KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 20.01.1999 
KOMQ998) 585 endelig udg. 
INFORMATION I DEN OFFENTLIGE SEKTOR: EN VIGTIG RESSOURCE FOR 
EUROPA 
GRØNBOG OM INFORMATION I DEN OFFENTLIGE SEKTOR 
INFORMATIONSSAMFUNDET 
(forelagt af Kommissionen) 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
Problemstillingen 1 
Kapitel I: Hvorfor er information i den offentlige sektor en vigtig ressource i Europa? 3 
1.1 Betydningen af de europæiske borgeres adgang til information 3 
1.2 Information i den offentlige sektor: Muligheder for økonomisk vækst og beskæftigelse 5 
Kapitel II: Informationssamfundet og den offentlige sektor 8 
11.1 Elektronisk forvaltning 8 
11.2 Elektronisk forvaltning og information i den offentlige sektor 9 
11.3 Elektronisk adgang for alle? 10 
Kapitel III: Spørgsmål med relation til adgang til og udnyttelse af information i den offentlige 
sektor 11 
111.1 Definitioner 11 
111.2 Betingelser for adgang til information i den offentlige sektor 11 
111.3 Praktiske værktøjer, der gør adgangen lettere 13 
111.4 Prisspørgsmål 13 
111.5 Konkurrence 16 
111.6 Spørgsmål vedrørende ophavsret 17 
111.7 Privatlivets fred 17 
111.8 Ansvarsspørgsmål 17 
111.9 EU-information 18 
Afsluttende bemærkninger 19 
Bilag 1: Den nuværende situation i medlemsstaterne med hensyn 
til lovgivning og politik for adgang til information i den offentlige sektor 21 
Bilag 2: Europa-Kommissionens initiativer vedrørende information i 
den offentlige sektor - Baggrunden for denne grønbog 27 
Bilag 3: Den nuværende situation i USA: de lovgivningsmæssige rammer 29 
V?<5L 
Problemstillinger* 
1. Information i den offentlige sektor1 spiller en 
fundamental rolle for det indre marked og den 
frie bevægelighed for varer, tjenesteydelser og 
personer. Uden brugervenlige, let tilgængelige 
administrativ, juridisk, økonomisk eller anden 
information fra det offentlige kan de økonomiske 
aktører ikke foretage valg på et velunderbygget 
grundlag. 
2. Offentlig information i Europa er ofte 
fragmenteret og spredt, og den er derfor ofte 
ikke så god, som det var meningen, den skulle 
være. Denne situation skyldes først og fremmest 
forskelle i de nationale lovgivninger2 om adgang 
til og udnyttelse af information og forskellige 
former for praksis, der gør det sværere at få 
adgang til dataene. Det drejer sig ikke om, at 
medlemsstaterne skal producere mere 
information, men om at den information, som 
allerede findes, bør gøres tydeligere, og det bør 
gøres lettere for potentielle brugere at få adgang 
til den. 
3. Let adgang til offentlig information er en 
absolut nødvendighed for den europæiske 
industris konkurrenceevne. I denne henseende 
er virksomhederne i EU betydeligt dårligere 
stillet end deres amerikanske konkurrenter, som 
nyder godt af et højt udviklet og effektivt 
offentligt informationssystem på alle 
administrationsniveauer3. Hurtig adgang til 
information i den offentlige sektor er også af 
stadig større betydning for udviklingen af 
netværksøkonomien og valorisering af dens 
økonomiske potentiale. 
4. I Europa er spørgsmålet især af stor 
betydning for SMV'erne, som kun kan afsætte få 
ressourcer til en ofte vanskelig søgning efter 
fragmenteret information. I den sidste ende har 
dette negative konsekvenser for skabelsen af 
nye arbejdspladser. Det samme gælder for de 
vanskeligheder, som europæiske 
indholdsvirksomheder støder på i 
sammenligning med deres amerikanske 
modstykker, når det drejer sig om udnyttelse af 
information i den offentlige sektor. 
1 Definitionen af den offentlige sektor er et af de spørgsmål, 
der skal drøftes, og det analyseres i kapitel III. Statsejede 
virksomheder, der drives på markedsvilkår og ud fra private 
og kommercielle overvejelser, skal imidlertid helt klart ikke 
omfattes af denne grønbog. 
2 Jvf. oversigt over lovgivningen i bilag 1 
3 Siden vedtagelsen af Freedom of Information Aet i 1966 
. har den amerikanske regering ført en meget aktiv politik med 
hensyn til adgang til og kommerciel udnyttelse af information 
i den offentlige sektor. Dette har været til stor gavn for 
udviklingen af den amerikanske informationsindustri. I bilag 3 
gives et billede af de nuværende lovgivningsmæssige 
rammer i USA. 5. I dagens samfund, hvor euroen bringer 
integrationsprocessen et godt stykke videre, er 
det forhold, at EU-borgerne ikke i tilstrækkelig 
grad kan udnytte den offentlige information, der 
er tilgængelig i andre EU-medlemsstater, lidt af 
en anakronisme. Faktisk er denne situation i 
strid med borgernes traktatfæstede rettigheder. 
6. Den øgede anvendelse af elektroniske 
medier til opbevaring og spredning af 
information fra den offentlige sektor kan bidrage 
til at forbedre situationen, men den har også haft 
tendens til at gøre de forskelle, der allerede 
findes mellem medlemsstaterne, endnu større. 
Nogle medlemsstater er begyndt at undersøge 
ny teknologis betydning for den offentlige 
forvaltning, især med hensyn til adgang til og 
udnyttelse af information i den offentlige sektor.4 
7. Dette spørgsmål er også vigtigt i forbindelse 
med udvidelsen af EU, hvor ansøgerlandene 
skal tilpasse deres juridiske systemer og 
offentlige tjenester, således at de opfylder 
kravene om optagelse. Lettere adgang til 
information i den offentlige sektor vil bidrage til 
denne proces. 
8. Behovet for hurtigt at iværksætte en 
struktureret debat på europæisk plan er nu 
tydeligere end tidligere. Målet med denne 
grønbog er at gennemføre en bred offentlig 
høring med inddragelse af alle de berørte 
aktører og omfattende alle de vigtigste 
spørgsmål, ligesom det er målet at få sat gang i 
en politisk debat på europæisk plan. 
Grønbogen bygger bl.a. på resultaterne af en 
omfattende forudgående høringsproces, der 
startede i juni 1996, og som har involveret 
repræsentanter for medlemsstaterne, 
borgergrupper og brugergrupper og fra den 
private sektor, især informationsindustrien. Alle 
de hørte mente, at det var en god idé at sætte 
en debat i gang på dette område. 
9 . De spørgsmål, der behandles i grønbogen, 
er udledt af ovennævnte høringsproces. 
Reaktionerne på denne grønbog og de 
spørgsmål, den rejser, vil tjene som vejledning 
for yderligere initiativer på dette område. Det er 
klart, at yderligere debat og udveksling af bedste 
praksis mellem medlemsstaterne og de andre 
aktører vil være nødvendig. 
10. Nogle spørgsmål vil kræve tekniske 
løsninger, nogle vil kunne klares ved forbedring 
af administrative procedurer mens andre igen vil 
kræve politiske løsninger. Afhængig af 
resultaterne af den offentlige høringsproces er 
4 F.eks. hvidbogen Freedom of Information i Det Forenede 
Kongerige, Towards the Accessibility of Government 
Information' i Nederlandene og det franske 
handlingsprogram Préparer l'entrée de la France dans la 
Societé de l'informaton. 
ifc 
det muligt, at Kommissionen fremlægger forslag 
til aktioner til forbedring af situationen på 
europæisk niveau inden for specifikke områder. 
Sådanne forslag vil selvfølgelig kun blive 
overvejet, hvis de er i overensstemmelse med 
subsidiaritetsprincippet og 
proportionalitetsprincippet. Et eventuelt initiativ 
vil blive begrænset til det, som er nødvendigt, for 
at opfylde traktaternes mål. 
11. Intet i denne grønbog eller i eventuelle 
aktioner til opfølgning af denne må ses som et 
forsøg på at tilsidesætte nationale regler for 
ejendomsret eller påvirke de opgaver, som 
offentlige organer i de forskellige medlemsstater 
varetager. 
Alle berørte parter fra både den offentlige og 
den private sektor opfordres kraftigt til at 
fremsætte deres synspunkter vedrørende de 
spørgsmål, der er bragt på bane i denne 
grønbog. Kommissionen fremsender gerne på 
anmodning supplerende baggrundsoplysninger 
om Kommissionens eller medlemsstaternes 
politik vedrørende informationsadgang. Svar, 
kommentarer og anmodninger bedes sendt til 
følgende adresse inden den 1. juni 1999 
European Commission 
Attn. Mr. Huber 
HeadofUnitDGXIII/E-1 
Båtiment EUROFORUM 
Office 1174 
Rue Alcide de Gasperi 
L-2920 Luxembourg 
E-post: pubinfo@cec.be 
Alle bidrag vil blive gjort tilgængelige i 
papirformat, når høringsprocessen er afsluttet, 
medmindre man anmoder om, at de behandles 
fortroligt. Der er blevet oprettet et websted for 
både grønbogen og de indlæg, der modtages. 
Det findes på følgende adresse: 
http://www.echo.lu/legal/en/access.html 
Kapitef I: Hvorfor er information i den 
offentlige sektor en vigtig ressource i 
Europa? 
1.1 Betydningen af de europæiske borgeres 
adgang til information 
Udnyttelse af rettighederne i EF-traktaten 
12. EF-traktaten giver EU's borgere en række 
grundlæggende frihedsrettigheder. Der er dog 
betydelige praktiske vanskeligheder, som kan 
forhindre borgerne i at udøve disse rettigheder. 
Vanskelighederne skyldes først og fremmest 
manglende gennemsigtighed for borgere, 
arbejdsgivere og myndigheder på alle 
niveauer.^ 
13. I mange tilfælde kan information være 
spredt på flere forskellige databaser eller 
informationsskranker hos lokale myndigheder. 
En større gennemsigtighed med hensyn til 
information i den offentlige sektor kan derfor 
underbygge de rettigheder, der gives i EF-
traktaten, ved at forbedre de praktiske vilkår for 
deres udnyttelse. 
14. Det forhold, at der findes forskellige sprog i 
Europa, vil fortsat i et vist omfang være til hinder 
for adgang til offentlig information i hele Europa. 
Flersproget information kunne imidlertid 
fremmes, især ved anvendelse af informations-
og kommunikationsteknologi6. 
15. Adgang til information i den offentlige sektor 
er af afgørende betydning for mobiliteten 
inden for EU. Dette gælder både for 
arbejdstagere og kategorier som studerende og 
pensionister. Et bedre kendskab til 
mulighederne, forholdene og procedurerne i 
hele Europa kan hjælpe dem til at træffe deres 
valg om eventuel mobilitet på et mere solidt 
grundlag og udnytte alle fordelene ved at 
benytte sig af rettens til at flytte til et andet EU-
land. 
16. Nedenstående eksempel viser, at der gøres 
en indsats på europæisk plan for at forbedre 
informationsstrømmene, hvilket forbedrer de 
enkelte arbejdstageres muligheder for mobilitet 
inden for EU. Europa-Kommissionen har sammen med 
medlemsstaterne oprettet EURES-nettet med støtte 
fra EU's program vedrørende dataudveksling mellem 
administrationerne (IDA). Hensigten med nettet er at 
forbinde databaser over ledige job i alle europæiske 
lande til et fælles europæisk net. Gennem systemet får 
de arbejdssøgende ikke blot oplysninger om ledige 
job, men også andre relevante oplysninger, som de 
har brug for, hvis de vil arbejde i et andet EU-land. 
Systemet giver også arbejdsgiverne mulighed for på 
europæisk plan at søge efter medarbejdere med de 
kvalifikationer, som der er brug for. 
http://europa. eu. int/jobs/eures/ 
17. Adgang til information i den offentlige sektor 
drejer sig dog om mere end mobilitet. Den har 
også betydning for den måde, som borgerne kan 
drage fordel af det indre marked på. 
Manglende information om administrative 
procedurer eller om priser, kvalitet eller 
sikkerhedskrav er en af de hindringer, der får 
forbrugerne til at afholde sig fra at købe varer og 
tjenesteydelser i en anden medlemsstat. Det er 
f.eks. meget svært at få oplysninger vedrørende 
import af biler med rattet i højre side fra De 
britiske Øer til kontinentet eller import af biler 
med rattet i venstre side fra kontinentet til De 
Britiske Øer7 Et andet eksempel er på 
skatteområdet, hvor skatteyderne finder det 
meget vanskeligt at få fyldestgørende 
oplysninger om internationale skatteordninger.8 
18. På topmødet i Cardiff, blev der lanceret et 
program med titlen "Dialogen med borgerne og 
erhvervslivet". Dette fællesskabsprogram er en 
opfølgning af Borger i EU-initiativet. Det er 
henvendt til både borgere og erhvervsliv i et 
forsøg på at øge bevidstheden om de 
muligheder, som det indre marked indebærer. 
Bedre adgang til information i den offentlige 
sektor er et meget vigtigt aspekt i denne 
forbindelse. 
Deltagelse i den europæiske 
integrationsproces 
19. Et Borgernes Europa vil kun kunne skabes, 
hvis borgerne reelt deltager i opbygningen af 
Den Europæiske Union. En sådan deltagelse 
forudsætter, at de er velinformerede om 
spørgsmål vedrørende EU og EU's aktiviteter. 
Adgang til information på både europæisk og 
nationalt plan kan i høj grad bidrage hertil. 
5 Jvf. f.eks. Resultattavle for det indre marked, maj 1998, s. 
14. 
6 Aktiviteterne inden for sprogteknologi i fjede og femte 
rammeprogram for F&U beskæftiger sig med de 
teknologiske aspekter af dette spørgsmål. Dette arbejde 
suppleres af det markedsorienterede MUS-program, som er 
et flerårigt program til fremme af EU's sproglige 
mangfoldighed i informationssamfundet, EFT L 306 af 
28.11.1996, s. 40. ' 'Listening to Citizens; The difficulties that people face in 
exercising their rights within the Single European Market'. 
8' Ibidem. Denne rapport indeholder flere eksempler på at 
utilstrækkelige information gør livet besværligt for EU-
borgere, der ønsker at udøve deres rettigheder i det indre 
marked. 
Ved det seneste valg til Europa-Parlamentet havde 
utilstrækkelig information om EU-borgernes valgret 
og valgbarhed negative virkninger: antallet af 
vælgere fra en anden medlemsstat, der deltog i valget 
i den medlemsstat, hvor de var bosiddende, var 
relativt ringe, og kun én kandidat fra en anden 
medlemsstat blev valgt i den medlemsstat, hvor hun 
var bosiddende? 
20. Tilstrækkelig let adgang til information fra og 
om EU vil være til stor gavn for den europæiske 
integrationsproces. I konklusionerne fra 
topmødet i Cardiff er det endnu engang blevet 
understreget, at det er vigtigt at bringe Den 
Europæiske Union tættere på borgerne og gøre 
den mere gennemsigtig og relateret til 
dagligdagen ved i størst muligt omfang at give 
adgang til information om EU's aktiviteter."^ 
Dette er en opgave for EU og medlemsstaterne i 
fællesskab, idet en betydelig del af den 
information, der vedrører EU's aktiviteter 
befinder sig på nationalt niveau. Det er derfor 
vigtigt, at borgerne i EU har ret til adgang ikke 
blot til dokumenter i institutionerne, men også til 
EU-relevant information i bredeste forstand i 
medlemsstaterne. 
21. For at øge gennemsigtigheden af EU's 
aktioner til fordel for borgerne har man med 
Amsterdam-traktaten i EF-traktaten stadfæstet 
retten til adgang til Europa-Parlamentets, 
Rådets og Kommissionens dokumenter.'11 
Disse bestemmelser er især vigtige, fordi de 
støtter den demokratiske proces og øger 
forståelsen for den europæiske integration. Det 
er et vigtigt skridt, idet en betydelig del af 
klagerne til Den Europæiske Ombudsmand 
vedrører gennemsigtighed og adgang til 
information. 
22. EU-institutioneme fører en aktiv politik 
med hensyn til spredning af information om 
dem selv og deres ansvarsområder. Bilag 2 
giver et overblik over initiativer på dette område. 
9 Jvf. Anden rapport fra Kommissionen om 
unionsborgerskab, KOM/97/230 endelig udg.. 
10 Konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Cardiff, 
15./16. juni 1998. 
11 I den nye artikel 191A i EF-traktaten hedder det: 
1. Alle unionsbrogere og alle fysiske og juridiske personer, 
der har bopæl eller hjemsted i en medlemsstat, har ret til 
aktindsigt i dokumenter fra Europa-Parlamentet, Rådet og 
Kommissionen efter de principper og på de betingelser, der 
fastsættes i henhold til stk. 2 og 3. 
2. Generelle principper for og begrænsninger i denne 
aktindsigt af hensyn til offentlige eller private interesser, 
fastsættes af Rådet efter fremgangsmåden i artikel 251 
senest to år efter Amsterdam-traktatens ikrafttræden. 
3. Ovennævnte institutioner indarbejder hver især særlige 
bestemmelser vedrørende aktindsigt i deres 
forretningsordener. 
Erklæring nr. 17 vedhæftet Amsterdam-traktaten havde 
allerede banet vejen for denne udvikling. Webstedet EUR-Lex er et godt eksempel på 
dette. 
På EUR-Lex kan man f. eks. gratis se De Europæiske 
Fællesskabers Tidende (EFT) indtil 45 dage efter 
offentliggørelsen; traktaterne, gældende lovgivning 
og retspraksis. Webstedet ajourføres dagligt på 11 
sprog med de seneste udgaver af EFT. Disse er 
tilgængelige på Internet få timer efter offentliggørelse 
af papirudgaven. 
http://europa. eu. int/eur-lex 
23. Til trods for disse bestræbelser kunne 
mange borgere i EU godt ønske sig mere 
information om EU. Der er tydeligvis en stigende 
interesse for EU-spørgsmål, som har betydning 
for borgernes dagligdag. 
68% af de adspurgte har behov for eller ønsker mere 
information om Den Europæiske Union. Europæerne 
ønsker især at vide mere om deres rettigheder som 
borgere i EU (49%), om den fælles valuta (45%) og 
om beskæftigelsen (42%). Alle disse spørgsmål er 
områder med høj prioritet i EU's politik. 
Kilde: Eurobarometer 49, september 1998. 
B 
A 
L 
D 
UK 
IRL 
NL 
EU15 
E 
DK 
FIN 
S 
F 
P 
I 
GR Fig.1 :Hvor mange ønsker at vide 
mere om EU? 
mm 
J22- X J2&, _J3_ 
91 *•• :M: „4L. 
_24_ „33. „m 
?? t;; _M: J2Z-
™ i „3Z. _a&-
in ^A~ J3X. 
™ E-y'- ,^_ ••••«> 
?n E iM^ J2fi-
3ZZE sa: „2&-
17 {?«>::. ..fiT... „23-
_24_ J52~ i 33-
Ji2_ ..**..'.>.•... "i.:..".9i.. 
_25_ „sii -:-:-:-:"i ™ 
TT-r. Si •» 1« 
J2E_ J3å- X^lS 
CD % Reelt behov for at vide mere 
il % Kunne godt tænke sig at vide mere 
O % Mener at vide tilstrækkeligt 
Kilde: Eurobarometer 49, 1998 
24. Et andet aspekt af Borger i EU er bedre 
adgang til information om andre medlemsstater. 
Dette vil bidrage til at øge borgernes kendskab 
til andre europæiske lande, hvilket igen vil føre 
til større interesse for den europæiske 
integrationsproces. Med henblik herpå kunne 
offentlige organer i de forskellige medlemsstater 
gøre information med interesse for statsborgere 
fra andre lande lettere tilgængelige for disse. 
1.2 Information i den offentlige sektor: 
Muligheder for økonomisk vækst og 
beskæftigelse 
Hvorfor er det vigtigt for virksomhederne at 
have adgang til information i den offentlige 
sektor? 
25. Adgang til information i den offentlige sektor 
i de forskellige medlemsstater er en 
nødvendighed for at alle typer af 
virksomheder, der opererer i mere end en 
medlemsstat, kan udnytte de eksisterende 
muligheder. 
26. De informationer, der er relevante for 
virksomhederne, er først og fremmest af 
administrativ art. I øjeblikket er det stadig 
svært, at få et fuldt billede over de rettigheder og 
pligter, der er nødvendige for at en virksomhed 
uden problemer kan operere i andre EU-lande. på dette område (se det indrammede felt 
nedenfor). 
58% af virksomhederne mener, at det er sandsynligt, 
at adgang til information ville gøre det muligt for 
dem at udvide deres aktiviteter i EU. F.eks. angav 
66% af virksomhederne, at de havde behov for 
nøjagtige oplysninger om administrative procedurer. 
25% af virksomhederne mener, at hindringer for 
handel og erhvervsaktiviteter skyldes manglende 
information om EU-bestemmelser. 
Kilde: Resultattavle for det indre marked, oktober 
1998. 
27. Utilstrækkelige administrative informationer 
er især til skade for SMV'erne, fordi disse ikke 
har de ressourcer, der er nødvendige for at finde 
en masse oplysninger, der ofte er spredte. 
28. Også oplysninger af ikke-administrativ art 
kan være af stor betydning for 
beslutningstagningen i virksomheder. Statistisk, 
økonomiske og geografisk information er nogle 
eksempler herpå. Sådanne informationer spiller 
en central rolle for virksomhederne inden for 
alle aktivitetssektorer, især når der skal 
fastlægges en virksomhedsstrategi, træffes 
marketingsbeslutninger eller udarbejdes 
eksport- og investeringsplaner. Hurtig og let 
adgang til sådan information gør det muligt for 
virksomhederne at træffe beslutninger på et 
velunderbygget grundlag. Utilstrækkelige 
information kan i betydelig grad være med til at 
bevirke, at en beslutning om 
grænseoverskridende operationer udskydes. 
29. Virksomhedsoplysninger i hele Europa, som 
indsamles af handelskamrerne, er f.eks. ikke let 
tilgængelige. På europæisk plan er der blevet 
iværksat et initiativ, der skal forbedre situationen EBR li-projektet 
EBR li-projektet (European Business Register) er 
blevet iværksat, fordi manglen på en fuldt integreret 
informationstjeneste vedrørende europæiske 
virksomheder udgør en potentiel trussel mod et 
effektivt fungerende indre marked. 
Formålet med projektet er at sikre, at basale 
oplysninger om alle virksomheder i Europa er 
tilgængelige overalt i Europa uden hindringer som 
følge af forskellig teknologi, forskellige sprog, 
forskellige registreringssystemer, forskellige net osv. 
EBR, der finansieres under EU's 
telematikapplikationsprogram (TAP), blev fuldt 
operationelt i december 1998, og der er nu 
elektronisk adgang til virksomhedsoplysninger i 10 
EU-medlemsstater samt Norge. 
http://www. ebr. org 
30. Også statistisk information om europæiske 
markeder og økonomiske tendenser er i mange 
tilfælde tilgængelig for sent. Dette problem 
hænger dog snarere sammen med indsamlingen 
af nationale statistikker (forskellige metoder, 
frister for fremsendelse til Eurostat, 
indikatorernes kvalitet, formindskelse af 
SM Vernes byrder osv.) end med adgangen som 
sådan. 
31. Manglende adgang til information i den 
offentlige sektor kan stille udenlandske 
virksomheder dårligere i konkurrencen med 
indenlandske virksomheder, der kan udnytte 
deres egne erfaringer med forholdene i det 
pågældende område. Dette gælder f.eks. for 
forsikringstjenester, der i høj grad er afhængige 
af specifik lokal information om risici osv. 
32. Sådan manglende adgang har også en 
negativ virkning for virksomheder, der naturligt 
opererer på tværs af grænserne. Internationale 
transportvirksomheder, der tilbyder transport i 
hele Europa, er et eksempel herpå. Nøjagtig 
lokal information - geografisk information, 
trafikoplysninger og vejrmeldinger for blot at 
nævne nogle - er af stor betydning for deres 
daglige operationer. 
33. Både administrativ og ikke-administrativ 
information er også relevant for offentlige 
kontrakter12. For at skabe et virkeligt indre 
marked for offentlige infrastrukturarbejder er det 
meget vigtigt med gennemsigtighed i det 
12 Den særlige sektorrapport om offentlige kontrakter, 
november 1997, viser betydningen af adgangen til 
information inden for dette område. Se rapporten på GD 
XV's websted på adressen 
http://europa.eu.int/comm/dg15/en/pubnlproc/ 
offentlige. Samtidig er det nødvendig at have 
adgang til information om lokale forhold for at få 
reglerne til at fungere og give alle deltagende 
virksomheder en fair chance. Da den 
pågældende information ikke altid er 
gennemskuelig, er offentlige kontrakter i praksis 
ofte kun et nationalt anliggende, uanset EU-
lovgivningen på området. 
34. Et andet eksempel, hvor informationernes 
manglende gennemskuelighed har negative 
konsekvenser på europæisk plan, er 
patentinformation. Den Europæiske 
Patentmyndighed anslår, at der hvert år 
anvendes 18 mia. euro på forskning, der 
allerede er udført én gang. Bedre adgang til 
oplysninger om den seneste forskning vil kunne 
reducere dette beløb. 
Esp@cenet 
Sammen med de lande, der er medlemmer af den 
Europæiske Patentorganisation og Europa-
Kommissionen har Den Europæiske 
Patentmyndighed lanceret en ny service under navnet 
esp@cenet, og der er adgang til denne via Internet. 
Hovedformålet med denne service er at give brugerne 
let adgang til gratis patentoplysninger (over 30 
millioner patentdokumenter). Formålet er også på 
nationalt og internationalt plan at fremme 
bevidstheden, ikke mindst hos de små og mellemstore 
virksomheder, om de informationer, der er offentligt 
tilgængelige. 
http://www. european-patent-office. org/ 
35. Den konklusion at adgang til information i 
den offentlige sektor er af betydning for 
virksomheder i hele Europa bakkes også op af 
den nylige rapport "Håndtering af ændringer" fra 
Gruppen af eksperter på højt plan om 
økonomiske og arbejdsmæssige følger af de 
industrielle ændringer.13 I denne anføres det, at 
det nu bør prioriteres, at "styrke 
konkurrenceevnen med en fuld åbning af det 
europæiske marked for telekommunikation og 
.datatjenesteydelser samt skabe større adgang til 
regerings- og andre statsejede data". 
information i den offentlige sektor: Et 
potentiale, der skal udforskes og udnyttes 
36. Den offentlige sektor er qua dens størrelse 
og aktiviteter den største enkeltkilde for 
13 "Håndtering af ændringer", Gruppen af eksperter på højt 
plan om økonomiske og arbejdsmæssige følger af de 
industrielle ændringer, endelig rapport, november 1998. Det 
særlige møde i Det Europæiske Råd i Luxembourg (21.-22. 
november 1997) opfordrede denne gruppe til at analysere de 
industrielle ændringer i EU og undersøge metoder til at 
foregribe og håndtere ændringer og deres økonomiske og 
sociale konsekvenser. informationsindhold til skabelse af værditilført 
informationsindhold og værditilførte 
informationstjenester. Undersøgelser har vist, at 
størstedelen af de kommercielle 
informationstjenester på EU's 
informationsmarked består af tjenester inden for 
områder, hvor den offentlige sektor ligger inde 
med meget store ressourcer. 
37. Af figur 2 fremgår det tydeligt, at 
information i den offentlige sektor er en 
meget vigtig ressource i mange 
informationstjenester, idet den enten er det 
egentlige emne (samfundsinformation, politisk 
information, juridisk information) eller et vigtigt 
råmateriale (virksomhedsprofil, 
patentinformation, videnskabelig, teknisk og 
Fig.2 : Indtægter fra elektroniske informationstjenester i 
EØS, opdelt efter emneområde 
Rejser, 
turisme 
1% Juridisk 
information-1 
4% 
STM 
6% 
Andet 
7% Patent­
information 
1% 
Anden 
erhvervs­
information 
8% Samfund/ 
"- politik 
15% Finans/ 
økonomi 
34% 
Virksom­
hedsprofiler 
24% 
Kilde: MS Study ofthe markels for electronic information 
services in the EEA, 1994 
(Samlede indtægter i 1994: 5517 mio. ecu) 
medicinsk information (STM) osv.). 
38. Information i den offentlige sektor er derfor 
vigtigt informationsindhold, der er af 
afgørende betydning for informationsindustrien 
og et centralt element inden for elektronisk 
handel14. 
39. Indholdsindustrien er inde i en meget hurtig 
vækst, og der beskæftiges ca. fire millioner 
mennesker i denne sektor i Europa^. Meget af 
14 For yderligere oplysninger om de seneste tendenser 
inden for indholdsindustrien i netværksøkonomien henvises 
til CONDRINET-undersøgelsen (CONtent and Commerce 
DRiven Strategies in Global NETworks), oktober 1998. 
Undersøgelsen blev bestilt af Kommissionen og udført af 
Gemini Consulting. Se http://www2.echo.lu/condrinety 
15 Det Europæiske Observatorium for 
informationsteknologi, 1998. Data vedr. indhold omfatter 
sektorerne for massemedier, markedsføring og reklame. 
væksten vil finde sted i SMV'er, der søger at 
udnytte mulighederne ved forvaltning og 
bearbejdning af information. Oprettelsen og 
udviklingen af disse meget dynamiske 
virksomheder bør fremmes, især fordi de er af 
afgørende betydning for skabelsen af nye 
arbejdspladser i det 21. århundrede. 
40. Den europæiske informationsindustri 
konkurrerer på det globale marked. Under den 
forberedende proces forud for denne grønbog 
har repræsentanter for den europæiske 
informationsindustri kraftigt og vedvarende 
påpeget, at europæiske udgivere 
konkurrencemæssig var dårligere stillede 
end udgivere uden for Europa. 
41. Bedre muligheder for udnyttelsen af 
information i den offentlige sektor ville til dels 
kunne rette op på denne situation og ville 
medføre nye muligheder for jobskabelse. I USA 
har de gunstige betingelser for sådan udnyttelse 
allerede sat skub i informationsindustrien. 
42. Der findes næsten ingen regler i Europa 
for betingelserne for den private sektors 
udnyttelse af information i den offentlige 
sektor. I 1989 offentliggjorde Kommissionen 
nogle retningslinjer for synergien mellem den 
offentlige og den private sektor på 
informationsmarkedet. Lignende retningslinjer 
blev udarbejdet af handels- og industriministeriet 
i Det Forenede Kongerige i 1985. I 1994 
udsendte statsministeriet i Frankrig en cirkulære 
om dette område, og den nederlandske regering 
vedtog i 1997 et aftalememorandum. 
43. Selv om der er tale om prisværdige 
initiativer, findes der ikke et klart og 
sammenhængende sæt af principper, der er 
gældende i hele EU. Denne mangel på klare 
og sammenhængende principper betyder, at 
den europæiske industri konkurrencemæssigt er 
dårligere stillet en dens amerikanske 
konkurrenter. I nogle tilfælde har dette fået 
førende europæiske virksomheder til at 
investere i produkter baseret på information fra 
den offentlige sektor i USA. 
Den britisk/nederlandske koncern Reed Elsevier plc, 
har erhvervet det amerikansk baserede LEXIS-
NEXIS-selskab, der er en af de ledende udbydere af 
online-informationstjenester og management­
værktøjer for mange forskellige erhvervssektorer (1,4 
mia. dokumenter i mere end 8.692 databaser, 1,5 
mio. abonnenter, 1200 ansatte på verdensplan). De 
er bl.a. specialiseret inden for juridisk information. 
44. Pilotprojekter under det europæiske 
INFO2000-program16 har vist, at parter fra den private sektor er interesserede i samarbejde 
med organer inden for den offentlige sektor 
på tværs af grænserne om at udnytte 
information i den offentlige sektor, og at der 
findes et reelt potentiale, der skal udforskes 
og udnyttes bedre på europæisk niveau. 
Potentialet i EU, som det fremgår af indkaldelsen af 
forslag under INFO 2000 
I 1998 indkaldte Europa-Kommissionen inden for 
rammerne af INFO2000-programmet forslag til pilot­
eller forundersøgelsesprogrammer. Formålet med 
denne indkaldelse af forslag var at gøre de 
informationsressourcer, der befinder sig i den 
offentlige sektor lettere tilgængelige med henblik på 
udnyttelse i europæiske multimedie-indholdstjenester. 
Ved fristens udløb var der blevet modtaget 141 
forslag. De samlede omkostninger til det foreslåede 
arbejde beløb sig til 109,7 mio. ecu, og det samlede 
beløb, som EU ville skulle bidrage med, var på 50,6 
mio. ecu. Dette var 7 gange mere end de oprindeligt 
afsatte budgetmidler på 7 mio. ecu. 
45. I nogle tilfælde kan kommerciel 
genanvendelse af information fra den offentlige 
sektor imidlertid give anledning til spørgsmål 
vedrørende grænserne mellem de forskellige 
aktørers rolle og begrænsninger af denne. 
Når private interesser kommer ind på markedet 
for offentlig information, kan det blive 
vanskeligere at sikre, at der er adgang for alle 
borgere. Hvis den offentlige sektor samtidig 
tilfører egen information merværdi, og 
markedsfører kommercielle 
informationsprodukter på et informationsmarked, 
der hidtil har været privat, opstår spørgsmålet 
om fair konkurrence måske. 
46. Disse spørgsmål og mulige hindringer på 
europæisk plan for udnyttelse af information i 
den offentlige sektor vil blive behandlet i kapitel 
16 INFO2000-programmet (Rådets beslutning af 20. maj 
1996, EFT L 129 af 30.5.1996, s. 24) 
Kapitel II: Informationssamfundet og den 
offentlige sektor 
47. Debatten om information i den offentlige 
sektor bør ses i sammenhæng med udviklingen 
af informationssamfundet. De nye informations-
og kommunikationsteknologier er hurtigt ved at 
ændre den måde, som de offentlige organer 
fungerer på, hvilket gør det endnu vigtigere 
hurtigt at komme i gang med en debat om 
information i den offentlige sektor. 
11.1 elektronisk forvaltning 
48. Informationssamfundet, hvis udvikling drives 
fremad af en stadig større og mere 
overbevisende brug af informations- og 
kommunikationsteknologi, påvirker også i stadig 
stigende grad den offentlige sektor. De offentlige 
administrationer følger den private sektors 
eksempel og udnytter den nye teknologis 
enorme potentiale til at fremme effektiviteten. 
Denne udvikling kan betegnes som "elektronisk 
forvaltning" og dækker både intern og ekstern 
anvendelse af informations- og 
kommunikationsteknologi (ICT) i den offentlige 
sektor. 
49. Betydningen af denne udvikling erkendes i 
stadig større grad i mange lande overalt i 
verden. I Europa gennemføres der forsøg på 
alle niveauer i det offentlige - lokalt, regionalt, 
nationalt og på europæisk plan - for at forbedre 
de offentlige tjenester og deres interaktivitet med 
verden udenfor. 50. Anvendelsen af informations- og 
kommunikationsteknologi gør ikke blot den 
offentlige administrations interne operationer 
lettere, men fremmer også i høj grad 
kommunikationen mellem forskellige 
administrationer og interaktiviteten med 
borgerne og virksomhederne. Dette er et af de 
helt centrale elementer i "elektronisk forvaltning": 
De offentlige organer kommer tættere på 
borgerne og virksomhederne og derved 
forbedres det offentliges tjenester og service. På 
EU-plan bidrager programmer som IDA og de 
aktioner inden for det femte rammeprogram for 
forskning og udvikling, der er orienteret mod den 
offentlige sektor, til at fremme denne udvikling. 
51. Tjenesterne inden for elektronisk forvaltning 
kan som regel opdeles efter de tre 
hovedfunktioner, som de opfylder. 
Informationstjenester, hvor man på anmodning 
kan fremhente sorteret og klassificeret 
information (f.eks. websteder). 
Kommunikationstjenester, hvor der er 
interaktivitet med enkeltpersoner (private eller 
forretningsmæssige) eller grupper af personer 
(f.eks. via e-post eller diskussionsgrupper). 
Transaktioner, hvor man kan erhverve 
produkter og tjenester online eller fremsende 
data (f.eks. formularer, stemmeafgivelse). 
Tabel 1 giver en oversigt over mulige tjenester 
og deres anvendelsesområder. 
Tabel 1 
En oversigt over tjenester inden for elektronisk administration 
Information Kommunikation Transaktioner 
Dagligdagen 
Teleadministration 
Politik Information om arbejde, 
bolig, uddannelse, 
sundhed, kultur, transport, 
miljø osv. 
Fortegnelser 
Vejledning i administrative 
procedurer 
Offentlige registre og 
databaser 
Love, dokumenter, 
politiske programmer, 
høringsdokumenter 
Baggrundsinformation i 
beslutningsprocessen Diskussionsfora for emner f.eks. bestilling af billetter, 
af betydning i dagligdagen; tilmelding til sportsbegivenheder Opslagstavler (bolig, 
arbejde) 
e-post-kontakt til det 
offentlige elektronisk indsendelse af 
formularer 
Diskussionsfora for 
politiske spørgsmål 
e-post-kontakt til politikere folkeafstemninger 
valg 
opinionsundersøgelser 
Kilde: Institute of Technology Assessment, Austrian Academy of Sciences and Centre for Social, Background Paper to "the 
Information Society, Bringing Administration Closer to the Citizens Conference", November 1998 (organised by the Centre for Social 
Innovation on behalf of the Information Society Forum/Work Group 5/Public Administration). 
52. Transaktioner betragtes normalt som 
fremtiden for elektronisk forvaltning, fordi 
formularer spiller en central rolle i alle 
administrative processer. I en nyere tysk Delphi­
undersøgelse mente de adspurgte eksperter, at 
transaktionstjenester ville blive en realitet inden 
for de kommende ti år. Det vurderes at 40 
procent af alle den offentlige administrations 
formularer i USA allerede er elektronisk 
tilgængelige. Denne form for forvaltning kan 
mindske både borgernes og virksomhedernes 
administrative byrde betydeligt. 
Formålet med TESS-projektet (Telematics for Social 
Security), der finansieres under programmet 
vedrørende dataudveksling mellem 
administrationerne (IDA), er at forenkle de 
administrative procedurer og gøre dem hurtigere for 
at sikre borgernes adgang til deres retmæssige 
sociale ydelser. Opgaven går ud på at erstatte 
papirformularer med elektronisk udveksling af 
oplysninger. De to vigtigste områder, som man i 
øjeblikket beskæftiger sig med inden for TESS, er 
alderspensioner (for at sikre vandrende 
arbejdstagere den pension, som tilkommer dem) og 
godtgørelse af naturalydelser ydet i forbindelse med 
sygdom (hvis den medlemsstat, hvor ydelsen gives, er 
en anden end den medlemsstat, hvor den pågældende 
er forsikret). 
53. En omstrukturering af den offentlige service 
vil nok kræve, at offentlige organer på alle 
niveauer foretager betydelige investeringer samt 
at "kulturen" ændres. Resultaterne berettiger 
dog dette. "Elektronisk forvaltning" giver en 
bedre fungerende offentlig sektor, der er tættere 
på borgerne. 
54. EU er selv involveret i betydelige 
omstruktureringsbestræbelser for at udnytte de 
fordele, som "elektronisk forvaltning" giver. 
Transaktioner med og information til borgerne vil 
i stigende grad blive elektroniske. Et eksempel: 
inden længe vil Kommissionen være i stand til at 
behandle elektroniske projektforslag inden for 
det femte rammeprogram for forskning og 
udvikling. Der er dog juridiske hindringer på EU-
niveau, der skal løses for at gøre disse 
transaktioner til realitet. 
55. Et aspekt af elektronisk forvaltning, der ofte 
overses, er den potentielle virkning på 
informationsmarkedet. Ved at anvende ny 
teknologi og innovative koncepter kan offentlige 
organer på alle niveauer komme til at spille en 
rolle som en af de drivende kræfter i 
informationssamfundets udvikling. Rapporten 
om Jobmuligheder i informationssamfundet^7, 
der blev forelagt for Det Europæiske Råd i Wien 
17 "Jobmuligheder i informationssamfundet: Den 
informationsteknologiske revolution og dens muligheder". 
KOM(1998) 590 endelig udg. i december 1998 understreger endnu engang de 
offentlige organers rolle i denne sammenhæng. 
Deres eksempel som kunder på forkant med 
udviklingen vil overbevise borgerne og 
virksomhederne om, at de også bør indføre nye 
teknologier, og dette vil være en ansporing for 
informations- og kommunikationsindustrien til at 
udforske nye muligheder. 
H,a Elektronisk forvaltning og information i 
deø offentlige sektor 
56. Anvendelsen af ny teknologi kan i betydeligt 
omfang øge effektiviteten ved indsamling af 
information. Den giver de offentlige organer 
mulighed for at deles om foreliggende 
information, når dette er i overensstemmelse 
med reglerne om databeskyttelse. Derved 
undgås det, at de samme oplysninger skal 
indsamles fra borgere og virksomheder mere 
end én gang. Dette kan ikke mindst reducere 
de administrative byrder, som borgerne og 
virksomheder, herunder de små og mellemstore, 
pålægges. 
57. Samtidig betyder det, at man deles om 
information, at de offentlige organer er bedre 
informerede og har adgang til alle de data, der 
er relevante for deres arbejde. I EU-
sammenhæng udveksles der mere og mere 
information mellem medlemsstaterne inden for 
områder som told, landbrug, miljø, sundhed, 
statistik osv. 
58. Den "elektroniske revolution" har også en 
meget stor indflydelse med hensyn til adgangen 
til og spredningen af information. Internet har 
et enormt potentiale som en platform, hvor 
borgerne og virksomhederne let kan finde 
offentlig information. Alle medlemsstaterne i EU 
benytter sig af denne mulighed. 
59. Som led i deres informationspolitik anvender 
EU-institutionerne mere og mere de muligheder, 
som Internet giver. De har en "familie" af 
websteder med omfattende informationer om EU 
og EU's aktiviteter. 
60. Der er flere og flere besøgende på disse 
websteder, som det fremgår af følgende 
eksempel: I september 1998 blev næsten 7 
millioner af Kommissionens dokumenter 
konsulteret elektronisk, hvilket var mere end en 
fordobling i forhold til september 1997. 
61. Den nye teknologi giver også mulighed for 
levering af information og tjenester i mere 
integreret form. Sådan integration er især 
ønskelig, hvis et specifikt informationsbehov 
kræver kontakt til en række forskellige 
administrative organer. Den nye model går 
under navnet "one stop shop" eller 
"kvikskranke". Webstedet europa.eu.int er en 
sådan "kvikskranke" for information om alle EU-
institutionerne. 
62. Digitaliseringen af information i den 
offentlige sektor letter ikke blot adgangen til men 
også mulighederne for udnyttelsen af 
information. En bedre adgang til information 
betyder sammen med det digitale format, at det 
bliver lettere at kombinere data fra forskellige 
kilder. Dette gør det muligt at skabe nye 
informationsprodukter med information fra den 
offentlige sektor som råmateriale. 
63. Digitaliseringsprocessen gør de forskelle, 
der findes mellem offentlige organer i Europa 
med hensyn til adgang til og udnyttelse af 
offentlig information, tydeligere og mere 
relevante. Disse forskelle skaber hindringer for 
fuld udnyttelse af de muligheder, som den ny 
teknologi giver, og gør en debat på europæisk 
plan om information i den offentlige sektor 
endnu mere påkrævet. 
11.3 Elektronisk adgang for alle? 
64. Vore samfund er ved at bevæge sig hen 
imod en situation, hvor alle har adgang til de nye 
elektroniske værktøjer. Udbredelsen af Internet 
finder sted meget hurtigere end det var tilfældet 
med andre informationsværktøjer som telefon og 
fjernsyn tidligere i dette århundrede. Det vil dog 
tage tid, før stort set alle har adgang til 
Internet. 
65. Offentliggørelsen af information fra den 
offentlige sektor på Internet betyder ikke 
automatisk, at alle borgere har lige adgang til 
den. Det er store forskelle, når det gælder 
adgangen til informationssamfundets værktøjer 
(computere/modemer osv.) og evnerne til at 
benytte disse værktøjer I denne sammenhæng 
understreges det i rapporten om jobmuligheder i 
informationssamfundet18, at adgangen til 
sådanne værktøjer og evnen til at benytte dem 
er en forudsætning for jobskabelse og derfor bør 
gives høj prioritet. 
66. Disse bemærkninger viser, at der er behov 
for at investere i infrastrukturer, der giver alle 
adgang til de elektroniske net. Bibliotekerne 
synes at være oplagte kandidater til at opfylde 
denne rolle, men andre muligheder bør også 
undersøges. Infocid 
I Portugal er der blevet etableret et net af "Cyber-
kiosker", der dækker hele landet, og som giver 
borgerne adgang til Internet og specielt til 
information om den offentlige sektor. Det globale, 
integrerede multimediesystem (Infocid) giver adgang 
til offentlig information om lang række emner som 
beskæftigelse, uddannelse, love, retspraksis, boliger 
http://www. infocid.pt/ 
67. Dette understreger også, hvor vigtigt det er 
at investere i færdigheder inden for 
informations- og kommunikationsteknologi. 
Hvis der ikke investeres tilstrækkeligt, kan det 
føre til et samfund med en dyb kløft mellem folk, 
der kan anvende de nye værktøjer og folk, der 
ikke kan. Der er allerede flere projekter på 
europæisk niveau, der forsøger at tage fat på 
dette problem. 
EUN - European Schoolnet 
Formålet med projektet, der finansieres aftaskforcen 
for multimedieundervisningsprogrammer 
"Educational Multimedia" og koordineres af 
SOCRATES-programmet, er at etablere et europæisk 
skoleinformationsnet - European Schoolnet - som en 
multimedie- og kommunikationsplatform, der stilles 
til rådighed for skolerne, og som en 
samarbejdsramme på europæisk niveau for nationale 
uddannelsesmyndigheder, universiteter og industrien 
med henblik på udvikling af informations- og 
kommunikationsteknologi til skolerne, både med 
hensyn til indhold, pædagogisk metode og teknologi. 
http://www. eun. org/ 
68. Bedre færdigheder vil på længere sigt også 
føre til bedre anvendelse af information i den 
offentlige sektor. Bedre informerede borgere 
med computerkundskaber og virksomhederne vil 
kræve mere og bedre information og dette vil 
komme til at virke som et incitament for den 
offentlige sektor til at levere bedre 
informationstjenester og for 
informationsindustrien til at skabe flere 
informationsprodukter og -tjenester med 
værditilførsel. 
18 "Jobmuligheder i informationssamfundet: Den 
informationsteknologiske revolution og dens muligheder". 
KOM(1998) 590 endelig udg. 
10 
Kapitel III: Spørgsmål med relation tit adgang 
til og udnyttelse af information i den 
offentlige sektor 
69. Adgang til information i den offentlige sektor 
samt kommerciel udnyttelse af denne indebærer 
en lang række spørgsmål, der bør overvejes 
nøje. De strækker sig lige fra fastlæggelsen af 
en definition af information i den offentlige sektor 
til problemer som privatlivets fred og 
erstatningsansvar. 
70. De spørgsmål, der stilles ved afslutningen af 
hvert afsnit, er kun vejledende. Læserne 
opfordres til at anlægge en åben og innovativ 
synsvinkel og overveje alle de områder, der er 
behandlet her samt andre emner, som de anser 
for relevante. 
HM Definitioner 
information i dan offentlige sektor 
71. Det er vigtigt, at definere information i den 
offentlige sektor, fordi dette vil have betydning 
for besvarelserne af spørgsmålene i denne 
grønbog og en eventuel opfølgning af denne. 
72. Definitionen af den offentlige sektor er 
forskellig fra medlemsstat til medlemsstat. I love 
og i debatter om adgang til information i den 
offentlige sektor, synes der at være tre 
forskellige indfaldsvinkler: 
• Den funktionelle indfaldsvinkel, hvor den 
offentlige sektor omfatter organer med 
statslig autoritet og organer, der leverer 
offentlige tjenester''9. 
• Den juridiske/institutionelle 
indfaldsvinkel: kun organer, der 
udtrykkeligt er nævnt i de relevante love, har 
karakter af offentlige organer. 
• Den finansielle indfaldsvinkel, hvor den 
offentlige sektor omfatter alle organer og 
institutioner, der hovedsageligt finansieres 
med offentlige midler (dvs. at de ikke er 
underlagt de normale markedsmekanismer). 
19 I direktiv 90/313/EØF om fri adgang til miljøoplysninger 
undtages organer med dømmende eller lovgivningsmæssige 
beføjelser fra definitionen af myndigheder. I henhold til 
dirketivet skal alle offentlige myndigheder på nationalt, 
regionalt eller lokalt plan, som har et ansvar for, og som 
råder over oplysninger på miljøområdet, stille disse 
oplysninger til rådighed for enhver fysisk eller juridisk person 
på dennes anmodning, og uden at denne skal godtgøre 
nogen interesse deri. Da formålet er at fremme 
miljøbeskyttelse, omhander direktivet ikke kommercielle 
spørgsmål. I kapitel II henvises til nogle af de specifikke 
bestemmelser i direktivet. Aktioner gennemført på grundlag 
af denne grønbog vil ikke indskrænke adgangen til 
miljøoplysninger i medfør af direktivet, der muligvis vil blive 
revideret i 1999, og de vil heller ikke berøre anden relvant, 
gældende fællesskabsret. Uanset hvilken indfaldsvinkel, der vælges, skal 
der tages hensyn til information i offentlige 
organer på forskellige niveauer - centralt, 
regionalt og lokalt. 
Under alle omstændigheder er det ikke 
meningen, at statsejede selskaber, der drives på 
markedsvilkår, og som er underlagt private og 
kommercielle love, skal falde ind under en af 
ovenstående definitioner. 
Typer af Information i den offentlige sektor 
73. Information i den offentlige sektor kan 
klassificeres på forskellige måder. En første 
skelnen kan foretages mellem administrativ og 
ikke-administrativ information. Den første 
kategori vedrører selve forvaltningsfunktionen, 
mens den anden kategori vedrører information 
om verden udenfor, der er blevet indsamlet 
under udførelsen af det offentliges opgaver 
(geografisk information, 
virksomhedsoplysninger, forskning og udvikling 
osv.). 
74. Inden for kategorien administrativ 
information kan der igen skelnes mellem 
information, der er af fundamental betydning 
for demokratiet (f.eks. love, retspraksis, 
oplysninger om parlamentets arbejde), og 
information, der ikke har en sådan 
fundamental betydning. 
75. En anden skelnen kan foretages mellem 
information med relevans for offentligheden i 
almindelighed (f.eks. information om 
parlamentets arbejde) eller kun med relevans for 
en begrænset gruppe af personer med en 
direkte interesse. 
76. Set ud fra et markedssynspunkt kan 
information opdeles efter dens (potentielle) 
økonomiske værdi. Det bør bemærkes, at både 
administrativ og ikke-administrativ information 
kan have en betragtelig markedsværdi. 
77. Ovennævnte kategorisering kan have 
betydning for den måde, som forskellige typer af 
information behandles på: de kan have stor 
betydning for spørgsmål som prissætning og 
copyright, og de kan vedrøre følsomme områder 
som databeskyttelse. 
Spørgsmål i : 
Hvilken definition af den offentlige sektor mener 
De, er den mest hensigtsmæssige? 
Hvilke kategorier af information i den offentlige 
sektor bør anvendes i debatten? 
Ifl.2 Betingelser for adgang til information i 
den offentlige sektor 
78. Det forhold, at der findes en adgangsret, 
betyder ikke automatisk, at der er ubegrænset 
11 
og ubetinget adgang til information i den 
offentlige sektor. I denne henseende anvender 
medlemsstaterne og EU forskellige regler og 
forskellig praksis. 
79. De forskellige betingelser for adgang til 
information giver anledning til en række 
spørgsmål, der har relevans dels for borgerne 
og dels for virksomhedernes konkurrenceevne. 
Synspunkter vedrørende begge perspektiver er 
velkomne. 
Skal der være en særlig interesse? 
80. Langt de fleste nationale love kræver ikke, 
at en person eller en virksomhed skal have en 
særlig interesse for at få adgang til information i 
den offentlige sektor. Da dette dog kan være 
tilfældet, fortjener spørgsmålet at blive 
debatteret. 
Undtagelser fra adgangsretten 
81. I alle nationale regelsæt indgår der 
bestemmelser om undtagelser til retten til 
adgang. Disse undtagelser kan i grove træk 
opdeles i fire kategorier: 
• undtagelser i statens interesse, f.eks. af 
hensyn til national sikkerhed, offentlig ro og 
orden, økonomiske interesser, internationale 
relationer, lovgivningsprocedurer osv. Denne 
type undtagelser falder næsten altid ind under 
medlemsstaternes kompetenceområde. 
• undtagelser i tredjemands interesse, f.eks. af 
hensyn til privatlivets fred, intellektuel 
ejendomsret, forretningshemmeligheder, 
retsprocedurer osv. 
• undtagelser for at beskytte 
beslutningsprocessen, f.eks. i forbindelse med 
forberedende information eller information 
udelukkende til "intern brug" osv. 
• undtagelser for at undgå urimelige 
omkostninger eller en urimelig arbejdsbyrde i 
de berørte myndigheder, f.eks. allerede 
offentliggjort information eller urimeligt 
omfattende forespørgsler. 
Direktiv 90/313/EØF indeholder en liste over 
undtagelsesmuligheder, som dækker alle de 
ovennævnte områder.20 
82. Undtagelser og fortolkninger af disse er i et 
vist omfang forskellige fra medlemsstat til 
medlemsstat. Nogle kommentatorer mener, at 
dette kan være en ulempe for virksomheder og 
borgere, der har behov for information, der 
dækker hele Europa. 
Tid, mængde og format 
83. Fremkomsten af ny teknologi og hurtigere 
net betyder, at spørgsmålene vedrørende tid, mængde og format for information bliver mindre 
relevante. Hvis information er direkte tilgængelig 
på elektroniske net, kan borgerne downloade 
hvad de har brug for, når de har brug for det, og 
hvor de har brug for det. 
84. Da det imidlertid ikke er al information fra 
den offentlige sektor, der vil foreligge i 
elektronisk form inden for en overskuelig fremtid, 
skal der stadig tages stilling til spørgsmål om, 
hvor hurtigt de offentlige myndigheder skal 
efterkomme anmodninger, og hvor meget 
information de skal kunne levere. Disse 
spørgsmål hænger sammen med 
nødvendigheden af at undgå urimelige 
omkostninger eller en urimelig arbejdsbyrde. 
Tid 
85. National lovgivning om adgang er forskellig 
med hensyn til frister for den offentlige sektor til 
at efterkomme anmodninger om adgang. I 
fransk lovgivning fastsættes en frist på to 
måneder, mens den svenske lovgivning kræver, 
at der skal svares "hurtigt". I nogle tilfælde er der 
ikke fastsat frister. I direktiv 90/313/EØF 
fastsættes en frist på to måneder. 
Mængde og format 
86. Spørgsmålet om hvorvidt der bør være 
begrænsninger med hensyn til den mængde 
information, man kan anmode om, er straks 
mere komplekst. I princippet kan der indføres 
nogle mængdebegrænsninger med hensyn til 
information i manuelt format, hvis det er meget 
arbejdskrævende at samle den. 
Nødvendigheden af at sikre borgerne billig 
adgang til information skal opvejes mod 
nødvendigheden af at undgå en for stor 
arbejdsbyrde for det offentlige. I tilfælde, hvor 
information i den offentlige sektor foreligger og 
er tilgængelig i elektronisk format, er det 
vanskeligere at begrunde begrænsninger med 
hensyn til mængden. 
I forbindelse med udøvelsen af dens primære 
opgaver producerer den offentlige sektor en stor 
mængde rådata. Disse foreligger ofte i et ikke 
særligt attraktivt og i et svært tilgængeligt format. 
87. Det kan i denne forbindelse nævnes, at 
mange offentlige organer er i færd med at 
tilpasse disse rådata, så de opfylder kundernes 
behov. 
88. Dette giver også anledning til et andet 
interessant spørgsmål: borgernes ret til 
ubehandlede data og data på mellemniveauer 
og ikke blot data i deres endelige bearbejdede 
form. 
20Jvf. fodnote 19, s. 11. 
12 
Spørgsmål 2: 
Skaber forskellene i betingelserne for adgang til 
information i den offentlige sektor i 
medlemsstaterne hindringer på europæisk plan? 
Hvis dette er tilfældet, hvilke elementer drejer 
det sig så om: krav om særlig interesse, 
undtagelser, format eller mængde? 
Hvilke løsninger kunne man forestille sig? 
111,3 praktiske vajrktøjer, der gør adganger* 
lettere 
89. Både borgerne og virksomhederne kan 
betragtes som "kunder" til de 
informationstjenester, der tilbydes af den 
offentlige sektor. Kundebegrebet indebærer, at 
borgernes og virksomhedernes behov tages i 
betragtning, når tjenesterne udformes, og at der 
tilbydes brugervenlige søgemekanismer. 
90. Der findes mange forskellige datasæt i den 
offentlige sektor. 
Ifølge et nyligt skøn over offentlige databaser i 
Nederlandene findes der alene der omkring 36.000 21 
For at hjælpe "informationskunderne" med at 
finde rundt i denne enorme mængde af data kan 
det være nødvendigt at udarbejde metadata og 
fortegnelser. Dette giver anledning til følgende 
spørgsmål: 
Spørgsmål 3: 
Kunne udarbejdelsen af europæiske metadata 
(information om tilgængelig information) gøre 
det lettere for Europas borgere at finde rundt i 
den offentlige information i Europa? 
Hvis dette er tilfældet, hvorledes kan det så 
bedst gennemføres? 
Hvilke kategorier af indhold bør fortegnelser 
over information i den offentlige sektor omfatte? 
HU Prl$$pørg$måt 
91. Priserne og prisfastsættelsesmodellerne 
varierer enormt i de forskellige medlemsstater 
og de forskellige offentlige organer og 
institutioner i samme medlemsstat. Som et 
eksempel viser figur 3 de meget forskellige 
priser som Dun&Bradstreet, der leverer 
virksomhedsoplysninger, må betale for at få 
adgang til registrerede selskabsdata og 
regnskabsoplysninger i Europa. Fig.3 : Enhedspris for virksomhedsoplysninger i 
forskellige lande 
(Kilde: Dun & Bradstreet Europe, 1998) 
8 EURO 10 
I Registrede data B Regnskabsoplysninger 
Prismodeller 
I det franske cirkulære fra 1994 skelnes der mellem 
indsamlings- og produktionsomkostninger (som der 
ikke kræves betaling for) og andre omkostninger som 
feks. trykning, ajourføring, datafremhentning og 
dataoverførsel (som der kan kræves betaling for). 
Der skelnes desuden mellem forskellige typer af 
information og forskellige anvendelsestyper. 
I UK guidelines fra 1985 går man ind for en 
markedsløsning: "Hvis der allerede findes et 
etableret marked for information i det offentliges 
besiddelse, skal ministerier og lignende kræve en 
rimelig markedspris. Hvis der er tale om omsættelig 
information, der ikke tidligere er blevet udnyttet, kan 
kontrakterne i første omgang indgås på grundlag af 
de omkostninger, der er påløbet ud over de 
omkostninger, der normalt påløber ved behandling af 
de pågældende data til deres oprindelige formål". 
I de synergi-retningslinjer, der i 1989 blev 
offentliggjort af Europa-Kommissionen, går man ind 
for en indfaldsvinkel med distributionsomkostninger. 
Det anføres, at prispolitikken kan variere afhængig af 
informationernes art. Der bør fastsættes en pris, der 
er baseret på omkostninger til forberedelse af disse 
og overførslen af dem til den private sektor, men som 
dog ikke nødvendigvis omfatter de fulde 
omkostninger til den rutinemæssige administration. 
Prisen kan nedsættes, hvis den informationstjeneste, 
som informationerne skal bruges til, anses for at 
være nødvendige set ud fra offentlighedens 
interesser. 
21 BDO Consultants, Electronische bestanden van net 
bestuur, 1998. 
13 
/ den amerikanske lovgivning kan der kræves 
betaling for søgning, kopiering og revidering, men 
ikke for den værditilvækst, som den offentlige sektor 
tilfører de ubehandlede data. Hensigten er, at den 
offentlige sektor i USA skal betragte værditilførsel 
som et værktøj til at forbedre effektiviteten, ikke som 
et redskab til at skabe indtjening. 
92. På længere sigt kan den nuværende 
tendens til gratis at stille information til rådighed 
på Internet få indflydelse på priserne og 
prisfastsættelsesmodellerne. 
14 
70 --
60 •-
50 • 
40--
30 -
20 --
10--Figur 4: Hvor mange er interesserede i selv at hente dokumenter 
„, fra lokale myndigheder eller offentlige værker via 
hjemmecomputer? 
/ \ 
\ /\ 
.-* 
B DK D GR E F IRL I L NL A P FIN S UK EU 
15 
Interesserede • Villige til at betale 
Kilde: Eurobarometer 47 
93. Undersøgelser og drøftelser har vist, at det 
dobbelte formål med en politik for information i 
den offentlige sektor - adgang og udnyttelse -
kræver en prispolitik, der tager hensyn til en 
række forskellige interesser: 
• prisen for adgang skal kunne betales af 
alle 
• udnyttelsespotentiale 
• fair konkurrence (omhandlet i næste afsnit) 
94. Prispolitik er i første omgang vigtig i relation 
til debatten om adgang. Offentlig information 
produceres for skatteydernes regning. Man kan 
derfor rejse spørgsmålet om, hvorvidt offentlige 
organer har ret til at kræve betaling for levering af 
information. Det kan dog også argumenteres, at 
det normalt kun er en lille gruppe af befolkningen, 
der ønsker at benytte sig af et bestemt 
informationsprodukt fra den offentlige sektor, og 
at resten af befolkningen derfor ikke skal betale 
for denne gruppe. Faktisk er folk under visse 
omstændigheder villige til at betale for de tilbudte 
(informations-)tjenester. Dette fremgår klart af 
figur 4. 
95. Prisen skal dog fastsættes således, at det er 
muligt for alle at få adgang. I denne forbindelse 
kan nævnes det franske initiativ, der går ud på at 
identificere kategorier af information i den 
offentlige sektor, der anses for "væsentlige" for 
borgernes udøvelse af deres demokratiske 
rettigheder. I princippet er sådan information fra 
den offentlige sektor gratis. 
96. For så vidt angår udnyttelsen, er det vigtigt, 
at den indsats, der gøres i den offentlige sektor 
for at kunne stille information til rådighed for 
kommerciel udnyttelse, anerkendes og belønnes. 
Hvis den private sektor skal kunne udvikle 
konkurrencedygtige produkter på grundlag af information fra den offentlige sektor, skal den dog 
have råmateriale til deres rådighed til en rimelig 
pris. 
97. Prisfastsættelse er derfor et afgørende punkt 
i forbindelse med indholdsindustriens udnyttelse 
af information i den offentlige sektor. Den er i høj 
grad bestemmende for, om industrien vil være 
interesseret i at investere i produkter og tjenester 
med værditilførsel, der er baseret på information i 
den offentlige sektor. Amerikanske selskaber 
drager fordel af, at de gratis kan hente 
information fra den offentlige sektor i USA. 
Et amerikansk softwarefirma er ved at sende nyt kort-
software for virksomheder på markedet. Denne 
software gør det muligt for brugerne at finde og 
illustrere punkter på kortet, integrere kort i deres 
dokumenter og anskueliggøre deres virksomheds 
udviklingstendenser på kortet. Målet er at gøre det 
lettere for brugerne i virksomhederne at træffe 
beslutninger på et bedre grundlag. Der indgår mere 
end 15 millioner segmenter på gade-/vejniveau med 
adresser. Den forventede salgspris for produktet er 
$109. 
Til sammenligning er der et tysk selskab, der tilbyder 
geodata for blot én tysk delstat for en samlet pris på 
9.728DM + 16% VAT. 
En miljøgruppe i Det Forenede Kongerige, har klaget, 
efter at Ordnance Survey (kortmyndighederne) har 
forsøgt at afkræve gruppen mere end £365.000 for 
grundlæggende digitale kortdata for landet. 
15 
Spørgsmål 4; 
Hvilken betydning har forskellige prispolitikker for 
adgangen til og udnyttelsen af information i den 
offentlige sektor? 
Fører dette til forskelle i borgernes og 
virksomhedernes muligheder på europæisk plan? 
I1M> Konkurrence 
98. Den offentlige sektors omkostningsstrukturer 
kan være forskellige fra strukturerne i private 
virksomheder. Under visse omstændigheder er 
det muligt, at de tilbyder produkter til under 
markedsprisen eller støtter andre af deres 
aktiviteter gennem salg af information. 
99. Fair konkurrence kan således blive påvirket i 
negativ retning, hvis offentlige organer udbyder 
værditilførte informationsprodukter på markedet. 
Det samme kan blive tilfældet, når der gives 
koncessioner eller eneretsaftaler til halvoffentlige 
eller private virksomheder. 
Konkurrenceforvridning kan også forekomme, 
hvis information frigives på forskellige tidspunkter 
til forskellige interesserede parter. 
Nationale lovgivninger 
100. Alle medlemsstaterne har nogle generelle 
konkurrenceregler. Nogle love og bestemmelser 
omhandler specifikt konkurrencespørgsmål i 
forbindelse med kommercialisering af information 
fra den offentlige sektor. I UK guidelines er det 
anført, at offentlige forvaltninger ikke på nogen 
måde skal søge af konkurrere med den private 
sektor. I henhold til de franske regler bør et 
offentligt organ/en offentlig institution ikke direkte 
gå ind på markedet, og de må kun levere 
merværdi-informationstjenester, hvis dette sker i 
overensstemmelse med deres lovmæssige 
formål. Forskellig anvendelse af 
konkurrenceregler i forskellige medlemsstater 
kan skabe markedsforvridninger. 
EU's konkurrenceregler 
101. EU-konkurrencereglerne er fastsat i artikel 
85-94 i EF-traktaten. Der indgår flere 
konkurrencespørgsmål på dette område: 
• Statsstøtte22: fordrejning af 
konkurrencevilkårene gennem offentlige 
tilskud skal undgås 
• Misbrug af dominerende stilling23: adgang til 
data skal, hvis der ikke er adgang til dem 
andre steder, ske på rimelige vilkår og til 
omkostningsrelateret pris (essential facility-
doktrinen) • Aftaler mellem virksomheder24; 
• Monopolstillinger25. 
102. I sammenhæng med reglerne om statsstøtte 
kan offentlige informationsudbydere under visse 
omstændigheder befinde sig i en 
konkurrencesituation i forhold til den private 
sektor. Offentlig finansiering ville så kunne 
udgøre en statsstøtte26, der måske ville falde ind 
under visse undtagelsesbestemmelser27. Artikel 
6 i EF-traktaten, der forbyder forskelsbehandling 
på grundlag af nationalitet, er også relevant. 
Desuden henvises der til konkurrencereglerne i 
de synergiretningslinjer, der i 1989 blev 
offentliggjort af Kommissionen. 
103. For så vidt angår konkurrencepolitikken 
skelnes der ofte mellem information, som kun har 
én kilde, og som normalt skal gøres tilgængelig 
på rimelige vilkår, og information som også er 
tilgængelige fra andre kilder, og for hvilken 
markedspriserne kan være gældende. 
104. Konkurrence er også et vigtigt princip i 
forbindelse med kontrakter med det offentlige. 
Det kan anvendes i kontrakter om 
offentliggørelse (hvor en offentlig institution 
betaler for eller yder tilskud til offentliggørelsen) 
og i kontrakter om distribution (i de tilfælde hvor 
der er begrænsninger af antallet af distributører 
for at nå visse målgrupper, f.eks. bestemte 
geografiske områder). 
105. Ny teknologi ændrer de faste og variable 
omkostninger, og der kommer nye nationale og 
multinationale aktører på markedet. Dette giver 
muligheder for at reducere priserne eller 
fastsætte større målgrupper, hvilket igen kræver 
ændringer af indkøbspolitikken og 
udbudsbetingelserne. 
Spørgsmål S: 
I hvilket omfang og under hvilke omstændigheder 
udgør offentlige organers aktiviteter på 
informationsmarkedet unfair konkurrence på 
europæisk plan? 
22 
23 artikel 92. 
artikel 86. 24 artikel 85. 
25 artikel 90. 
26 i betydningen i artikel 92, stk. 1. 
27 ikke blot i medfør af artikel 92, stk. 2 og 3 (typer af 
støtte der anses eller kan anses for at være forenelige med 
det indre marked), men også i medfør af artikel 90, stk. 2, 
hvis virskomheden har fået overdraget at udføre 
tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. I 
sidstnævnte tilfælde skal alle betingelserne i artikel 90, stk. 2, 
være opfyldt: virksomheden skal have fået overdraget at 
udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse: 
støtten må ikke overstige nettoomkostningerne til udførelse af 
de pågældende tjenesteydelser af almindelige økonomisk 
interesse og udviklingen af samhandelen må ikke påvirkes i 
et sådant omfang, at det strider mod Fællesskabets interesse. 
16 
HU Spørgsmål ve<3rørémie ophavsret 
106. I henhold til Bernerkonventionens artikel 2, 
stk. 4, kan medlemsstaterne selv bestemme, 
hvorledes officielle tekster af lovgivningsmæssig, 
administrativ eller juridisk art samt officielle 
oversættelser af sådanne skal beskyttes. 
107. Langt de fleste medlemsstater har brugt 
denne bestemmelse til at undtage disse tekster 
fra ophavsretlig beskyttelse. For så vidt angår 
information af anden art fremstillet af den 
offentlige sektor har medlemsstaterne generelt 
også undtaget sådant informationsmateriale. Det 
omfang, i hvilket sådant materiale er 
ophavsretligt beskyttet, betyder dog ikke i sig 
selv, at adgangen til det begrænses. 
108. Der er to hovedgrunde for den offentlige 
sektor til at beskytte dens information. For det 
første kan den være en indtægtskilde. Dette kan 
dog give problemer på konkurrenceområdet. Det 
kan skabe markedsforvridninger mellem 
selskaber i forskellige medlemsstater, som 
ønsker at genanvende den pågældende 
information. 
109. En anden grund for offentlige organer til at 
beskytte deres information kan være et ønske 
om at bevare indholdets integritet. Dette er 
relevant med hensyn til spørgsmål om 
erstatningsansvar. 
Spørgsmål 6: 
Udgør det forhold, at der er forskellige ordninger 
for ophavsret i Europa en hindring med hensyn til 
udnyttelse af information i den offentlige sektor? 
IHJ Privatlivets fred 
110. En del af den information, som den 
offentlige sektor er i besiddelse af, er 
personoplysninger, dvs. at de vedrører eller gør 
det muligt at identificere enkeltpersoner. Dette er 
f.eks. tilfældet med hensyn til registre over 
befolkning, virksomheder, biler og kreditgivning 
samt data om helbred, beskæftigelse og 
socialhjælp. Sådan information kan været til nytte 
for den private sektor i forbindelse med 
markedsføring, forskning og anden aktivitet. I 
sådanne tilfælde skal retten til information afvejes 
i forhold til beskyttelsen af privatlivets fred. Af alle 
de nationale love om informationsadgang 
fremgår det, at man er opmærksom på 
problemerne med en sådan afvejning. 
111. Den 24. oktober 1995 blev direktiv 
95/46/EC28 om beskyttelse af fysiske personer i 
forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger 
vedtaget. I dette direktiv opstilles der bindende 
regler for både den offentlige og den private 
sektor, og der skabes en balance mellem 
princippet om adgang til information fra den 
offentlige sektor og beskyttelsen af 
personoplysninger. Bestemmelserne i direktivet 
skal fuldt ud respekteres med hensyn til 
personoplysninger i den offentlige sektor. 
112. Det er op til de ansvarlige offentlige organer 
og institutioner at administrere den aftalte 
balance mellem behovet for åben adgang til 
information med kommercielle eller andre formål 
på den ene side og beskyttelse af privatlivets fred 
på den anden, under hensyntagen til de 
principper, der er fastlagt i EF-direktivet, især 
princippet om begrænsning med hensyn til 
formålet med behandlingen af dataene. De 
nationale tilsynsmyndigheder spiller også en 
vigtig rolle, og domstolene forventes at træffe 
afgørelser i tilfælde af tvister. 
113. I det specifikke tilfælde med statistiske data, 
bidrager det veletablerede princip om statistisk 
fortrolighed til en bedre databeskyttelse. 
Statistisk fortrolighed forhindrer ikke blot adgang 
til andre private brugere men også overførsel af 
fortrolige data til andre administrative 
myndigheder end de statistiske kontorer. 
114. Informationssamfundet kan indebære nye 
risici for privatlivets fred, hvis offentlige registre 
bliver tilgængelige i elektronisk format (især on­
line og på Internet) og i store mængder. 
Spørgsmål 7: 
Skal der lægges særlig vægt på beskyttelsen af 
privatlivets fred i forbindelse med udnyttelsen af 
information i den offentlige sektor? 
På hvilken måde vil kommercielle interesser 
kunne retfærdiggøre adgang til personlige data i 
det offentliges besiddelse? 
28 EFTL281 af 23.11.1995, s. 31-50. ifl.8 Ansvarsspørgsmål 
115. Klarhed med hensyn til ansvar kan have en 
positiv virkning for adgangen til og udnyttelsen af 
information i den offentlige sektor. 
Ansvarsspørgsmål kan få den offentlige sektor til 
at føre en forsigtig informationspolitik. Hvis det 
offentlige organ leverer information direkte til en 
rekvirent, kan det i princippet blive 
erstatningsansvarligt (i henhold til de nationale 
love om erstatningsansvar) for skade, som den 
pågældende borger måtte lide. 
116. Spørgsmålet bliver mere indviklet, når der er 
mere end to parter (offentligt organ/institution, 
rekvirent) involveret i behandlingen og 
formidlingen af information. Dette er f.eks. 
tilfældet, når den offentlige sektor har overdraget 
information til en privat virksomhed. I sådanne 
17 
tilfælde kan offentlige organer stadig have 
erstatningsansvaret, medmindre de har 
begrænset dette ansvar ved kontrakt. 
117. Jo flere operatører der er involveret, jo 
vanskeligere bliver det i tilfælde af en tvist at 
bestemme, hvem der har misligholdt sine 
forpligtelser eller handlet ulovligt. Nogle 
kommentatorer mener, at en koordineret 
europæisk indfaldsvinkel er særlig vigtig i 
betragtning af vanskelighederne med at 
bestemme, hvilken lov der er gældende, hvis 
flere lande er involveret29. 
Spørgsmål 8; 
I hvilket omfang kan medlemsstaternes 
forskellige ordninger vedrørende 
erstatningsansvar udgøre en hindring for adgang 
til eller udnyttelse af information i den offentlige 
sektor? 
IJ1.9 EU-information 
118. Som omhandlet i kapitel 1 og i bilag 2 til 
denne grønbog er EU i færd med at udvikle 
politikker til forbedring af adgangen til dens 
information og spredningen af denne information. 
Alle EU-institutionerne har f.eks. en "familie" af 
websteder, som der er adgang til via en fælles 
gateway (http://europa.eu.int), og her findes der 
en meget omfattende mængde information. 
119. Det ville være til hjælp for disse initiativer, 
hvis der i forbindelse med reaktioner på denne 
grønbog, også kom kommentarer til aktioner på 
dette område, og til hvorledes de opleves. Det 
fører til følgende spørgsmål. 
Spørgsmål 9: 
Er den politik, der føres af EU-institutionerne med 
hensyn adgang til information og spredning af 
information, tilstrækkelig god? 
Hvorledes kan den gøres bedre? 
29 I forslaget til et direktiv om visse juridiske aspekter i 
forbindelse med elektronisk handel i det indre marked, der 
blev fremlagt af Kommissionen den 18. november 1998, 
erkendes behovet for at klarlægge det ansvar, som online-
tjenesteudbydere har i forbindelse med overførsel og lagring 
af information fra tredjemand (f.eks. når tjenesteudbyderne 
fungerer som "formidlere") i forbindelse med kommcerciel 
kommunikation. For at fjerne den eksisterende juridiske 
usikkerhed og skabe sammenhæng i de forskellige løsninger, 
der er ved at opstå på medlemsstatsniveau, indføres der en 
undtagelse for "ren formidling" og en begrænsning af 
tjenesteudbydere ansvar, når der er tale om andre former for 
virksomhed som "formidler". 
Afsluttende bemærkninger 
120. Den manglende gennemskuelighed med 
hensyn til information i den offentlige sektor i hele 
Europa udgør en betydelig hindring for både 
borgere og virksomheder, der ønsker at udøve 
de rettigheder, som de har fået i medfør af EF-
traktaten, og drage fordel af det indre marked. 
121. Samtidig står den europæiske 
informationsindustri over for et væld af forskellige 
love og forskellig praksis, og det er 
Kommissionens opfattelse, at dette forhindrer 
den i fuldt ud at udnytte Europas potentiale på 
informationsområdet. 
122. Med forbehold af reaktioner på denne 
grønbog, herunder især kommentarerne til 
lovgivningsmæssige eller andre hindringer, som 
forringer mulighederne for adgang til og 
udnyttelse af information i den offentlige sektor, 
kan det overvejes, hvilke initiativer der eventuelt 
vil være nødvendige på europæisk plan. 
123. Disse kunne f.eks. vedrøre: 
• Lovgivning (f.eks. behovet for henstillinger, 
retningslinjer eller bindende regler). 
• Udveksling af information i hele Europa, 
således at de offentlige organer kan lære af 
hinandens erfaringer. 
• Oplysningsaktiviteter på alle niveauer 
(borgere, virksomheder og den offentlige 
administration) om eksisterende 
informationskilder. 
• Demonstrations- og pilotprojekter, der gør 
det muligt at sprede ny teknologi til nye 
informationstjenester og eksperimentere med 
nye modeller for partnerskaber mellem det 
offentlige og det private. 
• Uddannelsesinitiativer til forbedring af de 
offentlige administrationers og den enkeltes 
informationsforvaltning. 
124. Der ønskes kommentarer til disse 
potentielle initiativer eller ethvert andet initiativ, 
som måtte anses for hensigtsmæssigt. 
Spørgsmål! 0: 
Hvilke aktioner bør prioriteres på europæisk 
plan? 
19 
Spørgsmål 
Nedenfor er liste over de spørgsmål, der er blevet rejst. Læserne opfordres til at besvare 
dem så specifikt som muligt og evt. med eksempler. 
1 Hvilken definition af den offentlig sektor mener De, der den mest hensigtsmæssige? 
Hvilke kategorier af information i den offentlige sektor bør anvendes i debatten? 
2 Skaber forskellene i betingelserne for adgang til information i den offentlige sektor i 
medlemsstaterne hindringer på europæisk plan? 
Hvis dette er tilfældet, hvilke elementer drejer det sig så om: krav om særlig interesse, 
undtagelser, format eller mængde? 
Hvilke løsninger kunne man forestille sig? 
3 Kunne udarbejdelsen af europæiske metadata (information om tilgængelig information) gøre 
det lettere for Europas borgere at finde rundt i den offentlige information i Europa? 
Hvis dette er tilfældet, hvorledes kan det så bedst gennemføres? 
Hvilke kategorier af indhold bør fortegnelser over information i den offentlige sektor omfatte? 
4 Hvilken betydning har forskellige prispolitikker for adgangen til og udnyttelsen af information i 
den offentlige sektor? 
Fører dette til forskelle i borgernes og virksomhedernes muligheder på europæisk plan? 
5 I hvilket omfang og under hvilke omstændigheder udgør offentlige organers aktiviteter på 
informationsmarkedet unfair konkurrence på europæisk plan? 
6 Udgør det forhold, at der er forskellige ordninger for ophavsret i Europa en hindring med 
hensyn til udnyttelse af information i den offentlige sektor? 
7 Skal der lægges særlig vægt på beskyttelsen af privatlivets fred i forbindelse med udnyttelsen 
af information i den offentlige sektor? 
På hvilken måde vil kommercielle interesser kunne retfærdiggøre adgang til personlige data i 
det offentliges besiddelse? 
8 I hvilket omfang kan medlemsstaternes forskellige ordninger vedrørende erstatningsansvar 
udgøre en hindring for adgang til eller udnyttelse af information i den offentlige sektor? 
9 Er den politik, der føres af EU-institutionerne med hensyn til adgang til information og 
spredning af information, tilstrækkelig god? 
Hvorledes kan den gøres bedre? 
A 9 Hvilke aktioner bør prioriteres på europæisk plan? 
20 
Bilag 1: Den nuværende situation i medlemsstaterne med hensyn til lovgivning og politik 
for adgang tii information i den offentlige sektor 
Østrig 
I en konstitutionel lov (1987/285) af 
15.5.1987 fastlægges en generel 
adgangsret. Der er tale om en minimal 
ramme: alle tjenestemænd på føderalt, 
regionalt eller lokalt plan, der beskæftiger 
sig med administrative opgaver, samt 
tjenestemænd i andre offentligretlige 
enheder er forpligtede til at videregive 
information om sager inden for deres 
kompetenceområde, hvis dette ikke strider 
mod en lovbestemt tavshedspligt. Borgerne 
har normalt gratis adgang, men i nogle 
tilfældes opkræves der et gebyr, der bl.a. 
skal dække reproduktions- og 
formidlingsomkostninger. Hvert enkelt 
departement fastlægger sin egen 
kommercialiseringspolitik under den 
ansvarlige ministers tilsyn. Der er nogle 
eksempler på samarbejde mellem den 
offentlige og den private sektor inden for 
bl.a. telekommunikation, 
inkassovirksomhed, lovinformation og 
information fra det offentlige. 
Belgien 
Der findes love på føderalt niveau 
(11.4.1994) og regionalt niveau (Flandern 
23.10.1991 og 13.6.1996) om 
gennemsigtighed i den offentlige sektor, og 
borgerne har i henhold til disse en generel 
ret til adgang til de offentlige myndigheders 
dokumenter. I henhold til disse love må de 
administrative dokumenter, som der gives 
adgang til, imidlertid ikke videreformidles 
eller anvendes til kommercielle formål. Der 
findes ikke nogen generel lov om 
kommercialisering af information fra den 
offentlige sektor. I forbindelse med loven om 
gennemsigtighed i den offentlige sektor 
gives der gratis adgang eller adgang mod 
betaling af marginalomkostninger. Nogle 
departementer fører en 
kommercialiseringspolitik med indgåelse af 
kontrakter fra sag til sag. Samarbejde 
mellem det offentlige og det private finder 
f.eks. sted inden for bilregistre, statistik og 
geografiske oplysninger. I sidstnævnte 
tilfælde har der dog været tilfælde af tvister, 
hvori offentlige organer har været involveret. 
For så vidt angår aktiv spredning er det 
Postbus 3000, der spreder information fra 
den føderale regering gennem tv og radio og 
ved annoncering i aviser og tidsskrifter. 
Denne form for kommunikation indeholder 
henvisninger til brochurer, der udleveres 
gratis. Brochurerne giver oplysninger om 
kontaktsteder og yderligere information om de pågældende emner og tjenester. Borgerne 
kan også indhente yderligere oplysninger via 
Postbus 3000. Postbus 3000 er en tjeneste 
oprettet af den føderale informationstjeneste. 
Fra den 24. marts 1995 har den føderale 
regering haft et omfattende websted på fire 
sprog (hollandsk, fransk, engelsk og tysk) på 
adressen http://belgium.fgov.be. Dette 
"paraply"-websted indeholder henvisninger til 
alle føderale departementer. Der findes en lang 
række forskellige informationer som f.eks. 
generel information om Belgien, ministerrådets 
afgørelser, nyttige adresser på offentlige 
myndigheder og oplysninger om initiativer 
vedrørende information i den offentlige sektor. 
Sprogsamfundene og regionerne i Belgien har 
også deres egne websteder. Der er adgang til 
dem fra det føderale websted via hyperlink. 
I øjeblikket forbereder man oprettelsen af et 
Call Center (på føderalt plan), der skal give 
borgerne mulighed for at stille spørgsmål til de 
føderale myndigheder. Det flamske 
sprogsamfund er i gang med et lignende 
initiativ. I det vallonske sprogsamfund har man 
allerede et sådant center, der befinder sig i den 
operationelle fase. 
I henhold til en henstilling fra Europarådet i 
1997 er statsrådet forpligtet til at offentliggøre 
de fleste af sine afgørelser, som gøres 
tilgængelige på cd-rom og på Internet. 
Danmark 
Der er en lov på vej, der skal erstatte de to 
nuværende love, der sikrer en generel ret til 
adgang til det offentliges dokumenter. 
Lovforslaget omfatter hele samfundet og ligger 
tæt på bestemmelserne i direktiv 95/46 (EF). 
Der er planlagt pilotaktioner vedrørende åbne 
offentlige mailing-lister, der offentliggøres en 
standard for elektronisk offentliggørelse, og der 
vil efterhånden blive elektronisk adgang til alle 
offentlige dokumenter. Alle offentlige 
institutioner har en e-post-adresse og er 
repræsenterede på Internet. Der er stadig flere 
elektronisk baserede selvbetjeningsmuligheder. 
Adgang til lovgivningsmæssige data og 
information er gratis. 
For så vidt angår borgernes ret til dokumenter i 
papirformat er princippet, at man kun skal 
betale for de dermed forbundne omkostninger, 
der er fastsat til 10 kr. for den første side og 1 
kr. for hver af de efterfølgende sider. Der findes 
ingen særlig lovgivning om kommercialisering 
af information fra den offentlige sektor, men 
dette omtales dog nogle steder i Info-samfundet 
21 
år 2000. I 1992 blev der af finansministeriet 
udsendt en budgetvejledning, der dækkede 
den offentlige sektor i sin helhed, og i 
hvilken der blev fastlagt principper for 
"langsigtede gennemsnitsomkostninger" og 
"fair konkurrence". Da det danske marked 
for elektroniske informationstjenester stadig 
er relativt lille, foretages en stor del af 
spredningen af information fra den offentlige 
sektor, både i papirformat og elektronisk 
format, af den offentlige sektor selv. Der har 
været givet udtryk for kommerciel interesse 
på områderne befolkning, 
virksomhedsregistre, matrikelregister, 
lovgivning og statistik, og inden for disse 
områder er der eksempler på samarbejde 
mellem den offentlige og den private sektor 
samt konkurrence mellem de to sektorer. 
En ny prisfastsættelsesmodel for det 
offentliges salg af data er nu indarbejdet i 
budgetvejledningen for den offentlige sektor, 
og der er truffet beslutning om principperne 
for kvaliteten af data i den offentlige sektor 
og adgangen hertil samt for det løbende 
udviklingsarbejde. Tendensen er, at nye 
skridt til skabelse af det åbne 
informationssamfund gennemføres hurtigt. 
Finland 
Der findes en lov om offentlig adgang til 
officielle dokumenter (83/9.2.1951), der 
giver generel ret til adgang til ethvert 
dokument udarbejdet og udstedt af en 
offentlig myndighed samt ethvert dokument 
fremsendt til eller indleveret til en offentlig 
myndighed og i dennes besiddelse. I 1987 
blev denne ret udvidet til at omfatte 
dokumenter produceret "ved anvendelse af 
hulkort, magnetisering eller andre lignende 
metoder med henblik på at kunne læses, 
aflyttes eller på anden måde forstås ved 
hjælp af tekniske hjælpemidler". Man er i 
øjeblikket ved at revidere og modernisere 
denne lov. Den nye lov skal fremme 
anvendelsen af myndighedernes information 
også uden for administrationen. 
Det finske marked og situationen med 
hensyn til kommercialisering svarer på 
mange måder til situationen i Danmark. Den 
private sektors interesse er stadig ret 
begrænset, og det er stadig den offentlige 
sektor, der gennemfører de fleste initiativer 
til spredning af information. 
I en rapport fra 1995 om udvikling af det 
finske informationssamfund anføres det kort, 
at man bør fremme kommerciel 
genanvendelse af information i den private 
sektor. Prispolitikken blev fastlagt i en lov fra 
1992 om kriterierne for det offentliges 
opkrævning af betaling, gebyrer osv. I denne lov skelnes der mellem tre typer af varer og 
tjenester fra det offentlige: a) varer og tjenester 
i almenvellets interesse leveres gratis b) varer 
og tjenester, der leveres af organer med 
monopolstilling, eller som følge af lovkrav, 
leveres til omkostningspris og c) andre varer og 
tjenester leveres til handelspris. 
Frankrig 
Der findes en generel lov om adgang til 
administrative dokumenter (der indgår i en 
bredere lov om forholdet mellem den offentlige 
administration og borgerne, 78-753/17.7.1978, 
ændret i 1979), i henhold til hvilken de 
pågældende dokumenter ikke må 
reproduceres, videreformidles eller udnyttes 
kommercielt. Adgang til dokumenterne "på 
stedet" er gratis, mens udgifter til kopiering skal 
betales af den, der anmoder om information. 
Der findes også et cirkulære fra 
premierministeren af 14.2.1994 vedrørende 
spredning af data fra det offentlige, og heri 
fastsættes nogle principper for 
kommercialisering af sådanne data. Der 
skelnes mellem ubehandlede data (som der er 
fri adgang til) og data tilført merværdi (i nogle 
tilfælde beskyttet af ophavsret). Cirkulæret 
beskæftiger sig også med den offentlige og den 
private sektors rolle i spredning af information, 
herunder spørgsmål vedrørende konkurrence 
og priser. 
Den private sektor er i stort omfang inde på 
markedet for information fra den offentlige 
sektor. Dette har været mere vellykket inden for 
nogle områder (geografiske data, 
virksomhedsoplysninger) end inden for andre 
områder (landbrug, juridisk information). Der 
føres en politik, der går ud på at give offentlige 
koncessioner til virksomheder i den private 
sektor, og nogle kommentatorer mener, at dette 
giver anledning til konkurrencemæssige 
problemer. 
I dens handlingsplan for 
informationssamfundet, Préparer l'entrée de la 
France dans la société de l'information 
(forberedelse af Frankrigs indtrædelse i 
informationssamfundet;, der blev offentliggjort 
den 16. januar 1998, meddelte den franske 
regering, at "væsentlige offentlige data" vil være 
frit tilgængelige på Internet. Med dette initiativ 
erkender man, at udviklingen af net 
grundlæggende har ændret den traditionelle 
skelnen mellem adgang til offentlig information 
og spredning af offentlig information. Endvidere 
understreges det, at muligheden for at få 
adgang til information i den offentlige sektor er 
af afgørende betydning for udviklingen af 
informationsmarkedet og derved af 
informationsindustrien. 
22 
Tyskland 
I Tyskland findes der hverken en generel lov 
om adgang til eller kommercialisering af 
information fra den offentlige sektor. En lang 
række love vedrørende specifikke sektorer 
give adgang til specifikke typer af 
information (f.eks. klager over 
administrationen, miljøoplysninger). I nogle 
Lander findes der konstitutionelle 
bestemmelser, og man er ved at forberede 
generelle love om adgang til information. 
Forskellige myndigheder har hver for sig 
udviklet forskellige former for praksis. I nogle 
tilfælde (f.eks. finansielle statistikker og 
handelsstatistikker) er der eksempler på 
vellykket samarbejde mellem den offentlige 
og den private sektor, mens der i andre 
(f.eks. virksomhedsoplysninger) har været 
vanskeligheder. Prispolitikken er også 
meget forskellig, afhængig af det juridiske 
grundlag for anmodningen om information, 
den pågældende myndighed og hvilket 
formål, informationerne skal anvendes til. 
Forskellene med hensyn til politik 
accentueres af statens føderale opbygning. 
Grækenland 
I Grækenland er der en lov, der sikrer 
generel adgang til information (1599/1986), 
men som ikke giver mulighed for kommerciel 
udnyttelse af dokumenter fra den offentlige 
sektor. Der findes ingen generel lov eller 
politik med hensyn til kommerciel spredning 
af information fra den offentlige sektor, men 
indenrigsministeriet arbejder med de 
juridiske rammer for en sådan lov. Markedet 
for elektronisk information er meget lille, og 
markedspotentialet for information fra den 
offentlige sektor er endnu ikke blevet 
udnyttet (bortset fra nogle få undtagelser 
inden for kultur, turisme, landbrug og jura). 
Mange offentlige organer er i gang med at 
udvikle informationssystemer, der vil give 
både virksomheder og borgere adgang til 
information. 
Irland 
Freedom of Information Aet, 1997, var den 
første betydende lovgivning, der forpligtede 
offentlige instanser til at offentliggøre 
oplysninger om, hvilke data de var i 
besiddelse af. I denne lov påberåbes 
offentlighedens ret til adgang til offentlig 
information i størst muligt omfang, uden at 
dette dog må til skade for 
samfundsinteresser og beskyttelsen af 
privatlivets fred. 
I henhold til loven er offentlige organer 
forpligtede til at offentliggøre visse 
oplysninger om dem selv, herunder også om 
deres den forretningsgang og de procedurer og fortolkninger, der anvendes i 
beslutningstagningen. Mange instanser 
offentliggør disse oplysninger på Internet. Den 
vigtigste formål med oplysningerne er at hjælpe 
offentligheden med at finde ud af, hvilke 
informationer de forskellige instanser ligger 
inde med, og hvorledes man kan få adgang til 
dem. 
For så vidt angår ikke-personlige oplysninger, 
kan der på grundlag af en standardpris pr. time 
kræves betaling for den tid, der anvendes til 
egentlig søgning og fremhentning af 
dokumenter. Der kan også kræves betaling for 
fotokopiering. For så vidt angår personlige 
oplysninger, kræves der kun betaling for 
fotokopiering, undtagen hvis der er tale om en 
stor mængde oplysninger. Der kan ikke kræves 
betaling for den tid, som offentlige organer 
bruger til at behandle en anmodning om 
oplysninger. 
Desuden fremstiller mange ministerier og 
offentlige kontorer publikationer inden for deres 
område. Disse er som regel gratis, hvis dette er 
ønskeligt af hensyn til den offentlige politik, 
ellers fastsættes der en pris, der skal sikre 
omkostningsdækning. 
Der findes ingen generel lov om 
kommercialisering af information i den offentlige 
sektor, men nogle instanser (f.eks. Land 
Registry, Ordnance Survey osv.) markedsfører 
information. Når dette sker, er prisfastsættelsen 
som regel markedsstyret med kommercielle 
priser. Kommercialisering og samarbejde 
mellem den offentlige og den private sektor 
finder først og fremmest sted inden for jura og 
statistik. 
I henhold til rapporten "Information Society 
Ireland - Strategy for Action", der blev 
offentliggjort i 1996, bør der være gratis eller 
billig adgang til offentlige databaser og 
informationstjenester, og den offentlige sektor 
bør anvende informations- og 
kommunikationsteknologi til at tilbyde borgerne 
brugerorienterede applikationer. Al ny 
information fra det offentlige skal offentliggøres 
elektronisk og på tryk samtidigt. Billige 
telefonlinier ("lo-call") til offentlige ministerier og 
kontorer er allerede blevet indført og vil blive 
udvidet til at omfatte selvbetjening via Internet, 
"fax on demand" osv. Det offentliges websteder 
vil blive udviklet i retning af en større grad af 
interaktivitet og muligheder for levering af 
tjenester. 
Italien 
Der findes en generel lov om adgang til 
information (241/7.8.1990), men i mange 
tilfælde er retten til adgang betinget af, at der 
foreligger en lovmæssig interesse. Der findes 
23 
ingen generel lov eller politik med hensyn til 
kommercialisering af information fra den 
offentlige sektor. Adgang i medfør af 
ovennævnte lov er gratis. Prispolitikken for 
information til kommerciel udnyttelse er 
forskellig i de forskellige organer i den 
offentlige sektor. Der findes eksempler på 
samarbejde mellem den offentlige og den 
private sektor inden for områder som 
virksomhedsoplysninger og statistik. I nogle 
tilfælde har der været klager vedrørende 
den konkurrencemæssige situation. 
Luxembourg 
Der findes ingen generel lov om adgang til 
information og ingen generelle regler for 
kommerciel udnyttelse af information fra den 
offentlige sektor, men der er nedsat en 
arbejdsgruppe, der skal undersøge dette 
område. I praksis kan information fra den 
offentlige sektor enten indhentes gratis eller 
til en pris svarende til 
distributionsomkostningerne. Der er endnu 
ingen eksempler på samarbejde mellem den 
offentlige og den private sektor. Det meget 
lille marked virker sandsynligvis hindrende 
for gennemførelse af rent nationale 
initiativer. 
Nederlandene 
Der findes en lov om adgang til information 
(vedtaget i 1980 og ændret i 1992), i 
henhold til hvilken administrative 
myndigheder aktivt skal sprede offentlig 
information og levere information efter 
anmodning. Der findes dog nogle 
undtagelser og begrænsninger. Disse 
undtagelser og begrænsninger er 
sammenlignelige med undtagelser og 
begrænsninger i andre generelle love om 
adgang til information (f.eks. undtagelser af 
hensyn til statens interesser, tredjemands 
interesser eller beskyttelse af 
beslutningsprocessen). 
Indenrigsministeriet har en koordinerende 
rolle med hensyn til politikken for information 
i den offentlige sektor. I øjeblikket findes der 
ikke en generel politik for udnyttelse eller 
kommerciel genanvendelse af information i 
den offentlige sektor. De administrative 
myndigheder fastlægger derfor selv deres 
politik. Der er dog taget skridt, der skal føre 
til udviklingen af en generel politik. 
Som et første skridt offentliggjorde 
regeringen i juni 1997 et memorandum, 
"Towards the accessibility of govemment 
information. Policy framework for increasing 
the accessibility of government information 
through information and communication 
technology". Hovedemnet i dette 
memorandum er, hvilke informationer i den offentlige sektor, der bør gøres elektronisk 
tilgængelige, for hvem, hvorfor, hvordan og til 
hvilken pris. Det er regeringens opfattelse, at 
de basale informationer i en demokratisk 
konstitutionel stat (lovgivning, bekendtgørelser, 
domstolsafgørelser og parlamentarisk 
information) skal gøres tilgængelige i størst 
muligt omfang, idet sådan information generelt 
er offentlig information. Informations- og 
kommunikationsteknologi kan være et vigtigt 
værktøj i den forbindelse. For så vidt angår 
elektroniske datafiler hos administrative 
myndigheder, har regeringen anført, at der bør 
udvikles en politik vedrørende adgang til 
datafiler, især den private sektors adgang. 
Som en opfølgning af memorandummet 
undersøger man i øjeblikket elektroniske 
datafiler i administrative myndigheder med 
hensyn til type, anvendelse, dataenes 
oprindelse og deres juridiske status. Formålet 
er at kategorisere elektroniske datafiler for at 
udvikle bestemmelser vedrørende adgang til 
specifikke typer af datafiler. Sådanne 
bestemmelser anses for at være nødvendige, 
fordi det er usandsynligt, at udnyttelse eller 
kommerciel genanvendelse af elektroniske filer 
i den offentlige sektor, der er meget 
forskelligartede, kan dækkes af en enkelt regel. 
Portugal 
Der findes en generel lov om adgang til 
information fra den offentlige sektor 
(65/26.8.1993), men ingen generelle regler og 
ingen generel politik med hensyn til 
kommercialisering. Generelt kræves der den 
lavest mulige betaling for information ud fra den 
betragtning at de offentlige myndigheder skal 
yde offentligheden tjenester. Der kører et 
projekt med "kioskadgang" for borgerne til 
information inden for særlige områder af den 
offentlige sektor, og de tekniske aspekter af 
projektet er i et vist omfang overdraget til den 
private sektor. Der findes nogle flere eksempler 
på samarbejde mellem den offentlige og den 
private sektor inden for områderne 
virksomhedsoplysninger og lovinformation, selv 
om markedets ringe størrelse og de relativt få 
offentlige databaser ikke virker fremmende for 
sådanne kommercielle initiativer. 
Spanien 
Spanien har en generel lov om adgang til 
information (30/26.11.1992), som dog endnu 
ikke omfatter edb-information. Det kræves, at 
man har en lovmæssig interesse i den 
information, der anmodes om. Der er for nylig 
blevet vedtaget en bekendtgørelse om 
centraladministrationens anvendelse af 
elektronisk informationsteknologi. Denne 
bekendtgørelse kommer også ind på forholdet 
mellem administrationen og borgerne. 
Undersøgelser af nyere dato har vist, at 
24 
offentligheden har adgang til information i 
34% af de offentlige tjenester, og denne 
adgang sikres i nogle tilfælde i samarbejde 
med den private sektor. Der er ingen 
generel politik vedrørende 
kommercialisering. Priserne varierer fra 0 
(40% af tilfældene) til markedspriser. Der er 
mange eksempler på samarbejde mellem 
den offentlige og den private sektor, især på 
regionalt og lokalt niveau inden for områder 
som udenrigshandel, finansiering, kultur, 
uddannelse og videnskab, mens der på 
områder som virksomhedsoplysninger og 
statistik ikke har været samarbejde eller ikke 
vellykket samarbejde. 
Sverige 
Sverige har verdens ældste lov om adgang 
til information (1766-loven om pressefrihed, 
senest ændret i 1994), som giver adgang til 
dokumenter hos de offentlige myndigheder, 
herunder elektroniske dokumenter. Dette 
gælder alle dokumenter udarbejdet eller 
modtaget af en myndighed. Adgangen til 
dokumenter er gratis, idet der dog opkræves 
et gebyr for dokumenter på over 9 sider. 
Der findes kun en forpligtelse til at stille data 
til rådighed for elektronisk databehandling i 
form af udskrifter. 
Adgang til dokumenter kan kun nægtes med 
henvisning til en bestemmelse om i en lov 
om hemmeligholdelse af oplysninger. 
I princippet dækker lovgivningen også 
information i offentlige myndigheders 
databaser og registre. Adgangen til 
information i datasystemer og registre er 
dog i praksis begrænset til data, der kan 
findes og leveres ved hjælp af 
rutineprocedurer. En lov om databeskyttelse 
indeholder særlige bestemmelser om, at en 
person kan få at vide, hvilke oplysninger der 
findes om ham/hende i offentlige registre. 
En ny lov om persondata træder i kraft i 
oktober 1998. Loven er i vid udstrækning 
baseret på EU's direktiv om beskyttelse af 
persondata. Den nye lovgivning indskrænker 
ikke offentlighedens grundlovsfæstede ret til 
adgang til officielle dokumenter. 
Et begrænset antal store nationale 
databaser og offentlige registre kan i 
henhold til lovgivningen anvendes til 
kommercielle informationstjenester 
(adresser på personer og virksomheder, 
oplysninger vedrørende ejendomme og jord, 
oplysninger om registrerede biler osv.). I 
virksomhederne kan sådan information 
anvendes til etablering af tjenester med 
værditilførsel. Prisfastsættelsen for offentlig information baseres normalt på princippet om 
omkostningsdækning. Bortset fra ovennævnte 
må der ikke sælges information fra offentlige 
registre. 
Statslige og kommunale myndigheder 
organiserer deres informationsressourcer 
således, at de kan stille mere information til 
rådighed i elektronisk form, og dette ikke blot 
med henvisning til loven om pressefrihed, som i 
øjeblikket kun sikrer adgang til 
papirdokumenter, men også som en service 
overfor borgerne og virksomhederne. 
Der er blevet nedsat et udvalg, der skal 
gennemgå de forfatningsmæssige regler 
vedrørende offentlighedens ret til adgang til 
officielle dokumenter, set i perspektivet af den 
nye informationsteknologi. 
Regeringens forslag til en lov om 
informationsteknologi, der blev vedtaget af 
parlamentet (Riksdagen) i foråret 1996, 
skitserer orienteringen af statens politik til en 
yderligere åbning af elektronisk adgang til den 
offentlige sektor. I forslaget understreges 
informationsteknologiens betydning med 
hensyn til øget gennemsigtighed, demokrati og 
skabelse af økonomiske fordele for samfundet, 
og det fastlægger generelle retningslinjer for 
den offentlige sektors og borgernes adgang til 
information. 
I lov om offentlig forvaltning af 1998 er den 
offentlige sektors informationstjenester et af de 
vigtigste emner. Som et grundlæggende princip 
skal prisfastsættelsen baseres på dækning af 
distributionsomkostningerne. Regeringen 
udstikker også retningslinjerne for det 
fremtidige arbejde på dette område, herunder 
hvordan grundlæggende nationale data 
defineres, og hvordan information fra offentlige 
registre kan gøres lettere tilgængelig i 
elektronisk form. De myndigheder, hvis opgaver 
først og fremmest er at betjene virksomheder 
og enkeltpersoner, bør tilbyde elektroniske 
selvbetjeningstjenester som supplement til de 
traditionelle tjenester. 
Der foreligger et forslag fra justitsministeriet om 
fornyelse af det juridiske 
datainformationssystem, Rixlex 2000, som i 
øjeblikket er til høring. System er decentralt 
opbygget. De enkelte leverandører af 
information til systemet er ansvarlige for, at de 
indsendte oplysninger er korrekte. 
Inden for de generelle rammer, som beskrevet 
ovenfor, gennemføres der en række praktiske 
og lovgivningsmæssige initiativer for yderligere 
at tilpasse og udvikle informationsstyring, 
åbenhed, synergi og ansvarsspørgsmål i det 
nye elektroniske miljø. 
25 
Det Forenede Kongerige 
Der findes ingen lov, der giver en generel 
adgangsret til information i statens 
besiddelse. En kodeks, der blev 
offentliggjort i 1994, giver 
adgangsrettigheder, der stort set svarer til 
de lovfæstede ordninger i andre lande. Den 
omfatter en forpligtelse for de offentlige 
administrationer til på eget initiativ at 
fremlægge visse former for information af 
interesse for offentligheden. Kodeksen er 
ikke bindende, men der føres tilsyn med 
dens anvendelse af en ombudsmand, der er 
uafhængig af regeringen. I 1995 blev der 
offentliggjort en særskilt kodeks for 
sundhedssektoren i Det Forenede 
Kongerige. 
Den nuværende regering, der blev indsat i 
maj 1997, havde klart tilkendegivet, at den 
ville gennemføre en lovgivning om adgang til 
information. I december 1997 blev der 
offentliggjort en hvidbog med titlen Your 
right to know, der går betydeligt videre en 
kodeksen med hensyn til kravene om 
åbenhed. 
Regeringen forventes i løbet af 1999 at 
fremlægge et udkast til et lovforslag om 
adgang til information. 
Staten har også etableret en Internet­
tjeneste for information fra det offentlige 
(www.open.gov.uk). Alle nye love og 
bekendtgørelser offentliggøres på Internet 
(WWW.hmso.gov.uk). Man har ret til adgang 
til information hos de lokale myndigheder 
(Local Government Aet 1985) og til 
forskellige former for personlige oplysninger 
hos de sociale myndigheder, f.eks. 
sygejournaler og socialdata. 
Handels- og industriministeriet udarbejdede 
for første gang i 1986 retningslinjer 
vedrørende information med handelsværdi 
(Government-Held Tradeable Information) 
for myndigheder, der ønsker at stille 
information til rådighed for den private 
sektor. Disse retningslinjer blev senest 
revideret i 1990, og som følge af udviklingen 
mener regeringen nu, at det kan være på sin 
plads med en yderligere revision. 
Retningslinjerne dækker områder som 
afgrænsning af information med 
handelsværdi, omkostninger og gebyrer, 
kontraktspørgsmål, statens ophavsret, 
sikkerhed og beskyttelse af privatlivets fred, 
ikke-eksklusivitet og ikke-diskriminering af 
tjenesteudbydere osv. 
Udviklingen af offentlige organer, der selv 
skal dække deres omkostninger, har forstærket det offentliges tendens til at stille 
information til rådighed på forskellige måder, 
både kommercielt og ikke-kommercielt. Prisen 
varierer, afhængig af typen af materiale og 
afhængigt af, om det skal anvendes til 
kommercielle formål. 
Den private sektor har slået til lyd for en 
liberalisering af bestemmelserne vedrørende 
ophavsret og licens til at udnytte denne for at 
give den private sektor mulighed for at 
reproducere visse former for information efter 
opnåelse af licens og på et ikke-eksklusivt 
grundlag, og regeringen har for nylig meddelt, 
at der vil ske en lempelse af 
ophavsretspolitikken med hensyn til 
reproduktion af lovpligtigt materiale. I Det 
Forenede Kongerige, som er det land, der har 
det ældste og bedst udbyggede elektroniske 
informationsmarked i EU, har der været mange 
eksempler på samarbejde mellem den 
offentlige og den private sektor på områder 
som geografisk information, juridisk information 
og virksomhedsoplysninger. I januar 1998 blev 
der offentliggjort en grønbog om statens 
ophavsret (Crown Copyright in the Information 
Age). 
26 
Bilag 2: Europa-Kommissionens initiativer vedrørende information i den offentlige sektor 
Baggrunden for denne grønbog 
1. Vigtige milepæle 
I dets beslutning fra september 1996 om 
Kommissionens handlingsplan for 
informationssamfundet anmodede Europa-
Parlamentet om, at nye former for elektronisk 
distribution blev anvendt til spredning af 
offentlig information til borgerne på 
europæisk og nationalt plan. 
I Rådets resolution (industriministrene) fra 
oktober 1996 om nye politiske prioriteter i 
forbindelse med informationssamfundet blev 
medlemsstaterne opfordret til at forbedre 
adgangen til information i den offentlige 
sektor gennem øget anvendelse af 
informationssamfundets værktøjer og 
gennem partnerskaber mellem den offentlige 
og den private sektor. 
Adgangen til information i den offentlige 
sektor er et af de prioriterede spørgsmål i 
ministererklæringen fra konferencen om 
globale informationsnet, som fandt sted i 
Bonn fra 6. til 8. juli 1997. 
Ikke-offentlige aktører har også aktivt 
opfordret til en indsats på dette område. 
Forum for informationssamfundet har kraftigt 
slået til lyd for et initiativ vedrørende adgang 
til offentlig information. 
Det skal også nævnes, at der gennemføres 
andre initiativer i andre internationale 
organisationer, som f.eks. Europarådet. 
2. Åbenhed i EU-institutionerne 
Efter vedtagelsen af Maastricht-traktaten er 
der gjort store fremskridt med hensyn til at 
gøre EU-institutionerne mere åbne udadtil. 
Der er gjort store bestræbelser for at sikre 
lettere adgang til institutionernes 
dokumenter. I 1994 vedtog Kommissionen 
en afgørelse om aktindsigt i Kommissionens 
dokumenter (afgørelse af 8. februar 1994, 
ændret den 19. september 1996). 
I Amsterdam-traktaten blev betydningen af 
dette område understreget ved indføjelsen af 
en særlig artikel om EU-institutionernes 
gennemsigtighed. Der er indsat en ny artikel i 
traktaten, hvorefter alle EU-borgere med 
bopæl i en medlemsstat samt fysiske og 
juridiske personer med hovedsæde i en 
medlemsstat kan få aktindsigt i dokumenter 
fra de europæiske institutioner (Parlamentet, 
rådet, Kommissionen) i henhold til principper 
og betingelser, der fastlægges af Rådet, og i 
henhold til interne regler, der gælder for de enkelte institutioner. Formålet hermed er at 
sikre den størst mulige gennemsigtighed. 
Den nye traktat tager et nyt skridt i retning af 
at skabe en stadig tættere forbindelse 
mellem Europas befolkninger, hvor 
beslutningerne træffes så åbent som muligt 
og så tæt på borgerne som muligt. 
Det fastsættes også i traktaten, at Rådet skal 
offentliggøre afstemningsresultaterne og 
stemmeforklaringerne, når det optræder som 
lovgivende myndighed. 
Der findes en brugervejledning i en trykt 
udgave og i en udgave på nettet på 
adressen: 
(http://europa.eu.int/en/comm/accdoc/content 
s.html) Denne vejledning indeholder alle de 
praktiske detaljer vedrørende 
Kommissionens politik for adgang til 
information. 
3. En aktiv politik 
informationsspredning for 
Alle EU-institutionerne har en "familie" af 
websteder, som der er adgang til gennem en 
enkelt gateway (http://europa.eu.int). hvor 
der findes en stor mængde information. 
Inden for rammerne af PRINCE 
(Informationsprogram for europæiske 
borgere) er der blevet iværksat tre 
oplysningskampagner: 
• webstedet "Lad os bygge Europa 
sammen" 
(http://europa.eu.int/en/comm/dg10/build/ 
build.htm) indeholder tematisk 
information om udfordringerne i 
forbindelse med den europæiske 
integration; 
• http://europa.eu.int/euro/ er et af Europa-
Kommissionens websteder, og det 
handler udelukkende om euroen 
• dialog med borgere og virksomheder 
foregår på adressen 
http://citizens.eu.int/. Dette initiativ er en 
opfølgning af Borger i EU-initiativet. 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers 
Officielle Publikationer (Publikationskontoret) 
er EU-institutionernes officielle forlag. 
Publikationskontorets tre vigtigste funktioner 
er redigering, tekniske og administrative 
tjenester og distribution. Publikationskontoret 
har sammen med et antal repræsentanter for 
europæiske forlag oprettet EU - Publishers 
Forum. På vegne af alle institutionerne skal 
Publikationskontoret give adgang til de data, 
der i øjeblikket er tilgængelige på database, 
27 
og tilskynde forlæggerne til at bruge ikke 
offentliggjort EU-materiale. 
Publikationskontoret har altid henstillet til 
institutionerne, at de skulle følge de synergi­
retningslinjer, der blev offentliggjort af 
Kommissionen i 1989. Betingelserne for 
distributionen afhænger af den merværdi, 
som informationen er tilført. F.eks. kan man 
på EUR-Lex (http://europa.eu.int/eur-lex/) 
gratis få adgang til De Europæiske 
Fællesskabers Tidende (EFT) i indtil 45 dage 
efter offentliggørelsen, og der foretages en 
daglig opdatering på 11 sprog med det 
seneste nummer af EFT, der således kan 
findes på Internet få timer af 
offentliggørelsen af papirudgaven. 
CELEX (http://europa.eu.int/celex/), som der 
er adgang til via et abonnement, er et 
interinstitutionelt dokumentationssystem for 
EU-ret, og det indeholder hele EU-
lovgivningen. Man kan abonnere for 960 ecu 
pr. år, hvilket giver ret til ubegrænset brug. 
4. Baggrundsinitiativer 
Kommissionen blev for første gang 
opmærksom på den potentielle betydning af 
den offentlige sektors information som 
ressource i midten af 80'erne i forbindelse 
med IMPACT-programmet, der gik ud på at 
skabe et informationsmarked i EU. Som 
reaktion på et behov i informationsindustrien 
startede Kommissionen en høringsproces 
med informationsudbydere fra den offentlige 
og den private sektor samt forskellige 
repræsentanter for brugerne. Desuden blev 
der gennemført undersøgelser vedrørende 
disse spørgsmål. Kommissionen 
arrangerede også en række indledende 
drøftelser med hjælp fra Den Juridiske 
Rådgivende Gruppe (LAB) (se gruppens 
hjemmeside på Europa-Kommissionens 
WWW-server l*M EUROPE på adressen: 
http://www2.echo.lu/legal/en/labhome.html). 
Disse initiativer førte til fastlæggelsen af 19 
retningslinjer til forbedring af synergien 
mellem den offentlige og den private sektor 
på informationsmarkedet. Efterfølgende 
undersøgelser har imidlertid vist, at 
virkningen af disse retningslinjer har været 
ret skuffende. I de fleste medlemsstater har 
de kun haft ringe, eller slet ingen, effekt. 
Kommissionen arrangerede den 27. og 28. 
juni 1996 et møde i Stockholm, hvor en lang 
række deltagere drøftede forskellige af de 
aspekter, er indgår i denne grønbog. 
Deltagerne udtrykte deres enighed med 
hensyn til hidtil iværksatte initiativer 
(mødereferat kan rekvireres). 
Det første lovgivningsinitiativ på dette 
område var vedtagelsen af direktiv 90/313/EØF om fri adgang til 
miljøoplysninger, der giver alle fysiske og 
juridiske personer ret til adgang til 
miljøoplysninger i de offentlige myndigheders 
besiddelse. EU har gennemført yderligere 
initiativer på miljøområdet. Der kan f.eks. 
gøres opmærksom på Det Europæiske 
Miljøagenturs indsats på dette område. Den 
25. juni underskrev Rådets formandskab og 
Kommissionen en FN/ECE-konvention om 
aktindsigt, borgernes deltagelse i 
beslutningsprocessen og adgang til 
domstolene i miljøsager. 
28 
Bilag 3: Den nuværende situation i USA: de lovgivningsmæssige rammer 
USA har stor og langvarig erfaring med en aktiv 
politik for information i den offentlige sektor. 
I 1966 blev Freedom of Information Aet (FOIA) 
vedtaget, i 1996 blev FOIA ændret ved 
Electronic Freedom of Information Aet (EFOIA), 
som sikrer offentlig elektronisk adgang til 
information hos de føderale myndigheder. 
Government Information Locator Services 
(GILS) er blevet oprettet for at sikre adgang til 
føderal information ved at identificere de 
ressourcer, der er relevante for brugerne, idet 
man beskriver den information, der er 
tilgængelig, og hjælper med at skaffe adgang 
(se http://www.gils.net/). 
I kraft af nogle love, der supplerer FOIA (f.eks. 
Paperwork Reduction Aet og Government in the 
Sunshine Aet samt detaljerede dokumenter som 
Office of Management and Budget circular 
A130) - har USA kraftigt ansporet den private 
sektor til at udnytte information i den 
offentlige sektor kommercielt. 
Uniform Freedom of Information Aet Fee 
Schedule and Guidelines, der er udsendt af 
Office of Management and Budget (OMB), 
omhandler bl.a. prisspørgsmål. Den indeholder 
bestemmelse om, at der i alt væsentlighed tages 
betaling for søgning, mangfoldiggørelse og 
(eventuelt) beskrivelse, men ikke for merværdi 
tilført rådataene af den offentlige sektor. 
Prisfilosofien i USA er, at den offentlige sektor 
blot skal betragte tilførslen af merværdi som et 
værktøj til at øge sektorens egen effektivitet, og 
ikke som et incitament til at skabe en indtjening. 
På den anden side set skal den private sektor, 
hvis den skal fremstille et produkt eller en tjeneste, der er levedygtigt rent kommercielt, 
være i stand til at tilføre merværdi ud over den 
merværdi, der er tilført af den offentlige sektor, 
og til at sælge til en pris, der giver en indtjening. 
Der er på føderalt niveau ikke nogen offentlig 
ophavsret. 
I USA findes de vigtigste henvisninger til 
konkurrencerelaterede spørgsmål i 
Paperwork reduction Aet af 4.1.1995. Nærmere 
betegnet i artikel (section) 3506, der omhandler 
føderale organers ansvar. Det bestemmes, at 
"hvert organ skal sikre, at offentligheden har 
rimelig adgang til organets offentlige information 
inden for rimelige frister..." 
men det angives også, at et organ ikke, hvis det 
da ikke ved lovbestemmelse udtrykkeligt er 
bemyndiget dertil: 
"A) må oprette en eksklusiv, begrænset eller 
anden distributionsaftale, der går ud over 
offentlighedens rimelige adgang til offentlig 
information inden for rimelige frister; 
B) må begrænse eller regulere offentlighedens 
anvendelse, videresalg eller videreformidling af 
offentlig information; 
C) må opkræve gebyrer eller afgifter for 
videresalg eller videreformidling af offentlig 
information, eller 
D) må fastsætte brugerbetaling for offentlig 
information, hvis denne overstiger 
omkostningerne til spredning". 
29 
ISSN 0254-1459 
KOM(98) 585 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 15 16 06 01 
Katalognummer : CB-CO-99-021-DA-C 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg