3. WTO-millenniumrunden
A5-0062/1999
Europa-Parlamentets beslutning om meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet
om EU-tilgangen til WTO-millenniumrunden (KOM(1999) 331 /dash C5-0155/1999 /dash 1999/
2149(COS))
Europa-Parlamentet,
Vdash der henviser til Kommissionens meddelelse (KOM(1999) 331 Vdash C5/0155/1999),
Vdash der henviser til sine beslutninger
Vdash af 14. december 1995 om meddelelse fra Kommissionen om ensartede regler for direkte investe-
ringer på internationalt plan(1),
Vdash af 14. november 1996 om konkurrencepolitikken i den nye verdenshandelsorden samt om Kom-
missionens meddelelse om handel og miljø(2),
Vdash af 11. marts 1998 om forhandlingerne i OECD om en multilateral investeringsaftale(3),
Vdash af 18. juni 1998 om anden ministerkonference i Verdenshandelsorganisationen(4),
Vdash af 13. januar 1999 om meddelelse fra Kommissionen om forbindelserne mellem samhandelssy-
stemet og de internationalt anerkendte arbejdsnormer(5),
Vdash af 4. maj 1999 om multilaterale handelsforbindelser: Den Europæiske Union og dens samarbejds-
partnere blandt udviklingslandene(6),
Vdash der henviser til erklæringen fra WTO’s ministerkonference af 20. maj 1998, hvori der fastsættes ram-
mer for forberedelserne til vedtagelsen af dagsordenen for en ny multilateral forhandlingsrunde,
Vdash der henviser til betænkning fra Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forsk-
ning og Energi og til udtalelser fra Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, FællesSikkerhed og Forsvarspolitik, Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål, Udvalget om Retlige Anlig-gender og Det Indre Marked, Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, Udvalget om Miljø-og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik, Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter,Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport og Udvalget om Udvikling og Samarbejde(A5-0062/1999),
A. der henviser til, at der med det multilaterale handelssystem er sket en 17-dobling af den verdensom-
spændende udveksling af varer i de seneste halvtreds år, og at den samlede økonomiske produktiondermed er blevet mere end fordoblet, uden at der er sket noget væsentligt fald i de økonomiske ulig-heder i verden, og uden at denne fremgang har givet sig systematisk udslag i en forbedring af livs-kvaliteten og de menneskelige relationer,
B. der henviser til, at for store dele af befolkningerne i udviklingslandene, navnlig de fattige, har den
nuværende handelsliberaliseringsproces endnu ikke medført væsentlige fordele; der bør derfor tagesfuldt hensyn til udviklingslandenes interesser og ønsker i verdenshandelssystemet,
C. der henviser til, at Parlamentet anerkender vigtigheden af EU’s partnerskab med AVS-landene og EU’s
særlige forpligtelser over for disse udviklingslande i henhold til Lomé-konventionen og en eventuelefterfølgende aftale,
(1) EFT C 17 af 22.1.1996, s. 175.
(2) EFT C 362 af 2.12.1996, s. 243.
(3) EFT C 104 af 6.4.1998, s. 143.
(4) EFT C 210 af 6.7.1998, s. 222.
(5) EFT C 104 af 14.4.1999, s. 6.
(6) EFT C 279 af 1.10.1999, s. 34.7.7.2000 DA C 189/213 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999
D. der henviser til, at den frie verdenshandel inden for rammerne af den multilaterale verdenshandelsord-
ning skal videreudvikles og konsolideres; der henviser til, at protektionistiske forholdsregler ville væreen hæmsko for udviklingslandene og begrænse deres muligheder for at deltage i den internationalearbejdsdeling; der henviser til, at protektionisme giver anledning til forværrede arbejdsforhold i udvik-lingslandene og modarbejder de mål, der hævdes tilgodeset,
E. der henviser til, at den fremadskridende globalisering af den økonomiske virksomhed gør en videreud-
vikling af det multilaterale regelsæt nødvendig, så det sikres, at alle nationer får del i udviklingen indenfor samhandelen under hensyntagen til, at udviklingslandene befinder sig i forskellige situationer ogikke råder over de samme midler, således at der skabes balance mellem Europas og tredjelandenesinteresser,
F. der henviser til det øgede behov for en god og effektiv styring af globaliseringsprocessen ved at for-
bedre samarbejdet mellem WTO og andre internationale institutioner, herunder Bretton Woods-insti-tutionerne og andre FN-organisationer, for at bidrage til at skabe øget sammenhæng i spørgsmålvedrørende handel, valuta, finanser og politik,
G. der henviser til, at det multilaterale handelssystem med skabelsen af Verdenshandelsorganisationen
(WTO) i 1995 har fået en institutionel ramme, og at det er absolut nødvendigt, at den bliver demo-kratiseret og kommer til at fungere på en mere gennemskuelig måde,
H. der henviser til, at Parlamentet i 1994godkendte forhandlingsresultaterne af GATT’s Uruguay-runde,I. der henviser til, at det i aftalen om Uruguay-runden blev aftalt, at der senest ved udgangen af 1999
skulle indledes nye forhandlinger på områderne handel med landbrugsprodukter og tjenesteydelser(den såkaldte »indbyggede dagsorden«),
J. der henviser til nødvendigheden af, at landbruget bliver et af de emner for multilaterale handelsfor-
handlinger, der bliver taget op i Seattle,
K. der henviser til, at fortolkningen og anvendelsen af WTO-bestemmelserne har haft betydelige negative
indvirkninger på en række EU-landes og tredjelandes politikker og lovgivning i forbindelse med ikke-handelsmæssige spørgsmål; dette har følgelig givet anledning til alvorlige bekymringer om forholdetmellem WTO-bestemmelserne og andre legitime nationale og internationale politiske mål,
L. der henviser til, at gennemførelsen og den fuldstændige overholdelse af aftalerne fra Uruguay-runden
danner udgangspunkt for alle nye forhandlinger,
1. glæder sig over Kommissionens forslag om, at der på WTO’s ministerkonference i Seattle skal ind-
ledes en omfattende forhandlingsrunde (millenniumrunden), som ud over emnerne på den såkaldte »ind-byggede dagsorden« også skal omfatte yderligere vigtige områder, hvorved der vil blive skabt mulighed foret afbalanceret forhandlingsresultat for alle deltagere, og som kan bidrage til den verdensomspændendeøkonomisk vækst, der er nødvendig for at skabe og opretholde velstand og beskæftigelse i Europa og iverden;
2. understreger betydningen af disse forhandlinger, der ikke blot tager sigte på en bedre åbning af mar-
kederne, men som også kan føre til et første skridt i retning af en virkelig global lovgivningsramme somreaktion på den accelererende globalisering af verdensmarkederne;
3. godkender den generelle indfaldsvinkel til forhandlingerne under millenniumrunden, som fremgår af
Kommissionens meddelelse, hvor Kommissionen har overtaget mange af de krav, Parlamentet har fremsat itidligere beslutninger, og henviser til, at de foreslåede forhandlingsområder skal betragtes som en samlet
pakke og styres som en samlet proces, således at det sikres, at alle WTO-medlemmers prioriteringer får lige
stor opmærksomhed under forhandlingerne;
4. har forståelse for forslaget om at begrænse milleniumrunden til tre år, men er imidlertid af den
opfattelse, at kvaliteten af forhandlingsresultatet i tilfælde af tvivl er vigtigere, end at forhandlingerne afslut-tes i henhold til tidsplanen;
5. lægger derfor særlig vægt på en sammenhængende og nøje gennemtænkt forhandlingsstrategi inden
for EU, hvilket vil optimere mulighederne for, at denne generelle indfaldsvinkel til forhandlingerne vil givegode resultater, for så vidt angår de generelle problemløsningstiltag, fleksible bestræbelser på at opnå for-handlingsmålene og forhandlingsforløbets udformning;C 189/214 DA 7.7.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999
De enkelte forhandlingsområder
Handel med landbrugsprodukter og fiskeri6. konstaterer, at Det Europæiske Råds beslutninger på topmødet i Berlin om reformen af den fælles
landbrugspolitik udgør et solidt forhandlingsgrundlag, som gør det muligt for EU at sikre den europæiskelandbrugsmodel med små landbrug, som er baseret på familiebrug og kendetegnet af mangsidighed, enbæredygtig produktion af landbrugsprodukter og miljøpleje samt bevarelse af landbomiljøet; mener påbaggrund af den europæiske landbrugsmodels mangesidede natur, at man bør ofre de former for landbrug,som er udsat for størst risiko, særlig opmærksomhed, f.eks. små familiebrug, mindre gunstigt stillede områ-der samt områder med miljøproblemer; understreger betydningen af landbrugshandelen, da Europa er dennæststørste eksportør og største importør af landbrugsprodukter;
7. mener, at det europæiske landbrug fortsat bør have mulighed for at deltage i og drage nytte af ver-
denshandelen, uden at de principper, der ligger til grund for den fælles landbrugspolitik, drages i tvivl;
8. henviser til, at udviklingslandene specielt ønsker fri adgang til markedet for landbrugsprodukter, hvil-
ket er af væsentlig betydning for en positiv afslutning på millenniumrunden;
9. mener, at EU bør sikre sig, at WTO-reglerne for landbrugssektoren ikke får negative følger for udvik-
lingslandenes økonomi, og at en sikker fødevareforsyning bør betragtes som et multifunktionelt aspekt aflandbrugserhvervet;
10. opfordrer til, at bestemmelserne i WTO-aftalen om landbrug, som også fremover muliggør støtte til
miljøorienterede programmer, bevares og udvides til dels at omfatte et bredere spektrum af relevante mål-sætninger, der ikke vedrører handelen, og dels til at støtte overgangen til et bæredygtigt og miljøvenligtlandbrug med forsvarlige dyrevelfærdsnormer;
11. kræver åben fremlæggelse og tilpasning af WTO-medlemsstaternes støtteordninger for landbruget
for at skabe mulighed for en retfærdig bedømmelse af landbrugsstøtten;
12. konstaterer, at en liberalisering af handelen på fiskeriområdet må ske under hensyntagen til de gæl-
dende retlige rammer, særlig FN’s internationale havretskonvention og målsætningerne i de internationaleaftaler om miljøbeskyttelse og forvaltning af naturressourcerne og i de internationale fiskeriaftaler, og kræ-ver derfor, at der opstilles en liste over følsomme produkter for at sikre, at det internationale fiskeri foregåri overensstemmelse med principperne for forsvarlige fangstmetoder; konstaterer, at EU’s fælles fiskeripolitikspiller en vigtig rolle, ikke blot for bevarelsen af beskæftigelsen og den socioøkonomiske struktur, menogså fordi den yder et fundamentalt bidrag til forsyningen af det indre marked;
Forbrugerbeskyttelse
13. kræver, at der i forbindelse med revisionen af aftalen om sanitære og fytosanitære foranstaltninger
(SPS), sker en forankring af forsigtighedsprincippet som grundlag for en politik for fødevaresikkerhed på ensådan måde, at det stadig vil være muligt for EU at videreføre sin levnedsmiddel-, forbrugerbeskyttelses- ogmiljøpolitik på et højt beskyttelsesniveau;
14. glæder sig navnlig over, at EU har den holdning, at forsigtighedsprincippet skal forankres fast i
WTO’s regelsæt, navnlig i artikel XX GATT;
15. understreger kraftigt nødvendigheden af at harmonisere definitionen af forsigtighedsprincippet for
at undgå misforståelser eller forskellige fortolkninger; noterer sig, at definitionen af forsigtighedsprincippet,som det blev vedtaget på topmødet om miljø og udvikling i Rio, kunne blive en internationalt accepteretmodel, og opfordrer til, at denne definition anerkendes inden for WTO; mener, at også Codex Alimen-tarius» struktur og arbejdsmetoder bør ændres radikalt for at sikre en åben og demokratisk politik i for-bindelse med levnedsmiddelsikkerhed; finder det også nødvendigt at definere passende foranstaltninger forlevnedsmiddelsikkerhed;«7.7.2000 DA C 189/215 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999
16. noterer sig, at forsigtighedsprincippet er et juridisk bindende kriterium for vurdering af aktioner i
henhold til traktaten om Den Europæiske Union, og glæder sig derfor over, at Fællesskabet erkender, atdette princip må integreres i WTO-bestemmelserne; advarer imidlertid om, at der i denne forbindelse ikkemå gøres noget forsøg på at begrænse dets anvendelsesområde eller på anden måde gøre det betinget afhandelsinteresser;
17. kræver, at der som led i SPS- og TBT-aftalerne fastsættes niveauer for acceptable risici i overens-
stemmelse med internationalt godkendte retningslinjer og henviser i den forbindelse til den store betydningaf den gensidige anerkendelse af aftaler for løsningen af konflikter;
18. henviser til, at mærkning ikke er løsningen i tvister vedrørende levnedmiddelsikkerhed, men at
mærkning styrker forbrugernes valgfrihed;
Tjenesteydelser
19. konstaterer, at aftalen om tjenesteydelser (GATS) i de første fem år af sin eksistens har muliggjort
betydelige liberaliseringsfremskridt, først og fremmest på områderne for finansielle tjenesteydelser og indenfor telekommunikation;
20. understreger, at forhandlingerne bør være alsidige, og at de bør føre til mere dybtgående, bredere og
stærkere tilsagn fra alle WTO-medlemmer om markedsadgang og national behandling, og at GATS-disci-plinen bør styrkes med henblik på at sikre gennemsigtige og forudsigelige regler; forhandlingerne bør lige-ledes medtage de uafsluttede drøftelser om særlige spørgsmål, som f.eks. beskyttelsesklausuler, subsidier ogoffentlige indkøb;
21. finder det glædeligt i en tid med uro på de finansielle markeder, at tillægsprotokollen om finansielle
tjenesteydelser er trådt i kraft og dermed vil bidrage til på verdensplan at skabe åbenhed i forbindelse medfinansielle transaktioner og øge den kapital, som står til rådighed for virksomheder og forbrugere; forventerat WTO’s øvrige kontraherende parter vil yde væsentlige bidrag til protokollen om finansielle tjenesteydel-ser;
22. foreslår, at forhandlingsparterne går ind for, at den grundlæggende telekommunikationsaftale (BTA-
aftalen) videreudvikles, og at flere stater tiltræder den;
23. er imidlertid overbevist om, at der Vdash under passende hensyntagen til offentlighedens reaktioner i
forbindelse med sektorer eller tjenester af offentlig interesse Vdash bør medtages andre sektorer; fastholder, atyderligere liberalisering ikke må skade medlemsstaternes traktatfæstede ret til at fastlægge, hvilken rollederes respektive private og offentlige sektorer skal spille som leverandører af tjenesteydelser på sundheds-og uddannelsesområdet, samt deres ret til at fastsætte bestemmelser om tilvejebringelsen af sådannetjenesteydelser; opfordrer Kommissionen til at høre Parlamentet, før den medtager yderligere områder;
24. kræver, at sektorer og tjenesteydelser, som er en særlig samfundspolitisk opgave, som f.eks. sund-
heds-, uddannelses- og kulturpolitik, udelukkende behandles inden for de rammer, som den pågældendestat har fastlagt, og anmoder EU om at sikre, at disse sektorer ikke behandles under revisionen af GATS-aftalen;
25. mener, at fremskridt i retning af yderligere liberalisering bør gøres forenelig med medlemsstaternes
mulighed for at regulere adgangen til de offentlige tjenesteydelser for at sikre almindelig dækning;
26. anerkender den europæiske audiovisuelle sektors særlige rolle som støtte for kulturel pluralisme,
sund økonomi og ytringsfrihed; bekræfter sin støtte til den handlefrihed inden for audiovisuel politik,som blev opnået under Uruguay-runden; mener, at GATS-reglerne om kulturelle tjenesteydelser, navnliginden for den audiovisuelle sektor, ikke må bringe WTO-medlemmernes kulturelle mangfoldighed og selv-
stændighed i fare;
27. henstiller indtrængende, at der indføres en voldgiftsordning, der kan godkende støtte til mindretals-
sprog og -kulturer, som er virkelig nødvendig, og som samtidig forvrider den internationale konkurrencemindst muligt;
Offentlige indkøb
28. er af den opfattelse, at beslutningerne fra Uruguay-runden på området offentlige indkøb bør kon-
solideres, navnlig med hensyn til indholdet, og at der derudover bør anvendes principper som åbenhed,gensidighed og ikke-forskelsbehandling på grund af nationalitet; yderligere forhandlinger bør føres underhensyntagen til den respektive udviklingssituation;C 189/216 DA 7.7.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999
Elektronisk handel
29. anser det for nødvendigt, at elektronisk handel inddrages permanent under GATS og fremmes med
henblik på global udbredelse, og at der derudover vedtages internationale aftaler om principperne foransvar, beskatning, standardisering og tekniske normer, og at eksisterende handelshindringer fjernes, især
for små og mellemstore virksomheder;
30. støtter Kommissionens initiativ om, at alle GATS-bestemmelser, hvad enten de vedrører generelle
forpligtelser (mestbegunstigelse, åbenhed, indenlandske regler, konkurrence, betalinger og overførsler) ellerspecifikke forpligtelser (markedsadgang, national behandling eller yderligere forpligtelser) samt generelleundtagelser fra GATS, finder anvendelse på elektroniske leverancer;
Investeringer og konkurrencepolitik
31. kræver, at der ved skabelsen af en multilateral lovgivningsramme for direkte udenlandske investe-
ringer inden for WTO, der er den mest velegnede institution, for det første tages hensyn til udviklings-landenes interesser på en måde, de kan acceptere, og for det andet til medlemsstaternes retsforskrifter pådet sociale, miljømæssige og det kulturelle område, og at der ikke opstår de samme problemer, som vedden multilaterale investeringsaftale, der blev udarbejdet inden for rammerne af OECD;
32. foreslår, at ILO’s treleddede principerklæring om multinationale selskaber og socialpolitik og OECD-
reglerne for multinationale selskaber samt »Principles of Corporate Governance« bør indarbejdes i udkastettil en WTO-aftale om investeringer; er af den opfattelse, at man bør forhandle sig frem til enhver aftale ominvesteringer på WTO-niveau;
33. går derfor ind for forhandlinger om en multilateral investeringsaftale inden for rammerne af millen-
niumrunden, som vil give de udenlandske investorer større retssikkerhed og juridisk klarhed i stedet for demange bilaterale aftaler, og vil give modtagerlandene mulighed for at forfølge en bæredygtig økonomisk ogmiljømæssig udvikling;
34. henviser til, at den markedsåbning, der er aftalt mellem WTO-aftaleparterne, kan undermineres af
konkurrencefjendtlige former for praksis i den private sektor; kræver derfor, at der i det multilaterale han-delssystem indføjes regler om en effektiv konkurrencepolitik;
35. betoner, at denne aftale bør fastlægge de grundlæggende principper for en effektiv konkurrencepo-
litik gennem fastlæggelse af ensartede minimumsstandarder til forebyggelse af konkurrencebgrænsendeadfærd, som f.eks. oprettelse af karteller, misbrug af en dominerende markedsstilling eller hindring af ver-tikal og horisontal konkurrencebegrænsning, samt gennem oprettelse af uafhængige konkurrencemyndig-heder i alle WTO-medlemsstaterne til håndhævelse af minimumsstandarder i konkurrencelovgivningen, sådet undgås, at virksomhederne skal tage hensyn til forskellige nationale konkurrenceretlige fortolkninger;
36. henviser i den forbindelse til, at indførelse og anvendelse af multilaterale regler for en effektiv kon-
kurrencepolitik blandt WTO-aftaleparterne på længere sigt kan begrænse den tendens til at ty til handels-politiske beskyttelsesforanstaltninger, der på nuværende tidspunkt stadig er nødvendige som en del af anti-dumping-politikken;
Told og tekniske handelshindringer
37. kræver en yderligere nedsættelse af tolden på industriprodukter, samt afskaffelse af tariftoppe og
toldeskalation, der navnlig er skadelig for udviklingslandene;
38. henstiller, at Kommissionen under forhandlingerne tager hensyn til de små og mellemstore virksom-
heders behov, navnlig hvad angår forenkling af procedurer og bestemmelser vedrørende told og certifice-ring;
39. henviser til, at WTO-millenniumrunden kun kan betragtes som en succes, hvis udviklingslandene
opnår konkrete fordele, og bifalder i den forbindelse EU’s forslag om at indgå forpligtelser i Seattle, indenforhandlingerne indledes, med hensyn til toldfri adgang for stort set alle produkter fra de mindst udviklede7.7.2000 DA C 189/217 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999
lande under hensyntagen til disse landes eksportinteresser; foreslår, at der indgås yderligere forpligtelser
vedrørende mindskelse af ikke-toldmæssige hindringer, at resterende told fjernes med tiden, og at de fat-tigste lande modtager støtte til opbygning af deres handelskapacitet;
40. er af den opfattelse, at det under forhandlingerne om toldmæssige hindringer og tekniske handels-
hindringer bør tilstræbes, at betingelserne for adgangen til tredjelandes markeder principielt vedtages pågrundlag af gensidighed, som gør det muligt for europæisk industri at konkurrere globalt på lige vilkår,især inden for de sektorer, hvor forskelle i markedsadgang kan have konkurrencefordrejende virkninger;
41. understreger betydningen af, at WTO fortsætter med internationale handelslettelser af hensyn til
befolkningernes livskvalitet;
42. mener, at millenniumrunden er en enestående politisk chance for at styrke aftalens nuværende
bestemmelser, at løse visse udestående spørgsmål og udvide visse af dens bestemmelsers anvendelsesom-råde, både af hensyn til industrien og forbrugerne;
43. understreger behovet for at nedbryde nuværende ikke-toldmæssige og tekniske handelshindringer og
forhindre indførelsen af nye ikke-toldmæssige og tekniske handelshindringer ved hjælp af en hensigtsmæs-sig og juridisk bindende kontrol- og beslutningsprocedure i forbindelse med disse spørgsmål;
Handel og miljø
44. beklager, at WTO’s virksomhed på dette område hidtil ikke har ført til konkrete resultater, og anser
det for absolut nødvendigt, at det sikres, at de handelspolitiske regler er i overensstemmelse med kravene
om en bæredygtig udvikling; da en liberalisering af handelen også kan medføre øget trafik, må der i denforbindelse lægges særlig vægt på miljøskader forårsaget af trafik;
45. glæder sig i den forbindelse over de associerede central- og østeuropæiske landes og Tyrkiets grad-
vise accept af EU’s handels- og miljøpolitiske instrumenter;
46. går derfor ind for, at disse emneområder inddrages i millenniumrundens forhandlinger, selv om det
skal gøres klart for de øvrige aftaleparter, at EU ikke tilstræber protektionistiske mål af nogen art i form afsåkaldt »økoprotektionisme«, men at dens topprioritet er borgernes sundhed i deres respektive stater;
47. er klar over, at WTO ikke kan træde i stedet for indgåelsen af multilaterale miljøbeskyttelsesaftaler
(MEA), men mener, at WTO-praksis bør anerkende internationale miljøaftaler og gøre det muligt, at derdrages konsekvenser heraf, for så vidt angår proceduren til løsning af konflikter; opfordrer EU’s forhand-lingsledere til at drage omsorg for, at lande, der har tiltrådt multilaterale miljøaftaler, kan gennemføre disseaftaler på deres område gennem lovgivning og andre foranstaltninger;
48. bemærker, at EU’s dyrevelfærdspolitik navnlig er blevet påvirket af betænkeligheder i WTO, og glæ-
der sig derfor over både Rådets og Kommissionens forslag om at lade dette spørgsmål indgå i kommendeforhandlinger;
49. opfordrer Kommissionen til at sikre, at spørgsmålet om produktionsprocesser og -metoder (PPM)
inddrages i forhandlingerne, så forbrugerne får mulighed for at skelne mellem varerne på grundlag afderes produktionsprocesser og -metoder, samt at undersøge muligheden for at træffe handelsforanstaltnin-ger mod produkter, hvis det klart kan påvises, at den miljøskade, der er opstået under produktionen, ervæsentlig og grænseoverskridende, og at de trufne foranstaltninger ikke forskelsbehandler (indenlandske ogudenlandske varer) og står i forhold til den forårsagede skade; denne kontrolmulighed bør også gælde forde problemer, der er foranlediget af de høje lovbestemte krav til de europæiske landbrugsproducenterne påområder såsom miljø- og dyrebeskyttelse; henviser til, at der navnlig bør tages hensyn til bestandsbeva-rende foranstaltninger og konsekvenser for det globale klima;
50. betoner, at miljøbeskyttelseskonceptet skal indgå i alle WTO’s områder og i de aftaler, der skal
forhandles inden for rammerne af milleniumrunden (mainstreaming);C 189/218 DA 7.7.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999
Beskyttelse af intellektuel ejendomsret
51. insisterer på nødvendigheden af en effektiv beskyttelse af intellektuel ejendomsret som et væsentligt
element for fair samhandel;
52. er klar over, at mange udviklingslande har problemer med at gennemføre de forpligtelser, der er
indgået inden for rammerne af aftalen om handelsrelaterede aspekter af intellektuel ejendomsret (TRIPS);opfordrer derfor Kommissionen til at tilbyde disse aftaleparter omfattende teknisk bistand gennem gen-nemførelse af en effektiv politik til beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, som kræver udarbej-delse og gennemførelse af effektive rammebetingelser;
53. overvejer at forfølge og undersøge den såkaldte »indbyggede dagsorden« for TRIPS vedrørende udvi-
delse af beskyttelsen, hvad angår geografiske betegnelser og patenter; yderligere aftaler i tilslutning tilTRIPS-aftalen bør indgås med forsigtighed under hensyntagen til problemer og interesser i alle lande samtblandt brugere og rettighedshavere; der skal tages hensyn til initiativer truffet uden for WTO, navnlig iWIPO og andre officielle internationale institutioner;
54. er ligeledes klar over, at mange lande har fremsat indvendinger mod patentering af levende organis-
mer, og opfordrer Kommissionen til at vurdere den nuværende TRIPS-aftale; skulle det på baggrund af ensådan vurdering blive nødvendigt at foretage ændringer, bør det være Kommissionen, som skal træffe pas-sende foranstaltninger;
55. minder mere specielt om nødvendigheden af som led i TRIPS-aftalen at forbedre beskyttelsen af
geografiske betegnelser, der er et vigtigt konkurrenceelement for de europæiske landbrugsprodukter; sergerne en undersøgelse af spørgsmålet om, hvorvidt TRIPS-aftalen frembyder en effektiv beskyttelse af mær-ker, der anvendes som domænenavne på Internet;
56. mener, at indrømmelse af længere overgangsperioder til de mindst udviklede lande til gennem-
førelse af forpligtelserne i TRIPS-aftalen inden for rammerne af millenniumrunden eventuelt vil kunneløse disse problemer, men er imidlertid modstander af en omfattende genforhandling af aftalen, og under-streger, at TRIPS-aftaler bør bidrage til øget overførsel af teknologi og knowhow til udviklingslandene;
Handel og udvikling
57. er overbevist om, at et åbent multilateralt handelssystem også tilgodeser udviklingslandenes ønske
om en bæredygtig økonomisk udvikling, betoner imidlertid samtidig, at det er nødvendigt at tage størrehensyn til de specifikke behov, navnlig i de mindst udviklede lande i WTO, men understreger, at forskelligelande må have ret til at gennemføre forskellige nationale udviklingsstrategier, og at dette ikke bør hindresaf WTO-regler;
58. tilslutter sig, at målet skal være at sikre, at forhandlingerne rent faktisk er en »udviklingsrunde«, og
anmoder Kommissionen om at lægge særlig vægt på det udviklingspolitiske aspekt på alle forhandlings-områder under millenniumrunden;
59. understreger behovet for at bistå udviklingslandene med kapacitetsopbygning, således at de kan
deltage fuldt ud i WTO og i forhandlingerne under millenniumrunden, og for at styrke deres forhandlings-kapacitet, således at de kan udnytte WTO’s tvistbilæggelsesorgan bedre;
60. erkender, at EU’s udviklingspartnerskab med AVS-staterne har særlig betydning, og opfordrer derfor
Kommissionen til at sikre, at der fortsat under de nye WTO-regler kan føres en substantiel, effektiv ogsammenhængende EU- udviklingspolitik under udnyttelse af alle muligheder i Lomé-konventionen;
61. opfordrer til en bedre udnyttelse af den generelle præferenceordning (GPS) som en incitamentsord-
ning, der sikrer udviklingslandenes nødvendige gennemførelse af sociale, arbejdsmarkedsmæssige og mil-jømæssige klausuler; opfordrer de øvrige industrilande til at vedtage lignende incitamentsordninger, dertilskynder til bedre miljømæssige, sociale og arbejdsmarkedsmæssige standarder;7.7.2000 DA C 189/219 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999
Grundlæggende arbejdsnormer
62. glæder sig over, at Kommissionen har efterkommet Parlamentets krav om, at der skal tages hensyn
til grundlæggende ILO-arbejdsnormer i verdenshandelsordningen, og forventer, at den nu konkret vil sørgefor, at dette emne tages op på ministerkonferencen i Seattle;
63. støtter den aftale, som Rådet for nylig har indgået om fremme af oprettelsen af et fælles permanent
arbejdsforum ILO/WTO om handel, globalisering og arbejdsspørgsmål, samt forslaget om, at dets mandatskal indbefatte en dialog mellem alle relevante parter om forholdet mellem handelspolitikken, handelslibe-ralisering, udvikling og grundlæggende arbejdsnormer;
64. erindrer om, at ILO’s medlemsstater i 1998 vedtog en erklæring om de grundlæggende principper
og retten til arbejde, og at denne erklæring bør udgøre et fælles referencegrundlag for alle internationaleorganisationer;
65. mener, at ILO’s internationale grundlæggende arbejdsnormer og arbejdstagernes grundlæggende ret-
tigheder bør drøftes i WTO og opfordrer derfor til et fælles arbejdsprogram for WTO og ILO for gennem-
førelsen af ILO-konferencens erklæring fra 1998 om de grundlæggende principper og rettigheder på
arbejdsmarkedet, f.eks. i form af oprettelse af et permanent forum;
66. understreger i dette perspektiv fordelen ved, at ILO får observatørstatus ved WTO;
67. opfatter retten til at oprette frie fagforeninger og frie arbejdsgiverorganisationer som en grundlæg-
gende menneskeret og som hjørnestenen for skabelsen af en social markedsøkonomi, der kan sikre, at deropnås et beskyttelsesniveau, som står i forhold til det til enhver tid herskende udviklingsniveau; vil drageomsorg for, at gennemførelsen af denne ret også vil blive behandlet i WTO’s og ILO’s fælles arbejdsgruppepå en fri og loyal måde;
68. støtter kraftigt incitamenter, som bringer udviklingslandene i større overensstemmelse med de
grundlæggende sociale og arbejdsmarkedsmæssige standarder og bistår dem med at blive integreret i ver-densøkonomien, og opfordrer derfor de industrilande, der er repræsenteret i WTO, til at yde bistand tiludviklingslandene i form af modeller for skole- og erhvervsuddannelse, hvilket vil gøre det muligt forudviklingslandene at træffe foranstaltninger på eget initiativ til bekæmpelse af navnlig industrielle former
for børnearbejde, og desuden også på området for »gender mainstreaming«;
Tvistbilæggelsesprocedure
69. konstaterer, at WTO’s nye tvistbilæggelsesprocedure i mange tilfælde har levet op til forventnin-
gerne, men at nogle af dens afgørelser har givet anledning til stridigheder om handelsinteresser og ikke-handelsmæssige forhold; opfordrer WTO-medlemmerne til at anvende tvistbilæggelsesmekanismen fornuf-tigt;
70. går ind for større åbenhed i WTO’s tvistbilæggelsesprocedurer, der genspejler panelets domstolslig-
nende karakter, og navnlig for, at offentligheden får adgang til panelforhandlingerne, og ser frem til, at deropstår en uafhængig international domsmyndighed på handelsområdet inden for rammerne af WTO’s tvist-bilæggelsesprocedurer;
71. opfordrer Kommissionen til at gøre forholdet mellem WTO-tvistbilæggelsesproceduren på den ene
side og tvistbilæggelsesproceduren i internationale aftaler på den anden side til genstand for forhandlin-gerne og derved sikre, at der i WTO-tvistbilæggelsesproceduren kan henvises til andre forpligtelser;
Institutionelle aspekter
72. opfordrer EU’s medlemsstater til at optræde beslutsomt under ministerkonferencen i Seattle og
under hele milleniumrundens forløb, så Kommissionen som EU’s forhandlingsleder kan sætte hele EU’svægt ind i forhandlingerne;
73. forlanger, at Kommissionen ikke giver sit samtykke til en begrænset forhandlingdagsorden, som ikke
afspejler nødvendigheden af en bredtfavnende forhandlingsrunde;C 189/220 DA 7.7.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999
74. opfordrer Rådet og Kommissionen til at undersøge muligheden for at oprette en parlamentarisk
WTO-forsamling med henblik på at tilvejebringe mere demokratisk kontrol;
75. opfordrer Kommissionen til under ministerkonferencen i Seattle at samordne sin virksomhed i snæ-
vert samarbejde med EU-ansøgerlandene og de associerede udviklingslande for at opnå bred enighed omden generelle indfaldsvinkel til forhandlingerne, som EU har foreslået, og for at give Den EuropæiskeUnion mulighed for at spille en vigtig rolle i millenniumrunden;
76. støtter kraftigt nødvendigheden af større åbenhed, loyalitet og forudsigelighed under hele forhand-
lingsprocessen under hensyntagen til civilsamfundets interesser og anliggender;
77. finder det en naturlig funktion for Parlamentet at være det fremtrædende forum i Europa for den
politiske meningsdannelse i forbindelse med millenniumrunden;
78. bifalder Kommissionens initiativ til at foretage en vurdering af bæredygtigheden af den nye runde
og støtter udarbejdelsen af et program for løbende vurdering af virkningerne, herunder kønsrelateredevirkninger; anmoder Kommissionen om ikke at negligere vurderingen af virkningerne af tidligere liberalise-ringsprocesser;
79. slår til lyd for, at der udarbejdes en adfærdskodeks med standarder for miljø- og arbejdsforhold med
adresse til europæiske multinationale firmaer, der opererer i tredjelande, og efterlyser tilsarende initiativerandre steder i verden;
80. opfordrer Kommissionen til både før og under ministerkonferencen i Seattle og under hele millen-
niumrundens forløb vedvarende at holde Parlamentet fuldt ud orienteret i henhold til de forpligtelser, somkommissæren for handel afgav under EP-høringerne, samt efter en minimumtidsplan, der opstilles efterministerkonferencen i Seattle, at drøfte de væsentligste elementer i EU’s forhandlingsstrategi med Parla-mentet på grundlag af dets beslutninger i form af kontinuerlige og omfattende høringer; understreger detpresserende behov for nye procedurer, som kan sikre fuld orientering af Parlamentet om arbejde, tidsplanog afgørelser, som træffes af 133-udvalget;
81. forbeholder sig med henvisning til forretningsordenens artikel 97, stk. 5, ret til under millenium-
runden at rette henstillinger til Kommissionen vedrørende de enkelte punkter, der forhandles om, ogopfordrer Kommissionen til at tage sådanne henstillinger i betragtning;
82. kræver at blive hørt om resultaterne i henhold til godkendelsesproceduren i EF-traktatens artikel 300
ved milleniumrundens afslutning;
83. pålægger sin delegation, at den under ministerkonferencen i Seattle over for de øvrige WTO-aftale-
parter redegør for og kraftigt slår til lyd for den holdning til milleniumrunden, som Parlamentet har fast-lagt i denne beslutning;
84. opfordrer Rådet til at høre Parlamentet, inden det vedtager retningslinjerne for forhandlingerne efter
åbningen af den nye WTO-forhandlingsrunde;
85. opfordrer Rådet til at høre Parlamentet, inden det indgår konventionerne, hvad enten det sker i
form af sektorspecifikke aftaler eller som samlet pakke (»single undertaking«);
86. opfordrer Rådet og Kommissionen til regelmæssigt og rettidigt at informere og høre Parlamentet
om alle sektorspecifikke forhandlinger;
87. kræver traktatændringer på den kommende regeringskonference med henblik på at øge Kommissio-
nens beføjelser til på Den Europæiske Unions vegne også at forhandle andre områder end varer, f.eks. ogsåtjenesteydelser og intellektuel ejendomsret;
88. kræver traktatændringer på den kommende regeringskonference med henblik på at give Parlamentet
en formel rolle under WTO-forhandlingerne samt for at give Parlamentet ret til automatisk at få forelagtenhver WTO-aftale til samstemmende udtalelse;
*
**
89. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes rege-
ringer og parlamenter samt til WTO’s generalsekretariat.7.7.2000 DA C 189/221 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999