A4-0320/96

Beslutning om Verdenshandelsorganisationen (WTO)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til meddelelse fra Kommissionen om de globale udfordringer, der knytter sig til verdenshandelen: Den Europaeiske Unions strategi til sikring af markedsadgang (KOM(96)0053),

- der henviser til meddelelse fra Kommissionen om forbindelsen mellem verdenshandelssystemet og internationalt anerkendte arbejdsstandarder,

- der henviser til sin beslutning af 15. december 1994 om afslutningen paa Uruguay-runden og Verdenshandelsorganisationens fremtidige arbejde ((EFT C 18 af 23.01.1995, s. 165.)),

- der henviser til sin beslutning af 14. december 1995 om meddelelse fra Kommissionen om ensartede regler for direkte investeringer paa internationalt plan (KOM(95)0042 - C4-0118/95) ((EFT C 17 af 22.01.1996, s. 175.)),

- der henviser til sin beslutning af 24. maj 1996 om forhandlingerne inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen (WTO) om handel og miljoe ((EFT C 166 af 10.06.1996, s. 260.)),

- der henviser til sin udtalelse af 6. juni 1996 om forslag til Raadets afgoerelse om indgaaelse paa De Europaeiske Faellesskabers vegne af de aftaler, der er resultatet af forhandlingerne i WTO om finansielle tjenesteydelser og fysiske personers bevaegelighed for saa vidt angaar de omraader, der hoerer under Faellesskabets kompetence (KOM(96)0154 - C4- 0272/96 - 96/0105(CNS)) ((EFT C 181 af 24.06.1996, s. 20.)),

- der henviser til resultaterne af den offentlige hoering i Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser den 23. november 1995 om det kommende verdenshandelssystem,

- der henviser til forslag til beslutning af De Clercq m.fl. om Verdenshandelsorganisationen - institutionelle aspekter (B4-0170/94),

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser og udtalelser fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik, Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse samt Udvalget om Miljoe- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse (A4- 0320/96),

A. der henviser til, at etableringen af GATT, som skal bidrage til at hoejne levestandarden, sikre fuld beskaeftigelse og fremme velstanden, og derfor giver udtryk for den overbevisning, at verdenshandelen skal bidrage til at skabe arbejdspladser og ikke til en oedelaeggende konkurrence om arbejdspladser,

B. der er sig bevidst, at omfanget af verdenshandelen siden oprettelsen af det multilaterale verdenshandelssystem er steget i hidtil ukendt omfang og konstant har ligget over produktionstilvaeksten,

C. der henviser til, at vaeksten i verdenshandelen foerst er blevet mulig efter fjernelsen af toldbarriererne samt reduceringen af de ikke- toldmaessige handelshindringer som resultat af de hidtidige otte multilaterale forhandlingsrunder under GATT,

D. der henviser til, at vaeksten i udenrigshandelen er udtryk for en fremadskridende globalisering af markederne, der indskraenker mulighederne for at foere national oekonomisk politik, og at en verdensomspaendende retlig ramme som WTO ogsaa er noedvendig af hensyn til miljoeet og udviklingssamarbejdet,

E. der er klar over, at den voksende sammenfletning af oekonomierne siden etableringen af den multilaterale verdenshandelsorden med grundlaeggelsen af GATT i 1947 i vaesentlig grad har bidraget til vaeksten i indkomster og beskaeftigelsen, til at begynde med isaer i industristaterne og i den senere tid i hoejere og hoejere grad i udviklingslandene og de nye industrilande,

F. der er sig bevidst, at den gradvise liberalisering af oekonomien kombineret med internationaliseringen af produktionsmidlerne har fremkaldt nye faenomener, som udgoer sociale risici og nye oekonomiske udfordringer, og som ogsaa maa indpasses i den nye oekonomiske verdensorden, og som verdenshandelens internalisering fra de transnationale virksomheders side er et eksempel paa; en staerkere tendens til virksomhedskoncentration og produktspecialisering, som kan foere til dannelse af karteller eller monopolisering af markedet samt udflytning med de heraf foelgende regionale og sociale konsekvenser;

G. der henviser til, at en yderligere liberalisering af verdenshandelen er vigtig, men at denne maa finde sted inden for rammerne af en ansvarlig politik inden for miljoe, arbejdsmarked og udviklingssamarbejde;

H. erindrer om, at tanken om at oprette en international handelsorganisation slog fejl, da Havanna-chartret fra 1947 ikke blev ratificeret,

I. der henviser til den vigtige og afgoerende rolle, som EU kan spille paa ministerkonferencen i Singapore, baade ved at gaa ind for indfoerelsen af arbejdsmarkeds- og miljoebestemmelser inden for samhandelen og ved i forbindelse med bestemmelserne paa arbejdsmarkedet at understrege den vigtige rolle, som ILO vil kunne spille;

J. der henviser til, at WTO boer vaere et forum for kontrol med samhandelen, og at dens trovaerdighed derfor decideret afhaenger af dens evne til at bilaegge tvister og opnaa, at alle medlemmer uden undtagelse accepterer de trufne afgoerelser;

K. der henviser til, at Europa-Parlamentet har vaeret repraesenteret ved en delegation paa de seneste GATT-ministerkonferencer, og at det i oeget grad vil blive inddraget i de fremtidige WTO-forhandlinger og - konference;

L. der henviser til, at der er indkaldt til den foerste WTO- ministerkonference i Singapore i december 1996,

De institutionelle aspekter i forbindelse med WTO

1. understreger betydningen af oprettelsen af WTO for overholdelsen af det multilaterale handelssystems regler for varer og tjenesteydelser, gennemfoerelsen af resultaterne af Uruguay-runden samt den paakraevede videre udvikling af verdenshandelssystemet paa baggrund af de oekonomiske politiske udfordringer i det kommende aartusinde;

2. understreger noedvendigheden af at gennemfoere en reform af den internationale organisation igennem et forbedret internationalt samarbejde og omsider sikre en fair verdenshandel igennem forbedring af WTO-bestemmelserne;

3. glaeder sig over, at der med oprettelsen af WTO er sket en standardisering af de forskellige overenskomster og kodekser, der er resultatet af forhandlinger i GATT, og som vil give de kontraherende parter og erhvervslivet en langt mere overskuelig retlig ramme for verdenshandelssystemet;

4. udtaler sig paa ny for en styrkelse af det multilaterale handelssystem, som hviler paa retsregler og i international handel saetter den appellable respekt for retsregler udstedt i henhold til overenskomster i stedet for den staerkeres ret, saaledes som den for det meste kommer til udtryk i bilaterale eller unilaterale handelspolitiske foranstaltninger;

5. opfordrer til udarbejdelse af en undersoegelse paa baggrund af frygten for, at styrkelsen af det multilaterale handelssystem ikke i tilstraekkelig grad tager hensyn til udviklingslandenes forskellige interesser og deres indbyrdes stadig mere uensartede udviklingstrin, og anser i denne forbindelse en undersoegelse af den sociale situation i de over 30 udviklingslande, som har tiltraadt WTO, for noedvendig;

6. kraever endvidere, at de fattigste udviklingslande faar fuld adgang til markedet, uden at de tvinges til helt at aabne deres markeder, men anser verdenshandelsbetingelserne for utilstraekkelige for visse landegrupper, kritiserer den utilstraekkelige hjaelp til de levnedsmiddelimporterende udviklingslande og kraever overholdelse af de forpligtelser, der blev indgaaet i Marrakesch;

7. opfordrer samtidig industrilandene til i stoerst mulige grad at gennemfoere de mange indroemmelser til udviklingslandene, som er indeholdt i de forskellige handelsaftaler, for yderligere at kunne stimulere den noedvendige oekonomiske udvikling i udviklingslandene;

8. bifalder den nye voldgiftsprocedure, der bidrager til at undgaa og/eller loese handelskonflikter, og kraever, at NGO'erne, arbejdsmarkedets parter og de private virksomheder deltager i voldgiftsproceduren for at bidrage til mere gennemskuelighed og retssikkerhed;

9. er bekymret over diskriminationen af de smaa lande og udviklingslandene ved adgangen til panelprocedurerne, hvad der tydeligt kom til udtryk ved det foerste panelmoede om USA's og forskellige mellemamerikanske staters klage mod EU's markedsordning for bananer;

10. opfordrer alle kontraherende parter til at bilaegge deres handelstvister inden for rammerne af WTO-voldgiftsproceduren og i den forbindelse at respektere de afgoerelser, der traeffes af panelerne eller af appellationsinstansen, og tilpasse deres handelspolitik i overensstemmelse hermed;

11. ser i de hidtidige voldgiftsprocedurer under WTO de foerste opmuntrende tegn paa, at isaer industristaterne er parat til at anerkende resultaterne af WTO-voldgiften, hvilket vil befaeste WTO's internationale trovaerdighed;

12. opfordrer i betragtning af den udmaerkede maade, den nye WTO- voldgiftsprocedure fungerer paa, idet den omfatter alle omraader af WTO's kompetence, USA til omgaaende at afstaa fra enhver form for ensidige handelspolitiske foranstaltninger, som hermed er overfloediggjort, paa grundlag af paragraf 301 i USA's lov om udenrigshandel;

13. opfordrer i denne forbindelse Kommissionen til at undersoege, om USA's nye embargolovgivning over for Cuba (Helms-Burton-loven) samt over for Iran og Libyen (Kennedy-d'Amato-loven), og navnlig disse loves ekstraterritoriale virkninger inden for rammerne af WTO, er i overensstemmelse med GATT-reglerne;

14. glaeder sig over, at Kommissionen i sin meddelelse om Den Europaeiske Unions strategi til sikring af markedsadgang foerst og fremmest sigter paa at gennemfoere markedsaabningsindroemmelser, der er aftalt paa multilateralt plan, og i sine bilaterale forbindelser prioriterer indgaaelsen af frihandelsaftaler;

15. stoetter i den forbindelse en koordineret ivaerksaettelse inden for EU af en aktiv strategi til sikring af markedsadgang, der gennem indsamling af informationer fra erhvervslivet, de nationale forvaltninger og Kommissionens tjenestegrene goer det muligt hurtigt at finde frem til omraader, hvor der er problemer i forbindelse med afsaetningen af varer og tjenesteydelser fra EU paa markeder i tredjelande, og at traeffe de noedvendige foranstaltninger, herunder anvendelse af forordningen om handelshindringer, men understreger i denne forbindelse, at EU's strategi for aabning af markederne skal vaere i overensstemmelse med Unionens udviklingspolitik og navnlig ikke maa skade de fattigste udviklingslande;

16. understreger, at virksomhederne i EU boer underrettes bedre om anvendelsen af handelspolitiske instrumenter til bekaempelse af unfair og uigennemskuelig handelspraksis for saaledes at opnaa bedre beskyttelse;

17. haaber, at vigtige handelsnationer som SNG-republikkerne, Kina og Taiwan i naer fremtid kan optages i WTO;

18. understreger, at det vil vaere vaesentlige forudsaetninger for disse medlemskaber, at der oprettes en markedsoekonomisk ramme og en liberal udenrigshandelsordning, at WTO-forpligtelserne overtages i henhold til det oekonomiske udviklingsstade, og at der foreligger et afbalanceret tilbud af muligheder for markedsadgang;

19. konstaterer navnlig for saa vidt angaar Kinas tiltraedelsesansoegning med beklagelse, at disse forudsaetninger endnu ikke er opfyldt;

20. maa konstatere, at dette ogsaa spaerrer for Taiwans ansoegning om at tiltraede WTO som selvstaendigt toldomraade, selv om Taiwan allerede laenge har opfyldt alle forudsaetninger for WTO-medlemskab;

21. oensker, at WTO's samarbejde med andre internationale organisationer som UNCTAD, Den Internationale Valutafond (IMF), Verdensbanken og Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) intensiveres yderligere;

22. understreger noedvendigheden af et stabilt internationalt monetaert samarbejde à la Bretton Woods for verdenshandelen, levestandarden og beskaeftigelsen og ser i Den Europaeiske Valutaunion et bidrag til en stabil international valutasituation;

23. goer paa baggrund af WTO's oegede befoejelser opmaerksom paa, at manglende demokratisk kontrol med WTO's arbejde i laengden kan betyde, at der opstaar modstand i de kontraherende parters befolkninger i forbindelse med udbygningen af det multilaterale handelssystem og gaar ind for, at en saadan kontrol paa EU-plan varetages af Europa-Parlamentet;

24. opfordrer derfor WTO's kontraherende parter til inden for rammerne af deres forfatningsmaessige bestemmelser saa snaevert som muligt at inddrage deres parlamenter i WTO's arbejde for at goere dette gennemskueligt og forstaaeligt for og i stand til at samle flertal i en bred offentlighed;

25. anser det for noedvendigt og nyttigt i hoejere grad end hidtil at inddrage NGO'erne i WTO's arbejde;

26. anser med henblik herpaa navnlig en offentlig debat, som foeres i de kontraherende parters parlamenter, hvor WTO-parternes handelspolitik vurderes som led i «Trade Policy Review Mechanism», som et nyttigt udgangspunkt;

27. opfordrer derfor Kommissionen og Raadet til gennem deres kompetente udvalg i videst muligt omfang at inddrage Parlamentet i WTO's arbejde; anerkender i denne forbindelse udtrykkeligt Kommissionens bestraebelser paa at holde det underrettet;

28. kraever navnlig at faa forelagt samtlige overenskomster til godkendelse jf. EF-traktatens artikel 228, stk. 3, der er forhandlet inden for rammerne af WTO;

29. anser der for absolut noedvendigt, at EU optraeder samlet i WTO og repraesenteres af Kommissionen som eneforhandler paa alle omraader under WTO's kompetence;

30. opfordrer de paa regeringskonferencen forsamlede repraesentanter for medlemsstaterne til med henblik herpaa at vedtage de noedvendige aendringer af EF-traktatens bestemmelser, saerlig artikel 113;

31. ser det i takt med den oekonomiske globalisering og gennemfoerelsen af det indre marked kun som en logisk udvikling, hvis EU paa mellemlang sigt traeder i stedet for EU-medlemsstaterne som eneste kontraherende part i WTO;

32. understreger noedvendigheden af, at WTO faar stillet de finansielle midler og det personale til raadighed, der er noedvendige for at varetage dens opgaver, som klart er mere omfattende end GATT-sekretariatets;

Gennemfoerelsen af Uruguay-rundens resultater

33. konstaterer med tilfredshed, at der ved gennemfoerelsen af Uruguay- rundens forhandlingsresultater siden begyndelsen af 1995 ikke er forekommet naevnevaerdige problemer paa de enkelte omraader i forbindelse med EU's og de oevrige kontraherende parters overholdelse af forpligtelserne i henhold til aftalen;

34. kraever, at de multilaterale handelsaftaler, som Uruguay-runden har resulteret i, gennemfoeres paa en bedre og hurtigere maade;

35. anerkender det vaerdifulde arbejde, der er udfoert af WTO-fagudvalgene i forbindelse med overvaagningen af gennemfoerelsen af Uruguay-rundens forhandlingsresultater, hvorved alle kontraherende parter har mulighed for paa grundlag af gensidige meddelelser om gennemfoerelsesforanstaltningerne at kontrollere, om de traktatlige forpligtelser overholdes;

36. opfordrer Kommissionen til gennem sine kompetente udvalg loebende at holde Parlamentet underrettet om eventuelle problemer i forbindelse med gennemfoerelsesprocessen;

37. opfordrer Kommissionen, OECD og WTO til inden den 31.12.1997 at forelaegge beretninger om, hvorledes gennemfoerelsen af Uruguay-rundens resultater reelt har indvirket paa levestandard og beskaeftigelse;

38. opfordrer de kontraherende parter til ud over gennemfoerelsen af de aftalte toldnedsaettelser ogsaa at undersoege, om disse kan fremrykkes, og om der kan forhandles om yderligere nedsaettelse af toptoldsatserne og af den eskalerende told, som navnlig giver problemer for videreforarbejdningen af raastoffer i udviklingslandene;

39. mener, at der ved en fremrykket toldnedsaettelse boer tages hensyn til den igangvaerende omstrukturering og dennes oekonomiske og sociale omkostninger, og at de ikke maa gennemfoeres uden en grundig droeftelse i EU af costbenefitforholdet;

40. finder det paakraevet, at WTO udarbejder en rapport, hvori der foretages en evaluering af foranstaltningerne til afvikling af de ikke- toldmaessige handelshindringer, for at der kan traeffes modforholdsregler mod misbruget af disse protektionistiske virkemidler;

41. udtrykker bekymring med hensyn til tendensen til flere og flere graazoneforanstaltninger til erstatning for protektionisme og understreger, at handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger ikke maa saette prismekanismen ud af kraft;

42. konstaterer, at gennemfoerelsen af forhandlingsresultaterne i landbrugssektoren ikke har medfoert yderligere budgetbyrder, og at prisstigningerne paa korn, der skyldtes forskellige omstaendigheder, herunder vejrliget og produktionsbegraensningen i EU og USA, i det foerste aar for gennemfoerelsen af GATT-aftalen om landbruget har bevirket, at der har vaeret klart mindre behov for budgetbevillinger til eksporten;

43. henleder opmaerksomheden paa, at EU gennem oeget anvendelse af produktionsneutrale stoetteforanstaltninger kan videreudvikle den faelles landbrugspolitik uden at overtraede sine GATT-forpligtelser;

44. henleder opmaerksomheden paa, at EU paa grund af reformen inden for kornsektoren siden begyndelsen af 90'erne i vidt omfang har afsat budgetmidler til indkomststoette, hvad der har foert til begraensede budgetmaessige muligheder for yderligere reformer af politikken;

45. opfordrer Kommissionen til gennem fuldfoerelsen af reformen af den faelles landbrugspolitik at soerge for, at EU under de nye forhandlinger inden for rammerne af WTO, der efter planen skal finde sted i aar 2000, ikke igen skal forhandle ud fra en forsvarsposition, men kan forelaegge sine forhandlingspartnere konkrete forslag til en forbedring af den internationale arbejdsdeling inden for landbruget, som forinden er afstemt inden for EU under hensyntagen til de sociooekonomiske og miljoemaessige rammebetingelser;

46. mener, at EU efter alt at doemme kun med stort besvaer vil kunne opfylde GATT/WTO-kravene inden for visse markedssektorer, og at en reform af den faelles landbrugspolitik derfor vil vaere paakraevet inden 1999;

47. peger i denne sammenhaeng paa de positive virkninger af WTO- landbrugsaftalerne for EU-foedevareindustriens internationale konkurrenceevne;

48. opfordrer Kommissionen til ved gennemfoerelsen af Den Europaeiske Unions forpligtelser paa landbrugsomraadet at drage omsorg for, at mulighederne for subsidieret og ikke-subsidieret eksport udnyttes fuldstaendigt med henblik paa at opretholde en passende EU-andel af verdensmarkedet;

49. beklager, at der i de gaeldende GATT/WTO-bestemmelser ikke er taget hensyn til de niveauer, der er opnaaet paa miljoeomraadet og det sociale omraade, og opfordrer Kommissionen til at spille en foerende rolle i diskussionen vedroerende landbrug og miljoe, navnlig i WTO's handels- og miljoeudvalg, og til at forsvare landbrugernes interesser i debatten om sociale spoergsmaal;

50. er bange for, at GATT/WTO-bestemmelserne bringer EU-standarderne paa sundheds- og plantesundhedsomraadet i fare, og opfordrer Kommissionen til energisk at forsvare EU-standarderne i spoergsmaal vedroerende hormoner og alle spoergsmaal vedroerende sundheds- og plantesundhedsbestemmelserne;

51. glaeder sig over, at Den Europaeiske Union vil tiltraede Codex Alimentarius; mener imidlertid, at Codex Alimentarius-kommissionen i dens nuvaerende form og sammensaetning ikke udgoer det rigtige forum til at kunne anerkendes som en normgivende organisation;

52. mener, at Codex Alimentarius-standarderne inden for en raekke omraader ikke boer anses som hensigtsmaessige for Den Europaeiske Union, og at denne udtrykkeligt boer forbeholde sig ret til at indfoere strengere standarder;

53. opfordrer Kommissionen til forud for forhandlingerne at gennemfoere en undersoegelse af niveauet for stoetten til landbruget i de forskellige WTO-medlemsstater, hvor stoetteniveauet inden for OECD kan tjene som sammenligningsgrundlag;

54. finder det absolut noedvendigt, at Kommissionen hurtigt fastlaegger sin strategi med hensyn til den forhandlingsrunde, der indledes i 1999;

55. noterer sig, at de stater, der importerer tekstiler og beklaedningsgenstande, ved gennemfoerelsen af foerste trin af aftalen om reintegration af denne sektor i GATT-reglerne naesten udelukkende har liberaliseret importen af produkter af ringe interesse for tekstileksportlandene;

56. understreger noedvendigheden af, at den lovede liberalisering i form af toldnedsaettelser og aabning af markederne ogsaa gennemfoeres til tiden og som planlagt inden for tekstilhandelen, i hvilken forbindelse de stoerste liberaliseringsskridt ikke maa tages til sidst, for at tilpasningen af den europaeiske tekstilindustri kan ske i et jaevnt tempo;

57. henviser til, at ogsaa den europaeiske tekstilindustri vil faa store tilpasningsomkostninger, naar den vigtigste del af liberaliseringen koncentreres om sidste trin, der efter planen skal gennemfoeres i aar 2005;

58. gaar derfor i forbindelse med gennemfoerelsen af de forskellige trin af liberaliseringen inden for tekstilhandelen ind for et afbalanceret produktmix, der i lige hoej grad tager hensyn til import- og eksportlandenes interesser og dermed tydeligt viser, at importlandene tager deres forpligtelser alvorligt;

59. henviser i oevrigt til en separat betaenkning om virkningerne af Uruguay- runden for EU's tekstilindustri;

60. kraever, at der indledes forhandlinger om harmonisering af de praeferentielle oprindelsesbestemmelser;

61. understreger, at EU's virksomheder med gennemfoerelsen af aftalerne om handelen med tjenesteydelser (GATS) og om beskyttelsen af intellektuel ejendomsret (TRIPs) indroemmes vilkaar paa tredjelandes markeder, der kan sammenlignes med de vilkaar, udenlandske virksomheder har nydt godt af i EU siden gennemfoerelsen af det indre marked;

62. kraever yderligere bestemmelser og sanktioner til beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret, fordi virksomheders og landes konkurrenceevne afhaenger af menneskers viden og kunnen i en tid, der er praeget af globalisering og informationsteknologier;

63. konstaterer, at det er vanskeligt at aabne markederne for tjenesteydelser, men opfordrer EU til inden for verdenshandelen og ogsaa af hensyn til de nye industrilande at gennemfoere lignende fremskridt til fordel for liberaliseringen af tjenesteydelserne, som det har vaeret muligt at gennemfoere i det indre marked; fremhaever betydningen af handelen med tjenesteydelser for EU, beklager de utilstraekkelige fremskridt inden for rammerne af GATS og kraever, at den ufuldkomne liberalisering af handelen med tjenesteydelser fuldendes, og at tredjelandsborgere behandles paa lige fod med hjemlandets borgere;

64. opfordrer WTO-ministerkonferencen til at undersoege, om de ret lange frister for gennemfoerelsen af forpligtelserne under GATS- og TRIPs- aftalerne kan afkortes;

Ikke-afsluttede forhandlingsomraader

65. glaeder sig over indgaaelsen af interimsaftalen om finansielle tjenesteydelser, men beklager samtidig, at USA ikke har set sig i stand til at tiltraede denne aftale trods de forbedrede tilbud om markedsadgang fra vigtige kontraherende parters side;

66. opfordrer de kontraherende parter til efter udloebet af den plurilaterale interimsaftale ved udgangen af 1997 gennem forbedrede tilbud om markedsadgang at laegge grunden for indgaaelsen af en multilateral aftale med deltagelse af alle kontraherende parter;

67. er bekymret over, at hverken forhandlingerne om basisteletjenester eller om soetransport har kunnet afsluttes til tiden, hvilket ikke mindst skyldes USA's stive holdning paa begge omraader;

68. opfordrer WTO-ministerkonferencen til som planlagt inden februar 1997 at tilvejebringe forudsaetningerne for en vellykket afslutning af forhandlingerne om liberalisering af telemarkederne; understreger imidlertid i den forbindelse noedvendigheden af at bevare alle folkeslags kultur og udforme informations- og kommunikationssamfundet demokratisk og socialt acceptabelt under overholdelse af en international adfaerdskodeks;

69. kraever, at man i forbindelse med liberaliseringen af telemarkederne ikke opgiver begrebet offentlige tjenester for ikke at skade eller forskelsbehandle de potentielle brugere;

70. er skuffet over de foreloebigt fejlslagne forhandlinger om liberaliseringen af soetransportmarkederne, der skulle have vaeret afsluttet inden juli 1996; appellerer til de kontraherende parter om saa hurtigt som muligt at genoptage forhandlingerne og ikke udsaette dem til aar 2000;

Nye WTO-emneomraader

71. appellerer til de i Singapore forsamlede kontraherende parter om at vedtage et arbejdsprogram til forberedelse af de forestaaende forhandlinger i aar 2000, isaer paa omraaderne samhandelen med landbrugsprodukter og samhandelen med tjenesteydelser, saa disse kan forberedes saa godt som muligt;

72. understreger noedvendigheden af, at WTO omsider knytter handelsspoergsmaal sammen med miljoe-, social-, kultur-, forbruger- og dyrebeskyttelsesspoergsmaal for at opnaa en interesseudligning, og kraever, at WTO-afgoerelser under ingen omstaendigheder maa bringe internationale standarder eller EU-standarder i fare;

73. noterer sig de forslag, som WTO-udvalget for samhandel og miljoe har forelagt ministerkonferencen; beklager i den forbindelse, at det ikke er lykkedes udvalget at naa frem til konkrete resultater paa alle ti omraader;

74. appellerer derfor til WTO-ministerkonferencen om at udstikke klare retningslinjer for forhandlerne, isaer paa omraaderne vedroerende forbindelserne mellem miljoe- og handelspolitik og forbindelserne til de ikke-statslige organisationer, saa disse saa hurtigt som muligt kan opnaa konkrete forhandlingsresultater;

75. stoetter staerkt det synspunkt, at prisen paa varer og tjenesteydelser ikke i fuld udstraekning afspejler de miljoemaessige omkostninger i forbindelse hermed; bemaerker desuden, at de nuvaerende mekanismer i den internationale handel ikke paa passende maade tager hoejde for hverken dette problem eller spoergsmaalet om de mangelfulde oplysninger, der gives forbrugerne om den miljoemaessige virkning af deres valg;

76. er overbevist om, at miljoehensyn boer daekke hele spektret af spoergsmaal, der behandles inden for WTO, og ikke kun de almindelige bestemmelser og discipliner, der er fastlagt inden for GATT, den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS), de handelsrelaterede aspekter af intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS), men ogsaa de saerlige bestemmelser om landbrugsstoette, de sundhedsmaessige og fytosanitaere bestemmelser, de tekniske handelshindringer, stoettekodeksen og bilaeggelsen af tvister;

77. kraever, at der i verdenshandelen ogsaa tages hensyn til miljoeet paa den maade, at godstransport fra industrilande og nye industrilande belaegges med afgifter paa grundlag af princippet om, at forureneren betaler - afgifter, der omfatter de eksterne omkostninger i forbindelse med transporten, som hidtil er blevet afholdt af det offentlige;

78. fordoemmer de konkurrenceforvridninger, der foraarsages af dumping paa det sociale omraade og miljoeomraadet, og kraever, at der saettes en stopper for denne dumping ved indfoejelse af miljoeregler og sociale bestemmelser og en aendring af artikel XX i WTO-bestemmelserne, saaledes at der tillades et minimum af importbegraensninger ved kraenkelse af ILO's grundlaeggende standarder, saasom forbud mod boernearbejde og tvangsarbejde, foreningsfrihed og internationale miljoeaftaler, men understreger ogsaa, at det er muligt at fremme handel, der tager hensyn til de sociale og miljoemaessige aspekter gennem positive foranstaltninger i forbindelse med social- og miljoemaerker;

79. gaar ind for en revision af artikel XX i GATT gaaende ud paa at give de kontraherende parter mulighed for paa grundlag af multilaterale miljoeaftaler at traeffe handelshindrende foranstaltninger mod saavel produkter som produktionsmetoder, der har globale virkninger for miljoeet;

80. henviser i oevrigt til sin beslutning af 14. november 1996 om Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa-Parlamentet om handel og miljoe (KOM(96)0054 - C4-0158/96) ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 3 b).));

81. anser det for absolut noedvendigt, at der foeres en international social politik i en tid, hvor oekonomien i globaliseringens navn har taget overhaand over politikken, og hvor oekonomiske interesser dominerer over sociale interesser, og opfordrer indtraengende til, at en droeftelse af sociale minimumsstandarder som en bestanddel af verdenshandelsordenen saettes paa dagsordenen for WTO-ministerkonferencen;

82. gaar i den forbindelse ind for nedsaettelsen af et «udvalg for handel og sociale menneskerettigheder og sociale mindstestandarder», der i naert samarbejde med Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) skal udarbejde forslag til globalt bindende sociale mindstestandarder, som skal foere til konkrete beslutninger paa WTO's anden ministerkonference;

83. foreslaar, at man som udgangspunkt for en saadan diskussion om sociale minimumsstandarder tager fagforeningernes frie virksomhed, herunder muligheden for indgaaelse af kollektive loenaftaler, forbudet mod tvangsarbejde, boernearbejde eller arbejde, der udfoeres under nedvaerdigende forhold og - da kvinder ofte er ofre for udbytning i eksporterhvervene - koensdiskriminering;

84. er klar over, at boernearbejde, isaer i familiesammenhaeng, skyldes fattigdommen i udviklingslandene, og modsaetter sig derfor navnlig industrielt organiseret tvangsarbejde for boern;

85. appellerer til WTO's industristater om at stoette udviklingslandene i form af programmer til bekaempelse af fattigdom, forbedringer af skolevaesenet og det sociale system og oplysningsforanstaltninger med henblik paa at fjerne grundlaget for boernearbejde;

86. understreger, at WTO-socialklausuler under ingen omstaendigheder maa misbruges til at foere en protektionistisk politik og hindre udviklingslande og overgangsoekonomier i at udnytte deres relative omkostningsfordele;

87. er af den opfattelse, at en vellykket planlaegning af WTO- ministerkonferencen i Singapore kraever, at Kommissionen regelmaessigt hoerer arbejdsmarkedets parter og ordfoererne fra Europa-Parlamentets relevante udvalg;

88. appellerer til WTO-ministerkonferencen om at forberede forhandlinger med henblik paa optagelse af bestemmelser om liberalisering af internationale direkte investeringer i verdenshandelsordenen; disse bestemmelser boer hvile paa principperne om gennemsigtighed, mestbegunstigelse og ikke-diskriminering og kunne tage det forarbejde, der er udfoert inden for rammerne af OECD, som udgangspunkt;

89. anser indfoerelsen af saadanne bestemmelser for paakraevet, da internationale direkte investeringer i takt med globaliseringen af oekonomien i stigende grad er noedvendige til sikring af afsaetningsmulighederne paa markederne i tredjelande;

90. understreger, at liberaliseringen af handel og investeringer vil foere til oeget teknologioverfoersel med vaekst- og beskaeftigelsesfremmende virkninger, og kraever derfor, at den liberalisering af investeringerne, der er indledt inden for rammerne af WTO, fortsaettes;

91. anser det for noedvendigt, at der som supplement til liberaliseringen af de direkte investeringer etableres en multilateral juridisk ramme, saaledes at man undgaar en fejldirigering af de internationale investeringsstroemme med deraf foelgende social- og/eller miljoedumping, og understreger, at en vidtgaaende liberalisering af investeringsstroemmene goer det stadig mere paakraevet med en multilateral harmonisering af de videre rammebetingelser, isaer for saa vidt angaar de sociale bestemmelser og miljoebestemmelserne;

92. udtrykker bekymring med hensyn til den stadig mere dominerende markedsstilling, der indtages af de 100 store transnationale virksomheder, som paa grund af deres oekonomiske magtposition spiller lande ud mod hinanden som konkurrenter om placering af virksomheder og paa den maade bliver i stand til at traeffe afgoerelser om handel og investering uden hensyn til beskaeftigelse, sociale forhold og miljoe, hvilket er i modstrid med en fri og fair verdenshandel samt GATT's og WTO's maalsaetninger;

93. goer sig i denne forbindelse ogsaa til talsmand for udarbejdelse af en adfaerdskodeks for graenseoverskridende koncerner, som er baseret paa FN's og OECD's projekter, og hvis overholdelse skal undersoeges ved hjaelp af en aarlig beretning;

94. betoner, at det som foelge af liberaliseringen af investeringsstroemmene bliver endnu mere paakraevet at harmonisere de konkurrencepolitiske bestemmelser paa multilateralt plan mellem vigtige handelspartnere;

95. finder det derfor oenskevaerdigt, at der i det arbejdsprogram for WTO, ministerkonferencen skal vedtage, optages et punkt om forberedelse af forhandlinger om indfoerelse af internationale bestemmelser for konkurrencepolitikken;

96. anser et saadant supplement til verdenshandelsordenen for paakraevet, fordi de tilbud om markedsadgang, der er forhandlet paa plads af de kontraherende parter i WTO, kan saboteres af private virksomhedres konkurrencestridige adfaerd, hvis dette ikke hindres af en effektiv konkurrencepolitik;

97. kraever, at der indfoeres internationale konkurrenceregler med konkurrencepolitiske mindstenormer for virksomhedernes adfaerd og med en domstolslignende procedure, i hvilken forbindelse pris- og omraadekarteller skal forbydes, og der skal indfoeres kontrol med graenseoverskridende fusioner og en kodeks for statsstoette;

98. anbefaler, at man foerst enes om at laegge sig fast paa nogle vaesentlige grundprincipper, som WTO-medlemsstaterne boer foelge i deres konkurrencepolitik; disse boer vedroere saavel misbrug af en markedsdominerende stilling som graenseoverskridende konkurrencestridige aftaler (karteller) og disciplin med hensyn til ydelse af statsstoette;

99. anser ud over multilaterale tiltag ogsaa bilaterale samarbejdsaftaler mellem enkelte kontraherende parter som et nyttigt supplement;

100. henviser i oevrigt til sin beslutning af 14. november 1996 om ekspertgruppens rapport om konkurrencepolitikken i den nye verdenshandelsorden: Styrkelse af det internationale samarbejde og de internationale regler (KOM(95)0359 - C4-0352/95) ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 3 a).));

101. noterer sig de verdensomspaendende bestraebelser paa at oprette regionale omraader med oekonomisk integration og ser ikke i disse processer, saa laenge de foelger en aaben integrationsmodel, nogen modsaetning til den multilaterale verdenshandelsorden, men snarere kimen til et globalt indre marked, som er det langsigtede maal for liberaliseringsprocessen inden for rammerne af GATT og WTO;

102. foreslaar, at der i WTO's arbejdsprogram optages en praecisering af procedurerne i forbindelse med dannelsen af en «toldunion» og «frihandelsomraader», jf. artikel XXIV i GATT, med henblik paa at naa frem til klare kriterier for en vurdering af enkelte oekonomiske sammenslutningers overensstemmelse med GATT;

103. paalaegger sin delegation, der deltager i ministerkonferencen i Singapore, at goere synspunkterne i denne beslutning gaeldende over for de oevrige kontraherende parter; mener, at delegationen skal forelaegge disse synspunkter for den saerlige samling i Raadet, der afholdes i Singapore den 10. december 1996, og at delegationen ved den lejlighed i overensstemmelse med EU-traktatens artikel J.7 skal orienteres om de faelles holdninger, Raadet fastlaegger med henblik paa de tekster, der vil blive forelagt til godkendelse paa konferencen;

* * *

104. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen og Raadet, medlemsstaternes regeringer og parlamenter samt de kontraherende parter forsamlet paa WTO-ministerkonferencen i december 1996 i Singapore.