[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 28.1.2008

KOM(2008) 34 endelig

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af ferrosilicium med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Egypten, Kasakhstan, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Rusland

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Baggrunden for forslaget |

Begrundelse og formål Dette forslag vedrører anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2117/2005 af 21. december 2005 ("grundforordningen"). |

Generel baggrund Forslaget er fremsat som led i gennemførelsen af grundforordningen og er resultatet af en undersøgelse, der blev foretaget i overensstemmelse med de indholdsmæssige og proceduremæssige krav i grundforordningen. |

Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører Ikke relevant. |

Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål Ikke relevant. |

2. Høring af berørte parter og konsekvensanalyse |

Høring af berørte parter |

De parter, der er berørt af proceduren, har allerede haft mulighed for at forsvare deres interesser i forbindelse med undersøgelsen i overensstemmelse med grundforordningen. |

Ekspertbistand |

Der har ikke været behov for ekstern ekspertbistand. |

Konsekvensanalyse Forslaget er udarbejdet som følge af gennemførelsen af grundforordningen. Grundforordningen foreskriver ikke en analyse af de generelle konsekvenser, men indeholder en udtømmende liste over de forhold, der bør evalueres. |

3. Forslagets retlige aspekter |

Resumé af forslaget Den 29. august 2007 indledte Kommissionen en antidumpingprocedure vedrørende importen af ferrosilicium med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Egypten, Kasakhstan, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Rusland. Ved undersøgelsen blev det konstateret, at der fandt dumping sted af den pågældende vare, og at dette forvoldte EF-erhvervsgrenen skade. Undersøgelsen påviste også, at der for Fællesskabet ikke var nogen tvingende grund til ikke at indføre endelige antidumpingforanstaltninger. På det grundlag blev der indført midlertidige foranstaltninger ved Kommissionens forordning (EF) nr. 994/2007. Den videre undersøgelse har bekræftet de vigtigste midlertidige resultater. Det henstilles derfor til Rådet at vedtage vedlagte forslag til forordning om endelige foranstaltninger. |

Retsgrundlag Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2117/2005 af 21. december 2005. |

Subsidiaritetsprincippet Forslaget falder ind under Fællesskabets enekompetence. Subsidiaritetsprincippet finder derfor ikke anvendelse. |

Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende grunde: |

Foranstaltningens form er beskrevet i ovennævnte grundforordning og giver ikke mulighed for nationale beslutninger. |

Det er ikke relevant at forklare, hvordan byrder af finansiel eller administrativ art, der pålægges Fællesskabet, nationale regeringer, regionale og lokale myndigheder, erhvervsdrivende og borgere, begrænses mest muligt og står i rimeligt forhold til forslagets mål. |

Reguleringsmiddel/reguleringsform |

Foreslået instrument: forordning. |

Andre midler ville ikke være hensigtsmæssige af følgende grund: grundforordningen foreskriver ikke alternative muligheder. |

4. Budgetmæssige virkninger |

Forslaget har ingen konsekvenser for Fællesskabets budget. |

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af ferrosilicium med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Egypten, Kasakhstan, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Rusland

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab[1] ("grundforordningen"), særlig artikel 9,

under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

1. PROCEDURE

1.1. Midlertidige foranstaltninger

(1) Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 994/2007[2] ("forordningen om midlertidig told") en midlertidig antidumpingtold på import af ferrosilicium ("FeSi"), som for øjeblikket tariferes under KN-kode 7202 21 00, 7202 29 10 og 7202 29 90 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina ("Kina"), Egypten, Kasakhstan, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Rusland.

1.2. Efterfølgende procedurer

(2) Efter fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger ("fremlæggelse af de foreløbige konklusioner"), indgav adskillige berørte parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt. Kommissionen fortsatte bestræbelserne på at indhente og efterprøve alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på endeligt at fastslå de faktiske omstændigheder.

(3) Kommissionen fortsatte sin undersøgelse vedrørende Fællesskabets interesser og foretog en analyse af de oplysninger, som en række brugere i Fællesskabet indgav i besvarelsen af spørgeskemaet efter indførelsen af midlertidige antidumpingforanstaltninger.

(4) Af betragtning (166) i forordningen om midlertidig told fremgår det, at Kommissionen ville se nærmere på de midlertidige foranstaltningers indvirkning på brugernes situation, før der blev truffet endelig beslutning.

(5) I den forbindelse kontaktede Kommissionen og udsendte spørgeskemaer direkte eller gennem sammenslutninger til omkring 500 støberier i Fællesskabet, eftersom denne kategori af brugerindustri ikke havde vist synderlig interesse i denne procedure forud for indførelsen af midlertidige foranstaltninger. Desuden blev alle stålproducenter, der samarbejdede i den midlertidige fase, anmodet om at afgive yderligere oplysninger for at sætte Kommissionen i stand til at analysere den mulige indvirkning af midlertidige foranstaltninger på deres aktivitet.

(6) Der blev kun modtaget besvarelser af spørgeskemaer fra syv støberier og yderligere oplysninger fra otte stålproducenter. Alle syv støberier og tre af stålproducenterne indberettede de nødvendige oplysninger til en tilbundsgående analyse af de midlertidige foranstaltningers indvirkning på deres økonomiske situation.

(7) I betragtning af den komplekse struktur, hvori den kinesiske eksporterende producent, som blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, opererede i undersøgelsesperioden, blev denne anmodet om at indsende yderligere oplysninger, så man kunne nå frem til endelige resultater. Da den kinesiske eksporterende producent endvidere købte elektricitet af en forretningsmæssigt forbundet leverandør, blev denne producents omkostninger i forbindelse med produktionen af FeSi også yderligere undersøgt, jf. betragtning (49) i forordningen om midlertidig told.

(8) I lyset af ovenstående blev der aflagt tre yderligere kontrolbesøg hos følgende virksomheder:

- Erdos, Ordos City, Indre Mongoliet, elleverandør i Kina

- Trompetter Guss, Chemnitz, Tyskland, bruger (støberi) i Fællesskabet

- Arcelor Mittal, Genk, Belgien, bruger (stålproducent) i Fællesskabet.

(9) De mundtlige og skriftlige bemærkninger fra de berørte parter blev undersøgt, og i de tilfælde, hvor det var relevant, blev konklusionerne ændret i overensstemmelse dermed.

(10) Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale indførelse af endelige antidumpingforanstaltninger på importen af FeSi med oprindelse i Kina, Egypten, Kasakhstan og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Rusland og endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til disse oplysninger.

(11) Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2005 til 30. september 2006 ("undersøgelsesperioden" eller "UP"). Hvad angår de relevante tendenser for skadesvurderingen, undersøgte Kommissionen oplysninger for perioden fra 1. januar 2003 til udgangen af UP ("den betragtede periode").

2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

2.1. Den pågældende vare

(12) Adskillige eksportører hævdede, at slagge, der indeholdt betragteligt mindre end 45 % silicium, dvs. FeSi med lav renhedsgrad, burde udelukkes fra undersøgelsen, idet det angiveligt ikke har de samme grundlæggende fysiske egenskaber og de samme grundlæggende anvendelser, jf. betragtning (15) og (16) i forordningen om midlertidig told. Kommissionen satte sig for at undersøge spørgsmålet nærmere. Den modtog yderligere kommentarer herom fra en række berørte parter efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner.

(13) I den forbindelse bemærkes det for det første, at den pågældende vare i denne undersøgelse henviser til FeSi, som indeholder mindst 4 % jern samt over 8 % og under 96 % silicium. Undersøgelsen afslørede også, at slagge med et siliciumindhold på under 45 % kan anvendes i stålindustrien i form af briketter, og det samme er tilfældet for FeSi med et siliciumindhold på over 45 %. Derfor kan det konkluderes, at slagge deler de samme grundlæggende fysiske egenskaber som og kan ombyttes med andre typer FeSi med et højere siliciumindhold. På baggrund af ovenstående bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning (16) i forordningen om midlertidig told, nemlig at FeSi med lav renhedsgrad bør betragtes som den pågældende vare.

(14) En ikke-forretningsmæssigt forbundet importør hævdede, at "forstøvet" FeSi-pulver med et siliciumindhold på 15 % og 45 % burde udelukkes fra denne undersøgelse. Der er imidlertid ikke grundlag for at udelukke "forstøvet FeSi-pulver" fra denne undersøgelse, i særdeleshed ikke eftersom FeSi med et siliciumindhold på 15 % og 45 % falder ind under definitionen af den pågældende vare. Endvidere forelagde denne importør efter en høring ingen dokumentation til støtte for sin påstand, trods en anmodning fra Kommissionens side. Påstanden måtte derfor afvises.

2.2. Samme vare

(15) Da der ikke er fremsat nogen bemærkninger vedrørende samme vare, bekræftes konklusionen i betragtning (17) i forordningen om midlertidig told.

3. DUMPING

3.1. Markedsøkonomisk behandling

(16) Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner genfremsatte en kinesisk producent sine kommentarer om ændringen med hensyn til aktivernes anslåede levetid, jf. betragtning (26) i forordningen om midlertidig told. Den eksporterende producent fremkom imidlertid ikke med nye argumenter, der ikke var kommet frem i tidligere faser af undersøgelsen, som dokumentation til støtte for sin påstand om, at de foreløbige resultater vedrørende markedsøkonomisk behandling, jf. betragtning (23) i forordningen om midlertidig told, ikke var korrekte.

(17) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende markedsøkonomisk behandling, bekræftes konklusionerne i betragtning (18) til (26) i forordningen om midlertidig told.

3.2. Individuel behandling

(18) Da der ikke blev fremsat bemærkninger i forbindelse med individuel behandling, bekræftes konklusionerne i betragtning (27) til (31) i forordningen om midlertidig told.

3.3. Normal værdi

3.3.1. Referenceland

(19) Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner gjorde en kinesisk eksporterende producent gældende, at Norge ikke er et hensigtsmæssigt referenceland på grund af de høje elektricitetsomkostninger, som angiveligt ikke er repræsentative for erhvervsgrenen på verdensplan, og på grund af forskelle i adgangen til råvarer sammenlignet med kinesiske producenter. Den eksporterende producent hævdede også, at norske producenter hovedsageligt sælger til eksportmarkeder, eftersom størstedelen af landets indenlandske forbrug er bundet, og at norske producenter i vidt omfang satser på højkvalitets-FeSi, mens kinesiske eksporterende producenter kun fremstillede standardkvaliteter i UP. På det grundlag anmodede den eksporterende producent om justeringer af den norske normale værdi.

(20) Det bør bemærkes, at skønt det er korrekt, at norske producenter sælger store mængder på eksportmarkederne på grund af hjemmemarkedets størrelse og konkurrenceforhold, jf. betragtning (35) i forordningen om midlertidig told, betragtes Norge som et hensigtsmæssigt referenceland.

(21) For så vidt angår virksomhedens andre påstande, blev det konstateret, at elektricitetsandelen udgjorde en betydelig større andel af de kinesiske producenters omkostninger end af de norske virksomheders. Endvidere fremlagde den kinesiske eksportør ikke nogen dokumentation for, at prisen på elektricitet var højere i Norge, eller at den påståede vanskelige adgang til råmaterialer havde en indvirkning på den normale værdi i Norge. Disse påstande blev derfor afvist.

(22) Det blev imidlertid konstateret, at den type FeSi, der blev solgt af norske producenter i Norge, var forskellig fra den, som blev eksporteret fra Kina til Fællesskabet, for så vidt angår renhedsgrad. Der blev derfor anset for at være grundlag for en justering, jf. betragtning (25) nedenfor.

(23) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende referencelandet, bekræftes konklusionerne i betragtning (32) til (36) i forordningen om midlertidig told.

3.3.2. Metode til fastsættelse af den normale værdi

(24) Da der ikke blev fremsat bemærkninger til metoden til fastsættelse af den normale værdi, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning (37) til (47) i forordningen om midlertidig told.

3.3.3. Fastsættelse af den normale værdi

A. Kina

(25) En kinesisk eksporterende producent, som ikke opnåede markedsøkonomisk behandling, hævdede, at den normale værdi ikke var korrekt beregnet, da den ikke afspejlede forskellene imellem de forskellige typer af den pågældende vare, der blev solgt i Norge, og samme vare, der blev eksporteret fra Kina. Påstanden blev undersøgt, og det blev anset for hensigtsmæssigt at foretage en ny beregning af den normale værdi for at tage hensyn til forskellene i de fysiske egenskaber mellem varetyper solgt på det norske hjemmemarked og varetyper eksporteret fra Kina til Fællesskabet. Den normale værdi blev beregnet på grundlag af en varetype med justeringer for titaniumurenheder og FeSi-indhold for varetyper, som ikke direkte svarede til hinanden.

(26) Den kinesiske eksporterende producent, som blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, indgår i en meget stor kinesisk koncern, der omfatter næsten 100 forretningsmæssigt forbundne virksomheder, som opererer i en række erhvervssektorer. På grund af koncernens komplekse struktur og de konsolideringsbestræbelser, som vedrørte virksomheder, der producerer og sælger FeSi, udbad man sig yderligere ajourførte oplysninger om koncernen, som blev undersøgt. Endvidere fremgik det af betragtning (49) i forordningen om midlertidig told, at omkostningerne i forbindelse med produktion og salg af elektricitet ville blive undersøgt nøjere.

(27) Denne yderligere undersøgelse viste, at den eksporterende producents købspris på elektricitet fra en forretningsmæssigt forbundet leverandør måtte afvises, da den ikke dækkede alle omkostninger i forbindelse med produktionen af elektriciteten. Endvidere blev den eksporterende producents salgs-, general- og administrationsomkostninger (SG&A-omkostninger) justeret for at tage højde for alle finansielle omkostninger forbundet med produktionen af den pågældende vare. Undersøgelsen viste faktisk, at en del af disse omkostninger påhvilede forretningsmæssigt forbundne parter og ikke var blevet taget i betragtning ved beregningen af den midlertidige normale værdi.

(28) Efter at have foretaget ovennævnte justeringer af omkostningerne, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 5, blev det konstateret, at salgspriserne på hjemmemarkedet af alle typer af den pågældende vare, der blev solgt til eksport til Fællesskabet, var urentable. Derfor måtte den normale værdi for virksomheden beregnes. Den normale værdi blev beregnet ved til virksomhedens egen produktionsomkostning at lægge beløb for justerede SG&A-omkostninger som beskrevet ovenfor. Der blev anvendt en fortjenstmargen på 5 % i forbindelse med beregningen af den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c), da man manglede rentable transaktioner for virksomheden og ikke havde mulighed for at anvende fortjenester for den samme generelle kategori af varer fra andre kinesiske eksporterende producenter. Margenen svarer til den, som blev anvendt ved beregningen af den normale værdi for den eksporterende producent i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, jf. betragtning (45) i forordningen om midlertidig told. Der blev ikke fremlagt oplysninger om, at denne fortjeneste var større end den fortjeneste, som andre eksportører eller producenter normalt opnåede på salget af samme generelle kategori af varer på det kinesiske marked.

B. Egypten

(29) Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger hævdede en af de egyptiske eksporterende producenter, at man skulle anvende en lavere fortjenstmargen svarende til den, der blev anvendt for den eksporterende producent i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, når den normale værdi blev fastsat ud fra en beregnet værdi.

(30) Det bør bemærkes, at beregnede normale værdier blev fastsat ud fra den i betragtning (43) til (45) i forordningen om midlertidig told omhandlede metode. Den anvendte fortjenstmargen afspejler markedssituationen i Egypten og er blevet anvendt i overensstemmelse med bestemmelserne i hovedet til grundforordningens artikel 2, stk. 6. Derfor tog den anvendte margen udgangspunkt i den eksporterende producents eget fortjenstgivende faktiske hjemmemarkedssalg i normal handel af samme vare i UP. Grundforordningen skaber ikke mulighed for, at dette fortjenstniveau erstattes af et andet niveau, som foreslået af den pågældende virksomhed. Påstanden måtte derfor afvises.

C. Kasakhstan

(31) Da der ikke er fremsat nogen bemærkninger vedrørende fastsættelsen af den normale værdi for Kasakhstan, bekræftes konklusionerne i betragtning (51) i forordningen om midlertidig told.

D. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

(32) Da der ikke er fremsat nogen bemærkninger vedrørende fastsættelsen af den normale værdi for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, bekræftes konklusionerne i betragtning (52) i forordningen om midlertidig told.

E. Rusland

(33) Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner hævdede en russisk eksporterende producent, at de vekselkurser, som blev anvendt ved beregningen af den normale værdi, ikke svarede til dem på salgstidspunktet. Påstanden blev undersøgt, det konstateredes, at den var berettiget, og beregningen blev ændret tilsvarende.

(34) Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner protesterede en russisk eksporterende producent mod justeringen af energiomkostningerne og fremførte, at de russiske myndigheders energipriser snarere er vejledende end faste. Dette fremgik af virksomhedens påstand om, at den betalte en pris, som lå over den anbefalede pris, og at dens elleverandør var rentabel. Virksomheden hævdede også, at elleverandøren er en af de få uafhængige leverandører i Rusland, som ikke er tilknyttet Ruslands forenede elektricitetssystem, og derfor er denne elleverandør ikke involveret i nogen form for krydssubsidiering, jf. den OECD-rapport, der omhandles i forordningen om midlertidig told.

(35) I lyset af virksomhedens veldokumenterede bemærkninger om elektricitet fastslås det, at der ikke skal foretages nogen justering af energiomkostningen i den endelige beregning af dens normale værdi.

3.4. Eksportpris

A. Kina

(36) Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner påpegede en kinesisk eksporterende producent, at den vekselkurs, der blev anvendt mellem RMB og EUR ved beregningen af dennes eksportpris, var vekselkursen ved udgangen af UP, hvilket betød, at kursværdien var sat for højt. Virksomheden foreslog, at man anvendte gennemsnitsvekselkursen for UP i stedet. Påstanden blev undersøgt, og det blev besluttet, at man ville anvende gennemsnitsvekselkursen for den måned, hvori de faktiske salgstransaktioner fandt sted, i den endelige beregning.

(37) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende kinesiske eksportpriser, bekræftes konklusionerne i betragtning (55) til (56) i forordningen om midlertidig told.

B. Egypten

(38) Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger hævdede en af de egyptiske eksporterende producenter, at der var fejl i de vekselkurser, der blev benyttet på eksporttransaktioner til Fællesskabet og også i fastlæggelsen af den vejede gennemsnitlige nettoeksportværdi for visse typer af den pågældende vare. Det konstateredes, at disse påstande var berettigede, og eksportpriserne blev justeret i overensstemmelse hermed.

C. Kasakhstan

(39) Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende Kasakhstans eksportpriser, bekræftes konklusionerne i betragtning (58) i forordningen om midlertidig told.

D. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

(40) Da der ikke blev fremsat nogen bemærkninger vedrørende eksportpriserne for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, bekræftes konklusionerne i betragtning (59) i forordningen om midlertidig told.

E. Rusland

(41) Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner hævdede en russisk eksporterende producent, at profitmargenen for virksomhedens forretningsmæssigt forbundne importør i Fællesskabet, der blev benyttet ved fastsættelsen af eksportprisen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9, var sat for højt. Der mindes om, at den fortjeneste, som anvendtes ved beregning af eksportprisen i den midlertidige fase, svarede til den pågældende forretningsmæssigt forbundene importørs. I overensstemmelse med institutionernes faste praksis bør den anvendte fortjeneste imidlertid tage udgangspunkt i ikke-forretningsmæssigt forbundne importørers fortjeneste. Ud fra den betragtning måtte den fortjenstmargen, som blev anvendt i den midlertidige fase, justeres. Virkningen af denne ændring var en lille forhøjelse af den anvendte fortjeneste i modsætning til virksomhedens påstand om, at fortjenstniveauet var sat for højt.

(42) Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner hævdede en anden russisk eksporterende producent, at den foreløbige beregning af virksomhedens eksportpris var ukorrekt, eftersom SG&A-omkostningerne og fortjenesten for dens forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomhed med hjemsted på De Britiske Jomfruøer samt transportomkostningerne blev fratrukket prisen til den første uafhængige kunde for at nå frem til ab fabriksniveau. Virksomheden hævdede, at handelsvirksomheden faktisk er producentens salgsafdeling. Begge virksomheder er under fælles kontrol og udfører supplerende arbejdsopgaver, som normalt ville falde ind under en enkelt ledelsesstrukturs ansvarsområde. Det blev endvidere fremhævet, at handelsvirksomheden ikke handler med andre varer. På det grundlag hævdede virksomheden, at fradraget i forbindelse med fastsættelse af prisen ab fabrik var for stort. I den forbindelse konstateredes det, at handelsvirksomheden udstedte fakturaer til kunder i Fællesskabet, og at den modtog betaling fra kunderne i Fællesskabet. Desuden skal det bemærkes, at der var en avance på denne forretningsmæssigt forbundne forhandlers salg. Handelsvirksomhedens regnskaber viste også, at den afholdt salgs-, general- og administrationsomkostninger. Virksomheden dokumenterede ikke, at disse omkostninger ikke indgik i bl.a. salg af den pågældende vare til Fællesskabet. Påstanden blev derfor afvist. Svarende til den justering, der blev omtalt i den foregående betragtning vedrørende den fortjenstmargen, som anvendes ved beregningen af eksportprisen for den anden russiske eksporterende producent, måtte den i den midlertidige fase anvendte fortjenstmargen justeres. Virkningen af denne ændring var en beskeden mindskelse af den anvendte fortjeneste.

3.5. Sammenligning

3.5.1. Importafgifter

(43) Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger hævdede en af de egyptiske eksporterende producenter, at han burde indrømmes en justering for betaling af told på importerede råmaterialer til anvendelse ved fremstillingen af den pågældende vare, der blev solgt på hjemmemarkedet.

(44) Som svar herpå skal det nævnes, at i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra b), skal der foretages en justering for et beløb svarende til afholdte importafgifter eller betalte indirekte skatter i forbindelse med samme vare og materialer, som fysisk indgår heri, bestemt til forbrug i det eksporterende land og ikke opkrævet eller tilbagebetalt i forbindelse med eksport af den pågældende vare til Fællesskabet.

(45) Dette krav om en justering for importafgifter på et råmateriale anvendt i fremstillingen af den pågældende vare bestemt til salg på hjemmemarkedet blev godtaget, eftersom det blev dokumenteret, at der var blevet betalt relevant told på råmaterialet, der var blevet importeret og fysisk indarbejdet i den pågældende vare, som er blevet solgt i Egypten. Kravet om en justering i forbindelse med to andre importerede råmaterialer måtte imidlertid afvises, eftersom undersøgelsen viste, at al denne import i UP blev anvendt til fremstilling af den pågældende vare til eksport. Virksomheden dokumenterede ikke, at den i UP havde betalt importafgifter, som ikke efterfølgende blev godtgjort og derfor blev afholdt i forbindelse med samme vare, når den blev solgt på hjemmemarkedet.

3.5.2. Handelsled

(46) En af de egyptiske eksporterende producenter anmodede om en justering for handelsled med udgangspunkt i en påstået forskel mellem salg på hjemmemarkedet og på eksportmarkedet. Virksomheden påstod, at hele salget til hjemmemarkedet var til endelige brugere, mens salget til Fællesskabet var til forhandlere. Virksomheden fremlagde dokumentation og anmodede om en særlig justering, jf. artikel 2, stk. 10, litra d), nr. ii).

(47) Det bør i den forbindelse bemærkes, at en anmodning om justering for handelsled, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), nr. i), kun kan overvejes, hvis det kan dokumenteres, at der findes konsekvente og tydelige forskelle i funktioner og priser i de forskellige handelsled på hjemmemarkedet.

(48) I det foreliggende tilfælde blev det efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner bekræftet, at hele hjemmemarkedssalget i Egypten skete til endelige brugere. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), nr. i), kunne der ikke sættes tal på en forskel i handelsled på hjemmemarkeds- og eksportsalg, fordi de pågældende forskellige handelsled ikke findes på hjemmemarkedet i Egypten.

(49) For så vidt angår virksomhedens eksportsalg til Fællesskabet, bekræftes det på baggrund af en analyse af virksomhedens bemærkninger efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner, at alt salg skete til leverandører. I overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), nr. ii), blev det undersøgt, om der var grundlag for at foretage en særlig justering for handelsled, som virksomheden anmodede om, ud fra dens egne oplysninger.

(50) Oplysningerne fra virksomheden blev imidlertid ikke anset for at være et relevant grundlag for en særlig justering. Eftersom "Justeringen fastsættes på grundlag af forskellens markedsværdi", jf. artikel 2, stk. 10, litra d), nr. i), konkluderedes det, at hvis det kunne påvises, at der var en prisforskel på fællesskabsmarkedet for salg til forskellige typer kunder, kunne dette anses for et relevant grundlag for at sætte tal på forskellens markedsværdi, jf. ligeledes artikel 2, stk. 10, litra d), nr. ii). I den forbindelse undersøgtes oplysninger fra en række berørte parter i Fællesskabet om deres salg til forskellige typer kunder. Det fremgik, at der var prisforskelle på fællesskabsmarkedet på varer solgt af EF-erhvervsgrenen til forskellige kundekategorier (her undersøgtes salgspriser til endelige brugere og forhandlere). Der blev derfor anset for at være grundlag for en særlig justering, svarende til den omtalte prisforskel, af den egyptiske eksportørs normale værdi.

(51) Efter den endelige fremlæggelse af de kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale indførelse af endelige antidumpingforanstaltninger, hævdede en russisk eksportør, at det var udtryk for forskelsbehandling ikke at indrømme ham en anmodet justering for handelsled, eftersom en af de egyptiske eksportører var blevet indrømmet en lignende justering. For så vidt angår den russiske eksportørs krav, fandt man ikke en sådan justering berettiget. En gennemgang af oplysninger fra virksomheden viste, at der ikke var nogen konsekvente prisforskelle på salg af FeSi til forskellige handelsled på det russiske marked. På det grundlag var en justering ikke berettiget i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), nr. i).

(52) Med undtagelse af den i betragtning (50) ovenfor nævnte justering bekræftes konklusionerne i betragtning (61) til (63) i forordningen om midlertidig told.

3.6. Dumpingmargener

3.6.1. Generel metode

(53) Af en yderligere analyse efter den midlertidige fase fremgik det, at Ruslands samarbejdsniveau ikke var blevet fastsat korrekt. Rusland samarbejdede næsten 100 %, hvorimod samarbejdet fejlagtigt var fastsat til 32 %, jf. betragtning (76) i forordningen om midlertidig told. Derfor bør restdumpingmargenen fastsættes på niveauet for virksomheden med den højeste dumpingmargen (snarere end ud fra den metode, der blev anvendt i den midlertidige fase, dvs. den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for den mest repræsentative varetype med den højeste dumpingmargen).

(54) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger til den generelle metode til fastsættelse af dumpingmargen, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning (64) til (68) i forordningen om midlertidig told (dog ikke den ændring, der er beskrevet i betragtning (46) ovenfor).

3.6.2. Dumpingmargener

A. Kina

(55) For de virksomheder, der blev indrømmet markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, blev den vejede gennemsnitlige normale værdi af hver type af den pågældende vare, som eksporteredes til Fællesskabet, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.

(56) På dette grundlag udgør de endelige dumpingmargener følgende i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet:

- Erdos Xijin Kuangye Co., Ltd 15,6 %

- Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., Ltd 29,0 %.

(57) Grundlaget for fastsættelse af den landsdækkende dumpingmargen fremgår af betragtning (71) i forordningen om midlertidig told. I lyset af ovennævnte ændringer af den kinesiske normale værdi og de kinesiske eksportpriser er den landsdækkende margen også blevet justeret og bør nu ligge på 55,6 % af cif-prisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet.

B. Egypten

(58) Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger beklagede en af de egyptiske virksomheder sig over metoden til fastsættelse af antidumpingtold, uden dog at gå i detaljer. Som svar herpå skal det bemærkes, at virksomheden ikke dokumenterede sine bemærkninger. Klagen måtte derfor afvises.

(59) De endelige dumpingmargener udtrykt i procent af cif-importprisen ved Fællesskabets grænse, ufortoldet, er nu:

- The Egyptian Ferroalloys Company, Cairo 15,4 %

- Egyptian Chemical Industries KIMA, Cairo 24,8 %

- Alle andre: 24,8 %.

C. Kasakhstan

(60) På grund af manglende samarbejde kunne der kun fastsættes en landsdækkende dumpingmargen. Den endelige dumpingmargen udtrykt i procent af cif-importprisen ved Fællesskabets grænse, ufortoldet, er nu 37,1 %.

D. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

(61) Den samarbejdende eksporterende producent er den eneste kendte FeSi-producent i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien. De endelige dumpingmargener udtrykt i procent af cif-importprisen ved Fællesskabets grænse, ufortoldet, er nu:

- SILMAK DOOEL Export Import, Jegunovce 5,4 %

- Alle andre: 5,4 %.

E. Rusland

(62) De to samarbejdende russiske eksporterende producenter er de eneste kendte FeSi-producenter i Rusland. De endelige dumpingmargener udtrykt i procent af cif-importprisen ved Fællesskabets grænse, ufortoldet, er nu:

- Chemk Group (Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant and Kutznetsk Ferroalloy Works), Chelyabinsk og Novokuznetsk: 22,7 %

- ICT Group of Companies (Bratsk Ferroalloy Plant, TD North West Ferro Alloy Company and Bakersfield Marketing Ltd), Bratsk og Sankt Petersborg: 17,8 %

- Alle andre: 22,7 %.

4. SKADE

4.1. Definition af EF-erhvervsgrenen

(63) En række berørte parter hævdede, at skadesvurderingen ikke skulle foretages på et samlet grundlag, men virksomhed for virksomhed, i betragtning af påståede divergerende skadestendenser de forskellige fællesskabsproducenter imellem.

(64) Ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 5, skal undersøgelsen af skade omfatte en vurdering af alle relevante faktorer, der har indflydelse på EF-erhvervsgrenen. Ved "erhvervsgren i Fællesskabet" forstås ifølge artikel 4 i grundforordningen samtlige producenter i Fællesskabet af samme vare eller de af dem, hvis samlede produktion udgør en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet. Ud fra ovenstående er det klart, at fastsættelse af skade skal ske på niveauet for EF-erhvervsgrenen som helhed snarere end med udgangspunkt i den enkelte fællesskabsproducents situation.

(65) På dette grundlag afvistes påstandene og konklusionerne i betragtning (78) til (80) i forordningen om midlertidig told bekræftes.

4.2. Fællesskabsforbrug

(66) En berørt part hævdede, at Kommissionen ikke i sin forordning om midlertidig told fremkom med væsentlige oplysninger til sin skadesanalyse, som f.eks. efterspørgslen efter FeSi opdelt pr. måned, prisudviklingen på EU-markedet, herunder EF-erhvervsgrenens pris- og omkostningsudvikling.

(67) Grundforordningen kræver ikke af fællesskabsproducenter eller andre berørte parter, at de skal fremkomme med oplysninger for den betragtede periode på månedsbasis. Det betragtes som værende urimeligt byrdefuldt for alle berørte parter, og det er almindelig praksis at udbede sig oplysninger på årsbasis i forbindelse med undersøgelse af dumping og skade. Endvidere fremkom den berørte part ikke med nogen form for dokumentation for, at en analyse på månedsplan var nødvendig i det foreliggende tilfælde for at vurdere skaden. Tabellerne i betragtning (81), (85), (96) og (97) i forordningen om midlertidig told afspejler faktisk i tilstrækkeligt omfang fællesskabsforbruget, priserne på fællesskabsmarkedet, EF-erhvervsgrenens fortjeneste og dermed omkostningsudvikling i den betragtede periode. Derfor måtte dette argument afvises.

4.3. Importen til Fællesskabet fra de berørte lande

(68) En berørt part hævdede, at import fra Rusland ikke bør kumuleres med import fra Kina i forbindelse med skadesvurderingen, eftersom de to typer import angiveligt ikke opererer på lige konkurrencevilkår på fællesskabsmarkedet. Denne part hævdede navnlig, at i) størstedelen af de kinesiske eksporterende producenter opererer på ikke-markedsøkonomiske vilkår, ii) de russiske virksomheder sælger gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder, mens de kinesiske eksporterende producenter sælger direkte til uafhængige kunder, iii) dumping- og underbudsmargenerne for kinesiske virksomheder er væsentligt højere end dem for de russiske virksomheder, og at iv) kinesiske eksporterende producenter i stigende grad er trængt ind på EU-markedet med en markedspenetration i de første 6 måneder af 2006, der lå 50 % over de russiske eksporterende producenters.

(69) For så vidt angår den første påstand, udgør den kendsgerning, at størstedelen af de kinesiske eksporterende producenter opererer på ikke-markedsøkonomiske vilkår, ikke en af grundene til at foretage en ikke-kumulativ vurdering, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 4. Om den pågældende vare fremstilles på markedsøkonomiske vilkår på hjemmemarkedet er derfor ikke relevant for beslutningen om kumulering af import.

(70) For så vidt angår den anden påstand om den påståede forskel i salgskanaler, skal det bemærkes, at selvom de russiske eksporterende producenter brugte forretningsmæssigt forbundne forhandlere, sælges samme vare importeret både fra Kina og Rusland til samme type endelige brugere i Fællesskabet, nemlig til brugere og forhandlere.

(71) For så vidt angår den tredje påstand om dumping- og underbudsmargenerne, skal det bemærkes, at dumpingmargenerne for begge lande er blevet fastlagt over minimumsværdien, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 4, litra a), og at der for begge lande fandt underbud sted.

(72) For så vidt angår den sidste påstand om importmængder, skal det bemærkes, at den indførte mængde fra Rusland (og Kina) ikke er ubetydelig, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 4, litra a), da de to lande havde en markedsandel på henholdsvis 18 % og 21 % i UP.

(73) Af alle disse årsager er der ikke grundlag for en ikke-kumulativ vurdering af import fra Rusland, og påstanden afvises.

(74) En anden berørt part hævdede, at Kommissionen ikke foretog en sammenlignende analyse af konkurrencevilkårene for de varer, som blev importeret fra de berørte lande, og fremførte, at virkningerne af den egyptiske dumpingimport på situationen i EF-erhvervsgrenen derfor burde vurderes separat.

(75) Det fremgår af betragtning (83) og (89) i forordningen om midlertidig told, at der blev foretaget en sammenlignende analyse af konkurrencevilkårene for de importerede varer, for så vidt angår, om der er tale om tilsvarende varer, og om der er lighed imellem eksportørernes adfærd (dvs. betydningen af importmængdens niveau, udviklingen af og niveauet for importpriserne og deres underbud af EF-erhvervsgrenens priser og salgskanalernes lighed). Heraf fremgik, at betingelserne for den kumulative vurdering af importen fra de berørte lande var opfyldt. På det grundlag måtte denne påstand afvises, og konklusionerne i betragtning (84) i forordningen om midlertidig told bekræftes.

(76) En egyptisk eksporterende producent hævdede også, at hans begrænsede eksportmængde i UP ikke havde voldt EF-erhvervsgrenen skade, og at virksomhedens situation derfor skulle vurderes separat. I den forbindelse bemærkes det, at i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 4, vurderes virkningen af dumpingimport på situationen i EF-erhvervsgrenen kumulativt, bl.a. hvis den indførte mængde fra hvert land, der indgår i undersøgelsen, ikke er ubetydelig. Eftersom det konstateredes, at importen fra Egypten var nået op på en markedsandel på 3,7 % i UP, var den ikke ubetydelig, jf. grundforordningens artikel 5, stk. 7. Derfor måtte dette argument afvises.

(77) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger hertil, bekræftes konklusionerne i betragtning (82) til (89) i forordningen om midlertidig told.

4.4. Prisunderbud

(78) En berørt part hævdede, at underbudsmargenerne i forordningen om midlertidig told burde nedbringes med 3 % til 5 %, så de kom til at afspejle "lokal" FeSi, eftersom stålproducenten i Fællesskabet angiveligt ville betale en præmie for lokalt (EU)-materiale, der signalerer pålidelighed, kvalitet og rettidig levering.

(79) Grundlaget for sammenligningen af EF-erhvervsgrenens priser med de berørte eksportørers fremgår af betragtning (38) og (87) til (89) i forordningen om midlertidig told. I sammenligningen blev der taget hensyn til de forskellige kvaliteter af den berørte vare, jf. definitionen i betragtning (13) i forordningen om midlertidig told. For så vidt angår pålidelighed og rettidig levering, fremgik det endvidere ikke af undersøgelsen, at der blev udbetalt en sådan præmie, eller at denne potentielle konkurrencefordel indgik i den pris, som stålproducenterne betalte til EF-erhvervsgrenen. Endelig fremlagde den berørte part ikke nogen form for dokumentation til underbyggelse af sin påstand, som derfor måtte afvises.

4.5. EF-erhvervsgrenens situation

(80) En række berørte parter satte spørgsmålstegn ved den metode, der blev anvendt i betragtning (93) i forordningen om midlertidig told til beregning af EF-erhvervsgrenens produktionskapacitet. De foreslog navnlig at anvende et kapacitetstal, hvori der blev taget hensyn til afbrydelser på grund af vedligeholdelse og strømafbrydelser i stedet for den "nominelle kapacitet", jf. forordningen om midlertidig told.

(81) Undersøgelsen viste, at afbrydelser af EF-erhvervsgrenens maskineri på grund af vedligeholdelse eller strømafbrydelse var af midlertidig art, og at de ikke forekom regelmæssigt i den betragtede periode. Det er værd at bemærke, at selvom der blev foretaget justeringer af produktionskapaciteten, som foreslået af disse berørte parter, ville tendenserne vedrørende produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen forblive uændrede. De konklusioner, man var nået frem til vedrørende materiel skade forvoldt EF-erhvervsgrenen, ville også være de samme. Derfor må kravet om at anvende en anden definition af produktionskapacitet afvises.

(82) På baggrund af ovennævnte kendsgerninger og betragtninger bekræftes den konklusion, at EF-erhvervsgrenen led væsentlig skade, jf. betragtning (107) til (110) i forordningen om midlertidig told.

5. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

(83) En række berørte parter hævdede, at vurderingen af årsagssammenhængen mellem den skade EF-erhvervsgrenen led og dumpingimporten ikke skulle foretages på et samlet grundlag, men virksomhed for virksomhed, i betragtning af påståede divergerende årsagsfaktorer hos de forskellige fællesskabsproducenter.

(84) Som allerede nævnt i betragtning (64) ovenfor vedrørende skade er der ingen bestemmelser i grundforordningens artikel 3, stk. 5, 6 og 7, hvoraf det fremgår, at årsagssammenhængen skal vurderes på grundlag af individuelle fællesskabsproducenter omfattet af definitionen på EF-erhvervsgrenen. I grundforordningens artikel 4 defineres denne som samtlige producenter i Fællesskabet af samme vare eller de af dem, hvis samlede produktion udgør en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet.

5.1. Dumpingimportens følgevirkninger

(85) Der mindes om, at mængden af dumpingimport med oprindelse i de pågældende lande og markedsandelen voksede betydeligt i løbet af den betragtede periode. Der var også et klart sammenfald i tid mellem den voksende dumpingimport og forværringen af EF-erhvervsgrenens økonomiske situation. EF-erhvervsgrenen var ikke i stand til at hæve sine salgspriser til et niveau, der kunne dække alle dens omkostninger, da dens priser i UP blev underbudt af dumpingimporten.

(86) På dette grundlag bekræftes resultaterne og konklusionerne i betragtning (112) til (114) i forordningen om midlertidig told.

5.2. Prisfastsættelse på ferrosilicium

(87) En række berørte parter hævdede, at FeSi er en råvare, som forhandles på det globale marked, og at markedspriserne på FeSi blev fastsat ved stålindustriens svingende efterspørgsel og ikke var omkostningsbaserede.

(88) I markedsøkonomier og på normale markedsvilkår fastsættes priserne normalt ud fra niveauerne for efterspørgslen efter og udbuddet af en bestemt vare på markedet. Der kan imidlertid også være tale om andre faktorer, som f.eks. tilstedeværelsen af lavprisdumpingimport, der spiller en større rolle for prisniveauet. I det foreliggende tilfælde viste undersøgelsen, at prissætningsmekanismerne for FeSi var påvirket af tilstedeværelsen af betydelige mængder dumpingimport. Det er uomtvisteligt, at den globale efterspørgsel efter FeSi, navnlig fra stålindustrien, påvirkede prissætningen i en del af den betragtede periode, men de tilgængelige oplysninger har vist, at der var perioder, hvor kontraktpriserne på FeSi faldt trods voksende efterspørgsel.

(89) De samme berørte parter fremkom med oplysninger om udviklingen i EU’s produktion af råstål og rustfrit stål og EU’s spotpriser på FeSi fra 2002 og fremefter. Ud fra disse oplysninger drog de berørte parter den konklusion, at priserne på FeSi kun kunne være efterspørgselsbestemt (først og fremmest fra stålproducenternes side). Analysen af oplysningerne bekræftede imidlertid den konklusion, man var nået frem til i betragtning (88), nemlig at selv på fællesskabsmarkedet var priserne på FeSi i visse perioder faldende trods en øget efterspørgsel fra metalindustrien.

(90) Derfor måtte påstanden om, at det lave prisniveau på FeSi var efterspørgselsbestemt og ikke skyldtes dumpingimport, afvises.

5.3. EF-erhvervsgrenens konkurrenceevne

(91) En berørt part hævdede, at den skade, som var blevet forvoldt EF-erhvervsgrenen, udelukkende måtte tilskrives EF-producenternes påståede manglende konkurrenceevne og ikke dumpingimporten. Denne berørte part citerede navnlig et arbejdsdokument[3], hvori råmaterialer og energi var citeret for at være de vigtigste konkurrencefaktorer for EU’s metalindustri.

(92) Analysen af ovennævnte arbejdsdokument viste imidlertid, at der ikke drages nogen konklusion i teksten, der henviser til manglende konkurrenceevne i EU’s ferrolegeringsindustri. Tværtimod påpeges det i dette arbejdsdokument, at ferrolegeringsproducenter står over for voksende import fra tredjelande, f.eks. Kina, Rusland, Ukraine, Brasilien og Kasakhstan. Dette kan blive en trussel imod EU’s ferrolegeringsindustris langsigtede bæredygtighed, hvis der ikke snarest sikres lige konkurrencevilkår i forhold til konkurrenter fra tredjelande[4] . På grundlag af ovenstående blev klagen afvist.

(93) Den samme berørte part fremførte endvidere, at de fleste fællesskabsproducenter allerede var urentable, før der fandt skadevoldende dumpingimport sted på fællesskabsmarkedet. Derfor var det ikke dumpingimport, men sårbare omkostningsstrukturer, der var årsag til EF-erhvervsgrenens svage økonomiske situation.

(94) Som det klart fremgår af betragtning (97) i forordningen om midlertidig told, var EF-erhvervsgrenen rentabel i 2003 med en fortjenstmargen før skat på 2,3 %, der voksede til 2,7 % i 2004. I 2005 opstod der imidlertid en betydelig nedadgående tendens i rentabiliteten, og tabene udgjorde -9,2 % af omsætningen. De største tab på -12,9 % opstod i UP. I den forbindelse mindes der om, at en del af 2005 er dækket af UP. Derfor må argumentet om, at EF-erhvervsgrenen allerede var urentabel, før skadevoldende dumping fandt sted, afvises.

5.4. Import fra andre tredjelande

(95) For så vidt angår import fra andre tredjelande, er der ikke fremsat nye bemærkninger, hvorfor konklusionen i betragtning (121) i forordningen om midlertidig told, om at denne import ikke har bidraget væsentligt til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt, bekræftes.

5.5. Virkningerne af andre faktorer

5.5.1. Bemærkninger fremsat af de berørte parter

(96) En række berørte parter genfremsatte de påstande, som de fremkom med, før de midlertidige foranstaltninger blev indført, om at den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen led, angiveligt skyldtes andre faktorer end dumpingimport. Disse påstande blev allerede indgående behandlet i forordningen om midlertidig told. Påstandene om påstået selvpåført væsentlig skade blev behandlet i betragtning (134) til (136) i forordningen om midlertidig told, og påstandene om faldende efterspørgsel efter stål blev behandlet i betragtning (124) i forordningen om midlertidig told. Selvom der ikke fremkom nogen nye elementer til støtte for disse påstande, undersøges de vigtigste resultater og konklusioner i forordningen om midlertidig told nærmere nedenfor.

5.5.1.1. Stigning i EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger

(97) En række berørte parter hævdede, at den bratte stigning i omkostningerne, navnlig på grund af råmaterialer og elektricitet, som EF-erhvervsgrenen led under, og en fællesskabsproducents reducerede produktionskapacitet er årsag til den væsentlige skade, der blev forvoldt EF-erhvervsgrenen i UP.

(98) For så vidt angår den påståede reducerede produktionskapacitet hos en fællesskabsproducent, mindes der om, at der blev foretaget en justering af kapaciteten for fuldt ud at tage hensyn til denne særlige situation, jf. betragtning (93) i forordningen om midlertidig told.

(99) For så vidt angår omkostningsforøgelser, hævdede EF-erhvervsgrenen, at omkostningsforøgelser i ferrolegeringsindustrien normalt opstår på verdensplan og derved påvirker industrien på verdensplan i samme grad. En analyse af prisudviklingen i større udgiftsposter i den betragtede periode viser, at omkostningerne er vokset (elektricitet, kvartsit og elektrodepasta). Undersøgelsen viste imidlertid, at selvom der delvis blev kompenseret for disse prisstigninger ved stigninger i salgspriserne, tillod tilstedeværelsen af lavprisdumpingimport ikke EF-erhvervsgrenen at overvælte hele virkningen af sine omkostningsforøgelser i sine salgspriser. Konklusionerne i betragtning (131) til (140) i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.

(100) En række berørte parter hævdede, at en bestemt fællesskabsproducent havde problemer med sin elleverandør, hvilket førte til begrænsede produktionsmængder i 2005 og 2006. De gjorde gældende, at dette fuldt ud forklarede EF-erhvervsgrenens fald i produktion og salgsmængde og nedgang i rentabilitet.

(101) Som allerede nævnt i betragtning (84) ovenfor skal årsagen til den forvoldte skade analyseres for EF-erhvervsgrenen som helhed. For god ordens skyld skal det imidlertid nævnes, at selv hvis oplysningerne om denne producent kunne udelades fra skadesvurderingen, ville tendensen for den resterende del af EF-erhvervsgrenen stadig være meget negativ og fortsat vise, at der er tale om væsentlig skade. Påstanden blev derfor afvist.

5.5.2. Konklusion om årsagssammenhæng

(102) I betragtning af ovenstående analyse, hvori der er skelnet behørigt imellem virkningerne af alle andre kendte faktorer på EF-erhvervsgrenens situation og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, bekræftes det, at disse andre faktorer ikke i sig selv ændrer det forhold, at den væsentlige skade må tilskrives dumpingimporten.

(103) På baggrund af ovenstående konkluderes det, at dumpingimporten af FeSi med oprindelse i Kina, Kasakhstan, Egypten, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Rusland har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6.

(104) Da der ikke er fremsat andre bemærkninger i denne henseende, bekræftes konklusionerne i betragtning (137) til (140) i forordningen om midlertidig told.

6. FÆLLESSKABETS INTERESSER

6.1. EF-erhvervsgrenens og den anden EF-producents interesser

(105) En række berørte parter hævdede, at markedet for FeSi har rettet sig siden udgangen af UP, og at priserne påstås at have nået rekordhøjder. Derfor kunne EF-erhvervsgrenen genoptage produktionen og øge sin rentabilitet uden noget behov for at indføre antidumpingforanstaltninger. Endvidere blev det også hævdet, at kun eksporterende producenter i tredjelande, der ikke var berørt af antidumpingforanstaltninger, ville få gavn af indførelsen af foranstaltninger, snarere end EF-erhvervsgrenen.

(106) I henhold til grundforordningens artikel 6, stk. 1, skal oplysninger vedrørende en periode efter UP normalt ikke tages i betragtning for at nå en konklusion. Under alle omstændigheder viser tilgængelige oplysninger, at priser på FeSi faktisk har fulgt en opadgående tendens i månederne efter UP, og at priserne på de største omkostninger ved FeSi også voksede i samme periode. På dette grundlag kan det ikke konkluderes, at EF-erhvervsgrenen har overvundet virkningerne af dumpingimporten i et omfang, hvor der ikke ville være grundlag for indførelse af foranstaltninger. Argumentet måtte derfor afvises.

(107) For så vidt angår det argument, at kun eksporterende producenter i tredjelande, der ikke er berørt af antidumpingforanstaltninger, faktisk ville få gavn af indførelse af foranstaltninger, snarere end EF-erhvervsgrenen, mindes der om, at formålet med antidumpingforanstaltninger er at rette op på handelsforvridende virkninger af dumping og genindføre faktisk konkurrence på fællesskabsmarkedet. På den ene side vil importører fra de berørte lande derfor ikke blive forhindret i at trænge ind på fællesskabsmarkedet, hvor der er effektiv konkurrence til fordel for alle operatører. Ligeledes vil EF-erhvervsgrenen drage nytte af genindførelsen af effektiv konkurrence på fællesskabsmarkedet. Derfor betragtes argumentet som ubegrundet og må afvises.

(108) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger i denne forbindelse, bekræftes undersøgelsesresultaterne i betragtning (143) til (149) i forordningen om midlertidig told.

6.2. Råmaterialeleverandørernes interesser

(109) Da leverandørerne ikke fremsatte nogen bemærkninger efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner, bekræftes konklusionerne i betragtning (150) til (152) i forordningen om midlertidig told.

6.3. Importørernes interesser

(110) En berørt part, der importerer FeSi fra Kina og leverer det navnlig til støberier, hævdede, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger vil få alvorlige negative virkninger på støbejernsindustrien med lukning til følge i denne industri og dermed tab af job på fællesskabsmarkedet.

(111) Som det fremgår af betragtning (115) nedenfor, viste den yderligere undersøgelse, som blev gennemført efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger, at indførelsen af foranstaltninger formentlig ikke får nogen betydelig negativ indvirkning på støberier, der i øvrigt samarbejdede i meget begrænset omfang. Derfor måtte dette argument afvises.

(112) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger i denne forbindelse, bekræftes undersøgelsesresultaterne i betragtning (153) til (158) i forordningen om midlertidig told.

6.4. Brugernes interesser

(113) Som det fremgår af betragtning (3) til (5) ovenfor, blev den mulige virkning af midlertidige foranstaltninger på situationen i brugerindustrien, navnlig støberier og stålproducenter, undersøgt nærmere. Skønt der blev sendt over 500 spørgeskemaer ud til berørte parter, samarbejdede de som forklaret i betragtning (5) ovenfor i meget begrænset omfang.

(114) I denne nærmere analyse koncentrerede man sig om to hovedgrupper af brugere, nemlig stålproducenter og støberier. Med udgangspunkt i de yderligere oplysninger, man modtog, blev det bekræftet, at FeSi tegner sig for omkring 0,7 % af stålproducenters produktionsomkostninger. For støberier var denne andel højere (1,4 % af produktionsomkostningerne).

(115) På det grundlag og i betragtning af, at den gennemsnitlige endelige toldsats er 23,4 %, forventes foranstaltningernes indvirkning på stål- og støbeindustrien ikke at blive betydelig, da de højst vil påvirke deres finansielle resultater med henholdsvis 0,16 % og 0,33 %. Dette værst tænkelige tilfælde bør ses i lyset af den gavnlige virkning, som genopretning af handelsforvridninger vil få på fællesskabsmarkedet generelt. Hvis den kendsgerning, at import fra de berørte lande tegner sig for omkring 50 % af fællesskabsforbruget, endvidere inddrages i denne analyse, ville foranstaltningernes virkning på brugerindustriernes finansielle resultater faktisk blive væsentlig lavere.

(116) På baggrund af ovenstående bekræftes konklusionerne i betragtning (166) i forordningen om midlertidig told.

6.5. Tidligere procedurer

(117) En række berørte parter hævdede, at institutionerne besluttede at lade antidumpingforanstaltningerne bortfalde[5] i 2001, fordi de tidligere indførte antidumpingforanstaltninger angiveligt ikke havde den forventede afhjælpende virkning på EF-erhvervsgrenen.

(118) Der tages ikke stilling til, hvorvidt denne påstand er korrekt, i og med at det i grundforordningen er et krav, at beslutninger tages på grundlag af oplysninger, der er indsamlet og analyseret i løbet af den relevante undersøgelse, og ikke på grundlag af tidligere undersøgelser. Ovennævnte antagelse fra de berørte parter er derfor ikke relevant i det foreliggende tilfælde og må afvises.

6.6. Konklusion vedrørende Fællesskabets interesser

(119) Ud fra resultaterne af den yderligere undersøgelse af aspekterne vedrørende Fællesskabets interesser i den ovenfor beskrevne sag bekræftes resultaterne og konklusionerne i betragtning (141) til (168) i forordningen om midlertidig told.

7. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

7.1. Skadestærskel

(120) En række interesserede parter anfægtede det midlertidige undersøgelsesresultat, som viste, at en profitmargen på 5 % ville være den profitmargen, som med rimelighed kunne forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår.

(121) En berørt part hævdede, at den fortjenstmargen for EF-erhvervsgrenen, der blev anvendt til fastsættelse af skadestærsklen, skulle ligge på niveauet for den fortjeneste, som EF-erhvervsgrenen opnåede i 2003, nemlig 2,3 %, og under ingen omstændigheder på et niveau over, hvad den opnåede i 2004, som var et exceptionelt indbringende år for ferrolegeringssektoren.

(122) Fastlæggelsen af niveauet for skadestærsklen skal ske ud fra en evaluering af niveauet for den fortjenstmargen, som EF-erhvervsgrenen med rimelighed kan forventes at opnå uden dumpingimport ved salg af samme vare på EF-markedet. Fortjenstmargenen i begyndelsen af den betragtede periode i en bestemt undersøgelse kan betragtes som den profitmargen, der opnås uden dumpingimport. Der mindes imidlertid om, at EF-erhvervsgrenens fortjeneste i løbet af den udløbsundersøgelse, som førte til bortfald af antidumpingforanstaltningerne vedrørende import af FeSi med oprindelse i Brasilien, Kina, Kasakhstan, Rusland, Ukraine og Venezuela, uden dumpingimport nåede op på 11,2 %[6]. Derfor afspejler den anvendte målfortjeneste på 5 %, der anvendes i denne undersøgelse, jf. betragtning (171) i forordningen om midlertidig told, en forholdsvis konservativ tilgang. Anmodningen blev derfor afvist.

(123) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger til skadestærsklen, bekræftes konklusionerne i betragtning (169) til (171) i forordningen om midlertidig told.

7.2. Toldens form og størrelse

(124) På baggrund af ovenstående og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, bør der indføres en endelig antidumpingtold på et niveau, der er tilstrækkeligt til at afhjælpe den skade, der er forårsaget af dumpingimporten, men som ikke overstiger den konstaterede dumpingmargen.

(125) Ud fra bemærkningerne fra en række berørte parter efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner og i betragtning af de i denne forordning beskrevne tilpasninger er en række margener blevet ændret.

(126) Den endelige toldsats fastsættes således:

Land | Virksomhed | Skadestærskel | Dumpingmargen | Antidumping- toldsats |

Kina | Erdos Xijin Kuang Co., Ltd. , Qipanjing Industry Park | 21,4 % | 15,6 % | 15,6 % |

Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., Ltd., Xicha Village | 31,4 % | 29,0 % | 29,0 % |

Alle andre virksomheder | 31,2 % | 55,6 % | 31,2 % |

Rusland | Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant, Chelyabinsk og Kuznetsk Ferroalloy Works, Novokuznetsk | 31,3 % | 22,7 % | 22,7 % |

Bratsk Ferroalloy Plant, Bratsk | 18,8 % | 17,8 % | 17,8 % |

Alle andre virksomheder | 31,3 % | 22,7 % | 22,7 % |

Egypten | The Egyptian Ferroalloys Company, Cairo | 27,1 % | 15,4 % | 15,4 % |

Egyptian Chemical Industries KIMA, Cairo | 18,0 % | 24,8 % | 18,0 % |

Alle andre virksomheder | 18,0 % | 24,8 % | 18,0 % |

Kasakhstan | Alle virksomheder | 33,9 % | 37,1 % | 33,9 % |

Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien | Alle virksomheder | 19,0 % | 5,4 % | 5,4 % |

(127) En række berørte parter foreslog at indføre en mindsteimportpris i stedet for en værditold. Indførelse af en mindsteimportpris blev imidlertid ikke anset for at være relevant i dette tilfælde. Det konstateredes, at der importeres en bred vifte af forskellige typer FeSi med væsentlig forskellige prisniveauer. Endvidere har alle samarbejdende eksportører forskellige toldsatser (nogle med udgangspunkt i dumpingmargener, andre med udgangspunkt i skadesmargener), hvilket kræver en mængde forskellige mindsteimportpriser. Indførelsen af en mindsteimportpris ville under disse omstændigheder være en særdeles ineffektiv foranstaltning. Forslaget blev derfor afvist.

(128) Antidumpingtoldsatserne for individuelle virksomheder i denne forordning blev fastsat ud fra resultaterne af denne undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der under undersøgelsen blev konstateret for disse virksomheder. Disse toldsatser (i modsætning til den landsomfattende told, der gælder for "alle andre virksomheder") finder således udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i de pågældende lande, som er fremstillet af de nævnte virksomheder og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, som er fremstillet af enhver anden virksomhed, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre virksomheder".

(129) Enhver anmodning om anvendelse af disse individuelle antidumpingtoldsatser for virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen[7] med alle relevante oplysninger, især om ændringer i virksomhedens aktiviteter med hensyn til produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over de virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.

7.3. Tilsagn

(130) Det tilsagn, der blev afgivet af den eksporterende producent i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, blev godtaget i den midlertidige fase ved Kommissionens forordning (EF) nr. 994/2007. Efter fremlæggelsen af de endelige resultater afgav en eksporterende producent i Egypten, de to samarbejdende producenter i Rusland og en kinesisk eksportør pristilsagn, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 1.

(131) Det skal imidlertid bemærkes, at siden indførelsen af de midlertidige foranstaltninger har den pågældende vare og samme vare udvist betydelige prisudsving, og derfor er FeSi ikke længere egnet til et fast pristilsagn. For at løse dette problem blev muligheden for at indeksere mindsteimportprisen ud fra prisen på den største omkostning undersøgt. Det konkluderedes imidlertid, at prisudsvingene på markedet ikke udelukkende kan forklares ved øgede prisomkostninger, hvorfor det ikke er muligt at indeksere mindsteimportpriserne ud fra prisen på den største omkostning. På grundlag af ovenstående konkluderedes det, at eksportørernes tilsagn ikke kan godtages.

(132) Kommissionen undersøgte i forbindelse med undersøgelsen af, hvorvidt de fire tilbud om tilsagn efter fremlæggelsen af de endelige resultater burde accepteres, også, om det tilsagn, som var blevet godtaget i den midlertidige fase fra den eksporterende producent i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, var gennemførligt under de ændrede omstændigheder med prisudsving. På grund af det ovenfor beskrevne store prisudsving er tilsagnets mindsteimportpris ikke længere tilstrækkeligt til at afhjælpe den skadelige virkning af dumping som fastslået i undersøgelsen. Priserne er faktisk steget betydeligt i månederne efter godtagelsen af tilsagnet. I betragtning af, at mindsteimportprisen ikke kan indekseres, blev det konkluderet, at tilsagnet i sin nuværende form, nemlig med faste mindstepriser, ikke længere er gennemførligt. Derfor bør godtagelsen af tilsagnet fra den eksporterende producent i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien trækkes tilbage. Kommissionen trak sin godtagelse af tilsagnet tilbage ved Kommissionens forordning (EF) nr. [INSERT]/2008[8].

7.4. Endelig opkrævning af midlertidig told og særligt tilsyn

(133) På grund af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, indført ved forordningen om midlertidig told, dvs. forordning (EF) nr. 994/2007, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told. Hvis den endelige told er lavere end den midlertidige told, bør beløb, for hvilke der midlertidigt er stillet sikkerhed ud over den endelige told, frigives. Hvis den endelige told er højere end den midlertidige told, opkræves kun de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed på niveauet for den midlertidige told, endeligt.

(134) For at minimere risikoen for omgåelse som følge af den store forskel i toldsatser, konkluderes det, at det i dette tilfælde er nødvendigt med særlige foranstaltninger for at sikre en korrekt anvendelse af antidumpingtolden. Disse særlige foranstaltninger, som kun finder anvendelse på virksomheder, for hvilke der indføres individuelle toldsatser, omfatter forelæggelse for toldmyndighederne i medlemsstaterne af en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilaget. Import, der ikke er ledsaget af en sådan faktura, er omfattet af den restdumpingtold, som gælder for alle andre eksportører.

(135) Det skal nævnes, at hvis der er en betydelig mængdemæssig stigning i eksporten fra virksomheder, der er omfattet af lavere individuelle toldsatser, efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger, kan en sådan mængdemæssig stigning i sig selv betragtes som en ændring af handelsmønstret som følge af indførelsen af foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 1. Under sådanne omstændigheder og forudsat, at betingelserne er opfyldt, kan der indledes en omgåelsesundersøgelse. Ved denne undersøgelse kan det bl.a. overvejes, om det bliver nødvendigt at fjerne individuelle toldsatser og pålægge en landsdækkende told -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en endelig antidumpingtold på import af ferrosilicium henhørende under KN-kode 7202 21 00, 7202 29 10 og 7202 29 90 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Kasakhstan, Egypten, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Rusland.

2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af følgende virksomheder:

Land | Virksomhed | Antidumping-told (%) | Taric-tillægskode |

Folkerepublikken Kina | Erdos Xijin Kuangye Co., Ltd., Qipanjing Industry Park | 15,6 | A829 |

Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., Ltd, Xicha Village | 29,0 | A830 |

Alle andre virksomheder | 31,2 | A999 |

Egypten | The Egyptian Ferroalloys Company, Cairo | 15,4 | A831 |

Alle andre virksomheder | 18,0 | A999 |

Kasakhstan | Alle virksomheder | 33,9 | - |

Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien | Alle virksomheder | 5,4 | - |

Rusland | Bratsk Ferroalloy Plant, Bratsk | 17,8 | A835 |

Alle andre virksomheder | 22,7 | A999 |

3. Anvendelsen af de individuelle toldsatser, der er fastsat for de virksomheder, der er nævnt i stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilaget. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, anvendes toldsatsen for alle andre virksomheder.

4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet fastsættes.

Artikel 2

Beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 994/2007 om import af ferrosilicium henhørende under KN-kode 7202 21 00, 7202 29 10 og 7202 29 90 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Kasakhstan, Egypten, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Rusland, opkræves endeligt. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives. I tilfælde, hvor den endelige told er højere end den midlertidige told, opkræves kun de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed på niveauet for den midlertidige told, endeligt.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den [...].

På Rådets vegne

[…]

Formand

BILAG

Den gyldige handelsfaktura, der er omhandlet i artikel 1, stk. 3, skal indeholde en erklæring underskrevet af en af de ansatte i virksomheden og udformet på følgende måde:

1. Navn og stilling for den ansatte i virksomheden, der har udstedt handelsfakturaen.

2. Følgende erklæring: "Undertegnede bekræfter, at den [mængde] ferrosilicium, der er solgt til eksport til Det Europæiske Fællesskab, og som er omfattet af denne faktura, blev fremstillet af (virksomhedens navn og hovedsæde) (Taric-tillægskode) i (berørt land). Jeg erklærer, at oplysningerne i denne faktura er fuldstændige og korrekte."

Dato og underskrift

[1] EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2117/2005 (EUT L 340 af 23.12.2005, s. 17).

[2] EUT L 223 af 29.8.2007, s. 1.

[3] Kommissionens arbejdsdokument: Analysis of economic indicators of the EU metals industry: the impact of raw materials and energy supply on competitiveness, Brussels 2.8.2006, SEC (2006)1069.

[4] Ibid s. 88.

[5] Kommissionens afgørelse af 21. februar 2001, EFT L 84 af 23.3.2001, s. 36, betragtning (129).

[6] Kommissionens afgørelse af 21. februar 2001, EFT L 84 af 23.3.2001, s. 36, betragtning (105).

[7] Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Handel, Direktorat H, kontor J-79 4/23, B-1049 Bruxelles, Belgien.

[8] EUT L [INSERT REFERENCE].