7. 3. 77 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 56/19 
BILAG 
til udtalelse  fra Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
Følgende  ændringsforslag,  blev  forkastet  under  debatten: 
Punkt  7 
Sidste  punktum  i første  afsnit  affattes  således: 
»I betragtning  af disse  forhold  understreger  Udvalget,  at det  er nødvendigt  inden  for  EF  i 
højere  grad  at knytte  virksomhedssamarbejde  og produktafsætning  nærmere  sammen  med 
den sociale  politik  for  skotøjsindustrien«. 
Begrundelse 
Det er helt  naturligt  at anbringe  virksomhedssamarbejde,  produktafsætning  og sociale  problemer 
i skotøjsindustrien  på samme  niveau. 
Afstemningsresultat 
13 stemmer  for,  15 stemmer  imod  og 10 undlod  at stemme. 
Udtalelse  om forslag  til Rådets  direktiv  om indbyrdes  tilnærmelse  af medlemsstaternes 
lovgivning  om  arbejder  af ædle  metaller 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr. C 11 af 16. januar  1976,  side  2. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  'besluttede  den  19. december  1976  i medfør  af artikel  100  i traktaten  om oprettelse 
af Det  europæisike  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin  143.  plenarforsamling,  holdt  i 
Bruxelles  den 24. og 25. november  1976,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til Rådets  anmodning  om udtalelse 
af 19. december  1975, 
under  henvisning  til artikel  100  i traktaten  om opret-
telse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab, under  henvisning  til præsidiets  beslutning  af 16.  de-
cember  1975  om at pålægge  Afdelingen  for industri, 
handel,  håndværk  og  tjenesteydelser  at forberede 
arbejdet, 
under  henvisning  til udtalelse  aifgivet  den  3. novem-
ber 1976  af Afdelingen  for industri,  handel,  håndværk 
og tjenesteydelser, 
Nr. C 56/20 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7. 3. 77 
under  henvisning  til beretning  afgivet  af ordføreren, 
hr. De Grave, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  143. 
plenarforsamling  den  24.  og 25.  november,  mødet 
den 25. november  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE 
idet 3 stemte  imod  og 1 undlod  at stemme: 
Udvalget  godkender  forslaget  i dets  målsætninger  og 
under  forbdhold  af følgende  bemærkninger. 
1. Indledende  bemærkninger 
1.1. Udvalget  konstaterer,  at der  om  de i forslaget 
behandlede  forhold  i medlemsstaterne  er anvendt 
stærkt  divergerende  lovgivningsprincipper,  som  kun 
vanskeligt  lader  sig forlige. 
1.2. Uden  nødvendigvis  heri  at lægge  en bedømmelse 
af forslagets  saglige  indhold,  udtrykker  Udvalget  til-
fredshed  med,  at Kommissionen  har vedtaget  et direk-
tivforslag,  som  giver  anledning  til en undersøgelse 
af målsætninger  og midler.  Forslaget  giver  desuden 
anledning  til,  at man  i de enkelte  lande  overvejer 
landets  egne  forhold  og måske  sætter  spørgsmålstegn 
på visse  punkter.  Forslaget  kan  således  medføre  æn-
dringer  i en situation,  som  nogle  vil betegne  som 
fastlåst. 
1.3. Talrige  af de direktivforslag,  Kommissionen  har 
fremsat  i de seneste  mange  år, er ikke  blevet  ved-
taget  af Rådet.  For  at undgå,  at det foreliggende  for-
slag får samme  skæbne,  og selv  om en harmonisering 
på alle  omhandlede  områder  viser  sig umulig  i den 
nærmeste  fremtid,  er det  Udvalgets  håb,  at der  i det 
mindste  gøres  fremskridt  på nogle  områder. 
1.4. For  så vidt  det foreslåede  direktiv  angår  hindrer 
de forskelligartede  situationer  måske  at man  kom-
mer de eksisterende  tekniske  hindringer  til livs  ad 
én gang  og opfylder  direktivets  målsætninger. 
1.5. Vedtagelse  af en første  etape  med  harmonise-
ring på visse  punkter  skulle  gøre  det lettere  senere  at 
vedtage  et vidtrækkende  harmoniseringssystem  inden 
for EF eller  om muligt  i et endnu  større  område. 
1.6. Uafhængigt  af dén  normale  viderebehandling  af 
det foreliggende  direktivforslag  foør  Kommissionen opretholde  kontakten  med  EFTA-landene  for  sam-
men med  dem  at undersøge  muligheden  for at drøfte 
en revision  af Wien-konventionen  og finde  frem  til et 
enkelt  system  fælles  for EF og EFTA. 
1.7. Det  ville  måske  være  en fordel,  om der  senere 
udformes  et eller  flere  direktiver  om  mærkning  af 
metalgenstande:  Tin,  bronze,  rustfrit  stål,  forsølvet 
og forgyldt  metal,  osv.  For  tiden  divergerer  de natio-
nale bestemmelser  og normer  for  disse  produkter; 
dermed  kan  der  ikke  blot  være  tale  om tekniske  han-
delshindringer,  men  også  om  muligheder  for  for-
veksling  af eksisterende  stempler  for  ædelmetaller 
med eksisterende  stempler  for forgyldte  og forsølvede 
genstande. 
1.8. I artikel  7 bestemmes,  og med  rette,  at medlems-
staterne  skal  »tage  alle  nødvendige  'forholdsregler  for 
at sikre,  at arbejder  af ædelmetal  eller  andet  metal 
ikke forsynes  med  tegn,  mærker,  påskrifter  eller 
stempler,  som  vil kunne  forveksles  med  EØF-holdig-
hedsstemplet«. 
1.9. Udvalget  er enig  i, at enhver  mulighed  for for-
veksling  mellem  de  forskellige  stempler  må  'for-
hindres. 
1.10.  Den  påpeger  imidlertid,  at et valgfrit  direktiv 
rummer  forvekslingsmuligheder  i kra'ft  af de mange 
systemer,  det tillader  viderefort,  og dette  endog  uden 
at medregne  stempler  bestemt  til 'forgyldte  eller  for-
sølvede  metalgenstande,  for hvilke  man  også  må fore-
stille  sig muligheden  af en frivillig  harmonisering  og 
dermed  af to forskellige  rækker  stempler. 
1.11.  Som  eksempel  kan  nævnes,  at EFTA-landene 
har vedtaget  at anvende  en rihombe  som  særstempel 
for platin  (konventionen  åben  for tilslutning  fra andre 
lande),  mens  en rhombe  i Belgien  er særstempel  for 
guld,  herunder  hvidguld  (guld  legeret  med  nikkel  og 
med metaller  såsom  titan,  rhodium,  iridium  og bis-
muth);  disse  to stempler  kan  forveksles.  Fuldstændig 
harmonisering  er på lang  sigt  helt  nødvendig  i hvert 
fald på dette  område;  let forståelige  og allerede  nu 
udbredte  stempelformer  bør  vedtages,  såfremt  det er 
muligt. 
1.12.  Klar  og udbredt  forbrugeroplysning  om  ædle 
og uædle  metaller  — svarende  til (forbrugeroplysnin-
gen efter  fællesskabsbestemmelserne  om mærkning  af 
tekstiler  efter  forslaget  om mærkning  af levnedsmid-
ler — kunne  gennem  anvendelsen  af stempler  og 
7. 3. 77 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 56/21 
eventuelt  andre  midler  bane  vejen  for en fjernelse  af 
de tekniske  hindringer  på disse  områder. 
1.13.  Uanset  hvor  meget  forholdene  divergerer,  og 
hvor  mange  forskellige  løsninger  man  anvender,  bør 
man i det  mindste  gennem  visse  fælles  principper 
kunne  undgå  enhver  forveksling  af genstande  i ædel-
metaller  med  genstande  af lignende  udseende.  I visse 
medlemsstater  findes  allerede  sådanne  regler  om 
stempling. 
2. Almindelige  bemærkninger 
2.1. Kontrolansvar  (stempling) 
2.1.1.  Efter  direktivforslaget  (valgfrit  .direktiv)  skal 
medlemsstaterne  acceptere  ædelmetalgenstande,  som 
er påført  EF-stempel.  Det  forbydes  dem  ikke  at ac-
ceptere  ædelmetalgenstande,  som  er  underkastet 
andre  mærknings-  og kontrolsystemer. 
2.1.2.  Direktivets  praktiske  virkning,  bliver  således, 
at eksportvirksomhederne  ikke  mere  skal  passere  via 
importlandenes  kontrolorganer.  Fjernelsen  af de tek-
niske  handelshindringer  kan  eventuelt  også  senere 
udvides  til andre  lande  (f.eks.  EFTA). 
2.1.3.  Med  hensyn  til EF-stemplet  tager  Udvalget  til 
efterretning,  at de i direktivforslaget  anførte  former 
kun er vejledende,  idet  Kommissionen  agter  senere 
at foretage  et endeligt  valg  på basis  af arbejdet  i en 
eksportkomité. 
2.1.4.  Udvallget  ønsker,  at de former,  der  skal  ken-
detegne  de tre metaller,  bliver  stærfet  forskellige,  og 
at de skal  kunne  anvendes  på både  små  og store  gen-
stande. 
2.1.5.  Da  holdigheden  er et alf de vigtigste  punkter, 
bør den  angives  med  tilstrækkeligt  store  cifre,  under 
alle omstændigheder  større  end  foreslået  (i visse  til-
fælde  0,12  mm). 
2.1.6.  Foruden  bogstavet  »E«  bør  stemplet  også  an-
give kontrolorganet.  Sidstnævnte  kan  eventuelt  an-
gives  ved  en sym'bod,  'hvilket  gør  det  muligt  i den 
grafiske  udformning  at medtage  elementer  fra  de 
nationale  stempler. 
2.1.7.  Selv  om  der  ikke  i direktivet  er påbud  om 
oprettelse  af nationale  kontrolorganer,  bemærker Udvalget,  at visse  lande  ikke  er udrustet  til at oprette 
sådanne  laboratorier  til officiel  kontrol. 
2.1.8.  På den  anden  side  betvivler  Udvalget,  at for-
udgående  kontrol  af alle  genstande  i ædelmetal,  selv 
meget  lette  genstande  med  mindre  værdi,  er nødven-
dig; afdelingen  finder  også  omkostningerne  derved 
for høje. 
Kontrollen  af lette  genstande  behøver  i alle  tilfælde 
ikke  nødvendigvis  foretages  på iforlhånd,  men  kan 
f.eks.  være  efterfølgende  stikprøvekontrol  med 
mulighed  for sanktioner. 
2.1.9.  Endelig  bemærker  Udvalget  at hver  medlems-
stat efter  direktivforslagets  artikel  4 skal  forelægge 
listen  over  kontrolmyndigheder  for  de øvrige  med-
lemsstater  og Kommissionen.  For  at undgå  misfor-
ståelser  'bør  direktivets  artikel  4, stk.  1, affattes 
således: 
»Enhver  medlemsstat,  som  har  eller  opretter  orga-
ner for  EF-garanti,  bekendtgør  listen  over  disse 
organer  såvel  som  enhver  ændring  i listen  for  de 
andre  medlemsstater  og 'for Kommissionen«. 
2.1.10.  Udvalget  foreslår  Kommissionen  at under-
søge,  for  hvilke  genstande  og på hvilke  vilkår  de 
identifikationsstempler,  som  af en medlemsstat  til-
deles  en  godkendt  virksomlhed,  kan  gøres  ækvi-
valente;  det kan  f.eks.  ske ved  hjælp  af: 
— en fællesskabsdefinition  på  godkendelseskrite-
rierne  med  udgangspunkt  i nationale  bestemmelser, 
— offentliggørelse  i De  Europæiske  Fællesskabers 
Tidende  af  godkendelser  og  tilbagekaldte  god-
kendelser; 
2.2. Holdighed  og  kontrolmetoder 
Under  forbehold  af bemærkningen  under  punkt  3.4.1. 
godkender  Udvalget  de  holdiglheder  og  kontrol-
metoder,  der foreslås  i direktivet. 
2.3. Tolerancer 
2.3.1.  I nogle  lande  accepteres  tolerancer  i lovgiv-
ningen  »af hensyn  til lodning«. 
2.3.2.  Andre  lande  accepterer  ikke  tolerancer,  og 
fabrikanten  skal  derfor  garantere  iholdigheden  i alle 
tilfælde  og tage  bensyn  dertil  i legeringen. 
Nr. C 56/22 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7. 3. 77 
2.3.3.  Udvalget  mener,  at det ifor eksempel  bør  lund-
gås, at 950/1000-platin  som  følge  af tolerancerne 
systematisk  gøres  til 940,5/1000-platin.  Da der er tale 
om råstoffer  af stor  værdi,  bør  den  anførte  mængde 
garanteres;  dog  skal  der  om nødvendigt  kunne  fast-
sættes  særlige  lodningsbestemmelser,  når  lodnings-
teknologien  gør  det  umuligt  at anvende  lodninger 
med samme  holdighed  som  selve  genstanden  (sølv, 
platin).  I øvrigt  findes  sådanne  bestemmelser  allerede 
omtalt  i Wien-konventionen  (bilag  1, afsnit  6). 
2.3.4.  Til  gengæld  bør  der  tages  hensyn  til kontrol-
metodernes  relative  unøjagtighed,  som  dog  ikke  kan 
sammenlignes  med  de i direktivet  omtailte  tolerancer, 
som går  helt  op til 1 %. Man  bør  derfor  revidere 
både  de anførte  tal og den  anvendte  terminologi, 
hvor  accept  af en lavere  Iholddghed  end  den  nominelle 
sammenblandes  med  unøjagtige  beregningsmetoder. 
2.4. Valgfri  eller  fuldstændig  harmonisering 
2.4.1.  Udvalget  minder  om,  at den  altid  har  udtalt 
sig til fordel  for  fuldstændig  harmonisering,  når 
denne  harmoniseringsform  var  mulig.  Udvalget 
ønsker  i det mindste,  at der på de punkter,  hvor  det 
er muligt,  foretages  total  harmonisering,  og at det 
foreliggende  forslag  betragtes  som  en overgangsetape 
henimod  total  harmonisering. 
2.5. Forbrugerbeskyttelse 
2.5.1.  Udvalget  gør  opmærksom  \på,  at en eventuel 
etapevis  harmonisering  ikke  gør  det muligt  straks  at 
•fjerne  alle tekniske  handelshindringer. 
2.5.2.  Den  muliggør  dog  i praksis  en vis standardi-
sering  af holdighederne  og mindsker  dermed  mulig-
heden  for produktions-  og distributionsfejl,  og Jetter 
og nedsætter  omkostningerne  ved lagerforvaltningen. 
2.5.3.  Endelig  muliggør  den  en  bedre  forbruger-
beskyttelse  og -oplysning,  end  den  de nuværende 
nationale  stempler  normalt  yder. 
2.5.4.  Køb  af ædelmetalgenstande  var  tidligere  for-
beholdt  en meget  lille  (befolkningsgruppe,  som  havde 
tilstrækkelig  indsigt  i stemplerne,  og som  var kunder 
i nogle  få velrenommerede  firmaer. 2.5.5.  Køb  af ædelmetalgenstande  har  imidlertid  nu 
bredt  sig  i samtlige  (befolkningsgrupper,  herunder 
også  ungdommen.  Der  købes  meget  i ikke-speciali-
serede  forretninger,  i turistcentre,  ved  motorveje  osv. 
Da holdigheden  varierer  fra land  til land,  og da nogle 
lande  næsten  ikke  ifører  kontrol  — ikke  en gang  efter 
varens  fremstilling  — kan  resultatet  blive  skuffelser 
hos nogle  købere,  sipecielt  dem,  der  ikke  kender  den 
indviklede  stempelsymbolik  (Minervahoved,  Merkur-
hoved,  rhornbe  osv.). 
2.5.6.  Udvalget  foretrækker  altså  — i en eller  flere 
etaper  — 
a) at stempelformer  og -mønstre  fuldstændigt  har-
moniseres  efter  'bestemmelser,  der er lette  at læse, 
forstå  og anvende. 
b) at hver  enkelt  til salg  udstillet  (genstand  skal  for-
synes  med  et mærke  med  angivelse  af, hvilket 
imetal  der  er tale  om,  samt  holdigjhed;  mærket 
kan omfatte  flere  'genstande,  på betingelse  aif at 
der ikke  er mulighed  for forveksling  (i et udstil-
lingsvindue  f.eks.).  Denne  bestemmelse  gør  det 
muligt  at informere  forbrugeren,  uden  at denne 
behøver  at gå ind ti forretningen. 
c) at sælgeren  forpligtes  til at stille  en oversigt  over 
anvendte  stempler  samt  en lup  til rådighed  for 
køberen,  således  som  lovgivningen  i visse  af med-
lemsstaterne  kræver  idet. 
3. Særlige  bemærkninger 
3.1. Artikel  3 — stk.  7, og artikel  4 — stk.  1 
3.1.1.  Udvalget  mener,  at forbrugerne  om  nødven-
digt hør  kunne  identificere  stempelindeihaverne,  hvil-
ket forudsætter,  at registreringen  er offentlig.  De i 
artikel  4, stk.  1, omtalte  myndigheders  navne  og 
adresser  bør  offentliggøres  i De Europæiske  Fælles-
skabers  Tidende. 
3.2. Artikel  7 
3.2.1.  Som  anført  under  almindelige  'bemærkninger 
mener  Udvalget,  at de i denne  artikel  nævnte  for-
holdsregler  bør  /tages  så snart  som  muligt  på fælles-
skabsplan  og ikke  efter  de enkelte  medlemsstaters 
forgodtbefindende. 
3.3. Bilag  II — punkt  6, litra  a) 
7. 3.77 Dc Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 56/23 
3.3.1.  »Fortrinsvis«  bør  erstattes  af »så vidt  muligt«. 
3.4. Bilag  111 
3.4.1.  Følgende  metode  bør  tilføjes  i slutningen  af 
punkt  B, III: 
»c) efter  potentiometermetoden«. 
3.5. Bilag  IV —2 
3.5.1.  Udvalget  godkender  disse  bestemmelser,  men 
påpeger  dog,  at de ikke  må udvides  til også  at gælde andre  genstande.  Endvidere  Ibør  sidste  punktum  af-
fattes  således: 
»Den  totale  ædelmetalvægt  af de arbejder,  der er 
nævnt  under  a) og b), skal  angives  i gram  i cen-
trum  af et stempel,  der  har  form  af en ligebenet 
trekant,  og  som  er  anbragt  nær  de  øvrige 
stempler«. 
Bruxelles,  den 25. november  1976. 
Basil  de FERRANTI 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Udtalelse  om ændring  af forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  om ændring  af forordning 
(EØF)  nr. 1696/71  om  den  fælles  markedsordning  for humle 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr. C 240  af 13. oktober  1976,  side  7. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  30. september  1976  i medfør  af artikel  47 og 198  i traktaten  om 
opretteilse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesslkab  at høre  Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 143.  plenarforsamling,  holdt  i Bruxelles 
den 24. og 25. november  1976,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til Rådets  anmodning  om udtalelse 
af 30. september  1976, 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  47 
og 198, under  henvisning  til beslutning  truffet  af Udvalgets 
formand  den  1. oktober  1976  om at pålægge  Land-
brugsafdelingen  at forberede  arbejdet, 
under  (henvisning  til Udvalgets  tidligere  arbejde  om 
dette  emne,  særlig  udtalelsen  af 26.  maj  1976  om 
»Forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  om ændring  af 
forordning  (EØF)  nr.  1696/71  om  den  fælles  mar-
kedsordning  for humle«,