UDTALELSE FRA KOMMISSIONEN i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, litra c), om Europa-Parlamentets ændringerne til Rådets fælles holdning til forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om stoffer, der nedbryder ozonlaget OM ÆNDRING AF KOMMISSIONENS FORSLAG i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2

BEGRUNDELSE

A. Principperne

1. Kommissionen forelagde i august 1998 et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) om stoffer, der nedbryder ozonlaget, (KOM 398/1998 - [COD] 1998/0228) til godkendelse efter proceduren for fælles beslutningstagning, jf. artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

Europa-Parlamentet vedtog forslaget ved førstebehandlingen den 17. december 1998, med 27 ændringsforslag. Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 2. december 1998. Den 23. februar 1999 vedtog Rådet en fælles holdning, hvori det accepterer nogle af Parlamentets ændringsforslag fra førstebehandlingen. Den 15. december 1999 vedtog Europa-Parlamentet en række ændringsforslag i forbindelse med andenbehandlingen. Ved denne lejlighed afgav Kommissionen udtalelse om de enkelte ændringsforslag med angivelse af, hvilke ændringer den kunne acceptere og hvilke ændringer der ikke kunne medtages. Kommissionen gav i sin meddelelse af 24. februar en række korte kommentarer til den fælles holdning.

2. Kommissionen har udarbejdet nærværende ændrede forslag på dette grundlag. Kommissionen har foretaget to typer ændringer.

For det første har den accepteret visse nye bestemmelser, som blev forslået af Europa-Parlamentet ved andenbehandlingen af forslaget. Størstedelen af disse bestemmelser tjener enten til at fjerne uklarheder eller tilføje yderligere foranstaltninger, der er i overensstemmelse med de grundlæggende principper i Kommissionens oprindelige forslag.

For det andet har Kommissionen genindført en række tidsfrister, som optrådte i den politiske aftale, men som ikke var medtaget i den fælles holdning, da der endnu ikke forelå pålidelige oplysninger om, hvornår forslaget ville blive vedtaget. Kommissionen har også udskiftet datoer, som var forældede, med datoer der er i overensstemmelse med principperne i den fælles holdning, ud fra formodningen om at den nye forordning vil blive vedtaget i løbet af 2000.

B. Kommissionens holdning til Europa-Parlamentets ændringsforslag

1. Ændringsforslag nr. 1 - betragtning 16a: Støtte til små og mellemstore virksomheder med omstillingen fra ozonlagsnedbrydende stoffer til alternative stoffer

Ved fastlæggelsen af de foreslåede udfasningsdatoer har man søgt at give en tilstrækkelig stor margin til, at der ikke opstår alvorlige problemer for SMV'erne. Flere medlemsstater, som har udfaset ozonlagsnedbrydende stoffer tidligere end EU som helhed, har imidlertid påvist, at overgangen kan lettes og fremskyndes, hvis myndighederne fremmer udfasningsprocessen aktivt. Dette kan gøres med finansiel støtte, men også andre foranstaltninger med særligt sigte på SMV'erne kan komme på tale, forudsat at proceduren i traktatens artikel 87 og andre EF-bestemmelser om statsstøtte respekteres.

Det er f.eks. vigtigt, at medlemsstaterne med særligt henblik på SMV'erne giver disse relevante oplysninger om, hvilke konsekvenser den nye forordning vil få for dem (Kommissionen er i færd med at planlægge sådanne oplysningsinitiativer, men behøver støtte fra medlemsstaterne). Lige så vigtigt er det, at medlemsstaterne tager særligt hensyn til SMV'erne, når de udformer de i artikel 15 og 16 omhandlede programmer for personalekvalifikationer. Kommissionen foreslår derfor, at Europa-Parlamentets ændringsforslag medtages.

2. Ændringsforslag 9 (artikel 4, stk.1, andet afsnit) - Undtagelser fra forbuddet mod anvendelse af CFC til militære og andre anvendelser.

I den fælles holdning forbydes anvendelsen af CFC'er fra ikrafttrædelsesdatoen. Dette er en vigtig foranstaltning til at standse den fortsatte udledning af dette stof. Den ordning, der anvendes i henhold til Montreal-protokollen for at tillade fortsat anvendelse (og fremstilling af CFC'er) i tilfælde, hvor fortsat anvendelse skønnes at være af væsentlig betydning, og hvor der ikke findes alternativer, er den såkaldte ordning for "væsentlige anvendelser". Denne ordning indebærer, at den pågældende part (land) forelægger en anmodning for mødet for parterne i Montreal-protokollen, som dernæst kan godkende anmodningen, så der kan fremstilles importeres CFC'er, hvis dette kræves. Denne ordning bruges nu hovedsageligt for dosisinhalatorer og laboratorieformål.

Protokollen begrænser imidlertid ikke anvendelsen af CFC'er, der allerede findes på markedet. Som følge af forbuddet mod anvendelse af CFC i den fælles holdning kan CFC, der måtte findes på lager, ikke anvendes efter at anvendelsesforbuddet er trådt i kraft. Der er mulighed for begrænsede undtagelser fra anvendelsesforbuddet for genpåfyldning af bestående køle- og luftkonditioneringsudstyr. Derudover er der med den fælles holdning indført mulighed for tidsbegrænsede undtagelser for militære anvendelser efter anmodning fra en medlemsstat.

Ændringsforslag 9 fra Europa-Parlamentet begrænser undtagelsen for militære anvendelser til kun at omfatte bestående systemer, samtidig med at der gives mulighed for, at Kommissionen kan indrømme tidsbegrænsede undtagelser for anvendelse til særlige medicinske formål (hvor små mængder CFC'er anvendes i en særlig type implantat, der anvendes til afgift af smertestillende lægemidler til patienter på terminalstadiet). Der er her klart tale om en anvendelse med meget begrænsede emissioner (anslået til under 200 kg/år), og hvor anvendelsen er berettiget, da der ikke findes alternativer. Denne anvendelse er af nyere dato, og den fælles holdning bør ændres, så denne anvendelse, som foreslået af Europa-Parlamentet, kan fortsætte indtil 2004.

3. Anvendelse af HCFC i køle- og luftkonditioneringsanlæg.

Ændringsforslag 14 (artikel 5, stk. 1, litra c), nr. iv)

Udviklingen af alternativer til HCFC'er har taget fart i de seneste år. For nyt køle- og luftkonditioneringsudstyr er det vanskeligt at pege på områder, hvor der ikke findes anvendelige alternativer. Hvad angår små stationære luftkonditioneringsanlæg, har nogle virksomheder været længere end ventet om at anvende nye alternativer. Kommissionen foreslog oprindeligt, at HCFC'er blev udfaset på dette område (og på næsten alle andre områder for køle- og luftkonditioneringssystemer) inden udgangen af 2001. At fremskynde denne frist nu ville imidlertid kunne skabe vanskeligheder for nogle virksomheder, som endnu ikke er begyndt at anvende HCFC-fri teknologi. Derudover mener Kommissionen, at denne undtagelse var et vigtigt element i det kompromis, der førte til den fælles holdning, og har derfor besluttet ikke at acceptere Europa-Parlamentets ændringsforslag 14.

Ændringsforslag 15 (artikel 5, stk. 1, litra c), nr. v)

Ændringsforslag 15 vedrører anvendelsen af HCFC'er i køle- og luftkonditioneringsudstyr. Forslaget går ud på at fremskynde udfasningen af ubrugte HCFC'er i bestående systemer til 2005 i stedet for 2008 som i Kommissionens oprindelige forslag og 2010 som i den fælles holdning. Dette ændringsforslag indfører også et forbud mod anvendelse af alle HCFC'er (også genvundne, genanvendte eller regenererede) til genpåfyldning af bestående kølesystemer inden udgangen af 2007.

Kommissionens forslag var baseret på en vurdering af, hvornår der ville være tilstrækkelig adgang til genvundne HCFC'er og erstatningsstoffer. En meget tidligere frist ville indebære hyppigere tilpasning af bestående udstyr og dermed højere omkostninger.

Kommissionen ser positivt på, at der indføres forbud mod genvundne HCFC'er, da det ville være et nyttigt middel til at forhindre ulovlig handel. Risikoen for ulovlig handel bliver større, hvis priserne for ozonlagsnedbrydende stoffer er højere her end på de oversøiske markeder. Sådanne prisincitamenter for HCFC'er har endnu ikke haft stor betydning, men kan ventes at optræde i de kommende 10 år. En af de mest anvendte metoder til ulovlig handel (navnlig i USA, i henhold til flere kilder) består i at camouflere stofferne som genanvendte. Denne metode er undgået i Europa takket være et forbud mod import af både genanvendte og ubrugte CFC'er.

Det har vist sig, at kontrol ved tolden alene ikke er tilstrækkeligt til at standse ulovlig handel. Et forbud mod anvendelsen af stoffet er mere effektivt, og det er også den udvej, der er valgt for CFC'er i den fælles holdning (med et fuldstændigt anvendelsesforbud fra den 1. januar 2001) og for andre allerede udfasede ozonlagsnedbrydende stoffer.

Et forbud mod genanvendte HCFC'er skal imidlertid også betragtes i lyset af det fortsatte behov for at genpåfylde bestående udstyr. Udviklingen af erstatningsstoffer for HCFC'er har ikke været så hurtig som for CFC'erne, og selv om der nu findes alternativer for visse typer køle- og luftkonditioneringssystemer, egner de sig ikke for alle disse systemer.

Et forbud mod anvendelsen af genanvendte HCFC'er så tidligt som den 1. januar 2007 kan være vanskeligt og kostbart for nogle brugere, som vil være nødsaget til at tilpasse deres udstyr eller installere nye systemer. Kommissionen foreslår et forbud mod ubrugte HCFC'er fra 1. januar 2008 (som oprindeligt foreslået) og et forbud mod genpåfyldning med genvundne eller regenererede HCFC'er fra den 1. januar 2010.

En anden ændring, som følger af en sådan tilpasning til den fælles holdning, vedrører forsyningerne med HCFC'er (artikel 4). Af hensyn til sammenhængen bør forbuddet mod markedsføring af HCFC'er fra udgangen af 2010 også omfatte genvundne stoffer. Ligeledes bør der være absolut forbud mod ubrugte HCFC'er fra 1. januar 2008.

4. Procedurer for tilpasning af kontrollen med HCFC'er på grundlag af forvaltningsudvalgsproceduren og rapportering til medlemsstaterne.

Ændringsforslag 21 (artikel 5, stk. 6)

I henhold til artikel 5, stk. 6, kan Kommissionen efter aftale med forvaltningsudvalget ændre listen med udfasningsfristerne for HCFC'er i artikel 5, stk. 1. I praksis er det ikke sandsynligt, at det vil blive besluttet at forlænge en vedtaget udfasningsfrist for anvendelsen af HCFC'er, eftersom fristen allerede er blevet gennemgået grundigt i lyset af den tekniske udvikling. Ændringsforslag 21 ville forhindre muligheden for at forlænge fristerne i artikel 5, stk. 1. Dette ville imidlertid ikke være i overensstemmelse med artikel 5, stk. 7, hvor der gives mulighed for forlængelse i særlige tilfælde (bestemmelsen om "væsentlig anvendelse" for HCFC'er). Kommissionen kunne derfor ikke acceptere dette ændringsforslag.

Ændringsforslag 22 (artikel 5, stk. 7)

Ændringsforslag 22 kræver, at Kommissionen straks underretter medlemsstaterne om eventuelle undtagelser, der er indrømmet i henhold til artikel 5, stk. 7. Kommissionen finder dette ændringsforslag overflødigt, da eventuelle undtagelser i henhold til artikel 5, stk. 7, ville blive indrømmet af Kommissionen i snævert samarbejde med medlemsstaterne efter forvaltningsudvalgsproceduren.

Ændringsforslag 24 (artikel 14a (ny))

I henhold til ændringsforslag 24 skal Kommissionen underrette medlemsstaterne om alle foranstaltninger, den træffer i henhold til artikel 6, 7, 9, 12, 13 og 14. Foranstaltninger i henhold til artikel 6, 7 og 9 forekommer hyppigt (1000 tilladelser hvert år). Kommissionen underretter allerede de pågældende medlemsstater, når der udstedes en tilladelse, og den er rede til at fortsætte denne praksis. Hvis Kommissionen imidlertid straks skal underrette medlemsstaterne om hver enkelt beslutning, den træffer, ville det betyde en voldsom yderligere administrativ byrde. Dette ville kun have ringe merværdi for medlemsstater, som ikke berøres af den pågældende import/eksport, og ville sandsynligvis have konsekvenser i form af yderligere personale og dermed yderligere budgetomkostninger. Indførelse af en ordning med øjeblikkelig underretning af alle medlemsstaterne i henhold til artikel 12, 13 og 14 kan imidlertid accepteres, da disse beslutninger ikke er nær så hyppige.

5. Foranstaltninger til at forbedre gennemførelsen af forordningen

Ændringsforslag 25 (artikel 15, stk. 5)

I henhold til artikel 15, stk. 6, skal medlemsstaterne meddele Kommissionen, hvilke ordninger de har indført for at fremme genvinding af brugte ozonlagsnedbrydende stoffer, og hvilke faciliteter der findes hertil. Ændringsforslag 25 indfører et udtrykkeligt krav (i artikel 15, stk. 5) om, at medlemsstaterne skal etablere sådanne systemer og at de skal tildele ansvaret for at sikre overholdelse af artikel 15, stk. 1.

Det bør nævnes udtrykkeligt, at der skal etableres systemer til fremme af genvinding, eftersom der i artikel 15, stk. 5, er krav om rapportering heraf. Det er ligeledes nyttigt at indføre et krav om, at det klart skal angives, hvem der har ansvaret for at træffe foranstaltninger for at fremme genvinding. Dette er blevet påvist af de lande, som allerede har indført genvindingsordninger.

Ændringsforslag 26 (artikel 19, stk. 3)

Ændringsforslag 26 indeholder en bestemmelse, der tager sigte på at bekæmpe ulovlig import af ozonlagsnedbrydende stoffer gennem en skærpelse af medlemsstaternes kontrol. Stikprøveundersøgelser foretaget af medlemsstaternes toldpersonale er et vigtigt redskab til at bremse ulovlig handel, og det ville utvivlsomt være nyttigt at formalisere resultaterne af denne kontrol. Der bør fastsættes en tidsfrist for medlemsstaternes underretning af Kommissionen, og en passende dato herfor ville være den 31. marts hvert år.

6. Ændringsforslag 29 (Bilag VII, tredje led) - Liste over kritiske anvendelser af haloner til brandsikring

Listen over kritiske brandsikringsanvendelser, hvor anvendelse af haloner stadig kan tillades efter det generelle forbud i artikel 4, stk. 1, kan ændres efter forvaltningsudvalgsproceduren. Ændringsforslag 29 vedrører brugen af haloner til visse anvendelser "hvor udsivning af brandfarlig væske kan ske".

Under drøftelserne i Rådet, som førte til den fælles holdning, blev der indført en undtagelse, som gav mulighed for fortsat brug af haloner til sådanne anvendelser i den petrokemiske sektor. Kommissionen mente, at dette udtryk ville omfatte brug af haloner på havboreplatforme, hvor anvendelse af haloner stadig er nødvendig. Efter vedtagelsen af den fælles holdning har det imidlertid været fremført, at udtrykket "petrokemisk sektor" ikke nødvendigvis omfatter olieboreplatforme på havet. Den alternative formulering, som Parlamentet har foreslået, vil efter Kommissionens opfattelse også omfatte disse anvendelser, og bør derfor accepteres.

Anden del af dette ændringsforslag begrænser undtagelsen for anvendelse af haloner til eksisterende fragtskibe. Dette er en nyttig præcisering, da der ikke er noget der tyder på, at haloner vil være nødvendige til dette formål i nye fragtskibe.

7. Genindførelse af tidsfrister

Både Kommissionen og Rådet, i dennes fælles holdning, ønsker, at visse bestemmelser i forordningen kan træde i kraft hurtigst muligt efter forordningens vedtagelse. Kommissionen har derfor ændret de pågældende datoer i forordningen, som nu er forældede som følge af forsinkelsen i forordningens vedtagelse. De steder, hvor der i den fælles holdning henvises til en sådan dato, er blevet erstattet med en henvisning til ikrafttrædelsesdatoen. Dette gælder datoerne for forsyning med CFC'er i artikel 4, nr. ii, som er slettet og derfor gælder fra ikrafttrædelsesdatoen og for anvendelse af HCFC til integralskum og polyurethanskum i artikel 5, stk. 1, litra d), nr. ii.

Kommissionen har ligeledes, i overensstemmelse med ånden i den politiske aftale i december 1998, genindført datoer som var fjernet i den fælles holdning. Dette gælder datoen for medlemsstaternes årlige rapportering til Kommissionen om markedsføring af methylbromid til karantæneformål og til disinfektion inden afsendelse i artikel 4, stk. 2, nr. 3, og for årlige ekporttilladelser i artikel 12, stk. 1. Disse to bestemmelser skal dække et helt kalenderår, og henvisningen er derfor blevet ændret til perioden 1. januar 2001 til 31. december 2001. Lignende tilpasninger er foretaget i artikel 20 om medlemsstaternes rapportering til Kommissionen om deres sanktionsbestemmelser og i bilag VII (fjerde led under "anvendelse af halon 1301") til eksplosionsbeskyttelse af bestående bemandede kommunikations- og kommandocentraler, hvor den indførte henvisning imidlertid er ikrafttrædelsesdatoen.

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om stoffer, der nedbryder ozonlaget

OM ÆNDRING AF KOMMISSIONENS FORSLAG i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [1],

[1] EFT C 286 af 15.9.1998, s. 6.

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg [2],

[2] Udtalelse afgivet den ... (endnu ikke offentliggjort i EFT).

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251 [3], og

[3] Europa-Parlamentets udtalelse af ... (endnu ikke offentliggjort i EFT), Rådets fælles holdning af ... (endnu ikke offentliggjort i EFT) og Europa-Parlamentets afgørelse af ... (endnu ikke offentliggjort i EFT).

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det er fastslået, at fortsætter emissionerne af ozonlagsnedbrydende stoffer i det nuværende omfang, forårsages der betydelig skade på ozonlaget; ozonlagsnedbrydningen over den sydlige halvkugle nåede sit hidtil største omfang i 1998; i tre ud af de sidste fire forår har der været tale om betydelig nedbrydning af alvorlig ozonlaget over de arktiske egne; øget UV-B-stråling som følge af ozonlagsnedbrydningen udgør en alvorlig trussel for menneskers sundhed og miljøet; det er derfor nødvendigt at tage yderligere effektive skridt for at beskytte menneskers sundhed og miljøet mod de skadelige virkninger af sådanne emissioner;

(2) som følge af Fællesskabets forpligtelser hvad angår miljø og handel, er Fællesskabet ved beslutning 88/540/EØF [4] blevet part i Wienerkonventionen om beskyttelse af ozonlaget og Montreal-protokollen om stoffer, der nedbryder ozonlaget, som ændret af protokollens parter på deres andet møde i London og på deres fjerde møde i København;

[4] EFT L 297 af 31.10.1988, s. 8.

(3) parterne i Montreal-protokollen vedtog yderligere foranstaltninger til beskyttelse af ozonlaget på deres syvende møde i Wien i december 1995 og på deres niende møde i Montreal i september 1997, hvori Fællesskabet deltog;

(4) der må gøres en indsats på fællesskabsplan for at opfylde Fællesskabets forpligtelser i henhold til Wienerkonventionen og de seneste ændringer og tilpasninger af Montreal-protokollen, navnlig for at afvikle produktion og markedsføring af methylbromid i Fællesskabet og for at indføre en tilladelsesordning ikke blot for import, men også for eksport af ozonlagsnedbrydende stoffer;

(5) da der tidligere end ventet er adgang til teknologi til erstatning af ozonlagsnedbrydende stoffer, bør der i visse tilfælde opstilles strengere kontrolforanstaltninger end fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 3093/94 af 15. december 1994 om stoffer, der nedbryder ozonlaget, [5] og i den ændrede og tilpassede protokol;

[5] EFT L 333 af 22.12.1994, s. 1.

(6) der skal foretages gennemgribende ændringer i forordning (EF) nr. 3093/94; af hensyn til større juridisk klarhed og gennemsigtighed bør forordningen revideres fuldstændigt;

(7) produktionen af chlorfluorcarboner, andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, haloner, tetrachlormethan, 1,1,1-trichlorethan og hydrobromfluorcarboner er afviklet i medfør af forordning (EF) nr. 3093/94; produktionen af disse kontrollerede stoffer er således forbudt, med forbehold af mulige undtagelser til væsentlige anvendelser og til imødekommelse af grundlæggende hjemmemarkedsbehov for de parter, der er omfattet af Montreal-protokollens artikel 5; det er hensigtsmæssigt nu også gradvis at forbyde markedsføring og anvendelse af disse stoffer og af produkter og udstyr, der indeholder disse stoffer;

(8) også efter afviklingen af kontrollerede stoffer kan Kommissionen under visse forudsætninger give dispensation for væsentlige anvendelser;

(9) den voksende adgang til alternativer til methylbromid bør resultere i en væsentlig større reduktion af produktionen og forbruget af methylbromid end fastsat i Montreal-protokollen; produktionen og forbruget af methylbromid bør ophøre fuldstændigt med forbehold af eventuelle undtagelser for kritiske anvendelser, som fastsættes på fællesskabsniveau efter de kriterier, der er fastsat i Montreal-protokollen; anvendelsen af methylbromid til karantæneformål og til desinfektion inden afsendelse bør også kontrolleres; en sådan anvendelse bør ikke overstige det nuværende niveau og bør i sidste instans nedbringes på baggrund af den tekniske udvikling og udviklingen inden for rammerne af Montreal-protokollen;

(10) i forordning (EF) nr. 3093/94 er der fastsat regler for kontrol med produktionen af alle andre ozonlagsnedbrydende stoffer, men ikke for kontrol med produktionen af hydrochlorfluorcarboner; der bør derfor indføres bestemmelser til sikring af, at hydrochlorfluorcarboner ikke fortsat anvendes på områder, hvor der findes alternative stoffer, som ikke nedbryder ozonlaget; alle parterne i Montreal-protokollen bør træffe foranstaltninger til kontrol med produktionen af hydrochlorfluorcarboner; en fastfrysning af produktionen af hydrochlorfluorcarboner vil kunne opfylde dette behov og afspejle Fællesskabets vilje til at spille en ledede rolle på dette område; produktionens omfang bør tilpasses den forventede reduktion af den mængde, der markedsføres i Fællesskabet, og den dalende efterspørgsel på verdensplan som følge af den i protokollen foreskrevne reduktion af forbruget af hydrochlorfluorcarboner.

(11) ifølge Montreal-protokollens artikel 2 F, stk. 7, skal parterne søge at sikre, at anvendelsen af hydrochlorfluorcarboner begrænses til de anvendelser, hvor der ikke findes andre mere miljøforsvarlige alternative stoffer eller teknologier; da der findes alternative teknologier, kan markedsføring og anvendelse af hydrochlorfluorcarboner og produkter, som indeholder hydrochlorfluorcarboner, begrænses yderligere; i henhold til afgørelse VI/13 truffet på mødet mellem parterne i Montreal-protokollen bør der ved vurderingen af alternativer til hydrochlorfluorcarboner tages hensyn til faktorer som ozonlagsnedbrydende potentiale, energieffektivitet, potentiel brandfarlighed, toksicitet, globalt opvarmningspotentiale samt de potentielle virkninger på en effektiv anvendelse og afvikling af chlorfluorcarboner og haloner; af hensyn til ozonlaget og i betragtning af adgangen til alternative stoffer bør kontrollen med hydrochlorfluorcarboner under Montreal-protokollen skærpes mærkbart;

(12) kvoter for overgang til fri omsætning i Fællesskabet af kontrollerede stoffer bør kun gives til begrænsede anvendelser af kontrollerede stoffer; der bør ikke importeres kontrollerede stoffer og produkter, der indeholder kontrollerede stoffer, fra stater, der ikke er parter i Montreal-protokollen;

(13) tilladelsesordningen for kontrollerede stoffer bør udvides, så den også omfatter eksport af kontrollerede stoffer; herved kan handelen med ozonlagsnedbrydende stoffer overvåges, og parterne kan udveksle oplysninger herom;

(14) det bør sikres, at brugte kontrollerede stoffer genvindes, og at udslip af kontrollerede stoffer forhindres;

(15) i henhold til Montreal-protokollen skal handel med ozonlagsnedbrydende stoffer indberettes; der bør derfor kræves årlig indberetning fra producenter, importører og eksportører af kontrollerede stoffer;

(16) i afgørelse X/8 truffet på det tiende møde mellem parterne i Montreal-protokollen opfordres parterne til, når det er relevant, aktivt at træffe foranstaltninger for at søge at begrænse produktion og markedsføring af nye ozonlagsnedbrydende stoffer, navnlig bromchlormethan; der bør med henblik herpå oprettes en mekanisme, hvorved nye stoffer kan inddrages under denne forordning; produktion, import, markedsføring og anvendelse af bromchlormethan bør forbydes;

(17) omstillingen til ny teknologi eller alternative produkter som følge af kravet om, at produktion og anvendelse af de kontrollerede stoffer skal indstilles, kan medføre problemer for navnlig små og mellemstore virksomheder (SMV); medlemsstaterne bør derfor overveje, om de bør yde særlig bistand til SMV'erne for at sætte dem i stand til at gennemføre de fornødne ændringer -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

INDLEDENDE BESTEMMELSER

Artikel 1

Anvendelsesområde

Denne forordning gælder for produktion, import, eksport, markedsføring, anvendelse, genvin ding, genanvendelse, regenerering og destruktion af chlorfluorcarboner, andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, haloner, tetrachlormethan, 1,1,1-trichlorethan, methylbromid, hydrobromfluor carboner og hydrochlorfluorcarboner, for indberetning af data om disse stoffer og for import, eksport, markedsføring og anvendelse af produkter og udstyr, der indeholder disse stoffer.

Denne forordning gælder også for produktion, import, markedsføring og anvendelse af stofferne i bilag II.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

- "protokollen": Montreal-protokollen fra 1987 om stoffer, der nedbryder ozonlaget, i den senest ændrede og tilpassede udgave

- "part": part i protokollen

- "stat, der ikke er part i protokollen": en stat eller en regional organisation for økonomisk integration, som med hensyn til et givet kontrolleret stof ikke har givet sit samtykke til at være bundet af de bestemmelser i protokollen, der gælder for det pågældende stof

- "kontrollerede stoffer": chlorfluorcarboner, andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, haloner, tetrachlormethan, 1,1,1-trichlorethan, methylbromid, hydrobromfluorcarboner og hydrochlorfluorcarboner, enten i ren form eller i blandinger og både ubrugte, genvundne, genanvendte og regenererede. Denne definition omfatter ikke kontrollerede stoffer, som findes i andre forarbejdede produkter end beholdere, der anvendes til transport eller opbevaring af det pågældende stof, og ubetydelige mængder af et kontrolleret stof, der stammer fra utilsigtet eller tilfældig produktion under en fremstillingsproces eller fra råvarer, der ikke har reageret, eller fra stoffets anvendelse som proceshjælpestof, der er til stede i kemiske stoffer som sporforureninger, eller som udledes i forbindelse med produktfremstilling eller -håndtering

- "chlorfluorcarboner (CFC)": de kontrollerede stoffer, der er opført under gruppe I i bilag I, og isomere heraf

- "andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner": de kontrollerede stoffer, der er opført under gruppe II i bilag I, og isomere heraf

- "haloner": de kontrollerede stoffer, der er opført under gruppe III i bilag I, og isomere heraf

- "tetrachlormethan": det kontrollerede stof, der er opført under gruppe IV i bilag I

- "1,1,1-trichlorethan": det kontrollerede stof, der er opført under gruppe V i bilag I

- "methylbromid": det kontrollerede stof, der er opført under gruppe VI i bilag I

- "hydrobromfluorcarboner": de kontrollerede stoffer, der er opført under gruppe VII i bilag I, og isomere heraf

- "hydrochlorfluorcarboner (HFCF)": de kontrollerede stoffer, der er opført under gruppe VIII i bilag I, og isomere heraf

- "nye stoffer": de stoffer, der er opført i bilag II. Denne definition omfatter stoffer enten i ren form eller i blandinger og både ubrugte, genvundne, genanvendte og regenererede. Denne definition omfatter ikke stoffer, som findes i andre forarbejdede produkter end beholdere, der anvendes til transport eller opbevaring af det pågældende stof, og ubetydelige mængder af et nyt stof, der stammer fra utilsigtet eller tilfældig produktion under en fremstillingsproces eller fra råvarer, der ikke har reageret

- "råvare": et kontrolleret stof eller et nyt stof, der omdannes kemisk i en proces, hvori dets oprindelige sammensætning ændres fuldstændig, og hvis emissioner er ubetydelige

- "proceshjælpestoffer": kontrollerede stoffer anvendt som kemiske proceshjælpestoffer til de i bilag VI opførte anvendelser i anlæg, der bestod pr. 1. september 1997, og hvorfra emissionen er ubetydelig. Kommissionen opstiller ud fra disse kriterier og efter proceduren i artikel 17 en liste over virksomheder, hvor anvendelsen af kontrollerede stoffer som proceshjælpestof tillades, og fastsætter maksimale emissionsgrænser for hver af de pågældende virksomheder. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 17 ændre bilag VI og listen over de ovennævnte virksomheder i lyset af nye oplysninger eller den tekniske udvikling, herunder den revision, der er fastsat i parternes afgørelse X/14

- "producent": enhver fysisk eller juridisk person, der fremstiller kontrollerede stoffer i Fællesskabet

- "produktion": den mængde kontrollerede stoffer, der fremstilles, minus den mængde, der destrueres ved hjælp af teknologier, som parterne har godkendt, og minus den mængde, der fuldt ud anvendes som råvare eller som proceshjælpestof ved fremstilling af andre kemiske stoffer. Mængder, der genvindes, genanvendes eller regenereres, betragtes ikke som produktion

- "ozonlagsnedbrydende potentiale": tallet i tredje spalte i bilag I, der repræsenterer hvert enkelt kontrolleret stofs potentielle virkning på ozonlaget

- "beregnet niveau": en mængde, der beregnes ved at multiplicere mængden af hvert kontrolleret stof med dette stofs ozonlagsnedbrydende potentiale og ved for hver gruppe kontrollerede stoffer i bilag I at sammenlægge de derved fremkomne tal

- "industriel rationalisering": overførsel enten mellem parter eller inden for en medlemsstat af hele eller en del af en producents beregnede produktionsniveau til en anden producent med henblik på øget økonomisk effektivitet eller afhjælpning af forventet forsyningsknaphed som følge af fabrikslukninger

- "markedsføring": forsyning eller tilrådighedsstillelse for tredjemand, mod eller uden betaling, af kontrollerede stoffer eller produkter, der indeholder kontrollerede stoffer, som er omfattet af denne forordning

- "anvendelse": brug af kontrollerede stoffer ved fremstilling eller vedligeholdelse, navnlig efterfyldning, af produkter eller udstyr eller i andre processer bortset fra anvendelse som råvare og proceshjælpestof

- "reverserbart luftkonditionerings/varmepumpeanlæg": en kombination af indbyrdes forbundne komponenter, der indeholder et kølemiddel, og som danner et lukket kølekredsløb, hvori kølemidlet cirkulerer med henblik på udvinding og afgivelse af varme (dvs. afkøling og opvarmning); anlægget er reverserbart, idet fordampere og kondensatorer er således udformet, at de hver for sig både kan fungere som fordamper og som kondensator

- "aktiv forædling": en procedure som omhandlet i artikel 114, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks [6]

[6] ) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 82/97 (EFT L 17 af 21.1.1997, s. 1).

- "genvinding": indsamling og oplagring af kontrollerede stoffer fra f.eks. anlæg, udstyr og indeslutningsbeholdere i forbindelse med servicering eller inden bortskaffelse

- "genanvendelse": fornyet anvendelse af genvundne kontrollerede stoffer efter en grundlæggende rensningsproces, f.eks. filtrering og tørring. For kølemidler indebærer genanvendelse normalt, at det pågældende stof fyldes på anlægget igen, og det foregår ofte på stedet

- "regenerering": fornyet forarbejdning og opgradering af genvundne kontrollerede stoffer ved f.eks. filtrering, tørring, destillation og kemisk behandling med henblik på at oparbejde dem til en nærmere specificeret standard. Regenerering indebærer ofte forarbejdning "off-site" i et centralt anlæg

- "virksomhed": enhver fysisk eller juridisk person, der i Fællesskabet fremstiller, genvinder med henblik på markedsføring eller anvender kontrollerede stoffer til industrielle eller kommercielle formål, eller som bringer sådanne importerede stoffer i fri omsætning i Fællesskabet eller eksporterer sådanne stoffer fra Fællesskabet til industrielle eller kommercielle formål.

KAPITEL II

AFVIKLINGSPLAN

Artikel 3

Kontrol med produktionen af kontrollerede stoffer

1. Medmindre andet følger af stk. 5 til 10, er det forbudt at producere:

a) chlorfluorcarboner

b) andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner

c) haloner

d) tetrachlormethan

e) 1,1,1-trichlorethan

f) hydrobromfluorcarboner.

På grundlag af indstillinger fra medlemsstaterne anvender Kommissionen efter proceduren i artikel 17 kriterierne i parternes afgørelse IV/25 med henblik på hvert år at fastsætte, til hvilke eventuelle væsentlige anvendelser der kan gives tilladelse til produktion og import i Fællesskabet af de i første afsnit omhandlede kontrollerede stoffer, og hvilke brugere der kan udnytte disse væsentlige anvendelser. Tilladelse til denne produktion og import gives kun, hvis der ikke kan skaffes passende alternativer eller genvundne eller regenererede kontrollerede stoffer fra nogen af parterne.

2. i) Medmindre andet følger af stk. 5 til 10, sikrer hver producent:

a) at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af methylbromid i perioden 1. januar til 31. december 1999 og i hver tolvmånedersperiode derefter ikke overstiger 75% af det beregnede niveau for vedkommendes produktion af methylbromid i 1991

b) at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af methylbromid i perioden 1. januar til 31. december 2001 og i hver tolvmånedersperiode derefter ikke overstiger 40% af det beregnede niveau for vedkommendes produktion af methylbromid i 1991

c) at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af methylbromid i perioden 1. januar til 31. december 2003 og i hver tolvmånedersperiode derefter ikke overstiger 25% af det beregnede niveau for vedkommendes produktion af methylbromid i 1991

d) at vedkommende ikke producerer methylbromid efter den 31. december 2004.

De mængder, der er nævnt i litra a), b), c) og d), omfatter ikke methylbromid, der er fremstillet til karantæneformål og til desinfektion inden afsendelse.

ii) På grundlag af indstillinger fra medlemsstaterne anvender Kommissionen efter proceduren i artikel 17 kriterierne i parternes afgørelse IX/6 og andre relevante kriterier, som parterne har fastsat, med henblik på hvert år at fastslå, til hvilke eventuelle kritiske anvendelser der kan gives tilladelse til produktion, import og anvendelse af methylbromid i Fællesskabet efter den 31. december 2004, hvilke mængder og anvendelser der skal tillades, og hvilke brugere der kan udnytte den kritiske undtagelse. Tilla delse til denne produktion og import gives kun, hvis der ikke kan skaffes egnede alternativer eller genanvendt eller regenereret methylbromid fra nogen af parterne.

I nødstilfælde kan Kommissionen efter anmodning fra den kompetente myndighed i en medlemsstat give tilladelse til midlertidig anvendelse af methylbromid, hvor dette er påkrævet som følge af uventede skadedyrsangreb eller sygdomsudbrud. En sådan tilla delse gælder i højst 120 dage og for højst 20 tons.

3. Medmindre andet følger af stk. 8, 9 og 10, sikrer hver producent:

a) at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af hydrochlorfluorcarboner i perioden 1. januar til 31. december 2000 og i hver tolvmånedersperiode derefter ikke overstiger det beregnede niveau for vedkommendes produktion af hydrochlorfluorcarboner i 1997

b) at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af hydrochlorfluorcarboner i perioden 1. januar til 31. december 2008 og i hver tolvmånedersperiode derefter ikke overstiger 35% af det beregnede niveau for vedkommendes produktion af hydrochlorfluorcarboner i 1997

c) at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af hydrochlorfluorcarboner i perioden 1. januar til 31. december 2014 og i hver tolvmånedersperiode derefter ikke overstiger 20% af det beregnede niveau for vedkommendes produktion af hydrochlorfluorcarboner i 1997

d) at det beregnede niveau for vedkommendes produktion af hydrochlorfluorcarboner i perioden 1. januar til 31. december 2020 og i hver tolvmånedersperiode derefter ikke overstiger 15% af det beregnede niveau for vedkommendes produktion af hydrochlorfluorcarboner i 1997

e) at vedkommende ikke producerer hydrochlorfluorcarboner efter den 31. december 2025.

Kommissionen tager inden den 31. december 2002 produktionsniveauet for hydrochlorfluorcarboner op til revision med henblik på at afgøre:

- om der bør foreslås en nedskæring i produktionen inden 2008, og/eller

- om der bør foreslås en ændring af de produktionsniveauer, der er fastsat i litra b), c) og d).

Ved denne revision tages der hensyn til udviklingen i forbruget af hydrochlorfluorcarboner i verden som helhed, eksporten af hydrochlorfluorcarboner fra Fællesskabet og andre OECD-lande, de tekniske og økonomiske muligheder for at anvende alternative stoffer eller teknologier samt den relevante internationale udvikling inden for protokollens rammer.

4. Kommissionen udsteder tilladelser til de brugere, der er omhandlet i stk. 1, andet afsnit, og stk. 2, nr. ii), og meddeler dem, hvilken anvendelse tilladelsen gælder for, hvilke stoffer de har tilladelse til at anvende, og i hvilke mængder.

5. En producent kan af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den pågældende produktion foregår, få tilladelse til at fremstille de i stk. 1 og 2 omhandlede kontrollerede stoffer med henblik på at opfylde efterspørgsel, som der er givet tilladelse til i overensstemmelse med stk. 4. Den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat underretter på forhånd Kommissionen, hvis den har til hensigt at give en sådan tilladelse.

6. En producent kan af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den pågældende produktion foregår, få tilladelse til at overskride de beregnede produktionsniveauer, der er fastsat i stk. 1 og 2, for at imødekomme grundlæggende hjemmemarkedsbehov hos parter, der er omhandlet i protokollens artikel 5, såfremt de yderligere beregnede niveauer for produktion i den pågældende medlemsstat ikke overstiger de niveauer, der i protokollens artikel 2 A til 2 E og 2 H er tilladt for de pågældende perioder. Den kompetente myndighed i den berørte medlemsstat underretter på forhånd Kommissionen, hvis den har til hensigt at give en sådan tilladelse.

7. I det omfang det er tilladt i henhold til protokollen, kan en producent af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den pågældende produktion foregår, få tilladelse til at overskride de beregnede produktionsniveauer, der er fastsat i stk. 1 og 2, for at imødekomme eventuelle væsentlige eller kritiske anvendelser hos parter på disses anmodning. Den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat underretter på forhånd Kommissionen, hvis den har til hensigt at give en sådan tilladelse.

8. I det omfang det er tilladt i henhold til protokollen, kan en producent af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den pågældende produktion foregår, få tilladelse til at overskride de beregnede produktionsniveauer, der er fastsat i stk. 1-7, med henblik på industriel rationalisering i den pågældende medlemsstat, når de beregnede niveauer for produktionen i denne medlemsstat ikke overstiger summen af de beregnede produktionsniveauer for de indenlandske producenter som fastsat i stk. 1-7 for de pågældende perioder. Den kompetente myndighed i den berørte medlemsstat underretter på forhånd Kommissionen, hvis den har til hensigt at give en sådan tilladelse.

9. I det omfang det er tilladt i henhold til protokollen, kan Kommissionen i forståelse med den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den pågældende produktion foregår, give en producent tilladelse til at overskride de beregnede produktionsniveauer, der er fastsat i stk. 1-8, med henblik på industriel rationalisering mellem medlemsstater, når de sammenlagte beregnede niveauer for produktionen i de pågældende medlemsstater ikke overstiger summen af de beregnede produktionsniveauer for de indenlandske producenter som fastsat i stk. 1-8 for de pågældende perioder. Der kræves ligeledes godkendelse fra den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor det påtænkes at nedskære produktionen.

10. I det omfang det er tilladt i henhold til protokollen, kan Kommissionen i forståelse med både den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den pågældende produktion foregår, og regeringen for den berørte tredjelandspart, give en producent tilladelse til at sammenlægge de beregnede produktionsniveauer, der er tilladt i henhold til stk. 1-9, med de beregnede produktionsniveauer, der er tilladt for en producent i en tredjelandspart i henhold til protokollen og den pågældende producents nationale lovgivning, med henblik på industriel rationalisering med en tredjelandspart, når de sammenlagte beregnede produktionsniveauer for de to producenter ikke overstiger summen af de beregnede produktionsniveauer, der er tilladt for fællesskabsproducenten i henhold til stk. 1-9, og de beregnede produktionsniveauer for tredjelandsproducenten, som er tilladt for denne i henhold til protokollen og det pågældende tredjelands lovgivning.

Artikel 4

Kontrol med markedsføring og anvendelse af kontrollerede stoffer

1. Medmindre andet følger af stk. 4 og 5, er det forbudt at markedsføre og anvende følgende kontrollerede stoffer:

a) chlorfluorcarboner

b) andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner

c) haloner

d) tetrachlormethan

e) 1,1,1-trichlorethan

f) hydrobromfluorcarboner.

Efter anmodning fra en kompetent myndighed i en medlemsstat kan Kommissionen efter proceduren i artikel 17 give en midlertidig undtagelse til anvendelse af chlorfluorcarboner i hermetisk forseglede implantater til afgivelse af medicindoser i menneskekroppen, indtil den 31. december 2004, og i eksisterende i militær udrustning, indtil den 31. december 2008, hvis det godtgøres, at der til en given anvendelse ikke findes teknisk og økonomisk mulige alternative stoffer eller teknologier, eller at sådanne ikke kan anvendes.

2. i) Medmindre andet følger af stk. 4 og 5, sikrer hver producent og importør:

a) at det beregnede niveau for methylbromid, som vedkommende markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar til 31. december 1999 og i hver tolvmånedersperiode derefter, ikke overstiger 75% af det beregnede niveau for den mængde methylbromid, som vedkommende markedsførte eller selv anvendte i 1991

b) at det beregnede niveau for methylbromid, som vedkommende markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar til 31. december 2001 og i hver tolvmånedersperiode derefter, ikke overstiger 40% af det beregnede niveau for den mængde methylbromid, som vedkommende markedsførte eller selv anvendte i 1991

c) at det beregnede niveau for methylbromid, som vedkommende markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar til 31. december 2003 og i hver tolvmånedersperiode derefter, ikke overstiger 25% af det beregnede niveau for den mængde methylbromid, som vedkommende markedsførte eller selv anvendte i 1991

d) at vedkommende ikke markedsfører methylbromid eller selv anvender methylbromid efter den 31. december 2004.

I det omfang protokollen tillader det, tilpasser Kommissionen på anmodning af en medlemsstats kompetente myndighed og efter proceduren i artikel 17 det beregnede niveau for methylbromid, der er nævnt i artikel 3, stk. 2, nr. i), litra c), og i litra c) ovenfor, når det er godtgjort, at dette er nødvendigt for at opfylde den pågældende medlemsstats behov, fordi der ikke findes teknisk og økonomisk mulige alternativer eller miljø- og sundhedsforsvarlige erstatningsstoffer, eller fordi sådanne ikke kan anvendes.

Kommissionen tilskynder i samråd med medlemsstaterne til den hurtigst mulige udvikling af, herunder forskning i og anvendelse af alternativer til methylbromid.

ii) Markedsføring og anvendelse af methylbromid er forbudt efter den 31. december 2005 for andre virksomheder end producenter og importører, jf. dog stk. 4.

iii) De mængder, der er nævnt 2 nr. i), litra a), b), c) og d), omfatter ikke methylbromid, der er produceret eller importeret til karantæneformål eller til desinfektion inden afsendelse. For perioden 1. januar til 31. december 2001og for hver tolvmånedersperiode derefter skal hver producent og importør sørge for, at det beregnede niveau for methylbromid, som ved kommende markedsfører eller selv anvender til karantæneformål og til desinfektion inden afsendelse, ikke overstiger den gennemsnitlige beregnede mængde, som ved kommende markedsførte eller selv anvendte til karantæneformål og til desinfektion inden afsendelse i 1996, 1997 og 1998.

Hvert år meddeler medlemsstaterne Kommissionen, hvor store mængder methylbromid der er blevet tilladt til karantæneformål og til desinfektion inden afsendelse på deres område, hvad methylbromid er blevet anvendt til, og hvilke fremskridt der er gjort med hensyn til at vurdere og anvende alternativer.

Kommissionen træffer efter proceduren i artikel 17 foranstaltninger for at reducere det beregnede niveau for methylbromid, som producenter og importører må markedsføre eller selv anvende til karantæneformål og til desinfektion inden afsendelse, på baggrund af de tekniske og økonomiske muligheder for at anvende alternative stoffer eller teknologier og den relevante internationale udvikling inden for protokollens rammer.

iv) De samlede mængdegrænser for producenters og importørers markedsføring eller egen anvendelse af methylbromid er fastsat i bilag III.

3. i) Medmindre andet følger af stk. 4 og 5 og artikel 5, stk. 5:

a) må det beregnede niveau for den mængde hydrochlorfluorcarboner, som producenter og importører markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar til 31. december 1999, ikke overstige summen af:

- 2,6% af det beregnede niveau for den mængde chlorfluorcarboner, som producenter og importører markedsførte eller selv anvendte i 1989, og

- det beregnede niveau for den mængde hydrochlorfluorcarboner, som producenter og importører markedsførte eller selv anvendte i 1989

b) må det beregnede niveau for den mængde hydrochlorfluorcarboner, som producenter og importører markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar til 31. december 2001, ikke overstige summen af:

- 2,0% af det beregnede niveau for den mængde chlorfluorcarboner, som producenter og importører markedsførte eller selv anvendte i 1989, og

- det beregnede niveau for den mængde hydrochlorfluorcarboner, som producenter og importører markedsførte eller selv anvendte i 1989

c) må det beregnede niveau for den mængde hydrochlorfluorcarboner, som producenter og importører markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar til 31. december 2002 ikke overstige 85% af det i henhold til litra b) beregnede niveau

d) må det beregnede niveau for den mængde hydrochlorfluorcarboner, som producenter og importører markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar til 31. december 2003, ikke overstige 45% af det i henhold til litra b) beregnede niveau

e) må det beregnede niveau for den mængde hydrochlorfluorcarboner, som producenter og importører markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar til 31. december 2004 og i hver tolvmånedersperiode derefter, ikke overstige 30% af det i henhold til litra b) beregnede niveau

f) må ingen producent eller importør markedsføre eller selv anvende ubrugte hydrochlorfluorcarboner efter den 31. december 2007; må det beregnede niveau for genvundne, genanvendte og regenererede hydrochlorfluorcarboner, som producenter og importører markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar til 31. december 2008 og i perioden 1. januar til 31. december 2009, ikke overstige 25% af det i henhold til litra b) beregnede niveau;

g) må ingen producent eller importør markedsføre eller selv anvende hydrochlorfluorcarboner efter den 31. december 2009

h) sikrer hver producent og importør, at det beregnede niveau for hydrochlorfluorcarboner, som vedkommende markedsfører eller selv anvender i perioden 1. januar til 31. december 1999 og i hver tolvmånedersperiode derefter indtil den 31. december 2002, udtrykt som en procentdel af de i litra a)-c) anførte niveauer, ikke overstiger vedkommendes procentvise markedsandel i 1996.

ii) Inden den 1. januar 2001 fastlægger Kommissionen efter proceduren i artikel 17 en ordning for tildeling af kvoter til hver producent og importør af de i litra d)-f) anførte beregnede niveauer for perioden 1. januar til 31. december 2003 og for hver tolvmånedersperiode derefter.

iii) For producenter gælder de mængder, der er nævnt i paragraf 3 i) a) - 3 i) e), for de ubrugte stoffer, som de markedsfører eller selv anvender i Fællesskabet, og som er produceret i Fællesskabet.

iv) De samlede mængdegrænser for producenters og importørers markedsføring eller egen anvendelse af hydrochlorfluorcarboner er anført i bilag III.

4. i) a) Stk. 1, 2 og 3 gælder ikke for markedsføring af kontrollerede stoffer med henblik på destruktion i Fællesskabet ved hjælp af teknologi, der er godkendt af parterne.

b) Stk. 1, 2 og 3 gælder ikke for markedsføring og anvendelse af kontrollerede stoffer, hvis

- de anvendes som råvare eller proceshjælpestof, eller

- de opfylder den tilladte efterspørgsel til væsentlige anvendelser hos brugere som omhandlet i artikel 3, stk. 1, og den tilladte efterspørgsel til kritiske anvendelser hos brugere som omhandlet i artikel 3, stk. 2, eller opfylder efterspørgslen til midlertidig anvendelse i nødstilfælde, som er tilladt i henhold til artikel 3, stk. 2, nr. ii).

ii) Stk. 1 gælder ikke for anvendelse af kontrollerede stoffer til vedligeholdelse eller servicering af køle- og luftkonditioneringsudstyr eller i fingeraftryksprocesser indtil den 31. december 2000.

iii) Stk. 1, litra c), anvendes ikke på markedsføring og anvendelse af haloner, der er genvundet, genanvendt eller regenereret, i eksisterende brandslukningssystemer indtil den 31. december 2002 eller på markedsføring og anvendelse af haloner til kritiske anvendelser som anført i bilag VII. Hvert år underretter medlemsstaternes kompetente myndigheder Kommissionen om, hvilke mængder haloner der er benyttet til kritiske anvendelser, hvilke foranstaltninger der er truffet for at nedbringe emissionerne, tillige med et skøn over disse emissioner, samt om de igangværende aktiviteter med henblik på at identificere og anvende egnede alternativer. Hvert år gennemgår Kommissionen de kritiske anvendelser i bilag VII og vedtager om nødvendigt ændringer efter proceduren i artikel 17.

iv) Bortset fra anvendelserne i bilag VII tages brandslukningssystemer og brandslukkere, der indeholder haloner, ud af brug inden den 31. december 2003, og halonerne genvindes i overensstemmelse med artikel 15.

5. En producent eller importør, der har ret til markedsføring eller egen anvendelse af de i denne artikel omhandlede kontrollerede stoffer, kan overdrage sin ret for en del af eller hele den mængde, der for den pågældende gruppe stoffer er fastsat i overensstemmelse med denne artikel, til en hvilken som helst anden producent eller importør af samme gruppe stoffer i Fællesskabet. Kommissionen underrettes forudgående om en sådan overdragelse. Overdragelse af retten til markedsføring eller anvendelse indebærer ikke supplerende ret til produktion eller import.

6. Import og markedsføring af produkter og udstyr, der indeholder chlorfluorcarboner, andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, haloner, tetrachlormethan, 1,1,1-trichlorethan og hydrobromfluorcarboner, er forbudt, med undtagelse af produkter og udstyr, for hvilke anvendelse af de respektive kontrollerede stoffer er godkendt i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, andet afsnit, eller som er opført i bilag VII. Forbuddet gælder ikke produkter og udstyr, som bevisligt er fremstillet inden denne forordnings ikrafttræden.

Artikel 5

Kontrol med anvendelsen af hydrochlorfluorcarboner

1. Anvendelse af hydrochlorfluorcarboner er forbudt på følgende vilkår:

a) i aerosoler

b) som opløsningsmiddel:

i) til ikke-indesluttet brug, herunder i åbne renseanlæg og åbne systemer uden køleflade til fjernelse af resterende vand, i klæbemidler og formslipmidler, når de ikke anvendes i lukkede anlæg, til rensning af afløb uden genvinding af hydrochlorfluorcarboner

ii) fra den 1. januar 2002 til alle anvendelser som opløsningsmiddel, med undtagelse af præcisionsrensning af elektriske og andre komponenter i rumfarts- og flyanvendelser, hvor forbuddet træder i kraft den 31. december 2008

c) som kølemiddel:

i) i udstyr fremstillet efter den 31. december 1995, til følgende formål:

- i ikke-indesluttede anlæg med direkte fordampning

- i husholdningskøle- og fryseskabe

- i luftkonditioneringsanlæg til motorkøretøjer, traktorer, terrængående køretøjer og påhængsvogne, uanset energikilde, bortset fra militære anvendelser, hvor forbuddet træder i kraft den 31. december 2008

- i luftkonditioneringsanlæg til offentlige vejtransportmidler

ii) i luftkonditioneringsanlæg i jernbanetransportmidler, i udstyr fremstillet efter den 31. december 1997

iii) fra den 1. januar 2000 i udstyr fremstillet efter den 31. december 1999, til følgende formål:

- i kølehuse og varelagre til offentlig brug og med henblik på distribution

- til anlæg med en tilført effekt på 150 kW og derover

iv) fra den 1. januar 2001 i alt andet køle- og luftkonditioneringsudstyr fremstillet efter den 31. december 2000, med undtagelse af faste luftkonditioneringssystemer med en kølekapacitet på under 100 kW, hvor anvendelse af hydrochlorfluorcarboner er forbudt fra den 1. januar 2003 i systemer fremstillet efter den 31. december 2002, og reverserbare luftkonditionerings/varmepumpesystemer, for hvilke anvendelse af hydrochlorfluorcarboner er forbudt fra den 1. januar 2004 i alt udstyr fremstillet efter den 31. december 2003

v) fra den 1. januar 2008 er anvendelse af ubrugte hydrochlorfluorcarboner til vedligeholdelse og servicering af eksisterende køle- og luftkonditioneringsudstyr forbudt; brugen af alle hydrochlorfluorcarboner er forbudt fra den 1. januar 2010..

d) til fremstilling af skum:

i) til fremstilling af alle typer skum bortset fra integralskum til sikkerhedsformål og stift isoleringsskum

ii) fra ikrafttrædelsesdatoen for denne forordning til fremstilling af integralskum til sikkerhedsformål og stift polyethylenisoleringsskum

iii) fra den 1. januar 2002 til fremstilling af ekstruderet stift polystyrenisoleringsskum, medmindre det anvendes til køletransport

iv) fra den 1. januar 2003 til fremstilling af polyurethanskum til udstyr, polyurethanlaminatskum belagt med fleksibel overflade og polyurethan-sandwichpaneler, medmindre de to sidstnævnte anvendes til køletransport

v) fra den 1. januar 2004 til fremstilling af alle skumtyper, bl.a. sprayskum og skumblokke af polyeurethan

e) som bæregas til steriliseringsformål i lukkede anlæg, i udstyr fremstillet efter den 31. december 1997

f) enhver anden anvendelse.

2. Uanset stk. 1 er anvendelse af hydrochlorfluorcarboner tilladt:

a) til laboratorieformål, herunder forskning og udvikling

b) som råvare

c) som proceshjælpestof.

3. Uanset stk. 1 kan anvendelse af hydrochlorfluorcarboner tillades som brandbekæmpende stoffer i eksisterende brandslukningssystemer som erstatning for haloner i de anvendelser, der er nævnt i bilag VII, på følgende betingelser:

- haloner i sådanne brandslukningssystemer erstattes fuldstændigt

- udtagne haloner destrueres

- 70% af destruktionsomkostningerne dækkes af hydrochlorfluorcarbonleverandøren

- hvert år meddeler medlemsstater, der anvender denne bestemmelse, Kommissionen, hvor mange anlæg og hvilken mængde haloner der er tale om.

4. Import og markedsføring af produkter og udstyr, der indeholder hydrochlorfluorcarboner, og hvis anvendelse er begrænset i henhold til denne artikel, er forbudt fra datoen for begrænsningens ikrafttræden. Produkter og udstyr, der bevisligt er fremstillet før begrænsningens ikrafttræden, er ikke omfattet af forbuddet.

5. Indtil den 31. december 2009 gælder anvendelsesbegrænsningerne i henhold til denne artikel ikke anvendelse af hydrochlorfluorcarboner til fremstilling af produkter med henblik på eksport til lande, hvor anvendelse af hydrochlorfluorcarboner i de pågældende produkter stadig er tilladt.

6. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 17 ændre listen og tidsfristerne i stk. 1 i lyset af erfaringerne med anvendelsen af nærværende forordning eller på baggrund af den tekniske udvikling.

7. Efter anmodning fra en kompetent myndighed i en medlemsstat kan Kommissionen efter proceduren i artikel 17 tillade en tidsbegrænset undtagelse fra stk. 1 og artikel 4, stk. 3, til anvendelse og markedsføring af hydrochlorfluorcarboner, hvis det godtgøres, at der til en given anvendelse ikke findes teknisk og økonomisk mulige alternative stoffer eller teknologier, eller at sådanne ikke kan anvendes.

KAPITEL III

HANDEL

Artikel 6

Tilladelse til import fra tredjelande

1. For overgang til fri omsætning i Fællesskabet eller aktiv forædling af kontrollerede stoffer kræves en importtilladelse forelagt. En sådan tilladelse udstedes af Kommissionen, når denne har konstateret, at artikel 6, 7, 8 og 13 er overholdt. Kommissionen sender en kopi af tilladelsen til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor importen skal finde sted. Med henblik herpå udpeger hver medlemsstat en kompetent myndighed. De kontrollerede stoffer, der er opført i gruppe I, II, III, IV og V i bilag I, må ikke importeres til aktiv forædling.

2. Hvis tilladelsen gælder aktiv forædling, udstedes den kun, hvis de kontrollerede stoffer skal anvendes på Fællesskabets toldområde under suspensionsordningen i artikel 114, stk. 2, litra a), i forordning nr. 2913/92, og forudsat at forædlingsprodukterne geneksporteres til en stat, hvor fremstilling, forbrug og import af det pågældende kontrollerede stof ikke er forbudt. Tilladelse kan først gives efter godkendelse fra den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den aktive forædling skal finde sted.

3. En ansøgning om tilladelse skal indeholde:

a) importørens og eksportørens navn og adresse

b) eksportlandet

c) det endelige bestemmelsesland, hvis de kontrollerede stoffer skal anvendes i Fællesskabets toldområde under proceduren for aktiv forædling som omhandlet i stk. 2

d) en beskrivelse af hvert enkelt kontrolleret stof, herunder:

- varebeskrivelse

- beskrivelse og KN-kode som anført i bilag IV

- stoffets art (ubrugt, genvundet eller regenereret)

- mængden af stoffet i kg

e) en angivelse af formålet med den påtænkte import

f) sted og dato for den påtænkte import, hvis disse oplysninger kendes, og, når det er relevant, ændringer af disse oplysninger.

4. Kommissionen kan kræve et certifikat til attestering af arten af de stoffer, der skal importeres.

5. Kommissionen kan ændre listen i stk. 3 og bilag IV efter proceduren i artikel 17.

Artikel 7

Import af kontrollerede stoffer fra tredjelande

Der indføres kvantitative begrænsninger for overgang til fri omsætning i Fællesskabet af kontrollerede stoffer, som er importeret fra tredjelande. Disse begrænsninger fastsættes, og virksomheder tildeles kvoter for perioden 1. januar til 31. december 1999 og for hver tolvmånedersperiode derefter, efter proceduren i artikel 17. De tildeles kun:

a) for kontrollerede stoffer i gruppe VI og VIII i bilag I

b) for kontrollerede stoffer, som anvendes til væsentlige eller kritiske anvendelser eller til karantæneformål og desinfektion inden afsendelse

c) for kontrollerede stoffer, som anvendes som råvare eller proceshjælpestof, eller

d) til virksomheder, der har destruktionsfaciliteter for genvundne kontrollerede stoffer, hvis de kontrollerede stoffer destrueres i Fællesskabet ved hjælp af teknologier, der er godkendt af parterne.

Artikel 8

Import af kontrollerede stoffer fra stater, der ikke er parter i protokollen

Overgang til fri omsætning i Fællesskabet eller aktiv forædling af kontrollerede stoffer, som er indført fra en stat, der ikke er part i protokollen, er forbudt.

Artikel 9

Import af produkter, som indeholder kontrollerede stoffer, fra stater, der ikke er parter i protokollen

1. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af produkter og udstyr, der indeholder kontrollerede stoffer, og som er importeret fra en stat, der ikke er part i protokollen, er forbudt.

2. Til vejledning for medlemsstaternes toldmyndigheder indeholder bilag IV en liste over produkter, der indeholder kontrollerede stoffer, og over KN-koderne. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 17 tilføje eller slette punkter på listen eller ændre listen på grundlag af de lister, parterne opstiller.

Artikel 10

Import af produkter, som er fremstillet med kontrollerede stoffer, fra stater, der ikke er parter i protokollen

På grundlag af parternes beslutning vedtager Rådet på forslag af Kommissionen regler for overgang til fri omsætning i Fællesskabet af produkter, som er importeret fra stater, der ikke er parter i protokollen, og som er fremstillet med kontrollerede stoffer, men som ikke indeholder stoffer, som entydigt kan identificeres som kontrollerede stoffer. Identifikationen af disse produkter sker på grundlag af regelmæssig teknisk rådgivning af parterne. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.

Artikel 11

Eksport af kontrollerede stoffer eller produkter, som indeholder kontrollerede stoffer

1. Eksport fra Fællesskabet af chlorfluorcarboner, andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, haloner, tetrachlormethan, 1,1,1-trichlorethan og hydrobromfluorcarboner eller produkter og udstyr, bortset fra personlige ejendele, som indeholder disse kontrollerede stoffer, eller hvis fortsatte funktion er betinget af levering af disse stoffer, er forbudt. Forbuddet gælder ikke eksport af:

a) kontrollerede stoffer, der er fremstillet i henhold til artikel 3, stk. 6, med henblik på at opfylde parternes grundlæggende hjemmemarkedsbehov i medfør af protokollens artikel 5

b) kontrollerede stoffer, der er fremstillet i henhold til artikel 3, stk. 7, med henblik på at opfylde parternes behov for væsentlige eller kritiske anvendelser

c) produkter og udstyr, som indeholder kontrollerede stoffer, der er fremstillet i henhold til artikel 3, stk. 5, eller importeret i henhold til artikel 7, litra b)

d) produkter og udstyr, som indeholder haloner, for at opfylde behovene for kritiske anvendelser som opført i bilag VII

e) kontrollerede stoffer til anvendelser som råvare og proceshjælpestof.

2. Eksport af methylbromid fra Fællesskabet til stater, der ikke er parter i protokollen, er forbudt.

3. Fra den 1. januar 2004 er eksport af hydrochlorfluorcarboner fra Fællesskabet til stater, der ikke er parter i protokollen, forbudt. Kommissionen tager efter proceduren i artikel 17 ovennævnte dato op til overvejelse i lyset af den relevante internationale udvikling inden for protokollens rammer og ændrer den, hvis det er hensigtsmæssigt.

Artikel 12

Eksporttilladelser

1. Til eksport fra Fællesskabet af kontrollerede stoffer kræves en tilladelse. Kommissionen udsteder en sådan eksporttilladelse til virksomheder for perioden 1. januar til 31. december 2001 og for hver tolvmånedersperiode derefter, efter at Kommissionen har konstateret, at artikel 11 er overholdt. Kommissionen sender en kopi af ekporttilladelsen til den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat.

2. En ansøgning om eksporttilladelse skal indeholde:

a) eksportørens navn og adresse samt producentens navn og adresse, hvis det ikke er den samme

b) en beskrivelse af det eller de kontrollerede stoffer, der skal eksporteres, herunder:

- varebeskrivelse

- beskrivelse og KN-kode som anført i bilag IV

- stoffets art (ubrugt, genvundet eller regenereret)

c) den samlede mængde af hvert stof, der skal eksporteres

d) det eller de endelige bestemmelseslande for det eller de kontrollerede stoffer

e) formålet med eksporten.

3. Hver eksportør underretter Kommissionen om ændringer, der måtte indtræffe i tilladelsens gyldighedsperiode med hensyn til de i henhold til stk. 2 meddelte oplysninger. Hver eksportør indberetter til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18.

Artikel 13

Ekstraordinær tilladelse til handel med stater, der ikke er parter i protokollen

Uanset artikel 8, artikel 9, stk. 1, artikel 10 og artikel 11, stk. 2 og 3, kan Kommissionen tillade handel med kontrollerede stoffer og med produkter, der indeholder eller er fremstillet med et eller flere af disse stoffer, med stater, der ikke er parter i protokollen, såfremt det på et møde mellem parterne fastslås, at de pågældende stater overholder protokollen fuldt ud og har indgivet oplysninger herom som omhandlet i protokollens artikel 7. Kommissionen træffer afgørelse efter proceduren i artikel 17 i denne forordning.

Artikel 14

Handel med territorier, der ikke er omfattet af protokollen

1. Artikel 8, 9 og artikel 11, stk. 2 og 3, gælder for territorier, der ikke er omfattet af protokollen, på samme måde som for stater, der ikke er parter i protokollen, jf. dog eventuelle afgørelser i medfør af stk. 2.

2. Hvis myndighederne i et territorium, der ikke er omfattet af protokollen, overholder protokollen fuldt ud og har indgivet oplysninger herom som omhandlet i protokollens artikel 7, kan Kommissionen beslutte, at nogle af eller alle bestemmelserne i artikel 8, 9 og 11 i denne forordning ikke skal gælde for det pågældende territorium.

Kommissionen træffer afgørelse efter proceduren i artikel 17.

Artikel 14a (ny)

Underretning af medlemsstaterne

Kommissionen underretter straks medlemsstaterne om foranstaltninger, den træffer i medfør af artikel 12, 13 og 14.

KAPITEL IV

EMISSIONSKONTROL

Artikel 15

Genvinding af brugte kontrollerede stoffer

1. Kontrollerede stoffer, som findes i:

- køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeanlæg, bortset fra husholdningskøle- og fryseskabe

- udstyr, der indeholder opløsningsmidler

- brandsikringssystemer og brandslukkere,

genvindes med henblik på destruktion ved hjælp af teknologier, der er godkendt af parterne, eller anden miljømæssigt acceptabel destruktionsteknologi eller genvindes med henblik på genanvendelse eller regenerering i forbindelse med servicering og vedligeholdelse af udstyret eller inden demontering eller bortskaffelse af det.

2. Kontrollerede stoffer, som findes i husholdningskøle- og fryseskabe, genvindes og behandles som anført i stk. 1 efter den 31. december 2001.

3. Kontrollerede stoffer, der findes i andre produkter, anlæg og typer af udstyr end det, der er nævnt i stk. 1 og 2, genvindes og behandles om muligt som fastsat i stk. 1.

4. Kontrollerede stoffer må ikke markedsføres i engangsbeholdere, undtagen til væsentlige anvendelser.

5. Medlemsstaterne etablerer systemer til fremme af genvinding, genanvendelse, regenerering og destruktion af kontrollerede stoffer og sikrer, at brugere, køleteknikere eller andre relevante instanser gøres ansvarlige for, at bestemmelserne i stk. 1, overholdes. Medlemsstaterne fastsætter krav til de minimumskvalifikationer, som personalet skal være i besiddelse af. Senest den 31. december 2001 meddeler medlemsstaterne Kommissionen, hvilke programmer de har indført vedrørende ovennævnte kvalifikationskrav. Kommissionen evaluerer de foranstaltninger, medlemsstaterne har truffet. På baggrund af denne evaluering samt af teknisk og anden relevant information foreslår Kommissionen efter omstændighederne foranstaltninger vedrørende disse minimumskvalifikationskrav.

6. Medlemsstaterne meddeler senest den 31. december 2001 Kommissionen, hvilke ordninger de har indført for at fremme genvinding af brugte kontrollerede stoffer, hvilke faciliteter der findes, og hvilken mængde brugte kontrollerede stoffer der er genvundet, genanvendt, regenereret eller destru eret.

7. Denne bestemmelse berører ikke anvendelsen af Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald [7] eller foranstaltninger, der er truffet i medfør af artikel 2, stk. 2, i nævnte direktiv.

[7] ) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 47. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens beslutning 96/350/EF (EFT L 135 af 6.6.1996, s. 32).

Artikel 16

Udsivning af kontrollerede stoffer

1. Der træffes alle praktisk gennemførlige sikkerhedsforanstaltninger for at undgå og minimere udsivning af kontrollerede stoffer. Navnlig skal fast udstyr med et kølevæskeindhold på mere end 3 kg kontrolleres for udsivning hvert år. Medlemsstaterne fastsætter krav til de minimumskvalifikationer, som personalet skal være i besiddelse af. Senest den 31. december 2001 meddeler medlemsstaterne Kommissionen, hvilke programmer der vedrører ovennævnte kvalifikationskrav. Kommissionen evaluerer de foranstaltninger, medlemsstaterne har truffet. På baggrund af denne evaluering samt af teknisk og anden relevant information foreslår Kommissionen efter omstændighederne foranstaltninger vedrørende disse minimumskvalifikationskrav.

Kommissionen fremmer udarbejdelsen af europæiske standarder for kontrol af udsivning samt genvinding af stoffer, der siver ud fra kommercielt og industrielt luftkonditionerings- og køleudstyr, fra brandsikringssystemer og fra udstyr, der indeholder opløsningsmidler, samt, når det er relevant, for tekniske krav til kølesystemers tæthed.

2. Der træffes alle praktisk gennemførlige sikkerhedsforanstaltninger for at undgå og minimere udsivning af methylbromid fra desinfektionsanlæg og aktiviteter, hvor methylbromid anvendes. Når methylbromid anvendes til desinfektion af jord, er anvendelse af praktisk taget uigennemtrængelig folie i et tilstrækkelig langt tidsrum eller andre teknikker, der sikrer mindst samme miljøbeskyttelsesniveau, obligatorisk. Med henblik herpå fastsætter medlemsstaterne krav til de minimumskvalifikationer, som personalet skal være i besiddelse af.

3. Der træffes alle praktisk gennemførlige sikkerhedsforanstaltninger for at undgå og minimere udsivning af kontrollerede stoffer, der anvendes som råvare og proceshjælpestof.

4. Der træffes alle praktisk gennemførlige sikkerhedsforanstaltninger for at undgå og minimere udsivning af kontrollerede stoffer, der fremkommer utilsigtet under fremstillingen af andre kemiske stoffer.

5. Kommissionen udarbejder relevante noter om den bedste tilgængelige teknologi og bedste miljøpraksis vedrørende forebyggelse og minimering af udsivning og emissioner af kontrollerede stoffer og sørger for formidling af disse.

KAPITEL V

UDVALG, INDBERETNING, TILSYN OG SANKTIONER

Artikel 17

Udvalg

Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne og har Kommissionens repræsentant som formand.

Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Under afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af udvalget afgivne udtalelse, underrettes Rådet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. I så fald kan Kommissionen udsætte gennemførelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på højst en måned regnet fra datoen for denne underretning.

Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for det tidsrum, der er nævnt i foregående stykke.

Artikel 18

Indberetning

1. Producenter, importører og eksportører af kontrollerede stoffer meddeler senest den 31. marts hvert år med genpart til den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat Kommissionen de nedenfor anførte data for hvert af de kontrollerede stoffer for perioden fra 1. januar til 31. december det foregående år.

Udformningen af denne indberetning fastsættes efter proceduren i artikel 17.

a) Hver producent meddeler:

- sin samlede produktion af hvert kontrolleret stof

- den produktion, der er markedsført eller anvendt af producenten selv i Fællesskabet, idet der specielt specificeres produktion til anvendelse som råvare, proceshjælpestof, til karantæneformål og til desinfektion inden afsendelse samt til andre anvendelsesformål

- den produktion med henblik på at imødekomme væsentlige eller kritiske anvendelser i Fællesskabet, som der er givet tilladelse til i medfør af artikel 3, stk. 4

- den produktion, der er givet tilladelse til i medfør af artikel 3, stk. 6, med henblik på at imødekomme grundlæggende hjemmemarkedsbehov hos parter, der er omhandlet i protokollens artikel 5

- den produktion, der er givet tilladelse til i medfør af artikel 3, stk. 7, til imødekommelse af parternes væsentlige eller kritiske anvendelser

- den forøgelse af produktionen, der er givet tilladelse til i medfør af artikel 3, stk. 8, 9 og 10, med henblik på industriel rationalisering

- hvilke mængder der er genanvendt, regenereret eller destrueret

- lagrene.

b) Hver importør, herunder producenter, der også er importører, meddeler:

- hvilke mængder der er overgået til fri omsætning i Fællesskabet, idet der specielt specificeres anvendelse som råvare og proceshjælpestof, væsentlige eller kritiske anvendelser, som der er givet tilladelse til i medfør af artikel 3, stk. 4, anvendelse til karantæneformål og til desinfektion inden afsendelse samt til destruktion

- hvilke mængder kontrollerede stoffer der er importeret i Fællesskabet under proceduren for aktiv forædling

- hvilke mængder brugte kontrollerede stoffer der er importeret med henblik på genanvendelse eller regenerering

- lagrene.

c) Hver eksportør, herunder producenter, der også er eksportører, meddeler:

- hvilke mængder kontrollerede stoffer der er eksporteret fra Fællesskabet, herunder stoffer, som er geneksporteret under proceduren for aktiv forædling, idet der specielt specificeres de forskellige bestemmelseslande og de mængder, der er eksporteret med henblik på anvendelse som råvare og proceshjælpestof, væsentlige anvendelser, kritiske anvendelser, anvendelse til karantæneformål og til desinfektion inden afsendelse, til imødekommelse af grundlæggende hjemmemarkedsbehov hos parter, der er omhandlet i protokollens artikel 5 og med henblik på destruktion

- hvilke mængder brugte kontrollerede stoffer der er eksporteret med henblik på genanvendelse eller regenerering

- lagrene.

2. Medlemsstaternes toldmyndigheder returnerer de stemplede brugte tilladelsesdokumenter til Kommissionen hvert år inden den 31. december.

3. Hver bruger, som har fået tilladelse til at udnytte en undtagelse med hensyn til væsentlige anvendelser i medfør af artikel 3, stk. 1, meddeler for hvert stof, som der er givet tilladelse for, senest den 31. marts hvert år med genpart til den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat Kommissionen, hvorledes og i hvilke mængder stoffet er blevet anvendt i det foregående år, de oplagrede mængder, de genanvendte eller destruerede mængder, samt hvilken mængde produkter med indhold af disse stoffer der er markedsført i Fællesskabet og/eller eksporteret.

4. Hvert år inden den 31. marts meddeler virksomheder, der har fået tilladelse til at anvende kontrollerede stoffer som proceshjælpestof, Kommissionen, hvilke mængder de har anvendt det foregående år, og et overslag over emissionerne i forbindelse med anvendelsen.

5. Kommissionen træffer passende foranstaltninger for at beskytte de fortrolige oplysninger, den modtager.

6. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 17 ændre de i stk. 1-4 fastsatte indberetningskrav for at opfylde forpligtelser i medfør af protokollen eller for at forbedre den praktiske anvendelse af disse krav.

Artikel 19

Tilsyn

1. Kommissionen kan i forbindelse med gennemførelsen af de opgaver, der er pålagt den ved denne forordning, indhente alle oplysninger fra regeringerne og de kompetente myndigheder i medlemsstaterne samt fra virksomheder.

2. Når Kommissionen sender en virksomhed en anmodning om oplysninger, skal den samtidig sende en genpart af anmodningen til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den pågældende virksomhed er beliggende, med en redegørelse for, hvorfor disse oplysninger er nødvendige.

3. Medlemsstaternes kompetente myndigheder foretager de undersøgelser, som Kommissionen anser for nødvendige i forbindelse med denne forordning. Medlemsstaterne foretager endvidere stikprøveundersøgelser af importforsendelser af kontrollerede stoffer og underretter Kommissionen om tidsplanen for og resultatet af disse undersøgelser.

4. Hvis Kommissionen og den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor undersøgelsen skal foretages, er enige herom, bistår Kommissionens embedsmænd embedsmændene fra den nævnte myndighed med udførelsen af deres opgaver.

5. Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger for at fremme passende informationsudveksling og samarbejde mellem de nationale myndigheder og mellem de nationale myndigheder og Kommissionen. Kommissionen træffer passende foranstaltninger for at beskytte de fortrolige oplysninger, der indhentes i medfør af denne artikel.

Artikel 20

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter de nødvendige sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af denne forordning. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen sanktionsbestemmelserne senest den 1. juli 2000 for denne forordning og underretter den også så hurtigt som muligt om eventuelle senere ændringer.

KAPITEL VI

NYE STOFFER

Artikel 21

Nye stoffer

1. Produktion, overgang til fri omsætning i Fællesskabet og aktiv forædling, markedsføring og anvendelse af de i bilag II opførte nye stoffer er forbudt. Dette forbud gælder ikke for nye stoffer, der anvendes som råvare.

2. Kommissionen fremsætter eventuelt forslag om i bilag II at tilføje stoffer, der ikke er kontrollerede stoffer, men som det videnskabelige panel under protokollen anser for at have et betydeligt ozonlagsnedbrydende potentiale, herunder om eventuelle undtagelser fra stk. 1.

KAPITEL VII

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 22

Ophævelse

Forordning (EØF) nr. 3093/94 ophæves.

Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning.

Artikel 23

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den anvendes fra den 1 juli 2000.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG 1

KONTROLLEREDE STOFFER, DER ER OMFATTET AF FORORDNINGEN

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

BILAG 2

NYE STOFFER

BROMCHLORMETHAN

BILAG 3

SAMLEDE MÆNGDEGRÆNSER FOR PRODUCENTERS OG IMPORTØRERS MARKEDSFØRING OG EGEN ANVENDELSE AF

KONTROLLEREDE STOFFER I FÆLLESSKABET

(beregnet niveau udtrykt i ODP-tons)

>TABELPOSITION>

BILAG 4

GRUPPER, KN-KODER (KN 99)(1) OG VAREBESKRIVELSE I DEN

KOMBINEREDE NOMENKLATUR 1999 FOR DE I BILAG I OG III NÆVNTE STOFFER

>TABELPOSITION>

BILAG 5

POSITIONER I DEN KOMBINEREDE NOMENKLATUR (KN-KODER) FOR PRODUKTER, SOM INDEHOLDER KONTROLLEREDE STOFFER*)

*) Disse toldkoder er anført til vejledning for medlemsstaternes toldmyndigheder.

1) Automobiler og lastvogne med luftkonditioneringsenheder

KN-kode

8701 20 10 - 8701 90 90

8702 10 11 - 8702 90 90

8703 10 11 - 8703 90 90

8704 10 11 - 8704 90 00

8705 10 00 - 8705 90 90

8706 00 11 - 8706 00 99

2) Kølings- og luftkonditionerings-/varmepumpeudstyr til husholdningsbrug og erhvervsmæssig brug

Køleskabe:

KN-kode

8418 10 10 - 8418 29 00

8418 50 11 - 8418 50 99

8418 61 10 - 8418 69 99

Frysere:

KN-kode

8418 10 10 - 8418 29 00

8418 30 10 - 8418 30 99

8418 40 10 - 8418 40 99

8418 50 11 - 8418 50 99

8418 61 10 - 8418 61 90

8418 69 10 - 8418 69 99

Luftaffugtere:

KN-kode

8415 10 00 - 8415 83 90

8479 60 00

8479 89 10

8479 89 98

Vandkølere og apparater til fremstilling af flydende gas:

KN-kode

8419 60 00

8419 89 98

Isfrysemaskiner:

KN-kode

8418 10 10 - 8418 29 00

8418 30 10 - 8418 30 99

8418 40 10 - 8418 40 99

8418 50 11 - 8418 50 99

8418 61 10 - 8418 61 90

8418 69 10 - 8418 69 99

Luftkonditionerings- og varmepumpeenheder:

KN-kode

8415 10 00 - 8415 83 90

8418 61 10 - 8418 61 90

8418 69 10 - 8418 69 99

8418 99 10 - 8418 99 90

3) Aerosolprodukter, bortset fra aerosoler til medicinsk brug

Levnedsmidler:

KN-kode

0404 90 21 - 0404 90 89

1517 90 10 - 1517 90 99

2106 90 92

2106 90 98

Maling og lakker, tilberedte koldtvandsfarver og farvestoffer:

KN-kode

3208 10 10 - 3208 10 90

3208 20 10 - 3208 20 90

3208 90 11 - 3208 90 99

3209 10 00 - 3209 90 00

3210 00 10 - 3210 00 90

3212 90 90

Parfume-, kosmetik og toiletpræparater:

KN-kode

3303 00 10 - 3303 00 90

3304 30 00

3304 99 00

3305 10 00 - 3305 90 90

3306 10 00 - 3306 90 00

3307 10 00 - 3307 30 00

3307 49 00

3307 90 00

Overfladeaktive præparater:

KN-kode

3402 20 10 - 3402 20 90

Tilberedte smøremidler:

KN-kode

2710 00 81

2710 00 97

3403 11 00

3403 19 10 - 3403 19 99

3403 91 00

3403 99 10 - 3403 99 90

Husholdningspræparater:

KN-kode

3405 10 00

3405 20 00

3405 30 00

3405 40 00

3405 90 10 - 3405 90 90

Varer af brændbare materialer:

KN-kode

3606 10 00

Insektbekæmpelsesmidler, rotteudryddelsesmidler, afsvampningsmidler, ukrudtbekæmpel sesmidler osv.:

KN-kode

3808 10 10 - 3808 10 90

3808 20 10 - 3808 20 80

3808 30 11 - 3808 30 90

3808 40 10 - 3808 40 90

3808 90 10 - 3808 90 90

Efterbehandlingsmidler osv.:

KN-kode

3809 10 10 - 3809 10 90

3809 91 00 - 3809 93 00

Præparater og ladninger til ildslukningsapparater; ladte ildslukkere:

KN-kode

3813 00 00

Sammensatte organiske opløsningsmidler osv.:

KN-kode

3814 00 10 - 3814 00 90

Tilberedte væsker til afrimning:

KN-kode

3820 00 00

Produkter fra kemiske og nærstående industrier:

KN-kode

3824 90 10

3824 90 35

3824 90 40

3824 90 45 - 3824 90 95

Siliconer i ubearbejdet form:

KN-kode

3910 00 00

Våben:

KN-kode

9304 00 00

4) Transportable ildslukningsapparater

KN-kode

8424 10 10 - 8424 10 99

5) Isoleringsplader, paneler og rørdæksler

KN-kode

3917 21 10 - 3917 40 90

3920 10 23 - 3920 99 90

3921 11 00 - 3921 90 90

3925 10 00 - 3925 90 80

3926 90 10 - 3926 90 99

6) Præ-polymerer:

KN-kode

3901 10 10 - 3911 90 99

BILAG 6

PROCESSER, HVORI KONTROLLEREDE STOFFER ANVENDES SOM PROCESHJÆLPESTOF

- anvendelse af tetrachlormethan til fjernelse af nitrogentrichlorid ved fremstilling af chlor og natriumhydroxid

- anvendelse af tetrachlormethan til genvinding af chlor fra restgas fra chlorfremstilling

- anvendelse af tetrachlormethan ved fremstilling af chloreret gummi

- anvendelse af tetrachlormethan ved fremstilling af isobutylacetophenon (ibruprofen, smerte stillende middel)

- anvendelse af tetrachlormethan ved fremstilling af polyphenylenterephthalamid

- anvendelse af CFC-11 ved fremstilling af tynd folie af polyolefinfibre

- anvendelse af CFC-113 ved fremstilling af vinorelbin (lægemiddel)

- anvendelse af CFC-12 ved fotokemisk syntese af perfluorpolyetherpolyperoxid-udgangsstof fer til Z-perfluorpolyethere og difunktionelle derivater

- anvendelse af CFC-113 ved reduktion af perfluorpolyetherpolyperoxid-mellemprodukt til produktion af perfluorpolyetherdiestere

- anvendelse af CFC-113 ved fremstilling af perfluorpolyetherdioler med høj funktionalitet

- anvendelse af tetrachlormethan ved fremstilling af tralomethrin (insekticid).

Anvendelse af HCFC i ovennævnte processer, når det sker for at erstatte CFC eller tetrachlor methan.

BILAG 7

KRITISKE ANVENDELSER AF HALONER

Anvendelse af halon 1301:

- i flyvemaskiner til beskyttelse af personalerum, motorrum, lastrum og tørre rum ("dry- bays")

- i militærkøretøjer og marinefartøjer til beskyttelse af rum bemandet med personale og motorrum

- til eksplosionsbeskyttelse i bemandede rum, hvor udsivning af brandfarlig væske og/eller gas kan ske, inden for militæret, i olie- og gassektoren og i den petrokemiske sektor samt i eksisterende fragtskibe.

- til eksplosionsbeskyttelse af bemandede kommunikations- og kommandocentraler for forsvarsstyrkerne eller enheder, der på anden måde er vigtige for landenes sikkerhed.

- til eksplosionsbeskyttelse af rum, hvor der kan være risiko for spredning af radioaktivt materiale

- i tunnelen under Kanalen og tilknyttede installationer og rullende materiel.

Anvendelse af halon 1211:

- i håndholdte brandslukkere og fast brandslukningsudstyr for motorer til anvendelse i flyvemaskiner

- i flyvemaskiner til beskyttelse af personalerum, motorrum, lastrum og tørre rum ("dry- bays")

- i brandslukkere, der er nødvendige for den personlige sikkerhed i forbindelse med brandvæsenets indledende brandslukning

i militærets og politiets brandslukkere til brug på mennesker.