22. 7. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 191/41 
Afstemningsresultat 
34 stemte for, 45 imod, 19 hverken for eller imod. 
Side 9, punkt 3.6 b) 
Teksten slettes fra og med anden sætning. Følgende indføjes: 
»ØSU konstaterer, at det første mærkningsdirektiv endnu ikke er indført i praksis i nogle medlemsstater 
og beder derfor Kommissionen om at sikre, at dette sker.« 
Begrundelse 
Vi har et vedtaget direktiv, og det skal gennemføres. De i forslaget til udtalelse omtalte forhalingsmanøvrer 
er uacceptable, når medlemsstaterne ikke overholder EF-lovgivningen. 
Afstemningsresultat 
37 stemte for, 42 imod, 16 hverken for eller imod. 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse 
af offentlige tjenesteydelseskontrakter(1) 
(91/C 191/16) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 4. januar 1991 under henvisning til 
EØF-Traktatens artikel 100 A at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for industri, handel, håndværk og 
tjenesteydelser, som udpegede Henry Salmon til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
3. maj 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 287. plenarforsamling af 29.-30. maj 1991, 
mødet den 29. maj 1991, med et flertal af stemmer for og to hverken for eller imod følgende 
udtalelse. 
1. Indledning 
1.1. Kommissionens forslag tilsigter at dække ind­
køb af tjenesteydelser fra statslige, regionale og lokale 
myndigheders side, forudsat at kontrakterne er store 
nok til, at det kan betale sig at udbyde dem på tværs 
af landegrænserne. Undtaget fra direktivets anvendel­
sesområde er offentlige forsyningstjenesters indkøb af 
tjenesteydelser, dvs. de offentlige værker inden for 
vand- og energiforsyning samt transport og telekommu­
nikation; disse vil blive behandlet i et separat direktiv. 
1.2. For nogle tjenesteydelser finder direktivet fuld 
anvendelse (bilag I A), og for andre gælder der mini­
mumskrav (bilag I B). Der er opstillet en række kriterier 
for denne klassifikation. Definitionen af kategorier af 
tjenesteydelser er baseret på De Forenede Nationers 
Central Product Classification (CPC). 
f1) EFTnr. C 23 af 31. 1. 1991, s. 1. 1.3. Der er fastsat undtagelsesbestemmelser på føl­
gende områder: fast ejendom — audiovisuelle tjeneste­
ydelser — voldgifts- og mæglingstjenesteydelser — pri­
mæremission af statsobligationer — statsgældsforvalt-
ning — en del af teletjenesterne (dem der ikke er omfat­
tet af direktiv 90/388/EØF om liberalisering af 
markedet for teletjenester). 
1.4. Der er fastsat tærskelbeløb med minimumskrav 
til kontraktværdien i forbindelse med tildelingen af 
ordrer, og samtidig opereres der med et bestemt præ­
mie- og betalingsbeløb som kriterium for, hvornår di­
rektivets regler for projektkonkurrencer finder anven­
delse. 
1.5. Alle EF-statsborgere kan deltage i projektkon­
kurrencer, hvis det samlede præmiebeløb og de samlede 
betalinger overstiger 200 000 ECU. Ifølge visse nationale 
bestemmelser kan udførelsen af bestemte tjenesteydelser 
Nr. C 191/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 7. 91 
være forbeholdt bestemte professioner. Spørgsmålet om 
registrering og kvalitetsstyring behandles i direktivet. 
1.6. Direktivforslaget følger det klassiske skema fra 
de eksisterende direktiver (offentlige indkøbsaftaler og 
offentlige bygge- og anlægskontrakter). Der er fastsat 
tre procedurer for kontraktindgåelse: 
— offentlige udbud, 
— begrænset udbud, 
— udbud efter forhandling. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. Det må beklages, at Kommissionen kun har 
haft begrænset tid til at opfylde de krav, der stilles i 
hvidbogen, og at den derfor ikke har haft andre mu­
ligheder end at vælge et generelt direktiv til fastlæggelse 
af bestemmelser for indbyrdes vidt forskellige brancher 
og erhverv. 
2.2. Kommissionen har besluttet at behandle samtli­
ge fremgangsmåder for indgåelse af offentlige kontrak­
ter for alle tjenesteydelser under ét, hvilket vil gøre 
direktivet yderst vanskeligt af anvende. Der er således 
tale om komplet forskellige situationer og udgangs-
vilkår. 
2.3. Det må konstateres, at der med dette direktiv 
indføres et system, som er skadeligt for visse tjeneste­
ydere, og specielt for udøvere af liberale erhverv. 
Når tillidsforholdet mellem en klient og hans rådgiver 
baseres på en rent økonomisk regel, som det sker efter 
dette system, vil det i nogle tilfælde blive ødelagt, og 
bygherren vil blive frataget sit ansvar ved valget af 
tjenesteyder. 
2.4. »Leverandør« kan ikke bruges som betegnelse 
for den, der yder en intellektuel tjeneste, og som øser 
af sin kunnen, sin viden og sine erfaringer på en måde, 
som er helt specifik for hver enkelt opgave. 
Begrebet kommercielt kan anvendes om produkter og 
varer, men ikke i forbindelse med den intellektuelle 
tjenesteydelse. Bestemte love og deontologiske regler 
forbyder udøvere af visse erhverv at konkurrere om 
offentlige eller private indkøbsaftaler med ydelsens pris 
som kriterium. 
2.5. Det må påpeges, at det — specielt for offentlige 
tjenesteydelsers vedkommende — kan gå ud over ydel­
sernes kvalitet, hvis man anvender den laveste pris som 
eneste kriterium ved tildelingen af kontrakter. Når det 
gælder sådanne ydelser, må hyppigheden, leveringsmå-
den og den bekvemme adgang for borgere tælle langt 
mere end en lav pris. Kontrakterne må ikke opnås ved 
underbydning. I de medlemsstater, hvor hovedparten af de offentlige 
tjenester ydes af offentlige værker, kan tildelingen af 
kontrakter med den laveste pris som kriterium fremstå 
som en indirekte måde at privatisere disse ydelser på. 
2.6. Derimod forekommer det mere realistisk at lade 
kontrakten gå til det økonomisk mest fordelagtige bud, 
idet dette omfatter en række vigtige kriterier, som ind­
går i udbudsbetingelserne, herunder f.eks. kvalitet, tek­
nisk værdi, æstetisk og funktionsmæssig værdi, teknisk 
bistand og service, leveringsdato og færdiggørelsestid 
samt pris. 
2.7. Endvidere bør den ordregivende myndighed 
inden for direktivets rammer (artikel 32 og 33) forpligtes 
til at påse, at tilbudsgiverne ved udarbejdelsen af deres 
bud har taget hensyn til de gældende nationale bestem­
melser vedrørende tryghed i ansættelsen, sociale og 
arbejdsretslige bestemmelser, kollektive overenskom­
ster samt ansættelsesforhold, og dette gælder navnlig 
arbejdsgiverens bidrag til de sociale sikringsordninger. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. De forskellige definitioner, der er indeholdt i 
begrundelsen, bør harmonere med betragtningerne og 
med selve direktivet, og specielt bør man sondre mellem 
ydere af intellektuelle tjenesteydelser og leverandører af 
andre tjenesteydelser. Af hensyn til den overordnede 
sammenhæng må man anvende en helt ensartet termi­
nologi i hele forslaget (begrundelsen, betragtningerne, 
artiklerne og bilagene). 
3.2. Afsnit 1 — Artikel 1 
3.2.1. I benævnelsen af de kontraherende parter bør 
man, som nævnt ovenfor, indføje begreberne »yder 
eller leverandør«, og alle de berørte passager i selve 
direktivet bør justeres tilsvarende. 
3.2.2. Hverken leasing eller leje bør undtages fra 
offentlige tjenesteydelseskontrakter. 
3.2.3. »Projektkonkurrencer« i forbindelse med in­
tellektuelle tjenesteydelser er forbundet med så store 
omkostninger for deltagerne, at de bør udskrives med 
præmieuddeling. 
3.2.4. Enhver »koncessionskontrakt om offentlige 
tjenesteydelser« bør overholde direktivets almindelige 
bestemmelser, jf. dog de generelle bemærkninger oven­
for (2.5, 2.6 og 2.7). 
3.2.5. Når en »koncessionskontrakt om offentlige 
tjenesteydelser« er knyttet til et arbejde, hvortil der 
allerede er indhentet bud efter bygge- og anlægsdirekti-
22. 7. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 191/43 
vet, indgår koncessionen automatisk i sidstnævnte kon­
trakt og skal ikke udbydes på ny. 
3.2.6. For at undgå enhver manipulation ved til­
delingen af koncessionskontrakter om offentlige tjene­
steydelser bør det præciseres, at den ordregivende myn­
dighed overdrager udførelsen af en tjenesteydelse, der 
henhører under dens ansvarsområde, direkte til et andet 
organ efter dets valg. 
3.3. Artikel 2 
Der må drages omsorg for, at medlemsstaterne træffer 
alle de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de 
ordregivende myndigheder overholder direktivet. 
3.4. Artikel 3 
Offentliggørelsesreglerne er forskellige fra de tilsvaren­
de regler i »bygge-og anlægs-« og »indkøbs«-direktiver-
ne og vil derfor være vanskelige at anvende; dette gælder 
specielt når man skal afgøre, hvilke tjenesteydelseskon-
cessioner der er omfattet af bygge- og anlægskoncessio-
nerne. 
3.5. Artikel 8 
3.5.1. Stk.2 
3.5.1.1. Udtrykket »planification« i den franske ver­
sion (dansk: »projektering«) anvendes normalt ikke i 
kontrakter om udførelse af intellektuelle tjenesteydel­
ser; man skulle hellere have brugt formuleringen »mai-
trise d'oeuvre« eller »projekt«. 
3.5.1.2. Hvad angår tærskelbeløbene, bør man finde 
en løsning, som direkte dækker værdien af den intellek­
tuelle tjenesteydelse, som skal udføres efter kontrakten, 
og ikke de samlede omkostninger ved arbejdet. 
3.6. Afsnit 111 — Artikel 13 
Når der indhentes bud på en kontrakt, som omfatter 
både projektering og opførelse, skal det angives, hvilket 
direktiv der finder anvendelse. 
3.6.1. Stk.2 
I tråd med de generelle bemærkninger bør følgende litra 
tilføjes: 
»d) Såfremt de ordregivende myndigheder indhenter 
bud på intellektuelle tjenesteydelser, som forudsæt­
ter en høj grad af kompetence, kan det ske ved 
udbud efter forhandling.« 3.6.2. Stk.2 
Ligeledes bør følgende tilføjes: 
»e) når der er tale om tjenesteydelser, som har 
karakter af forskning, afprøvning, forsøg eller ind­
køring.« 
3.7. Artikel 14 
Her som andre steder i direktivforslaget tales der om 
underretning, bekendtgørelse og offentliggørelse i for­
bindelse med indhentning af bud og om afgørelser og 
afvisning af bud, uden at man klart definerer fremgangs­
måden, fristerne og den fornødne dokumentation. For 
at undgå misbrug og forsætlige eller uforsætlige for­
glemmelser bør Kommissionen efter ØSU's mening fast­
sætte og præcisere reglerne på dette område. 
3.8. Artikel 15 
Der bør tilføjes et stk. 6, hvori det fastsættes, at den 
ordregivende myndighed kan opnå ejendomsret til pla­
nen eller projektet mod at betale vederlag til ophavs­
manden. 
3.9. Artikel 17 
I tilfælde, hvor det er vigtigt at sikre oplysningers fortro­
lighed (f.eks.: børstransaktioner; resultater af tekniske, 
økonomiske og sociale kontrolundersøgelser; gennem­
førlighedsundersøgelser foretaget af offentlige virksom­
heder; undersøgelser forud for en eventuel privatisering 
af dele af offentlige tjenester; forsøg, eksperimenter eller 
forskning), må der i forbindelse med indhentning af 
bud følges en procedure, som sikrer total fortrolighed. 
En sådan fortrolighed vil forhindre uoverlagte, overflø­
dige eller spekulative bevægelser på de berørte områder 
forud for kontrakttildelingen. Kommissionen bør der­
for føje et stk. 5 til artikel 17. 
3.10. Artikel 23 
3.10.1. I stk. 2 erstattes ordet »exécution« med »exer-
cice« i den franske version. 
3.10.2. I stk. 3 ville det være bedre at anføre, at 
tjenesteyderne — hvadenten de er fysiske eller juridiske 
personer — alene skal opfylde de i etableringslandet 
gældende regler for udøvelsen af de pågældende er­
hverv, for så vidt de er forenelige med Traktaten. 
3.11. Artikel 25 
Den ordregivende myndighed skal anføre, hvilken myn­
dighed der kan give de nævnte oplysninger om sociale 
og arbejdsmarkedsmæssige vilkår. 
Nr. C 191/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 7. 91 
3.12. Artikel 27, stk. 3 3.16. Artikel 34 
Alt efter den form, hvorunder han udøver sit erhverv, 
skal enhver ansøger godtgøre, at han er optaget i virk­
somhedsregisteret eller i sit faglige register (handel eller 
håndværk) og/eller er medlem af en organisation for 
liberale erhverv (foreninger eller registre, hvor optagelse 
kræver en specifik faglig uddannelse) i henhold til regler 
og sædvane i hans hjemland. 
3.13. Artikel 28 
De kriterier, som er fastsat i stk. 1, forekommer at virke 
diskriminerende over for unge erhvervsudøvere og bør 
derfor tages op til fornyet overvejelse. 
For at bringe artiklen i samklang med artikel 13, stk. 
2, litra d), bør der tilføjes et stk. 4 med følgende ordlyd: 
»For så vidt angår bud i henhold til artikel 13, stk. 
2, litra d) skal tjenesteyderen alene godtgøre, at han 
har tegnet en forsikring mod erhvervsrisici.« 
3.14. Artikel 29 
Af samme årsager som nævnt ovenfor bør der tilføjes 
et stk. 5 med følgende ordlyd: 
»Hvis der er tale om bud på udførelse af intellektuel­
le tjenesteydelser fra personer, som selvstændigt 
udøver et liberalt erhverv, kan evnen til at varetage 
opgaven — uden at foregribe pligten til at overholde 
forretningshemmeligheden — godtgøres ved fore­
læggelse af referencer vedrørende diplomer, eksa­
mensbeviser, faglige kvalifikationsbeviser, tidligere 
gennemførte, større projekter, den faglige organisa­
tion og navnlig virksomhedens personalemæssige 
og materielle ressourcer.« 
3.15. Artikel 33 
I denne artikel er det nødvendigt at understrege, at der 
ikke hersker samklang mellem de økonomiske og de 
æstetiske kriterier, som af naturen er forskellige. Dette 
bliver uacceptabelt for bygherren, som fratages ansvaret 
for sit valg. 3.16.1. Andet punktum i stk. 1 indledes således: 
»Uden at foregribe eventuelle nationale regler, som 
begrænser de ordregivende myndigheders deltagelse 
i projektkonkurrencer, anstiller den navnlig fore­
spørgsler om ...« 
3.16.2. I stk. 2 omformuleres indledningen til første 
punktum således: 
»Ved ethvert bud afgivet af en sammenslutning af 
ordregivende myndigheder eller en offentlig virk­
somhed anstiller den ordregivende myndighed navn­
lig forespørgsler om, hvorvidt buddet er påvirket af 
offentlige midler tildelt til: ...« 
3.17. Artikel 39 
For at tage hensyn til specifikke forhold ville det være 
hensigtsmæssigt at etablere særlige sektioner inden for 
rammerne af Det rådgivende Udvalg. 
3.18. Artikel 40 
Hvad angår tredjelande skal de foreslåede fremgangs­
måder harmonere med fremgangsmåderne i de forudgå­
ende direktiver, og navnlig direktivet om »klagemu­
ligheder«. 
3.19. Artikel 43 
1. marts 1992 forekommer at være for kort en frist 
for iværksættelsen af de nødvendige bestemmelser i 
medlemsstaterne. 
3.20. Bilag 
3.20.1. Det ville være hensigtsmæssigt, om man i 
Bilag IA medtog de bank- og finanstjenesteydelser, som 
nu er opført i Bilag I B (21). 
3.20.2. Det er nødvendigt at præcisere helt nøje, 
hvad man lægger i de i punkt 25, 26 og 27 nævnte 
tjenesteydelser. 
Litra b) i art. 33, stk. 1, bør udgå. 
Der må ligeledes tilføjes et stk. 4 med følgende ordlyd: 
»Stk. 1 finder heller ikke anvendelse, hvis der blandt 
de indhentede bud findes bud, som i henhold til 
artikel 13, stk. 2, litra d), er underkastet proceduren 
med udbud efter forhandling. I så fald tildeles kon­
trakten det bud, der må betragtes som mest forde­
lagtigt set i relation til visse på forhånd fastsatte 
tildelingskriterier, som ikke er underordnet hensy­
net til prisen.« 4. Konklusioner 
4.1. Hvis man gerne vil fremhæve, at tjenesteyderne 
har spillet en vigtig rolle for udviklingen af medlemssta­
ternes økonomi i de seneste år, må man lade dem 
omfatte af forskellige regler, hvori der sondres mellem 
arten af de udførte tjenesteydelser. 
4.2. Hvis man ønsker, at de fortsat skal spille denne 
rolle og bidrage til at øge beskæftigelsen, må de fastsatte 
regler være konkurrenceorienterede, ens for alle, men 
22. 7. 91 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 191/45 
tilpasset  efter  den  enkelte,  og alle  bør  have  de samme 
muligheder. 
4.3. Den  offentlige  og den private  sektor  må konkur-
rere på lige  fod og uden  illoyal  konkurrence. 
4.4. Man  må undgå  enhver  social  dumping,  som  kan 
opstå,  hvor  disse  udbudsprocedurer  indebærer  flytning 
af arbejdskraft.  Det er derfor  nødvendigt,  at social-  og 
arbejdsmarkedslovgivningen  anvendes  ens af alle,  og at 
de ordregivende  myndigheder  kan drage  omsorg  herfor. 
Bryssel,  den 29. maj  1991. 4.5. Når  det gælder  tjenesteydelseskontrakter  inden 
for byggesektoren,  må man  drage  omsorg  for,  at pristil-
buddene  tager  højde  for den personlige  sikkerhed  under 
og efter  arbejdet. 
4.6. Endelig  må  kvaliteten  af tjenesteydelserne  — 
offentlige  såvel  som  private,  og både  på og efter 
tidspunktet  for ydelsen  — være  af en sådan  beskaffen-
hed, at det valgte  projekt  er det bedste  for brugeren  og 
bygherren. 
Frar^ois  STAEDELIN 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Udtalelse  om 
— forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  nr. 823/87  om  fastsættelse  af særlige  regler  for 
kvalitetsvine  fra bestemte  dyrkningsområder,  og 
— forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  nr. 358/79  om mousserende  vine  fremstillet  i Fælles-
skabet 
(91/C  191/17) 
Rådet  for De Europæiske  Fællesskaber  besluttede  den  20. marts  1991  under  henvisning  til 
EØF-Traktatens  artikel  198  at anmode  om Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  udtalelse  om 
de ovennævnte  emner. 
Det forberedende  arbejde  henvistes  til ØSU's  sektion  for landbrug  og fiskeri,  som  udpegede 
Rudolf  Schnieders  til ordfører.  Sektionen  vedtog  sin udtalelse  den  2. maj  1991. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på den  287.  plenarforsamling  af 29.-30.  maj  1991, 
mødet  den  30. maj,  enstemmigt  følgende  udtalelse. 
ØSU  principgodkender  Kommissionens  forslag  under 
forbehold  af følgende  bemærkninger: foreslåede  frist  kan  dog  accepteres,  forudsat  der  er 
tale om en definitiv  dato  uden  mulighed  for yderligere 
forlængelser. 
1. Ad  forslaget  om ændring  af forordning  (EØF)  nr. 
823/87 2. Ad  forslaget  om ændring  af forordning  (EØF)  nr. 
358/79 
ØSU  havde  gerne  set,  at den  undtagelse  fra forordnin-
gen, som  muliggør  sammenstikning  med  vine  fra for-
skellige  regioner  indtil  et bestemt  omfang,  blev  bragt 
til ophør  allerede  før  den  31.  december  1994.  Den ØSU  godkender  Kommissionens  forslag,  hvis  hovedsig-
te er, at der i reglerne  om fremstilling  af mousserende 
vine skelnes  mellem  generiske,  mousserende  kvalitetsvi-