EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 29.4.2019 COM(2019) 196 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN Kommissionens strategi til bekæmpelse af svig: en øget indsats for at beskytte EU's budget {SWD(2019) 170 final} - {SWD(2019) 171 final}



MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG, REGIONSUDVALGET OG REVISIONSRETTEN Kommissionens strategi til bekæmpelse af svig: en øget indsats for at beskytte EU's budget INDHOLDSFORTEGNELSE Forkortelser af centrale begreber2 1.Resumé 2.Indledning 2.1. Den Europæiske Unions bekæmpelse af svig 2.2. Kommissionens strategi til bekæmpelse af svig fra 2011 2.3. Gennemførelse og evaluering af CAFS 2.4. Argumenterne for en ny CAFS 2.5. Omfanget af CAFS fra 2019 3.Vurdering af risikoen for svig 4.Principper og prioriteringer 4.1. Principperne i CAFS fra henholdsvis 2011 og 2019 4.2. Prioriteringer i den nye CAFS 4.2.1. Mål nr. 1: Dataindsamling og -analyse 4.2.2. 5.Yderligere målsætninger

6.Overvågning og rapportering Forkortelser af centrale begreber Forkortelse Betydning AOD Anvisningsberettiget bemyndiget ved delegation CAFS Kommissionens strategi til bekæmpelse af svig (Commission Anti-Fraud Strategy) GD('er) Generaldirektorat(er) GD BUDG Generaldirektoratet for Budget GD HR Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed GD TAXUD Generaldirektoratet for Beskatning og Toldunion ECA Den Europæiske Revisionsret EPPO Den Europæiske Anklagemyndighed Eurojust Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde Europol Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde FPDNet Netværk til forebyggelse og afsløring af svig FN Fodnote FR Finansforordningen IAS Intern revisionstjeneste IBOA EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer IMS Systemet til indberetning af uregelmæssigheder FFR Den flerårige finansielle ramme MS Medlemsstater OLAF Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig OLAF-forordningen Forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 PIF Beskyttelse af EU's finansielle interesser BFI-direktivet Direktiv (EU) 2017/1371 SG Generalsekretariat JT Juridisk Tjeneste SOCTA EU-trusselsvurdering af grov og organiseret kriminalitet SPP Strategisk planlægning og programmering TEUF Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde TOR Traditionelle egne indtægter VAT Moms



1. Resumé EU's borgere og skatteydere har krav på, at EU-institutionerne opererer med den højeste grad af integritet. Deres møjsommeligt optjente bidrag til EU's budget bør bruges så fornuftigt og effektivt som muligt og beskyttes mod svig. I 2017 intensiverede EU kraftigt bekæmpelsen af svig ved at vedtage direktivet om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Unionens finansielle interesser og forordningen om oprettelse af Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO). For at fortsætte denne positive udvikling også efter 2018 og forberede gennemførelsen af en ny generation af udgiftsprogrammer i den flerårige finansielle ramme for perioden 2021-2027 ajourfører Kommissionen med denne meddelelse sin strategi til bekæmpelse af svig (CAFS) fra 2011. CAFS er et internt politikdokument, som er bindende for Kommissionens tjenestegrene og forvaltningsorganer i deres kamp mod svig og korruption, som skader EU's finansielle interesser. Ved en evaluering af CAFS fra 2011 blev det konkluderet, at CAFS stadig er relevant og effektiv som en politisk ramme for Kommissionens bestræbelser på at beskytte EU-budgettet, men at der er behov for at tilpasse den i takt med udviklingen (nye finansieringsordninger og tendenser inden for svig, udvikling af IT-værktøjer osv.). Derudover har Kommissionens tjenestegrene foretaget en vurdering af risikoen for svig, som også omfattede forvaltningsorganerne. Her udpeges to primære sårbarheder, nemlig i) utilstrækkelig analyse af de foreliggende data om svig, hvilket begrænser Kommissionens forståelse af problemet, og ii) en række huller i Kommissionens tilsyn med styringen af risikoen for svig i tjenestegrenene. Der tages også hånd om disse svagheder i henstillingerne i en nylig særberetning fra Revisionsretten med titlen "Bekæmpelse af svig i forbindelse med EU's udgifter: Der er behov for handling". De prioriterede mål i denne CAFS fra 2019 er således at styrke Kommissionens analytiske kapacitet med hensyn til forebyggelse og afsløring og centralisere dens tilsynssystem i forbindelse med indsatsen for at bekæmpe svig. I den ledsagende handlingsplan, som er rettet til Kommissionens tjenestegrene og forvaltningsorganer, sigtes der desuden mod generelt at forbedre samarbejdet om bekæmpelse af svig og de anvendte arbejdsgange, f.eks. Kommissionens og andre EU-organers samarbejde med OLAF og Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO), som i øjeblikket er ved at blive oprettet. Derudover videreføres det arbejde, der er udført under CAFS fra 2011, i handlingsplanen, navnlig med hensyn til at sikre sunde offentlige udbud og tilskynde til internationalt samarbejde. Kommissionen agter at styrke sine interne kontrolsystemer i CAFS fra 2019 og den ledsagende handlingsplan og udvikle indikatorer, der gør foranstaltninger til bekæmpelse af svig mere målbare. Dette vil blive afspejlet i de årlige rapporter om beskyttelse af EU's finansielle interesser, hvori Kommissionen regelmæssigt vil berette om gennemførelsen af CAFS. Målene for CAFS fra 2019 fremgår af et bilag til denne meddelelse. Meddelelsen ledsages af to arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene. I det ene dokument fremlægges resultaterne af vurderingen af risikoen for svig, og i det andet præsenteres den ajourførte handlingsplan. Evalueringen af CAFS fra 2011 offentliggøres samtidig i et separat arbejdsdokument.

2. Indledning 2.1. Den Europæiske Unions bekæmpelse af svig Svig, som berører EU-budgettet, kan medføre, at EU-midler kanaliseres væk fra deres legitime formål, og derved bringe EU-foranstaltningernes effektivitet i fare. Når svindlere har held med deres forehavende, sår de tvivl om EU-foranstaltningernes integritet, ligesom de underminerer offentlighedens tillid til EU-politikkerne. I henhold til artikel 317 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og artikel 36 i finansforordningen skal Kommissionen gennemføre EU's budget i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og ved brug af effektiv intern kontrol, som omfatter forebyggelse, afsløring og korrektion af samt opfølgning på svig og andre uregelmæssigheder. Dette gør Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne, som opkræver og bruger op til 80 % af EU-budgettet. Således skal både EU og medlemsstaterne i henhold til artikel 325, stk. 1, i TEUF bekæmpe svig og enhver anden ulovlig aktivitet, der skader EU's finansielle interesser. Hvert år giver Kommissionen i sin rapport om beskyttelse af EU's finansielle interesser — PIF-rapporten — et overblik over, hvordan EU-budgettet påvirkes af afslørede uregelmæssigheder, herunder svig. De pågældende beløb og tal svinger fra år til år, men det står klart, at omfanget af kendte og indberettede tilfælde af svig kræver fortsat handling på EU-plan. Uregelmæssigheder indberettet som svig i 2014-2017 2014 2015 2016 2017 Budgetområde Antal uregelmæssigheder indberettet som svig Involverede beløb (mio. EUR) Antal uregelmæssigheder indberettet som svig Involverede beløb: (mio. EUR) Antal uregelmæssigheder indberettet som svig Involverede beløb:

(mio. EUR) Antal uregelmæssigheder indberettet som svig Involverede beløb:

(mio. EUR) Naturressourcer 519 68,6 444 74,1 413 61,8 276 59,9 Samhørighedspolitikken 306 274,2 371 477,5 407 236,9 345 320,4 Førtiltrædelse 31 14,47 29 7,8 28 3,0 19 3,2 Direkte udgifter 83 4,7 5 0,2 49 6,3 65 7,3 Egne indtægter 710 176,2 612 78 513 83 441 76,4 I alt 1 649 538,2 1 461 637,6 1 410 391,0 1 146 467.1 Kilde: Beskyttelse af EU's finansielle interesser — årlige rapporter om bekæmpelse af svig, 2014-2017 . Hvert år gennemgår Europa-Parlamentet PIF-rapporten, hvorefter det fremsætter bemærkninger til den i en beslutning, hvori det fremhæver, hvor vigtigt det er at bekæmpe svig . Senest har Revisionsretten udarbejdet en særberetning om de institutionelle rammer og arbejdsmetoder bag Kommissionens bekæmpelse af svig i forbindelse med EU's udgifter. I denne rapport understreges emnets store betydning, og en række yderligere foranstaltninger anbefales. På denne baggrund fastlægges der i Kommissionens reviderede strategi til bekæmpelse af svig en helhedsorienteret tilgang til bekæmpelse af svig, som skader EU's finansielle interesser. Kommissionen og dens tjenestegrene og forvaltningsorganer kan bruge strategien som vejledning, når de varetager deres juridiske, politiske og ledelsesmæssige ansvar for at beskytte EU's finansielle interesser. Medlemsstaterne er ikke den direkte målgruppe, men Kommissionen opfordrer dem til også at træffe passende foranstaltninger til forebyggelse, afsløring og korrektion af svig, der skader EU's finansielle interesser, i tråd med deres forpligtelse i henhold til traktaten. Kommissionens ansvarlige tjenestegrene og OLAF vil fortsat understøtte og overvåge de foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer for at bekæmpe svig. 2.2. Kommissionens strategi til bekæmpelse af svig fra 2011 Den 24. juni 2011 vedtog Kommissionen sin nuværende strategi til bekæmpelse af svig. Denne omfatter i) en meddelelse fra Kommissionen til de øvrige institutioner, hvori den beskriver de strategiske målsætninger og de vigtigste praktiske foranstaltninger, der skal træffes for at nå disse, samt ii) en mere detaljeret handlingsplan til intern brug i Kommissionen . I CAFS fra 2011 fastsættes tre prioriterede mål, nemlig i) indførelse af bestemmelser om bekæmpelse af svig i Kommissionens forslag til udgiftsprogrammer under den flerårige finansielle ramme for 2014-2020, ii) gennemførelse af strategier til bekæmpelse af svig i tjenestegrenene og iii) revidering af direktiverne om offentlige udbud. 2.3. Gennemførelse og evaluering af CAFS Siden 2013 har Kommissionen rapporteret om gennemførelsen af CAFS fra 2011 i PIF-rapporterne . De prioriterede aktioner og stort set alle de foranstaltninger, der er fastlagt i den interne handlingsplan, er blevet gennemført. En række foranstaltninger, der omfatter gentagne aktiviteter, f.eks. uddannelse, gennemføres dog fortsat. Kommissionens tjenestegrene har foretaget en evaluering for at vurdere, hvor relevant, effektiv, virkningsfuld og sammenhængende CAFS fra 2011 og dens gennemførelse er. Resultaterne af denne evaluering beskrives nærmere i et arbejdsdokument fra Kommissionen, som offentliggøres sammen med denne meddelelse. 2.4. Argumenterne for en ny CAFS Kommissionens nuværende rammer for bekæmpelse af svig, som er baseret på CAFS fra 2011, udgør allerede et godt strategisk grundlag for bekæmpelse af svig. Forberedelsen af den næste flerårige finansielle ramme for perioden efter 2020 er dog en god lejlighed for Kommissionen til at tilpasse og styrke sine aktiviteter til bekæmpelse af svig, hvor det er relevant, f.eks. med hensyn til nye finansieringsmetoder. Desuden styrker CAFS fra 2019 bekæmpelsen af den svig, som skader budgettet på indtægtssiden (f.eks. ved at forebygge skattesvig og bekæmpe smugling) . For at skabe grundlag for gennemgangen af Kommissionens politikker til bekæmpelse af svig har Kommissionens tjenestegrene foretaget en vurdering af risikoen for svig, som opsummeres i følgende kapitel. I CAFS fra 2019 tages der desuden hensyn til bl.a. evalueringen af CAFS for perioden 2011-2017 og resultaterne af Revisionsrettens nylige revision med titlen "Bekæmpelse af svig i forbindelse med EU's udgifter: Der er behov for handling" . I CAFS fra 2019 foretages der endvidere justeringer af to vigtige tilføjelser til EU's lovgivning til bekæmpelse af svig, som blev vedtaget i 2017. Det drejer sig om: i) BFI-direktivet , hvori der fastsættes strengere fælles standarder for medlemsstaternes straffelovgivning for at beskytte EU's finansielle interesser, og ii) forordningen om oprettelse af Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO) , i kraft af øget samarbejde blandt 22 medlemsstater på dette stadie. Når EPPO trækker i arbejdstøjet (i 2021), vil den sikre mere effektiv retsforfølgelse af strafbare handlinger, der skader EU's finansielle interesser. Endelig omfatter rammerne for en integreret politik for strafferetlige og administrative undersøgelser et forslag om at ændre OLAF-forordningen . De foreslåede ændringer vil gøre det muligt for OLAF at indgå i et tæt samarbejde med EPPO og foretage sine egne undersøgelser mere effektivt. Et gnidningsløst og stærkt samarbejde mellem EPPO, OLAF, Eurojust, Europol og medlemsstaterne er afgørende for at sikre, at der foretages omfattende undersøgelser, og at den nye institutionelle struktur til bekæmpelse af svig er så effektiv som muligt . De følgevirkninger, som oprettelsen af EPPO har for Kommissionens tjenestegrene, afspejles også i CAFS-handlingsplanen fra 2019 .

2.5. Omfanget af CAFS fra 2019 I CAFS fra 2019 fokuseres der på at beskytte EU's finansielle interesser mod svig, korruption og andre forsætlige uregelmæssigheder og på risikoen for alvorlige forseelser i EU's institutioner og organer. Her er der også tale om områder, der er afgørende for lovgiveren i kampen mod svig. Således dækker den nye CAFS følgende: osvig (herunder momssvindel), korruption og misbrug af midler, der skader EU's finansielle interesser, som defineret i artikel 3 og 4 i BFI-direktivet oandre strafbare handlinger, der skader EU's finansielle interesser, f.eks. forseelser med tilknytning til misbrug af udbudsprocedurer, som skader EU-budgettet ouregelmæssigheder som defineret i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (i det omfang de er forsætlige, men ikke allerede omfattet af ovennævnte strafbare handlinger) oalvorlige tilsidesættelser af tjenestepligten hos medarbejdere i eller medlemmer af Unionens institutioner og organer, jf. artikel 1, stk. 4, i OLAF-forordningen og andet afsnit i artikel 2, stk. 1, i Kommissionens afgørelse (EF, EKSF, Euratom) nr. 352/1999 . I CAFS fra 2019 anvendes betegnelsen "svig" som fællesbetegnelse for forskellige former for kriminelle forseelser og andre forseelser som anført ovenfor. Nærmere oplysninger om bl.a. baggrunden fremgår af vurderingen af risiko for svig . Når der i denne meddelelse og de ledsagende arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene henvises til beskyttelse af EU-budgettet, er EU's finansielle interesser, som ligger uden for retsgrundlaget for det almindelige budget, såsom Den Europæiske Udviklingsfond , tilsvarende omfattet.



3. Vurdering af risikoen for svig I tæt samråd med alle Kommissionens tjenestegrene og forvaltningsorganer er der foretaget en kvalitativ vurdering af risikoen for svig. Ved denne vurdering blev der fokuseret på sårbarheder over for svig i Kommissionens interne kontrolsystemer, og der blev udpeget to områder med plads til forbedringer: oFor at forbedre vurderingen af risikoen for svig og styringen af risikoen for svig har Kommissionen behov for en mere omfattende central analysekapacitet, så den kan scanne data om mønstre for svig, svindlerprofiler og sårbarheder i EU's interne kontrolsystemer. En væsentlig forbedring af Kommissionens analysekapacitet bør gøre det muligt at yde støtte og rådgivning til finansielle aktører, revisorer og efterforskere i deres bestræbelser på at forebygge og bekæmpe svig, ligesom det vil blive lettere for Kommissionen at i) udforme politikker til bekæmpelse af svig på grundlag af fakta og dokumentation, ii) bruge sine kontrolmekanismer og ressourcer så effektivt som muligt og iii) gøre det muligt at afsløre svig. oI tråd med Kommissionens decentrale model for finansiel forvaltning varetages vurderingen og styringen af risikoen for svig af anvisningsberettigede bemyndiget ved delegation . Med andre ord er det Kommissionens tjenestegrene og forvaltningsorganer, der har det overordnede ansvar for disse aktiviteter. Den største fordel ved denne model er, at strategien til bekæmpelse af svig kan skræddersys efter den enkelte tjenestegrens politik- eller aktivitetsområde. For at sikre sammenhæng og optimal effektivitet og ydeevne gælder det imidlertid, at decentral vurdering og styring af risikoen for svig nødvendigvis skal koordineres og overvåges af et stærkt centralt kontrolsystem. Ud over systemiske sårbarheder omfattede vurderingen af risikoen for svig også en analyse af svigmønstrene. For høj ansættelse af omkostninger ved brug af falske erklæringer og/eller forfalskede støttedokumenter er et af de hyppigst afslørede svigmønstre. Risikoen for denne form for svig forventes at blive mindre, da der i den nye finansforordning og de sektorspecifikke programmer i den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 sigtes mod at øge den andel af EU-finansieringen, som ikke hænger sammen med omkostninger eller er baseret på forenklede omkostningsmuligheder, som har vist sig at være mindre udsat for forsøg på svig . Potentielle nye risici, som disse finansieringsformer indebærer – med tilknytning til verifikation af de finansierede foranstaltningers resultater – vil blive overvåget og afbødet efter behov. I den nye CAFS-handlingsplan fra 2019 opfordres der derfor til, at kontrolstrategierne optimeres . På området for traditionelle egne indtægter påfører toldsvindel EU-budgettet skade, hvad enten svindelen begås gennem smugling, falsk angivelse eller for lav værdiansættelse. I 2016 var afsløringsgraden for svig på området for traditionelle egne indtægter på 0,33 %, og den oversteg således afsløringsgraden for svig på 0,21 % på budgettets udgiftsside . Denne tendens fortsatte i 2017, selv om "gabet" var mindre (0,30 % mod 0,29 %). På momsområdet anslås det, at grænseoverskridende svig, der involverer f.eks. "forsvundne forhandlere" eller "karruseller" , forvolder budgetmæssige tab på omkring 50 mia. EUR om året . Størstedelen af disse tab bæres dog af medlemsstaterne. På området for svig med indtægter forvolder organiserede kriminelle grupper meget stor skade , og disse grupper er også aktive inden for svig i forbindelse med udbud og støtte. . EU har indført en politikcyklus for bekæmpelse af organiseret og alvorlig international kriminalitet, som omfatter koordinering blandt EU's institutioner og agenturer og medlemsstaterne . I flere af de prioriterede politiske mål for denne form for kriminalitet i perioden 2018-2021 fokuseres der på bekæmpelse af svig . I EU's strategi til bekæmpelse af indsmugling af cigaretter og andre former for ulovlig handel med tobaksvarer , hvis handlingsplan for nylig er blevet ajourført, fokuseres der også skarpt på bekæmpelse af organiseret kriminalitet.



CAFS-evaluering og vurdering af risiko for svig

– styrker og svagheder

i Kommissionens styring af risikoen for svig Styrker: Svagheder: ·i organisationens strategi til bekæmpelse af svig fastlægges sammenhængende overordnede principper

·skræddersyede individuelle strategier til bekæmpelse af svig på tjenesteniveau, forvaltningsplaner og rapportering, indarbejdelse af forebyggelse og afsløring af svig i den interne kontrol

·støtte fra OLAF og andre "centrale tjenester" og udveksling af bedste praksis i dedikerede samarbejdsfora. ·mangler med hensyn til IT-støttet indsamling og strategisk analyse af data om svig

·mangel på relevante og pålidelige indikatorer, der gør det lettere at måle de fremskridt, der gøres i bekæmpelsen af svig ·potentiale for mere effektiv central koordinering og tilsyn

· ·potentiale for mere effektiv koordinering og tilsyn på centralt plan. 4. Principper og prioriteringer

4.1. Principperne i CAFS fra henholdsvis 2011 og 2019 Det overordnede mål for CAFSCAFS fra fra 2011 er stadig fuldt ud relevant. Det gentages i den nye strategi, hvori det også understreges, at der er behov for en helhedsorienteret tilgang til bekæmpelse af svig i EU. Denne helhedsorienterede tilgang dækker hele cyklussen til bekæmpelse af svig og handler bl.a. om at i) sikre forbedret forebyggelse og afsløring samt bedre betingelser for undersøgelse af svig og ii) sikre, at der er tale om tilstrækkelig genopretning og en afskrækkende virkning takket være passende afskrækkende sanktioner. Således er de ledende principper og mål for Kommissionens tjenestegrene og forvaltningsorganer i kampen mod svig stadig gældende . Som et yderligere princip i CAFSCAFS fra fra 2019 forpligter Kommissionen sig til at sikre effektiv intern og ekstern kommunikation om EU's indsats for at bekæmpe svig. Mens den interne kommunikation medvirker til at styre og understøtte institutionens foranstaltninger til bekæmpelse af svig, har den eksterne kommunikation til formål at sikre EU's omdømme og forsikre offentligheden om integriteten og den forsvarlige økonomiske forvaltning i forbindelse med EU-operationer. Øget kommunikation om EU's indsats for at bekæmpe svig kan desuden have en afskrækkende effekt på potentielle svindlere. Bekæmpelse af svig:

ledende principper og mål ● nultolerance for svig ● bekæmpe svig som en integreret del af den interne kontrol ● omkostningseffektiv kontrol ● professionel integritet og kompetence hos EU-ansatte ● gennemsigtighed med hensyn til, hvordan EU-midlerne bruges ● forebyggelse af svig, navnlig beskyttelse af udgiftsprogrammer mod svig ● effektiv undersøgelseskapacitet og rettidig udveksling af oplysninger ● hurtig korrektion (herunder inddrivelse af svigagtigt tilegnede midler og retlige/administrative sanktioner) ● godt samarbejde mellem interne og eksterne aktører,

navnlig mellem EU og de ansvarlige nationale myndigheder og blandt tjenestegrenene hos alle berørte EU-institutioner og -organer Ved løsning af eventuelle konflikter mellem det første og det tredje princip er

to faktorer afgørende: ·effektiv intern og ekstern kommunikation om bekæmpelse af svig. –Det er bydende nødvendigt, at der tages fuldt hensyn til aspekter vedrørende omdømme, når der stilles krav om omkostningseffektive kontroller til bekæmpelse af svig, navnlig i sager om intern svig

–Det er ikke muligt at forebygge svig helt, men så snart der er tegn på, at der kan være forekommet svig, er det afgørende, at der hurtigt træffes foranstaltninger: OLAF bør straks underrettes, der skal muligvis træffes sikkerhedsforanstaltninger, og der bør hurtigst muligt iværksættes inddrivelse af midlerne. 4.2. Prioriteringer i den nye CAFS På baggrund af vurderingen af risikoen for svig og under hensyntagen til henstillingerne i Revisionsrettens ovennævnte særberetning har Kommissionen fastsat to prioriterede mål, som vedrører forbedring af i) dataindsamlingen og -analysen samt ii) koordinering, samarbejde og processer. 4.2.1. Mål nr. 1: Dataindsamling og -analyse Sikre en bedre forståelse af svigmønstre, svindlerprofiler og systemiske sårbarheder i forbindelse med svig, der skader EU-budgettet Indsamling og analyse af data gavner finansielle aktører, revisorer og efterforskere og bidrager til EU's bekæmpelse af svig, navnlig gennem oovervågning af situationen med hensyn til bekæmpelse af svig i og uden for EU og øget indsigt i nye mønstre for svig og nyskabende metoder til at bekæmpe svig oindsamling og analyse af data om konstaterede og forventede tilfælde af svig, øget kendskab til sårbarheder, mønstre for svig og svindlerprofiler samt bidrag til indførelse eller tilpasning af kontrolmekanismer og ressourcer på en måde, der er så effektiv som muligt obehandling af data om risikoprofiler og svigindikatorer med det mål at afsløre og forebygge svig i fremtiden. På budgettets udgiftsside vedligeholder Kommissionen allerede to databaser, som har afgørende betydning for bekæmpelsen af svig, nemlig osystemet for tidlig afsløring og udelukkelse (EDES), hvor der foretages registrering af administrative sanktioner, som pålægges upålidelige virksomheder gennem direkte og indirekte forvaltning, og gøres opmærksom på potentielle risici, som enkelte enheder udgør osystemet til indberetning af uregelmæssigheder (IMS), der administreres af OLAF, og som medlemsstaterne bruger til at indberette uregelmæssigheder, herunder svig, der afsløres i forbindelse med delt forvaltning af EU-midler. Blandt de mange foranstaltninger, der beskrives i handlingsplanen, vil mere omhyggelig kontrol af dataenes fuldstændighed og kvalitet samt videreudvikling af IMS som analyseværktøj øge IMS' merværdi for både Kommissionen og medlemsstaterne. Kommissionen er fast besluttet på at forbedre kvaliteten og fuldstændigheden af de indhentede data og analysen af, hvilke former for svig og metoder der er afsløret, både ogenerelt (i kraft af fortsat udvikling af analysen af IMS-data og brug af andre tilgængelige data) og oi relation til bestemte sektorer og/eller medlemsstater (i kraft af en mere detaljeret analyse baseret på meget bredere, men stadig skræddersyet dataindsamling og indgående samarbejde med de relevante aktører). I denne forbindelse er Kommissionen indstillet på at høste specifik og sammenlignelig viden om rammerne for bekæmpelse af svig i de forskellige medlemsstater, som bør danne grundlag for fortolkning af data om afsløring. I sidste ende har denne intensiverede analyseindsats til formål at opnå bedre forebyggelse (f.eks. i kraft af bedre data om svigmønstre og systemiske sårbarheder, som der kan handles ud fra), afsløring (f.eks. udvikling af risikoindikatorer, som er skræddersyet til bestemte sektorer eller områder) og undersøgelse (f.eks. øget kendskab til svigagtige aktiviteter).

En ny "intelligence scanning"-funktion vil bidrage til den samlede proces ved proaktivt at holde øje med, om der opstår nye tværsektorielle eller sektorspecifikke svigrelaterede risici. Navnlig agter Kommissionen at gøre mere udbredt brug af værktøjer til risikovurdering i forbindelse med direkte forvaltning og udforske mulighederne og fremme brugen af dem yderligere i forbindelse med indirekte og delt forvaltning. På indtægtssiden vedligeholder Kommissionen på området for traditionelle egne indtægter OWNRES-databasen til uregelmæssigheder, som medlemsstaterne indberetter. Kommissionens informationssystem til bekæmpelse af svig (AFIS) udgør en platform for sikre kontakter med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne og åbner mulighed for et effektivt tværnationalt samarbejde i kampen mod toldsvindel. Desuden har Kommissionen udviklet en lang række værktøjer til overvågning og udpegelse af mistænkelige aktiviteter . Dette arbejde udføres i fællesskab med medlemsstaterne. Kommissionen vil styrke sin analysekapacitet på dette område yderligere. Det umiddelbare mål er at udforske mulighederne for, bakke op om og fremme udveksling af viden, god praksis og dragne erfaringer på området for dataanalyse til gavn for alle toldembedsmænd, som bekæmper svig. Det ultimative mål er at opbygge et fællesskab af eksperter på området, forstærke samarbejdet blandt alle berørte aktører og tilføre EU reel merværdi. Endvidere kan det øgede udbud af data og den fortsatte udvikling af analyseteknikker og IT-værktøjer også øge mængden af frembragte oplysninger af efterforskningsmæssig interesse for OLAF og forbedre disse oplysningers kvalitet. I sidste ende kan dette føre til, at der indledes flere og bedre målrettede undersøgelser på mellemlang og lang sigt. Det siger sig selv, at lovgivningen om databeskyttelse og andre gældende bestemmelser vil blive overholdt ved enhver form for indsamling og behandling af data. Indsamling og analyse af data om svig Informationskilder: Videnskabelige undersøgelser OLAF's undersøgelser Forbedret system til indberetning af uregelmæssigheder Kommissionens revisioner og databaser Offentlige og kommercielle databaser Andre oplysninger fra EU's institutioner og organer og medlemsstaterne

4.2.2. Mål nr. 2: Koordinering, samarbejde og processer Optimere koordineringen, samarbejdet og arbejdsgangene i forbindelse med bekæmpelsen af svig, navnlig mellem Kommissionens tjenestegrene og forvaltningsorganer Siden den administrative reform i 2000 har Kommissionen anvendt en decentral model for finansiel forvaltning, hvor lederne af de forskellige tjenestegrene holdes ansvarlige, og Kommissionen har mulighed for at skræddersy kontrollerne til bekæmpelse af svig efter de enkelte politikområder og operationer, hvilket gør dem mere effektive og virkningsfulde. Således har de anvisningsberettigede bemyndiget ved delegation under de nuværende retlige rammer ansvaret for intern kontrol, hvilket omfatter forebyggelse, afsløring og korrektion af samt opfølgning på svig og andre uregelmæssigheder, mens OLAF medvirker til at udvikle de metoder, der skal bruges til at forebygge og bekæmpe svig. Under CAFS fra 2011 har Kommissionens tjenestegrene og forvaltningsorganer vedtaget strategier til bekæmpelse af svig for deres respektive ansvarsområder. Disse strategier er baseret på sektorspecifikke vurderinger af risikoen for svig, og der fokuseres på omkostningseffektive kontroller til bekæmpelse af svig inden for områder, som er udsat for risiko. OLAF yder metodemæssig vejledning og – efter anmodning – individuel rådgivning vedrørende de forskellige tjenesters strategier til bekæmpelse af svig, som er indlejret i Kommissionens interne kontrolsystem og dens årlige strategiske planlægnings- og programmeringsprocedure. I denne forbindelse gennemgår OLAF systematisk de aspekter af Kommissionens tjenestegrenes forvaltningsplaner og årlige aktivitetsrapporter, der vedrører bekæmpelse af svig. Derudover udgør netværket til forebyggelse og afsløring af svig (FPDNet), som ledes af OLAF, et forum for udveksling af oplysninger blandt de korrespondenter i Kommissionen og dens forvaltningsorganer, som beskæftiger sig med bekæmpelse af svig. Trods denne betydelige støtte på Kommissionsplan yder OLAF fortsat kun støtte i form af rådgivning, hvilket betyder, at de forskellige tjenestegrenes tilgang kan variere med hensyn til omfang og ambitionsniveau. Derfor bør det overordnede tilsyn styrkes set ud fra et institutionelt synspunkt for at sikre, at Kommissionens politikker til bekæmpelse af svig er konsekvente og understøttes af grundige analyser, så de spiller en førende rolle i bekæmpelsen af svig. Med henblik herpå bør OLAF's støtte videreudvikles, så den omfatter et fleksibelt overordnet tilsyn med styringen af risikoen for svig, hvor OLAF respekterer det ansvar, som de anvisningsberettigede bemyndiget ved delegation har, men kan anfægte deres vurderinger og ledelsesmæssige tilgang, når det er relevant. I praksis indebærer dette koncept følgende: oSå vidt muligt bør de strategier til bekæmpelse af svig, som Kommissionens tjenestegrene og forvaltningsorganer med lignende profiler følger, samles i fælles strategier til bekæmpelse af svig. Praksis hos tjenestegrene med ansvar for EU's struktur- og investeringsfonde, finansiering af forskning og ekstern bistand har vist sig som et godt eksempel med hensyn til at strømline politikkerne til bekæmpelse af svig på disse områder. Andre strategier på tjenesteplan til bekæmpelse af svig bør ajourføres, så de afspejler den strategi, der er fastlagt i denne meddelelse. oPå grundlag af behov, der skal vurderes, bør der oprettes undergrupper under FPDNet, som samler tjenestegrene med lignende profiler. OLAF og GD BUGD bør inddrages i disse undergrupper for at stimulere udveksling af bedste praksis og fremme peer review af strategier til bekæmpelse af svig. Den første undergruppe af denne art blev oprettet på området for traditionelle egne indtægter i 2017. oObligatoriske undersøgelser, som OLAF skal foretage af udkast til strategier på tjenesteplan til bekæmpelse af svig og opdateringer af disse . OLAF vil systematisk rådgive de pågældende tjenester om udformning af deres strategier til bekæmpelse af svig, som bør omfatte udarbejdelse af henstillinger efter behov. oEn anvisningsberettiget bemyndiget ved delegation, som beslutter ikke at følge en sådan henstilling, skal begrunde denne beslutning skriftligt. Eventuelle problemstillinger, der ikke kan løses bilateralt mellem OLAF og den pågældende tjenestegren, kan drøftes i den relevante undergruppe under FPDNet og/eller andre passende fora, uden at det berører den anvisningsberettigede bemyndiget ved delegations overordnede ansvar. oPå baggrund af detaljeret årlig rapportering fra Kommissionens tjenestegrene og forvaltningsorganer og regelmæssig udveksling af oplysninger med disse bør OLAF føre tilsyn med gennemførelsen af strategier til bekæmpelse af svig på tjenesteplan og om nødvendigt udarbejde henstillinger om disse. Der skal følges op på disse henstillinger som anført ovenfor. OLAF's rolle i forbindelse med gennemgang og overvågning omfatter dog ikke undersøgelser af, om der forekommer svig. Det er fortsat Kommissionens Interne Revisionstjeneste og Revisionsretten, der har beføjelsen til at foretage undersøgelser på dette område på grundlag af de gældende retlige rammer (f.eks. finansforordningen) og deres respektive metoder og tilgange til risikovurdering. En gang om året bør der føres drøftelser og foretages evalueringer af opfølgningen på OLAF's henstillinger vedrørende Kommissionens strategier til bekæmpelse af svig på tjenesteplan og gennemførelsen af CAFS-handlingsplanen fra 2019. Disse bør finde sted på særlige møder i Kommissionens FPDNet på direktørniveau. Et andet vigtigt aspekt ved Kommissionens indsats for at bekæmpe svig er Kommissionens og dens forvaltningsorganers opfølgning på de henstillinger, som OLAF's udarbejder på baggrund af sine undersøgelser. I samarbejde med de pågældende anvisningsberettigede vil OLAF forbedre overvågningen af opfølgningen på dets henstillinger og regelmæssigt give de centrale tjenester en oversigt over resultaterne af overvågningen. Opfølgningen på OLAF's finansielle og administrative henstillinger vil desuden blive understøttet i kraft af regelmæssige systematiske drøftelser på arbejdsplan i overensstemmelse med de administrative regler for samarbejde og rettidig udveksling af oplysninger mellem Kommissionen og OLAF og i kraft af systemisk opfølgning i FPDNet og fra administrationsrådets side. På strategisk plan vil administrationsrådet en gang om året drøfte og gennemgå Kommissionens politikker til bekæmpelse af svig på baggrund af forberedende arbejde udført af OLAF, FPDNet og de centrale tjenestegrene. Om nødvendigt kan der også føres andre ad hoc-drøftelser i administrationsrådet. Denne strategiske tilgang til overordnet styring af risikoen for svig, hvor administrationsrådet og OLAF er centrale aktører, afspejles også i den "forvaltningspakke", som Kommissionen vedtog den 21. november 2018. Ved denne tilgang tildeles administrationsrådet en strategisk rolle med hensyn til overordnede aspekter af bekæmpelsen af svig i Kommissionen , og OLAF udpeges som den førende tjeneste for så vidt angår udformning og udvikling af en europæisk politik til bekæmpelse af svig . 5. Yderligere målsætninger De yderligere målsætninger, der beskrives nærmere i bilaget og understøttes af en række tiltag, der udspecificeres i handlingsplanen, dækker følgende områder: Øintegritet og overensstemmelse Øknowhow og udstyr Øgennemsigtighed