P9_TA(2020)0318

På vej mod et mere bæredygtigt indre marked for virksomheder og forbrugere

Europa-Parlamentets beslutning af 25. november 2020 om temaet »på vej mod et mere bæredygtigt indre marked for virksomheder og forbrugere« (2020/2021(INI))

(2021/C 425/03)

Europa-Parlamentet,

— der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 114,

— der henviser til artikel 169, 191, 192 og 193, i TEUF,

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (1),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU af 25. oktober 2011 om forbrugerrettigheder (2),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/771 af 20. maj 2019 om visse aspekter af aftaler om salg af varer (3),

— der henviser til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 7. juni 2018 om oprettelse af programmet for det indre marked, virksomheders konkurrenceevne, herunder små og mellemstore virksomheders, og europæiske statistikker (COM(2018)0441),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1020 af 20. juni 2019 om markedsovervågning og produktoverensstemmelse (4),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 11. december 2019 om den europæiske grønne pagt (COM(2019)0640),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 19. februar 2020 med titlen »En europæisk strategi for data« (COM(2020)0066),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 11. marts 2020 med titlen »En ny handlingsplan for den cirkulære økonomi — For et renere og mere konkurrencedygtigt Europa« (COM(2020)0098),

— der henviser til sin beslutning af 4. juli 2017 om længere levetid for produkter: fordele for forbrugere og virksomheder (5),

— der henviser til sin beslutning af 13. september 2018 om gennemførelse af pakken om den cirkulære økonomi: løsningsmuligheder vedrørende samspillet mellem kemikalie-, produkt- og affaldslovgivningen (6),

— der henviser til sin beslutning af 15. januar 2020 om den europæiske grønne pagt (7),

— der henviser til Kommissionens publikation fra oktober 2018 med titlen »Behavioural Study on Consumers' Engagement in the Circular Economy« (adfærdsundersøgelse om forbrugernes engagement i den cirkulære økonomi),

— der henviser til Det Fælles Forskningscenters undersøgelse fra 2019 med titlen »Analysis and development of a scoring system for repair and upgrade of products« (analyse og udvikling af et pointsystem for reparation og opgradering af produkter),

— der henviser til rapport af 4. december 2019 fra Det Europæiske Miljøagentur med titlen »Europas miljø — Tilstand og fremtidsudsigter 2020«,

— der henviser til den undersøgelse, der blev udarbejdet i marts 2020 på anmodning af Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse med titlen »Promoting product longevity« (fremme af produkters levetid),

— der henviser til den indgående undersøgelse, der blev udarbejdet i april 2020 på anmodning af Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse med titlen »Sustainable Consumption and Consumer Protection Legislation« (bæredygtigt forbrug og forbrugerbeskyttelseslovgivning),

— der henviser til rapporten fra Den Europæiske Forbrugerorganisation (BEUC) af 18. august 2015 med titlen »Durable goods: More sustainable products, better consumer rights — Consumer expectations from the EU's ressource efficiency and circular economy agenda« (varige goder: mere bæredygtige produkter, bedre forbrugerrettigheder — forbrugernes forventninger til EU's ressourceeffektivitet og dagsordenen for den cirkulære økonomi),

— der henviser til forretningsordenens artikel 54,

— der henviser til udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed,

— der henviser til betænkning fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse (A9-0209/2020),

A. der henviser til, at det i betragtning af knapheden på naturressourcer og mængden af affald er bydende nødvendigt at skabe bæredygtige produktions- og forbrugsmønstre, der tager hensyn til klodens begrænsninger, og hvor en mere effektiv og bæredygtig udnyttelse af vores ressourcer prioriteres;

B. der henviser til, at den krise, som covid-19-pandemien har forårsaget, har vist, at det er nødvendigt at indføre nye og mere modstandsdygtige forretningsmodeller og støtte europæiske virksomheder, navnlig små og mellemstore virksomheder (SMV'er), mikrovirksomheder og selvstændige erhvervsdrivende;

C. der henviser til, at et bæredygtigt indre marked skal afspejle Parlamentets opfordring (8) til vedtagelse af en ambitiøs europæisk grøn pagt; der henviser til, at det derfor er vigtigt at udvikle en forskningsbaseret strategi for at øge produkternes holdbarhed, genbrugsmuligheder, opgraderingsmuligheder og reparationsmuligheder; der henviser til, at denne strategi burde skabe muligheder for beskæftigelse, vækst og innovation for europæiske virksomheder, støtte deres konkurrenceevne på globalt plan og sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau;

D. der henviser til, at en fælles og omfattende strategi ikke er lig med en standardtilgang; der henviser til, at en differentieret tilgang baseret på de særlige forhold i hver produktkategori og sektor samt på markedsudviklingen og den teknologiske udvikling ville være mere passende; der henviser til, at en effektiv gennemførelse og håndhævelse af de eksisterende regler er afgørende for et velfungerende og bæredygtigt indre marked;

E. der henviser til, at det er vigtigt at mobilisere tilstrækkelige midler via finansielle programmer såsom programmet for det indre marked med henblik på omstillingen til klimaneutralitet og den cirkulære økonomi for at finansiere forskning og udvikling inden for bæredygtige produkter samt oplysningskampagner rettet mod virksomheder og forbrugere;

F. der henviser til, at forbrugerne ifølge Kommissionens adfærdsundersøgelse fra 2018 er klar til at tage den cirkulære økonomi til sig og er tre gange mere tilbøjelige til at købe et produkt, hvis det er mærket som mere holdbart og kan repareres, men at der stadig er hindringer, herunder informationsasymmetri; der henviser til, at der er behov for klare, pålidelige og gennemsigtige oplysninger om et produkts egenskaber, herunder om forventet levetid og reparerbarhed, for at sikre forbrugerbevidsthed og fair konkurrence mellem virksomheder; der henviser til, at de eksisterende oplysninger derfor skal forbedres, samtidig med at man undgår for store informationsmængder;

G. der henviser til, at et produkts levetid og ældning afhænger af forskellige naturlige og kunstige faktorer såsom materialesammensætning, funktionalitet, reparationsomkostninger og forbrugsmønstre og anvendelse; der henviser til, at et produkts forventede levetid skal måles på grundlag af objektive undersøgelser og kriterier, som afspejler vilkårene for den faktiske anvendelse, og som skal fastlægges inden markedsføringen af produktet;

H. der henviser til, at direktiv (EU) 2019/771 skal revideres senest i 2024; der henviser til, at en række foranstaltninger, der har til formål at skabe de rette betingelser for at øge produktholdbarheden og sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau samt et konkurrencedygtigt erhvervsmiljø, bør vurderes som forberedelse til denne revision; der henviser til, at den toårige lovpligtige garantiperiode måske ikke er hensigtsmæssig for alle produktkategorier med en højere anslået levetid;

I. der henviser til, at Europa-Parlamentet i en tidligere beslutning (9) opfordrede til foranstaltninger til afhjælpning af problemet med planlagt forældelse af varer og software, herunder udvikling af en fælles definition af test og påvisning af problematiske praksis; der henviser til, at der er behov for at udvikle en fælles strategi for det indre marked og skabe retssikkerhed og tillid for både virksomheder og forbrugere;

J. der henviser til, at softwares levetid er af afgørende betydning for elektroniske apparaters levetid; og til, at sådanne apparater på grund af softwarens stadig hurtigere forældelse er nødt til at kunne tilpasses, for at de kan holde trit med markedet (10);

K. der henviser til, at 79 % af EU-borgerne mener, at producenterne bør have pligt til at gøre det lettere at reparere digitale enheder eller udskifte de enkelte dele (11); der henviser til, at produkter af høj kvalitet styrker de europæiske virksomheders konkurrenceevne;

L. der henviser til, at en undersøgelse foretaget i december 2015 (12) viste, at 59 % af forbrugerne ikke vidste, at den lovpligtige garantiperiode i EU var på mindst to år; der henviser til, at forbrugernes viden om eksisterende rettigheder på højt niveau med hensyn til den retlige garanti kunne forbedres, og en sådan forbedring ville bidrage til en mere bæredygtig anvendelse af varer;

M. der henviser til, at stigningen i e-handelen har skabt et behov for bedre kontrol med, om varer og tjenester fra tredjelande overholder EU's miljø- og sikkerhedsstandarder samt forbrugernes rettigheder;

N. der henviser til, at et bæredygtigt indre marked kræver en effektiv markedsovervågning for at sikre en korrekt håndhævelse af disse regler, hvor markedsovervågning og toldmyndigheder spiller en central rolle;

O. der henviser til, at fremme af en reparations- og genbrugskultur og fremme af tilliden til markedet for genbrugsvarer kan skabe økonomiske og sociale muligheder og arbejdspladser og, under specifikke omstændigheder, fremme den industrielle konkurrenceevne; der henviser til, at hindringer i visse tilfælde forhindrer forbrugerne i at vælge reparation, såsom manglende adgang til reservedele, manglende standardisering og interoperabilitet og mangel på reparationstjenester; der henviser til, at dette har en negativ indvirkning på reparationssektoren;

P. der henviser til, at 77 % af EU-borgere ifølge en Eurobarometer-rapport (13) hellere vil reparere deres anordninger end udskifte dem; der henviser til, at reparationsvirksomheder kan være en kilde til lokal beskæftigelse og specifik knowhow i Europa;

Q. der henviser til, at en forlængelse af levetiden for en varetype, hvis miljømæssige effektivitet er ved at blive forbedret væsentligt, bør afvejes mod udbredelsen af disse forbedrede produkter og derfor ikke bør resultere i forsinkelser i indførelsen af innovative teknologier, der kan føre til betydelige miljømæssige gevinster;

R. der henviser til, at den stigende digitalisering giver vore samfund nye kanaler til udveksling af oplysninger og bidrager til at skabe et bæredygtigt marked baseret på ansvar, gennemsigtighed, informationsudveksling og en mere effektiv anvendelse af ressourcerne;

S. der henviser til, at onlineplatformene kunne gøre en yderligere indsats for at leve op til deres ansvar for at give forbrugerne pålidelige oplysninger om de produkter og tjenester, de tilbyder;

T. der henviser til, at den digitale sektor bidrager til innovation og fremme af en bæredygtig økonomi; der henviser til, at der bør tages hensyn til infrastrukturens indvirkning på miljøet i form af energi- og ressourceforbrug; der henviser til, at mere bæredygtige former for emballage og levering er af afgørende betydning for etableringen af en cirkulær økonomi;

U. der henviser til, at grønne og bæredygtige offentlige udbud er et strategisk redskab, der sammen med andre vigtige politikker kan bidrage til Europas industrielle omstilling og til at styrke dets modstandsdygtighed og åbne strategiske autonomi; der henviser til, at strategisk anvendelse af bæredygtige udbud kan være til gavn for både virksomheder og forbrugere ved at øge efterspørgslen og udbuddet af bæredygtige varer og gøre disse produkter omkostningseffektive og attraktive for forbrugerne;

V. der henviser til, at der er behov for at tackle vildledende miljøanprisninger og imødegå »grønvaskningspraksis« ved hjælp af effektive metoder, herunder hvordan sådanne anprisninger underbygges;

W. der henviser til, at reklamer indvirker på forbrugsniveauer og forbrugsmønstre; der henviser til, at reklame kan hjælpe erhvervslivet og forbrugerne med at træffe velovervejede bæredygtige valg;

1. bifalder Kommissionens nye handlingsplan for den cirkulære økonomi og dens erklærede hensigt om at fremme holdbare produkter, som er nemmere at reparere, genanvende og genbruge, samtidig med at den tager skridt til at støtte forbrugerne i denne omstilling;

2. understreger, at enhver strategi for et bæredygtigt indre marked på en retfærdig, afbalanceret og forholdsmæssig måde bør kombinere principperne om bæredygtighed, forbrugerbeskyttelse og en social markedsøkonomi med høj konkurrenceevne; understreger, at eventuelle lovgivningsmæssige foranstaltninger bør være baseret på disse principper, bør være miljømæssigt omkostningseffektive og bør være til gavn for både virksomheder og forbrugere, således at de kan tage den grønne omstilling i det indre marked til sig; understreger, at lovgivningsmæssige foranstaltninger bør skabe konkurrencefordele for europæiske virksomheder, ikke bør lægge en uforholdsmæssig stor økonomisk byrde på dem og bør skabe innovation, tilskynde til investeringer i bæredygtige teknologier og styrke den europæiske konkurrenceevne og i sidste ende forbrugerbeskyttelsen; påpeger, at alle de planlagte lovgivningsmæssige foranstaltninger bør ledsages af konsekvensanalyser og altid bør tage hensyn til markedsudviklingen og forbrugernes behov;

3. opfordrer Kommissionen til at udvise et stærkt politisk ambitionsniveau ved udformningen, vedtagelsen og gennemførelsen af de relevante kommende forslag, f.eks. om »styrkelse af forbrugerne i forbindelse med den grønne omstilling« og en politisk ramme for bæredygtige produkter, som bør være i fuld overensstemmelse med EU's klimamål og andre miljømål, med henblik på at forbedre cirkulariteten i værdikæderne, ressourceeffektiviteten og udbredelsen af sekundære råstoffer, minimere affaldsproduktionen og opnå en giftfri cirkulær økonomi; understreger betydningen af rettidig gennemførelse og overholdelse af eksisterende forpligtelser og standarder; opfordrer indtrængende Kommissionen til ikke at udsætte dem yderligere;

4. understreger, at et velfungerende indre marked er et effektivt redskab til EU's grønne og digitale omstilling, herunder med hensyn til dets rolle i en globaliseret økonomi; fremhæver, at fuldførelsen og uddybningen af det indre marked, bl.a. gennem en effektiv håndhævelse af den eksisterende lovgivning og ved at adressere de resterende uberettigede og uforholdsmæssige hindringer, er en forudsætning for at opnå en mere bæredygtig produktion og et mere bæredygtigt forbrug i EU; opfordrer til en gennemsigtig forvaltning af det indre marked samt en mere effektiv og forbedret overvågning; mener, at den retlige ramme for et mere bæredygtigt indre marked bør fremme innovation og udvikling af bæredygtig teknologi, tilskynde virksomhederne til at gå over til mere bæredygtige forretningsmodeller og dermed bidrage til en bæredygtig økonomisk genopretning;

5. påpeger, at bæredygtigt forbrug går hånd i hånd med bæredygtig produktion, og at økonomiske aktører bør tilskyndes til at overveje holdbarheden af produkter og tjenester fra designfasen, og når de markedsføres eller udbydes på det indre marked, for at sikre et sikkert, bæredygtigt, omkostningseffektivt og attraktivt valg for forbrugerne; opfordrer Kommissionen til at foreslå foranstaltninger, der skelner mellem produktkategorier og sektorer med en betydelig miljøpåvirkning, og som vil forbedre produkternes holdbarhed, herunder deres anslåede levetid, genbrugsmuligheder, opgraderingsmuligheder, reparationsmuligheder og genanvendelsesmuligheder;

Forbrugerrettigheder og afhjælpning af planlagt forældelse

6. opfordrer Kommissionen til i samråd med de relevante interessenter at udarbejde en bred strategi med foranstaltninger, der skelner mellem kategorier af produkter og tager hensyn til den markedsmæssige og teknologiske udvikling med henblik på at støtte virksomheder og forbrugere og til at engagere sig i bæredygtige produktions- og forbrugsmønstre; bemærker, at denne strategi bør omfatte foranstaltninger til: a) angivelse af de relevante oplysninger forud for aftaleindgåelse om den forventede levetid (angives i år og/eller brugscyklusser, og som fastsættes forud for markedsføringen af produktet ved hjælp af en objektiv og standardiseret metode baseret på faktiske anvendelsesforhold, forskelle med hensyn til brugsintensitet og naturlige faktorer, blandt andre måleenheder) og muligheder for reparation af et produkt, idet der tages hensyn til, at disse oplysninger skal gives på en klar og forståelig måde for at undgå at vildlede forbrugerne og overbelaste dem med oplysninger, og gøre dette til et af de vigtigste kendetegn ved et produkt i henhold til direktiv 2011/83/EU og 2005/29/EF b) udvikling og indførelse af obligatorisk mærkning med henblik på at give forbrugerne klare, umiddelbart synlige og letforståelige oplysninger om et produkts skønnede levetid og reparerbarhed på købstidspunktet; fremhæver, at en sådan mærkningsordning bør udvikles ved at inddrage alle relevante interessenter, baseret på harmoniserede forskningsbaserede og gennemsigtige standarder på grundlag af konsekvensanalyser, der viser relevans, proportionalitet og effektivitet med hensyn til at mindske de negative miljøvirkninger og beskytte forbrugerne; mener, at denne mærkning navnlig bør omfatte oplysninger om holdbarhed og reparationsmuligheder, såsom et pointsystem for reparerbarhed, og kunne tage form af et miljøpræstationsindeks, hvor der tages hensyn til flere kriterier i hele livscyklussen for produkter efter produktkategori c) styrkelse af EU-miljømærkningens rolle for at øge industriens anvendelse heraf og øge bevidstheden blandt forbrugerne d) vurdering af, hvilke kategorier af varer der er bedst egnet til at blive udstyret med en brugsmåler, på grundlag af en analyse af omkostninger/miljøeffektivitet, med det formål at forbedre forbrugeroplysningen og produktvedligeholdelsen, tilskynde til langvarig brug af produkter ved hjælp af lettere genbrug og fremme genbrug- og genbrugsforretningsmodeller e) i forbindelse med forberedelsen af revisionen af direktiv (EU) 2019/771 vurdering af, hvordan man kan bringe varigheden af de lovpligtige garantier mere i overensstemmelse med den forventede levetid for en produktkategori, samt hvordan en udvidelse af den omvendte bevisbyrde for manglende overholdelse vil øge forbrugernes og virksomhedernes mulighed for at træffe bæredygtige valg; opfordrer til, at denne konsekvensanalyse tager højde for de mulige virkninger af sådanne potentielle forlængelser på priserne, produkternes forventede levetid, de handelsmæssige garantisystemer og uafhængige reparationstjenester f) i forbindelse med forberedelsen af revisionen af direktiv (EU) 2019/771 undersøgelse af, om det er muligt at styrke sælgernes stilling i forhold til producenterne ved at indføre en fælles ansvarsordning for sælgere og producenter under den lovpligtige garantiordning g) afhjælpning af for tidlig forældelse af produkter ved at overveje at supplere den liste, der er indeholdt i bilag I til direktiv 2005/29/EF, og som effektivt forkorter et produkts levetid med henblik på at øge dets udskiftningsrate og unødigt begrænse mulighederne for reparation af produkter, herunder software; understreger, at disse praksis bør defineres klart på grundlag af en fælles målsætning og en fælles definition, idet der tages hensyn til alle involverede interessenters vurdering, såsom forskningsinstitutioner og forbruger-, erhvervs- og miljøorganisationer;

7. understreger, at varer med digitale elementer kræver særlig opmærksomhed, og at følgende elementer bør tages i betragtning i forbindelse med den revision af direktiv (EU) 2019/771, der skal gennemføres senest i 2024: a) der skal foretages korrigerende opdateringer — dvs. opdateringer af sikkerhed og overensstemmelse — i hele udstyrets anslåede levetid afhængigt af produktkategori b) de korrigerende opdateringer bør holdes adskilt fra evolutive opdateringer, som skal være reversible, og ingen opdatering må på nogen måde forringe varernes ydeevne eller reaktionsevne c) på købstidspunktet skal sælgeren informere forbrugerne om den periode, hvor der kan forventes opdateringer af den software, der leveres ved købet af varerne, på en måde, der er forenelig med innovation og eventuel fremtidig markedsudvikling, samt om deres særlige karakteristika og indvirkning på udstyrets ydeevne for at sikre varernes fortsatte overensstemmelse og sikkerhed;

8. understreger behovet for enkle og effektive retsmidler, der kan fuldbyrdes for forbrugere og virksomheder; påpeger at forbrugere i hele EU bør informeres om deres rettigheder og retsmidler; opfordrer til finansiering inden for rammerne af programmet for det indre marked under den flerårige finansielle ramme (FFR) af foranstaltninger til afhjælpning af manglen på oplysninger og til at yde forbruger-, erhvervs- og miljøsammenslutninger støtte til deres initiativer; mener, at medlemsstaterne bør gennemføre oplysningskampagner for at øge forbrugerbeskyttelsen og -tilliden, navnlig blandt sårbare grupper, og opfordrer Kommissionen til at give forbrugerne tilstrækkelige oplysninger om deres rettigheder gennem den fælles digitale portal; fremhæver, at SMV'er, mikrovirksomheder og selvstændige erhvervsdrivende har behov for særlig støtte, herunder økonomisk støtte, for at forstå og opfylde deres retlige forpligtelser på forbrugerbeskyttelsesområdet;

9. bemærker, at mange af de produkter, der markedsføres på det indre marked, navnlig produkter, der sælges på onlinemarkedspladser og importeres fra lande uden for EU, ikke overholder EU-lovgivningen om produktsikkerhed og bæredygtighedskrav; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til omgående at træffe foranstaltninger for at sikre lige konkurrencevilkår for EU-virksomheder med internationale konkurrenter og sørge for, at forbrugerne får sikre og bæredygtige produkter gennem bedre markedsovervågning og tilsvarende toldkontrolstandarder i hele EU for både traditionelle virksomheder og onlinevirksomheder; minder om, at de myndigheder, der overvåger markederne, for at kunne udføre denne opgave, skal have passende økonomiske, tekniske og personalemæssige ressourcer samt oplysninger til rådighed i overensstemmelse med forordning (EU) 2019/1020, og opfordrer medlemsstaterne til at opfylde deres behov og Kommissionen til at sørge for, at forordningen gennemføres korrekt; understreger, at interaktionen mellem RAPEX-systemet og onlinemarkedspladser og -platforme bør styrkes betydeligt;

Lettere adgang til reparationer

10. opfordrer til, at følgende oplysninger om tilgængeligheden af reservedele, softwareopdateringer og reparationsmuligheder for et produkt stilles til rådighed på en klar og let læselig måde på købstidspunktet: forventet rådighedsperiode fra købsdatoen, gennemsnitlig pris på reservedele på købstidspunktet, anbefalede omtrentlige leverings- og reparationstider og oplysninger om reparations- og vedligeholdelsestjenester, hvor det er relevant; anmoder endvidere om, at disse oplysninger gives i produktdokumentationen sammen med en sammenfatning af de hyppigst forekommende fejl og oplysninger om, hvordan de skal repareres;

11. opfordrer Kommissionen til at etablere en »forbrugerret til reparation« med henblik på at gøre reparationer systematiske, omkostningseffektive og attraktive under hensyntagen til de forskellige produktkategoriers særlige karakteristika i tråd med de foranstaltninger, der allerede er truffet for flere husholdningsapparater i henhold til direktivet om miljøvenligt design: a) ved at give aktørerne i reparationsindustrien, herunder uafhængige reparatører, og forbrugerne gratis adgang til de nødvendige reparations- og vedligeholdelsesinformationer, herunder de oplysninger om diagnoseværktøjer, reservedele, software og opdateringer, der er nødvendige for at udføre reparationer og vedligeholdelse, under hensyntagen til kravene om forbrugersikkerhed, jf. dog direktiv (EU) 2016/943 b) ved at fremme standardiseringen af reservedele med henblik på interoperabilitet og innovation, samtidig med at produktsikkerhedskrav respekteres c) ved at fastsætte en obligatorisk minimumsperiode for levering af reservedele, der afspejler produktets anslåede levetid, efter at den sidste enhed er blevet bragt i omsætning, samt rimelige maksimale leveringstider afhængigt af produktkategori i overensstemmelse med gennemførelsesforordningerne om miljøvenligt design, der blev vedtaget den 1. oktober 2019, og som bør udvides til at omfatte en bredere vifte af produkter d) ved at sikre, at prisen på en reservedel er rimelig og dermed omkostningseffektiv i forhold til prisen på hele produktet, og at uafhængige og autoriserede reparatører samt forbrugere har adgang til de nødvendige reservedele uden urimelige hindringer e) ved at tilskynde til reparation frem for udskiftning ved at forlænge garantierne eller nulstille garantiperioder for forbrugere, der vælger denne mulighed, i forbindelse med forberedelsen af revisionen af direktiv (EU) 2019/771 og i lyset af en omkostningseffektivitetsanalyse for både forbrugere og virksomheder, og ved at sikre, at sælgerne altid informerer forbrugerne om muligheden for reparation og dermed forbundne garantirettigheder f) ved at vurdere, hvordan reparationer kan fremmes, ved på EU-plan at sikre en juridisk garanti for de dele, der erstattes af en professionel reparatør, når varer ikke længere er dækket af en lovpligtig eller handelsmæssig garanti, i forbindelse med forberedelsen af revisionen af direktiv (EU) 2019/771 g) ved at tilskynde medlemsstaterne til at skabe incitamenter såsom en »håndværkerbonus«, der fremmer reparationer især efter udløbet af den lovpligtige garanti for forbrugere, der foretager visse reparationer via autoriserede/uafhængige reparatører;

En samlet strategi til fremme af en genbrugskultur

12. glæder sig over, at Kommissionen overvejer bindende foranstaltninger til forebyggelse af, at usolgte varer eller ikke-fordærvelige varer i funktionsdygtig stand destrueres, således at de i stedet kan genbruges, og kvantificerede mål for genanvendelse, herunder gennem indførelse af pantordninger i overensstemmelse med rammedirektivet om affald og direktivet om emballage og emballageaffald; understreger, at der bør gives prioriteret adgang til affaldsområder til nye bæredygtige forretningsmodeller, og opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til yderligere at fremme bæredygtig affaldshåndtering; understreger behovet for en strategi til vurdering og håndtering af de retlige hindringer for reparation, videresalg, genbrug og donation for at sikre en mere effektiv og bæredygtig anvendelse af ressourcer samt for at styrke det indre marked for sekundære råstoffer, uden at dette berører bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1013/2006 om overførsel af affald, herunder gennem øget standardisering;

13. understreger vigtigheden af at styrke forretningsmodeller for cirkulær økonomi og bæredygtige forretningsmodeller for at minimere ødelæggelse af produkter og fremme reparation og genbrug; opfordrer Kommissionen til at tilskynde til brugen af sådanne modeller og samtidig sikre, at de er omkostningseffektive og attraktive, og sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, og til at tilskynde medlemsstaterne til at øge bevidstheden om disse modeller gennem oplysningskampagner og uddannelse for både forbrugere og virksomheder; understreger betydningen af F&U-investeringer på dette område;

14. påpeger, at der findes praksisser, som er vedtaget af virksomheder for at modvirke reparation, som udgør en begrænsning af retten til reparation og påvirker forbrugernes muligheder for reparation; opfordrer til en tilgang, der både sikrer håndhævelsen af intellektuel ejendomsret og sikrer effektiv støtte til uafhængige reparatører, for at fremme forbrugervalg og opnå et overordnet, bæredygtigt indre marked;

15. understreger behovet for at skabe incitamenter for forbrugerne til at købe brugte genstande; understreger, at overførsel af garantier i tilfælde af videresalg af et produkt, der stadig er omfattet af en garanti, kunne øge forbrugernes tillid til dette marked; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen til at undersøge, i hvilket omfang den første købers garanti kan overføres til andre købere i tilfælde af efterfølgende salg, navnlig i forbindelse med et digitalt produktpas; opfordrer endvidere til en vurdering af behovet for at revidere undtagelsesklausulen for brugte produkter under den lovpligtige garantiordning, der er fastsat i direktiv (EU) 2019/771, i forbindelse med revisionen af direktivet i forlængelse af en konsekvensanalyse af de mulige virkninger for forretningsmodeller baseret på brugte genstande og genanvendelse;

16. opfordrer til klare definitioner af istandsatte og renoverede varer og til, at der indføres et bredt frivilligt system med udvidede handelsmæssige garantier for sådanne varer, der skal fremmes for at supplere de oprindelige lovpligtige garantier og forhindre, at forbrugerne udsættes for uregelmæssigheder;

17. understreger, at fuldførelsen af det indre marked for tjenesteydelser på afgørende vis vil bidrage til overgangen til et mere bæredygtigt indre marked; opfordrer Kommissionen til at tage yderligere skridt i retning af et velfungerende indre marked for tjenesteydelser og til effektivt at øge bestræbelserne på at styrke håndhævelsen af den gældende lovgivning;

18. fremhæver servicesektorens rolle i at øge tilgængeligheden af reparationer og andre nye forretningsmodeller; glæder sig navnlig over udviklingen af forretningsmodeller, hvor forbruget kobles fra det materielle ejerskab, og hvor det er produktets funktion, der sælges, og kræver en solid vurdering af funktionalitetsøkonomiens indvirkning og potentielle boomerangeffekter, både hvad angår konsekvenserne for forbrugerne og deres økonomiske interesser, men også den miljømæssige virkning af sådanne modeller; understreger, at udviklingen af internetbaserede tjenester, nye former for markedsføring (leje, leasing, »product-as-service« osv.) og adgang til reparationsfaciliteter kan bidrage til at forlænge produktets levetid og øge forbrugernes bevidsthed og tillid til sådanne produkter; opfordrer Kommissionen til at fremme udviklingen af disse nye forretningsmodeller gennem målrettet økonomisk støtte under programmet for det indre marked og andre relevante FFR-programmer;

19. opfordrer til udvikling af nationale kampagner og relevante mekanismer for at tilskynde forbrugerne til at forlænge produkternes levetid ved hjælp af reparation og brug af brugte genstande og til at øge bevidstheden om merværdien af bæredygtige innovative teknologier; anmoder Kommissionen og de nationale myndigheder om at bistå og støtte de kompetente myndigheder på nationalt og lokalt plan samt virksomheder og sammenslutninger både teknisk og økonomisk under FFR-programmet for det indre marked, når den gennemfører sådanne oplysningskampagner;

20. opfordrer alle virksomheder og organisationer til at lade sig registrere i EU's ordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) med henblik på at forbedre deres miljøpræstation; ser frem til den kommende revision af direktivet om ikkefinansiel rapportering, som bør forbedre tilgængeligheden af oplysninger om virksomheders miljøpræstation betydeligt;

En digital strategi for et bæredygtigt marked

21. glæder sig over meddelelsen om et fælles europæisk dataområde for intelligente cirkulære anvendelsesområder og Kommissionens ambition om at udvikle et digitalt »produktpas« for at forbedre sporbarheden og adgangen til oplysninger om produktionsbetingelserne for et produkt, holdbarhed, sammensætning, genbrug, reparation, demonteringsmuligheder og håndtering ved afslutningen af dets levetid under hensyntagen til proportionalitetsprincippet og virksomhedernes omkostninger og under særlig hensyntagen til SMV'ernes, mikrovirksomhedernes og de selvstændiges behov; opfordrer til, at disse værktøjer udvikles i tæt samarbejde med industrien og de relevante interessenter;

22. noterer sig de digitale teknologiers bidrag til innovation og en mere cirkulær økonomi; anmoder Kommissionen om at udvikle standarder og protokoller for adgang til og brug af interoperable data til effektivt at dele data mellem virksomheder, investorer og myndigheder og åbne mulighed for nye datadrevne cirkulære forretningsmuligheder; anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at øge finansieringen til forskning og innovation inden for bæredygtige teknologier i den nye FFR;

23. bemærker, at den digitale sektor og onlineforbrug har et miljøaftryk, både hvad angår produktion af varer og levering af tjenester, og opfordrer Kommissionen til at vurdere, hvordan et EU-indeks for digital bæredygtighed baseret på en analyse af produkters livscyklus ville kunne fremme en generel udbredelse af bæredygtig produktion og bæredygtigt forbrug af digitale teknologier; påpeger, at praksis med henblik på at reducere en sådan miljøpåvirkning, såsom reduktion af emballage og udvikling af mere bæredygtig emballage, bør være en del af en strategi for et bæredygtigt indre marked;

24. tilføjer, at man bør være opmærksom på de potentielle miljøfodaftryk af unødvendige data, såsom ubenyttede applikationer, filer, videoer, fotos og spamemails; opfordrer Kommissionen til at vurdere indvirkningen af digitale praksis og infrastrukturer med hensyn til deres kulstof- og miljøaftryk samt deres indvirkning på forbrugernes praksis og til at overveje passende foranstaltninger til at reducere den;

25. insisterer på, at Kommissionen tager højde for Parlamentets beslutninger om udviklingen af en universaloplader for at nedbringe produktionsmængden og mængden af elektronisk affald;

Den nødvendige omstilling af offentlige forvaltninger

26. er af den opfattelse, at offentlige udbud bør være centrale i EU's økonomiske genopretningsplan i overensstemmelse med den europæiske grønne pagt ved at støtte den private sektors innovationsindsats og digitaliseringsprocessen i forbindelse med offentlige udbud og skabe de rette incitamenter til at fremme en bæredygtig produktion og et bæredygtigt forbrug; opfordrer til, at der gives prioritet til at stimulere efterspørgslen efter miljøvenlige varer og tjenester med et mindre miljøaftryk og fremme sociale og miljømæssige kriterier;

27. understreger behovet for at sikre udbredelsen af miljømæssige, sociale og innovative offentlige udbud i omstillingen til en bæredygtig og klimaneutral økonomi ved at indføre bæredygtighedskriterier og -mål i offentlige udbud; minder i denne forbindelse om Kommissionens forpligtelse til at træffe foranstaltninger gennem sektorspecifikke foranstaltninger og vejledning om grønne offentlige udbud, samtidig med at den nuværende lovgivning om offentlige udbud opretholdes, og opfordrer Kommissionen til at være ambitiøs med hensyn til at gøre bæredygtige kriterier i forbindelse med offentlige udbud til standardvalget; understreger betydningen af at støtte brugte, genanvendte, genbrugte og istandsatte produkter og softwareprogrammer med lavt energiforbrug ved at fastsætte mål for offentlige udbud; understreger de potentielle fordele ved et instrument til screening af offentlige udbuds bæredygtighed for at sikre, at de er forenelige med EU's klimaforpligtelser, og bekæmpe »grønvaskning«;

28. fremhæver den rolle, som grønne og sociale udbud kan spille med hensyn til at afkorte forsyningskæderne, mindske afhængigheden af tredjelande og fremme bæredygtighed i nøglesektorer som f.eks. dem, der producerer lægemidler, energi og fødevarer; opfordrer til, at der sikres reel gensidighed i offentlige udbud med tredjelande, og at der sikres tilstrækkelig adgang til offentlige udbud for SMV'er samt socialøkonomiske virksomheder ved bl.a. at indføre præferencekriterier;

29. opfordrer medlemsstaterne til at gøre brug af de eksisterende EU-ordninger til at sikre bæredygtige udbud og anmoder Kommissionen om i denne forbindelse at forbedre sine retningslinjer og gå foran med et godt eksempel ved at offentliggøre mål og statistikker om miljøpåvirkningen af deres indkøb; opfordrer endvidere til, at EU's institutioner og medlemsstaterne forpligtes til at rapportere om deres bæredygtige offentlige udbud, uden at der skabes en urimelig administrativ byrde og samtidig med, at nærhedsprincippet respekteres;

Ansvarlig markedsføring og reklame

30. påpeger, at forbrugerne konfronteres med vildledende påstande om produkters og tjenesters miljømæssige egenskaber, både online og offline; anbefaler derfor, at der gennemføres en effektiv overvågning af miljøanprisningerne fra producenter og distributører, inden et produkt eller en tjeneste bringes i omsætning på markedet, og at det nyligt ændrede direktiv 2005/29/EF håndhæves gennem proaktive foranstaltninger for at bekæmpe vildledende praksis; opfordrer Kommissionen til at udvikle opdaterede retningslinjer med henblik på en ensartet gennemførelse af dette direktiv med hensyn til miljøanprisninger og til at yde vejledning i forbindelse med markedsovervågningsaktiviteter;

31. anmoder om, at der udarbejdes klare retningslinjer og standarder for grønne anprisninger og forpligtelser, som omsættes i styrkede miljømærkecertificeringer, og glæder sig over det bebudede lovforslag om underbyggelse af grønne anprisninger; anbefaler, at man vurderer det mulige behov for at oprette et offentligt europæisk register over godkendte og forbudte miljøanprisninger samt de betingelser og skridt, der skal tages for at gøre krav gældende; tilføjer, at tilvejebringelse af gennemsigtige, ansvarlige og præcise oplysninger vil øge forbrugernes tillid til produkter og markeder, hvilket i sidste ende vil føre til et mere bæredygtigt forbrug;

32. understreger, at reklamer har indflydelse på forbrugsniveauer og forbrugsmønstre og bør tilskynde til bæredygtige forretnings- og forbrugervalg; understreger vigtigheden af ansvarlig reklame, der respekterer offentlige standarder for miljø og forbrugersundhed; understreger, at den nuværende lovgivningsmæssige ramme, der tackler vildledende reklame, kan styrke forbrugerbeskyttelsen, navnlig for visse kategorier af forbrugere, der betragtes som sårbare, og tilskynde til bæredygtig produktion og forbrug;

o

o o

33. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen;

(1) EUT L 149 af 11.6.2005, s. 22.

(2) EUT L 304 af 22.11.2011, s. 64.

(3) EUT L 136 af 22.5.2019, s. 28.

(4) EUT L 169 af 25.6.2019, s. 1.

(5) EUT C 334 af 19.9.2018, s. 60.

(6) EUT C 433 af 23.12.2019, s. 146.

(7) Vedtagne tekster, P9_TA(2020)0005.

(8) Vedtagne tekster, P9_TA(2020)0005.

(9) EUT C 334 af 19.9.2018, s. 60.

(10) EUT C 334 af 19.9.2018, s. 60, betragtning S.

(11) Særlig Eurobarometer-rapport nr. 503 af december 2019 med titlen »Attitudes towards the impact of digitalisation on daily lives« (holdninger til digitaliseringens indvirkning på dagligdagen).

(12) Undersøgelse foretaget på Kommissionens vegne i december 2015 med titlen »Consumer market study on the functioning of legal and commercial guarantees for consumers in the EU« (forbrugermarkedsundersøgelse om funktionen af retlige og handelsmæssige garantier for forbrugerne i EU).

(13) Flash Eurobarometer-rapport nr. 388 fra juni 2014 med titlen »Attitudes of Europeans towards waste management and resource efficiency« (europæernes holdninger til affaldshåndtering og ressourceeffektivitet).