
Område 
VII 
VIII 
CECAF 
I ALT Nationalitet 
belgisk 
6 
6 spansk 
2 
859 
861 fransk 
3062 
4511 
220 
7793 neder­
landsk 
3 
3 britisk 
2 
2 andet 
63 
63 
G*, 
p :\c31\rapports\ctr!\annexe 1 \da 
Type overtrædelse Nationalitet 
Antal fartøjer med overtrædelser 
Logbog/landingsopgørelse 
Ulovlige redskaber 
Ulovligt fiskeri: fredet zone 
For stor tonnage 
Ulovlig fangst: direkte fiskeri 
Bifangst 
Undermålsfisk 
Fiskeri uden tilladelse 
Mærkning af redskaber 
Mærkning af fartøj 
Andet 
I ALT belgisk 
1 
1 
2 
3 spansk 
182 
24 
14 
1 
12 
20 
11 
1 
82 
165 fransk 
933 
27 
128 
484 
1 
23 
24 
39 
48 
27 
14 
321 
1136 i alt 
1116 
52 
142 
490 
2 
23 
24 
51 
68 
38 
15 
401 
Der foreligger ingen oplysninger om procentdelen af indsendte logbogsoplysninger, 
landingsopgørelser og salgsnotaer og heller ingen oplysninger om krydkontrollen af disse 
oplysninger. 
fes 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
II. Evaluering 
A. Generelt 
Frankrig skal kontrollere en betydelig eksklusiv økonomisk zone og en lang kyststrækning. 
Fiskeriet er stærkt forskelligt, og kontrolproblemerne er således mangeartede. Der er sket 
en stærk udvikling mod landing til auktion. Der er en fremskreden datamatisering af 
auktionerne, og der er etableret udstrakt forbindelse mellem dem. Der landes dog fortsat 
betydelige fangster uden for auktionerne, især hvad angår arter af høj handelsværdi og 
bestemte former for kystfiskeri. 
Der er i Frankrig et marked for små fisk til lokalt konsum eller til eksport, en eksport, der 
fremmes af, at der er spanske markeder i nærheden. Hvad angår kontrollen med kvoternes 
overholdelse, har Frankrig en betydelig fordel: der er kun få kvoter, som reelt begrænser 
fangsterne. Siden den fælles fiskeripolitiks indførelse er der endog konstateret en nedgang 
i de højsøflåder, der udnytter de forskellige bestande, f.eks. hvilling i Nordsøen. Kvoterne 
har således kun været begrænsende for bestemte bestande i tredjelandsfarvande (Norge), for 
sej ved Vestskotland, for ansjos i Biscayabugten, episodisk for torsk eller hvilling i Det 
Keltiske Hav og fremover for hvilling i Biscayabugten. Frankrig lider således ikke samlet 
under en uligevægt mellem kapacitet og disponible nominelle kvoter. De problemer, der er 
gjort gældende for bestemte bestande, er imidlertid genkommende. Men problemerne vil 
blive øget, hvis der, således som det er ønskeligt for en bedre forvaltning af bestandene, 
fastsættes større sikkerheds-T AC. 
Den franske flåde er kendetegnet ved sin alsidighed. Imidlertid svarer alle fiskerier med 
bundtrawl og pelagiske trawl, med undtagelse af Middelhavet, til særskilte fiskerier og 
redskaber. Det betyder, at en række af f.eks. de spanske problemer ikke forekommer. Men 
der eksisterer dog vanskeligheder, som skyldes, at fangsterne ved en enkelt fiskeriindsats 
består af flere arter. Der er endog en tendens til en øget anvendelse af pelagiske trawl til 
fangst af demersale arter, især kulmule. 
GM 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l\da 
I tidens løb har en effektiv kontrol ikke været nogen prioritet i fiskeriforvaltningen. De 
snævre forbindelser, der har etableret sig mellem myndighederne og fiskerne, har uden tvivl 
været værdifulde i nogle henseender, men de har i højere grad skabt et klima af tolerance 
og fremmet en accept af undtagelser, der har skullet beskytte grupper af undertiden 
begrænset størrelse, end de har bidraget til en enkel og effektiv kontrol. 
De franske myndigheder fremsætter følgende kommentarer: 
Situationen har ændret sig betydeligt siden krisen i 1994 i forbindelse med langfinnet 
tun, hvorunder industrien selv indså, at det var nødvendigt at indrette sig efter 
udviklingen i EF-reglerne (afskaffelse af 5 km-undtagelsen) i alles interesse, samtidig 
med, at de offentlige myndigheder indførte et effektivt overvågningssystem. 
B. Stærke og svage punkter i kontrolordningen i Frankrig 
De menneskelige ressourcer og materielle midler, som Frankrig har givet oplysning om, er 
betydelige, både til intervention på landjorden og til søs, selv om det er vanskeligt nøjagtigt 
at vurdere, hvilke midler der reelt anvendes til kontrollen, fordi opgaverne for de enkelte 
myndigheder er så mangfoldige. Datamatiseringen er langt fremskreden. Imidlertid viser 
fristerne for edb-behandling og fremsendelse samt den manglende efterprøvning af en række 
fangstoplysninger, at der er en kritisk mangel på specialiseret personale. 
De franske myndigheder er i høj grad nærværende ved kysten og navnlig i fiskerihavnene. 
Men antallet af berørte administrationer og ministerier er ret stort. 
De franske myndigheder tilføjer følgende: 
Overvågningen af fiskeriet i Frankrig påhviler tjenester, der sorterer under flere 
forskellige ministerielle afdelinger. Systemet forekommer kompliceret, men fungerer 
godt, både under normale forhold og i krisesituationer. Desuden giver det adgang til 
større menneskelige og fysiske ressourcer og til bistand fra personale, der er kompetent 
indenfor mange områder og vant til at klare meget forskelligartede situationer. 
GS 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
Dette gælder især de enheder, der beskæftiger sig med kystfiskeriet, og som 
gennemfører kontrol på havet, på landjorden og i afsætningsleddet. På grund af deres 
mobilitet er de et meget vigtigt element i fiskerikontrolstrategien. 
Fiskeriet efter langfinnet tun har vist, at der i tilfælde af større vanskeligheder hurtigt kan 
etableres en ordning, der kan anvendes. Det "almindelige" samarbejde kan være 
vanskeligere. I øvrigt indebærer det forhold, at de involverede myndigheder også har andre 
opgaver end kontrollen af den fælles fiskeripolitik, at der er fare for en udvanding. På 
grundlag af de besøg, som EF-inspektørerne har aflagt, kan det ikke konstateres, at en streng 
anvendelse af alle EF-forskrifterne opfattes som en hovedopgave af alle, der medvirker ved 
kontrollen. 
Der findes heller ingen bredere ordninger med medansvar ved den fælles fiskeripolitiks 
anvendelse som dem, der søges udviklet af Nederlandene, der inddrager erhvervet i 
kontrolopgaverne. Men der eksisterer sådanne ordninger for visse fiskerier (især ansjos og 
lagfinnet tun) og for kystfiskerierne, som er undergivet nationale regler. 
En lov, der blev vedtaget den 2. maj 1991, tillægger den nationale handelsorganisation 
beføjelser vedrørende fiskerierhvervet, således at den kan medvirke til at gennemføre en 
afbalanceret forvaltning af ressourcerne. 
C. Tekniske foranstaltninger 
For fiskerierne uden for Frankrigs eksklusive økonomiske zone er der ikke noget udtalt 
særkendetegn i forhold til de andre flåder, som driver samme fiskeri. For en række 
højsøfiskerier gælder, at opbevaringen om bord af små fisk, f.eks. jomfruhummer eller 
kulmule, svækker tilskyndelsen til svig med hensyn til mindstestørrelsen, for så vidt angår 
de fartøjer, der fisker langt fra deres hjemsted. 
Problemet med svig i forbindelse med de tekniske foranstaltninger gør sig især gældende i 
Frankrig inden for de fiskerier, navnlig kystfiskerier, der finder sted i landets eksklusive 
økonomiske zone. Således er der i forbindelse med problemerne med fangst af undermålsfisk 
af kulmule i Biscayabugten ikke sket reelle fremskridt eller lagt nogen overbevisende strategi 
for fremtiden fra de franske myndigheders side. Kontrolforanstaltningerne til søs er 
utilstrækkelige til at hindre, at der gøres misbrug af afvigende maskestørrelser, og i flere 
p:\c31\rapports\ctrl\anncxe l\da 
havne er kontrollen utilstrækkelige til at sikre, at handelen med undermålsfisk bringes til 
ophør. Frankrig har ikke udnyttet de muligheder for indgreb efter første markedsføring, dvs. 
under transporten, der er åbnet ved kontrolforordning 2847/93, artikel 13, for at bekæmpe 
svigagtig import og styrke overholdelsen af mindstestørrelserne. Det er dog sandsynligt, at 
nogle kontante tiltag kan bidrage effektivt til, at eksporten af undermålsfisk til Spanien bliver 
bekæmpet. 
De franske myndigheder anfører følgende: 
Hvad angår svig i forbindelse med tekniske foranstaltninger, er ministeriet for 
landbrug, fiskeri og levnedsmidler i færd med at forberede en foranstaltning, som gør 
opslag af de tilladte mindstemål på fisk, der bringes i handelen, på alle salgssteder 
obligatorisk. 
Den særlige kontrol af drivgarns længde gav først anledning til en effektiv kontrolindsats, 
da der i fangstsæsonen 94 blev iværksat nogle energiske foranstaltninger. Fangstsæsonen 95 
bekræftede klart, at de tidligere undladelser i forbindelse med dette forhold havde fundet 
deres svar. 
D. Kontrol af fangster 
En væsentlig andel af logbøgerne tilbagesendes ikke, eller de tilbagesendes med væsentlige 
forsinkelser; dette problem er koncentreret på bestemte dele af sektoren. Kommissionen er 
ikke bekendt med, at der eksisterer en procedure med systematisk godkendelse af logbøger 
og landingsopgørelser, hverken ved hjælp af direkte statistisk analyse eller ved 
sammenholdelse med andre oplysmngskilder. 
Frankrig har en særdeles veludviklet videnskabelig erfaring med statistisk opgørelse og 
godkendelse af fangsterne, navnlig hvad angår kystfiskeri og opgørelse af den produktion, 
der ikke går via auktionerne. Men der drages ikke tilstrækkelig nytte af denne erfaring. De 
administrative oplysninger udnyttes langtfra i fuldt omfang. Indtil for nylig blev de franske 
statistikker konstant bedre, men der har i de seneste år været tendens til en forringelse, selv 
om denne udvikling ikke er ens for alle fiskerierne. Det er dog lidet sandsynligt, at dette har 
medført kvoteoverskridelser, bortset fra nogle specifikke kvoter, navnlig for ansjos i 
Biscayabugten. I dette tilfælde er manglerne åbenbare og genkommende. 
6} 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
De franske myndigheder understreger følgende: 
Hvad angår andelen af tilbagesendte logbøger, er der sket en forbedring i forhold til 
situationen i 1993 og begyndelsen af 1994. De havne, hvor resultaterne ikke har været 
så gode med hensyn til andelen af indsendte logbøger, er blevet klart afgrænset som 
følge af en undersøgelse, der blev foretaget i 1995. 
Der er også blevet indledt en undersøgelse af, hvordan der kan indføres et 
prognosesystem for landinger, der, når det er blevet iværksat, skulle medvirke til at 
forbedre kvaliteten af landingsstatistikkerne. 
E. Konklusion 
Frankrig råder over omfattende midler, og der er etableret et materielt, menneskeligt og 
administrativt grundlag for en effektiv kontrol, navnlig en moderne forvaltning af 
fangstoplysningerne, men landet må foretage en væsentlig forbedring af sine procedurer for 
overvågning og kontrol. I forhold til en række retsforskrifter har der kunnet konstateres 
reelle tolerancer (manglende overholdelse af mindstemaskestørrelse, fangst af undermålsfisk 
af kulmule, manglende føring af logbøger), navnlig i forbindelse med en krise, hvilket har 
skabt sædvaner, som kun en viljefast indsats kan bringe til ophør. For øjeblikket medfører 
indgreb over for overtrædelser generelt ikke iværksættelse af sanktioner, der står i forhold 
til overtrædelsens alvor. De fremskridt, der er sket i kontrollen af fiskeriet efter langfinnet 
tun, viser, hvorledes problemet kan gribes an. Det væsentligste grundlag er etableret, og 
forbedringerne skal bestå i, at der fastlægges en helhedsstrategi, der er præget af en stærk 
vilje til fremskridt, samtidig med at alle, der er involveret i kontrollen, bibringes en bedre 
forståelse for dens betydning, og ligeledes bør der lægges vægt på, at der indsættes 
specialiseret personale på nøgleposter (edb og statistikker). 
De franske myndigheder bemærker i denne forbindelse, at de er ved at forberede et 
system til forvaltning af fiskeriindsatsen, der skal gennemføres i Frankrig. Alle de 
tjenester, der aktivt er engageret i kontrollen, er inddraget i ordningen, som skal træde 
i kraft den 1. januar 1996. 
fes 
p :\c3 l\rapports\ctr!\annexe 1 \da 
IRLAND 
/. Fiskeriinspektion og -overvågning 
A. Struktur 
Ansvaret for kontrollen af alle fiskerfartøjer (irsk registrerede og andre) er fordelt mellem 
Department of the Marine Fisheries Inspectorate og Naval Fisheries Protection Service. 
Ansvaret er fordelt som følger: 
Det påhviler fiskeriinspektoratet at foretage inspektioner i havn, medens søværnet 
gennemfører inspektioner på havet ved hjælp af syv inspektionsfartøjer. 
Inspektionsfartøjerne henhører under søværnet, som er ansvarlig over for 
forsvarsministeriet. Disse fartøjer anvendes blandt andet til at yde assistance. Deres 
opgaver indenfor fiskerikontrollen fastlægges i fællesskab af de to ministerier. I praksis 
benyttes fartøjerne til fiskerikontrol efter anmodning fra Department of the Marine. 
Desuden har Department of the Marine det overordnede ansvar for kontrollen, når det gælder 
markeder og de strukturelle aspekter af industrien. Med hensyn til markeder bistås 
fiskeriinspektoratet af et antal kvalitetskontrollører, der beskæftiger sig med de administrative 
og kvalitetsmæssige aspekter af tilbagetageiser af fisk. Til overvågning af de strukturelle 
aspekter (fartøjers karateristika) anvender Department of the Marine Marine Survey Office, 
som er en integrerende del af Department of the Marine. 
Ê9 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\da 
B. Ressourcer 
1. Personale 
I fiskeriinspektoratet under Department of the Marine er der for øjeblikket ansat 18 
inspektører, som har base i de vigtigste fiskerihavne. 
[østkysten: 2 fiskeriinspektører og 2 kvalitetsinspektører, sydkysten: 45 
fiskeriinspektører, vestkysten: 2 fiskeriinspektører og 1 kvalitetsinspektør] 
Registreringen af fartøjer varetages af Register General bistået af lokale registre og 
personale i ministeriet (1 fuldtids og 2 deltids). 
2. Fartøjer/fly 
Søværnet anvender syv inspektionsfartøjer til gennemførelse af inspektioner og overvågning 
på havet. Desuden anvendes 3 kystinspektionsfartøjer til overvågning af laksefiskeriet. 
Luftvåbnet foretager inspektion fra luften på vegne af Department of the Marine og stillede 
i 1994 et CASA-inspektionsfly til rådighed for fiskeriinspektionen. 
3. Edb 
Overvågningen af fiskeriet styrkes gennem oprettelse af forskellige edb-systemer, der 
suppleres med en række programmelpakker, databaser, regneark osv. 
Det drejer sig om følgende systemer: 
Fortegnelse over fiskerfartøjer 
Fangstrapporteringssystem (landinger) 
Fiskerilicenssystem. 
}o 
p :\c3 I\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
C. Aktiviteter 
Fiskeriinspektoratet 
Inspektion og overvågning af fiskeriet koordineres af fiskerikontrolforvaltningen i Dublin. 
Den regionale koordination varetages af tre overordnede fiskerikontrollører i henholdsvis 
Dublin, Cork og Killybegs. 
11994 gennemførte fiskeriinspektoratet i alt 10 500 inspektioner på land. De fordelte sig som 
følger: 
1 500 inspektioner i havne på østkysten 
4 500 inspektioner i havne på sydkysten 
4 500 inspektioner i havne på vestkysten. 
Det fremgår ikke, om disse inspektioner kun vedrører landinger, kontrol af redskaber osv. 
eller også omfatter inspektoratets aktiviteter, hvad angår markedsmæssige og strukturelle 
aspekter, eller om de også omfatter kystmyndighedernes inspektioner. 
•=n 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
Under havneinspektionerne blev der afsløret 159 overtrædelser som anført i nedenstående 
oversigt: 
Havneinspektioner fordelt på overtrædelsestype og fartøjernes nationalitet 
Overtrædelsestype 
Logbog/landingsopgørelse 
Ulovlige redskaber 
Fiskeri i fredet område Fartøjets nationalitet 
irsk 
51 
30 
2 spansk 
5 britisk 
4 
Ulovlige fangster: 
Direkte fiskeri 
Bifangst 
Undermålsfisk 
Fiskeri uden tilladelse 
Mærkning af redskaber 
Mærkning af fartøj 
I ALT (159) 2 
4 
28 
1 
10 
22 
150 5 4 
Fiskeriinspektørerne inspicerer landinger (35 % af alle landinger valideres ved fysisk kontrol 
i havne og/eller på auktioner) og søger at gennemføre 100% kontrol, når det gælder 
landinger af visse arter, som er undergivet TAC og kvoter (ikke nærmere angivet, men 
sandsynligvis sild og makrel). Landinger fra fartøjer på under 10 m registreres ikke. 
Inspektørerne foretager også krydskontrol af logbøger og landingsopgørelser og salgsnotaer 
og overvåger transporten af fisk. 
Desuden måles alle net på land to gange om året. 
^K 
p :\c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \da 
Søværnet 
De irske myndigheder har rapporteret, at søværnets syv inspektionsfartøjer gennemførte 
inspektioner i 1994 som følger: 
ICES-område 
VIA 
VI B 
VII A 
VIIB 
VUC 
VIIG 
VII J 
VIIK 
VII H 
VIIIE Inspektionsdage 
35 
22 
247 
143 
25 
344 
380 
31 
12 
17 
I ALT 1 258 
Inspektioner på havet fordelt på ICES-område og fartøjernes nationalitet 
OMRÅDE 
VI 
VII 
VIII Nationalitet 
belg. 
3 tysk 
1 
9 spansk 
103 fransk 
3 
164 irsk 
39 
294 
11 nederl. 
3 britisk 
2 
248 andre 
4 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 11 
Antal overtrædelser fordelt på fartøjernes nationalitet og type overtrædelse 
Vigtigste type 
overtrædelse 
Logbog/landings-
opgørelse 
Forbudte 
redskaber 
Ulovligt fiskeri: 
fredet område 
Ulovlig fangst: 
direkte fiskeri 
Undermålsfisk 
Mærkning af 
redskaber/fartøj 
Andet belg. 
1 tysk 
1 spansk 
8 
4 
7 
1 
15 fransk 
1 
14 irsk 
12 
5 
2 
2 
9 
39 nederl. britisk 
25 
8 
1 
24 andre 
Inspektion fra luften 
I 1994 stod et C AS A-fly til rådighed for inspektioner fra luften. Flyet gennemførte 91 
patruljer i løbet af 447 timer. Disse patruljer resulterede i visuel kontakt (1132 tilfælde) 
fordelt på ti forskellige ICES-områder (navlig område VII J, VII G, VII E og VII A). 
~VM 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\da 
II. Evaluering 
Irland har et stort eksklusivt fiskeriområde, hvor mange fiskerfartøjer fra andre 
medlemsstater driver fiskeri. Der er også et stort antal landingssteder, hvoraf mange ikke 
overvåges permanent, og det gør det vanskeligt for inspektionsmyndighederne at efterprøve 
fangsWlandingsopgørelser ved fysisk kontrol af fangster. I 1994 var kvotetildelingen 
tilstrækkelig til at give den irske flåde tilfredsstillende fiskerimuligheder. Udnyttelsen af 
silde- og makrelkvoterne krævede dog nøje overvågning. 
I Irland er der stor forskel på, hvordan inspektions- og overvågningsopgaven gennemføres 
på havet og i havn. Kontrolopgaven på havet vanskeliggøres af kontrolområdets størrelse og 
de forskellige fiskeriers forskelligartethed. Der er derfor behov for at udnytte og indsætte 
ressourcerne med størst mulig effektivitet for at sikre, at Irland efterkommer sine 
overvågnings- og inspektionsforpligtelser. I denne henseende er det vigtigt at udvikle visse 
strategier, som gør det muligt for inspektionsmyndighederne at fokuserer på de mest 
effektive overvågnings- og inspektionsforanstaltninger. Kommisionen er bekendt med de 
bestræbelser, der i de senere år er udfoldet for at overvåge aktiviteterne for de fartøjers 
vedkommende, der er registreret i andre medlemsstater og fisker inden for Irlands eksklusive 
fiskerigrænser. 
Selv om de irske myndigheder har varetaget kontrollen og inspektionen af fartøjer, der fisker 
efter langfinnet tun, og i relevante tilfælde strengt har fulgt EF-bestemmelserne, er det dog 
nødvendigt at styrke inspektionen i hele sæsonen for langfinnet tun. 
Det er nødvendigt at intensivere inspektionsaktiviteterne på land, da 
bevarelsesforanstaltningerne stadig ikke følges i tilstrækkelig grad og det ser ud til, at 
gennemførelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 foregår i langsomt tempo. Der blev 
ikke generelt anvendt transportdokumenter i 1994. Selv om havnefiskeriinspektørerne nu har 
beføjelse til at undersøge de registre, der føres af fiskeopkøbere, handlende, mellemmænd 
osv., er Kommisionen ikke i stand til at vurdere de supplerende beføjelsers rolle i 
afsløringen af ulovlig aktivitet og omfanget af sådanne foranstaltningers anvendelse. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da IS 
Overvågningen af fangster og redskaber er forbedret betydeligt i de vigtigste landingshavne. 
Overvågningen i de mindre havne er dog stadig utilstrækkelig. Hvad angår 
fangstregistreringen, er det et stort problem, at ikke alle logbøger og landingsopgørelser 
fremlægges. Selv om de irske myndigheder har erhvervet det nødvendige edb-udstyr og det 
fornødne programmel til at foretage en omfattende registrering af fangstdata, har dette ikke 
givet de forventede resultater. 
Kommisionen er klar over, at den tekniske overvågning af strukturforanstaltningerne er 
forbundet med særlige problemer, og understreger betydningen af, at der foretages hyppig 
kontrol i markedssektoren. 
Konklusion 
Kontrolmyndighederne i Irland må løse to problemer. På havet drejer det sig om udvidelsen 
af den irske EØS og i havnene det forhold, at der ikke er nogen lang tradition for inspektion 
og overvågning. De irske myndigheder har gjort en stor indsats for at løse problemerne. 
EF's program for støtte til indkøb af det nødvendige udstyr har gjort dette arbejde lettere at 
gennemføre. Manglen på personale til at varetage inspektionsopgaven svækker dog det 
nationale kontrolsystem. Dette problem kan blive yderligere forværret ved indgåelsen og 
gennemførelsen af Western Waters Fisheries Agreement i 1996. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da }& 
ITALIEN 
I. Fiskeriinspektion og -overvågning 
A. Struktur 
Fiskeridirektoratet under ministeriet for landbrug, levnedsmidler og skovbrug har det 
overordnede ansvar for overvågning og kontrol i fiskerisektoren. Før 1994 var direktoratet 
en del af ministeriet for handelsflåden. 
Fiskeridirektoratet har ingen særskilt fiskeriinspektionsenhed, men trækker på forskellige 
andre specialtjenester, der sorterer under forskellige ministerier. 
Inspektioner på land og på havet gennemføres af: 
Guarda di Finanza -Finansministeriet 
Polizia di Stato -Indenrigsministeriet 
Arma dei Carabinieri -Forsvarsministeriet 
Unità Sanitarie Locali -Sundhedsministeriet 
Lokale myndigheder. 
Havnemyndighederne - "Capitanerie di Porto" - der har ressourcer til at gennemføre 
inspektioner i havn og inden for de territoriale grænser, har en nøglefunktion (se mere herom 
i det efterfølgende). Når det gælder inspektioner på havet, yder kystbevogtningstjenesten, 
som er en del af forsvarsministeriet, logistisk støtte. 
B. Ressourcer 
1. Personale 
Som nævnt ovenfor varetager en række offentlige organer overvågning og kontrol i 
fiskerisektoren. Der er derfor svært af vurdere, hvor stort et personale der er beskæftiget 
med de specifikke kontrolopgaver, som er forbundet med inspektion på havet og på land. 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da }> 
"Capitanerie di Porto" har et personale på 4500, der er fordelt på 47 administrative enheder 
("compartimenti marittimi"). Omkring 30% (1200) af dette personale tager sig udelukket af 
inspektioner på havet for at overvåge, at nationale foranstaltninger og EF-foranstaltninger 
overholdes (licenser, tekniske foranstaltninger osv.). Den resterende del af personalet 
varetager en række kontrolopgaver på land. Det er ikke muligt at foretage en nøjagtig 
vurdering af, i hvilket omfang personalet i denne tjeneste beskæftiger sig med klassiske 
kontrolopgaver som forudset i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93. 
2. Fartøjer/fly 
Capitanerie di Porto har: - 300 fartøjer af varierende længde 
- 16 fly. 
3. Edb 
For øjeblikket findes der ikke noget edb-system. De italienske myndigheder har dog meddelt, 
at der påtænkes indført et integreret informationssystem for at sammenkæde de forskellige 
tjenester, der beskæftiger sig med overvågning. 
C. Aktiviteter 
1. "Capitanerie di Porto" 
Inspektioner på havet 
I 1994 gennemførte denne tjeneste 8 247 inspektionstogter. Under disse togter blev der 
gennemført 10 793 inspektioner og registreret 2 884 overtrædelser af nationale/EF-
forskrifter. Størstedelen af disse overtrædelser var af admimstrativ art (overtrædelse af 
licensbetingelser osv. ). 
Inspektion fra luften 
Der blev gennemført i alt 57 inspektioner fra luften i 1994. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da }? 
Landbaseret inspektion (i havne, på markeder, i restauranter) 
Der blev gennemført i alt 10 692 inspektioner/kontroller: 
landinger, distribution, salg 7 165 
kontrol af redskaber 3 527 
Denne kontrol resulterede i afsløring af 477 overtrædelser, hvoraf størstedelen var 
overtrædelser af administrative bestemmelser. 
I årets løb konfiskerede "Capitanerie di Porto" 37 727 kilo fangster og 1 012 redskaber (ikke 
præciseret i indberetningen). 
Udgifterne i 1994 androg 9 796 831 200 lire (4,5 mio. ECU). 
2. "Polizia di Stato" 
11994 kontrollerede "Polizia di Stato" i alt 1 700 fartøjer, hvoraf 343 fiskede med drivgarn. 
Der blev afsløret i alt 1 009 overtrædelser (ikke specificeret), hvoraf 41 vedrørte fartøjer, 
der anvendte drivgarn. I alt 8 fartøjer og 352 garn blev beslaglagt. 
3. "Guarda di Finanza". 
Der foreligger ingen nøjagtige tal for antallet af inspektioner. Der foreligger oplysninger om 
resultaterne af inspektionerne: 
Afslørede overtrædelser 2 060 
Beslaglæggelser/konfiskeringer 
af net 1518 
af fisk 65 525 kg 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe 1 \da ^3 
II. Evaluering 
Overvågningen af fiskeriet i Italien er forbundet med nogle specifikke problemer: den lange 
kystlinie og de mange landingssteder. Den omstændighed, at Italien ikke har nogen eksklusiv 
fiskerizone, indebærer, at der ikke foretages streng kontrol af italienske fiskere, der fisker 
i internationale områder sideløbende med fiskere fra andre lande, der fisker efter store 
pelagiske arter og nogle demersale bestande. 
Selv om Italien ikke er fuldt ud integreret i kontrolordningen under den fælles fiskeripolitik 
som fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93, har de nationale kontrolmyndigheder en 
række specifikke overvågningsopgaver. Blandt disse opgaver kan nævnes overvågningen af 
anvendelsen af drivgarn, forvaltningen af de strukturelle aspekter af den nationale 
fiskerflåde, tekniske foranstaltninger, kontrollen af markeder og indførelsen af en 
hensigstmæssig/omfattende kontrolordning i løbet af de næste tre år. 
A. Kontrol af fiskerfartøjer, der anvender drivgarn 
Italien har givet ca. 650 fartøjer tilladelse til at anvende drivgarn, og disse fartøjer fisker 
både i internationale og nationale farvande. Det store antal fartøjer og deres spredning 
bidrager til vanskelighederne ved at overvåge anvendelsen af denne redskabstype på 
tilfredsstillende måde. Det er klart blevet påvist, at den foreskrevne garnlængde (2,5 km), 
ikke muliggør et rentabelt fiskeri, og det er konstateret, at en række fartøjer derfor har 
anvendt garn på over 2,5 km. 
B. Forvaltning af de strukturelle og markedsmæssige aspekter af fiskeriet 
I indberetningen til Kommissionen har de italienske kontrolmyndigheder ikke forelagt 
tilstrækkelige oplysninger om markederne og de strukturelle aspekter som fastsat i Rådets 
forordning (EØF) nr. 2847/93. Kommissionen anmoder derfor Italien om at forelægge disse 
oplysmnger snarest muligt. 
go 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da 
C. Overvågning af transport og salg af fiskerivarer 
I artikel 8 og 13 er det fastsat, at der skal udfærdiges salgsnotaer og transportdokumenter, 
og at der skal finde overvågning sted for at fastslå, hvor store mængder fiskerivarer der 
sælges og transporteres i Italien. Såvidt Kommissionen ved, anvendes disse dokumenter 
endnu ikke af industrien i Italien. 
D. Indførelse af et valideringssystem 
Italien er først forpligtet til at indføre et valideringssystem i 1999, men Kommissionen har 
bemærket, at de italienske myndigheder tager skridt til at indføre et sådant system. En 
snarlig indførelse af et valideringssystem vil gøre det lettere at foretage krydskontrol og være 
et nyttigt supplement til den nationale kontrol. 
•*n 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
NEDERLANDENE 
I. Fiskeriinspektion og -overvågning 
A. Struktur 
AID (den generelle inspektionstjeneste), som arbejder efter retningslinier, der er godkendt 
af mimsteriet for landbrug, miljø og fiskeri, har hovedansvaret for overvågningen af 
fiskeriet. 
Inden for inspektionstjenesten varetages inspektionsopgaverne af en række inspektører. 
Inspektørerne har base i havne med en stor auktion eller et stort antal landinger. Desuden 
får inspektørerne bistand fra distriktkontorer og fra hovedkvarteret. 
AID foretager kontrol af registreringen af fangster, tekniske foranstaltninger, licenser og 
nogle aspekter af markeder og strukturer. 
Inspektionerne på havet gennemføres af AID, som ikke selv har nogen inspektionsfartøjer, 
i samarbejde med flåden, toldvæsenet og politiet. 
Den tekniske overvågning af markedsforanstaltningerne gennemføres af "Produkschap Vis", 
og overtrædelser indberettes til AID til videre behandling. 
B. Ressourcer 
Personale 
Inspektoratet har en stab på 58 inspektører fordelt på de vigtigste fiskerihavne. Desuden fik 
inspektoratet bistand af private sikkerhedsfolk i i alt 37 500 timer. 
tfe 
p:\c3l\rapports\ctrI\annexel\da 
Fartøj er/fly 
Foruden toldvæsenets og politiets fartøjer anvendes 3 minestryger. I 1994 gennemførte 
minestrygerne inspektionstogter i 80 dage, medens toldvæsenet/politiet gennemførte 
inspektionstogter i 106 dage. 
Flåden og politiet gennemførte inspektion fra luften. Der blev afsat i alt 438 timer til 
inspektion fra luften. 
Edb 
Der anvendes følgende edb-systemer: 
VIRIS I : overvågning af nationale og individuelle kvoter 
COVIS : registrering af fangst- og salgsoplysninger og kontrolresultater og udførlige 
oplysninger om fangstrejser. Rettelser af fangstoplysninger sendes til VIRIS I 
CVR : registrering af fiskerfartøjer og deres karakteristika 
C-Day : registrering af antallet af dage på havet 
COBRA : registrering af kontrol og sanktioner. 
C. Aktiviteter 
Der blev i alt gennemført kontrol i 91 255 timer. Gennemsnitlig 12% af de i alt 32 785 
landinger blev kontrolleret. Kontrolindsatsen var størst for tunge- og rødspættefiskeriets 
vedkommende. 
Oversigt over kontrol og overtrædelser fordelt på medlemsstater i den nederlandske EØS 
i Nordsøen 
Medlemsstat 
fysisk kontrol 
inspektion fra 
luften/på 
havet 
overtrædelser NL 
191 
fore­
ligger 
ikke 
44 B 
30 
127 
7 D 
13 
54 
4 DK 
7 
98 
2 F 
0 
1 
1 UK 
4 
87 
— andre 
2 
0 
2 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexel\da * 5 
Validering af landinger, auktionsdata osv. 
Alle data fra logbøger, oplysninger om salg på auktioner og landingsopgørelser sammenholdes 
i automatiske edb-systemer (100% krydskontrol). Desuden beregnes de samlede fangster i 
levende vægt pr. art for hvert fartøj og hver fangstrejse. 
Overvågning af strukturforanstaltninger 
Alle fiskerfartøjer skal være registrerede i den centrale fartøjsfortegnelse. 
Efter registrering angives det i en licens, hvilke arter der må fiskes efter. 
Der kræves særlige dokumenter til fiskeri efter kvoterede arter. 
Et system med individuelle kvoter eller gruppekvoter, der kan overføres, regulerer fiskeriet 
efter visse kvoterede arter. 
Et reglement for dage på havet begrænser fiskeriindsatsen pr. kategori for hvert fartøj. 
Teknisk overvågning af markedsforanstaltninger 
Frisk fisk, der udbydes til salg, skal sælges på auktion. 
Efter sortering undersøges de enkelte partier af en repræsentant for "Produktschap Vis", der 
bedømmer størrelsesklasse og friskhed. Kontrollen af størrelser gennemføres på grundlag af 
prøver og ved stikprøvekontrol. 
Producentorganisationerne fastsætter hvert årt tilbagetagelsespriserne for de forskellige varer. 
Repræsentanter for "Produktschap Vis" fører kontrol med, at tilbagetagelsespriserne overholdes, 
og hver intervention registreres og overføres til producentorganisationerne. 
Der foretages en administrativ opfølgning af alle salgsoplysninger. 
Der foretages fysisk kontrol af tilbagetagelssesproceduren på grundlag af prøver, og der blev 
ikke afsløret nogen uregelmæssigheder i 1994. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da #V> 
II. Evaluering 
A. Generelt 
Kvoteforvaltningen tager hovedsageligt sigte på tre flådekatagorier, nemlig bomtrawlere, et lille 
antal specialiserede demersale fartøjer og pelagiske frysetrawlere. Der er navnlig potentiel 
overkapacitet i bomtrawlerflåden. Den pelagiske flåde har omstillet kapaciteten fra det 
traditionelle silde-/makrelfiskeri til arter som for eksempel blåhvilling og hestemakrel. 
Det nuværende system til kvoteforvaltning og overvågning af landinger blev indført for nogle 
få år siden som følge af omfattende drøftelser med fiskeindustrien for at komme de 
uregistrerede landinger til livs. Disse ordninger er navnlig baseret på en begrænsning af antallet 
af fiskedage til det antal, der er nødvendigt for at fange de for fartøjerne fastsatte kvoter, og 
på et tilsagn fra fiskeindustrien om at afsætte alle landede mængder på auktioner. 
Fiskeindustrien er derfor medansvarlig for, at de aftalte ordninger gennemføres korrekt. Det 
påhviler AID at føre tilsyn og overvåge, at kvoterne overholdes. 
EØS dækker en begrænset del af Nordsøen. Kystlinjen er forholdsvis lang, og fiskerfartøjer kan 
lægge til i en række havne (hvoraf nogle ligger bag kystlinien). Fiskerfartøjer har kun tilladelse 
til at lande deres fangster i dertil udpegede havne efter at være blevet godkendt af de 
kompetente myndigheder. 
Et begrænset antal landinger finder også sted i andre medlemsstater, selv om disse mængder 
ofte udbydes til første salg i Nederlandene. Fartøjer fra andre medlemsstater og 
tredjelandsfartøjer lander ofte deres fangster i Nederlandene. 
p :\c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \da gs 
B. Stærke og svage punkter 
Fangstregistreringen er blevet mere pålidelig inden for de sidste år, hovedsagelig på grund af 
bedre kvoteforvaltningsforanstaltninger og et forbedret overvågningssystem. Dette gælder 
navnlig for de samlede fangster. Korrekt registrering af fangster for de enkelte områder kan 
ikke garanteres i alle tilfælde. Fiskeriindsatsen er blevet justeret på individuelt grundlag efter 
de tildelte fiskerimuligheder, især ved nedsættelse af antallet af fiskedage. De nederlandske 
fiskere har også dannet frivillige forvaltningsgrupper. Det drejer sig om sammenslutninger med 
egne vedtægter og interne procedureregler. Heri er det bl.a. fastsat, at der skal udarbejdes en 
fangstplan, og at al fisk skal sælges gennem auktioner. Det er også fastsat, at der ud over 
eventuel offentligretlig retsforfølgning internt kan pålægges sanktioner ved overtrædelse af dise 
ordninger, og der er fastsat nærmere bestemmelser om bøder. Landinger undergår administrativ 
og fysisk inspektion. Fangstregistreringen foregår kun på edb. Fangstdata, landingsdata og 
salgnotaer krydskontrolleres. 
Når man tager den rolle i betragtning, som nogle fiskerihavne spiller i distributionen af fisk i 
Europa, forekommer den fysiske tilrettelæggelse af landinger og afsætning i fiskerihavne at være 
noget uigennemsigtig. AID's kontrol er systematisk, således at forstå, at hele kæden fra landing 
til salg følges uafbrudt. Dette sker for at forhindre uanmeldte landinger. AID supplerer dette 
med kontrol i virksomhederne. I sådanne tilfælde kan fiskeriinspektørerne være ledsaget affolk 
fra andre specialiserede inspektionsorganer, såsom toldvæsenet, skattevæsenet og politiet. 
Flåden og politiet gennemfører inspektion fra luften, medens overvågningen på havet 
gennemføres af flåden og toldvæsenets og politiets kystbevogtningsfartøjer. AID er altid 
repræsenteret ved denne kontrol og gennemfører selv den egentlige kontrol. I ingen af de to 
tilfælde synes fiskeriinspektion dog at være en prioriteret opgave. 
tffc 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
C. Konklusion 
Kommissionen har inden for de seneste år konstateret en reel forbedring af fangstregistreringen 
i Nederlandene. Den følger Nederlandenes erfaringer med stor interesse, navnlig 
fiskeindustriens medansvar, hvad angår efterlevelsen af dens tilsagn om at afsætte alle landede 
mængder på auktioner. 
Det er nødvendigt at undersøge, hvilken indflydelse forskellige bestandsstørrelser har på de 
nuværende ordningers effektivitet, for at kunne bedømme, hvor stærke de enkelte led i 
ordningen er. 
*} 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
PORTUGAL 
I. Fiskeriinspektion og -overvågning 
A. Struktur 
I Portugal har en række forskellige afdelinger og offentlige organer ansvaret for og kompetence 
til at overvåge fiskeriet. 
Det drejer sig om følgende: 
1. Direktoratet for fiskeri -Afdelingen for inspektion (DSI) 
-Afdelingen for struktur (DSE) 
2. Søfartsmyndigheden (AMAR) 
3. Inspektionsbrigaden under Guarda Nacional Republicana (BF) 
4. Inspektoratet for økonomiske aktiviteter (IGAE) 
5. Toldvæsnet (DGA) 
6. Direktoratet for havne, navigation, transport, sikkerhed på havet (INSM) 
Alle disse organer beskæftiger sig i større eller mindre omfang med kontrol- og 
overvågningsopgaver. 
DSI er en særskilt afdeling i direktoratet for fiskeri (ministeriet for maritime anliggender), der 
gennemfører kontrol i alle havnene langs kysten og koordinerer kontrolaktiviteterne, navnlig 
med hensyn til landinger. De andre fem organer, der er nævnt ovenfor, afsætter nogle af deres 
ressourcer og deres tid til specifikke aspekter af fiskeindustrien. 
For eksempel supplerer AMAR DSI's inspektioner med kontrol af fangstsredskaber og 
fartøj skarakteristika, medens folk fra INSM beskæftiger sig med overvågning af bygning eller 
ombygning af fartøjer, der har fået fiskerilicenser. 
Inspektionen på havet gennemføres af flåden, der sorterer under forsvarsministeriet. 
*g 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
Inspektionerne på havet gennemføres efter anmodning fra mimsteriet for maritime anliggender, 
og det samme gælder inspektionerne fra luften, dor gennemføres af fly vevabnet. De tre tjenester 
er forbundet via en række edb-net, der udveksier oplysninger om visuel kontakt og bordinger 
(se nærmere herom nedenfor). 
Ansvaret for overvågningen af de markedsmæssige og strukturelle aspekter af fiskeriet er også 
meget bredt fordelt. For markedernes vedkommende har følgende fire organer specifikke 
ansvarsområder: 
Direktoratet for fiskeri -Afdelingen for markeder og kvalitet - DSMQ 
" " -Inspektionsafdelingen - DSI 
Inspektionsbrigaden under Guarda Nacional Republicana - BF 
Inspektoratet for økonomiske aktiviteter (IGAE). 
Specialiserede tjenester under de ovenfor nævnte organer overvåger handelsnormer, priser, 
tilbagetagelser og kvalitet. 
Strukturelle aspekter - fiskerikapacitet og ændringer heraf - varetages af : 
Direktoratet for fiskeri - afdelingen for strukturer - DSE 
Repræsentanter for den maritime myndighed (med base i havnene) - AMAR 
Direktoratet for havne, navigation, transport og sikkerhed på havet - INSM 
Fiskerikapacitet (herunder justering af fiskeriaktiviteterne) overvåges af DSE, AMAR og 
INSM i fællesskab. 
^9 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da 
B. Ressourcer 
1. Personale 
Antallet af inspektører og /eller kontrollører fra de forskellige offentlige myndigheder med 
ansvar for overvågning af fiskeriet fordelt på regioner fremgår af nedenstående tabel. 
Myndighed 
DGPM 
AMAR 
BF 
IGAE 
DGA NORD 
(Valença-
Peniche) MIDT 
(Ericeira-
Sesembra) SYD * 
(Setubal - U.R. Sâo 
Antonio) 
ANTAL INSPEKTØRER 
-
25 
36 
21 
8 12.** 
18 
21 
24 
1 -
42 
40 
25 
6 
AMAR har også andre opgaver foruden overvågningen af fiskeriet og har i alt 491 inspektører, 
der beskæftiger sig med en lang række overvågningsaktiviteter. Også BF, IGAE og DGA 
afsætter en lille procendel af deres personale (ca. 2 500 inspektører) til overvågning af fiskeriet. 
* Herunder de selvstyrende regioner Azorerne og Madeira. 
** Det drejer sig om fiskeriinspektører fra DGPM's inspektionstjeneste, der har base i 
Lisabon og gennemfører inspektioner langs kysten på fastlandet som en form for "flyvende 
korps". 
So 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
2. Fartøjer/fly 
Antal inspektionsfartøjer under forsvarsministeriet/flåden fordelt på fartøjstyper: 
"CACINE" - patruljebåde 10 
"JOAO Coutenho" - korvetter 6 
"Baptista Anrade" - korvetter 4 
"Albatroz" - hurtigtgående motorbåde 5 
"Dragas" - hurtigtgående motorbåde 5 
Andre inspektionsfartøjer (uspecificerede) 41 
lait 71 
Foruden inspektioner varetager disse fartøjer hovedsagelig militære opgaver og eftersøgnings-
/søredningsopgaver. 
Fly 
Tre Casa 100 AVIOCAR-fly anvendes til inspektion fra luften. 
3^ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da 
3. Edb 
DGP's, flådens og flyvevåbnets edb-ressourcer og -net er anført nedenfor. 
DIREKTORATET FOR FISKERI 
INSPEKTIONSAFDELINGENS AKTIVITETER 
SIFICAP 
FISKERIINSPEKTIONS- OG OVERVÅGNINGSSYSTEM 
STRUKTUR/FORBINDELSE MED FLÅDEN OG FLYVEVÅBNET 
SCC -Centralt 
overvågnings­
system 
BD - SISIFICAP 
Database 
BNDP - National 
fiskeridatabase FLÅDEN 
BD 
SIFICAP 
(Oracle) 
Flåden 
Licenser 
Togter 
Aktivitet/Resultater X-25 
SCC 
Unix - 5000/85 
Unix - 6000/65 
SunSparc2 - scc-
Gl 
SunSparc2 - scc-
G* 
SunSparc2 - scc-
G3 FLYVEVÅBNET 
BNDP 
2 NCR 32/650 
Unix 5000/95 
Flåden 
Licenser 
PIDDAC 
EUGFL 
Salg 
Akvakultur 
Finansiel 
kompensation 
m.v. 
Tilskud til 
brændstof 
Forarbejdning af 
fiskerivarer 
9 Z. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
DEN PORTUGISISKE FLÅDE 
STRUKTUR - SIFICAP 
SCC 
DGP 
Afdelingen 
for fiskeri­
overvågning 
X-25 B.D. 
SIFICAP 
EMGFA 
DGM 
KOMMANDO­
DISTRIKTER 
ETT 
CZM-nord 
Unisys PW 
800 (standard-C) 
EPM 1 
FLÅDENS 
HOVEDSTATION 
1 Unisys 5000/55 
1 mikrocomputer 
1 graphics station 
4 printere 
ETT 
CZM-syd 
Unisys PW 800 B.N.D.P. 
DGP 
Direktoratet for fiskeri 
Flådesektion 
ETM 
ETT 
CZM-
Azorerne 
Unisys PW 
800 27 fartøjer 
Standard-C 
Grid 1530 
Printer 
ETT 
CZM-
Madeira 
Unisys PW 
800 
BD - SIFICAP database 
SCC - Central overvågningstjeneste 
BNDP - National fiskeridatabase 
EMGFA - De væbnede styrkes hovedkvarter 
EPM1 - Flådens hovedstation 
ETT - Stationær terminalstation 
EMT - Mobil terminalstation 
DGM - Flådeafdeling 
CZM - Maritim områdekommando 
92 
p :\c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \da 
DET PORTUGISISKE FLYVEVÅBEN 
STRUKTUR/FORBINDELSE MED SEKTION SIFICAP 
SCC B.D. 
DGP SIFICAP 
Afdelingen for fiskeriovervågning 
X-25 Emgfa AERO - C 
(standard-C) 
EPA 1 
Flyvevåbnets operationelle 
kommando 
Unisys 
5000/Xenix/X-25 
Sun 
Sparc2/Xenix/X-25 
ETT-1 
SINTRA/ 
MAINLAND 
Unisys PW 800 
/MSS 
Unisys PW 800 
/Xenix/X-25 
Unisys 
MP14666/Dos B.N.D.P. 
DGP 
Direktoratet for fiskeri 
Flysektionen 
ETT 
PORTO SANTO 
/MADEIRA 
Unisys PW 800 
/Xenix/X-25 
Unisys MP 
14666/Dos 3ETM 
3 Casa 100 
3MSs 
3 grid 
1530/Xenix 
Standard-C 
Grid 1530 
Printer 
ETT 
LAJES/AZORES 
Unisys PW800 
/Xenix/X-25 
Unisys MP 
14666/Dos 
BD - SIFICAP database 
SCC - Central overvågningstjeneste 
BNDP - National fiskeridatabase 
EMGFA -De væbnede styrkers hovedkvarter 
EPM1 - Flådens hovedstation 
ETT - Stationær terminalstation 
EMT - Mobil terminalstation 
DGM - Flådeafdeling 
CZM - Maritim områdekommando 
9 s/ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
C. Aktiviteter 
1. Inspektion 
Nedenstående tabel viser antallet af havneinspektioner i 1994 fordelt på regioner 
Myndighed 
DGP 
AMAR 
BF 
IGAE 
DGA 
lait NORD 
Valença- Péniche MIDT 
Ericeira-
Sesembra SYD 
Setubal U.R 
Sâo Antonio 
Azorerne/ 
Madeira lait 
Antal inspektører 
957 
2861 
1978 
3360 
251 
9407 203 
2233 
1176 
3840 
2 
7454 877 
3560 
2209 
4594 
241 
11481 2037 
8654 
5363 
11794 
494 
26342 
Under disse inspektioner blev der i alt afsløret 820 overtrædelser, der fordeler sig på følgende 
hovedkategorier: 
Fisken blev ikke bragt til det registrerede auktionscenter. 
Anvendelse af forbudte redskaber. 
Logbog/landingsopgørelse (uregelmæssighed). 
Overtrædelse af bestemmelserne om mindstemål. 
Fiskeri uden licens. 
Fiskeri i et fredet område. 
Inspektionsdage på havet fordelt på ICES-områder og typer inspektionsfartøjer 
Nedenstående tabel viser antallet af inspektionsdage på havet pr. ICES-område og type 
inspektionsfartøj. Det anførte antal inspektionsdage svarer til antallet af inspektionsdage for hver 
fartøjstype. 
3J 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
OMRÅDE 
Fastlandet 
(ICES 
IX,a,b) 
Madeira 
(CECAF) 
AZORERNE 
(ICES X) 
I alt TOGTER 
400 
438 
-
838 KORVETTER 
365 
-
298 
663 HURTIGT­
GÅENDE 
MOTORBÅDE 
1 624 
-
-
1624 ANDRE 
1 109 
60 
63 
1232 
INSPEKTIONSDAGE PÅ HAVET / INSPICEREDE FARTØJER 
OMRÅDE INSPEKTIONSDAGE INSPICEREDE 
FARTØJER 
ICES IX a,b 3498 8000 
ICESX 361 282 
CECAF 498 48 
I ALT 4357 8330 
Under inspektionerne på havet blev der konstateret overtrædelse af nationale regler eller EF-
regler for 181 fartøjers vedkommende. 
2. Inspektion fra luften 
Nedenstående tabel indeholder nærmere oplysninger om fiskeriinspektionen fra luften for de 
enkelte ICES-områder. 
Område 
Fastlandet 
Madeira 
Azorerne 
lait Antal 
flyvetimer 
367,15 
93,35 
166,35 
627,35 Antal 
inspektioner 
126 
22 
33 
181 Antal tilfælde 
af visuel 
kontakt 
747 
59 
135 
941 Antal over­
trædelser 
195 
8 
11 
214 Retsforfølgninger 
117 
3 
3 
123 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 9 6, 
Nedenstående tabel giver nærmere oplysninger om inspektionen fra luften og de respektive 
resultater. 
Fly 
1 
2 
3 Flyvetimer 
158 
184,35 
285 Antal inspektioner 
56 
60 
65 Antal tilfælde af 
visuel kontakt 
320 
372 
249 
Under inspektionen fra luften blev der påvist følgende overtrædelser for i alt 123 fartøjers 
vedkommende: 
Fiskeri i fredet område 61 
Fiskeri uden licens 60 
Andet 2 
Landinger kontrolleret ved losning eller på fiskemarkeder 
I 1994 blev der registreret ca. 440 000 landinger i nationale havne. Efter portugisisk lov skal 
første salg af frisk eller frossen fisk finde sted på et registreret fiskemarked, og i 1994 blev ca. 
80% af fisken udbudt til salg på et fiskemarked og kontrolleret af Doca pesca. 
De forskellige nationale inspektionsmyndigheder overvågede ca. 30-35% af alle landinger. 
Landinger verificeret ved hjælp af krydskontrol 
Der blev gennemført overvågning ved hjælp af krydskontrollerede data fra logbøger, 
landingsopgørelser og salgsnotaer, hvad angår fjernfiskerflåden og kystflåden, der fisker efter 
skaldyr med trawl i portugisiske farvande. Der blev gennemført krydskontrol af alle landinger 
fra de flåder, der fisker i NAFO-området ud for Norge og Svalbard, og af 60% af 
skaldyrflådens landinger. 
<3} 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
II. Evaluering 
A. Generelt 
Portugals eksklusive økonomiske zone er i sin helhed af stor udstrækning. Imidlertid betyder 
kontinentalsoklens ringe bredde, at de faktiske fiskerizoner er af beskeden størrelse, hvis der 
ses bort fra fiskeri efter store pelagiske arter. 
Hvad angår det portugisiske fastland, er kyststrækningen af middel længde. 
Det portugisiske marked fremviser de kendetegn, der er typiske for et sydeuropæiske land; der 
er en efterspørgsel efter et bredt udsnit af arter, herunder små fisk. 
Selv ved sikkerheds-TAC skaber forvaltningen ved kvoter reelle begrænsninger for det 
portugisiske fiskeri efter kulmule og glashvar. 
Det er fortsat et træk ved det portugisiske fiskeri, at trawl har ringe vægt. For de demersale 
arter har de faststående redskaber fortsat en fremtrædende stilling. Fiskeriet efter små pelagiske 
arter sker især med not. Der er dog i Portugal trawlere, der anvender demersalt trawl til fiskeri 
efter flere arter. 
B. Stærke og svage punkter 
Kontrolmidler, der er til rådighed 
Der er kun et begrænset antal fiskeriinspektører til rådighed (12), hvilket begrænser 
mulighederne for rettidig kontrol på landingsstederne. Da de andre organer, som kan forventes 
at medvirke ved fiskerikontrollen, har en lang række opgaver, er det ikke muligt kvantitativt 
at opgøre deres faktiske bidrag til fiskerikontrollen. Endvidere betyder overvågningen af 
fangsterne fra NAFO og tredjelandsfarvande en begrænsning af de midler, der anvendes til 
kontrol af fangsterne fra EF-farvande. 
3? 
p :\c3 I\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
Der er omfattende midler til rådighed til kontrol til søs og fra luften, og der udøves en betydelig 
indsats. 
Der er relevant edb-udstyr til rådighed, og det gælder også udstyret til satellitkontrol. 
Struktur 
I måske højere grad end i de andre medlemsstater gælder det, at strukturen i fiskerikontrollen 
kompliceres af, at der er mange medvirkende, herunder blot til etablering af fiskeristatistikker, 
og at de berørte myndigheder har mange forskellige opgaver. 
Forpligtelsen til at lade en stor del af fangsterne afsætte via auktion åbner betydelige 
perspektiver for en effektiv kontrol. 
C. Kontrol af de tekniske foranstaltninger 
For de demersale arter hidrører vanskelighederne især fra det allerede nævnte trawlfiskeri. Der 
mangler fortsat en strategi, der kan hindre misbrug af ulovlige maskestørrelser. Dog er 
problemet af overskueligt omfang, eftersom de berørte flåder er af begrænset størrelse, og fordi 
der er fastlagt beskyttede fiskerizoner for kulmule. Der er tilsyneladende udfoldet store 
bestræbelser og sket betydelige fremskridt i kontrollen af disse beskyttede zoner, navnlig ved 
hjælp af satellitkontrol. Satellitkontrollen kan kun medvirke til, at de beskyttede zoner lettere 
kan sikres respekteret. 
For de pelagiske arter er det nødvendigt, at misforholdet mellem de lovlige mindstemål og 
praksis ikke fortsat får lov at eksistere. 
33 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\da 
D. Kontrol af fangster 
Procedurerne fra landingsopgørelserne og logbøgerne til de samlede fangststatistikker frembyder 
efter Kommissionens opfattelse ikke de fornødne garantier. Der mangler godkendelsesprocedurer 
for oplysningerne i disse dokumenter. Vurderingen af omfanget af salget, som ikke fremgår af 
disse dokumenter, er for stærkt præget af subjektivitet. Den tvivl, som svaghederne i den 
samlede fangstkontrol foranlediger, er særlig stor for de bestande, hvor de officielle 
fangststatistikker viser en meget betydelig udnyttelsesgrad. 
Portugal har været foregangsland inden for satellitkontrol, men den reelle etablering på 
fartøjerne har ikke været tilstrækkeligt omfattende i tilstrækkelig lang tid, til at den har kunnet 
styrke fangstkontrollen på den måde, at andre oplysninger efterprøves og udnyttes i 
forebyggelsen af forbudte landinger. 
E. Konklusion 
Portugal råder over de fornødne forudsætninger for hastige fremskridt; således kan man nævne 
den pligtige afsætning via auktion, indførelse af en bred og nu effektiv satellitkontrol og en 
kvoteudveksling med Frankrig, der har gjort det muligt for landet at reducere de 
vanskeligheder, som visse stærkt begrænsede kvoter forårsagede. Men kvoteudvekslingen med 
Frankrig må naturligvis ikke medføre, at vanskelighederne forskydes fra en art til en anden, 
navnlig til ansjos, og det er nødvendigt, at der indsættes personale i fornødent omfang, og at 
spørgsmålet om samordning mellem myndighederne ikke svækker den samlede effektivitet. 
1o V} 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe l \da 
DET FORENEDE KONGERIGE 
I. Fiskeriinspektion og -overvågning 
A. Struktur 
Ansvaret for overvågning og inspektion er fordelt mellem følgende fire ministerier: 
Ministry of Agriculture, Fisheries and Food (MAFF) 
Welsh Office Agriculture Department (WOAD) 
Scottish Office Agriculture and Fisheries Departments (SOAFD) 
Department of Agriculture for Northern Ireland (DANI) 
I England og Wales gennemføres overvågning og inspektion af MAFF's inspektorat for 
havfiskeri bistået af Royal Navy, i Skotland af Scottish Fisheries Protection Agency (et organ 
under Scottish Office), der benytter sine egne fartøjer og også får bistand fra Royal Navy, og 
i Nordirland af DANI's eget fiskeriinspektorat. Både MAFF og SFPA gennemfører inspektion 
fra luften. Inspektoraterne skal såvel håndhæve national lovgivning som EF-lovgivning på 
fiskeriområdet. 
De forskellige havfiskeriudvalg (SFC) varetager også visse inspektionsopgaver i England og 
Wales. SFC arbejder uafhængigt af både MAFF og WOAD, og deres jurisdiktion omfatter 
farvandene indtil grænsen på 6 sømil. SFC har først og fremmest til opgave at håndhæve 
kommunale vedtægter vedrørende fremme og regulering af fiskeriet, men de har også beføjelser 
til at håndhæve visse tekniske bevarelsesforanstaltninger (mindstemål og 
mindstemaskestørrelser), der er vedtaget nationalt eller af Den Europæiske Union, og 
samarbejder med MAFF's havfiskeriinspektorat herom. 
Havfiskeriinspektoratet er også ansvarlig for at overvåge både afsætnings- og 
strukturforanstaltninger. I første tilfælde består overvågningen af kontrol af handelsnormer, som 
både omfatter visuel kontrol og stikprøvekontrol af fisk, der udbydes til salg, og kontrol af 
prisordninger i forbindelse med tilbagetagelse af fisk. 
I forbindelse med overvågningen af strukturforanstaltninger bistås havfiskeriinspektoratet af 
specialiserede tjenester under MAFF, WOAD, SOAFD og DANI. 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da 
B. RESSOURCER 
1. Personale 
Havfiskeriinspektoratet har i alt 169 kystbaserede inspektører til at gennemføre de forskellige 
opgaver, som påhviler det. De er fordelt som følger: 
- England og Wales 81 
- Skotland 71 
- Nordirland 17 
ENGLAND 
North East 
Humberside 
East 
South East 
South West 
West 
Wales 
North West 
Hovedkontor 
lait 10 
12 
7 
12 
10 
7 
6 
6 
11 SKOTLAND 
North 
North East 
Moray Firth 
East 
South East 
South West 10 
11 
13 
7 
8 
9 
North West 13 
71 NORDIRLAND 
17 
17 
2. Fartøjer/Fly 
I alt 17 inspektionsfartøjer anvendes som følger: 
Ministerium 
MAFF 
SFPA 
SFPA 
DANI Antal 
7 fartøjer, der bemandes og stilles til rådighed af Royal 
Navy 
7 fartøjer, der ejes og bemandes af SFPA 
1 kystfartøj, der ejes og bemandes af DANI. 
Fem fly blev stillet til rådighed af MAFF og SFPA til inspektion fra luften i 1994. 
OVERSIGT OVER UDSTYR OG PROGRAMMEL, DER ANVENDES TIL 
INDSAMLING, BEHANDLING OG ANALYSE AF DE VED 
KONTROLFORORDNINGEN FASTSATTE DATA - 1994 
p :\c3 l\rapports\ctr!\annexe 1 \da 1o<c 
MAFF (dækker England og Wales) 
De ved kontrolforordningen fastsatte statistikker indsamles hovedsagelig af inspektoratets 
personale i havnekontorerne, kontrolleres manuelt og indlæses i mikrodatamater, der er 
forbundet med hoveddatabaserne. Dataerne kontrolleres igen inden transmissionen til 
hoveddatabaserne ( der indeholder fartøjsoplysninger for England, Wales og Nordirland). Der 
foretages yderligere kontrol af Fisheries Statistics Unit, som samler fangst- og 
landingsstatistikkerne i henhold til EF-kravene. 
MASKINEL PROGRAMMEL 
Headquarters Statistics Unit 
Compaq System PRO XL Fileserver SCO-UNIX SPSS forbundet med 
9 PCs (Siemens Nixdorf og Compaq 486) MAFFNET 
forbundet med Fileserver, MAFFNET og EXCEL, SPSS, Word for Windows, 
6 hoveddatabaser for landinger og Powerpoint, Access, Lotus Spreadsheet, 
fartøjer. Reflections, Relay Gold, anti-virus. PC 
Flere printere af høj kvalitet mail 
DFR Lowestoft 
til behandling af fangststatistikker INGRES ABF/VISION application. 
Digital VAX cluster - Vax 17610 FORTRAN-programmer 
Vax 6510. Micro Vax 3100. HSJ disk 
storage array 
Ethernet LAN, der er forbundet med 
MAFF net. WAN (til teleadgang for SFI 
ogHQ) 
INGRES relational database management 
system. 
Overførsel af data fra DFR til Guildford Digital pathworks networking software 
(MAFF IT HQ) - Relay Gold file transfer software. 
IBM-kompatibel PC 
SFI Licensing Desk (HQ) og Port 
Offices Microsoft Office, Anti-virus, 
37 Apricot Xen PC Reflections 4, 
15 Apricot Xen LS II Ingres V6-pakke til datafangst. 
17 Siemens Nixdorf PC PC-mail (X 400) 
I 1 Compaq PC (486) | 
SFPA og Scottish Office Agricultural Dept (SOAFD) (dækker Skotland) 
Det nuværende system kører med faciliteter på den centrale Scottish Office IBM mainframe 
computer. Nedenstående faciliteter er under udvikling, så kravene i kontrolforordningen kan 
•I03 p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
opfyldes. Udstyret er installeret og anvendes til datafangst til det eksisterende system. En ny 
database er under udvikling til ibrugtagning i begyndelsen af 1995. 
Udstyr 
Der er cirka 36 pç'er på de 22 havnékontorer til fangst af data vedrørende fiskeriaktiviteter (og 
til udstedelse af licenser). Når systemet er fuldt udviklet, vil der blive mulighed for forbindelse 
med den centrale processer, og de lokale kontorer vil få adgang til den centrale database, 
hovedsagelig gennem på forhånd programmerede spørgsmål ved hjælp af ORACLE. HQ-nettet 
har to filservere. Den nye Fisheries Information System (FIN) database vil blive lagret på en 
ICL DRS6000 Level 750 server og er under udvikling i ORACLE. Database og SAS-
programmel kan også anvendes på denne server. En ICL DRS6000 Level 450 file server kører 
ICI Team Office-programmel med e-mail osv. Back-up og arkivering er på bånd. Der er 26 ICL 
Ergo PRO D433d (486) maskiner med 20mb RAM og 6 ICL 486-maskiner 16mb RAM på 
Headquarters-nettet, der støtter fiskerigruppens aktiviteter. Maskinerne er tilsluttet nettet. 
Hovedadgangen til FIN-databasen bliver gennem på forhånd programmerede ORACLE-
funktioner, men desuden er 4 maskiner udstyret med omfattende SAS-programmel til brug for 
Statistics Unit. Yderligere maskiner ( der for øjeblikket anvendes til udvikling) vil blive føjet 
til nettet, efterhånden som systemet nærmere sig færdiggørelsen. Nettet kører med forskellige 
printere af god kvalitet og andre hjælpefaciliteter. Maskinel og programmel er vist nedenfor. 
p :\c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \da <1voM 
MASKINEL PROGRAMMEL 
Headquarters 
ICL DRS6000 Level 750 file server Database og SAS-programmel. Fisheries 
Information System (FIN) skal udvikles i 
ORACLE (fra begyndelsen af 1995) 
ICL DRS 6000 Level 450 file server ICL Team Office programmel (e-mail 
Backup/arkivering på bånd osv.) 
26 ICL Ergo PRO D433 (486) - 20 mb ORACLE-pakker og SAS-programmel 
RAM på 4 af disse maskiner. Disse maskiner 
tilsluttes FIN-databasen fra begyndelsen 
6 ICL 486 CX - 16 mb RAM af 1995, som kommer til at indeholde 
(networked) oplysninger om landinger, visuel kontakt, 
Flere printere af høj kvalitet bordinger og retsforfølgning. Der er 
endnu ikke truffet afgørelser om antallet 
af maskiner og de nøjagtige funktioner. 
Havne 
36 pc'er (ICL Ergo PRO D4/25 d (486) - Database. Windows, Microsoft Office. 
16/20 mb RAM 
og Hewlet Packard Laserjet 4si printere 
"loS 
p:\c3 l\rapports\ctrl\annexe I \da 
DANI (dækker Nordirland) 
I Nordirland er det også personalet i havnene der indsamler, kontrollerer og indtaster statistikker 
på pc'er, der er forbundet med en central mainframe database. Forbindelserne med MAFF's 
database er under forberedelse med henblik på periodisk fangst af disse data. 
MASKINEL PROGRAMMEL 
Headquarters Database management/application 
OLIVETI M380-XP9 (File Server) programmel - SIR 3.2. SAS 6.03 
Network programmel NOVELL 2.2 
WANG PC 321/16 & 1414 monitor (operating system DOS 5.0.) 
comms : MASS BREAKOUT 
REFLECTIONS 2 
BREAKOUT REPRO 
BREAKOUT PLUS 
Anti-virus : DR SOLOMONS 
J2, fangst- og valideringsprogrammer 
skrevet af DANI i DATAFLEX 
OLIVETTI PC M290-30 incl. monitor TAPE backup programmel 
(med tape streamer) NOVELL programmel for at få adngang 
til serveren 
NEWBURN PC : 486 DX 33 incl VGA NOVELL programmel for at få adgang 
monitor til serveren 
2 no Olivetti PC M290-30 incl. monitor Som Newburn-maskine - reserve-PC (se 
nedenfor) 
LASERJET III printer 
EPSON FX-1050 dot-matrix printer 
(COMPAQ PC : DESKPRO 4/33i incl. Stillet til rådighed af MAFF til MAFF 
monitor. net WAN-udvikling 
Havne Operating system : DOS 5.0 
Portavogie. Ardglass. Kilkeel. Comms : REPRO(DATAFLEX internal 
Londonderry. modem) 
J2, fangst- og valideringsprogrammer 
WANG PC 321/168 & 1414 monitor | skrevet af DANI i DATAFLEX. 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \da "loG 
C. Aktiviteter 
1. Inspektioner på land 
I 1994 gennemførte havfiskeriinspektoratet i alt 12 34 inspektioner på fartøjer i Det Forenede 
Kongeriges havne. Desuden blev der gennemført 64 044 inspektioner/kontroller på auktioner, 
på markeder og på handlendes og mellemmænds kontorer. Størstedelen af fartøjsinspektionerne 
fandt sted i Skotland (i North og North East Districts 8 774), medens 2 768 og 892 blev 
gennemført i henholdsvis England/Wales og Nordirland. 
Inspektioner i havnene 
Overtrædelser afsløret under inspektionerne i havnene fordelt på fartøjernes nationalitet 
Vigtigste type overtrædelse 
Logbog/landingsopgørelse 
Forbudte redskaber 
Undermålsfisk 
Ikke tilladt fiskeri 
Mærkning af fartøj 
Andet 
I alt (909) Nationalitet 
belgisk 
1 
1 dansk 
1 
1 
2 britisk 
776 
19 
106 
2 
1 
2 
906 
Ud over at gennemføre inspektioner i havn foretager havfiskeriinspektoratet også krydskontrol 
og validering af logbøger og salgsnotaer/landingsopgørelser. Der foreligger ikke nøjagtige tal 
for, hvor stor en procentdel af de samlede landinger der valideres ved fysisk kontrol ombord 
på fartøjerne ved losning, men der foretages i størst muligt omfang fysisk kontrol af fangster. 
Inspektoratet aflægger med regelmæssige mellemrum besøg på auktionerne og lægger særlig 
vægt på afsløring og inspektion af "sorte landinger". 
40} 
p:\c31\rapports\ctrI\annexel\da 
I 1994 gennemførte havfiskeriinspektoratet stikprøvekontrol for at konstatere, om 
bestemmelserne om transport af fisk i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 var overholdt. Der 
foreligger ikke nærmere oplysninger om resultaterne af denne kontrol. 
2. Inspektioner på havet 
De 17 inspektionsfartøjer, der var til rådighed for de nationale kontrolmyndigheder, foretog 
4 509 bordinger, hvoraf 2 495 var bordinger af nationale fartøjer og 2 014 bordinger af 
udenlandske fartøjer. 
Nedenstående tabel viser de patruljerede områder, togternes varighed og antallet af bordinger 
af fartøjer fra Det Forenede Kongerige og udenlandske fartøjer i 1994. 
ICES-område 
Ha 
IV 
Vb 
Via VIb 
VII 
VIII 
I ALT Antal dage i 
området 
5 
1469 
5 
837 
728 
51 
3095 Antal bordinger af 
Det Forenede 
Kongeriges fartøjer 
0 
1420 
0 
659 
415 
1 
2495 Udenlandske 
fartøjer 
4 
935 
1 
560 
513 
1 
2014 
Inspektion på havet 
Det samlede antal fartøjer (fordelt på nationaliteter), for hvis vedkommende der blev konstateret 
en overtrædelse (343) 
Nationalitet 
Vigtigste type 
overtrædelser 
Antal fartøjer 
med 
overtrædelse 
Logbog/lan-
dingsopgørelse brit. 
10 
28 belg. 
19 
11 tysk 
2 
1 dan. 
15 
5 span. 
8 
6 fran. 
32 
15 irsk 
56 
1 nederl. 
8 
4 lait 
150 
71 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe 1 \da O©*? 
Nationalitet 
Vigtigste type 
overtrædelser 
Forbudte 
redskaber 
Ikke tilladt 
fiskeri: 
Fredet område 
Ulovlige 
fangster: 
Direkte fiskeri 
Bifangster 
Undermålsfisk 
Mærkning af 
fartøj 
Andet 
lait brit. 
30 
1 
1 
13 
10 
26 
119 belg. 
7 
2 
3 
1 
43 tysk 
3 dan. 
1 
3 
1 
6 
31 span. 
2 
5 
1 
22 fran. 
6 
2 
2 
16 
73 irsk 
2 
1 
1 
1 
62 nederl. 
3 
1 
2 
18 lait 
51 
5 
4 
3 
23 
30 
34 
371 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da Ao Q 
3. Resultater af inspektionen fra luften for de enkelte områder 
Hvad angår inspektionen fra luften med de fly, der var til rådighed for de national 
kontrolmyndigheder, viser nedenstående tabel områder og resultater i 1994 
ICES-OMRÅDE Antal tilfælde af visuel Antal tilfælde af visuel 
kontakt med Det kontakt med udenlandske 
Forenede Kongeriges fartøjer 
fartøjer 
lia 0 6 
IVa 8 632 1_575 
IVb 6 026 2 104 
IVc 663 1_172 
Vb 0 15 
Via 3 759 1_491 
VIb 43 52 
Vila 4 276 464 
Vild 941 861 
Vite 2 171 845 
Vllf 923 543 
Viig 338 1 863 
Vllh 23 859 
VIIj 36 561 
•I • 
11 VIII 5 23 
|_ lait 28 016 12 434 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 4iO 
II. Evaluering 
A. Generelt 
Det Forenede Kongerige har et veludviklet nationalt fiskerikontrolsysytem, som der afsættes 
betydelige ressourcer til. Disse ressourcer skal ses på baggrund af fiskerisektorens situation i 
Det Forenede Kongerige: Det Forenede Kongerige har en kystlinie på ca. 16 000 km og et 
område på 850 000 km2 under sin jurisdiktion. Pr. 1. januar 1995 omfattede Det Forenede 
Kongeriges fiskerflåde ca. 3 000 fartøjer med licens på over 10 m og yderligere 5 800 fartøjer 
med licens på under 10 m, som hovedsagelig driver kystfiskeri inden for grænsen på 6 sømil. 
Der er over 450 steder, hvor fisk kan landes, og over 1 500 virksomheder, der forhandler, 
forarbejder, distribuerer eller transportere fisk. Foruden Det Forenede Kongeriges fartøjer fisker 
op til 1 000 fartøjer fra andre medlemsstater og tredjelande i Det Forenede Kongeriges 
farvande. 
B. Stærke og svage punkter 
De forskellige fiskeriers regionale betydning variere meget. Dette er dog ikke nogen 
begrundelse for den store forskel mellem antallet af inspektioner/kontroller af fartøjer ved kaj 
i Skotland (North og North East District) og antallet af inspektioner/kontroller af fartøjer ved 
kaj andre steder i Det Forenede Kongerige. Denne forskel skyldes måske til dels forskellene i 
aktivitetsniveau og kan også skyldes fordelingen af inspektionskompetence mellem flere 
forskellige myndigheder, hvis de ikke anvender samme definition af inspektion. 
Det Forenede Kongeriges myndigheder har meddelt, at den omstændighed, at der ikke 
foreligger standarddefinitioner af landbaserede inspektioner og et omfattende 
registreringssystem for inspektionsaktivitet i England og Wales, er hovedgrunden til 
forskellen. Efter deres opfattelse er udviklingen af standarddefinitioner af 
inspektionsaktivitet et spørgsmål, som må tages op på EF-plan, da det ellers ikke er 
muligt at foretage sammenligninger af kontrolaktiviteten fra den ene medlemsstat til den 
anden. Det fremgår tydeligt af det materiale, som Kommissionen hvert år offentliggør 
om fartøjsinspektioner på havet og retsforfølgninger. Hvad angår situationen i Det 
Forenede Kongerige, er det hidtil ikke fundet nødvendigt at føre en komplet fortegnelse 
over den kontrol, der er foretaget af havfiskeriinspektoratet for England og Wales. 
Denne situation er atter blevet taget op til overvejelse, og der kan forventes indført 
ændringer i løbet af 1996, som vil bære frugt i 1997 og afspejle sig i den årlige 
indberetning om kontrolaktiviteten, der skal indsendes i 1998. 
.nn^ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\da 
Størstedelen af de overtrædelser, der blev afsløret og retsforfulgt i Det Forenede Kongerige i 
1994, var åbenbare overtrædelser, som blev begået og afsløret på havet eller blev afsløret under 
inspektioner/kontroller ved kaj. Det ser ud til, at der blev gennemført færre 
inspektioner/kontroller og opfølgninger på visse auktioner og markeder og hos visse 
erhvervsdrivende, mellemmænd osv., hvilket til dels kan være en følge af, at 
distributionscentrene og andre infrastrukturer i aftagerleddet er koncentreret i bestemte distrikter 
(f.eks. North West District). Det anføres imidlertid i indberetningen fra Det Forenede 
Kongerige, at man ikke kan give præcise tal for, hvor stor en procentdel af de samlede 
landinger der er blevet valideret ved fysisk kontrol på fartøjerne og på auktionerne. Derfor 
afspejler tallene i indberetningen fra Det Forenede Kongerige måske ikke de faktiske forhold 
i alle tilfælde. Betydningen af, at der gennemføres inspektioner/kontroller i aftagerleddet, 
understreges af, at fartøjerne meget ofte lander fangster så tæt som muligt på fiskebankerne, 
undertiden i havne, som ikke overvåges permanent, og det gør det vanskeligt for 
inspektionsmyndighederne at efterprøve logbøger/landingsopgørelser. 
Det er nødvendigt, at oplysningerne i logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer konsekvent 
suppleres med regelmæssig fysisk kontrol ombord på fiskerfartøjer og på auktionerne. I denne 
henseende kan Det Forenede Kongerige ikke opgive præcise tal for, hvor stor en procentdel af 
de samlede landinger der krydskontrolleres. Kontrollen af transportdokumenter, der så ud til 
at være begrænset i 1994, kan lette efterprøvningen af, at landede fangster er noteret korrekt 
i logbøger og landingsopgørelser. 
Det Forenede Kongerige mener, at der først og fremmest bør sættes ind med kontrol på 
havet og på landingsstederne. Deres erfaringer har vist, at det er vanskeligt, 
tidskrævende og omkostningskrævende at opnå en effektiv håndhævelse på grundlag af 
kontrol på stadierne efter landingsstedet. Dette skyldes, at der stilles særligt store krav 
til beviserne ved domstolene i Det Forenede Kongerige. Der er ikke meget vundet ved 
at gennemføre inspektioner, hvis det ikke kan forventes, at der gives medhold ved 
domstolene. 
Kommissionen har mærket sig de særlige problemer, der er forbundet med at overvåge britisk 
registrerede fartøjer, som lander en stor del af deres fangster i andre medlemsstater, og de 
initiativer, der er taget til at opnå tilfredsstillende løsninger på bilateralt plan og til at sikre 
overholdelse af kvoter. 
A^L 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l\da 
Den tekniske overvågning af strukturforanstaltninger varetages af forskellige organer i Det 
Forenede Kongerige. Den tekniske overvågning af handelsnormer har voldt særlige problemer 
i de tilfælde, hvor normerne har været i modstrid med traditionel handelspraksis. 
Det Forenede Kongerige anfører i sin indberetning, at den inspektion, der er gennemført, i høj 
grad har medvirket til at forebygge ulovlig aktivitet, selv om det ikke er muligt at sætte tal på 
denne præventive virkning. Kommissionen mener, at det er vigtigt at udvikle visse parametre, 
som gør det muligt at fokusere på de mest effiktive overvågnings- og 
inspektionsforanstaltninger. 
Kommissionen anerkender den effektivitet og dygtighed, som Det Forenede Kongerige har 
udvist i gennemførelsen af inspektionen på havet, og navnlig de skridt, man har taget til at 
forbedre overvågningen af fiskeriet efter langfinnet tun. Til trods for, at de kompetente 
myndigheder i Det Forenede Kongerige har stor erfaring, og at der afsættes betydelige 
ressourcer til kontrollen af fiskeriet, er der dog rapporteret "sorte landinger" fra flere vigtige 
fiskerier i de senere år. Dette viser, at det er meget svært at gennemføre fangstbegrænsninger, 
når der indføres kvoterestriktioner uden effektiv begrænsning af indsatsen. Kommissionen 
forventer, at den admimstrative undersøgelse, der blev foretaget i Skotland i 1994/1995 af 
landingen af fangster, der måske ikke er medregnet korrekt i de nationale kvotetildelinger, vil 
resultere i de fornødne foranstaltninger, der kan forhindre, at dette problem atter opstår. 
C. Konklusion 
Når man ser bort fra nogle mangler, især hvad angår indførelse af fiskeriforbud og 
retsforfølgning af overtrædelser, er investeringen af midler og indsats i kontrol og inspektion 
i Det Forenede Kongerige et godt eksempel på, hvordan den fælles fiskeripolitik bør håndhæves. 
Det Forenede Kongerige må dog foretage en supplerende indsats for yderligere at tilpasse sin 
kapacitet til de disponible ressourcer. 
4-1 S 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 
BILAG II 
SKKIVIAKR 
lA^t 
Skema 1 
Disponible hjælpemidler til overvågning af fiskeriet i medlemsstaterne 
Medlemsstat 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige Inspektører 
8 
143 
30 
1803 
304 
1445 
18 
6 
58 
12 
169 Fartøjer 
31 
5 
212 
30 
31 
35 
10 
300 
3 
71 
17 Fly 
1 
4 
1 
16 
3 
5 Helikoptere 
2 
Fartøjer, der tilhører søværnet. 
Nogle af disse fartøjer tilhører Miljøministeriet 
Grækenland : 1 de fleste tilfælde kystvagten, som er baseret i alle havne (180). I teorien 
kan én person gennemføre inspektionen. 
Spanien: Dette tal omfatter kun de nationale Madrid-baserede inspektioner. Hertil 
kommer 232 inspektører, der er ansat af de forskellige myndigheder i de 
selvstyrende regioner. 
Frankrig : Tallet er baseret på 1) kystvagten (88) 
2) søpolitiet (44) 
3) inspektører fra kystvagten, der foretager inspektioner 
på det åbne hav (12). 
Italien: Potentielt er 1200 personer inddraget i en eller anden form for fiskeriinspektion. 
Det faktiske antal er sandsynligvis meget mindre. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\da /KIS 
Skema 2 
Ansvarsfordelingen i medlemsstaternes fiskeriovervågning 
Medlemsstat 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige Samlet antal 
kompetente 
myndigheder 
5 
3 
7 
3 
2 + selvstyrende 
5 
3 
6 
6 
7 
6 Regionale 
myndigheder 
nej 
nej 
ja 
nej 
ja 
nej 
nej 
nej 
nej 
nej 
Ja Specialiserede 
tjenester med 
kompetence op til 
første salg 
ja 
ja 
ja 
nej 
ja 
nej 
ja 
nej 
ja 
nej 
ja 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\da ^k 
Skema 3 
Antal inspektioner i medlemsstaterne på årsbasis 
Land 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Holland 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
Kilde: Indberetnir Inspektioner 
på land 
208 
4573 (+5174) 
10539 
f.i. 
10500 
26342 
12454 
(+64044) 
iger fra medlems Inspektioner 
på havet 
68 
616 
4488 
8728 
884 
8330 
4509 
staterne og Eure Flåde­
størrelse 
(1000 kW) 
69 
416 
166 
1823 
1011 
191 
509 
426 
1137 
>stat. Flåde­
størrelse 
(1000 GT) 
24 
97 
78 
579 
183 
52 
170 
140 
203 Flåde­
størrelse 
(omtr. antal) 
170 
4300 
1600 
20100 
68ÔÔ 
1400 
1000 
12900 
10300 
-11^ 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\da 
SKEMA 3a 
RESULTATER AF INSPEKTIONER AF FISKERIAKTIVITETER, DER ER GENNEMFØRT AF MEDLEMSSTATERNES MYNDIGHEDER I 1994 
Belgien 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land, hvor fartøjet er re 
lait 
73 
2 
70 BE 
60 
2 
58 DE DK 
1 ES FI FR 
4 
4 gistreret 
IR 
8 
8 NL PT UK SE Andre 
00 Danmark 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land, hvor fartøjet er registreret 
lait 
466 
65 
70 
331 BE 
1 
1 DE 
1 
1 DK 
457 
64 
69 
324 ES FI 
2 
1 
1 FR IR NL 
2 
2 PT UK 
1 
1 SE Andre 
2 
2 
Tyskland 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land, hvor fartøjet er registreret 
lait 
366 
232 
235 
57 BE 
2 
1 
1 DE 
337 
218 
220 
57 DK 
111 
7 
4 ES FI FR IR NL 
15 
6 
9 PT UK 
1 
1 SE Andre 
Grækenland 
T = I ALT 
p :\c31\rapports\ctrl\annexe2\da OFFICIELLE SKRIFTLIGE ADVARSLER S = ADMINISTRATIVE STRAFFE R = OVERTRÆDELSER, DER ER BRAGT FOR RETTEN 
Spanien 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land, hvor fartøjet er registreret 
lait 
11 812 
f.i. 
f.i. 
f.i. BE DE DK ES 
11 762 FI FR 
5 IR 
3 NL 
2 PT 
27 UK 
5 SE Andre 
8 
Frankrig 
Data ikke 
komplet­
teret (T) 
(A) 
(S) 
(R) Land, hvor fartøjet er registreret 
lait 
2 021 
352 
135 
1 113 BE 
6 
3 DE DK ES 
169 
33 FI FR 
1 832 
352 
135 
1 077 IR NL PT UK SE Andre 
14 
Irland 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land, hvor fartøjet er registreret 
lait 
342 
234 
2 
67 BE 
1 
1 DE 
1 
1 DK 
2 
1 
1 ES 
41 
12 
29 FI FR 
15 
15 IR 
220 
167 
2 
12 NL PT UK 
62 
38 
24 SE Andre 
Italien 
Luxemburg 
T = I ALT 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\da A = OFFICIELLE SKRIFTLIGE ADVARSLER S = ADMINISTRATIVE STRAFFE R = OVERTRÆDELSER, DER ER BRAGT FOR RETTEN 
Neder­
landene 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land, hvor fartøjet er registreret 
lait 
379 
114 
265 BE 
24 
12 
12 DE 
10 
4 
6 DK 
23 
5 
18 ES FI FR 
2 
2 IR NL 
298 
88 
210 PT UK 
18 
3 
15 SE Andre 
4 
2 
2 
Østrig 
0 Portugal 
Ikke 
modtaget (T) 
(A) 
(S) 
(R) Land, hvor fartøjet er registreret 
lait 
795 
21 
132 
642 BE DE DK ES 
33 
5 
28 FI FR ER NL PT 
762 
21 
127 
614 UK SE Andre 
Finland 
Ikke 
gældende i 
1994 (T) 
(A) 
(S) 
(R) Land, hvor fartøjet er registreret 
lait BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Andre 
Sverige 
Ikke 
gældende i 
1994 (T) 
(A) 
(S) 
(R) Land, hvor fartøjet er registreret 
I alt BE DE DK ES FI FR OR NL PT UK SE Andre 
T = I ALT 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\da A = OFFICIELLE SKRIFTLIGE ADVARSLER S = ADMINISTRATTVE STRAFFE R = OVERTRÆDELSER, DER ER BRAGT FOR RETTEN 
Det Fore. 
Kongerige 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land, hvor fartøjet er registreret 
I alt BE 
1 140 
968 
162 DE 
25 
17 
8 DK 
1 
1 ES 
18 
12 
6 FI 
14 
4 
10 FR IR 
41 
36 
5 NL 
6 
5 
1 PT UK 
10 
8 
2 SE 
1 017 
880 
127 Andre 
8 
6 
2 
EF 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land, hvor fartøjet er registreret 
I alt 
17 394 
1 988 
574 
2 707 BE 
119 
33 
1 
82 DE 
350 
222 
221 
65 DK 
512 
89 
73 
349 ES 
12 019 
16 
5 
100 FI 
2 
1 
1 FR 
1 899 
403 
135 
1 088 IR 
237 
172 
2 
21 NL 
327 
102 
9 
214 PT 
789 
21 
127 
614 UK 
1 104 
921 
1 
167 SE Andre 
36 
8 
6 
T = I ALT 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\da A = OFFICIELLE SKRIFTLIGE ADVARSLER S = ADMINISTRATIVE STRAFFE R = OVERTRÆDELSER, DER ER BRAGT FOR RETTEN 
Skema 4 
Indsendelse af administrative basisdokumenter i procent 
Land 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Neder­
landene 
Portugal 
Det Fore. 
Kongerige 
Kilde: Medlems Indsendte 
logbøger i % 
ca. 95% 
>95% 
Næsten 100% 
100% 
jstaternes indberet Indsendte 
landingsopgørelser 
i% 
Som for 
salgsnotaer 
Som for 
salgsnotaer 
>95% 
Næsten 100% 
100% 
Ca. 80% (af 
Docapesca) 
>99% for TAC-
arter 
ninger. Indsendte 
salgsnotaer i % 
ca. 95% 
95% inden for 48 
timer for TAC-
arter 
>95% 
Som for 
landingsop­
gørelser 
100% 
Som for 
landings­
opgørelser 
Som for 
landings­
opgørelser Hvordan 
Intensiv follow-up 
af manglende 
logbogsdata 
Ingen oplysninger 
i indberetningen 
Ingen oplysninger 
i indberetningen 
Salget af visse 
arter inspiceres 
100% 
Der fokuseres især 
på fiskerierne i 
NAFO-området og 
den marokkanske 
zone og på det 
kystnære trawl­
fiskeri efter 
skaldyr 
Me_ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\da 
Skema 5 
Skøn over fangster foretaget af fartøjer, som ikke er forpligtet til at 
anvende logbøger og landingsopgørelser 
Belgien Belgien har ingen fartøjer på under 10 meter, og de landinger, der går 
uden om auktionerne, er ubetydelige (16 kystfartøjer i Oostende). 
Danmark Fiskerfartøjer, der ikke anvender logbog, har en licens til et specifikt 
område, og deres fangster registreres ved hjælp af salgsnotaerne. 
Indberetningen nævner ikke noget om fangster, der går uden om 
auktionerne. 
Tyskland Fangster, der foretages af fartøjer på under 10 meter, registreres af 
forbundsfiskeriinspektørerne, og fartøjerne skal en gang om måneden 
indberette deres samlede fangster fordelt på arter og områder. 
Spanien Der foretages stikprøver af de fangster, der foretages af de 1 218 fartøjer 
på under 10 meter i 13 havne. 
Frankrig Indberetningen indeholder ikke oplysninger herom. 
Irland De mængder, der tages af fartøjer på under 10 meter, registreres ikke. 
Ifølge indberetningen er der adgang til grossisternes bøger, men det 
fremgår ikke, hvordan (og hvorvidt) oplysningerne deri anvendes. 
Neder- Der foregår ikke noget erhvervsfiskeri fra fartøjer på under 10 meter, og 
landene fritidsfiskerfartøjer må ikke fiske efter TAC-arter. 
Portugal Fartøjer uden logbog nævnes ikke specifikt i indberetningen; der står 
blot, at alle landinger skal registreres ved auktionerne. 
Det Fore. Indberetningen indeholder ikke oplysninger herom. 
Kongerige 
Cilde: Medlemsstaternes indberetninger. 
-1 l 3 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\da 
Skema 6 
Validering af fangstoplysninger i de forskellige medlemsstater 
Belgien I Der foretages krydscheck mellem logbogsdata og 
landingsopgørelsen/salgsnotaen for ca. 75% af alle landingers 
vedkommende. Positionsoplysningeme i logbogen sammenholdes ydermere 
med positionsoplysninger fra luften modtaget fra Holland, Det Forenede 
Kongerige og Belgien. 
Danmark Systemet sammenholder logbogsoplysninger med landingsopgørelser. 
Manglende oplysninger identificeres automatisk i denne proces, og der 
startes en follow-up-procedure. 
Tyskland Der foretages krydscheck mellem logbøger, landingsopgørelser og 
salgsnotaer for ca. 95% af alle landinger foretaget af fartøjer på over 10 
meter. 
Spanien Indberetningen indeholder ikke oplysninger herom. 
Frankrig Indberetningen indeholder ikke oplysninger herom. 
Irland Det er vanskeligt på basis af indberetningen at fastslå, om det forsøges at 
indhente manglende data. Der foretages krydscheck i et vist omfang, men 
ikke systematisk. 
Neder- 100% krydscheck af data fra logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer. 
landene 
Portugal Der foretages generelt ikke krydscheck, men for specifikke fiskerier som i 
NAFO-området og omkring Marokko bliver alle dokumenter krydschecket, 
og i det kystnære trawlfiskeri efter skaldyr blev ca. 60% krydschecket. 
Det Fore. Det fremgår ikke eksplicit af indberetningen, om der er afsløret manglende 
Kongerige data, eller om der foretages krydscheck af data. 
Kilde: Medlemsstaternes indberetninger 
/IZ^y 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\da 
Skema 7 
Global udvikling i omfanget af genudsætninger og fejlrapporteringer ifølge Biais (1995) 
Pelagisk fiskeri 
Genudsætningsprocent 
Fejlrapporteringsprocent 
Demersalt fiskeri i Nordsøen (forbundne 
sektorer)1 
Genudsætningsprocent 
Fej lrapporteringsprocent 
Demersalt fiskeri i Nordatlanten2 
Genudsætningsprocent 
Fej lrapporteringsprocent 
Demersalt fiskeri i Sydatlanten3 
Genudsætningsprocent 
Fej lrapporteringsprocent 1984 
0,6% 
7,6% 
12,0% 
8,0% 
13,0% 
3,0% 
1,5% 
7,5% 1988 
1,2% 
21,0% 
11,0% 
20,5% 
7,0% 
5,4% 
2,0% 
6,0% 1994 
2,2% 
17,0% 
13,0% 
11,5% 
0,0% 
11,0% 
3,0% 
0,5% 
1 ICES I, II, III, IV, Vild. 
2 ICES VI og Vila. 
3 ICES VII undtagen Vila og Vild, VIII, IX. 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\da */ C O 
BILAG III - SATELLITOVERVÅGNING 
^6 
p \tH\i«|>|H;rts\c(rl\mincxc.lVU 
I juni 1993 vedtog Rådet (fiskeri) den nye fiskerikontrolordning, der senere blev udmøntet i 
Rådets forordning 2847/93. Der blev indført nye teknologier, der skulle hjælpe med til at 
forbedre fiskerikontrollen. I artikel 3 i forordning 2847/93 er det fastsat, at medlemsstaterne skal 
gennemføre pilotprojekter vedrørende løbende positionsregistrering. 
Gennemførselsbestemmelserne for pilotprojekterne er fastsat i Kommissionens forordning 897/94 
af 22. april 1994. Pilotprojekterne skal gennemføres i perioden fra oktober 1994 til december 
1995. Kommissionen skal umiddelbart derefter forelægge Rådet et forslag til forordning om 
satellitovervågning på basis af de indvundne erfaringer, således at Rådet kan træffe afgørelse i 
dette spørgsmål. 
Pilotprojekterne er fuldt eller delvis operationelle i ni medlemsstater (Belgien, Danmark, 
Tyskland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Irland, Nederlandene og Det Forenede Kongerige). 
Mere end 200 fiskerfartøjer er blevet udstyret med en "blå kasse" (uden at medregne de 92 
trawlere, der følges af MONICAP-systemet i Portugal). Tre forskellige sattelitsystemer er ved at 
blive testet: CLS-ARGOS, EUTELTRACKS og GPS/INMARSAT. Mere end ti måneder efter 
startdatoen er projektet i én medlemsstat (Italien) stadigvæk ikke operationelt. I forbindelse med 
Fællesskabets udvidelse gennemfører Danmark, Finland og Sverige et fælles pilotprojekt. 
I testperioden skal flagstaten med regelmæssige mellemrum meddele kyststaten positionen for de 
fartøjer, der deltager i dens pilotprojekt. Det grundlæggende princip er, at fiskerfartøjets position 
meddeles kyststaten via flagstaten. Man er endnu ikke nået dertil, at medlemsstaterne løbende 
udveksler positionsregistreringer indbyrdes, selv om der er voksende tilslutning til at benytte et 
dataudvekslingsformat, der er foreslået af Danmark, samt til at anvende X.25 som 
dataudvekslingsprotokol. Dataudvekslingen er en meget vigtig del af pilotprojekterne. Lykkes det 
ikke at få udvekslet data mellem flagstaterne og kyststaterne på tilfredsstillende måde, vil dette 
underminere troværdigheden af den decentraliserede systemstruktur, som de fleste medlemsstater 
foretrækker. Fra og med 1996 vil FIDES (Fisheries Data Exchange System), der er beregnet til 
udveksling af elektroniske data mellem medlemsstaterne og Kommissionen, nok kunne give en 
mere generel løsning på datakommunikationsproblemerne. I 1995 blev der gennemført 
valideringsprojekter på forskellige områder (fangstrapportering, licenser, flådefortegnelse og 
elektronisk post) med henblik på at bevise, at FIDES-konceptet er gennemførligt. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe3\da ^? 
På basis af løbende overvågning af et fiskerfartøjs position, hastighed og kurs kan der drages 
visse konklusioner med hensyn til, hvor og hvor længe det har udøvet fiskeriaktiviteter. En 
forpligtelse til at rapportere fangster om bord ved indsejling i og udsejling af fiskerizonen samt 
med visse intervaller under opholdet i zonen vil kunne supplere de oplysninger, der kan hentes 
ud af et sådant system. Fiskeriaktiviteter i fredede eller midlertidigt lukkede områder vil straks 
kunne afsløres. Inspektionsfartøjerne vil kunne målrette deres kontrolarbejde i meget højere grad. 
"Sorte" landinger om natten eller i fjerntliggende havne, uden at der er inspektionsfartøjer til 
stede, vil lettere kunne afsløres. 
-i€r 
p AcJ l\rapports\ctrl\annexe3\di 

ISSN 0254-1459 
KOM(96) 100 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 03 
Katalognummer : CB-CO-96-108-DA-C 
ISBN 92-78-01388-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-29S5 Luxembourg 
•1? 5