[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 4.10.2010

KOM(2010) 542 endelig

2010/0271 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. .../2010 om godkendelse og markedsovervågning af to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler

(EØS-relevant tekst)

EN

{SEK(2010) 1151}{ SEK(2010) 1152}

BEGRUNDELSE

1. Baggrund for forslaget

- Begrundelse og formål

Betegnelsen "køretøjer i klasse L" dækker en lang række forskellige køretøjstyper med to, tre eller fire hjul, f.eks. to- og trehjulede knallerter, to- og trehjulede motorcykler og motorcykler med sidevogn. Eksempler på firehjulede køretøjer, der også benævnes quadricykler, er "quads" og minibiler.

Typegodkendelseskravene for nye køretøjer i klasse L findes i øjeblikket i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF21 ("rammedirektivet"). Desuden indeholder en række direktiver, der er henvist til i rammedirektivet, detaljerede tekniske krav vedrørende køretøjer i klasse L.

Kommissionen har identificeret en række væsentlige problemer med hensyn til de nuværende bestemmelser for typegodkendelse af køretøjer i klasse L, som der skal tages fat på: – lovgivningens kompleksitet – emissionsniveauet og dets stigende andel af den samlede emission fra vejtransport, som samlet set er faldende – funktionelle sikkerhedsaspekter ved køretøjerne i relation til typegodkendelseskravene – manglende lovgivning for køretøjer udstyret med ny teknologi – salg og registrering af visse køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er indført på EU-markedet, og som ikke er i overensstemmelse med de nuværende typegodkendelseskrav med hensyn til køretøjernes funktionelle sikkerhed og/eller miljøbeskyttelse. |

Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører Europa-Parlamentets og Rådets rammedirektiv 2002/24/EF[1] Direktiv: 93/14/EØF[2] 93/30/EØF[3] 93/33/EØF[4] 93/93/EØF[5] 95/1/EF[6] 97/24/EF[7] 2000/7/EF[8] 2002/51/EF[9] 2009/62/EF[10] 2009/67/EF[11] 2009/78/EF[12] 2009/79/EF[13] 2009/80/EF[14] 2009/139/EF[15]. Typegodkendelseslovgivningen er behandlet i politikinitiativet "CARS21"[16]. Dette initiativ blev iværksat i 2005 for at foretage en gennemgang af lovgivning og politik i automobilsektoren med henblik på at rådgive Kommissionen om fremtidige politikmuligheder. En af grundene til oprettelsen af CARS 21 var de bekymringer vedrørende de kumulerede udgifter, automobilindustrien påføres i forbindelse med lovgivningen, og disses negative indvirkning på dens konkurrenceevne i form af unødigt dyre køretøjer, som de berørte parter i bilindustrien havde. I den endelig rapport fra CARS 21[17] blev det konkluderet, at mens hovedparten af den gældende lovgivning skulle opretholdes for at beskytte borgerne og miljøet, burde der foretages en forenkling for at rationalisere lovgivningsrammerne og bevæge sig i retning af internationalt harmoniserede krav. Dette forenklingsarbejde er planlagt i Kommissionens anden statusrapport om forenkling af de lovgivningsmæssige rammer[18]. Ethvert eventuelt initiativ bør være i overensstemmelse med denne strategi. I overensstemmelse med den europæiske strategi for luftkvalitet[19] har Den Europæiske Union hele tiden strammet emissionsstandarderne for motorkøretøjer, især med hensyn til carbonhydrider, kulilte, nitrogenoxider og partikler. Dette vil også blive tilfældet i de foreslåede lovgivningsrammer for køretøjer i klasse L. Typegodkendelsesforanstaltningerne i denne lovgivningsramme er også i overensstemmelse med det europæiske handlingsprogram for trafiksikkerheden 2011-2020 og det europæiske charter om trafiksikkerhed (ERSC)[20], 2000-2010. Målet i ERSC var at halvere antallet af trafikdræbte inden udgangen af 2010. Desværre tilhører førerne af køretøjer i klasse L en sårbar trafikgruppe med de højeste tal for dræbte og kvæstede af alle trafikanter. Endelig indgår der også i dette forslag en række bestemmelser fra Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 768/2008/EF[21] om fælles rammer for markedsføring af produkter for at fremme gennemførelsen og håndhævelsen af den nye forordning. Disse bestemmelser specificerer det ansvar, der påhviler de økonomiske operatører i forsyningskæden og de respektive markedsovervågningsmyndigheder, især med hensyn til overvågning af eftermarkedet og kontrol af produkter, der indføres på EU-markedet. Desuden forbedres kravene til organer og organisationer, som medlemsstaterne kan uddelegere nogle af vurderingsopgaverne for køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder til, for at sikre lige konkurrencevilkår og undgå den konkurrenceforvridning, der kan opstå som følge af forskellige grader af konsekvens og indsats fra disse tredjepartorganers side ved prøvning, inspektion og vurdering af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som søges typegodkendt. |

2. HØRING AF BERØRTE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE |

Høring af berørte parter Europa-Kommissionen iværksatte en offentlig høring for at indhente synspunkter fra interesserede parter vedrørende dens udkast til forslag til ny lovgivning for godkendelse af køretøjer i klasse L. Der blev offentliggjort et høringsdokument[22] for at give baggrundsinformation og indhente holdninger til de nye rammer, der skulle erstatte de nuværende lovgivningsmæssige rammer. Den offentlige høring var målrettet mod de grupper, der ville blive mest berørt af forslaget til nye lovgivningsmæssige rammer, herunder typegodkendelsesmyndigheder i medlemsstaterne, fabrikanter, leverandører og forbrugere. Den blev offentliggjort på engelsk, fransk og tysk på et websted, der var oprettet specielt til dette formål. Europa-Kommissionen har bekræftet modtagelsen af alle høringssvar fra alle de berørte parter, og disse er blevet gjort offentligt tilgængelige[23]. |

Høringsmetoder, hovedmålgrupper og respondenternes overordnede profil I forbindelse med udarbejdelsen af forslaget hørte Europa-Kommissionen de berørte parter på en række måder: Den offentlige høring fandt sted på internettet fra den 22. december 2008 til den 27. februar 2009 og dækkede de muligvis kontroversielle aspekter af forslaget. Der blev modtaget reaktioner fra medlemsstaterne, fabrikanter af køretøjer i klasse L og komponenter hertil, transportorganisationer, brugerorganisationer, andre ikke-statslige organisationer og individuelle borgere. Elementerne i udkastet til forslag er blevet drøftet på flere møder i Europa-Kommissionens arbejdsgruppe (MCWG)[24] vedrørende køretøjer i klasse L. Endelig er der blevet holdt mange møder med individuelle berørte parter, hvor de frit kunne give udtryk for deres holdninger og synspunkter. |

Sammendrag af svarene og af, hvordan der er taget hensyn til dem Europa-Kommissionen modtog 57 svar i forbindelse med internethøringen. De berørte parter rejste en række spørgsmål. Resultaterne af den offentlige høring blev sammenfattet i en rapport[25], der blev forelagt og drøftet den 29. juni 2009 på et møde i Europa-Kommissionens arbejdsgruppe vedrørende køretøjer i klasse L (MCWG), og som alle berørte parter blev opfordret til at kommentere. I den konsekvensanalyse, som ledsager dette forslag, redegøres for de påpegede problemstillinger og for, hvordan der er taget højde for dem. |

Konsekvensanalyse For hver af de vigtigste aspekter af forslaget blev forskellige løsningsmuligheder analyseret ved at opstille mulige fordele og ulemper med hensyn til økonomi, miljø, sikkerhed og samfundsmæssige aspekter. Både kvalitative og kvantitative aspekter indgik i analysen. Det næste skridt var at sammenligne forskellige løsningsmuligheder, og en foretrukken løsningsmulighed eller en logisk kombination af to foretrukne løsningsmuligheder blev identificeret og beskrevet. Disse foretrukne løsningsmuligheder udgør grundlaget for denne nye rammeforordning. Udkastet til rapport blev grundigt gennemgået af Udvalget for Konsekvensanalyse (IAB), og dets anbefalinger til forbedringer blev i videst mulige omfang integreret i den endelige rapport. Udtalelsen fra Udvalget for Konsekvensanalyse (IAB) vedrørende rapporten er offentliggjort sammen med dette forslag, den endelige konsekvensanalyse og et resumé heraf. 3. FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER Retsgrundlag Retsgrundlaget for forslaget er artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Subsidiaritetsprincippet Før etableringen af en EU-typegodkendelse for køretøjer i klasse L blev standarder fastsat på medlemsstatsniveau. Den lovgivning, der blev vedtaget af medlemsstaterne, var ofte forskellig, og fabrikanter, der solgte køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder på forskellige markeder, var derfor nødt til at variere deres produktion i forhold til, hvilke medlemsstater, deres køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder var beregnet til, og til at få disse prøvet i hver af de pågældende medlemsstater, hvilket var tidskrævende og omkostningskrævende. Forskellige nationale regler udgjorde derfor en handelshindring og havde en negativ virkning på det indre markeds gennemførelse og funktion. Det var derfor nødvendigt at indføre direktiver på EU-niveau, især for at løse grænseoverskridende spørgsmål på EU-plan med hensyn til sikkerhed og de negative sundheds- og miljøvirkninger af luftforurening. Høje emissionsværdier i lokale byområder kan kontrolleres via medlemsstaternes individuelle foranstaltninger, men globale emissioner standser ikke ved en medlemsstats grænser. Dette problem, der omfatter hele EU, kan kun løses gennem harmoniserede foranstaltninger på EU-plan. Rammedirektiv 2002/24/EF, som var baseret på artikel 95 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, var udarbejdet med dette formål og sigtede mod at etablere et indre marked, samtidig med at sikre et højt niveau af sundhedsbeskyttelse, sikkerhed og miljøbeskyttelse. De samme argumenter er stadig gældende i dag, idet det er nødvendigt med en EU-indsats for at undgå opsplitning af det indre marked og sikre et højt og ensartet beskyttelsesniveau i hele Europa. En yderligere merværdi ved EU-lovgivning er, at industrien vil nyde godt af stordriftsfordele gennem harmoniserede lovkrav: f.eks. kan der fremstilles køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder til hele det europæiske marked, i stedet for at disse skal tilpasses for at opnå typegodkendelse i hver enkel medlemsstat. Tilpasningen af lovgivningsrammerne til den tekniske udvikling vil også sikre lige muligheder for fabrikanterne med hensyn til ny teknologi. Forbrugerne vil nyde godt af lavere priser på køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som hele tiden er under pres som følge af konkurrence på EU-plan. Endelig vil en stramning af markedsovervågningsforanstaltningerne bidrage til at sikre, at det er det samme sæt regler, der gælder for alle fabrikanter, der sælger eller er ansvarlige for ibrugtagning af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder på EU-markedet, og at typegodkendelseskravene med hensyn til miljø og køretøjets sikkerhed faktisk finder anvendelse. Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, fordi det ikke går længere end nødvendigt for at opfylde målsætningerne om at sikre et velfungerende indre marked og garantere et højt offentligt sikkerhedsniveau og miljøbeskyttelsesniveau. Reguleringsmiddel/reguleringsform Anvendelsen af en rammeforordning anses for hensigtsmæssig med hensyn til at skabe sikkerhed for overholdelse, samtidig med at den ikke kræver gennemførelse i medlemsstaternes lovgivning. I forslaget benyttes en trinvis fremgangsmåde, som oprindeligt blev indført efter anmodning fra Europa-Parlamentet og anvendt i andre retsakter vedrørende EU-typegodkendelse af motorkøretøjer. I henhold til denne fremgangsmåde finder lovgivningen sted i tre trin: de grundlæggende bestemmelser og dækningsområdet fastlægges af Europa-Parlamentet og Rådet i en forordning baseret på artikel 114 TFEU i overensstemmelse med den almindelige lovgivningsprocedure de tekniske specifikationer for de grundlæggende bestemmelser fastlægges i tre delegerede retsakter (artikel 290) vedtaget efter udvalgsproceduren: 1) en forordning om miljøkrav og krav til fremdriftsydelse: elektromagnetisk kompatibilitet miljøprøvningsprocedurer med hensyn til udstødningsemissioner, fordampningsemissioner, emission af drivhusgasser og brændstofforbrug maksimal konstruktivt bestemt motorhastighed, maksimalt drejningsmoment og maksimal nettoeffekt støj. 2) en forordning om køretøjernes funktionelle sikkerhed og relaterede spørgsmål: akustiske alarmanordninger bremsning, herunder blokeringsfri bremser og kombinerede bremsesystemer elektrisk sikkerhed beskyttelseskonstruktioner fortil og bagtil ruder, forrudeviskere og forrudevaskere samt afrimnings- og afdugningsanordninger identificering af betjeningsorganer, kontrollamper og indikatorer montering af lygter og lyssignaler udsyn bagud sikkerhedsseler og deres forankringer dæk beskyttelse af personer i køretøjet, herunder indvendigt udstyr, nakkestøtter og døre konstruktivt bestemt hastighedsbegrænsning køretøjskonstruktionens integritet. 3) en forordning om krav til køretøjskonstruktion foranstaltninger mod ulovlige ændringer tilkoblings- og fastspændingsanordninger tyverisikringsanordninger udragende dele lagring af brændstof lad masser og dimensioner egendiagnose (OBD) håndgreb og fodstøtter til passagerer reparations- og vedligeholdelsesinformationer plads til montering af bagnummerplade støtteben lovpligtig mærkning. En gennemførelsesretsakt (artikel 291) indeholder de administrative bestemmelser, som f.eks. oplysningsskema, typegodkendelsesattestens definitioner, typeattesten og tilhørende krav til produktionens overensstemmelse m.m. 4. BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER Dette forslag til en rammeforordning har ingen konsekvenser for Den Europæiske Unions budget for så vidt angår de to første trin i reduktionen af emissionsgrænser (Euro 4 og 5 for motorcykler og Euro 3 og 4 for alle andre køretøjer i klasse L). Det tredje emissionstrin vil omfatte et Euro 6-trin for motorcykler og et Euro 5-trin for alle andre køretøjer i klasse L (knallerter, tricykler og quadricykler). Disse grænser svarer fuldstændigt til Euro 5-emissionsgrænserne for personbiler. Der er planlagt en yderligere undersøgelse af miljøvirkningerne for at bestemme den kortfristede virkning af Euro 3, 4 og 5-trinene, og for at finde ud af, om det Euro 6-trin, der er målet, er hensigtsmæssigt inden for den givne tidsfrist. Denne undersøgelse vil blive gennemført i perioden 2016-2017 og vil blive finansieret over Kommissionens budget. 5. YDERLIGERE OPLYSNINGER Den foreslåede retsakt omhandler emner omfattet af EØS-aftalen og bør derfor udstrækkes til at gælde i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. |

2010/0271 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. .../2010 om godkendelse og markedsovervågning af to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

efter fremsendelse af udkastet til retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[26]

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[27],

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

1. Det indre marked omfatter et område uden indre grænser, hvor der skal sikres fri bevægelighed for varer, personer, tjenester og kapital. Med henblik herpå blev der ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF af 18. marts 2002 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer etableret et omfattende typegodkendelsessystem sådanne køretøjer21. Disse principper bør fortsat finde anvendelse på denne forordning og dens delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter.

2. Det er hensigten med EU-typegodkendelsessystemet at gøre det muligt for de enkelte medlemsstater for hver enkel type køretøj at bekræfte, at det har gennemgået de prøvninger, der er truffet bestemmelser om i denne forordning, dens delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, og at der til dets fabrikant er blevet udstedt en typegodkendelsesattest. Det forpligter også fabrikanterne til at udstede en typeattest for hvert køretøj fremstillet i overensstemmelse med typegodkendelsen. Når et køretøj er ledsaget af en sådan attest, må det sælges og registreres til brug i hele EU.

3. Det er hensigten med denne forordning at fastlægge harmoniserede regler for godkendelse af køretøjer i klasse L med henblik på at sikre, at det indre marked fungerer efter hensigten. Køretøjer i klasse L er to-, tre- eller firehjulede køretøjer som f.eks. motordrevne tohjulede køretøjer, tricykler, on-road-quads og minibiler. Desuden er målene at forenkle de nuværende lovgivningsmæssige rammer, at bidrage til en lavere, mere forholdsmæssig andel af de samlede emissioner fra vejtransport, at øge det generelle sikkerhedsniveau, at foretage tilpasninger til den tekniske udvikling og at stramme reglerne om markedsovervågning.

4. Direktiv 2002/24/EF og dets særdirektiver er flere gange blevet ændret væsentligt. Af hensyn til klarhed, rationalitet og forenkling bør direktiv 2002/24/EF og dets særdirektiver ophæves og erstattes af én forordning samt et lille antal delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. Anvendelsen af en forordning som retsakt sikrer, at bestemmelserne finder direkte anvendelse og kan ajourføres meget hurtigere og effektivt, således at der kan tages bedre hensyn til den tekniske udvikling.

5. For at forenkle typegodkendelseslovgivningen i overensstemmelse med anbefalingerne i CARS 21-rapporten: En konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede[28] , vil det være hensigtsmæssigt at ophæve alle særdirektiverne uden at reducere beskyttelsesniveauet. Kravene i de pågældende direktiver bør overføres til denne forordning eller dens delegerede retsakter og bør, hvor det er relevant, erstattes af henvisninger til de tilsvarende regulativer fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE), der er indarbejdet i EU-retten i henhold til artikel 4 i Rådets afgørelse 97/836/EF af 27. november om det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa. Dette vedrører vedtagelsen af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som kan monteres eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter ("Overenskomst af 1958 som revideret")[29]. For at lette den administrative byrde i forbindelse med typegodkendelsesprocessen bør køretøjsfabrikanterne have mulighed for, når det er relevant, at opnå typegodkendelse i henhold til denne forordning ved direkte at opnå godkendelse efter det relevante FN/ECE-regulativ[30] som opført i bilagene til denne forordning eller i de separate delegerede retsakter.

6. Dette indebærer, at nye FN/ECE-regulativer og ændringer hertil, som EU måtte tiltræde i henhold til afgørelse 97/836/EF, bør indbygges i EU-typegodkendelsesproceduren enten som krav i forbindelse med EU-typegodkendelse af køretøjer eller som alternativ til gældende EU-ret. Især når EU beslutter, at et FN/ECE-regulativ bør indgå i kravene til EU-typegodkendelse af en køretøjstype og erstatte eksisterende EU-lovgivning, bør der uddelegeres beføjelser til Kommissionen til at vedtage de nødvendige tilpasninger af nærværende forordning eller vedtage de nødvendige gennemførelsesretsakter.

7. Denne forordning bør indeholde væsentlige krav med hensyn til miljøbeskyttelse og køretøjers funktionelle sikkerhed. De vigtigste elementer i denne forordning er baseret på resultaterne af en konsekvensanalyse[31] og på analyse af forskellige løsningsmuligheder med opstilling af mulige fordele og ulemper med hensyn til økonomi, miljø, sikkerhed og samfundsmæssige aspekter. Både kvalitative og kvantitative aspekter indgik i analysen. Efter en sammenligning af de forskellige løsningsmuligheder og identifikation af de foretrukne løsningsmuligheder, blev disse udvalgt som grundlag for denne forordning.

8. Opfyldelsen af målene med denne forordning bør ikke påvirkes af monteringen af bestemte systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, efter at køretøjet er blevet solgt, registreret eller taget i brug. Der bør derfor gennemføres egnede foranstaltninger for at sikre, at systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som kan monteres på køretøjer, og som i betydelig grad ville kunne forringe funktionen af systemer, der er væsentlige for miljøbeskyttelse eller funktionel sikkerhed, kontrolleres af en godkendende myndighed, før de sælges, registreres eller ibrugtages.

9. Ved Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/1/EF af 2. februar 1995 om konstruktivt bestemt maksimalhastighed samt motorens maksimale drejningsmoment og nettoeffekt for to- og trehjulede motordrevne køretøjer21 fik medlemsstaterne mulighed for at nægte første registrering og eventuelt efterfølgende registreringer inden for deres område af køretøjer med en maksimal nettoeffekt på over 74 kW. Den forventede sammenhæng mellem sikkerhed og begrænsning af den absolutte effekt kunne ikke bekræftes i flere forskellige videnskabelige undersøgelser. Af denne grund og for fjerne interne handelshindringer på EU-markedet, bør denne mulighed ikke opretholdes. Andre, mere effektive sikkerhedsforanstaltninger bør indføres for at bidrage til at reducere det høje antal dræbte og sårede blandt brugerne af motordrevne tohjulede køretøjer i trafikulykker i EU.

10. Denne forordning udgør et sæt specifikke sikkerheds- og miljøkrav. Det er derfor vigtigt at fastsætte bestemmelser for at sikre, at fabrikanten eller enhver anden erhvervsdrivende i forsyningskæden i tilfælde, hvor et køretøj udgør en alvorlig risiko for brugerne eller miljøet, har truffet effektive beskyttelsesforanstaltninger, herunder tilbagekaldelse af køretøjer i overensstemmelse med artikel 20 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter[32]. De godkendende myndigheder bør derfor være i stand til at vurdere, om disse foranstaltninger er tilstrækkelige eller ej.

11. Med henblik på at forenkle og fremskynde typegodkendelseslovgivningen er der blevet indført en ny fremgangsmåde i EU-lovgivningen vedrørende typegodkendelse af køretøjer, hvor lovgiveren i den almindelige lovgivningsprocedure kun fastsætter de grundlæggende regler og principper og uddelegerer lovgivningen om yderlige tekniske enkeltheder til Kommissionen. For så vidt angår materielle krav bør denne forordning derfor kun fastlægge grundlæggende bestemmelser om funktionel sikkerhed og miljøegenskaber, mens den uddelegerer magten til at fastlægge de tekniske specifikationer til Kommissionen.

12. Markedsovervågningen i automobilsektoren, især i sektoren for køretøjer i klasse L, bør forbedres ved at forbedre de lovgivningsbestemmelser, der gælder for produktionens overensstemmelse, og specificere de forpligtelser, der påhviler de erhvervsdrivende i forsyningskæden. Især bør den rolle og det ansvar, der påhviler de myndigheder i medlemsstaterne, der forestår typegodkendelse og markedsovervågning, tydeliggøres, og kravene til kompetence, forpligtelser og præstation for de tekniske tjenester, som udfører køretøjstypegodkendelser, strammes. Sikring af overensstemmelse med kravene vedrørende typegodkendelse og produktionens overensstemmelse i den lovgivning, der gælder for automobilsektoren, bør fortsat være de typegodkendende myndigheders centrale ansvar, mens markedsovervågning kan være en kompetence, som deles mellem forskellige nationale myndigheder.

13. For at undgå misbrug bør en forenklet procedure for små serier af køretøjer indskrænkes til en meget begrænset produktion. Det er derfor nødvendigt nøjagtigt at definere begrebet små serier med hensyn til antallet af køretøjer, der sælges, registreres og ibrugtages.

14. For at sikre, at proceduren for overvågning af produktionens overensstemmelse er blevet gennemført korrekt og fungerer, som den skal, bør fabrikanterne kontrolleres regelmæssigt af den kompetente myndighed eller en dertil udpeget teknisk tjeneste, som er i besiddelse af de krævede kvalifikationer på dette område.

15. Medlemsstaterne bør fastsætte de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af denne forordning, og sikre, at de gennemføres. Disse sanktioner bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.

16. I henhold til artikel 291 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser, på forhånd fastlægges i forordninger vedtaget efter den almindelige lovgivningsprocedure. Indtil sådanne nye forordninger er vedtaget, er det stadig Rådets afgørelse 1999/468/EF[33] af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, der finder anvendelse, bortset fra forskriftsproceduren med kontrol, der ikke længere finder anvendelse.

17. Kommissionen bør have beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 290 i TEUF vedrørende funktionel sikkerhed og miljøpræstation, prøvning, adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer og udpegelse af tekniske tjenester og disses specifikke autoriserede opgaver for at kunne supplere eller ændre visse ikke-væsentlige elementer i retsakter gennem bestemmelser, der finder generel anvendelse. Sådanne beføjelser bør ikke gøre det muligt at ændre de gennemførelsesdatoer, der er fastsat i bilag IV, eller de emissionsgrænseværdier, der er fastsat i bilag VI. Ændringer af disse datoer eller grænseværdier bør vedtages ved den almindelige lovgivningsprocedure i overensstemmelse med artikel 114 i TEUF.

18. Kommissionen bør gives beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter i henhold til traktatens artikel 291 for at fastlægge ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning med hensyn til den liste af oplysninger, der skal afgives ved ansøgning om typegodkendelse, typegodkendelsesprocedurer, modeller for supplerende fabrikationsplader, EU-typegodkendelsesattester, fortegnelse over udstedte typegodkendelser, nummereringssystem for EU-typegodkendelser og procedurer til sikring af produktionens overensstemmelse. For så vidt angår disse punkter er det nødvendigt med ensartede betingelser for gennemførelsen i medlemsstaterne for at sikre, at det indre marked fungerer efter hensigten ved at lette den gensidige anerkendelse af administrative beslutninger truffet i de forskellige medlemsstater (især typegodkendelser) og accepten af dokumenter udstedet af køretøjsfabrikanterne (især typeattester).

19. Da målet med et fuldt harmoniseret indre marked gennem indførelse af et obligatorisk system for EU-typegodkendelse af køretøjer i klasse L ikke i tilstrækkelig grad kan opnås af medlemsstaterne alene, men som følge af aktionens omfang bedre kan opnås på EU-niveau, kan EU gennemføre foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

20. Følgende direktiver bør ophæves:

21. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/139/EF af 25. november 2009 om foreskrevne påskrifter og skilte på to- og trehjulede motordrevne køretøjer[34]

22. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/80/EF af 13. juli 2009 om identificering af betjeningsorganer, kontrollamper og indikatorer på to- og trehjulede motordrevne køretøjer[35]

23. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/79/EF af 13. juli 2009 om fastholdelsesanordninger for passagerer på tohjulede motordrevne køretøjer (kodificeret udgave)[36]

24. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/78/EF af 13. juli 2009 om støtteben på tohjulede motordrevne køretøjer[37]

25. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/67/EF af 13. juli 2009 om montering af lygter og lyssignaler på to- og trehjulede motordrevne køretøjer[38]

26. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/62/EF af 13. juli 2009 om anbringelsessted for bagnummerplade på to- og trehjulede motordrevne køretøjer[39]

27. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/51/EF af 19. juli 2002 om reduktion af emissionerne af forurenende stoffer fra to- og trehjulede motordrevne køretøjer og om ændring af direktiv 97/24/EF[40]

28. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF af 18. marts 2002 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer og om ophævelse af Rådets direktiv 92/61/EØF[41]

29. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/7/EF af 20. marts 2000 om hastighedsmålere for to- og trehjulede motordrevne køretøjer og om ændring af Rådets direktiv 92/61/EØF om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer[42]

30. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/24/EF af 17. juni 1997 om dele af og kendetegn ved to- og trehjulede motordrevne køretøjer[43]

31. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/1/EF af 2. februar 1995 om konstruktivt bestemt maksimalhastighed samt motorens maksimale drejningsmoment og nettoeffekt for to- og trehjulede motordrevne køretøjer[44]

32. Rådets direktiv 93/93/EØF af 29. oktober 1993 om masse og dimensioner for to- og trehjulede motordrevne køretøjer[45]

33. Rådets direktiv 93/33/EØF af 14. juni 1993 om tyverisikring på to- og trehjulede motordrevne køretøjer[46]

34. Rådets direktiv 93/30/EØF af 14. juni 1993 om lydsignalapparater på to- og trehjulede motordrevne køretøjer[47]

35. Rådets direktiv 93/14/EØF af 5. april 1993 om bremser for to- og trehjulede motordrevne køretøjer[48].

36. VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I FORMÅL, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1 Formål

37. Denne forordning fastsætter de administrative og tekniske krav til godkendelse og markedsovervågning af alle nye køretøjer som omhandlet i artikel 2, stk. 1.

38. Forordningen fastsætter også krav i forbindelse med salg og ibrugtagning af systemer, komponenter og separate tekniske enheder beregnet til køretøjer godkendt i henhold til denne forordning.

39. Nærværende forordning berører ikke anvendelsen af Unionens relevante lovgivning om køretøjers funktionelle sikkerhed og miljøpræstationer.

Artikel 2 Anvendelsesområde

40. Denne forordning finder anvendelse på typegodkendelse og individuel godkendelse af alle nye to- eller trehjulede køretøjer og quadricykler som beskrevet i artikel 4 og i bilag I (herefter benævnt "køretøjer i klasse L"), som er beregnet til kørsel på offentlig vej, herunder også køretøjer konstrueret og fremstillet i flere trin, og på typegodkendelse og individuel godkendelse af systemer, komponenter og separate tekniske enheder konstrueret og fremstillet til sådanne køretøjer.

41. Denne forordning finder ikke anvendelse på følgende køretøjer:

a) køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimal hastighed på højst 6 km/h

b) køretøjer udelukkende til brug for fysisk handicappede

c) køretøjer, der udelukkende er beregnet til at blive styret af person til fods

d) køretøjer udelukkende til brug ved konkurrencer på vej eller uden for vej (off road)

e) køretøjer udelukkende beregnet til brug for de væbnede styrker, ordensmagten, civilforsvaret, brandvæsenet eller offentlige værker

f) landbrugs- og skovbrugstraktorer, der falder ind under Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/37/EF[49], maskiner, der falder ind under Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF[50] og 97/68/EF[51], samt motorkøretøjer, der falder ind under Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF[52]

g) køretøjer, der hovedsagelig er beregnet til brug uden for vej (off road) og konstrueret til kørsel på overflader uden belægning

h) pedalcykler, som er udstyret med en elektrisk hjælpemotor med en maksimal kontinuerlig nominel effekt på højst 0,25 kW, hvor motorydelsen ophører, når cyklisten holder op med at træde, og ellers reduceres gradvis for at ophøre, når køretøjet når en hastighed på 25 km/h

i) selvbalancerende maskiner

j) køretøjer, der ikke har mindst én siddeplads.

Artikel 3 Definitioner

I denne forordning og i de i bilag II opførte retsakter finder, medmindre andet er bestemt heri, følgende definitioner anvendelse:

42. "typegodkendelse": den procedure, hvorved en godkendende myndighed attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav

43. "typegodkendelsesattest": det dokument, hvorved den godkendende myndighed officielt attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed er godkendt

44. "typegodkendelse af helt køretøj": en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at et køretøj som helhed opfylder de relevante administrative og tekniske krav

45. "EU-typegodkendelse": den procedure, hvorved en godkendende myndighed attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i denne forordning

46. "EU-typegodkendelsesattest": den attest, der er baseret på modellen i den gennemførelsesretsakt, der er vedtaget i henhold til denne forordning, eller den meddelelsesformular, der findes i de relevante FN/ECE-regulativer, der er anført i de delegerede retsakter

47. "typegodkendelse af et system": en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at et system, der er indbygget i en bestemt køretøjstype, opfylder de relevante administrative og tekniske krav

48. "typegodkendelse af separat teknisk enhed": en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at en separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative og tekniske krav for så vidt angår en eller flere nærmere bestemte køretøjstyper

49. "typegodkendelse af en komponent": en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer at en komponent uafhængigt af et køretøj opfylder de relevante administrative og tekniske krav

50. "national typegodkendelse": en typegodkendelsesprocedure fastlagt i en medlemsstats nationale lovgivning, idet gyldigheden af en sådan godkendelse er begrænset til den pågældende medlemsstats område

51. "individuel godkendelsesattest": det dokument, hvorved den godkendende myndighed officielt attesterer, at et bestemt køretøj er godkendt

52. "typeattest": et dokument, der er baseret på den model, der findes i gennemførelsesretsakten, er udstedt af køretøjsfabrikanten og attesterer at et køretøj på fremstillingstidspunktet svarer til en type køretøj, der er typegodkendt i henhold til denne forordning

53. "basiskøretøj": ethvert køretøj omfattet af denne forordning, som anvendes på den indledende etape i en etapevis typegodkendelsesprocedure

54. "delvis opbygget køretøj": et køretøj, som skal gennem mindst ét yderligere trin i opbygningen for at opfylde de relevante tekniske krav i denne forordning

55. "etapevis færdigopbygget køretøj": et køretøj, som har gennemløbet hele processen for etapevis typegodkendelse og opfylder de relevante tekniske krav i denne forordning

56. "færdigopbygget køretøj": et køretøj, som ikke skal opbygges yderligere for at opfylde de relevante tekniske krav i denne forordning

57. "system": en samling af anordninger, der i kombination udfører en eller flere specifikke funktioner i et køretøj, og som er omfattet af kravene i denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter hertil

58. "komponent": en anordning, som er omfattet af kravene i denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter hertil, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes uafhængigt af et køretøj i henhold til denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter hertil

59. "separat teknisk enhed": en kombination af anordninger, som er omfattet af kravene i denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter hertil, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes separat i henhold til denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter hertil

60. "funktionel sikkerhed": det at der ikke er en uacceptabel risiko for personers fysiske tilskadekomst eller helbredsforringelse som følge af fejlfunktion af mekaniske, hydrauliske, pneumatiske, elektriske og/eller elektroniske systemer, komponenter eller separate tekniske enheder

61. "forureningsbegrænsende anordning": de komponenter på et køretøj, der styrer og/eller begrænser udstødnings- og fordampningsemissionerne

62. "siddeplads": en plads som angivet af fabrikanten som en, hvor en 50-percentil menneskedukke kan anbringes, eller en saddel

63. "motor med kompressionstænding": en forbrændingsmotor, som fungerer efter principperne i "diesel"-forbrændingsprincippet, og som i kortform betegnes CI-motor

64. "motor med styret tænding": en forbrændingsmotor, som fungerer efter principperne i "Otto"-forbrændingsprocessen, og som i kortform betegnes PI-motor

65. "hybridkøretøj": et motordrevet køretøj, der til fremdrift er forsynet med mindst to forskellige energiomdannere og to forskellige systemer til lagring af energi (på køretøjet)

66. "hybridt el-køretøj": et hybridkøretøj, der til fremdrift anvender energi fra begge følgende på/i køretøjet lagrede energikilder

a) et brændstof og

b) en anordning til lagring af elektrisk energi

67. "fremdriftsmiddel": en forbrændingsmotor, en elmotor, enhver hybrid anvendelse eller en kombination disse motortyper eller enhver anden motortype

68. "manipulationsanordning": enhver konstruktionsanordning, som registrerer temperatur, køretøjets hastighed, motorens omdrejningstal (rpm) og/eller belastning, det anvendte gear, vakuum i indsugningsmanifolden eller ethvert andet parameter med henblik på at aktivere, modulere, forsinke eller deaktivere driften af en del af emissionsbegrænsningssystemet, og som derved reducerer dets effektivitet under betingelser, som man med rimelighed kan forvente at komme ud for under køretøjets normale drifts- og brugsforhold

69. "holdbarhed": komponenter og systemers egenskab til at vare ved, således at gældende emissionsgrænser stadig kan opfyldes efter et bestemt kilometertal som fastlagt i bilag VII, og således at køretøjets funktionelle sikkerhed er garanteret gennem hele køretøjets levetid, hvis køretøjet bruges under normale forhold eller forhold, som det er beregnet til

70. "slagvolumen":

a) for motorer med frem- og tilbagegående stempler, den nominelle slagvolumen

b) for drejestempelmotorer (Wankel-motorer), det dobbelte af den nominelle slagvolumen

71. "fordampningsemissioner": de carbonhydriddampe, der udsendes fra et køretøjs brændstoflagrings- og brændstoftilførselssystem, men ikke fra udstødningen

72. "SHED-prøvning": en køretøjsprøvning i et forseglet hus til bestemmelse af fordampning, hvor en særlig prøvning af fordampningsemissionen gennemføres som fastlagt i en delegeret retsakt (SHED = Sealed Housing Evaporative Determination)

73. "gasbrændstofsystem": et system bestående af lagring af et gasbrændstof, en brændstofforsyning samt måle- og styringskomponenter monteret på en motor med det formål at gøre det muligt for motoren at køre på LPG, CNG eller hydrogen som eneste brændstof, som et af to brændstoffer eller som et af flere brændstoffer

74. "forurenende stof": udstødningsemissioner af carbonmonoxid (CO), nitrogenoxider (NOx) udtrykt i nitrogendioxid-ækvivalent (NO2-ækvivalent), partikler (PM) og carbonhydrider (HC), idet der antages et forhold på:

a) C1H1,85 for benzin

b) C1H1,86 for diesel

75. "udstødningsemissioner": emissionen af forurenende stoffer fra køretøjets udstødningsrør

76. "partikler": bestanddele af udstødningsgassen, som fjernes fra den fortyndede gas ved en maksimal temperatur på 325 K (52 °C) ved hjælp af de filtre, som er beskrevet i prøvningsproceduren for kontrol af gennemsnitlige udstødningsemissioner i en delegeret retsakt

77. "World Motorcycle Testing Cycle (WMTC)": den på verdensplan harmoniserede WMTC-prøvningscyklus i laboratorium som defineret af FN/ECE i den globale tekniske forskrift nr. 2

78. "fabrikant": den fysiske eller juridiske person, der overfor den godkendende myndighed er ansvarlig for alle aspekter af typegodkendelsesprocessen eller autorisationsprocessen og for at sikre produktionens overensstemmelse, og som også er ansvarlig for markedsovervågningsspørgsmål for så vidt angår køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder fremstillet af ham, uanset om den pågældende fysiske eller juridiske person er direkte involveret i alle trin i fremstillingen af det køretøj, det system, den komponent eller den separate tekniske enhed, som godkendelsesprocessen vedrører

79. "fabrikantens repræsentant": enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen og behørigt udnævnt af fabrikanten til at repræsentere denne overfor den godkendende myndighed og handle på fabrikantens vegne, inden for de områder, der er omfattet af denne forordning

80. "importør": enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen, og som sælger, registrerer eller er ansvarlig for ibrugtagningen af et køretøj, et system, eller en komponent eller separat teknisk enhed fra et tredjeland på EU-markedet

81. "distributør": enhver fysisk eller juridisk person i forsyningskæden, bortset fra fabrikanten eller importøren, der sælger, registrerer eller er ansvarlig for ibrugtagningen af et køretøj, et system, eller en komponent eller separat teknisk enhed fra et tredjeland på EU-markedet

82. "erhvervsdrivende": fabrikanten, fabrikantens repræsentant, importøren eller distributøren

83. "godkendende myndighed": den myndighed i en medlemsstat, der er oprettet eller udpeget af medlemsstaten og notificeret til Kommissionen, og som er kompetent med hensyn til alle aspekter vedrørende godkendelse af en type køretøj, system, komponent og separat teknisk enhed eller individuel godkendelse af et køretøj, med hensyn til godkendelsesproceduren, med hensyn til udstedelse og eventuel inddragelse af godkendelsesattester, med hensyn til at fungere som forbindelsesled til andre medlemsstaters godkendende myndigheder, med hensyn til udpegning af de tekniske tjenester og med hensyn til kontrol af, at fabrikanten opfylder sine forpligtelser for så vidt angår produktionens overensstemmelse

84. "markedsovervågningsmyndighed": en myndighed i en medlemsstat, der er ansvarlig for at udføre markedsovervågningen på dens område

85. "national myndighed": en godkendende myndighed, en markedsovervågningsmyndighed eller enhver anden myndighed i en medlemsstat, der er involveret i og ansvarlig for typegodkendelse, markedsovervågning eller importkontrol af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfattet af denne forordning

86. "teknisk tjeneste": en organisation eller et organ, der af en medlemsstats godkendende myndighed er udpeget til at fungere som prøvningslaboratorium, der skal udføre prøvninger, eller som et overensstemmelsesvurderingsorgan, der skal udføre den indledende vurdering og andre prøvninger eller foretage inspektioner på den godkendende myndigheds vegne

87. "prøvning i fabrikantregi": udførelse af prøvninger i egne anlæg, registrering af prøvningsresultaterne og indsendelse af en rapport, inklusive konklusioner, til den godkendende myndighed, foretaget af en fabrikant, som er blevet udpeget som teknisk tjeneste med henblik på vurdering af opfyldelse af bestemte krav

88. "virtuel prøvningsmetode": computersimulationer, herunder beregninger, der viser, om et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed opfylder de tekniske krav i denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter hertil, uden at det er nødvendigt at anvende et fysisk køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed

89. "egendiagnose-system (OBD)": et diagnosesystem i køretøjet, der er et overvågningssystem, der kan identificere det sandsynlige fejlsted for en komponent eller et system, lagre fejlkoder og miljøinformation i en computerhukommelse, på anmodning fra et generisk scanningsværktøj rapportere disse og advare føreren om alvorlige problemer med hensyn til funktionel sikkerhed og/eller miljøproblemer ved tænding af en fejlindikator i instrumentpanelet

90. "reparations- og vedligeholdelsesinformationer": alle de oplysninger, der er nødvendige til diagnosticering, service, syn, periodisk overvågning, reparation, omprogrammering eller re-initialisering af køretøjet, og som fabrikanterne stiller til rådighed for deres autoriserede forhandlere og reparatører, herunder alle efterfølgende ændringer og supplementer til sådanne oplysninger. Disse oplysninger skal omfatte alle de oplysninger, der er nødvendige for at montere systemer, komponenter eller separate tekniske enheder på køretøjer

91. "uafhængig erhvervsdrivende": virksomheder, ud over de autoriserede forhandlere og reparatører, der er direkte eller indirekte involveret i reparation og vedligeholdelse af køretøjer

92. "nyt køretøj": et køretøj, der opfylder en af følgende betingelser:

a) ikke tidligere har været registreret, eller

b) har været registreret i en periode på mindre end seks måneder på tidspunktet for ansøgning om en individuel godkendelse

93. "restkøretøj": ethvert køretøj, som indgår i en lagerbeholdning, der ikke kan sælges, registreres eller ibrugtages på grund af ikrafttrædelse af nye tekniske krav, som det ikke er godkendt til

94. "tohjulet motordrevet køretøj": et motoriseret tohjulet køretøj, herunder motordrevne tohjulede, tohjulede knallerter og tohjulede motorcykler, for hvilke forkortelsen "PTW" (powered two-wheeler) anvendes

95. "motordrevet tricykel": et motoriseret trehjulet køretøj, der opfylder klassificeringskriterierne for køretøjer i klasse L5e

96. "quadricykel": et firehjulet køretøj, der opfylder klassificeringskriterierne for køretøjer i klasse L6e eller L7e

97. "selvbalancerende maskine": et køretøjskoncept, der er baseret på en iboende ustabil ligevægt og har brug for et hjælpestyresystem for at holde balancen, og som omfatter motordrevne ethjulede køretøjer eller motordrevne tohjulede, tosporede køretøjer

98. "on-road-quad": et firehjulet køretøj konstrueret til kørsel på offentlige veje med vejbelægning, som opfylder kriterierne for lette on-road-quads i klasse L6Ae eller tunge on-road-quads i klasse L7Ae

99. "påhængskøretøj": et køretøj, der ikke er selvkørende, men som er konstrueret og bygget til at blive trukket af et køretøj i klasse L

100. "tvillingehjul": to hjul, der er monteret på samme aksel, som betragtes som et enkelt hjul, og hvor afstanden mellem centrene af dækkenes berøringsflader med jorden er mindre end 460 mm

101. "registrering": administrativ tilladelse til ibrugtagning af et køretøj i vejtrafik, hvilket omfatter dets identifikation og tildeling af et serienummer, der er dets registreringsnummer, uanset om denne er permanent, midlertidig eller for en kort periode

102. "ibrugtagning": første anvendelse i Unionen af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der er omfattet af denne forordning, i overensstemmelse med dets/dens bestemmelse

103. "salg": ethvert salg, fra køretøjsfabrikant til forhandler eller salg til slutbrugeren

104. "gøre tilgængelig på markedet": enhver levering af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed med henblik på distribution eller anvendelse på EU-markedet som led i erhvervsvirksomhed, mod eller uden vederlag

105. "markedsføring": at gøre et køretøj, et system en komponent eller en separat teknisk enhed tilgængelig i Unionen for første gang

106. "køretøjstype": en gruppe af køretøjer, herunder varianter og versioner, af en bestemt klasse, der ikke adskiller sig med hensyn til mindst følgende væsentlige aspekter:

a) klasse eller underklasse

b) fabrikant

c) chassis, stel, understel, bundplade eller konstruktion, som de vigtigste komponenter er fastgjort til

d) fremdriftssystemets funktionsprincipper

e) fabrikantens typebetegnelse

107. "variant" et køretøj af samme type, hvor:

a) karrosseriets grundlæggende karakteristika er de samme

b) fremdriftssystemet og dets konfiguration er det samme

c) hvis en forbrændingsmotor er del af fremdriftssystemet, har denne samme funktionsprincip (arbejdsgang)

d) antallet af cylindere og cylinderarrangement er det samme

e) de har samme type gearkasse

f) de har en masse i køreklar stand, hvor forskellen mellem den laveste og den højeste værdi ikke overstiger 20 % af den laveste værdi

g) forskellen i den største tilladte totalmasse mellem den laveste og den højeste værdi ikke overstiger 20 % af den laveste værdi

h) de har en motor med et slagvolumen (hvis der er tale om en forbrændingsmotor), hvor forskellen mellem den laveste og den højeste værdi ikke overstiger 30 % af den laveste værdi

i) de har en motoreffekt, hvor forskellen mellem den laveste og den højeste værdi ikke overstiger 30 % af den laveste værdi

108. "version": et køretøj, der består af en kombination af punkter angivet i den informationspakke, der er omhandlet i artikel 27, stk. 10.

Artikel 4 Køretøjsklasser

109. Køretøjer i klasse L omfatter motordrevne to-, tre- og firehjulede køretøjer som kategoriseret i nedenstående afsnit og i bilag I, herunder cykler med motor, to- og trehjulede knallerter, to- og trehjulede motorcykler, motorcykler med sidevogn og tunge on-road-quads samt lette og tunge minibiler.

110. I denne forordning finder følgende køretøjsklasser og -underklasser anvendelse som beskrevet i bilag I:

a) Klasse L1e (let motordrevet tohjulet køretøj), underopdelt i:

i) L1Ae (cykel med motor)

ii) L1Be (tohjulet knallert)

b) Klasse L2e (trehjulet knallert)

c) L3e (tohjulet motorcykel), underopdelt i:

i) motorcyklens ydeevne[53], yderligere underopdelt i:

– A1 (motorcykler med lav ydeevne)

– A2 (motorcykler med mellemstor ydeevne)

– A3 (motorcykler med stor ydeevne)

ii) højeste konstruktivt bestemte hastighed:

- 130 km/h eller derunder

- over 130 km/h

d) Klasse L4e (tohjulet motorcykel med sidevogn)

e) Klasse L5e (motordrevet tricykel), underopdelt i:

i) Underklasse L5Ae (tricykel)

ii) Underklasse L5Be (erhvervstricykel), underopdelt i:

– L5Be – varecykel (U-cykel): erhvervstricykel udelukkende konstrueret til transport af varer

– L5Be – passagercykel (P-cykel): køretøj først og fremmest konstrueret og anvendt til transport af passagerer

f) Klasse L6e (lette quadricykler), underopdelt i:

i) L6Ae (let on-road-quad)

ii) L6Be (let minibil), yderligere underopdelt i:

– L5Be – varekøretøj (U-køretøj): erhvervskøretøj udelukkende konstrueret til transport af varer

– L6Be – passagerkøretøj (P-køretøj): køretøj først og fremmest konstrueret og anvendt til transport af passagerer

g) Klasse L7e (tunge quadricykler), underopdelt i:

i) Underkategori L7Ae (tung on-road-quad)

ii) Underkategori L7Be (tunge minibiler), underopdelt i:

– L7Be – varekøretøj (U-køretøj): erhvervskøretøj udelukkende konstrueret til transport af varer

– L7Be – passagerkøretøj (P-køretøj): køretøj først og fremmest konstrueret og anvendt til transport af passagerer.

111. De køretøjer i klasse L, der er opført i stk. 2, klassificeres yderligere efter køretøjets fremdriftssystem:

a) køretøj, der fremdrives af en forbrændingsmotor:

- kompressionstænding (CI)

- styret tænding (PI)

b) køretøj, der fremdrives af en forbrændingsmotor med ydre forbrænding, en turbine eller en motor med roterende stempler, hvor et sådant køretøj for så vidt angår opfyldelse af miljøkrav og krav til funktionel sikkerhed sidestilles med en forbrændingsmotor med styret tænding (PI-motor)

c) køretøj, der fremdrives af en motor, der kører på forkomprimeret trykluft og ikke udsender større niveauer af forurenende stoffer og/eller inaktive gasser end de niveauer, der findes i den omgivende luft, hvor et sådant køretøj for så vidt angår krav til funktionel sikkerhed og brændstoftank og —forsyning sidestilles med et køretøj, der kører på gasbrændstof

d) køretøj, der fremdrives af en elektrisk motor

e) hybridkøretøj, der kombinerer en af fremdriftskonfigurationerne i forudgående litra a), b), c) eller d) med et eller en kombination af flere af disse fremdriftskonfigurationer, herunder forbrændingsmotorer til forskellige brændstoffer og/eller elmotorer.

112. For så vidt angår klassificering af køretøjer i klasse L i stk. 2: et køretøj, som ikke kan kategoriseres i en bestemt klasse, fordi det overskrider mindst ét af kriterierne fastsat for den pågældende klasse, falder ind under den næst efterfølgende klasse, hvis kriterier den opfylder. Dette gælder for følgende grupper af klasser og underklasser:

a) klasse L1e med underklasserne L1Ae og L1Be samt klasse L3e med underklasserne L3e - A1, L3e - A2 og L3e - A3

b) klasse L2e og klasse L5e med underklasserne L5Ae og L5Be

c) klasse L6e med underklasserne L6Ae og L6Be samt klasse L7e med underklasserne L7Ae og L7Be

d) enhver anden logisk sekvens af klasser og/eller underklasser hertil foreslået af fabrikanten og godkendt af den typegodkendende myndighed.

KAPITEL IIGENERELLE FORPLIGTELSER

Artikel 5 Medlemsstaternes og de nationale myndigheders generelle forpligtelser

113. Medlemsstaterne opretter og udpeger de typegodkendende myndigheder, der skal have kompetence med hensyn til spørgsmål vedrørende godkendelse, og de markedsovervågningsmyndigheder, der skal have kompetence i spørgsmål vedrørende markedsovervågning i henhold til denne forordning. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om oprettelsen og udpegelsen af sådanne myndigheder i overensstemmelse med artikel 68.

Notificeringen af de typegodkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne skal bl.a. indeholde oplysning om deres navn, adresse, herunder e-mailadresse, samt deres ansvarsområde.

114. De nationale myndigheder tillader kun salg, registrering og ibrugtagning af køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, der opfylder kravene i denne forordning.

115. Nationale myndigheder må ikke forbyde, begrænse eller hindre registrering af, salg af, ibrugtagning af eller kørsel på vej med køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder af grunde, der vedrører aspekter af fremstillingen af dem og deres funktioner, som er omfattet af denne forordning, hvis de opfylder kravene i denne forordning.

116. Medlemsstaterne skal tilrettelægge og udføre markedsovervågning og kontrol af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der indføres på EU-markedet, i overensstemmelse med kapitel III i forordning (EF) nr. 765/2008.

Artikel 6 De godkendende myndigheders generelle forpligtelser

117. De godkendende myndigheder sikrer, at fabrikanter, der ansøger om typegodkendelse, opfylder deres forpligtelser i henhold til denne forordning.

118. De godkendende myndigheder godkender kun køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der opfylder kravene i denne forordning.

Artikel 7 Fabrikantens generelle forpligtelser

119. Fabrikanterne sikrer, at deres køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, når de sælges, registreret eller ibrugtages, er fremstillet og godkendt i henhold til kravene i denne forordning og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget under denne forordning. Ved en etapevis typegodkendelse er hver fabrikant ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår de systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er blevet tilføjet af ham på den etape i opbygningen af et køretøj, som fabrikanten forestår. Enhver fabrikant, der ændrer komponenter eller systemer, der allerede er blevet godkendt på tidligere trin, er ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår disse komponenter og systemer.

120. En fabrikant, der ændrer et delvis opbygget køretøj på en sådan måde, at det skifter køretøjsklasse med det resultat, at lovgivningsmæssige krav, der er blevet vurderet allerede på et tidligere trin af godkendelsesprocessen, har ændret sig, er også ansvarlig for opfyldelse af disse krav.

121. Med henblik på godkendelse af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfattet af denne forordning skal en fabrikant, der er etableret uden for Unionen, udpege en enkelt repræsentant, der er etableret i Unionen, til at repræsentere sig over for den godkendende myndighed.

122. Han skal desuden udpege en repræsentant med hensyn til markedsovervågning, og denne kan være den samme repræsentant som nævnt i andet afsnit eller én yderligere repræsentant.

123. Fabrikanten er over for den godkendende myndighed ansvarlig for typegodkendelsesprocessen i enhver henseende og for produktionens overensstemmelse, uanset om fabrikanten er direkte involveret i alle trin af fremstillingen af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed.

124. Fabrikanten sikrer, at der findes procedurer til sikring af produktionsseriers fortsatte overensstemmelse. Der tages behørigt hensyn til ændringer i et køretøjs, et systems, en komponents eller en separat teknisk enheds konstruktion eller karakteristika og ændringer i de krav, som et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed erklæres i overensstemmelse med.

125. Ud over den lovpligtige mærkning og typegodkendelsesmærker på deres køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder i henhold til artikel 37 skal fabrikanterne angive navn, registreret handelsnavn eller registreret varemærke og en adresse, hvor de kan kontaktes, på deres køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, eller, hvis dette ikke er muligt for systemer, komponenter eller tekniske enheder, på emballagen eller i et dokument, som følger med produktet. Adressen skal være adressen på ét enkelt sted, hvor fabrikanten kan kontaktes.

126. Fabrikanten sikrer, at opbevarings- og transportbetingelserne for et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som han har ansvaret for, ikke bringer overensstemmelsen med kravene i denne forordning i fare.

Artikel 8 Fabrikantens forpligtelser med hensyn til køretøjers, systemers, komponenters eller separate tekniske enheders overensstemmelse

127. Hvis en fabrikant finder eller har grund til at tro, at hans køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed ved salg eller ibrugtagning ikke er i overensstemmelse med denne forordning eller de delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter, der er vedtaget under denne forordning, skal han straks træffe de nødvendige foranstaltninger for at bringe køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i overensstemmelse med lovgivningen, trække det/den tilbage eller tilbagekalde den/det, alt efter tilfældet.

128. Hvis køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed udgør en risiko, orienterer fabrikanten straks markedsovervågningsmyndighederne og godkendelsesmyndighederne i de medlemsstater, hvor køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er blevet solgt eller ibrugtaget, herom og giver nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og om eventuelle trufne foranstaltninger.

129. Fabrikanten sørger for, at informationsmappen, som omhandlet i artikel 25, og typeattesterne, som omhandlet i artikel 36, er til rådighed for godkendelsesmyndighederne i en periode på mindst 10 år.

130. Fabrikanten skal på grundlag af en kompetent national myndigheds begrundede anmodning give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere køretøjets, systemets, komponentens eller den separate tekniske enheds overensstemmelse med lovgivningen, på et af de officielle sprog i den pågældende myndigheds medlemsstat. Fabrikanten samarbejder med den nationale myndighed på dennes anmodning med hensyn til enhver foranstaltning, der træffes for at fjerne de risici, der måtte være i forbindelse med et af hans køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er blevet solgt, registreret eller ibrugtaget.

Artikel 9 Fabrikantens repræsentants forpligtelser med hensyn til markedsovervågning

Fabrikantens repræsentant med hensyn til markedsovervågning skal udføre de opgaver, der er fastsat i det mandat, denne har modtaget fra fabrikanten. Mandatet skal som minimum sætte repræsentanten i stand til:

1) at sørge for at informationsmappen omhandlet i artikel 25 og typeattesterne omhandlet i artikel 36 er til rådighed for godkendelsesmyndighederne i en periode på mindst 10 år

2) på grundlag af en godkendende myndigheds begrundede anmodning, at give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at påvise køretøjets, systemets, komponentens og den separate tekniske enheds overensstemmelse med lovgivningen

3) at samarbejde med markedsovervågningsmyndighederne og/eller de godkendende myndigheder, hvis disse anmoder herom, om foranstaltninger, der træffes for at undgå risici, som køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er omfattet af hans mandat, udgør.

Artikel 10 Importørens generelle forpligtelser

131. Importøren må kun sælge eller registrere køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder på EU-markedet, hvis de er i overensstemmelse med kravene.

132. Før salg, registrering eller ibrugtagning af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed sikrer importøren, at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er EU-typegodkendt. Importøren sikrer, at informationspakken opfylder kravene i artikel 27, stk. 10, at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er forsynet med det påkrævede typegodkendelsesmærke, er ledsaget af de påkrævede dokumenter og er i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, og at fabrikanten har opfyldt kravene i artikel 7, stk. 6.

133. Hvis en importør finder eller har grund til at tro, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed ikke er i overensstemmelse med kravene i denne forordning, især hvis den/det ikke svarer til typegodkendelsen, må han ikke sælge eller registrere køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, før det/den er blevet bragt i overensstemmelse med de gældende krav. Hvis han finder eller har grund til at tro, at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed udgør en risiko, skal han desuden underrette fabrikanten, markedsovervågningsmyndighederne og godkendelsesmyndighederne herom.

134. Importørens navn, registrerede firmanavn eller registrerede varemærke og kontaktadresse skal være angivet på køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, eller hvis dette ikke er muligt for systemer, komponenter eller tekniske enheder, på emballagen eller i et dokument, der følger med systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed.

135. Importøren skal sørge for, at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er ledsaget af de påkrævede anvisninger og oplysninger, som påkrævet i artikel 59, på den pågældende medlemsstats officielle sprog.

136. Importøren sikrer, at opbevarings- og transportbetingelserne for et køretøj, en komponent eller en separat teknisk enhed, som han har ansvaret for, ikke bringer overensstemmelsen med kravene i denne forordning i fare.

137. I alle tilfælde, hvor det anses for hensigtsmæssigt af hensyn til beskyttelsen af forbrugernes sundhed og sikkerhed, skal importøren undersøge og om nødvendigt føre register over klager over og tilbagekaldelse af ikke-overensstemmende køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder og holde distributørerne orienteret om denne overvågning.

Artikel 11 Importørens forpligtelser med hensyn til et køretøjs, et systems, en komponents eller en separat teknisk enheds overensstemmelse

138. Hvis en importør finder eller har grund til at tro, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat tekniske enhed, som han har solgt, registreret eller er ansvarlig for ibrugtagning af, ikke er i overensstemmelse med denne forordning, skal han straks træffe de nødvendige foranstaltninger for at bringe køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i overensstemmelse med lovgivningen, trække det/den tilbage eller tilbagekalde det/den, alt efter tilfældet.

139. Hvis køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed udgør en risiko, orienterer importøren straks markedsovervågningsmyndighederne og de godkendende myndigheder i de medlemsstater, hvor køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er blevet gjort tilgængelig, herom og giver nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og de trufne foranstaltninger.

140. Importøren skal i 10 år opbevare en kopi af typeattesten, så den er til rådighed for markedsovervågningsmyndighederne og de godkendende myndigheder, og sikre, at den informationspakke, der er omhandlet i artikel 27, stk. 10, kan stilles til rådighed for disse myndigheder, hvis de anmoder herom.

141. Importøren skal på grundlag af en national myndigheds begrundede anmodning give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere køretøjets, systemets, komponentens eller den separate tekniske enheds overensstemmelse med lovgivningen, på et af de officielle sprog i den pågældende myndigheds medlemsstat. Importøren samarbejder med den pågældende myndighed på dennes anmodning om enhver foranstaltning, der træffes for at fjerne de risici, der er i forbindelse med et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som han har solgt, registreret eller er ansvarlig for ibrugtagningen af.

Artikel 12 Distributørens generelle forpligtelser

142. Distributøren skal handle med fornøden omhu over for de gældende krav ved salg, registrering eller ibrugtagning af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed.

143. Distributøren skal før salg, registrering eller ibrugtagning af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed kontrollere, at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er forsynet med det påkrævede foreskrevne skilt eller typegodkendelsesmærke og er ledsaget af den krævede dokumentation og af en brugsanvisning og sikkerhedsinformation på de officielle sprog i den medlemsstat, hvor køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed skal sælges, registreres eller ibrugtages, og at fabrikanten og importøren har opfyldt kravene i artikel 7, stk. 6, artikel 7, stk. 7, og artikel 10, stk. 4.

144. Distributøren sikrer, at opbevarings- og transportbetingelserne for et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som han har ansvaret for, ikke bringer overensstemmelsen med kravene i denne forordning i fare.

Artikel 13 Distributørens forpligtelser med hensyn til et køretøjs, et systems, en komponents eller en separat teknisk enheds overensstemmelse

145. Hvis en distributør finder eller har grund til at tro, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed ikke er i overensstemmelse med kravene i denne forordning, må han ikke sælge eller registrere køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, og han skal forhindre dets ibrugtagelse, indtil det/den er blevet bragt i overensstemmelse med de gældende krav.

146. Hvis en distributør finder eller har grund til at tro, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som han har solgt, registreret eller er ansvarlig for ibrugtagningen af, ikke er i overensstemmelse med denne forordning, skal han straks træffe de nødvendige foranstaltninger for at bringe køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i overensstemmelse med lovgivningen, trække det/den tilbage eller tilbagekalde det/den, alt efter tilfældet.

147. Hvis køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed udgør en risiko, orienterer distributøren straks markedsovervågningsmyndighederne og de godkendende myndigheder i de medlemsstater, hvor han har solgt, registreret eller været ansvarlig for ibrugtagningen af køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, samt fabrikanten og importøren herom og giver nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og eventuelt trufne foranstaltninger.

148. På en godkendende myndigheds begrundede anmodning skal distributøren give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere køretøjets, systemets, komponentens eller den separate tekniske enheds overensstemmelse med lovgivningen. Han samarbejder med den nationale myndighed på dennes anmodning med hensyn til enhver foranstaltning, der træffes for at fjerne de risici, der er i forbindelse med et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, han har solgt eller registreret eller for hvilket/hvilken han er ansvarlig for ibrugtagningen.

Artikel 14 Yderligere forpligtelser for importører og distributører

En importør eller distributør anses for at være en fabrikant i denne forordnings forstand og er underlagt fabrikantens forpligtelser i artikel 7 til 9, hvis importøren eller distributøren sælger, registrerer eller er ansvarlig for ibrugtagningen af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed under eget navn eller handelsmærke eller ændrer et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der allerede er solgt, registreret eller ibrugtaget på en sådan måde, at overensstemmelsen med de gældende krav kan påvirkes heraf.

Artikel 15 Identifikation af erhvervsdrivende

På anmodning skal de erhvervsdrivende i en periode på 10 år kunne oplyse markedsovervågningsmyndigheden og den godkendende myndighed om følgende:

1) enhver erhvervsdrivende, som har leveret et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed til dem

2) enhver erhvervsdrivende, som de har leveret et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed til.

KAPITEL IIIMATERIELLE KRAV

Artikel 16 Generelle materielle krav

149. Køretøjer i klasse L og systemer, komponenter og separate tekniske enheder beregnet til sådanne køretøjer skal opfylde kravene opført i bilag II til VIII.

150. For at sikre et højt niveau af sikkerhed og miljøbeskyttelse, fastsætter Kommissionen detaljerede tekniske krav, herunder prøvningsprocedurer og grænseværdier, hvor dette er relevant, for andre krav end de miljøgrænser og tærskelværdier, der er opført i bilag VI og VII til denne forordning, ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 76, 77 og 78.

Artikel 17 Forbud mod manipulationsanordninger

Anvendelsen af manipulationsanordninger, som mindsker sikkerheden, den elektromagnetiske kompatibilitet, egendiagnosesystemets (OBD) funktion, eller effektiviteten af systemer til støjbekæmpelse eller begrænsning af forurenende emissioner, er forbudt. Et konstruktionselement anses ikke for en manipulationsanordning, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:

1) anordningen er nødvendig for at beskytte motoren mod beskadigelse eller havari og for at sikre køretøjets driftssikkerhed

2) anordningen fungerer kun i forbindelse med start af motoren

3) driftsbetingelserne indgår i væsentligt omfang i prøvningsprocedurerne til kontrol af, om køretøjet er i overensstemmelse med denne forordning og delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter hertil.

Artikel 18 Foranstaltninger vedrørende ændringer af køretøjers drivaggregat

151. Ved "drivaggregat" forstås de komponenter og systemer i et køretøj, der genererer kraft og overfører denne til vejens overflade, herunder motor(er), motorstyresystemer eller andre styremoduler, forureningsbegrænsende udstyr, transmissionen og dennes betjening, enten en drivaksel, en drivrem eller et kædedrev, differentialer, finaledrevet og det drivende hjuls dæk (radius).

152. Køretøjer i klasse L skal være udstyret med særlige foranstaltninger til forhindring af ulovlige indgreb i et køretøjs drivaggregat, som skal fastlægges i en delegeret retsakt i form af en række tekniske krav og specifikationer med det formål:

a) at forhindre ændringer, der kan forringe sikkerheden, især ved at øge køretøjets ydelse ved ulovlige indgreb i drivaggregatet for at øge det maksimale drejningsmoment og/eller den maksimale effekt og/eller køretøjets maksimale konstruktivt bestemte hastighed som angivet af køretøjsfabrikanten efter typegodkendelsen

b) at forhindre miljøskader.

153. Kommissionen fastsætter særlige krav til de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 2, ved en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 76, 77 og 78.

154. Efter en ændring af drivaggregatet skal et køretøj være i overensstemmelse med de tekniske krav til den oprindelige køretøjsklasse og underklasse eller, hvis dette er relevant, den nye køretøjsklasse eller underklasse, som var i kraft, da det oprindelige køretøj blev solgt, registreret eller ibrugtaget, herunder de seneste ændringer af kravene.

Artikel 19 Generelle krav til egendiagnosesystemer (OBD)

155. Fire år efter den dato, der er henvist til i andet afsnit i artikel 82, skal alle nye køretøjer i underklasserne L1Be, L3e, L5e, L6Ae og L7Ae være udstyret med første trin af et egendiagnosesystem, som overvåger og rapporterer om kontinuitet i strømkredse, lukkede og åbnede strømkredse og strømkredsrationalitet i motorens og køretøjets styresystemer (OBD I).

156. Seks år efter den dato, der er anført i andet afsnit i artikel 82, skal alle nye køretøjer i underklasserne L6Be og L7Be være udstyret med OBD I.

157. Otte år efter den dato, der er anført i andet afsnit i artikel 82, skal alle nye køretøjer være udstyret med OBD I.

158. Efter bekræftelse i en afgørelse vedtaget af Kommissionen i henhold til artikel 21, stk. 4, otte år efter den dato, der er nævnt i andet afsnit i artikel 82, skal alle nye køretøjer i (under)klasse L1Be, L3e, L5e, L6Ae og L7Ae desuden også være udstyret med anden etape af egendiagnosesystemer (OBD II), som ud over OBD I ikke blot overvåger totalsvigt men også forringelser af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder i køretøjets levetid, hvis omkostningseffektiviteten heraf påvises i den miljøundersøgelse, der er omhandlet i artikel 21, stk. 4 og 5.

159. De detaljerede OBD-emissionstærskelværdier er fastlagt i bilag VI(B).

160. Kommissionen gives i henhold til artikel 76, 77 og 78 beføjelser til at vedtage en delegeret retsakt, der fastsætter de detaljerede tekniske krav til egendiagnose, herunder funktionelle OBD-krav og prøvningsprocedurer for de emner, der er opført i stk. 1 til 5, for at sikre et højt niveau af funktionel sikkerhed, miljøbeskyttelse og samme standardiserede niveau for adgang til reparations- og vedligeholdelsesoplysninger for alle køretøjsreparatører.

Artikel 20 Krav til køretøjers funktionelle sikkerhed

161. Fabrikanten sikrer, at køretøjer konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at risikoen for, at personer i køretøjet eller andre trafikanter kommer til skade, er mindst mulig. Køretøjets funktionelle sikkerhed skal sikres i hele køretøjets levetid, hvis køretøjet anvendes under normale forhold eller forhold, som det er beregnet til.

162. Fabrikanten sikrer, at køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder opfylder de relevante krav i bilag II og VIII og opfylder prøvningsprocedurerne og kravene til ydeevne som fastlagt i en delegeret retsakt.

163. De i stk. 1 og 2 omhandlede krav finder anvendelse på køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder i det omfang, at de i denne forordning er erklæret anvendelige på den relevante køretøjsklasse.

164. For at sikre at der opnås et højt niveau af sikkerhed, fastsætter Kommissionen særlige krav vedrørende køretøjers funktionelle sikkerhed, herunder prøvningsprocedurer og grænseværdier, ved hjælp en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 76, 77 og 78.

Artikel 21 Krav til miljøpræstationer

165. Fabrikanten sikrer, at køretøjer konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at deres miljøpåvirkning mindskes mest muligt. Fabrikanten sikrer, at typegodkendte køretøjer opfylder miljøkravene i hele køretøjets levetid som fastsat i bilag V, VI og VII.

166. Fabrikanten sikrer, at køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder er i overensstemmelse med de prøvningsprocedurer og de prøvningskrav, der vil blive fastlagt i en delegeret retsakt som omhandlet i stk. 12.

167. Fabrikanten sikrer, at typegodkendelseskrav til kontrol af holdbarhedskrav er opfyldt. Efter fabrikantens valg kan en af følgende holdbarhedsprøvninger anvendes til over for den typegodkendende myndighed at godtgøre, at det typegodkendte køretøjs miljøpræstationer er varige:

a) faktisk holdbarhedsprøvning af køretøjer ved tilbagelæggelse af en afstand som fastsat i bilag VII, del A, og påvisning over for den typegodkendende myndighed af, at miljøkravene som fastsat i denne forordning og delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter hertil er opfyldt ved regelmæssige kilometertal og ved det endelige kilometertal

b) ved at multiplicere de forringelsesfaktorer, der er fastsat i bilag VII, del B, med miljøprøvningsresultaterne for et køretøj, der har kørt mindst 100 km efter den første start ved produktionslinjens ophør; beregningsresultaterne skal være lavere end miljøgrænserne i bilag VI, del A, og godtgøre følgende:

- Fabrikanten skal i denne procedure over for den typegodkendende myndighed påvise miljøpræstationen for et køretøj, som har kørt over 100 km efter den første start ved produktionslinjens ophør, og som er udstyret med hurtigt ældede systemer og komponenter.

- Når denne procedure anvendes, skal fabrikanten over for den typegodkendende myndighed dokumentere og godtgøre validiteten af korrelationen mellem de to holdbarhedsprocedurer omhandlet i litra a) og b) i første afsnit.

- Senest den 1. januar 2016 gennemfører Kommissionen en omfattende undersøgelse af de miljømæssige konsekvenser. Undersøgelsen skal evaluere luftkvaliteten og den andel af forurenende stoffer, som køretøjerne i klasse L bidrager med, og skal omfatte kravene til prøvningstype I, IV, V, VII og VIII opført i bilag V. Den skal opstille og evaluere den nyeste videnskabelige viden, videnskabelige forskningsresultater, modelbygning og omkostningseffektivitet med henblik på at opstille definitive politikforanstaltninger ved bekræftelse af gennemførelsesdatoerne for Euro 5 (Euro 6-datoenre for L3e motorcykler) fastlagt i bilag IV, og miljøkravene for Euro 5 (Euro 6 for L3e motorcykler) fastlagt i bilag V, VI(A3), VI(B2), VI(C2) samt bilag VII vedrørende Euro 5-holdbarhed og forringelsesfaktorer (Euro 6 for L3e motorcykler).

- På grundlag af resultaterne af miljøundersøgelsen bekræfter Kommissionen:

a) gennemførelsesdatoerne for Euro 5 (Euro 6 for motorcykler i klasse L3e) som omhandlet i bilag IV

b) emissionsgrænserne for Euro 5 (Euro 6 for motorcykler i klasse L3e) som omhandlet i bilag VI(A3) og OBD-grænseværdierne i bilag VI(B2)

c) at alle nye køretøjer i (under)klasse L3e, L5e, L6Ae og L7Ae ud over OBD I også være udstyret med OBD II på Euro 5-niveau (Euro 6 for motorcykler i klasse L3e)

d) at der på Euro 5-niveau indføres krav til prøvning af overensstemmelse efter ibrugtagning (Euro 6 for motorcykler i klasse L3e), for hvilke (under)klasser af køretøjer i klasse L sådan prøvning efter ibrugtagning skal indføres, og hvornår sådan prøvning gøres obligatorisk for alle klasser i køretøjsklasse L. Ved "overensstemmelse efter ibrugtagning" forstås prøvning af repræsentative køretøjer fra bilparken på markedet for at kontrollere, at de tekniske foranstaltninger truffet af fabrikanten fortsat er af en sådan art, at de sikrer at udstødnings- og fordampningsemissioner begrænses effektivt, og at foranstaltningerne med hensyn til funktionel sikkerhed og de dermed forbundne niveauer for sikkerhedspræstation rent faktisk er opfyldt i overensstemmelse med denne forordning i hele køretøjets levetid under normale anvendelsesforhold

e) hvilke af (under)klasserne L1Ae, L1Be, L2e, L5Be, L6Be og L7Be for Euro 5 der kun bør underkastes SHED-prøvning eller alternativt kun bør prøves for gennemtrængning af brændstoftank og rør i brændstofsystemet med de prøvningsgrænser, der er opført i bilag VI(C2)

f) kilometertallene for holdbarhed for Euro 5 (Euro 6 for motorcykler i klasse L3e) som omhandlet i bilag VII(A) og forringelsesfaktorerne for Euro 5-niveauet (Euro 6 for motorcykler i klasse L3e) som omhandlet i bilag VII(B)

g) at bestemme gennemførligheden af, den dermed forbundne gennemførelsesdato og de (under)klasser for hvilke der skal indføres krav vedrørende off cycle-emissioner udover Euro 5 (Euro 6 for motorcykler i klasse L3).

168. Fuldt ud elektrisk drevne køretøjer og/eller køretøjer, der fremdrives udelukkende med forkomprimeret luft er undtaget fra miljøkravene anført i bilag V, prøvningstype I til VIII. Disse køretøjer skal opfylde de funktionelle OBD-krav som fastlagt i en delegeret retsakt, således at disse køretøjer kan repareres effektivt i tilfælde af fejlfunktioner.

169. Gasdrevne køretøjer skal opfylde emissionsgrænserne for typegodkendelse og OBD-emissionsgrænseværdierne for motorer med styret tænding (PI-motorer). De skal også opfylde de tilhørende prøvningsprocedurer og –krav som fastsat i en delegeret retsakt som omhandlet i stk. 12. Køretøjer, der drives af én, to eller flere gasarter, og/eller hybride el-køretøjer er undtaget fra SHED-prøvningskravene for fordampningsemissioner. Hybride el-køretøjer og/eller gasdrevne køretøjer, der delvis fremdrives af en motor med styret tænding (PI-motor), der kører på benzin, benzinblandinger eller ethanol, behøver kun være i overensstemmelse med gennemtrængelighedskravene for brændstoftank og brændstofforsyning som fastsat i en delegeret retsakt omhandlet i stk. 12.

170. Køretøjer, der drives af en motor med kompressionstænding (CI-motor), og som kun forbruger diesel med lav flygtighed, undtages fra grænseværdierne og kravene i forbindelse med fordampningsemissionsprøvningen.

171. Køretøjer i klasse L4e skal opfylde de miljøkrav, der er fastsat for køretøjer i klasse L3e i bilag V, og for så vidt angår prøvningstype I, IV,VII og VIII i bilag V, kan fabrikanten vælge, om alene basiskøretøjet uden sidevogn monteret skal prøves, eller om hele enheden skal prøves.

172. Ved "forureningsbegrænsende udskiftningsanordning" forstås en anordning eller et aggregat af anordninger, der er beregnet til at erstatte den originale forureningsbegrænsende anordning, og som kan godkendes som en separat teknisk enhed som defineret i de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakterne til denne forordning.

Fabrikanterne sikrer, at alle forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger, der sælges eller ibrugtages i EU, er typegodkendt i overensstemmelse med denne forordning.

173. De krav, der er omhandlet i stk. 1 til 10, finder anvendelse på køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder i overensstemmelse med bilag II.

174. For at sikre et højt niveau af miljøbeskyttelse fastsætter Kommissionen de detaljerede tekniske specifikationer for miljøkrav, herunder prøvningsprocedurer for de områder, der er opført i stk. 2, 3, 4 og 5 i en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 76, 77 og 78.

Artikel 22 Yderligere miljøkrav med hensyn til emission af drivhusgasser og brændstofforbrug

175. CO 2-emissioner (carbondioxid) bestemmes af fabrikanten i den relevante emissionsprøvningscyklus i laboratorium og indberettes til den godkendende myndighed. Brændstofforbruget beregnes enten på grundlag af laboratorieresultaterne for emission i forbindelse med typegodkendelsen eller måles og indberettes til den godkendende myndighed.

176. Resultatet af CO2-målingen og det beregnede eller målte brændstofforbrug skal indgå i informationsmappen, og begge dele skal også være angivet i typeattesten.

Ud over angivelse i typeattesten sikrer fabrikanterne, at køberen af køretøjet ved købet modtager data om CO2-emission og brændstofforbrug i et format, som de finder egnet.

177. Kommissionen fastsætter metoderne for måling af CO2-emission og beregning eller måling af brændstofforbrug i en delegeret retsakt vedtaget i overensstemmelse med artikel 76, 77 og 78.

KAPITEL IVEU-TYPEGODKENDELSESPROCEDURER

Artikel 23 EU-typegodkendelsesprocedurer

178. Ved ansøgning om typegodkendelse kan fabrikanten vælge én af følgende procedurer:

a) trinvis typegodkendelse

b) enkelttrinstypegodkendelse

c) etapevis typegodkendelse.

For typegodkendelse af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder finder enkelttrinstypegodkendelsen anvendelse.

179. Den trinvise typegodkendelse består af en trinvis indsamling af hele sættet af EU-typegodkendelsesattester for systemerne, komponenterne og de separate tekniske enheder til køretøjet, som på sidste trin fører til godkendelse af hele køretøjet

180. Enkelttrinstypegodkendelsen er en godkendelse af et køretøj som helhed i en enkelt operation.

181. I en etapevise typegodkendelsesprocedure attesterer en eller flere godkendende myndigheder, at en type delvis opbygget eller trinvis færdigopbygget køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i dette direktiv.

En etapevis typegodkendelse meddeles for de typer delvis opbyggede køretøjer og trinvis færdigopbyggede køretøjer, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav fastsat i de relevante retsakter, der er opført i bilag II, under hensyntagen til køretøjernes opbygningsstade.

Typegodkendelsen for den sidste etape i færdigopbygningen meddeles først, når den godkendende myndighed har kontrolleret, at typegodkendelse(r) meddelt for det ikke-færdigopbyggede køretøj, attesterer at det køretøj, der typegodkendes i den sidste etape, opfylder alle tekniske krav, der er gældende på det tidspunkt hvor typegodkendelse for det færdigopbyggede køretøj meddeles, og for den klasse, som typegodkendelse meddeles for.

Den etapevise typegodkendelse, som der henvises til i stk. 1, litra c), finder kun anvendelse på erhvervskøretøjer i underklasserne L5Be – U, L6Be – U og L7Be – U.

182. Valg af godkendelsesprocedure berører ikke de gældende krav, som den godkendte køretøjstype skal opfylde på det tidspunkt, hvor der meddeles typegodkendelse for køretøjet som helhed.

183. Kommissionen tillægges i artikel 73 gennemførelsesbeføjelser med henblik på at fastlægge modeller for de nærmere detaljer i ordningerne for typegodkendelsesprocedurerne.

Artikel 24 Ansøgning om typegodkendelse

184. Fabrikanten indsender ansøgningen om typegodkendelse til den godkendende myndighed.

185. Der må kun indgives én ansøgning for en bestemt type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, og den må kun indgives i én medlemsstat.

186. Der skal indsendes en separat ansøgning for hver type, der ønskes godkendt.

Artikel 25 Informationsmappe

187. Ansøgeren skal levere en informationsmappe til den godkendende myndighed.

188. Informationsmappen skal indeholde følgende:

1) et oplysningsskema i overensstemmelse med den model, der er fastlagt af Kommissionens i henhold til artikel 73

2) alle data, tegninger, fotografier og andre oplysninger, der kræves i henhold til den gennemførelsesretsakt, der vedtages i henhold til artikel 73

3) for køretøjer en angivelse af, hvilken procedure der er valgt i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1.

189. Informationsmappen kan leveres på papir eller i elektronisk format.

Artikel 26 Særlige regler for oplysninger, der skal afgives ved ansøgning om typegodkendelse efter forskellige procedurer

190. En ansøgning om trinvis typegodkendelse skal vedlægges en informationsmappe i overensstemmelse med artikel 25 og et komplet sæt af de typegodkendelsesattester, der kræves i henhold til de gældende retsakter som opført i bilag II.

191. En ansøgning om enkelttrinsgodkendelse vedlægges en informationsfolder i overensstemmelse med artikel 25, der indeholder de relevante oplysninger i henhold til retsakterne opført i bilag II.

192. Med forbehold af stk. 1 og 2 afgives følgende oplysninger med henblik på etapevis typegodkendelse:

a) i første etape: de dele af informationsmappen og EU-typegodkendelsesattesterne, som kræves til et færdigopbygget køretøj, og som svarer til basiskøretøjets opbygningsstade

b) i anden og alle følgende etaper: de dele af informationsmappen og de EU- typegodkendelsesattester, som svarer til det aktuelle fremstillingsstade, samt en kopi af den EU-typegodkendelsesattest, der er udstedt for køretøjet på det forudgående fremstillingsstade, samt udtømmende detaljerede oplysninger om enhver ændring af og tilføjelse til køretøjet.

193. Den godkendende myndighed kan, hvis det er rimeligt, anmode fabrikanten om at indgive yderligere oplysninger, der måtte være nødvendige for at afgøre, hvilke prøvninger der er påkrævet, eller for at lette udførelsen af de påkrævede prøvninger.

KAPITEL VGENNEMFØRELSE AF EU-TYPEGODKENDELSESPROCEDURERNE

Artikel 27 Generelle bestemmelser

194. De godkendende myndigheder meddeler først EU-typegodkendelse efter at have kontrolleret de procedurer til sikring af produktionens overensstemmelse, der er omhandlet i artikel 31, og at typen af køretøj, system, komponent eller separat teknisk enheds opfylder de gældende krav.

195. Meddelelse af EU-typegodkendelser finder sted i overensstemmelse med artikel 29, 30, 31 og 32.

196. Hvis en godkendende myndighed konstaterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, selv om den opfylder de krævede bestemmelser, udgør en alvorlig risiko for sikkerheden eller i alvorlig grad skader miljøet eller folkesundheden, kan den afvise at meddele EU-typegodkendelse. I et sådant tilfælde sender den straks de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater og Kommissionen en detaljeret sagsmappe, hvori den giver en begrundelse for sin beslutning, og dokumenterer de konstateringer, den har gjort.

197. EU-typegodkendelsesattesterne nummereres efter et harmoniseret system som fastlagt i gennemførelsesretsakten vedtaget i overensstemmelse med artikel 73.

198. Den godkendende myndighed sender inden for en frist på en måned de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater en kopi af EU-typegodkendelsesattesten med bilag for hver type køretøj, som den har godkendt. Denne kopi kan være i form af en elektronisk fil.

199. Den godkendende myndighed underretter hurtigst muligt de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater om nægtelse eller inddragelse af enhver køretøjsgodkendelse med angivelse af grundene hertil.

200. Den godkendende myndighed sender hver tredje måned de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater en liste over EU-typegodkendelser for systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som den har meddelt, ændret, nægtet eller inddraget i den forudgående periode.

201. Hvis den anmodes herom af en godkendende myndighed i en anden medlemsstat, skal den godkendende myndighed, der har meddelt en EU-typegodkendelse, inden for en frist på en måned efter at have modtaget anmodningen fremsende førstnævnte myndighed en kopi af den pågældende EU-typegodkendelsesattest med bilag. Denne kopi kan være i form af en elektronisk fil.

202. Hvis Kommissionen anmoder herom, fremsender den godkendende myndighed de oplysninger, der er beskrevet i punkt 5 til 8, også til Kommissionen.

203. Den godkendende myndighed samler en informationspakke, der omfatter informationsmappen plus prøvningsrapporten og alle andre dokumenter, som den tekniske tjeneste eller den godkendende myndighed har vedlagt informationsmappen under udførelsen af sine opgaver. Informationspakken skal indeholde et indeks over informationspakkens indhold, idet hver enkelt side er nummereret eller mærket, således at den let kan identificeres, og idet dokumentet skal være formateret således, at det registrerer de forskellige trin i administrationen af EF-typegodkendelsen, navnlig datoerne for revisioner og opdateringer.

Artikel 28 Særlige bestemmelser vedrørende meddelelse af EU-typegodkendelse af et helt køretøj

204. Typegodkendelsesattesten skal som bilag omfatte:

a) den informationspakke, der er omhandlet i artikel 27, stk. 10

b) prøvningsresultaterne

c) navn, stilling og underskriftsprøve for den eller de personer i virksomheden, som har bemyndigelse til at underskrive typeattester.

205. Typegodkendelsesattesten skal udstedes på grundlag af den model, der er fastlagt i gennemførelsesretsakten til denne forordning, som vedtaget i henhold til artikel 73.

206. Med hensyn til hver køretøjstype skal den godkendende myndighed:

a) udfylde alle de relevante afsnit af EU-typegodkendelsesattesten, herunder bilaget med prøvningsresultater, i overensstemmelse med modellen for typegodkendelsesattesten

b) samle indekset til informationspakken

c) hurtigst muligt udstede den udfyldte attest med bilag til ansøgeren.

207. I tilfælde af en EU-typegodkendelse, i forbindelse med hvilken der i overensstemmelse med artikel 39 er blevet pålagt begrænsninger med hensyn til gyldigheden eller givet fritagelser for visse bestemmelser i denne forordning eller de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der vedtaget under denne forordning, skal EU-typegodkendelsesattesten indeholde oplysninger om sådanne begrænsninger eller fritagelser.

Hvis fabrikanten vælger enkelttrinstypegodkendelsesproceduren, opstiller den godkendende myndighed en liste over gældende krav eller retsakter og vedhæfter denne liste til EU-typegodkendelsesattesten.

Artikel 29 Særlige bestemmelser vedrørende systemer, komponenter eller separate tekniske enheder

208. Der meddeles EU-typegodkendelse af et system, der er i overensstemmelse med angivelserne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav, der er fastsat i de relevante retsakter opført i bilag II.

209. Der meddeles EU-komponenttypegodkendelse eller EU-typegodkendelse for separat teknisk enhed til komponenter eller separate tekniske enheder, der er i overensstemmelse med angivelserne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav, der er fastsat i de relevante retsakter opført i bilag II.

210. Hvis komponenter eller separate tekniske enheder, uanset om de er beregnet til reparation, service eller vedligeholdelse, også er omfattet af en typegodkendelse af et system med hensyn til et køretøj, kræves der for disse ingen yderligere komponentgodkendelse eller godkendelse af separat teknisk enhed, medmindre dette kræves i de relevante retsakter anført i bilag II.

211. Hvis en komponent eller separat teknisk enhed kun kan fungere efter hensigten eller udvise sine særlige egenskaber i forbindelse med andre af køretøjets dele, og hvis kontrol af opfyldelse af kravene derfor kun kan foretages, når komponenten eller den separate tekniske enhed er koblet sammen med andre af køretøjets dele, skal EU-typegodkendelsen af komponenten eller den separate tekniske enhed begrænses tilsvarende.

På EU-typegodkendelsesattesten skal der i så fald anføres eventuelle begrænsninger i anvendelsen af komponenten eller den separate tekniske enhed og eventuelle særlige monteringsforskrifter.

Når en sådan komponent eller separat teknisk enhed monteres af køretøjets fabrikant, skal overensstemmelse med evt. gældende begrænsninger kontrolleres på det tidspunkt, hvor køretøjet godkendes.

Artikel 30 Prøvninger med henblik på EU-typegodkendelse

212. Udpegede tekniske tjenester påviser ved passende prøvninger, at de tekniske krav i denne forordning og i de retsakter, der er opført i bilag II, er overholdt.

De prøvningsprocedurer, der er henvist til i første afsnit, og det særlige udstyr og værktøj, der er foreskrevet til udførelse af disse prøvninger, skal være dem, der er fastlagt i de relevante retsakter opført i bilag II.

213. Fabrikanten stiller det antal prøvekøretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder til rådighed for den godkendende myndighed, som i henhold til de relevante retsakter opført i bilag II kræves til udførelsen af de påkrævede prøvninger.

214. De påkrævede prøvninger skal udføres på køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, som er repræsentative for den type, der skal godkendes.

Fabrikanten kan dog efter aftale med den godkendende myndighed udvælge et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som, selv om det/den ikke er repræsentativ for den type, der skal godkendes, kombinerer en række af de mest ugunstige karakteristika med hensyn til det påkrævede niveau. Virtuelle prøvningsmetoder kan anvendes som hjælp i beslutningstagningen i udvælgelsesprocessen.

215. Virtuelle prøvningsmetoder kan efter anmodning fra fabrikanten anvendes som alternativer til de i stk. 1 omhandlede prøvningsprocedurer med forbehold af, at den godkendende myndighed godtager dette, for så vidt angår de krav, der er opført i de delegerede retsakter, der er vedtaget under denne forordning.

216. Virtuelle prøvningsmetoder skal opfylde de betingelser, der er fastsat i de delegerede retsakter, der er vedtaget under denne forordning.

217. For at sikre, at de resultater, der er opnået ved virtuel prøvning er ligeså meningsfulde som dem, der er opnået ved fysisk prøvning, fastsætter Kommissionen hvilke krav, der kan gøres til genstand for virtuel prøvning, og de betingelser under hvilke, den virtuelle prøvning skal udføres, ved hjælp af en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 76, 77 og 78.

Artikel 31 Ordninger til sikring af produktionens overensstemmelse

218. Når en godkendende myndighed meddeler EU-typegodkendelse, skal den træffe de fornødne foranstaltninger for, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, om der er truffet passende forholdsregler til sikring af, at de producerede køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder er i overensstemmelse med den godkendte type.

219. Den godkendende myndighed, der har udstedt en EU-typegodkendelse, skal for denne godkendelse træffe de fornødne foranstaltninger for, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, at de forholdsregler, der er omhandlet i stk. 1, stadig er hensigtsmæssige, og at de producerede køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder stadig er i overensstemmelse med den godkendte type.

220. For at kontrollere, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed er i overensstemmelse med den godkendte type kan den godkendende myndighed, der har udstedt EU-typegodkendelsen, udføre enhver kontrol eller prøvning, der er forskrevet for de lovfæstede krav, som er genstand for EU-typegodkendelsen, på prøveeksemplarer udtaget hos fabrikanten, herunder i fabrikantens produktionsanlæg. Nærmere detaljer om kontrolprocedurer vil blive fastlagt i den gennemførelsesretsakt, der vedtages under denne forordning i overensstemmelse med artikel 73.

221. Når en godkendende myndighed, der har udstedt en EU-typegodkendelse, fastslår, at de forholdsregler, der er nævnt i stk. 1, ikke anvendes, afviger væsentligt fra de vedtagne forholdsregler og kontrolplaner, ikke længere anvendes eller ikke længere anses for at være egnede, selv om produktionen ikke er ophørt, skal denne godkendende myndighed træffe de fornødne foranstaltninger for