Ændret forslag til Rådets forordning (EF, Euratom) om ændring af forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (1) (98/C 150/07) KOM(1998) 209 endelig udg. - 97/0188(CNS)

(Forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 189 A, stk. 2, den 3. april 1998)

I betragtning af udtalelsen fra Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber og Europa-Parlamentets ændringsforslag forelægger Kommissionen følgende ændringer til dets oprindelige forslag:

1. Artikel 2, stk. 1, litra c), affattes således:

Artikel 2, 1 c

»En ad hoc-postering foretages med henblik på den i stk. 1 i denne artikel omhandlede fastlæggelse i det regnskab, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2, litra a), med fritagelse for at underrette debitor såfremt:

a) de kompetente administrative myndigheder ikke bogfører toldskylden i overensstemmelse med artikel 220, stk. 2, litra b), i Rådets forordning 2913/92 om indførelse af en EØF-toldkodeks, skønt debitor kendes og beløbets størrelse kan beregnes, og forudsat at beløbet overstiger 2 000 ECU.

Fejl, som stammer fra bindende tariferingsoplysninger eller oplysninger om oprindelsessted tilvejebragt af en anden administration, skal imidlertid ikke betragtes som fejl, der kræver ad hoc-posteringer, hvis oplysningerne viser sig at være forkerte eller mangelfulde.

b) underretning af debitor ikke længere kan ske inden for fristen i artikel 221, stk. 3, i den i litra a) nævnte forordning af grunde, der kan tilskrives toldmyndighederne.«

2. Artikel 17:

a) Stk. 2 affattes således:

»2. Medlemsstaterne fritages for at overdrage Kommissionen beløb svarende til fastlagte fordringer, der ikke kan inddrives:

a) enten på grund af force majeure

b) eller af andre grunde, der ikke kan tilskrives dem.

Fastlagte fordringer erklæres for ikke-inddrivelige ved begrundet afgørelse fra den kompetente myndighed, der fastslår, at beløbet ikke kan inddrives.

Fastlagte fordringer anses for ikke-inddrivelige senest fem år efter den dato, hvor beløbet er meddelt debitor i overensstemmelse med artikel 2, eller - i tilfælde af administrativ eller retlig rekurs - så snart der er givet meddelelse om den endelige afgørelse.

Ved afbetaling skal femårsperioden regnes fra betalingen af det sidste afdrag forudsat, at dette ikke udligner saldoen.

Beløb, der erklæres eller anses for ikke-inddrivelige, afskrives i det særskilte regnskab, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2, litra b). De afskrevne beløb anføres i et bilag til den kvartalsopgørelse, der er omhandlet i stk. 3, litra b), i samme artikel, og eventuelt i den kvartalsopgørelse, der er omhandlet i stk. 4 i samme artikel. I denne opgørelse sondres der mellem afskrevne beløb, der henholdsvis erklæres for eller anses for ikke-inddrivelige.«

b) under punkt b),

Sætningen »stk. 3 affattes således«, erstattes af: »følgende stk. 3 tilføjes:«.

c) Stk. 4 affattes således:

»4. Inden en frist på seks måneder, regnet fra modtagelsen af den i stk. 3 omhandlede meddelelse, træffer Kommissionen en begrundet afgørelse herom, når den skønner, at betingelserne i stk. 2, første afsnit, ikke er opfyldt. I så fald skal den pågældende medlemsstat bogføre et beløb svarende til de ikke-inddrevne fordringer på det i artikel 6, stk. 2, litra a), omhandlede regnskab og overdrage det til Kommissionen senest den første hverdag efter den 19. i den anden måned efter den måned, hvor den har fået meddelelse om nævnte afgørelse.

Når Kommissionen skønner, at betingelserne i stk. 2, første afsnit, er opfyldt, skal den i løbet af seks måneder give medlemsstaten meddelelse om fritagelsen for at overdrage de pågældende beløb.«

(1) EFT C 267 af 3.9.1997, s. 64.