26.4.78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 101/29 
lingen  for industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydel-
ser at udarbejde  udtalelse  om forslaget, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdelingen 
for industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydelser  på 
dennes  møde  den 8. februar  1978, 
under  henvisning  til mundtlig  beretning  aflagt  af ord-
føreren,  hr. de Grave,  og 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den 156.  ple-
narforsamling  afholdt  den 1. og 2. marts  1978,  (mødet 
den 1. marts  1978)  — 
énstemmigt 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
Udvalget  godkender  direktivforslaget  og fremsaétter 
følgende  bemærkninger: 
1. Udvalget  udtrykker  tilfredshed  med,  at Kommis-
sionen  ajourfører  Rådets  direktiv  71/305/EØF  af 26. 
juli 1971  gennem  forslag  om anvendelse  af den euro-
pæiske  regningsenhed,  som  i øvrigt  allerede  er fore-
skrevet  i Rådets  direktiv  77/62/EØF  om fremgangs-
måderne  ved  offentlige  indkøb.  Anvendelse  af den europæiske  regningsenhed  til fastlæggelse  af direkti-
vets anvendelsesområde  får  positive  virkninger  i 
praksis,  da det herved  bliver  muligt  at tage  hensyn  til 
de senere  års udvikling  på valutaområdet. 
1.1. De  medlemsstater,  som  har tøvet  med  at over-
føre direktiv  71/305/EØF  til deres  egen  lovgivning, 
har på en måde  foregrebet  det foreliggende  direktiv-
forslag,  eftersom  de allerede  opererer  med  den  euro-
pæiske  regningsenhed. 
2. Udvalget  havde  gerne  set,  om  Kommissionen 
samtidig  med  fremsættelsen  af det foreliggende  for-
slag havde  benyttet  lejligheden  til at gøre  status  over 
medlemsstaternes  anvendelse  af direktivet  af 26. juli 
1971;  det spørgsmål  melder  sig, om en bedre  anven-
delse  af direktivet  ikke  havde  været  mulig  i praksis. 
Nu, hvor  direktivet  i juridisk  henseende  er overført  til 
samtlige  medlemsstaters  nationale  lovgivning,  anmo-
der afdelingen  Kommissionen  om at drage  omsorg 
for, at direktivet  også  rent  faktisk  anvendes  på til-
fredsstillende  vis i hver  enkelt  medlemsstat. 
3. Udvalget  beklager,  at juridiske  vanskeligheder 
fortsat  gør det umuligt  at harmonisere  listen  over  de 
offentlige  myndigheder,  der er underkastet  direktiv 
71/305/EØF. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 1. marts  1978. 
Basil  de FERRANTI 
Formand  for 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg 
Udtalelse  om »Forslag  til Rådets  henstilling  om fluorcarboner  i miljøet« 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr. C 217 af 10. september  1977,  side  2. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den 8. september  1977  i medfør  af artikel  100  i traktaten  om oprettelse 
af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det nævnte  emne. 
Nr. C 101/30 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 26. 4. 78 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin  156.  plenarforsamling,  afholdt  i 
Bruxelles  den 1. og 2. marts  1978,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel 
100, 
under  henvisning  til anmodning  om  udtalelse  af 8. 
september  1977  fra Rådet  for De europæiske  Fælles-
skaber, 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af dets  for-
mand  den  21. september  1977  om at pålægge  Afde-
lingen  for  miljøbeskyttelse,  sundhedsvæsen  og for-
brug  at udarbejde  udtalelse  og beretning  om  dette 
emne, 
under  hefivisning  til udtalelse  fremsat  af Afdelingen 
for miljøbeskyttelse,  sundhedsvæsen  og forbrug  den 
14. februar  1978, 
under  henvisning  til beretning  aflagt  af ordføreren, 
hr. Schlitt,  og 
under  henvisning  til forhandlingerne  på Udvalgets 
156. plenarforsamling  den 1. og 2. marts  1978,  (mødet 
den 2. marts  1978)  — 
med 35 stemmer  mod  17,  og idet  3 undlod  at 
stemme, 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
1. Generelle  bemærkninger 
1.1. Udvalget  godkender  Kommissionens  forslag 
under  forbehold  af følgende  bemærkninger.  Det  ser 
med tilfredshed  på, at Kommissionen  nu er gået  med 
i bestræbelserne  på at vurdere  de problemer,  der er 
knyttet  til fluorcarboner,  og at den  anmoder  Rådet 
om at rette  en henstilling  til medlemsstaterne  om at 
træffe  de foranstaltninger,  der er anført  under  punkt 
1-4 i forslaget. 
1.2. Indledningsvis  havde  Udvalget  gerne  set,  at 
Kommissionen  i sit forslag  havde  gjort  nærmere  rede for henstillingens  retsgrundlag.  Udvalget  går  ud fra, 
at Kommissionens  forslag  er baseret  på artikel  235  i 
EØF-traktaten. 
1.3. Som  situationen  er og under  hensyntagen  til 
den usikkerhed,  der  hersker  om  fluorcarbonernes 
indvirkning  på ozonlaget  i stratosfæren,  anser  Udval-
get det for rigtigt,  at Kommissionen  i første  omgang 
retter  en henstilling  til medlemsstaterne.  Det  fastslår 
at henstillingerne  er i overensstemmelse  med  udvik-
lingen  i medlemsstaterne  og de overvejelser,  man 
allerede  har  gjort  sig der,  således  at den  foreslåede 
henstilling  i realiteten  kan  sammenlignes  med  et 
direktiv.  Udvalget  er overbevist  om,  at Rådets  vedta-
gelse  af henstillingen  ligeledes  vil medføre  at med-
lemsstaterne  fortsætter  og  intensiver  deres  forsk-
ningsarbejde  samt  undlader  at udvide  produktions-
kapaciteten. 
1.4. Udvalget  finder  imidlertid  også,  at Rådet  bør 
træffe  en hurtig  beslutning  på dette  område,  fordi 
Fællesskabet  med  en sådan  Rådsbeslutning  får mulig-
hed for at yde  et bidrag  til den  verdensomspændende 
debat  om fluorcarboner. 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Udvalget  støtter  de aktioner,  Kommissionen 
har indledt  på fluorcarbonområdet,  og hvis  mål  er at 
videreføre  og intensivere  det samarbejde,  der finder 
sted på fællesskabsplan  inden  for forskningsplanlæg-
ning  og resultatformidling.  Det  foreslår,  at yderligere 
EF-forskningsarbejder  koordineres  inden  for  ram-
merne  af en samordnet  aktion.  I betragtning  af den 
verdensomspændende  interesse  for  at få afklaret 
fluorcarbonproblemet  burde  Rådet  ikke  tøve  med  at 
stille  de for en koordinerende  aktion  nødvendige  og i 
forvejen  ikke  særligt  betydelige  midler  til rådighed 
for Kommissionen. 
2.2. Udvalget  finder  det også  rigtigt  at man  aller-
ede på nuværende  tidspunkt,  dvs.  før afslutningen  af 
de endnu  igangsværende  undersøgelser,  træffer  foran-
staltninger  til at tilskynde  de virksomheder,  der pro-
26.4.  78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 101/31 
ducerer  chlorfluormethan  F-ll  og F-12,  til at øge 
forskningen  i alternative  produkter.  Udvalget  er klar 
over,  at der  endnu  ikke  findes  alternative  løsninger, 
der ud fra et teknologisk  og sikkerhedsteknisk  syns-
punkt  er tilfredsstillende  — det gælder  især  alterna-
tive drivmidler  — og at flere  års forskningsarbejde  er 
påkrævet,  før  industrien  i givet  fald  kan  råde  over 
egnede  alternative  drivmidler.  De tidligere  beholdere 
med mekanisk  tryksystem  kunne  ganske  vist komme  i 
brug  igen;  de er dog  ikke  kun  dyrere,  men  giver  hel-
ler ikke  den  fine  sprayvirkning  eller  de andre  for-
dele,  som  opnås  med  drivmidler,  der  er baseret  på 
chlorfluorcarboner. 
2.3. Udvalget  undervurderer  heller  ikke  de betyde-
lige produktionstekniske  vanskeligheder,  som  en 
omstilling  fra sprayartikler  til andre  produkter  ville 
medføre.  Bl.a.  også  af den  årsag  udtrykker  Udvalget 
tilfredshed  med,  at Kommissionen  i anden  halvdel  af 
1978  og på basis  af de til den tid foreliggende  resulta-
ter har til hensigt  at gennemføre  en undersøgelse  ved-
rørende  de mulige  sociale  og økonomiske  konsekven-
ser af foranstaltninger  på chlorfluorcarbonområdet. 
Også  især  på grund  af den  nuværende  situation  på 
arbejdsmarkedet  synes  det  nødvendigt,  ud over  de 
andre  undersøgelser,  først  at afvente  resultaterne  af 
denne  undersøgelse. 
2.4. I  betragtning  af betydningen  af de opstillede 
teorier  kan  Udvalget  gå ind for,  at man  som  et fore-
byggende  middel  tilstræber,  at der ikke  sker  en forø-
gelse  af produktionskapaciteten  i Fællesskabet  med 
hensyn  til chlorfluormethan  F-ll  og F-12.  Så vidt  kan 
Udvalget  tilslutte  sig Kommissionens  forslag,  selv  om 
teorierne  er baseret  på udfuldkomne  beregninger,  og 
selv om der ikke  findes  en eksperimentel  bekræftelse 
på, at chlorfluorcarboner  reducerer  ozonlaget.  Udval-
get finder,  at det er for tidligt  allerede  nu at træffe 
foranstaltninger  som  rækker  ud over  de foreliggende 
henstillinger  fra  Kommissionen,  således  som  det  er 
blevet  foreslået  fra forskellig  side.  Før iværksættelsen 
af mere  vidtrækkende  foranstaltninger  bør man  i før-
ste omgang  afvente  resultaterne  af de igangværende 
forskningsarbejder,  især  da nyere  forskningsresultater 
ikke udelukker,  at ozonreduktionen  i stratosfæren 
holder  sig inden  for snævre  grænser.  Bortset  fra,  at videnskaben  endnu  ikke  kan  danne  sig et pålideligt 
billede  af de pågældende  processer  i stratosfæren, 
kræver  de mulige  stratosfæriske  processer  heller  ikke, 
at der  bliver  truffet  øjeblikkelige  foranstaltninger, 
selv om  de amerikanske  videnskabsmænds  teorier 
skulle  blive  bekræftet. 
2.5. Udvalget  har endvidere  noteret  sig,  at ozonre-
duktionens  frygtede  sundhedsfarlige  konsekvenser 
endnu  ikke  er helt  kendte  eller  beviste.  I denne  for-
bindelse  støtter  afdelingen  sig til dokumentet  »Effects 
of ultra-violet  radiation  on human  health«  fra World 
Health  Organisation  (WHO),  som  blev  forelagt  på 
den konference,  der afholdtes  i Washington  i marts 
1977  under  De  forenede  Nationers  miljøprograms 
auspicier,  og hvori  det  fastslås,  at sammenhængen 
mellem  UV-stråling  og forekomsten  af hudkræft  ikke 
kan belægges  med  klare  tal. 
2.6. Udvalget  er iøvrigt  af den  opfattelse,  at: 
såfremt  undersøgelserne  falder  positivt  ud,  dvs.  hvis 
den opstillede  teori  må afvises  helt  eller  delvis,  bør 
den foreliggende  henstilling  om forebyggende  kapaci-
tetsbegrænsninger  igen  bortfalde. 
2.7. Udvalget  finder  det ligeledes  rigtigt,  at kapaci-
tetsbegrænsningen  ikke  finder  sted  hos  producenterne 
af sprayprodukter,  men  hos  producenterne  af chlor-
fluormethan  F-ll  og F-12.  Så længe  EF kan  impor-
tere drivmidler  som  råvarer  eller  som  færdigproduk-
ter, vil alle  foranstaltninger  over  for producenterne  af 
sprayprodukter  være  virkningsløse.  De ville  desuden 
kun være  til skade  for EF-producenterne  uden  at det 
ville medføre  en kvantitativ  begrænsning  af salget  af 
sprayprodukter  i EF. 
2.8. Udvalget  tager  i denne  sammenhæng  til efter-
retning,  at den  økonomiske  udvikling  har bevirket  en 
tilbagegang  i produktionen  af chlorfluormethan  F-ll 
og F-12  i forhold  til produktionsniveauet  i 1974,  og. 
at aerosolindustrien  i de kommende  år forventes  at 
begrænse  brugen  af disse  stoffer.  Udvalget  kan  derfor 
lettere  tilslutte  sig Kommissionens  foreslåede  henstil-
ling-
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 2. marts  1978. 
Basil  de FERiRANTI 
Formand  for 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg 
Nr. C 101/32 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 26. 4. 78 
BILAG 
til udtalelse  fra Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
Følgende  ændringsforslag  blev  forkastet  under  debatten. 
Efter  »henvisningerne«  erstattes  udtalelsen  med  følgende: 
»1. Baggrunden  for henstillingen 
ØSU  ser på det  generelle  plan  med  tilfredshed  på, at Kommissionen  har  taget  skridt  til en 
samlet  undersøgelse  på EF-niveau  vedrørende  de økologiske,  økonomiske  og sociale  følger 
af en eventuel  lovgivning  om  fluorcarboner,  men  opfordrer  til, at man  samordner  denne 
undersøgelse  med  den  allerede  igangværende  internationale  forskning,  for  at dobbelt 
arbejde  kan  undgås.  Udvalget  mener,  at Kommissionen  bør  drage  fordel  af den  praktiske 
erfaring,  man  har  indhøstet  vedrørende  virkningerne  af foranstaltninger  til begrænsning  af 
brugen  af fluorcarboner  i visse  tredjelande,  især  i USA. 
Kommissionen  er forpligtet  til i medfør  af Rådets  resolution  af 17.  maj  1977  (godkendt  af 
ØSU)  om  videreførelse  og gennemførelse  af en politik  og et handlingsprogram  for  De 
europæiske  Fællesskaber  på miljøområdet  (afsnit  II, kap.  6: aktioner  vedrørende  visse 
produkter)  i1) at foretage  en omhyggelig  kontrol  på EF-niveau  af kemikaliernes  indvirkning 
på miljøet.  I programmets  artikel  79 hedder  det: 
»I de sidste  år er man  fra  det offentliges  side  i stadig  højere  grad  stødt  på vanskeligheder 
forårsaget  af anvendelse  af visse  kemikalier,  der  allerede  forefindes  (f.eks.  PCB  (polychlore-
rede  bifenyler),  monomert  vinylchlorid,  fluorcarbon,  kviksølvforbindelser)  og hvis  virkning 
på miljøet  ikke  tidligere  har  været  klargjort  eller  i hvert  fald  ikke  i tilstrækkelig  grad«. 
2. Virkninger  på miljøet  og menneskets  sundhed 
Siden  juni  1974  har  de amerikanske  forskere  Rowland  og Molina  skønnet,  at en fortsat 
produktion  af freoner  i det nuværende  omfang  ville  få ozonen  til gradvist  at forsvinde  og 
medføre  en intensivering  af den  ultraviolette  stråling  og dermed  en mærkbar  stigning  i 
forekomsten  af hudkræft  overalt  i verden.  De  advarer  ligeledes  mod  andre  katastrofale 
biologiske  følgevirkninger,  som  f.eks.  genetiske  mutationer,  svigtende  høst  og ændringer  i 
jordens  klimatiske  rytme. 
Efter  Rowland  og  Molinas  fremstilling  kan  hvert  frigjort  chloratom  nedbryde  flere 
hundrede  ozonmolekyler  inden  det forbindes  med  et brintatom  og danner  saltsyre. 
Disse  antagelser  er i stigende  grad  blevet  bestyrket,  og i Sverige  og USA  er der  nu truffet 
beslutning  om gradvis  at forbyde  anvendelsen  af freoner. 
Ganske  vist  lader  fænomenet  sig  endnu  ikke  beskrive  kvantitativt  med  hensyn  til dets 
nøjagtige  virkninger  på miljø  og sundhed. 
Alle nyere  iagttagelser,  f.eks.  Zanders  og andre  forskeres  resultater  vedrørende  tilstede-
værelsen  af flussyre  i meget  stor  højde,  bekræfter  imidlertid,  at de mængder,  der  er udledt 
gennem  de seneste  25 år, forefindes  ubeskåret  i atmosfæren.  Nedbrydningen  af disse  mole-
kyler  kan  tænkes  at kræve  nogle  årtier  eller  nogle  århundreder. 
Det skønnes,  at der  årligt  udledes  mellem  500  000  og 1 million  tons  fluorcarboner  i 
atmosfæren. 
Det antages  almindeligvis,  at der  medgår  mindst  ti år,  før  fluorcarbonmolekylerne  når 
ozonlaget.  Det  vil derfor  være  farligt  at tøve  og at dække  sig  bag  kontrolmetodernes 
utilstrækkelighed  mens  man  venter  på mere  entydige  symptomer. 
Der er al mulig  grund  til at formode,  at der  vil gå lang  tid,  inden  industrien  vil godkende 
nogen  metode  til præcis  måling  af indvirkningen  på ozonlaget. 
(») EFT  nr. C 139  af 13. 6. 1977. 
26. 4. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 101/33 
3. Den  juridiske  form 
Det, at Kammissionen  har valgt  at fremsætte  disse  så vigtige  foranstaltninger  for sundheds-
og miljøbeskyttelsespolitikken  i form  af en henstilling,  er ikke  særlig  lovende.  I henhold 
til EØF-traktatens  artikel  189,  stk.  5, er henstillinger  ikke  bindende.  Desuden  har  den 
hidtidige  erfaring  vist,  at medlemsstaterne  kun  i ringe  grad  følger  fællesskabshenstillingerne 
(som  eksempel  herpå  behøver  man  blot  at nævne  henstillingerne  om  energibesparelse, 
arbejdsmedicinsk  bistand  på arbejdspladsen  og beskyttelsen  af mødre).  Kommissionen  bør 
derfor  med  artikel  100 eller  artikel  235 i EØF-traktaten  som  retsgrundlag  og inden  for den 
af institutionen  selv  fastsatte  frist,  dvs.  inden  udgangen  af andet  kvartal  af 1978  fremsætte 
et direktivforslag.  Kun  på denne  måde  kan  man  sikre,  at de bestemmelser,  den  foreslår 
gengives  fuldt  og helt  og inden  for den  ønskede  tid i medlemsstaternes  lovgivning.  I hen-
hold til EØF-traktatens  artikel  189,  stk.  3, hedder  det nemlig,  at et direktiv  er bindende 
for enhver  medlemsstat,  som  det rettes  til, men  overlader  det til de nationale  myndigheder 
at bestemme  form  og midler  for gennemførelsen.  Alligevel  kan  det konstateres,  at flere 
direktiver  ikke  er blevet  gennemført. 
Ydermere  opfordres  medlemsstaterne  i henstillingen  til »øjeblikkeligt  at træffe  foranstalt-
ninger«,  hvilket  kunne  virke  lige  så hæmmende  på samhandelen,  som  hvis  de ikke  blev 
harmoniseret  ved et fællesskabsdirektiv. 
4. Alternative  produkter 
4.1. Udvalget  mener  ikke,  at man  uden  videre  kan sidestille  flourcarboner  med  aerosoler. 
I praksis  kan man  skelne  imellem: 
4.1.1.  Produkter  »under  tryk«  (barberskum,  pletrensemidler,  forskellige  former  for skum, 
osv.),  som  drives  ud af en beholder  under  tryk  af en gasart.  Anvendelse  af et andet  driv-
middel  end flourcarboner  rejser  i dette  tilfælde  ingen  problemer  og anvendes  hyppigt  i de 
produkter  af denne  art,  der  allerede  er i handelen.  Visse  fabrikanter  anvender  butan-
propanblandinger  af CO2  osv.  Dette  er billigere  end freon.  Anvendelsen  af kulbrinter  som 
drivmiddel  giver  dog  ikke  anledning  til problemer  på grund  af brandfarligheden,  men  på 
grund  af farer  i forbindelse  med  opbevaringen. 
4.1.2.  Produkter,  hvor  forstøvningens  kvalitet  er af ringe  betydning:  dette  gør  sig 
gældende  i de fleste  tilfælde  (deodoranter,  ovnrensemidler,  parfumer,  etc.).  Der  findes  to 
meget  forskellige  alternativer: 
— meget  simple,  ikke  særligt  dyrere  mekaniske  midler  (forstøvning,  pumper),  når anven-
delsen  sker  over  en kort  periode.  Det skal  nævnes,  at kosmetikfabrikanterne  har konsta-
teret,  at brugeren  betragter  anvendelsen  af pumpen  som  et fremskridt,  når det drejer 
sig om deodoranter  og parfume:  ingen  kold  fornemmelse  på huden  som  følge  af driv-
gassen  og en mindre  voldsom  stråle; 
— anvendelse  af et andet  drivmiddel  end  flourcarboner  og ved en teknologisk  udvikling. 
Dette  er nødvendigt,  og aerosolen  forekommer  berettiget,  når det er for trættende  at 
anvende  det mekaniske  system  (gentagne  bevægelser  over  for lang  en periode,  et for 
højt tryk  osv.).  Også  i disse  tilfælde  er kulbrinter  de bedst  egnede  og billigste  driv-
midler.  Problemet  med  sprayens  brandfarlighed  løses  ofte; 
— tilbage  står  eksplosionsfaren  i tilfælde  af brand  (opbevaring  hos  dårligt  beskyttede 
detailhandlere).  Man  er tilsyneladende  kommet  længere  med  løsningen  af dette  problem 
i USA. 
4.1.3.  Produkter  hvor  sprayvirkningen  bør  være  af meget  høj kvalitet  (hårlak,  maling). 
De eksisterende  alternative  løsninger  er tneget  farlige  (stor  brandfarlighed,  skadelig  erstat-
ningsgas)  og meget  dyre.  På dette  område  er et omfattende  forskningsarbejde  påkrævet 
for at finde  produkter,  der kan måle  sig med  de allerede  eksisterende. 
Nr. C 101/34 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 26. 4. 78 
4.2. Konklusionen  herpå  er,  at selv  om  der  ikke  findes  riogen  »mirakelløsning«  til 
erstatning  for  den  næsten  universelle  anvendelse  af freoner  som  drivmiddel,  så fore-
kommer  der  delvise  løsninger  i de fleste  tilfælde.  Visse  af disse  løsninger  er blevet  taget  i 
anvendelse  af aerosolfabrikanterne  som  følge  af forbrugernes  angreb  på visse  af disse 
produkter  og det  faldende  salg  i de seneste  to år. Forbrugerne  betragter  endog  visse  af 
disse  alternative  løsninger  som  et fremskridt. 
4.3. En  begrænsning  af anvendelsen  af flourcarboner  som  drivgas  giver  således  ikke 
anledning  til problemer;  markedsudviklingen  har  allerede  tvunget  fabrikanterne  hertil 
(visse  er endog  holdt  fuldstændig  op med  at anvende  flourcarboner).  I første  omgang  kunne 
man begrænse  anvendelsen  af freoner  til aerosoler,  hvor  sprayvirkningens  kvalitet  med 
vor nuværende  teknologi  nødvendiggør  anvendelsen  af freon.  Det  er meget  sandsynligt,  at 
mange  af disse  produkter  vil blive  kritiseret  af lungespecialister  af andre  årsager:  risiko  for 
optagelse  af meget  fine  partikler  (lak,  maling)  via åndedrætssystemet.  Det  er et helt  andet 
problem,  der skal  undersøges. 
5. International  konkurrence 
I USA  vil iværksættelsen  af et forbud  mod  flourcarboner  indført  i tre etaper  (jf.  afsnit  4 
i begrundelsen)  snart  blive  modsvaret  af betydelige  tekniske  fremskridt  for  alternative 
uskadelige  produkter.  Herved  vil USA  uden  tvivl  forbedre  sin konkurrencedygtighed  og 
få en større  andel  af verdensmarkedet.  EF vil kun  kunne  beskytte  sig effektivt  mod  kon-
kurrencen  fra USA  hvis  der straks  træffes  tilsvarende  foranstaltninger  fra Fællesskabets  side. 
6. Konsekvenser  for beskæftigelsen 
Udvalget  mener,  at en progressiv  eller  selektiv  omlægning  af produktionen  på grundlag 
af en fast  tidsplan  er at foretrække  for  generelle  foranstaltninger,  fordi  det  globale 
beskæftigelsesniveau  herved  kan  opretholdes. 
Udvalget  mener  ikke,  at punkt  4 i henstillingen  er af særlig  nytte.  Man  kan  vanskeligt 
forestille  sig en stigning  i produktionskapaciteten,  når  der  allerede  nu er reducerede 
afsætningsmuligheder,  fordi  produktet  enten  er forbudt  eller  er ved  at blive  forbudt. 
Udvalget  understreger  imidlertid,  at enhver  begrænsning  af kapaciteten  bør  ske  i forbruger-
leddet  (industrier,  der anvender  fluorcarboner  og importører). 
Så længe  EF kan  importere  drivmidler  vil alle  foranstaltninger  over  for  fabrikanter  af 
gasdrivmidler  være  virkningsløse.  En kvantitativ  begrænsning  af EFs  fabrikation  af gas-
drivmidler  vil medføre  øget  import  og skade  beskæftigelsen  i EF,  og salget  af disse 
artikler  — og dermed  forureningen  — vil ikke  falde  af den  grund. 
7. Anvendelse  af princippet  »forureneren  betaler« 
Udvalget  ser ikke,  hvordan  Kommissionen  kan  gennemføre  princippet  »forureneren  betaler«. 
Det vil i øvrigt  være  vanskeligt  for  eventuelle  ofre  at fastslå  forholdet  mellem  årsag  og 
virkning. 
8. Oplysning  og forbrugervejledning 
I de sidste  to år har  man  konstateret  en betydelig  nedgang  i forbruget  af visse  produkter 
(lak).  Spraydåserne  er muligvis  blevet  stillet  i et uheldigt  lys,  idet  forbrugerne  ikke  har 
vidst,  om produkterne  indeholdt  fluorcarboner  eller  ej på grund  af manglende  etikettering. 
Udvalget  mener,  at forbrugerne  bør vejledes  på dette  område. 
For at give  en objektiv  forbrugeroplysning,  specielt  i form  af passende  etikettering  af 
produkterne,  bør  forbrugerne  ligesom  i USA  oplyses  om,  at der  er en risiko  for  en 
forringelse  af ozonlaget,  og tilskyndes  til at vælge  andre  drivmidler  eller  mekaniske  driv-
systemer. 
Hvis  det  ikke  fremgår  af etiketten  om  spraydåsen  indeholder  et drivmiddel  og i så fald 
hvilket,  vil de alle  komme  i miskredit. 
26. 4. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 101/35 
Begrundelse 
1. Afdelingens  meget  sene  modtagelse  af dokumenterne  har  ikke  tilladt  en drøftelse  af æn-
dringsforslag,  der  berørte  ovennævnte  betænkeligheder. 
2. I afdelingens  tekst  ligestiller  man  lidt  for  hurtigt  fluorcarboner  og aerosoler,  selv  om  der 
i de fleste  tilfælde  findes  alternative  produkter. 
3. En  nøjere  fastlæggelse  af indvirkningerne  på miljøet  er nødvendig. 
4. Der  må tages  hensyn  til beskæftigelsen  og virksomhedernes  konkurrencedygtighed. 
5. Den  juridiske  form  er utilstrækkelig. 
Resultatet  af afstemningen 
21 stemte  for,  36 stemte  imod. 
Udtalelse  om »Forslag  til direktiv  om beskyttelse  af deltagere  i fjernundervisning« 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr.  C 208  af 31. august  1977,  side  12. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  23. august  1977  i medfør  af artikel  100  i traktaten  om  oprettelse 
af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin  156.  plenarforsamling,  afholdt  i 
Bruxelles  den  1. og 2. marts  1978,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
Under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  100, 
under  henvisning  til anmodning  af 23.  august  1977 
fra Rådet  for  De  europæiske  Fællesskaber  om  en 
udtalelse, under  henvisning  til beslutning  truffet  af dets  for-
mand  den  5. september  1977  om at pålægge  Afdelin-
gen for  miljøbeskyttelse,  sundhedsvæsen  og forbrug 
at udarbejde  udtalelse  og beretning, 
under  henvisning  til udtalelse  fremsat  af Afdelingen 
for miljøbeskyttelse,  sundhedsvæsen  og forbrug  den 
14. februar  1978,