25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/1 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om anvendelse i Fællesskabet af Associeringsrådet 
EØF-Tyrkiet's afgørelse nr. 3/80 om anvendelse af De europæiske Fællesskabers 
medlemsstaters sociale sikringsordninger på tyrkiske arbejdstagere og deres 
familiemedlemmer 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 8. februar 1983) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig arti­
kel 238, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamen­
tet, og 
ud fra følgende betragtninger: 
En aftale om oprettelse af en associering mellem 
Det europæiske økonomiske Fællesskab og Tyrkiet 
blev undertegnet i Ankara den 12. september 1963 
og trådte i kraft den 1. december 1964; 
en tillægsprotokol til nævnte aftale mellem Det 
europæiske økonomiske Fællesskab og Tyrkiet blev undertegnet i Bruxelles den 23. november 1970 og 
trådte i kraft den 1. januar 1973; 
artikel 39 i tillægsprotokollen bestemmer, at Associ­
eringsrådet vedtager bestemmelser vedrørende 
social tryghed for arbejdstagere af tyrkisk nationali­
tet, som flytter inden for Fællesskabet, og for deres 
familie, som har bopæl inden for Fællesskabet; i 
henhold til nævnte artikel traf Associeringsrådet den 
19. september 1980 afgørelse nr. 3/80 om anven­
delse af De europæiske Fællesskabers medlemsta­
ters sociale sikringsordninger på tyrkiske arbejdsta­
gere og deres familiemedlemmer; 
det er nødvendigt at iværksætte anvendelsen af 
nævnte afgørelse i kraft i Fællesskabet og fastsætte 
supplerende regler til gennemførelse af den — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
FØRSTE DEL 
Anvendelse i fællesskabet af afgørelse nr. 3/80 
Artikel 1 
Afgørelse nr. 3/80 fra Associeringsrådet EØF-Tyrkiet af 19. september 1980 om anven­
delse af De europæiske Fællesskabers medlemsstaters sociale sikringsordninger på tyr­
kiske arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der er vedlagt denne forordning, 
anvendes i Fællesskabet. 
Nr. C 110/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
ANDEN DEL 
Supplerende regler til gennemførelse af afgørelse nr. 3/80 
AFSNIT I 
ALMINDELIGE BESTEMMELSER 
Artikel 2 
Definitioner 
I denne forordning: 
a) betyder udtrykket »afgørelse« Associeringsrå­
dets afgørelse nr. 3/80 af 19. september 1980 om 
anvendelse af De europæiske Fællesskabers 
medlemsstaters sociale sikringsordninger på tyr­
kiske arbejdstagere og deres familiemedlemmer; 
b) betyder udtrykket »gennemførelsesforordning« 
denne forordning; 
c) betyder udtrykket »forordning (EØF) nr. 1408/ 
• 71« Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 
14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sik­
ringsordninger på arbejdstagere og deres 
familiemedlemmer, som flytter inden for 
Fællesskabet ('), som den var gældende den 
13. juni 1982; 
d) betyder udtrykket »forordning (EØF) nr. 574/ 
72« Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 
21. marts 1972 om regler til gennemførelse af 
forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af 
de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og 
deres familiemedlemmer, der flytter inden for 
Fællesskabet (2), som den var gældende den 
13. juni 1982; 
e) har de i afgørelsens artikel 1 fastlagte udtryk 
den betydning, der er tillagt dem i den nævnte 
artikel; 
f) betyder udtrykket »Den administrative Kom­
mission« den i årtikel 80 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 omhandlede kommission; 
g) betyder udtrykket »Revisionsudvalget« det i 
artikel 101, stk. 3 i forordning (EØF) nr. 574/72 
omhandlede revisionsudvalg. 
(') EFTnr. L 149 af 5. 7. 1971, s. 2. 
(2) EFTnr. L 74 af 27. 3. 1972, s. 1. Artikel 3 
Blanketter 
Blanketterne til de attester, bevidnelser, erklæringer, 
begæringer og øvrige dokumenter, der er nødven­
dige for anvendelsen af afgørelsen og gennemførel­
sesforordningen, udarbejdes af Den administrative 
Kommission. 
Artikel 4 
Bilag 
1. Bilag 1 angiver den eller de kompetente myn­
digheder i de enkelte medlemsstater. 
2. Bilag 2 angiver de kompetente institutioner i de 
enkelte medlemsstater. 
3. Bilag 3 angiver bopælsstedets og opholdsstedets 
institutioner i de enkelte medlemsstater. 
4. Bilag 4 angiver de kontaktorganer, der er udpe­
get i medfør af afgørelsens artikel 26. 
5. Bilag 5 angiver de bestemmelser, som omhand­
les i gennemførelsesforordningens artikel 5, 68 
og 78. 
6. Bilag 6 angiver de medlemsstater, på hvis gensi­
dige forhold gennemførelsesforordningens artikel 9, 
stk. 2, litra d), finder anvendelse. 
7. Bilag 7 angiver de institutioner eller organer, der 
er udpeget af de kompetente myndigheder, navnlig i 
medfør af følgende bestemmelser: 
a) afgørelsens artikel 9 for så vidt artikel 14, stk. 3 
og artikel 17 i forordning (EØF) nr. 1408/71 til­
svarende finder anvendelse; 
b) gennemførelsesforordning: artikel 10, stk. 1, 
artikel 12, artikel 56, stk. 1, artikel 65, stk. 2, arti­
kel 66, stk. 4, artikel 72, artikel 75, stk. 2. 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/3 
AFSNIT II 
GENNEMFØRELSE AF AFGØRELSENS ALMINDELIGE BESTEMMELSER 
Gennemførelse af afgørelsens artikel S 
Artikel 5 
Anvendelse af gennemførelsesforordningen i stedet for admi­
nistrative aftaler om gennemførelse af overenskomster 
Gennemførelsesforordningens bestemmelser træder 
i stedet for bestemmelserne i de administrative afta­
ler om gennemførelse af de overenskomster, der for­
bliver i kraft i overensstemmelse med afgørelsens 
artikel 5, for så vidt disse gennemførelsesbestemmel­
ser ikke er anført i bilag 5. omhandlede beløb; det er dog kun en del af 
disse ydelser, indtægter eller lønbeløb, der skal 
tages i betragtning, og størrelsen heraf fastsættes 
i forhold til længden af de tilbagelagte forsik­
ringsperioder i overensstemmelse med bestem­
melserne i artikel 46, stk. 2, litra b) i forordning 
(EØF)nr. 1408/71. 
Artikel 7 
Regler, der anvendes i tilfælde af samtidig ret til ydelser ved 
sygdom eller moderskab efter lovgivningen i flere medlems­
stater 
Gennemførelse af afgørelsens artikel 8 
Artikel 6 
Almindelige regler om gennemførelse af bestemmelserne om 
undgåelse af dobbeltydelser. Disse bestemmelsers anvendelse 
på ydelser ved invaliditet, alderdom og dødsfald (pensioner) 
Når en person, der har ret til en ydelse efter en med­
lemsstats lovgivning, tillige er berettiget til ydelser 
efter lovgivningen i en eller flere andre medlemssta­
ter eller i Tyrkiet, gælder følgende regler: 
a) Såfremt anvendelsen af afgørelsens artikel 8, 
stk. 2 eller 3, medfører, at disse ydelser samtidig 
nedsættes eller stilles i bero med et større beløb 
end det, der fremkommer ved at dividere det 
beløb, der i henhold til den lovgivning, hvoref­
ter ydelsen udredes, skal nedsættes eller stilles i 
bero, med antallet af de modtageren tilkom­
mende ydelser, der skal nedsættes eller stilles i 
bero; 
b) drejer det sig om ydelser ved invaliditet, alder­
dom eller dødsfald (pensioner), der er fastsat af 
en medlemsstats institution i medfør af bestem­
melserne i afgørelsens artikel 12 og 13, skal 
ydelser af anden art, indtægter eller lønbeløb, 
der kan medføre, at den ydelse, der skal udredes 
af institutionen, nedsættes eller stilles i bero, 
ikke tages i betragtning af denne institution ved 
beregningen af det i artikel 46, stk. 2, litra a) i 
forordning (EØF) nr. 1408/71 omhandlede teo­
retiske beløb, men udelukkende ved nedsættel­
sen eller den foreløbige inddragelse af det arti­
kel 46, stk. 2, litra b), i denne forordning Dersom en arbejdstager eller et af hans familiemed­
lemmer har ret til moderskabsydelser efter lovgiv­
ningen i to eller flere medlemsstater, tilkendes disse 
ydelser alene efter lovgivningen i den medlemsstat, 
på hvis område fødslen har fundet sted, eller — så­
fremt fødslen ikke har fundet sted på en af disse 
medlemsstaters område — alene efter lovgivningen i 
den medlemsstat, hvoraf den pågældende arbejdsta­
ger senest har været omfattet. 
Dersom en arbejdstager har ret til ydelser ved syg­
dom efter lovgivningen i Irland og i Det forenede 
Kongerige for den samme uarbejdsdygtighedsperi-
ode, tilkendes disse ydelser alene efter lovgivningen 
i den medlemsstat, hvoraf den pågældende arbejds­
tager senest har været omfattet. 
Dersom en arbejdstager eller et af hans familiemed­
lemmer i løbet af samme periode har ret til ydelser 
ved sygdom, arbejdsulykker eller erhvervssygdomme 
efter græsk lovgivning og efter lovgivningen i en 
eller flere andre medlemsstater, tilkendes disse ydel­
ser alene efter den lovgivning, hvoraf arbejdstageren 
senest har været omfattet. 
Artikel 8 
Regler, der anvendes i tilfælde af samtidig ret til ydelser ved 
dødsfald efter lovgivningen i flere medlemsstater 
1. Indtræder et dødsfald på en medlemsstats 
område, er det alene den efter denne medlemsstats 
Nr.C 110/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
lovgivning erhvervede ret til begravelseshjælp, der 
bevares, medens den ret, der er erhvervet efter lov­
givningen i enhver anden medlemsstat, bortfalder. 
2. Indtræder et dødsfald på en medlemsstats 
område, medens retten til begravelseshjælp er 
erhvervet efter lovgivningen i to eller flere andre 
medlemsstater, eller indtræder et dødsfald uden for 
medlemsstaternes område, medens retten er erhver­
vet efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater, 
er det alene den ret, der er erhvervet i den medlems­
stat, af hvis lovgivning afdøde senest har været 
omfattet, der bevares, medens den efter lovgivnin­
gen i enhver anden medlemsstat erhvervede ret bort­
falder. 
Artikel 9 
Regler der anvendes i tilfælde af samtidig ret til familieydel­
ser eller børnetilskud eller når arbejdstageren successivt har 
været omfattet af lovgivningen i flere medlemsstater i den 
samme periode eller del af denne periode 
1. Ret til familieydelser eller børnetilskud, der 
ydes i henhold til en medlemsstats lovgivning, hvor­
efter erhvervelse af ret til disse ydelser eller tilskud 
ikke er betinget af forsikring eller beskæftigelse, 
suspenderes, når der i den samme periode og for det 
samme familiemedlem er ret til børnetilskud i med­
før af afgørelsens artikel 19, stk. 1, samt børnetil­
skud og eventuelt ret til de supplerende og særlige 
tillæg for børn, der har mistet begge forældre eller 
én af dem, i medfør af afgørelsens artikel 19, stk. 2. 
Dersom den pensionist eller rentemodtager, der har 
ret til børnetilskud i medfør af afgørelsens artikel 19, 
stk. 1, hans ægtefælle, eller den person, som sørger 
for de efterladte børn, for hvem der er ret til ydelser i 
medfør af afgørelsens artikel 19, stk. 2, udøver 
erhvervsmæssig virksomhed på den pågældende 
medlemsstats område, suspenderes dog retten til de 
børnetilskud, der er ret til i medfør af afgørelsens 
artikel 19, stk. 1 eller stk. 2 efter en anden medlems­
stats lovgivning; i så fald modtager den pågældende 
børnetilskud og eventuelt de supplerende og særlige 
tillæg for børn, der har mistet begge forældre eller én af dem, fra den medlemsstat, på hvis område bør­
nene er bosat, til udgift for denne medlemsstat. 
2. Dersom en arbejdstager successivt har været 
omfattet af lovgivningen i to medlemsstater i løbet 
af en udbetalingsperiode, således som denne er fast­
sat i lovgivningen om familieydelser eller børnetil­
skud i den ene eller begge de pågældende stater, 
gælder følgende regler: 
a) De familieydelser eller børnetilskud, som den 
pågældende arbejdstager kan gøre krav på efter 
lovgivningen i hver af disse stater, svarer til 
antallet af de daglige ydelser eller tilskud, der 
udbetales efter den pågældende lovgivning; 
dersom lovgivningen i de pågældende stater 
ikke indeholder bestemmelser om udbetaling af 
daglige ydelser eller tilskud, tilkendes'familie­
ydelserne eller børnetilskuddene efter forholdet 
mellem det tidsrum, i hvilket den pågældende 
arbejdstager har været omfattet af lovgivningen 
i hver af disse medlemsstater, og det i den 
pågældende lovgivning fastsatte tidsrum; 
b) når familieydelserne eller børnetilskuddende er 
udbetalt af en institution for et tidsrum, hvor de 
skulle have været udbetalt af en anden institu­
tion, skal der foretages en afregning mellem 
disse institutioner; 
c) hvor de efter en medlemsstats lovgivning tilba­
gelagte beskæftigelsesperioder udtrykkes i andre 
enheder end dem, der anvendes ved beregnin­
gen af familieydelser eller børnetilskud i medfør 
af den lovgivning i en anden melemsstat, hvoraf 
arbejdstageren tillige har været omfattet i det 
samme tidsrum, sker omregningen, for så vidt 
angår anvendelsen af bestemmelserne i litra a) 
ogb), efter gennemførelsesforordningens arti­
kel 13, stk. 3; 
d) uanset bestemmelserne i litra a), skal i forholdet 
mellem de i bilag 6 til gennemførelsesforordnin­
gen nævnte medlemsstater den institution, der 
afholder udgifterne ved familieydelser eller bør­
netilskud på grundlag af den første beskæfti­
gelse i det pågældende tidsrum, afholde disse 
udgifter i hele udbetalingsperioden. 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/5 
AFSNIT III 
GENNEMFØRELSE AF AFGØRELSENS BESTEMMELSER OM, HVILKEN 
LOVGIVNING DER SKAL ANVENDES 
Gennemførelse af afgørelsens artikel 9, for så vidt den 
tilsvarende finder anvendelse på artikel 13, stk. 1 og 2, 
litra a) og litra b), og artiklerne 14,15 og 17 i 
forordning (EØF) nr. 1408/71 han var beskæftiget på et sted, for hvilket Allgemei-
ne Ortskrankenkasse Bonn (den almindelige sted­
lige sygekasse for Bonn), Bonn, er kompetent. 
Artikel 10 
Formaliteter ved udstationering i henhold til artikel 14, 
stk. 1, litra a), og stk. 2, litra a), og ved aftaler indgået i 
henhold til artikel 17 i forordning (EØF) nr. 1408/71 
1. Den institution, der er udpeget af den kompe­
tente myndighed i den medlemsstat, hvis lovgivning 
fortsat finder anvendelse, skal 
a) på arbejdstagerens eller dennes arbejdsgivers 
anmodning i de i artikel 14 stk. 1, litra a), og 
stk. 2, litra a) i forordning (EØF) nr. 1408/71 
omhandlede tilfælde, 
b) i tilfælde, hvor denne forordnings artikel 17 fin­
der anvendelse, 
udlevere arbejdstageren en attest, der bekræfter, at 
han fortsat er omfattet af denne lovgivning indtil et 
nærmere angivet tidspunkt. 
2. Det i artikel 14, stk. 1, litra a), ii) i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 omhandlede samtykke skal ind­
hentes af arbejdsgiveren. 
Artikel II 
Særlige bestemmelser om medlemsskab af den tyske ordning 
for social sikring 
Såfremt tysk lovgivning i medør af artikel 13, stk. 2, 
litra a), artikel 14, stk. 1, litra a), b) og c), eller arti­
kel 14, stk. 2, litra a) i forordning (EØF) nr. 1408/71, 
eller i medfør af en aftale indgået i henhold til 
denne forordnings artikel 17 finder anvendelse på 
en arbejdstager, der er beskæftiget af en virksomhed 
eller en arbejdsgiver, hvis hjemsted eller bopæl ikke 
er beliggende på Tysklands område, og den pågæl­
dende arbejdstager ikke har noget fast arbejdssted 
på tysk område, finder denne lovgivning anven­
delse, som om arbejdstageren var beskæftiget på sit 
bopælssted på tysk område. 
Hvis arbejdstageren ikke har bopæl på tysk område, 
finder den tyske lovgivning anvendelse, som om Artikel 12 
Bestemmelser for arbejdstagere, der ikke er beskæftiget ved 
international transport, og som normalt udfører deres 
arbejde på to eller flere medlemsstaters område 
1. Ved anvendelse af artikel 14, stk. 1, litra c), i) .i 
forordning (EØF) nr. 1408/71, skal en arbejdstager, 
som normalt udfører sit arbejde på to eller flere 
medlemsstaters område, underrette den institution 
herom, der er udpeget af den kompetente myndig­
hed i den medlemsstat, på hvis område han er bosat. 
Denne institution udleverer ham en attest, der 
bekræfter, at han er omfattet af denne medlemsstats 
lovgivning, og sender en kopi af denne attest til den 
institution, der er udpeget af den kompetente myn­
dighed i enhver anden medlemsstat: 
a) på hvis område den omtalte arbejdstager udfø­
rer en del af sit arbejde, og/eller, 
b) på hvis område en virksomhed eller en arbejds­
giver, hvortil han er knyttet, har sit hjemsted 
eller sin bopæl. 
Sidstnævnte institution skal i fornødent omfang til 
den institution, der er udpeget af den kompetente 
myndighed i den medlemsstat, hvis lovgivning fin­
der anvendelse, fremsende de nødvendige oplysnin­
ger til fastsættelse af bidrag, som arbejdsgiveren 
eller arbejdsgiverne og/eller arbejdstageren er plig­
tig til at indbetale i henhold til denne lovgivning. 
2. Ved anvendelse af artikel 14, stk. 1, litra c), ii), i 
forordning (EØF) nr. 1408/71 skal en arbejdstager, 
som normalt udfører sit arbejde på to eller flere 
medlemsstaters område, underrette den institution 
herom, der er udpeget af den kompetente myndig­
hed i den medlemsstat, på hvis område den virk­
somhed eller den arbejdsgiver, som beskæftiger den 
pågældende arbejdstager, har sit hjemsted eller sin 
bopæl. 
Bestemmelserne i stk. 1, andet afsnit, litra a), finder 
tilsvarende anvendelse. Arbejdstageren kan imidler­
tid få udleveret den pågældende attest gennem den 
institution, der er udpeget af den kompetente myn­
dighed i den medlemsstat, på hvis område han er 
bosat. 
Nr.C 110/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
AFSNIT IV 
GENNEMFØRELSE AF AFGØRELSENS SÆRLIGE BESTEMMELSER PÅ DE 
ENKELTE ARTER AF YDELSER 
KAPITEL 1 
ALMINDELIGE REGLER OM SAMMENLÆGNING 
AF PERIODER 
Artikel 13 
1. Med henblik på anvendelse af afgørelsens arti­
kel 10, 12, 13 og 16 for så vidt som de i artikel 18, 
stk. 1, artikel 38, artikel 45, stk. 1 og 2, artikel 64 og 
artikel 67, stk. 1 og 2 i forordning (EØF) nr. 1408/71 
anvendes, sker sammenlægningen af perioder efter 
følgende regler: 
a) Til forsikrings- eller bopælsperioder, der er til­
bagelagt efter en medlemsstats lovgivning, læg­
ges forsikrings- eller bopælsperioder tilbagelagt 
efter enhver anden medlemsstats lovgivning, for 
så vidt det er nødvendigt at medregne dem for 
at supplere de efter den førstnævnte medlems­
stats lovgivning tilbagelagte forsikrings- eller 
bopælsperioder med henblik på erhvervelse, 
bevarelse eller generhvervelse af ret til ydelser, 
forudsat at disse forsikrings- eller bopælsperio­
der ikke helt eller delvis falder sammen. Hvor 
det drejer sig om ydelser ved invaliditet, alder­
dom eller dødsfald (pensioner), der skal fastsæt­
tes af to eller flere medlemsstaters institutioner 
efter bestemmelserne i artikel 46, stk. 2 i forord­
ning (EØF) nr. 1408/71, foretager de enkelte 
berørte institutioner hver for sig denne sammen­
lægning ved medregning af samtlige forsikrings-
eller bopælsperioder, der er tilbagelagt af 
arbejdstageren efter lovgivningen i samtlige de 
medlemsstater, af hvis lovgivning han har været 
omfattet, såfremt ikke andet følger af bestem­
melserne i denne forordnings artikel 45, stk. 2, 
og artikel 46, stk. 2, litra c); 
b) når en forsikrings- eller bopælsperiode, der er 
tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning om 
en tvungen forsikring, falder sammen med en 
forsikringsperiode, der er tilbagelagt efter en 
anden medlemsstats lovgivning om en frivillig 
eller frivillig fortsat forsikring, medregnes alene 
den periode, som er tilbagelagt efter den 
tvungne forsikring; 
c) når en efter en medlemsstats lovgivning tilbage­
lagt forsikrings- eller bopælsperiode, der ikke er 
en ligestillet periode, falder sammen med en 
efter en anden medlemsstats lovgivning ligestil­
let periode, medregnes alene den periode, som 
ikke er en ligestillet periode; d) enhver efter lovgivningen i to eller flere med­
lemsstater ligestillet periode skaK alene medreg­
nes af institutionen i den medlemsstat, af hvis lov­
givning den forsikrede senest har været tvun­
gent forsikret forud for den nævnte periode; har 
den forsikrede ikke været tvungent forsikret 
efter lovgivningen i en medlemsstat forud for 
den nævnte periode, medregnes denne af insti­
tutionen i den medlemsstat, i hvilken han første 
gang efter den nævnte periode har været tvun­
gent forsikret; 
e) dersom det tidsrum, i hvilket visse forsikrings-
eller bopælsperioder er tilbagelagt efter en med­
lemsstats lovgivning, ikke kan fastslås med 
bestemthed, antages det, at disse perioder ikke 
falder sammen med forsikrings- eller bopælspe­
rioder, der er tilbagelagt efter en anden med­
lemsstats lovgivning, og de skal medregnes ved 
sammenlægning af perioder, for så vidt de kan 
komme i betragtning i dette øjemed; 
f) dersom visse forsikrings- eller bopælsperioder 
efter en medlemsstats lovgivning kun medreg­
nes, hvis de er tilbagelagt inden for en bestemt 
tidsfrist, skal den institution, som anvender 
denne lovgivning: 
i) kun medregne forsikrings- eller bopælsperi­
oder tilbagelagt efter en anden medlems­
stats lovgivning, hvis de er tilbagelagt inden 
for denne tidsfrist, eller 
ii) forlænge denne tidsfrist med længden af de 
forsikrings- eller bopælsperioder, der efter 
en anden medlemsstats lovgivning helt eller 
delvis er tilbagelagt inden for den nævnte 
tidsfrist, når det drejer sig om forsikrings-
eller bopælsperioder, der efter den anden 
medlemsstats lovgivning alene medfører 
suspension af den frist, inden for hvilken 
forsikrings- eller bopælsperioder skal være 
tilbagelagt. 
2. Forsikrings- eller bopælsperioder, der er tilbage­
lagt i en medlemsstat efter en af forordning (EØF) 
nr. 1408/71 ikke omfattet lovgivning, men som 
medregnes i henhold til en anden lovgivning i 
denne medlemsstat, som er omfattet af denne for­
ordning, anses for forsikrings- eller bopælsperioder, 
der skal medregnes med henblik på sammenlæg­
ning. 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/7 
3. Hvor forsikringsperioder, der er tilbagelagt efter 
en medlemsstats lovgivning, udtrykkes i andre tids­
enheder end dem, der anvendes i en anden med­
lemsstats lovgivning, sker den for sammenlægnin­
gen nødvendige omregning efter følgende regler: 
a) Har arbejdstageren været omfattet af en ord­
ning, der anvender en seksdagesuge: 
i) er en dag lig med otte timer og omvendt; 
ii) er seks dage lig med en uge og omvendt; 
iii) er 26 dage lig med en måned og omvendt; 
iv) er tre måneder eller 13 uger eller 78 dage lig 
med et kvartal og omvendt; 
v) skal ved omregning af uger til måneder og 
omvendt uger og måneder omregnes til 
dage; 
vi) kan anvendelsen af foranstående regler ikke 
medføre, at der for samtlige de i et kalender­
år tilbagelagte forsikringsperioder medreg­
nes et tidsrum, der i alt overstiger 312 dage 
eller 52 uger eller 12 måneder eller fire kvar­
taler; 
b) har arbejdstageren været omfattet af en ordning, 
der anvender en femdagesuge: 
i) er en dag lig med ni timer og omvendt; 
ii) er fem dage lig med en uge og omvendt; 
iii) er 22 dage lig med en måned og omvendt; 
iv) er tre måneder eller 13 uger eller 66 dage lig 
med et kvartal og omvendt; 
v) skal ved omregning af uger til måneder og 
omvendt uger og måneder omregnes til 
dage; 
vi) kan anvendelsen af foranstående regler ikke 
medføre, at der for samtlige de i et kalender­
år tilbagelagte forsikringsperioder medreg­
nes et tidsrum, der i alt overstiger 264 dage 
eller 52 uger eller 12 måneder eller fire kvar­
taler. 
KAPITEL 2 
SYGDOM OG MODERSKAB 
Gennemførelse af afgørelsens artikel 10 
Artikel 14 
Attestation af forsikringsperioder 
1. Anvendelsen af bestemmelserne i afgørelsens 
artikel 10, i medfør af hvilken artikel 18 i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 finder tilsvarende anvendelse, er betinget af, at arbejdstageren for den kompetente 
institution fremlægger attest for de forsikringsperio­
der, der er tilbagelagt efter den lovgivning, hvoraf 
han tidligere senest har været omfattet. 
2. Denne attest udstedes efter arbejdstagerens 
anmodning af institutionen eller institutionerne i 
den medlemsstat, af hvis lovgivning han tidligere 
senest har været omfattet. Dersom han ikke frem­
lægger den nævnte attest, retter den kompetente 
institution henvendelse til den eller de pågældende 
institutioner for at fremskaffe den. 
3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder tilsvarende 
anvendelse, hvis det er nødvendigt at tage hensyn til 
forsikringsperioder, der tidligere er tilbagelagt efter 
enhver anden medlemsstats lovgivning, for at de i 
den kompetente stats lovgivning foreskrevne betin­
gelser kan opfyldes. 
Gennemførelse af afgørelsens artikel 11 
Artikel 15 
Reglerne til gennemførelse af de artikler i forord­
ning (EØF) nr. 1408/71, der i henhold til afgørelsens 
artikel 11 anvendes på tyrkiske arbejdstagere og 
deres familiemedlemmer, er fastsat i nedenstående 
artikler 16-32. 
Gennemførelse af artikel 19 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 
Artikel 16 
Naturalydelser i tilfælde af bopæl i en anden medlemsstat 
end den kompetente stat 
1. For at opnå naturalydelser i medfør af artikel 19 
i forordning (EØF) nr. 1408/71 skal arbejdstageren 
lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere 
ved bopælsstedets institution og herved forevise 
dokumentation for, at han har ret til disse naturaly­
delser for sig selv og sine familiemedlemmer. Denne 
attest udstedes af den kompetente institution even­
tuelt på grundlag af de af arbejdsgiveren meddelte 
oplysninger. Dersom arbejdstageren eller hans fami­
liemedlemmer ikke foreviser den nævnte attest, ret­
ter bopælsstedets institution henvendelse til den 
kompetente institution for at fremskaffe den. 
2. Denne attest er gældende, så længe bopælsste­
dets institution ikke har modtaget meddelelse om, at 
den ikke længere er gyldig. Når attesten er udstedt 
af en fransk institution, er den dog kun gyldig i et 
tidsrum af tre måneder regnet fra datoen for dens 
udstedelse og skal fornys hver tredje måned. 
3. Såfremt arbejdstageren er sæsonarbejder, er den 
i stk. 1 nævnte attest gyldig, så længe sæsonarbejdet 
vedvarer, medmindre den kompetente institution i 
mellemtiden har underrettet bopælsstedets institu­
tion om, at den ikke længere er gyldig. 
Nr.C 110/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
4. Bopælsstedets institution underretter den kom­
petente institution om enhver registrering, der har 
fundet sted i henhold til bestemmelserne i stk. 1. 
5. Ved enhver begæring om naturalydelser skal 
den pågældende fremlægge de bevisligheder, der i 
medfør af lovgivningen i den medlemsstat, på hvis 
område han er bosat, kræves for tilkendelse af natu­
ralydelser. 
6. I tilfælde af hospitalsindlæggelse underretter 
bopælsstedets institution den kompetente institu­
tion om indlæggelsesdatoen, den forventede varig­
hed af hospitalsopholdet samt udskrivningsdatoen, 
senest tre dage efter at den er blevet bekendt her­
med. En sådan underretning er dog ikke fornøden, 
hvis udgifterne ved naturalydelser refunderes bo­
pælsstedets institution med et fikseret beløb. 
7. Bopælsstedets institution underretter på forhånd 
den kompetente institution om enhver afgørelse 
vedrørende tilkendelse af en naturalydelse, hvor de 
sandsynlige eller faktiske udgifter overstiger et fikse­
ret beløb, der fastsættes og med jævne mellemrum 
revideres af Den administrative Kommission. Den 
kompetente institution har en frist på 15 dage regnet 
fra fremsendelsen af denne meddelelse til eventuelt 
at fremsætte en begrundet indsigelse; dersom bo­
pælsstedets institution ikke har modtaget nogen ind­
sigelse inden udløbet af denne frist, tilkender den 
naturalydelserne. I tilfælde hvor det er tvingende 
nødvendigt at udrede naturalydelserne straks, 
underretter bopælsstedets institution øjeblikkeligt 
den kompetente institution herom. Underretning om 
en begrundet indsigelse er dog ikke fornøden, når 
udgifterne ved naturalydelser refunderes bopælsste­
dets institution med et fikseret beløb. 
8. Arbejdstageren eller hans familiemedlemmer er 
forpligtet til at underrette bopælsstedets institution 
om enhver forandring i deres forhold, der kan 
berøre deres ret til naturalydelser, navnlig om 
ethvert arbejdsophør eller overgang til anden 
beskæftigelse for arbejdstagerens vedkommende 
eller om enhver forandring af bopæls- eller opholds­
sted, for så vidt angår arbejdstageren eller et af hans 
familiemedlemmer. Den kompetente institution 
underretter ligeledes bopælsstedets institution om 
ophør af arbejdstagerens tilknytning til forsikringen 
eller om bortfald af hans ret til naturalydelser. Bo­
pælsstedets institution kan når som helst afkræve den 
kompetente institution oplysning om arbejdstage­
rens tilknytning til forsikringen eller hans ret til 
naturalydelser. 
9. To eller flere medlemsstater eller deres kompe­
tente myndigheder kan efter indhentet udtalelse fra 
Den administrative Kommission aftale andre gen-
nemførelsesregler. Artikel 17 
Kontantydelser i tilfælde af bopæl i en anden medlemsstat 
end den kompetente stat 
1. For at opnå kontantydelser i medfør af artikel 1, 
stk. 1, litra b), i forordning (EØF) nr. 1408/71 skal 
arbejdtageren inden tre dage efter uarbejdsdygtighe­
dens indtræden rette henvendelse til bopælsstedets 
institution og herved fremlægge en meddelelse om 
arbejdsophør eller — dersom dette er foreskrevet i 
den lovgivning, som gælder for den kompetente 
institution eller bopælsstedets institution — en 
erklæring om udarbejdsdygtighed udstedt af den 
behandlende læge. 
2. Hvor de behandlende læger i bopælslandet ikke 
udsteder erklæringer om uarbejdsdygtighed, retter 
arbejdstageren direkte henvendelse til bopælsstedets 
institution inden for den frist, der er foreskrevet i 
den lovgivning, der gælder for dem. 
Denne institution foranlediger straks den pågæl­
dende undersøgt af en læge til konstatering af hans 
uarbejdsdygtighed, hvorefter den i stk. 1 omhand­
lede erklæring udstedes. Denne erklæring, som skal 
angive den forventede varighed af uarbejdsdygtig­
heden, sendes straks til den kompetente institution. 
3. I de tilfælde, hvor stk. 2 ikke finder anvendelse, 
skal bopælsstedets institution snarest muligt, og i 
hvert fald inden tre dage efter at arbejdstageren har 
rettet henvendelse til den, lade foretage en lægelig 
kontrolundersøgelse af arbejdstageren, som om det 
drejede sig om en af dens egne forsikrede. Den 
erklæring, der udstedes af den kontrollerende læge, 
og som navnlig skal angive den forventede varighed 
af uarbejdsdygtigheden, sendes af bopælsstedets 
institution til den kompetente institution inden tre 
dage efter datoen for kontrolundersøgelsen. 
4. Bopælsstedets institution skal senere, om fornø­
dent, underkaste arbejdstageren en administrativ 
eller lægelig kontrol, som om det drejede sig om en 
af dens egne forsikrede. Så snart den konstaterer, at 
arbejdstageren på ny er arbejdsdygtig, underretter 
den straks arbejdstageren samt den kompetente 
institution herom med angivelse af datoen for ophø­
ret af arbejdstagerens uarbejdsdygtighed. Meddelel­
sen til arbejdstageren anses for en afgørelse truffet 
på den kompetente institutions vegne, jf. dog 
bestemmelserne i stk. 6. 
5. Den kompetente institution bevarer under alle 
omstændigheder retten til at lade arbejdstageren 
undersøge af en af den selv udpeget læge. 
6. Beslutter den kompetente institution at afslå 
udbetaling af kontantydelser, fordi arbejdstageren 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/9 
ikke har opfyldt de i bopælsstedets lovgivning fore­
skrevne formaliteter, eller konstaterer den, at 
arbejdstageren på ny er arbejdsdygtig, underretter 
den arbejdstageren om sin afgørelse og sender sam­
tidig en genpart heraf til bopælsstedets institution. 
7. Når arbejdstageren genoptager sit arbejde, 
underretter han den kompetente institution herom, 
hvis dette er foreskrevet i den lovgivning, som gæl­
der for denne institution. 
8. Den kompetente institution udbetaler kontanty­
delserne på enhver egnet måde, fortrinsvis ved inter­
national postanvisning, og underretter bopælsste­
dets institution og arbejdstageren herom. Dersom 
kontantydelserne udbetales af bopælsstedets institu­
tion for den kompetente institutions regning, under­
retter den sidstnævnte institution arbejdstageren om 
hans rettigheder, samtidig med at den underretter 
bopælsstedets institution om størrelsen af kontanty­
delserne, tidspunkterne for deres udbetaling, samt 
for hvor lang tid de højst kan ydes, i overensstem­
melse med reglerne i den kompetente stats lovgiv­
ning. 
9. To eller flere medlemsstater eller deres kompe­
tente myndigheder kan efter indhentet udtalelse fra 
Den administrative Kommission aftale andre gen-
nemførelsesregler. 
Gennemførelse af artikel 20 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 
Artikel 18 
Særlige bestemmelser for grænsearbejdere og deres familie­
medlemmer 
Når det drejer sig om grænsearbejdere eller deres 
familiemedlemmer, kan lægemidler, bandager, bril­
ler, mindre proteser samt laboratorieundersøgelser 
kun udleveres eller foretages på den medlemsstats 
område, hvor de er ordineret, efter bestemmelserne i 
denne medlemsstats lovgivning, medmindre den 
lovgivning der gælder for den kompetente institu­
tion, eller en overenskomst indgået mellem de 
pågældende medlemsstater eller disse medlemssta­
ters kompetente myndigheder indeholder mere gun­
stige regler. 
Gennemførelse af artikel 22 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 
Artikel 19 
Naturalydelser i tilfælde af ophold i en anden medlemsstat 
end den kompetente stat — Særtilfælde vedrørende arbejds­
tagere beskæftiget ved international transport samt deres 
familiemedlemmer 1. For at opnå naturalydelser — for sig selv eller 
for de familiemedlemmer, der ledsager ham — skal 
den i artikel 14, stk. 1, litra b), i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 omhandlede arbejdstager, der er 
beskæftiget ved international transport, og som 
under udøvelsen af sit arbejde befinder sig i en 
anden medlemsstat end den kompetente stat, sna­
rest muligt for opholdsstedets institution fremlægge 
en særlig attest, der er udstedt af arbejdsgiveren eller 
dennes stedfortræder i samme kalendermåned eller 
inden for de to forudgående kalendermåneder. 
Denne attest skal især angive, hvornår arbejdstage­
ren har tiltrådt sin beskæftigelse hos den nævnte 
arbejdsgiver, samt den kompetente institutions 
benævnelse og adresse; dersom den kompetente 
institution ikke efter den kompetente stats lovgiv­
ning forudsættes at være arbejdsgiveren bekendt, 
skal arbejdstageren dog skriftligt angive denne insti­
tutions benævnelse og adresse ved sin indgivelse af 
begæring til opholdsstedets institution. Når arbejds­
tageren har fremlagt denne attest, formodes han at 
opfylde betingelserne for ret til naturalydelser. Der­
som det ikke er muligt for arbejdstageren at hen­
vende sig til opholdsstedets institution før lægebe­
handlingen, har han alligevel ret til denne behand­
ling ved fremlæggelse af den nævnte attest, som om 
han var forsikret i denne institution. 
2. Opholdsstedets institution retter inden tre dage 
henvendelse til den kompetente institution for at få 
oplyst, om den pågældende opfylder betingelserne 
for ret til naturalydelser. Den er forpligtet til at 
udrede naturalydelserne, indtil den modtager svar 
fra den kompetente institution, og højst for et tids­
rum af 30 dage. 
3. Den kompetente institution skal svare opholds­
stedets institution inden 10 dage efter modtagelsen 
af dens forespørgsel. Dersom svaret er bekræftende, 
angiver den kompetente institution i givet fald for 
hvor lang tid naturalydelserne højst kan tilkendes 
efter den for denne institution gældende lovgivning, 
og opholdsstedets institution udreder fortsat de 
nævnte ydelser. 
4. I stedet for den i stk. 1 omhandlede attest kan 
de i den nævnte bestemmelse omhandlede arbejds­
tagere for opholdsstedets institution fremlægge 
attest for, at betingelserne for ret til naturalydelser er 
opfyldt. Denne attest, der udstedes af den kompe­
tente institution, skal i givet fald navnlig angive, for 
hvor lang tid naturalydelserne højst kan tilkendes 
efter den kompetente stats lovgivning. I dette til­
fælde finder bestemmelserne i stk. 1 til 3 ikke 
anvendelse. 
5. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens 
artikel 16, stk. 6, 7 og 9 finder tilsvarende anven­
delse. 
Nr. C 110/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
6. De naturalydelser, der udredes på grundlag af 
den i stk. 1 nævnte formodning, er genstand for 
refusion i henhold til artikel 36, stk. 1, i forordning 
(EØF)nr. 1408/71. 
Artikel 20 
Naturalydelser ved ophold i en anden medlemsstat end den 
kompetente stat — Andre arbejdstagere end de i gennemfø­
relsesforordningens artikel 19 omhandlede 
1. For at opnå naturalydelse i medfør af artikel 22, 
stk. 1, litra a), i), i forordning (EØF) nr. 1408/71 — 
bortset fra det i gennemførelsesforordningens arti­
kel 19 omhandlede tilfælde — skal arbejdstageren 
for opholdsstedets insitution fremlægge attest om, at 
han har ret til naturalydelser. Denne attest, der 
udstedes af den kompetente institution efter 
arbejdstagerens anmodning om muligt før han forla­
der den medlemsstat, hvor han er bosat, skal i givet 
fald navnlig angive, for hvor lang tid naturalydel­
serne højst kan tilkendes efter den kompetente stats 
lovgivning. Fremlægger arbejdstageren ikke denne 
attest, retter opholdsstedets institution henvendelse 
til den kompetente institution for at fremskaffe den. 
2. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens 
artikel 16, stk. 6, 7 og 9 finder tilsvarende anven­
delse. 
Artikel 21 
Naturalydelser til arbejdstagere, som flytter, eller som ven­
der tilbage til bopælslandet, samt til arbejdstagere, der har 
fået tilladelse til at rejse til en anden medlemsstat med hen­
blik på behandling 
1. For at opnå naturalydelser i medfør af arti­
kel 22, stk. 1, litra b), i), i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 skal arbejdstageren for bopælsstedets 
institution fremlægge attest om, at han fortsat har 
ret til disse ydelser. Denne attest, der udstedes af 
den kompetente institution, skal i givet fald navnlig 
angive, for hvor lang tid naturalydelserne endnu kan 
udredes i henhold til den kompetente stats lovgiv­
ning. Attesten kan også udstedes efter arbejdstage­
rens afrejse og efter dennes anmodning, dersom den 
på grund af force majeure ikke har kunnet udfærdi­
ges tidligere. 
2. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens 
artikel 16, stk. 6, 7 og 9 finder tilsvarende anven­
delse. 
3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder tilsvarende 
anvendelse på udredelse af naturalydelser i det i 
artikel 22, stk. 1, litra c), i), i forordning (EØF) nr. 
1408/71 omhandlede tilfælde. Artikel 22 
Naturalydelser til familiemedlemmer 
Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens arti­
kel 20 eller 21 finder tilsvarende anvendelse ved til­
kendelse af naturalydelser til de i artikel 22, stk. 3, i 
forordning (EØF) nr. 1408/71 omhandlede familie­
medlemmer. 
I de i artikel 22, stk. 3, andet afsnit i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 omhandlede tilfælde betragtes 
imidlertid institutionen på familiemedlemmernes 
bopælssted og lovgivningen i familiemedlemmernes 
bopælsland som henholdsvis den kompetente insti­
tution og den kompetente stats lovgivning ved anven­
delse af gennemførelsesforordningens artikel 16, 
stk. 6 og 7, og artikel 20 og 21. 
Artikel 23 
Kontantydelser til arbejdstagere ved ophold i en anden med­
lemsstat end den kompetente stat 
For opnåelse af kontantydelser i medfør af arti­
kel 22, stk. 1, litra a), ii), i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 finder bestemmelserne i gennemførel­
sesforordningens artikel 17 tilsvarende anvendelse. 
En arbejdstager, der opholder sig på en medlems­
stats område uden at være erhvervsmæssigt beskæf­
tiget dér, er dog ikke forpligtet til at fremlægge den i 
gennemførelsesforordningens artikel 17, stk. 1, 
omhandlede meddelelse om arbejdsophør; dette 
berører ikke forpligtelsen til at fremlægge en erklæ­
ring om uarbejdsdygtighed. 
Gennemførelse af artikel 23, stk. 3, i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 
Artikel 24 
Attestation vedrørende familimedlemmer, der skal tages i 
betragtning ved beregning af kontantydelser 
1. Anvendelsen af bestemmelserne i artikel 23, 
stk. 3 i forordning (EØF) nr. 1408/71 er betinget af, 
at arbejdstageren for den kompetente institution 
fremlægger attest vedrørende de af hans familie­
medlemmer, der er bosat i en anden medlemsstat 
end den, hvor den nævnte institution er beliggende. 
2. Denne attest udstedes af institutionen på fami­
liemedlemmernes bopælssted. 
Den er gyldig i 12 måneder regnet fra datoen for 
dens udstedelse. Den kan fornyes; i så fald gælder 
den fra datoen for dens fornyelse. 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/11 
Arbejdstageren skal straks underrette den kompe­
tente institution om ethvert forhold, der nødvendig­
gør en ændring af den nævnte attest. En sådan 
ændring får virkning fra den dato, da dette forhold 
er opstået. 
3. I stedet for den i stk. 1 foreskrevne attest kan 
den kompetente institution afkræve arbejdstageren 
dokumenter, der indeholder personlige oplysninger 
af nyere dato om de af hans familiemedlemmer, der 
er bosat i en anden medlemsstat end den, hvor den 
nævnte institution er beliggende. 
Gennemførelse af artikel 25, stk. 3 i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 
Artikel 25 
Naturalydelser til arbejdsløses familiemedlemmer, der er 
bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat 
Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens arti­
kel 16 finder tilsvarende anvendelse ved tilkendelse 
af naturalydelser til arbejdsløses familiemedlemmer, 
der er bosat i en anden medlemsstat end den kom­
petente stat. 
Gennemførelse af artikel 26 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 
Artikel 26 
Naturalydelser til pensions- eller renteansøgere og deres 
familiemedlemmer 
1. En pensions- eller renteansøger skal for at opnå 
naturalydelser i den medlemsstat, hvor han er bosat, 
i medfør af artikel 26, stk. 1, forordning (EØF) 
nr. 1408/71 lade sig selv og sine familiemedlemmer 
registrere ved bopælsstedets institution under frem­
læggelse af attest om, at han har ret til de nævnte 
ydelser for sig selv og for sine familiemedlemmer i 
medfør af en anden medlemsstats lovgivning. 
Denne attest udstedes af den institution i denne 
anden medlemsstat, som det påhviler at udrede 
naturalydelser. 
2. Bopælsstedets institution underretter den insti­
tution, der har udstedt attesten, om enhver registre­
ring, der har fundet sted i henhold til bestemmel­
serne i stk. 1. Gennemførelse af artikel 28 og 28a i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 
Artikel 27 
Naturalydelser til pensions- eller rentemodtagere og deres 
familiemedlemmer, der ikke er bosat i en medlemsstat, efter 
hvis lovgivning de modtager pension eller rente og har ret til 
ydelser 
1. En pensions- eller rentemodtager skal for at 
opnå naturalydelser på den medlemsstats område, 
hvor han er bosat, i medfør af artiklerne 28, stk. 1 og 
28a i forordning (EØF) nr. 1408/71 lade sig selv og 
sine familiemedlemmer registrere ved bopælsstedets 
institution under fremlæggelse af attest om, at han 
har ret til disse ydelser for sig selv og sine familie­
medlemmer i medfør af den lovgivning eller en af 
de lovgivninger, hvorefter han modtager pension 
eller rente. 
2. Denne attest udstedes efter pensions- eller ren­
temodtagerens anmodning af den institution eller en 
af de institutioner, som det påhviler at udbetale pen­
sion eller rente, eller eventuelt af den institution, der 
er beføjet til at træffe afgørelse vedrørende ret til 
naturalydelser, så snart den pågældende opfylder 
betingelserne for opnåelse af ret til disse ydelser. 
Fremlægger den pågældende ikke denne attest, 
fremskaffes den af bopælsstedets institution ved 
henvendelse til den eller de institutioner, som det 
påhviler at udbetale pension eller rente, eller even­
tuelt til den institution, der er beføjet til at udstede 
attesten. Medens bopælsstedets institution afventer 
modtagelsen af denne attest, kan den foretage en 
foreløbig registrering af pensions- eller rentemodta­
geren og hans familiemedlemmer på grundlag af 
bevisligheder, den har godkendt. Denne registrering 
er kun bindende for den institution, som det påhvi­
ler at udrede naturalydelser, når den har udstedt den 
i stk. 1 foreskrevne attest. 
3. Bopælsstedets institution underretter den insti­
tution, som har udstedt den i stk. 1 foreskrevne 
attest, om enhver registrering, den har foretaget i 
medfør af den nævnte bestemmelse. 
4. Ved enhver begæring om naturalydelser skal det 
godtgøres over for bopælsstedets institution, at 
modtageren fortsat er berettiget til pension eller 
rente, ved forelæggelse af en kvittering, eller anvis-
ningstalon for den seneste udbetaling af pensionen 
eller renten. 
5. Modtageren eller hans familiemedlemmer har 
pligt til at underrette bopælsstedets institution om 
enhver forandring i deres forhold, der kan berøre 
deres ret til naturalydelser, navnlig midlertidig ind­
dragelse eller bortfald af pensionen eller renten samt 
enhver bopælsforandring. De institutioner, som det 
påhviler at udbetale pension eller rente, underretter 
ligeledes institutionen på modtagerens bopælssted 
om enhver sådan forandring. 
Nr. C 110/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
Gennemførelse af forordningens artikel 29 
Artikel 28 
Naturalydelser til familiemedlemmer, der er bosat i en anden 
medlemsstat end den, hvor pensions- eller rentemodtageren 
er bosat Gennemførelse af artikel 31 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 
Artikel 29 
Naturalydelser til pensions- eller rentemodtagere og deres 
familiemedlemmer ved ophold i en anden medlemsstat end 
den, hvor de er bosat 
1. Familiemedlemmerne skal for at opnå naturaly­
delser på den medlemsstats område, hvor de er 
bosat, i medfør af artikel 29, stk. 1, i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 lade sig registrere ved institutio­
nen på deres bopælssted og herved fremlægge de 
bevisligheder, der efter den lovgivning, som gælder 
for denne institution, kræves, for at sådanne ydelser 
kan tilkendes en pensions- eller rentemodtagers 
familiemedlemmer, samt en attest, der bekræfter, at 
pensions- eller rentemodtageren har ret til naturaly­
delser for sig selv og sine familiemedlemmer. Denne 
attest, der udstedes af institutionen på modtagerens 
bopælssted, gælder, så længe institutionen på fami­
liemedlemmernes bopælssted ikke har modtaget 
meddelelse om, at den ikke længere er gyldig. Når 
den nævnte attest udstedes af en fransk institution, 
er den dog kun gyldig i 12 måneder regnet fra 
datoen for dens udstedelse og skal fornyes hvert år. 
2. Ved enhver begæring om naturalydelser skal 
familiemedlemmerne for institutionen på deres bo­
pælssted fremlægge den i stk. 1 nævnte attest, der­
som det er foreskrevet i den lovgivning, som gælder 
for denne institution, at en sådan begæring skal 
være ledsaget af dokumentation for modtagelse af 
pension eller rente. 1. En pensions- eller rentemodtager, skal for at 
opnå naturalydelser i medfør af artikel 31 i forord­
ning (EØF) nr. 1408/71 for opholdsstedets institu­
tion fremlægge attest om, at han har ret til disse 
ydelser. Denne attest, der udstedes af institutionen 
på modtagerens bopælssted, så vidt muligt før han 
forlader den medlemsstats område, hvor han er 
bosat, skal i givet fald navnlig angive, for hvor lang 
tid naturalydelserne højst kan udredes efter denne 
medlemsstats lovgivning. Fremlægger modtageren 
ikke den nævnte attest, retter opholdsstedets institu­
tion henvendelse til bopælsstedets institution for at 
fremskaffe den. 
2. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens 
artikel 16, stk. 6, 7 og 9, finder tilsvarende anven­
delse. I så fald anses institutionen på pensions- eller 
rentemodtagerens bopælssted for den kompetente 
institution. 
3. Bestemmelserne i denne artikel finder tilsva­
rende anvendelse, for.så vidt angår tilkendelse af 
naturalydelser til de i artikel 31 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 omhandlede familiemedlemmer. 
Gennemførelse af artikel 35, stk. 1, i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 
Artikel 30 
3. Institutionen på modtagerens bopælssted 
underretter institutionen på familiemedlemmernes 
bopælssted, dersom pensionen eller renten stilles i 
bero eller bortfalder, eller modtageren skifter bopæl. 
Institutionen på familiemedlemmernes bopælssted 
kan når som helst anmode institutionen på modta­
gerens bopælssted om enhver oplysning om ret til 
naturalydelser. 
4. Familiemedlemmerne har pligt til at underrette 
institutionen på deres bopælssted om enhver foran­
dring i deres forhold, der kan antages at berøre deres 
ret til naturalydelser, navnlig om enhver bopælsfor-
andring. De institutioner, hvortil arbejdstagere beskæftiget i miner og 
lignende virksomheder samt deres familiemedlemmer kan 
rette henvendelse i tilfælde af ophold eller bopæl i en anden 
medlemsstat end den kompetente stat 
1. I de i artikel 35, stk. 1, i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 omhandlede tilfælde kan arbejdstagere 
beskæftiget i miner og lignende virksomheder samt 
deres familiemedlemmer rette henvendelse til den 
nærmeste institution på den medlemsstats område, 
hvor de opholder sig eller er bosat, og som er angivet 
i bilag 3 til gennemførelsesforordningen, selv om 
denne er en institution, der administrerer ordningen 
for arbejdere i stålindustrien forudsat, at de ydelser, 
der i opholds- eller bopælslandet udredes i henhold 
til den ordning, vedrørende syge- og moderskabsfor-
sikring, der gælder for arbejdere i stålindustrien, 
svarer til de ydelser, der udredes efter den særlige 
ordning for arbejdstagere beskæftiget i miner og lig­
nende virksomheder. Denne institution er i så fald 
forpligtet til udrede ydelserne. 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/13 
2. Når ydelserne i henhold til den særlige ordning 
for arbejdstagere beskæftiget i miner og lignende 
virksomheder er mere gunstige, er disse arbejdsta­
gere eller deres familiemedlemmer berettiget til at 
henvende sig enten til den institution, som det 
påhviler at administrere denne ordning, eller til den 
nærmeste institution på den medlemsstats område, 
hvor de opholder sig eller er bosat, og som admini­
strerer ordningen for arbejdere i stålindustrien. I 
sidstnævnte tilfælde skal denne institution gøre den 
pågældende opmærksom på, at han vil opnå mere 
gunstige ydelser ved at henvende sig til den institu­
tion, som det påhviler at administrere den før­
nævnte særlige ordning; den skal endvidere under­
rette ham om denne institutions benævnelse og 
adresse. 
Gennemførelse af artikel 35, stk. 3, i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 
Artikel 31 
Medregning af den periode, hvori der allerede er udredet 
ydelser af en anden medlemsstats institution 
Ved anvendelsen af bestemmelserne i artikel 35, 
stk. 3 i forordning (EØF) nr. 1408/71 kan den insti­
tution i en medlemsstat, som skal udrede ydelserne, 
afkræve en anden medlemsstats institution oplys­
ninger om, i hvilken periode den sidstnævnte insti­
tution allerede har udredet ydelser for det samme 
sygdoms- eller moderskabstilfælde. 
Refusion fra den kompetente institution i en medlemstat af 
udgifter, der er udlagt under ophold i en anden medlemsstat 
Artikel 32 
1. Dersom de i gennemførelsesforordningens arti­
kel 19, stk. 1 og 4, samt artikel 20, 22 og 29 fore­
skrevne formaliteter ikke har kunnet opfyldes under 
ophold i en anden medlemsstat end den kompetente 
stat, refunderes de udlagte beløb efter arbejdstage­
rens anmodning af den kompetente institution efter 
de satser, der anvendes af opholdsstedets institu­
tion. 
2. Opholdsstedets institution skal efter anmodning 
underrette den kompetente institution om disse sat­
ser. 
Dersom opholdsstedets institution og den kompe­
tente institution er omfattet af en overenskomst, der 
enten foreskriver afkald på enhver refusion eller 
refusion med et standardbeløb af ydelser udredet i 
medfør af artikel 22, stk. 1, litra a), i), og artikel 31 i 
forordning (EØF) nr. 1408/71 er opholdsstedets 
institution endvidere forpligtet til at overføre det beløb, som i medfør af stk. 1 skal refunderes den 
pågældende, til den kompetente institution. 
3. Hvor det drejer sig om større udgifter, kan den 
kompetente institution yde den pågældende et pas­
sende forskud, når han til nævnte institution har 
indgivet begæring om refusion. 
KAPITEL 3 
INVALIDITET, ALDERDOM OG DØDSFALD 
(PENSIONER) 
Indgivelse og behandling af begæring om ydelser 
Artikel 33 
De artikler i forordning (EØF) nr. 51 A/12, som i 
henhold til afgørelsens artikel 27 finder tilsvarende 
anvendelse på tyrkiske arbejdstagere, deres familie­
medlemmer og efterladte, suppleres med bestem­
melserne i nedenstående artikler 34 til 44. 
Artikel 34 
Behandling af begæringer om ydelser ved invaliditet i til­
fælde, hvor arbejdstageren udelukkende har været forsikret i 
medfør af de i bilag III til forordning (EØF) nr. 1408/71 
anførte lovgivninger 
1. Dersom arbejdstageren har indgivet begæring 
om ydelser ved invaliditet, og institutionen har kon­
stateret, at bestemmelserne i artikel 37, stk. 1, i for­
ordning (EØF) nr. 1408/71 skal anvendes, retter 
den, om fornødent, henvendelse til den institution, 
som arbejdstageren senest har været tilsluttet, for at 
fremskaffe attest om de forsikringsperioder, han har 
tilbagelagt efter den lovgivning, som gælder for 
sidstnævnte institution. 
2. Bestemmelserne i stk. 1 finder tilsvarende 
anvendelse, dersom det er nødvendigt at medregne 
forsikringsperioder, der tidligere er tilbagelagt efter 
lovgivningen i enhver anden medlemsstat, for at de i 
den kompetente stats lovgivning foreskrevne betin­
gelser kan opfyldes. 
3. I det i artikel 39, stk. 3, i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 omhandlede tilfælde sender den institu­
tion, som har behandlet arbejdstagerens begæring, 
denne til den institution, som arbejdstageren senest 
har været tilsluttet. 
4. Gennemførelsesforordningens artikel 36 til 44 
finder ikke anvendelse ved behandlingen af de i stk. 
1 til 3 omhandlede begæringer. 
Nr. C 110/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
Artikel 35 Artikel 38 
Fastsættelse af invaliditetsgraden 
En medlemsstats institution skal ved fastsættelse af 
invaliditetsgraden tage sådanne lægelige dokumen­
ter og erklæringer i betragtning samt administrative 
oplysninger, som institutionen har indhentet fra 
enhver anden medlemsstat. Bortset fra det tilfælde, 
hvor bestemmelserne i artikel 40, stk. 4, i forordning 
(EØF) nr, 1408/71 finder anvendelse, bevarer 
enhver institution dog retten til at lade ansøgeren 
undersøge af en af den selv udpeget læge. Den fremgangsmåde, der skal følges af de berørte institutio­
ner ved begæringens behandling 
1. Den behandlede institution anfører på den i 
gennemførelsesforordningens artikel 37, stk. 1, fore­
skrevne blanket de forsikrings- eller bopælsperioder, 
der er tilbagelagt efter den lovgivning, som gælder 
for institutionen, og fremsender et eksemplar af 
blanketten til enhver medlemsstats institution for 
ydelser ved invaliditet, alderdom og dødsfald (pen­
sioner), som arbejdstageren har været tilsluttet, i 
givet fald bilagt de af ansøgeren fremlagte arbejdsat-
tester. 
Behandling af begæringer om ydelser ved invaliditet og 
alderdom samt til efterladte i de i artikel 36, stk. 1,2 
og 4 i forordning (EØF) nr. 574/72 omhandlede 
tilfælde, som i henhold til afgørelsens artikel 27 finder 
tilsvarende anvendelse 
Artikel 36 
Bestemmelse af, hvilken institution der er behandlende insti­
tution 
1. Begæringer om ydelser behandles af den institu­
tion, hvortil de er indgivet eller sendt i overensstem­
melse med bestemmelserne i artikel 36, stk. 1 og 2 i 
forordning (EØF) nr. 574/72. Denne institution 
betegnes »den behandlende institution«. 
2. Den behandlende institution skal straks ved 
anvendelse af en blanket, der er udfærdiget i dette 
øjemed, underrette alle de berørte institutioner om 
indkomne begæringer om ydelser, for at disse kan 
blive behandlet samtidig og uden forsinkelse i alle 
disse institutioner. 2. Dersom kun én yderligere institution er berørt, 
supplerer denne institution den omhandlede blanket 
med angivelse af: 
a) de forsikrings- eller bopælsperioder tilbagelagt 
efter den lovgivning, som gælder for institution; 
b) størrelsen af den ydelse, som ansøgeren ville 
kunne gøre krav på alene på grundlag af disse 
forsikrings- eller bopælsperioder; 
c) ydelsernes teoretiske og faktiske beløb beregnet 
efter bestemmelserne i artikel 46, stk. 2, i forord­
ning (EØF) nr. 1408/71. 
Den således supplerede blanket tilbagesendes til 
den behandlede institution. 
Dersom der er erhvervet ret til ydelser alene på 
grundlag af de forsikrings- eller bopælsperioder tilba­
gelagt efter den lovgivning, der gælder for institutio­
nen i den anden medlemsstat, og dersom størrelsen 
af den ydelse, der svarer til disse perioder, kan fast­
sættes straks, medens de under litra c), omhandlede 
beregninger kræver betydeligt længere tid, tilbage­
sendes blanketten til den behandlende institution 
med de i litra a) og b) omhandlede oplysninger; de i 
litra c) omhandlede oplysninger fremsendes snarest 
muligt til den behandlende institution. 
Artikel 37 
Blanketter, der skal benyttes til behandling af begæringer 
om ydelser 
1. Ved behandling af begæringer om ydelser skal 
den behandlende institution anvende en blanket, 
der specielt indeholder en opgørelse og oversigt over 
de forsikrings- eller bopælsperioder, som arbejdsta­
geren har tilbagelagt efter lovgivningen i samtlige 
berørte medlemsstater. 
2. Oversendelse af disse blanketter til enhver 
anden medlemsstats institution træder i stedet for 
oversendelse af bevisligheder. 3. Såfremt to eller flere andre institutioner er 
berørt, skal hver af institutionerne supplere den 
nævnte blanket med angivelse af de forsikrings-
eller bopælsperioder, der er tilbagelagt efter den lov­
givning, der gælder for den pågældende institution, 
og tilbagesende den til den behandlende institution. 
Dersom der er erhvervet ret til ydelser alene på 
grundlag af de forsikrings- eller bopælsperioder til­
bagelagt efter den lovgivning, der gælder for en eller 
flere af disse institutioner, og dersom størrelsen af 
den ydelse, der svarer til disse perioder, kan fastsæt­
tes straks, underrettes den behandlende institution 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/15 
om dette beløb samtidig med underretning om for­
sikrings- eller bopælsperioderne; kræver fastsættel­
sen af det nævnte beløb en vis tid, underrettes den 
behandlende institution om beløbet, så snart det er 
fastsat. 
Efter modtagelsen af samtlige blanketter med oplys­
ning om forsikrings- eller bopælsperioderne og i 
givet fald om det eller de beløb, der skal udbetales 
efter lovgivningen i en eller flere af de berørte med­
lemsstater, sender den behandlende institution et 
eksemplar af de således udfyldte blanketter til hver 
af de berørte institutioner, som deri anfører ydelser­
nes teoretiske og faktiske beløb, beregnet efter 
bestemmelserne i artikel 46, stk. 2, i forordning 
(EØF) nr. 1408/71, og tilbagesender blanketten til 
den behandlende institution. 
4. Så snart den behandlende institution efter mod­
tagelsen af de i stk. 2 eller 3 omhandlede oplysnin­
ger har konstateret, at bestemmelserne i artikel 40, 
stk. 2, eller artikel 48, stk. 2 eller 3 i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 skal anvendes, underretter den 
de øvrige berørte institutioner herom. 
Artikel 39 
Den institution, der er beføjet til at træffe afgørelse om inva­
liditetsgraden 
1. Alene den behandlende institution er beføjet til 
at træffe den i artikel 40, stk. 4 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 omhandlede afgørelse med hensyn til 
ansøgerens invaliditet, jf. dog bestemmelserne i 
stk. 2 og 3. Den træffer denne afgørelse, så snart den 
er i stand til at fastslå, om de betingelser for ret til 
ydelser, der er fastsat i den lovgivning, som gælder 
for den, er opfyldt, i givet fald under iagttagelse af 
bestemmelserne i artikel 45 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71. Den underretter straks de øvrige berørte 
institutioner om denne afgørelse. 
2. Dersom de betingelser for erhvervelse af ret til 
ydelser — bortset fra betingelsen vedrørende invali­
ditet — der er fastsat i den lovgivning, som gælder 
for den behandlende institution, under iagttagelse af 
bestemmelserne i artikel 45 i forordning (EØF) nr. 
1408/71, underretter den straks den institution, der 
er kompetent vedrørende invaliditet i den af de 
øvrige berørte medlemsstater, af hvis lovgivning 
arbejdstageren senest har været omfattet. Den sidst­
nævnte institution er beføjet til at træffe afgørelse 
om ansøgerens invaliditet, såfremt de betingelser for 
ret til ydelser, der er fastsat i den lovgivning, som 
gælder for den, er opfyldt; den underretter straks de 
øvrige berørte institutioner om denne afgørelse. 3. I givet fald kan det under de samme betingelser 
være nødvendigt at gå tilbage til den institution, der 
er kompetent vedrørende invaliditet i den medlems­
stat, af hvis lovgivning arbejdstageren først har 
været omfattet. 
Artikel 40 
Udbetaling af foreløbige ydelser samt forskud på ydelser 
1. Dersom den behandlende institution konstate­
rer, at ansøgeren har ret til ydelser efter den lovgiv­
ning, der gælder for institutionen, uden at det er 
nødvendigt at medregne forsikrings- eller bopælspe­
rioder, der er tilbagelagt efter andre medlemsstaters 
lovgivning, udbetaler institutionen straks disse ydel­
ser som foreløbige ydelser. 
2. Dersom ansøgeren ikke har ret til ydelser i med­
før af stk. 1, men hvor det fremgår af de oplysninger, 
der er tilgået den behandlende institution i henhold 
til gennemførelsesforordningens artikel 38, stk. 2, 
eller 3, at han har ret til ydelser efter lovgivningen i 
en anden medlemsstat, alene på grundlag af de for­
sikrings- eller bopælsperioder, der er tilbagelagt 
efter nævnte lovgivning, udbetaler den institution, 
for hvilken nævnte lovgivning gælder, ydelserne 
som foreløbige ydelser, så snart institutionen har 
modtaget underretning fra den behandlende institu­
tion om, at den er forpligtet hertil. 
3. Dersom ansøgeren i det i stk. 2 omhandlede til­
fælde har ret til ydelser efter lovgivningen i flere 
medlemsstater, alene på grundlag af de forsikrings-
eller bopælsperioder, der er tilbagelagt efter lovgiv­
ningen i hver af disse stater, påhviler udbetalingen 
af foreløbige ydelser den institution, som først har 
underrettet den behandlende institution om, at der 
består en sådan ret; det påhviler den behandlende 
institution at underrette de øvrige berørte institutio­
ner. 
4. Den institution, som det påhviler at udbetale 
ydelser i medfør af stk. 1, 2 eller 3, underretter straks 
ansøgeren herom og gør ham samtidig udtrykkeligt 
opmærksom på, at afgørelsen er af foreløbig karak­
ter og ikke kan påklages. 
5. Dersom der ikke kan udbetales ansøgeren en 
foreløbig ydelse i medfør af stk. 1, 2 eller 3, men 
hvor det fremgår af de modtagne oplysninger, at der 
er erhvervet ret til ydelser i medfør af artikel 46, 
stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1408/71, udbetaler den 
behandlende institution ham et passende forskud, 
der kan kræves tilbagebetalt, og hvis størrelse såvidt 
muligt svarer til det beløb, der må antages at blive 
fastsat i henhold til nævnte forordnings artikel 46, 
stk. 2. 
Nr. C 110/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
6. To medlemsstater eller deres kompetente myn­
digheder kan aftale andre regler for udbetaling af 
foreløbige ydelser i tilfælde, hvor alene institutio­
nerne i disse medlemsstater er berørt. Den admini­
strative Kommission skal underrettes om de aftaler, 
der træffes herom. 
Artikel 41 
Beregning af ydelser i tilfælde af helt eller delvist sammen­
fald af perioder 
Ved beregningen af ydelsens teoretiske og faktiske 
beløb efter bestemmelserne i artikel 46, stk. 2, litra a) 
og b) i forordning (EØF) nr. 1408/71, finder reg­
lerne i gennemførelsesforordningens artikel 13, 
stk. 1, litra b), c) og d), anvendelse. 
Det således fremkomne faktiske beløb forhøjes med 
det beløb, der svarer til forsikringsperioderne i hen­
hold til en frivillig eller frivillig fortsat ordning, og 
som er fastsat efter den lovgivning, hvorefter disse 
forsikringsperioder er tilbagelagt. 
Artikel 42 
Meddelelse til ansøgeren om institutionernes afgørelser 
1. Den behandlende institution skal underrettes 
om de endelige afgørelser, der er truffet af de 
enkelte berørte institutioner. Hver af disse afgørelser 
skal angive den i den pågældende lovgivning fast­
satte klageadgang samt fristerne for indgivelse af 
klage. Efter modtagelsen af alle disse afgørelser 
underretter den behandlende institution ansøgeren 
herom ved en sammenfattende meddelelse ledsaget 
af de nævnte afgørelser. Klagefristerne løber først 
fra tidspunktet for ansøgerens modtagelse af den 
sammenfattende meddelelse. 
2. Samtidig med, at den behandlende institution 
sender ansøgeren den i stk. 1 omhandlede sammen­
fattende meddelelse, sender den en genpart heraf til 
hver af de berørte institutioner, vedlagt en genpart 
af de øvrige institutioners afgørelser. 
Artikel 43 
Fornyet beregning af ydelser 
1. Ved anvendelsen af bestemmelserne i artikel 49 
stk. 2 og 3, samt artikel 51, stk. 2, i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 finder bestemmelserne i gennemførel­
sesforordningens artikel 40 tilsvarende anvendelse. 
2. I tilfælde af, at ydelsen nyberegnes, bortfalder 
eller stilles i bero, underretter den institution, som 
har truffet afgørelse herom, straks den pågældende 
samt hver af de institutioner, hvorfra den pågæl­dende har ret til ydelser, eventuelt gennem den 
behandlende institution. Afgørelsen skal angive den 
pågældende lovgivnings fastsatte klageadgang samt 
fristerne for indgivelse af klage. Disse frister løber 
først fra den pågældendes modtagelse af afgørelsen. 
Artikel 44 
Foranstaltninger med henblik på at fremskynde fastsættelsen 
af ydelser 
1. Når en tyrkisk arbejdstager, som har været 
omfattet af én medlemsstats lovgivning, bliver 
omfattet af en anden medlemsstats lovgivning, skal 
den institution, der er kompetent vedrørende pensi­
oner i den sidstnævnte stat på det tidspunkt, da 
arbejdstageren bliver registreret, til det organ, der er 
udpeget af den kompetente myndighed i den samme 
medlemsstat (beskæftigelseslandet), sende alle 
arbejdstagerens personlige data, datoen for hans til­
trædelse af beskæftigelsen samt den nævnte kompe­
tente institutions benævnelse, den pågældendes for-
sikringsnummer i institutionen, og alle andre oplys­
ninger, som er egnet til at lette og fremskynde den 
senere fastsættelse af pensionerne. 
2. Efter anmodning af arbejdstageren eller af den 
institution, som han på det pågældende tidspunkt er 
tilsluttet, foretager de berørte institutioner en opgø­
relse over hans forsikringsforhold, senest 1 år før det 
tidspunkt, da han opnår alderen for ret til pension. 
KAPITEL 4 
ARBEJDSULYKKER OG ERHVERVSSYGDOMME 
Gennemførelse af afgørelsens artikel 15 
Artikel 45 
Reglerne til gennemførelse af de artikler i forord­
ning (EØF) nr. 1408/71, som i henhold til afgørel­
sens artikel 15 finder tilsvarende anvendelse på tyr­
kiske arbejdstagere, er fastsat i nedenstående artikler 
46 til 62. 
Gennemførelse af artikel 52 og 53 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 
Artikel 46 
Naturalydelser i tilfælde af bopæl i en anden medlemsstat 
end den kompetente stat 
1. For at opnå naturalydelser i medfør af artikel 
52, litra a), i forordning (EØF) nr. 1408/71, skal 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr.C 110/17 
arbejdstageren for bopælsstedets institution frem­
lægge attest om, at han har ret til disse naturalydel­
ser. Denne attest udstedes af den kompetente insti­
tution, eventuelt på grundlag af oplysninger fra 
arbejdsgiveren. Dersom lovgivningen i den kompe­
tente stat kræver det, skal arbejdstageren endvidere 
for bopælsstedets institution fremlægge et bevis fra 
den kompetente institution for modtagelse af 
anmeldelsen af ulykkestilfældet eller erhvervssyg­
dommen. Fremlægger han ikke disse bevisligheder, 
retter bopælsstedets institution henvendelse til den 
kompetente institution for at fremskaffe dem, og i 
mellemtiden tilkender den ham naturalydelser som 
sygeforsikringsydelser, for så vidt han opfylder de 
nødvendige betingelser for ret til sådanne ydelser. 
2. Denne attest bevarer sin gyldighed, så længe 
bopælsstedets institution ikke har modtaget meddel­
else om, at den ikke længere er gyldig. Når den 
nævnte attest er udstedt af en fransk institution, er 
den dog kun gyldig i et tidsrum af seks måneder reg­
net fra datoen for dens udstedelse og skal fornyes 
hver sjette måned. 
3. Dersom arbejdstageren er sæsonarbejder, er den 
i stk. 1 omhandlede attest gyldig, så længe sæsonar­
bejdet vedvarer, medmindre den kompetente institu­
tion i mellemtiden har meddelt bopælsstedets insti­
tution, at den ikke længere er gyldig. 
4. Ved enhver begæring om naturalydelser skal 
arbejdstageren fremlægge de bevisligheder, der kræ­
ves for tilkendelse af naturalydelser efter lovgivnin­
gen i den medlemsstat, på hvis område han er bosat. 
5. I tilfælde af hospitalsindlæggelse underretter 
bopælsstedets institution — inden tre dage efter at 
den er blevet bekendt hermed — den kompetente 
institution om datoen for hospitalsindlæggelsen, 
hospitalopholdets forventede varighed samt 
udskrivningsdatoen. 
6. Bopælsstedets institution underretter på forhånd 
den kompetente institution om enhver afgørelse 
vedrørende tilkendelse af en naturalydelse, hvor de 
sandsynlige eller faktiske udgifter overstiger et stan­
dardbeløb, der fastsættes og med jævne mellemrum 
revideres af Den administrative Kommisson. Den 
kompetente institution kan, inden 15 dage efter 
afsendelsen af denne meddelelse fremsende en 
begrundet indsigelse; har bopælsstedets institution 
ikke modtaget nogen indsigelse ved udløbet af 
denne frist, tilkender den naturalydelserne. Dersom 
det er tvingende nødvendigt at udrede sådanne 
naturalydelser straks, underretter bopælsstedets 
institution øjeblikkeligt den kompetente institution 
herom. 7. Arbejdstageren har pligt til at underrette bo­
pælsstedets institution om enhver forandring i sine 
forhold, der må antages at berøre hans ret til natural­
ydelser, navnlig om ethvert arbejdsophør eller over­
gang til ny beskæftigelse eller enhver forandring af 
bopæls- eller opholdssted. Den kompetente institu­
tion underretter ligeledes bopælsstedets institution, 
dersom arbejdstageren ikke længere er forsikret eller 
hans ret til naturalydelser er bortfaldet. Bopælsste­
dets institution kan når som helst afkræve den kom­
petente institution alle oplysninger vedrørende 
arbejdstagerens forsikringsforhold eller ret til natu­
ralydelser. 
8. Hvor det drejer sig om grænsearbejder, kan 
lægemidler, bandager, briller, mindre proteser samt 
laboratorieundersøgelser kun udleveres eller foreta­
ges i den medlemsstat, hvor de er ordineret efter 
bestemmelserne i denne medlemsstats lovgivning. 
9. To eller flere medlemsstater eller deres kompe­
tente myndigheder kan efter udtalelse fra Den admi­
nistrative Kommission aftale andre gennemførelses-
regler. 
Artikel 47 
Kontantydelser, bortset fra renter, i tilfælde af bopæl i en 
anden medlemsstat end den kompetente stat 
1. For at opnå kontantydelser (bortset fra renter) i 
medfør af artikel 52, litra b), i forordning (EØF) nr. 
1408/71 skal arbejdstageren inden tre dage efter 
uarbejdsdygtighedens indtræden rette henvendelse 
til bopælsstedets institution med en meddelelse om, 
at han er ophørt med at arbejde, eller — såfremt 
dette er foreskrevet i den lovgivning, som gælder for 
den kompetente institution eller bopælsstedets insti­
tution — en erklæring om uarbejdsdygtighed 
udstedt af den behandlende læge. 
2. Dersom de behandlende læger i bopælslandet 
ikke udsteder attest om uarbejdsdygtighed, henven­
der arbejdstageren sig direkte til bopælsstedets insti­
tution inden for den frist, der er foreskrevet i den 
lovgivning, der gælder for den. 
Denne institution foranlediger straks arbejdstageren 
lægeundersøgt med henblik på konstatering af hans 
uarbejdsdygtighed samt udfærdigelse af den i stk. 1 
omhandlede erklæring. Denne erklæring, som skal 
angive den forventede varighed af uarbejdsdygtig­
heden, sendes straks til den kompetente institution. 
3. I de tilfælde, hvor stk. 2 ikke finder anvendelse, 
skal bopælsstedets institution snarest muligt og 
Nr. C 110/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
under alle omstændigheder inden tre dage efter, at 
arbejdstageren har henvendt sig til den, lade ham 
kontrolundersøge af en læge, som om det drejede 
sig om en af dens egne forsikrede. Den kontrolle­
rende læges erklæring, der navnlig skal indeholde 
oplysning om den forventede varighed af uarbejds­
dygtigheden, sendes af bopælsstedets institution til 
den kompetente institution inden tre dage efter 
datoen for kontrolundersøgelsen. 
4. Bopælsstedets institution iværksætter senere om 
fornødent, en administrativ eller lægelig kontrol af 
arbejdstageren, som om det drejede sig om en af 
dens egne forsikrede. Så snart den har konstateret, 
at arbejdstageren på ny er arbejdsdygtig, underretter 
den straks arbejdstageren samt den kompetente 
institution herom med angivelse af datoen for uar­
bejdsdygtighedens ophør. Meddelelsen til arbejdsta­
geren anses for en afgerelse, der er truffet på den 
kompetente institutions vegne, jf. dog bestemmel­
serne i stk. 6. 
5. Den kompetente institution bevarer under alle 
omstændigheder retten til at lade arbejdstageren 
undersøge af en af den selv udpeget læge. 
6. Dersom den kompetente institution beslutter at 
afslå begæringen om kontantydelser, fordi arbejds­
tageren ikke har overholdt den fremgangsmåde, der 
er foreskrevet i bopælslandets lovgivning, eller den 
konstaterer, at arbejdstageren på ny er arbejdsdyg­
tig, underretter den arbejdstageren om denne af-
øgrelse og sender samtidig en genpart heraf til bo­
pælsstedets institution. 
7. Når arbejdstageren genoptager sit arbejde, 
underretter han den kompetente institution herom, 
såfremt dette er foreskrevet i den lovgivning, som 
gælder for denne institution. 
8. Den kompetente institution udbetaler kontanty­
delserne på enhver egnet måde, fortrinsvis ved inter­
national postanvisning, og underretter bopælsste­
dets institution samt arbejdstageren herom. Dersom 
kontantydelserne udbetales af bopælsstedets institu­
tion til udgift for den kompetente institution, under­
retter den kompetente institution arbejdstageren om 
hans rettigheder, samtidig med at den underretter 
bopælsstedets institution om kontantydelsernes 
størrelse, hvornår de forfalder til udbetaling, samt 
for hvor lang tid de højst kan tilkendes efter lovgiv­
ningen i den kompetente stat. 
9. To eller flere medlemsstater eller deres kompe­
tente myndigheder kan efter indhentet udtalelse fra 
Den administrative Kommission aftale andre gen-
nemførelsesregler. Gennemførelse af artikel 55 i forordning (EØF) nr. 
1408/71 
Artikel 48 
Naturalydelser i tilfælde af ophold i en anden medlemsstat 
end den kompetente stat 
1. For at opnå naturalydelser skal den i artikel 14, 
stk. 1, litra b), i forordning (EØF) nr. 1408/71 
omhandlede arbejdstager, der er beskæftiget ved 
international transport, og som under udførelsen af 
sit arbejde befinder sig i en anden medlemsstat end 
den kompetente stat, snarest muligt for opholdsste­
dets institution fremlægge en særlig attest udstedt af 
arbejdsgiveren eller dennes stedfortræder i samme 
kalendermåned eller inden for de to forudgående 
kalendermåneder. Denne attest skal især angive, 
hvornår arbejdstageren har tiltrådt sin beskæftigelse 
hos den nævnte arbejdsgiver, samt den kompetente 
institutions benævnelse og adresse. Når arbejdstage­
ren har fremlagt denne attest, formodes han at 
opfylde betingelserne for ret til naturalydelser. Der­
som det ikke er muligt for arbejdstageren at hen­
vende sig til opholdsstedets institution før lægebe­
handlingen, har han alligevel ret til denne behand­
ling ved fremlæggelse af den nævnte attest, som 
om han var forsikret i denne institution. 
2. Opholdsstedets institution retter inden tre dage 
henvendelse til den kompetente institution for at få 
oplyst, om den i stk. 1 omhandlede arbejdstager 
opfylder betingelserne for ret til naturalydelser. Den 
er forpligtet til at udrede naturalydelserne, indtil den 
modtager svar fra den kompetente institution, dog 
højst for et tidsrum af 30 dage. 
3. Den kompetente institution skal svare opholds­
stedets institution inden 10 dage efter modtagelsen 
af dens forespørgsel. Dersom svaret er bekræftende, 
angiver den kompetente institution i givet fald, for 
hvor lang tid naturalydelser højst kan tilkendes efter 
den for denne institution gældende lovgivning, og 
opholdsstedets institution udreder fortsat de nævnte 
ydelser. 
4. De naturalydelser, der udredes på grundlag af 
den i stk. 1 nævnte formodning, er genstand for 
refusion i henhold til artikel 36, stk. 1, i forordning 
(EØF)nr. 1408/71. 
5. I stedet for den i stk. 1 omhandlede attest kan 
den i nævnte bestemmelse omhandlede arbejdstager 
for opholdsstedets institution fremlægge den i stk. 6 
omhandlede attest. 
6. For at opnå naturalydelser i medfør af artikel 
55, stk. 1, litra a), i), i forordning (EØF) nr. 1408/71 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/19 
— bortset fra de tilfælde, hvor ydelserne tilkendes 
på grundlag af den i stk. 1 nævnte formodning — 
skal arbejdstageren for opholdsstedets institution 
fremlægge en attest, der bekræfter, at han har ret til 
naturalydelser. Denne attest, der udstedes af den 
kompetente institution, om muligt før arbejdstage­
ren forlader den medlemsstats område, hvor han er 
bosat, skal i givet fald navnlig angive, for hvor lang 
tid naturalydelserne højst kan tilkendes efter den 
kompetente stats lovgivning. Fremlægger arbejdsta­
geren ikke denne attest, retter opholdsstedets insti­
tution henvendelse til den kompetente institution 
for at fremskaffe den. 
7. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens 
artikel 46, stk. 5, 6 og 9, finder tilsvarende anven­
delse. 
Artikel 49 
Naturalydelser til arbejdstagere, som flytter, eller som ven­
der tilbage til bopælslandet, samt til arbejdstagere, der har 
fået tilladelse til at rejse til en anden medlemsstat med hen­
blik på behandling 
1. For at opnå naturalydelser i medfør af artikel 
55, stk. 1, litra b), i), i forordning (EØF) nr. 1408/71, 
skal arbejdstageren for bopælsstedets institution 
fremlægge attest for, at han fortsat har ret til disse 
ydelser. Denne attest, der udstedes af den kompe­
tente institution, skal i givet fald navnlig angive, for 
hvor lang tid naturalydelserne endnu kan udredes 
efter den kompetente stats lovgivning. Attesten kan 
udstedes efter arbejdstagerens afrejse og på dennes 
anmodning, hvis den på grund af force majeure ikke 
har kunnet udfærdiges tidligere. 
2. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens 
artikel 46, stk. 5, 6 og 9, finder tilsvarende anven­
delse. 
3. Bestemmelserne i denne artikel finder tilsva­
rende anvendelse ved udredelse af naturalydelser i 
de i artikel 55, stk. 1, litra c), i), forordning (EØF) nr. 
1408/71 omhandlede tilfælde. 
Artikel 50 
Kontantydelser, bortset fra renter, ved ophold i en anden 
medlemsstat end den kompetente stat 
Med hensyn til opnåelse af kontantydelser (bortset 
fra renter) i medfør af artikel 55, stk. 1, litra a), ii), i 
forordning (EØF) nr. 1408/71, finder bestemmel­
serne i gennemførelsesforordningens artikel 46 til­
svarende anvendelse. En arbejdstager, der opholder sig på en medlemsstats område uden at være 
erhvervsmæssigt beskæftiget der, er dog ikke forplig­
tet til at fremlægge den i gennemførelsesforordnin­
gens artikel 47, stk. 1, omhandlede anmeldelse om 
arbejdsophør. Dette berører ikke pligten til at frem­
lægge en erklæring om uarbejdsdygtighed. 
Gennemførelse af artikel 52 til 56 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 
Artikel 51 
Anmeldelser, undersøgelser og udveksling af oplysninger 
mellem institutionerne vedrørende en arbejdsulykke eller 
erhvervssygdom, der er indtruffet i en anden medlemsstat end 
den kompetente stat 
1. Når en arbejdsulykke indtræffer, eller en 
erhvervssygdom første gang lægeligt konstateres i en 
anden medlemsstat end den kompetente stat, skal 
anmeldelsen af ulykkestilfældet eller erhvervssyg­
dommen foretages efter bestemmelserne i den kom­
petente stats lovgivning, uden at dette berører lovbe­
stemmelser, der måtte gælde i den medlemsstat, 
hvor arbejdsulykken er indtruffet, eller erhvervssyg­
dommen første gang er lægeligt konstateret, og som 
fortsat finder anvendelse i et sådant tilfælde. 
Nævnte anmeldelse indgives til den kompetente 
institution samtidig med, at en genpart af den sen­
des til bopæls- eller opholdsstedets institution. 
2. Institutionen i den medlemsstat, på hvis område 
arbejdsulykken er indtruffet eller erhvervssygdom­
men første gang er lægeligt konstateret, tilsender 
den kompetente institution i to eksemplarer de 
lægeerklæringer, der er udfærdiget i denne stat, samt 
alle relevante oplysninger, som den sidstnævnte 
institution måtte ønske at modtage. 
3. Såfremt det, hvor det drejer sig om et ulykkestil­
fælde indtruffet på vej til eller fra arbejdet i en 
anden medlemsstat end den kompetente stat, er 
påkrævet at foretage en undersøgelse på den først­
nævnte medlemsstats område, kan den kompetente 
institution udpege en person til at forestå denne 
undersøgelse, og den skal i så fald underrette myn­
dighederne i den pågældende medlemsstat herom. 
Disse myndigheder yder den pågældende bistand, 
navnlig ved at stille en medhjælp til rådighed for 
ham med henblik på at gennmgå rapporten og alle 
øvrige dokumenter vedrørende ulykkestilfældet. 
4. Efter behandlingens afslutning sendes en udfør­
lig rapport med lægeerklæringer om de varige følger 
af ulykkestilfældet eller sygdommen, navnlig om 
den pågældendes øjeblikkelige tilstand samt om, 
hvorvidt læsionerne er helbredt eller konsolideret, til 
den kompetente institution. De hermed forbundne 
honorarer betales af henholdsvis bopælslandets 
institution eller af opholdsstedets institution, efter 
Nr. C 110/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
den af den pågældende institution anvendte takst 
og til udgift for den kompetente institution. 
5. Den kompetente institution skal efter anmod­
ning underrette henholdsvis bopæls- eller opholds­
stedets institution om afgørelsen af, hvornår læsio­
nerne er helbredt eller konsolideret, samt — i givet 
fald — om afgørelsen vedrørende tilkendelse af 
rente. 
Artikel 52 
Bestridelse af, at ulykkestilfældet eller sygdommen er 
arbejdsbetinget 
1. Når den kompetente institution i det i artikel 52 
eller artikel 55, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 
1408/71 omhandlede tilfælde bestrider, at ulykkes­
tilfældet eller sygdommen er omfattet af lovgivnin­
gen om arbejdsulykker og erhvervssygdomme, skal 
den straks underrette bopælsstedets institution eller 
opholdsstedets institution, der har udredet naturaly­
delserne; disse ydelser betragtes derefter som syge­
forsikringsydelser og udredes fortsat som sådanne 
på grundlag af de i gennemførelsesforordningens 
artikler 19 og 20 omhandlede attester. 
2. Når der er truffet endelig afgørelse om dette 
spørgsmål, underretter den kompetente institution 
straks bopælsstedets institution eller opholdsstedets 
institution, der har udredet naturalydelserne. Der­
som der ikke er tale om en arbejdsulykke eller 
erhvervssygdom, skal denne institution fortsat 
udrede disse naturalydelser som sygeforsikringsydel­
ser, såfremt arbejdstageren i øvrigt er berettiget her­
til. I modsat fald betragtes de naturalydelser, som 
arbejdstageren har modtaget i henhold til sygefor­
sikringen, som ydelser ved arbejdsulykker og 
erhvervssygdomme. 
Gennemførelse af artikel 57 i forordning (EØF) nr. 
1408/71 
Artikel 53 
Fremgangsmåden i tilfælde af, at arbejdstageren i flere 
medlemsstater har været udsat for at pådrage sig en 
erhvervssygdom 
1. I det i artikel 57, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 
1408/71 omhandlede tilfælde indgives anmeldelsen 
af en erhvervssygdom enten til den institution, der 
er kompetent vedrørende erhvervssygdomme, i den 
medlemsstat, hvor den pågældende senest har været 
beskæftiget ved et arbejde, der kan forårsage den 
pågældende sygdom, eller til bopælsstedets institu­
tion, som sender anmeldelsen til den nævnte kom­
petente institution. 2. Dersom den i stk. 1 omhandlede kompetente 
institution konstaterer, at arbejdstageren senest har 
været beskæftiget ved et arbejde, der kan forårsage 
den pågældende erhvervssygdom, under lovgivnin­
gen i en anden medlemsstat, sender den anmeldel­
sen med bilag til den tilsvarende institution i denne 
medlemsstat. 
3. Når institutionen i den medlemsstat, under hvis 
lovgivning arbejdstageren senest har været beskæfti­
get ved et arbejde, der kan forårsage den pågæl­
dende erhvervssygdom, konstaterer, at den pågæl­
dende eller hans efterladte ikke opfylder betingel­
serne i denne medlemsstats lovgivning under hen­
syntagen til bestemmelserne i artikel 57, stk. 2 og 3, 
litra a) og b), i forordning (EØF) nr. 1408/71 skal 
den nævnte institution: 
a) straks sende anmeldelsen med samtlige bilag, 
herunder resultaterne af de lægelige observatio­
ner og undersøgelser, som den førstnævnte 
institution har ladet foretage, samt en genpart af 
den i litra b) nævnte afgørelse, til institutionen i 
den medlemsstat, under hvis lovgivning arbejds­
tageren tidligere har været beskæftiget ved et 
arbejde, der kan forårsage den pågældende 
erhvervssygdom; 
b) samtidig underrette den pågældende om sin 
afgørelse, navnlig med angivelse af begrundel­
sen for afslag og med angivelse af klageadgan­
gen og fristerne for indgivelse af klage samt 
datoen for sagens oversendelse til den i litra a) 
nævnte institution. 
4. Det kan i givet fald være nødvendigt efter 
samme fremgangsmåde at gå tilbage til den tilsva­
rende institution i den medlemsstat, hvor den 
pågældende først har været beskæftiget ved et 
arbejde, der kan forårsage den pågældende 
erhvervssygdom. 
Artikel 54 
Udveksling af oplysninger mellem institutioner i tilfælde af 
klage over afslag på begæring om ydelser. Ydelse af forskud 
i tilfælde af en sådan klage 
1. I tilfælde af klage over en afgørelse, hvorved der 
gives afslag på begæring om ydelser, truffet af insti­
tutionen i en af de medlemsstater, hvor arbejdstage­
ren har været beskæftiget ved et arbejde, der kan 
forårsage den pågældende erhvervssygdom, skal 
denne institution underrette den institution, hvortil 
anmeldelsen efter den i gennemførelsesforordnin­
gens artikel 53, stk. 3, fastsatte fremgangsmåde er 
sendt, og skal senere underrette den om den ende­
lige afgørelse i sagen. 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/21 
2. Såfremt der under hensyntagen til bestemmel­
serne i artikel 57, stk. 2 og 3, litra a) og b), i forord­
ning (EØF) nr. 1408/71 er erhvervet ret til ydelser 
efter den for den sidstnævnte institution gældende 
lovgivning, udbetaler denne institution forskud med 
et beløb, der i givet fald fastsættes efter høring af 
den institution, hvis afgørelse er påklaget. Den 
sidstnævnte institution refunderer det ydede for­
skudsbeløb, hvis den som følge af klageinstansens 
afgørelse er forpligtet til at udbetale ydelserne. Dette 
beløb indeholdes derefter i de ydelser, der tilkom­
mer den pågældende. 
Artikel 55 
Fordeling af udgifterne ved kontantydelser i anledning af 
sclerogen pneumoconiose 
For så vidt angår anvendelsen af artikel 57, stk. 3, 
litra c), i forordning (EØF) nr. 1408/71 gælder føl­
gende regler: 
a) den kompetente institution i den medlemsstat, 
efter hvis lovgivning kontantydelserne tilkendes 
i medfør af artikel 57, stk. 1 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 — i det følgende betegnet som »den 
for udbetaling af kontantydelser ansvarlige 
institution« — anvender en blanket, der navnlig 
indeholder en opgørelse og oversigt over samt­
lige de forsikringsperioder (alderdomsforsik­
ring), eller bopælsperioder, som den pågæl­
dende har tilbagelagt efter lovgivningen i hver 
af de berørte medlemsstater; 
b) den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige 
institution sender denne blanket til samtlige de 
institutioner for alderdomsforsikring i disse 
medlemsstater, som den pågældende har været 
tilsluttet; hver af disse institutioner anfører på 
blanketten de forsikringsperioder (alderdoms­
forsikring) eller bopælsperioder, der er tilbage­
lagt efter den lovgivning, der gælder for institu­
tionen, og tilbagesender blanketten til den for 
udbetaling af kontantydelser ansvarlige institu­
tion; 
c) den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige 
institution foretager derefter en fordeling af 
udgifterne mellem sig selv og de øvrige berørte 
institutioner; den sender dem til deres godken­
delse en opgørelse over denne fordeling med 
dertil hørende bilag, der navnlig udviser størrel­
sen af de kontantydelser, der er tilkendt, og 
beregningen af fordelingsprocenterne; 
d) ved udløbet af hvert kalenderår sender den for 
udbetaling af kontantydelser ansvarlige institu­
tion de øvrige berørte institutioner en opgørelse 
over de kontantydelser, der er udbetalt i løbet af 
det pågældende regnskabsår, med angivelse af 
det beløb, der skal afholdes af hver af disse ifølge den i litra c) omhandlede fordeling; hver 
af de pågældende institutioner refunderer den 
for udbetaling af kontantydelser ansvarlige 
institution det pågældende beløb snarest muligt 
og senest inden tre måneder. 
Gennemførelse af artikel 58, stk. 3, i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 
Artikel 56 
Attestation vedrørende de familiemedlemmer, der skal tages 
i betragtning ved beregningen af kontantydelser, herunder 
renter 
1. Anvendelsen af bestemmelserne i artikel 58, 
stk. 3, forordning (EØF) nr. 1408/71 er betinget af, 
at ansøgeren fremlægger attest vedrørende de af 
hans familiemedlemmer, der er bosat i en anden 
medlemsstat end den, hvor institutionen, som det 
påhviler at fastsætte kontantydelser, er beliggende. 
Denne attest udstedes af sygeforsikringsinstitutio-
nen på familiemedlemmernes bopælssted eller af en 
anden institution, udpeget af den kompetente myn­
dighed i den medlemsstat, på hvis område familie­
medlemmerne er bosat. Bestemmelserne i gennem­
førelsesforordningens artikel 24, stk. 2, andet og 
tredje afsnit, finder tilsvarende anvendelse. 
I stedet for den i første afsnit omhandlede attest kan 
institutionen, som det påhviler at fastsætte kontant­
ydelser, afkræve ansøgeren dokumenter, der inde­
holder personlige oplysninger af nyere dato om de 
af hans familiemedlemmer, der er bosat i en anden 
medlemsstat end den, hvor den nævnte institution 
er beliggende. 
2. Dersom det efter den lovgivning, som gælder for 
den pågældende institution, i det i stk. 1 omhand­
lede tilfælde kræves, at familiemedlemmerne bor 
hos ansøgeren, skal den omstændighed, at disse 
familiemedlemmer, når de ikke opfylder nævnte 
betingelse, dog i overvejende grad forsørges af ansø­
geren, godtgøres ved dokumenter, hvoraf dét frem­
går, at ansøgeren regelmæssigt sender dem en del af 
sin løn. 
Gennemførelse af artikel 60 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 
Artikel 57 
Forværring af en erhvervssygdom 
1. I de i artikel 60, stk. 1, i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 omhandlede tilfælde skal arbejdstage­
ren meddele den institution i en medlemsstat, over 
Nr. C 110/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
for hvilken han gør krav på ydelser, alle oplysninger 
vedrørende tidligere tilkendte ydelser i anledning af 
den pågældende erhvervssygdom. Denne institution 
kan rette henvendelse til enhver anden institution, 
der tidligere har været kompetent for at fremskaffe 
de oplysninger, som den anser for nødvendige. 
2. I det i artikel 60, stk. 1, litra c), i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 omhandlede tilfælde underretter 
den kompetente institution, som det påhviler at 
udbetale kontantydelserne, under vedlæggelse af 
fornøden dokumentation den anden berørte institu­
tion om det beløb, som den sidstnævnte institution 
skal afholde som følge af den indtrådte forværring, 
med henblik på godkendelse. Ved udløbet af hvert 
kalenderår sender den førstnævnte institution den 
anden institution en opgørelse over de kontantydel­
ser, der er udbetalt i løbet af det pågældende regn­
skabsår, med angivelse af det beløb, som skal afhol­
des af den sidstnævnte institution, der refunderer 
beløbet snarest muligt og senest inden tre måneder. 
3. I det i artikel 60, stk. 2, litra b), første punktum, i 
forordning (EØF) nr. 1408/71, omhandlede tilfælde 
underretter den for udbetaling af kontantydelser 
ansvarlige institution under vedlæggelse af fornø­
den dokumentation de berørte institutioner om de 
ændringer, der er foretaget i den tidligere fordeling 
af udgifterne med henblik på godkendelse. 
4. I det i artikel 60, stk. 2, litra b), andet punktum i 
forordning (EØF) nr. 1408/71 omhandlede tilfælde 
finder bestemmelserne i stk. 2 tilsvarende anven­
delse. 
Gennemførelse af artikel 61, stk. 5 i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 
Artikel 58 
Fastsættelse af invaliditetsgraden i tilfælde af en tidligere 
indtruffet arbejdsulykke eller erhvervssygdom 
1. Med henblik på fastsættelse af invaliditetsgra­
den i det i artikel 61, stk. 5, forordning (EØF) 
nr. 1408/71 omhandlede tilfælde skal arbejdstage­
ren meddele den kompetente institution i den med­
lemsstat, af hvis lovgivning han var omfattet, da 
arbejdsulykken indtraf eller erhvervssygdommen 
først blev konstateret, alle oplysninger vedrørende 
arbejdsulykker eller erhvervssygdomme, som tidli­
gere måtte være overgået ham, medens han var 
omfattet af lovgivningen i enhver anden medlems­
stat, uanset hvilken invaliditetsgrad disse tidligere 
tilfælde har medført. 
2. Med henblik på erhvervelse af ret til ydelser og 
fastsættelse af disses størrelse tager den kompetente 
institution i overensstemmelse med bestemmelserne 
i den for institutionen gældende lovgivning, hensyn 
til den invaliditetsgrad, som disse tidligere tilfælde 
har medført. 3. Den kompetente institution kan rette henven­
delse til enhver anden institution, der tidligere har 
været kompetent, for at fremskaffe de oplysninger, 
som den anser for nødvendige. 
Når en tidligere uarbejdsdygtighed er forårsaget af 
et ulykkestilfælde, der er indstruffet, medens 
arbejdstageren var omfattet af lovgivningen i en 
medlemsstat, der ikke foretager nogen sondring efter 
uarbejdsdygtighedens årsag, skal den institution, der 
er kompetent vedrørende den tidligere uarbejdsdyg­
tighed, eller det organ, der er udpeget af den kompe­
tente myndighed i den pågældende medlemsstat, 
efter anmodning af den kompetente institution i en 
anden medlemsstat tilvejebringe oplysninger om 
den tidligere uarbejdsdygtigheds omfang samt, om 
muligt, oplysninger, der gør det muligt at afgøre, om 
denne uarbejdsdygtighed var en følge af et ulykkes­
tilfælde efter den lovgivning, der gjaldt for institu­
tionen i den anden medlemsstat. Er dette tilfældet, 
finder bestemmelserne i stk. 2 tilsvarende anven­
delse. 
Gennemførelse af artikel 62, stk. 1, i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 
Artikel 59 
De institutioner, hvortil arbejdstagere beskæftiget i miner og 
lignende virksomheder kan rette henvendelse i tilfælde af 
ophold eller bopæl i en anden medlemsstat end den kompe­
tente stat 
1. I de i artikel 62, stk. 1, i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 omhandlede tilfælde kan arbejdstagere 
beskæftiget i miner og lignende virksomheder hen­
vende sig til den nærmeste institution på den med­
lemsstats område, hvor de pågældende opholder sig 
eller er bosat, og som er anført i bilag 3 til gennemfø­
relsesforordningen, selv om nævnte institution hører 
under ordningen for arbejdere i stålindustrien, 
under forudsætning af, at de ydelser, der i opholds-
eller bopælslandet er fastsat i den for arbejdere i 
stålindustrien etablerede ordning vedrørende 
arbejdsulykker og erhvervssygdomme, svarer til 
ydelserne efter særordningen for arbejdstagere 
beskæftiget i miner og lignende virksomheder. Den 
pågældende institution er i så fald pligtig at udrede 
ydelserne. 
2. Når ydelserne efter særordningen for arbejdsta­
gere beskæftiget i miner og lignende virksomheder 
er mere gunstige, kan de pågældende arbejdstagere 
henvende sig enten til den institution, som det 
påhviler at administrere denne ordning, eller til den 
nærmeste institution på den medlemsstats område, 
hvor de opholder sig eller er bosat, og som admini­
strerer ordningen for arbejdere i stålindustrien. I 
sidstnævnte tilfælde skal den pågældende institu­
tion gøre arbejdstageren opmærksom på, at han kan 
opnå mere gunstige ydelser ved at henvende sig til 
den institution, som det påhviler at administrere den 
nævnte særordning, og skal endvidere oplyse ham 
om denne institutions betegnelse og adresse. 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr.C 110/23 
Gennemførelse af artikel 62, stk. 2, i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 
Artikel 60 
Medregning af den periode, hvori der allerede er udredet 
ydelser af institutionen i en anden medlemsstat 
For så vidt angår anvendelsen af bestemmelserne i 
artikel 62, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1408/71 kan 
institutionen i en medlemsstat, der skal udrede ydel­
ser, afkræve institutionen i en anden medlemsstat 
oplysninger om den periode, hvori den sidstnævnte 
institution allerede har udredet ydelser for det 
samme ulykkestilfælde eller den samme erhvervs­
sygdom. 
Indgivelse og behandling af begæringer om renter 
(bortset fra renter i anledning af de i artikel 57, i 
forordning (EØF) nr. 1408/71 omhandlede 
erhvervssygdomme) 
Artikel 61 
1. For at få rente eller tillæg til en rente efter lov­
givningen i en medlemsstat skal arbejdstageren eller 
hans efterladte, der er bosat på en anden medlems­
stats område, indgive begæring enten til den kompe­
tente institution eller til bopælsstedets institution, 
der sender den til den kompetente institution. For 
begæringens indgivelse gælder følgende regler: 
a) begæringen skal være ledsaget af de foreskrevne 
bevisligheder og indgives på den blanket, der er 
foreskrevet i den lovgivning, som gælder for den 
kompetente institution; 
b) rigtigheden af de af ansøgeren givne oplysnin­
ger skal godkendes ved officielle dokumenter, 
der vedlægges ansøgningsblanketten, eller 
bekræftes af de kompetente organer i den med­
lemsstat, på hvis område ansøgeren er bosat. 
2. Den kompetente institution underretter ansøge­
ren om sin afgørelse enten direkte eller gennem den 
kompetente stats kontaktorgan; samtidig sender den 
en genpart af afgørelsen til kontaktorganet i den 
medlemsstat, på hvis område ansøgeren er bosat. 
Administrativ og lægelig kontrol 
Artikel 62 
1. Den administrative og lægelige kontrol samt de 
lægeundersøgelser, der er foreskrevet i tilfælde af en 
ændring af renterne, foretages på den kompetente institutions anmodning af institutionen i den med­
lemsstat, på hvis område modtageren befinder sig, 
efter reglerne i den lovgivning, som gælder for den 
sidstnævnte institution. 
Den kompetente institution bevarer dog retten til at 
lade modtageren undersøge af en af den selv udpe­
get læge. 
2. Enhver, der modtager rente — til sig selv eller til 
et barn, der har mistet begge forældre eller en af 
dem — skal underrette den forpligtede institution 
om enhver forandring i sine eller barnets forhold, 
som kan berøre retten til rente. 
KAPITEL 5 
YDELSER VED DØDSFALD 
Gennemførelse af afgørelsens artikel 16 og 17 
Artikel 63 
Indgivelse af begæring om ydelser 
For at opnå en ydelse ved dødsfald i medfør af lov­
givningen i en anden medlemsstat end den, på hvis 
område han er bosat, skal ansøgeren indgive sin 
begæring enten til den kompetente institution eller 
til bopælsstedets institution. 
Begæringen skal være ledsaget af de bevisligheder, 
der er foreskrevet i den lovgivning, som gælder for 
den kompetente institution. 
Rigtigheden af de af ansøgeren givne oplysninger 
skal godtgøres ved officielle dokumenter, der ved­
lægges begæringen eller bekræftes af de kompetente 
organer i den medlemsstat, på hvis område ansøge­
ren er bosat. 
Artikel 64 
Attestation af perioder 
1. Anvendelsen af bestemmelserne i afgørelsens 
artikel 16 er betinget af, at ansøgeren for den kom­
petente institution fremlægger attest om de forsik-
ringseller bopælsperioder, der er tilbagelagt af 
arbejdstageren efter den lovgivning, hvoraf han 
senest har været omfattet. 
2. Denne attest udstedes efter ansøgerens anmod­
ning af henholdsvis den sygeforsikringsinstitution 
eller den alderdomsforsikringsinstitution, som 
arbejdstageren senest har været tilsluttet. Dersom 
ansøgeren ikke fremlægger den nævnte attest, retter 
Nr. C 110/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
den kompetente institution henvendelse til den 
pågældende institution for at fremskaffe den. 
3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder tilsvarende 
anvendelse, dersom det er nødvendigt at medregne 
forsikrings- eller bopælsperioder, der tidligere er til­
bagelagt efter lovgivningen i enhver anden med­
lemsstat, for at de i den kompetente stats lovgivning 
foreskrevne betingelser kan opfyldes. 
KAPITEL 6 
FAMILIEYDELSER OG BØRNETILSKUD 
Gennemførelse af afgørelsens artikel 18 
Artikel 65 
Attestation af beskæftigelsesperioder 
1. Anvendelsen af bestemmelserne i afgørelsens 
artikel 18, i medfør af hvilken artikel 72 i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 finder tilsvarende anvendelse, er 
betinget af, at den pågældende for den kompetente 
institution fremlægger attest om de beskæftigelses­
perioder, der er tilbagelagt efter den lovgivning, 
hvoraf han tidligere senest har været omfattet. 
2. Nævnte attest udstedes efter den pågældende 
anmodning enten af den i en medlemsstat kompe­
tente institution for familieydelser, som han tidligere 
senest har været tilsluttet, eller af en anden institu­
tion udpeget af den kompetente myndighed i denne 
medlemsstat. Fremlægger den pågældende ikke den 
nævnte attest, retter den kompetente institution hen­
vendelse til den ovennævnte institution for at frem­
skaffe den, medmindre sygeforsikringsinstitutionen 
er i stand til at sende den en genpart af den i gen­
nemførelsesforordningens artikel 14, stk. 1, nævnte 
attest. 
3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 anvendes, dersom 
det er nødvendigt at medregne beskæftigelsesperio­
der, der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i 
enhver anden medlemsstat, for at de i den kompe­
tente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan 
opfyldes. 
Gennemførelse af afgørelsens artikel 19 
Artikel 66 
1. For at opnå ydelser efter afgørelsens artikel 19, i 
medfør af hvilken artikel 77, stk. 2 eller artikel 78, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1408/71 finder tilsva­
rende anvendelse, skal ansøgeren indgive begæring 
til institutionen på sit bopælssted efter reglerne i 
den lovgivning, som gælder for denne institution. 
2. Dersom ansøgeren ikke er bosat på den med­
lemsstats område, hvor den kompetente institution 
er beliggende, kan han indgive begæringen enten til 
den kompetente institution eller til institutionen på 
sit bopælssted, der i så fald sender begæringen til 
den kompetente institution med angivelse af datoen 
for dens indgivelse. Denne dato anses for datoen for 
begæringens indgivelse til den kompetente institu­
tion. 
3. Dersom den i stk. 2 omhandlede kompetente 
institution konstaterer, at ansøgeren ikke har ret til 
ydelser efter den lovgivning, der gælder for instituti­
onen, sender den straks begæringen, ledsaget af alle 
fornødne dokumenter og oplysninger, til institutio­
nen i den medlemsstat, af hvis lovgivning arbejdsta­
gerer har været omfattet længst. 
I givet fald kan det under de samme betingelser 
være nødvendigt at gå tilbage til institutionen i den 
medlemsstat, efter hvis lovgivning arbejdstageren 
har tilbagelagt den korteste af sine forsikrings- eller 
bopælsperioder. 
4. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne 
udpeger, om fornødent, den institution der er kom­
petent med hensyn til udbetaling af ydelser i medfør 
af artikel 77, stk. 2, eller artikel 78, stk. 2, i forord­
ning (EØF) nr. 1408/71. 
Artikel 67 
Enhver, der modtager ydelser i medfør af artikel 77, 
stk. 2, eller artikel 78, stk. 2, i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 for børn af en pensions- eller rentemod­
tager eller for børn, der har mistet begge forældre 
eller en af dem, skal underrette den institution, der 
udbetaler disse ydelser: 
— om enhver forandring i børnenes forhold, der 
kan medføre ændring af retten til ydelserne; 
— om enhver ændring i antallet af børn, for hvem 
der udbetales ydelser; 
— om enhver bopælsforandring for børnene; 
— om enhver erhvervsudøvelse, der begrunder ret 
til familieydelser eller børnetilskud for disse 
børn. 
25.4.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/25 
AFSNIT V 
FINANSIELLE BESTEMMELSER 
Refusion af ydelser i forbindelse med gennemførelsen 
af afgørelsens afsnit III 
Artikel 68 2. Kursen for omregning til en given national 
valuta af beløb udtrykt i en anden national valuta 
fastsættes efter reglerne i forordning (EØF) nr. 574/ 
72. 
1. Udgifterne ved naturalydelser og kontantydel­
ser, der i medfør af afgørelsens afsnit III er udredet 
til tyrkiske statborgere, der er bosat i Fællesskabet, 
samt udgifterne ved den administrative kontrol, de 
lægeundersøgelser, indlæggelser til observation, 
lægerejser og kontrolundersøgelser af enhver art, der 
er nødvendige for afgørelsens anvendelse, refun­
deres efter samme regler som udgifterne ved tilsva­
rende sikringsbegivenheder i forbindelse med 
anvendelsen af forordning (EØF) nr. 1408/71. 
De aftaler om refusion eller afkald på refusion, der 
er indgået mellem medlemsstaterne, og som er 
anført i bilag 5 til forordning (EØF) nr. 574/72, 
anvendes på tyrkiske arbejdstagere samt deres fami­
lienmedlemmer, medmindre andet følger af bilag 5 
til gennemførelsesforordningen. Revisionsudvalgets og Den administrative 
Kommissions opgaver 
Artikel 69 
Den administrative Kommissions og Revisionsud­
valgets opgaver i forbindelse med anvendelsen af 
afgørelsen i Fællesskabet svarer i alle henseender til 
de opgaver, kommissionen og udvalget varetager i 
forbindelse med anvendelsen af forordning (EØF) 
nr. 574/72. Det samme gælder alle de statistiske og 
regnskabsmæssige oplysninger, der indsamles af de 
kompetente myndigheder i medlemsstaterne og 
forelægges Den administrative Kommission. 
AFSNIT VI 
FORSKELLIGE BESTEMMELSER 
Artikel 70 
Godtgørelse af, at en arbejdstager er sæsonarbejder 
Den af artikel 1, litra c), i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 omfattede tyrkiske arbejdstager skal, for 
at godtgøre sin egenskab af sæsonarbejder, frem­
lægge sin arbejdskontrakt forsynet med påtegning af 
arbejdsformidlingen i den medlemsstat, på hvis 
område han skal udføre eller har udført sit arbejde. 
Såfremt der i denne medlemsstat ikke anvendes 
arbejdskontrakter ved sæsonarbejde, skal beskæfti-
gelseslandets institution, i givet fald ved begæring 
om ydelser, udstede en attest, hvori det på grundlag 
af de af arbejdstageren meddelte oplysninger 
bekræftes, at arbejdstageren er eller har været 
beskæftiget ved et arbejde af sæsonmæssig art. 
Artikel 71 
Aftale om betaling af bidrag 
En arbejdsgiver, der ikke har nogen virksomhed i 
den medlemsstat, på hvis område arbejdstageren er beskæftiget, kan aftale med arbejdstageren, at denne 
opfylder de forpligtelser, der påhviler arbejdsgiveren 
med hensyn til betaling af bidrag. 
Arbejdsgiveren skal underrette den kompetente 
institution eller i givet fald den af den kompetente 
myndighed i den førnævnte medlemsstat udpegede 
institution om en sådan aftale. 
Artikel 72 
Gensidig administrativ bistand med hensyn til tilbagesøgning 
af uberettiget modtagne ydelser 
Agter en medlemsstats institution, der har udredet 
ydelser, at gøre erstatningskrav gældende mod en 
person, der uberettiget har modtaget disse ydelser, 
yder institutionen på den pågældendes bopælssted 
eller den institution, der er udpeget af den kompe­
tente myndighed i den medlemsstat, på hvis område 
den pågældende er bosat, den førstnævnte institu­
tion bistand. 
Nr. C 110/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
Artikel 73 
De sociale sikringsinstitutioners tilbagesøgning af uberetti­
get modtagne beløb samt regreskrav fremsat af sociale for-
sorgsmyndigheder 
1. Dersom en medlemsstats institution ved fastsæt­
telse eller fornyet fastsættelse af ydelser ved invali­
ditet, alderdom eller dødsfald (pensioner) i henhold 
til afgørelsens afsnit III, kapitel 3, har udbetalt 
modtageren af en ydelse et større beløb, end han er 
berettiget til, kan denne institution over for enhver 
anden medlemsstats institution, som det påhviler at 
udrede tilsvarende ydelser til den pågældende mod­
tager, kræve det for meget udbetalte beløb tilbage­
holdt i de endnu ikke erlagte ydelser, der af den 
sidstnævnte institution udbetales modtageren. Den 
sidstnævnte institution overfører det tilbageholdte 
beløb til kreditorinstitutionen. For så vidt det for 
meget udbetalte beløb ikke kan tilbageholdes i de 
nævnte ydelser, finder bestemmelserne i stk. 2 
anvendelse. 
2. Når en medlemsstats institution har udbetalt en 
modtager et større beløb, end han er berettiget til, 
kan denne institution, under iagttagelse af de betin­
gelser og grænser, der er fastsat i den for institutio­
nen gældende lovgivning, over for enhver anden 
medlemsstats institution, som det påhviler at udrede 
ydelser til den pågældende modtager, kræve det for 
meget udbetalte beløb tilbageholdt i de ydelser, der 
af sidstnævnte institution udbetales modtageren. 
Den sidstnævnte institution foretager tilbageholdel­
sen under iagttagelse af de betingelser og grænser, 
der er fastsat for en sådan modregning i den lovgiv­
ning, der gælder for institutionen, som om det dre­
jede sig om beløb, den selv havde udbetalt for 
meget, og overfører det tilbageholdte beløb til kredi­
torinstitutionen. 
3. Har en af afgørelsen omfattet person modtaget 
forsorgshjælp på en medlemsstats område i et tids­
rum, hvor den pågældende havde ret til ydelser efter 
en anden medlemsstats lovgivning, kan det organ, 
som har ydet forsorgshjælpen, for så vidt det efter 
lovgivningen har regreskrav på de ydelser, der til­
kommer den pågældende, over for enhver anden 
medlemsstats institution, som det påhviler at udrede 
ydelser til den pågældende, kræve det beløb, der er 
udbetalt i forsorgshjælp, tilbageholdt i de beløb, den 
sidstnævnte institution udbetaler den pågældende. 
Når et familiemedlem til en af afgørelsen omfattet 
person har modtaget forsorgshjælp på en medlems­
stats område i et tidsrum, for hvilket den nævnte 
person havde ret til ydelser for det pågældende 
familiemedlem efter lovgivningen i en anden med­
lemsstat, kan det organ, som har ydet forsorgshjæl­
pen, for så vidt det efter lovgivningen har regreskrav 
på de ydelser, der tilkommer den nævnte person for det pågældende familiemedlem, over for enhver 
anden medlemsstats institution, som det påhviler at 
udrede sådanne ydelser til denne person, kræve det 
beløb, der er udbetalt i forsorgshjælp, tilbageholdt i 
de beløb, som af sidstnævnte institution udbetales 
til den nævnte person for det pågældende familie­
medlem. 
Den forpligtede institution foretager tilbageholdel­
sen under iagttagelse af de betingelser og grænser, 
der er fastsat for en sådan modregning i den for 
institutionen gældende lovgivning, og overfører det 
tilbageholdte beløb til kreditororganet. 
Artikel 74 
Dersom en instution enten direkte eller gennem en 
anden instution har foretaget udbetalinger med 
urette, og tilbagesøgning af de udbetalte beløb ikke 
er mulig, skal de pågældende beløb afholdes ende­
ligt af den førstnævnte institution, undtagen hvor 
udbetalingen af det urigtigt udbetalte beløb er frem­
kaldt ved svigagtig adfærd. 
Artikel 75 
Tilbagesøgning af naturalydelser, der med urette er udredet 
til arbejdstagere beskæftiget ved international transport 
1. I tilfælde, hvor ret til naturalydelser ikke aner­
kendes af den kompetente institution, skal natural­
ydelser, der af opholdsstedets institution er udredt til 
en arbejdstager, der er beskæftiget ved international 
transport, på grundlag af den i gennemførelsesfor­
ordningens artikel 19, stk. 1, eller artikel 48, stk. 1 
nævnte formodning, refunderes af den kompetente 
institution. k 
2. De udgifter, der af opholdsstedets institution er 
afholdt for enhver arbejdstager, der er beskæftiget 
ved international transport, og som har modtaget 
naturalydelser ved fremlæggelse af den i gennemfø­
relsesforordningens artikel 19, stk. 1, eller artikel 48, 
stk. 1, omhandlede attest, refunderes af den institu­
tion, der i den nævnte attest er anført som kompe­
tent, eller af enhver anden institution, der i dette 
øjemed er udpeget af den kompetente myndighed i 
den pågældende medlemsstat, selv om den pågæl­
dende arbejdstager ikke i forvejen har henvendt sig 
til opholdsstedets institution og ikke har ret til natu­
ralydelser. 
3. Den kompetente institution eller i det i stk. 2 
omhandlede tilfælde den som sådan anførte eller 
den i dette øjemed udpegede institution bevarer 
over for modtageren et krav, svarende til størrelsen 
af de med urette udredede naturalydelser. De 
nævnte institutioner skal underrette Revisionsudval-
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/27 
get om sådanne krav, hvorefter udvalget foretager 
en opgørelse herover. 
Artikel 76 
Foreløbig udbetaling af ydelser i tilfælde af uenighed om, 
hvilken lovgivning der skal finde anvendelse, eller hvilken 
institution der skal udrede ydelserne 
I tilfælde af uenighed mellem de kompetente insti­
tutioner eller myndigheder i to eller flere medlems-
Artikel 77 
Overgangsbestemmelser vedrørende pensioner og renter 
1. Når tidspunktet for sikringsbegivenhedens ind­
træden ligger forud for datoen for afgørelsens gen­
nemførelse, og når fastsættelse af ydelsen på grund­
lag af pensions- eller rentebegæringen endnu ikke er 
sket inden denne dato, skal der foretages en dobbelt 
fastsættelse af ydelsen, for så vidt der på grundlag af 
sikringsbegivenheden skal tilkendes ydelser for et 
tidsrum, der ligger forud for sidstnævnte dato: 
a) for så vidt angår tiden forud for den dato, fra 
hvilken afgørelsen gennemføres ifølge reglerne i 
overenskomster, der er i kraft mellem de pågæl­
dende medlemsstater, og som omfatter tyrkiske 
arbejdstagere; 
b) for så vidt angår tiden efter datoen for afgørel­
sens gennemførelse ifølge afgørelsen. 
Såfremt det beløb, der fremkommer ved beregnin­
gen efter litra a), er højere end det, der fremkommer 
ved beregningen efter litra b), skal den pågældende 
dog fortsat modtage det i henhold til litra a) bereg­
nede beløb. 
2. Indgivelse efter afgørelsens ikrafttræden af en 
begæring om ydelser ved invaliditet eller alderdom 
eller til efterladte medfører automatisk, at ydelser, 
der af institutionen eller institutionerne i en eller 
flere medlemsstater er fastsat før afgørelsens ikraft-stater med hensyn til, hvilken lovgivning der skal 
finde anvendelse på en arbejdstager i medfør af 
afgørelsens afsnit II, eller med hensyn til, hvilken 
institution der skal udrede ydelserne, modtager den 
pågældende, som ville kunne gøre krav på ydelser, 
hvis en sådan uenighed ikke forelå, foreløbige ydel­
ser efter den for bopælsstedet gældende lovgivning, 
eller — dersom den pågældende ikke er bosat på en 
af de berørte medlemsstaters område — efter den 
lovgivning, der gælder for den institution, hvortil 
begæringen først er indgivet. 
træden, for det samme tilfælde, omberegnes på 
grundlag af afgørelsens bestemmelser. 
Artikel 78 
Supplerende gennemførelsesaftaler 
To eller flere medlemsstater eller disses kompetente 
myndigheder kan om fornødent indgå aftaler med 
henblik på at supplere reglerne til den administra­
tive gennemførelse af afgørelsen. Disse aftaler skal 
optages i bilag 5. 
Artikel 79 
Særlige bestemmelser vedrørende ændring af visse bilag 
Efter anmodning af den eller de pågældende med­
lemsstater) eller af disses kompetente myndigheder 
kan bilag 1, 4, 5 og 6 til gennemførelsesforordningen 
ændres ved forordning udstedt af Kommissionen 
efter at have indhentet udtalelse fra Den administra­
tive Kommission. 
Artikel 80 
Denne forordning træder i kraft den første dag i den 
syvende måned, der følger efter måneden for dens 
offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat. AFSNIT VII 
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 
Nr. C 110/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
A. BELGIEN 
B. DANMARK 
C. TYSKLAND 
D. FRANKRIG 
E. GRÆKENLAND BILAG 1 
KOMPETENTE MYNDIGHEDER 
(Afgørelsens artikel 1 og gennemførelsesforordningens artikel 3, stk. 1) 
Ministre de la Prévoyance sociale, Bruxelles — Minister van sociale Voorzorg, Brus-
sel (socialministeren) 
1. Socialministeren, København 
2. Arbejdsministeren, København 
3. Indenrigsministeren, København 
4. Ministeren for Grønland, København 
Bundesminister fur Arbeit und Sozialordnung (arbejds- og socialministeren), Bonn 
1. Ministre de la Solidarité Nationale (ministeren for national solidaritet), Paris 
2. Ministre de l'Agriculture (landbrugsministeren), Paris 
3. Ministre de la mer (søfartsministeren), Paris 
1. 'YTtoupyoi; KotvcoviKxSv 'YTrnpeatc&v (socialministeren), Athen 
2. 'Ynovpyéc, 'Epyaaiai; (arbejdsministeren), Athen 
3. 'Ynovpydq 'E|i7toptKfjc; NaimMac; (ministeren for handelsflåden), Piræus 
1. Minister for Social Welfare (ministeren for social forsorg), Dublin 
2. Minister for Health (sundhedsministeren), Dublin 
1. Ministro del Lavoro e della Previdenza Sociale (arbejds- og socialministeren), 
Rom 
2. Ministro della Sanitå (sundhedsministeren), Rom 
1. Ministre du travail et de la sécurité sociale (arbejds- og socialministeren) Luxem­
bourg 
2. Ministre de la famille (familieministeren), Luxembourg 
1. Minister van Sociale Zaken (socialministeren), Den Haag 
2. Minister van Volksgezondheid en Milieuhygiene (ministeren for folkesundhed 
og miljøbeskyttelse), Leidschendam 
J. DET FORENEDE KONGERIGE 1. Secretary of State for Social Services (ministeren for sociale anliggender), Lon­
don 
2. Secretary of State for Scotland (ministeren for Skotland), Edinburgh 
3. Secretary of State for Wales (ministeren for Wales), Cardiff 
4. Department of Health and Social Services for Northern Ireland (ministeriet for 
sundhed og sociale anliggender for Nordirland), Belfast 
5. Director of the Department of Labour and Social Security (direktøren for mini­
steriet for arbejde og social forsikring), Gibraltar 
6. Director of the Medical and Public Health Department (direktøren for sundheds­
ministeriet), Gibraltar F. IRLAND 
G. ITALIEN 
H. LUXEMBOURG 
I. NEDERLANDENE 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/29 
BILAG 2 
KOMPETENTE INSTITUTIONER 
(Afgørelsens artikel 1 og gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 2) 
A. BELGIEN 
Sygdom og moderskab: 
a) ved anvendelse af gennemførelsesforordningens 
artikel 14 til 26: 
i) i almindelighed: 
ii) for søfolk: 
b) ved anvendelse af gennemførelsesforordningens 
afsnit V: Den forsikringsinstitution, som arbejdstageren er tilsluttet 
Caisse de secours et de prévoyance en faveur des marins 
naviguant sous pavillon beige — Hulp- en Voorzorgskas 
voor zeevarenden onder Belgische vlag (hjælpe- og for-
sorgskassen for søfolk, der sejler under belgisk flag), Ant­
werpen 
Institut national d'assurance maladie-invalidité, Bruxelles 
— Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, 
Brussel (direktoratet for syge- og invalideforsikring), til ud­
gift for forsikringsinstitutionerne eller for hjælpe- og for-
sorgskassen for søfolk, der sejler under belgisk flag 
2. Invaliditet: 
a) almindelig invaliditet (arbejdere, funktionærer og 
minearbejdere): 
b) særlig invaliditet hos minearbejdere: 
c) invaliditet hos søfolk: 
3. Alderdom og dødsfald (pensioner): Institut national d'assurance maladie-invalidité, Bruxelles 
— Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, 
Brussel (direktoratet for syge- og invalideforsikring), i for­
bindelse med den forsikringsinstitution, som arbejdstage­
ren er eller har været tilsluttet 
Fonds national de retraite des ouvriers-mineurs, Bruxelles 
— Nationaal pensioenfonds voor mijnwerkers, Brussel 
(den statslige pensionsfond for minearbejdere) 
Caisse de secours et de prévoyance en faveur des marins 
naviguant sous pavillon beige — Hulp- en voorzorgskas 
voor zeevarenden onder Belgische vlag (hjælpe- og for-
sorgskassen for søfolk, der sejler under belgisk flag), Ant­
werpen 
Office national des pensions pour travailleurs salariés, 
Bruxelles — Rijksdienst voor werknemerspensioenen, 
Brussel (pensionsdirektoratet for arbejdstagere) 
4. Arbejdsulykker: 
a) i almindelighed: 
b) for søfolk, 
ved begæringer om pensionsforhøjelser efter udlø­
bet af revisionsfristen: 
5. Erhvervssygdomme : Forsikringsorganet 
Fonds des accidents du travail, Bruxelles — Fonds voor ar-
beidsongevallen, Brussel (forsikringskassen for arbejds­
ulykker) 
Fonds des maladies professionnelles, Bruxelles — Fonds 
voor beroepszieken, Brussel (erhvervssygdomsfonden) 
6. Ydelser ved dødsfald: 
a) Syge- og invalideforsikring: 
i) i almindelighed: Institut national d'assurance maladie-invalidité, Bruxelles 
— Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, 
Brussel (direktoratet for syge- og invalideforsikring), i for­
bindelse med den forsikringsinstitution, som arbejdstage­
ren var tilsluttet 
Nr. C 110/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
ii) for søfolk: 
b) Arbejdsulykker: 
i) i almindelighed: 
ii) for søfolk: 
c) Erhvervssygdomme: Caisse de secours et de prévoyance en faveur des marins 
naviguant sous pavillon beige — Hulp- en Voorzorgskas 
voor zeevarenden onder Belgische vlag (hjælpe- og for-
sorgskassen for søfolk, der sejler under belgisk flag), Ant­
werpen 
Forsikringsorganet 
Fonds des accidents du travail, Bruxelles — Fonds voor ar-
beidsongevallen, Brussel (forsikringskassen for arbejds­
ulykker) 
Fonds des maladies professionnelles, Bruxelles — Fonds 
voor beroepsziekten, Brussel (erhvervssygdomsfonden) 
7. Familieydelser: Caisse de compensation pour allocations familiales pour 
travailleurs salariés — Compensatiekas der gezinsvergoe-
dingen voor werknemers — (Udligningskassen for børne­
tilskud til arbejdstagere) som arbejdsgiveren er tilsluttet 
B. DANMARK 
I. DANMARK BORTSET FRA GRØNLAND 
1. Sygdom og moderskab: 
A. Sygdom: 
a) naturalydelser: 
b) kontantydelser: 
B. Moderskab: 
a) naturalydelser: 
b) kontantydelser: Vedkommende amtskommune. I Københavns kommune: 
Magistraten; i Frederiksberg kommune: Kommunalbesty­
relsen 
Det sociale udvalg i bopælskommunen. I Københavns, 
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten 
Vedkommende amtskommune. I Københavns kommune: 
Magistraten; i Frederiksberg kommune: Kommunalbesty­
relsen 
Det sociale udvalg i bopælskommunen. I Københavns, 
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten 
2. Invaliditet: 
a) ydelser efter invalidepensionsloven: 
b) ydelser ved revalidering: Sikringsstyrelsen, København 
Det sociale udvalg i bopælskommunen. I Københavns, 
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten 
Alderdom og dødsfald (pensioner): 
a) pensioner efter lovgivningen om folkepension 
og enkepension: 
b) pensioner efter loven om Arbejdsmarkedets 
Tillægspension: Sikringsstyrelsen, København 
Arbejdsmarkedets Tillægspension, Hillerød 
Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: 
a) naturalydelser og renter: 
b) dagpenge: Sikringsstyrelsen, København 
Det sociale udvalg i bopælskommunen. I Københavns, 
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten 
25.4.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/31 
5. Ydelser ved dødsfald (begravelseshjælp): Det sociale udvalg i bopælskommunen. I Københavns, 
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten 
6. Familieydelser (børnetilskud): Det sociale udvalg i bopælskommunen. I Københavns, 
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten 
II. GRØNLAND 
1. Sygdom og moderskab: 
Naturalydelser: Bestyrelsen for sundhedsvæsenet i Grønland, Godthåb 
2. Alderdom: 
Renter i henhold til landsrådsvedtægt om alders-
rente i Grønland: Arbejds- og socialdirektoratet, Godthåb 
3. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: Det grønlandske nævn for ulykkesforsikring, Godthåb 
4. Familieydelser (børnetilskud): Arbejds- og socialdirektoratet, Godthåb 
C. TYSKLAND 
De tyske institutioners kompetence retter sig efter tysk lovgivning, medmindre andet er bestemt i det følgende 
1. Sygeforsikring: 
Ved anvendelse af artikel 13, stk. 2, litra d) i forordning 
(EØF) nr. 1408/71: 
a) dersom den pågældende har bopæl på Forbundsre­
publikken Tysklands område: 
b) dersom den pågældende har bopæl på en anden 
medlemsstats område: 
c) hvis den pågældendes familiemedlemmer inden 
hans indkaldelse eller genindkaldelse til militærtje­
neste eller civilt arbejde var tilsluttet en tysk insti­
tution i overensstemmelse med gennemførelsesfor­
ordningens artikel 16, stk. 1: 
Ved anvendelse af artikel 25, stk. 1 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71: 
Ved sygeforsikring for pensions- eller renteansøgere og 
-modtagere samt deres familiemedlemmer i henhold til 
bestemmelserne i afsnit III, kapitel 1, afdelingerne 4 
og 5 i forordning (EØF) nr. 1408/71: 
a) Hvis den pågældende er tilsluttet en Allgemeine 
Ortskrankenkasse (almindelig stedlig sygekasse), 
eller han ikke er tilsluttet nogen sygeforsikringsin-
stitution: 
b) i alle andre tilfælde: Allgemeine Ortskrankenkasse (den almindelige stedlige sy­
gekasse), der er kompetent på det sted, hvor den pågælden­
de har bopæl 
Allgemeine Ortskrankenkasse Bonn (den almindelige sted­
lige sygekasse i Bonn), Bonn 
Den sygeforsikringsinstitution, som hans familiemedlem­
mer er tilsluttet 
Den sygeforsikringsinstitution, som den arbejdsløse var til­
sluttet på det tidspunkt, da han forlod Forbundsrepublik­
ken Tyskland 
Allgemeine Ortskrankenkasse Bonn (den almindelige sted­
lige sygekasse i Bonn), Bonn 
Den sygeforsikringsinstitution, som ansøgeren eller modta­
geren er tilsluttet 
Nr. C 110/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
2. Renteforsikring for arbejdere, for funktionærer og for 
minearbejdere: 
For så vidt angår adgang til den frivillige forsikring, 
samt afgørelse vedrørende begæring om ydelser og til­
kendelse af ydelser i medfør af afgørelsens bestemmel­
ser: 
For personer, der har været eller anses for at have væ­
ret forsikret enten efter tysk og en eller flere andre 
medlemsstaters lovgivning og/eller tyrkisk lovgivning 
samt for deres efterladte: 
Når det seneste bidrag er indbetalt til renteforsikring 
for arbejdere: 
Når derimod det seneste bidrag er indbetalt til: 
— Seekasse (sømændenes forsikringskasse) Ham­
burg, eller hvis der er indbetalt bidrag i mindst 
60 måneder til Seekasse (Rentenversicherung der 
Arbeiter oder der Angestellten), sømændenes for­
sikringskasse (Renteforsikringen for arbejdere og 
funktionærer)), Hamburg: 
— Bundesbahnversicherungsanstalt (forsikringsinsti­
tutionen for Forbundsjernbanerne), Frankfurt am 
Main: 
Når det seneste bidrag er indbetalt til renteforsikringen 
for funktionærer: 
— hvis der ikke er indbetalt noget bidrag til Seekasse 
(Sømændenes forsikringskasse), Hamburg 
— hvis der er indbetalt et bidrag til Seekasse (Renten­
versicherung der Arbeiter oder der Angestellten) 
sømændenes forsikringskasse (Renteforsikringen 
for arbejdere og funktionærer)), Hamburg 
Når det seneste bidrag er indbetalt til renteforsikringen 
for minearbejdere, eller når den foreskrevne ventetid 
for opnåelse af minearbejderrenten ved nedsat erhverv­
sevne som minearbejder (Bergmannsrente) er tilbage­
lagt eller anses for at være tilbagelagt: 
3. Tillægsforsikring for arbejdere i jern- og stålindustrien 
(Hiittenknappschaftliche Zusatzversicherung): 
4. Ulykkesforsikring (arbejdsulykker og erhvervssygdom­
me): 
5. Familieydelser: 
1. Ved anvendelse af artikel 93, stk. 1, og artikel 94 og 95 i 
forordning (EØF) nr. 574/72: 
a) almindelig ordning: 
b) ordning for landbruget: 
c) ordning for minearbejdere: 
d) ordning for søfolk: 
2. Ved anvendelse af artikel 95 i forordning (EØF) 
nr. 574/72: 
a) almindelig ordning: Landesversicherungsanstalt Oberfranken und Mittelfran-
ken (den regionale forsikringsinstitution for Oberfranken 
og Mittelfranken), Bayreuth 
Seekasse (sømændenes forsikringskasse), Hamburg 
Bundesbahnversicherungsanstalt (forsikringsinstitutionen 
for Forbundsjernbanerne), Frankfurt am Main 
Bundesversicherungsanstalt fur Angestellte (forbundsfor-
sikringsinstitutionen for funktionærer), Berlin 
Seekasse (sømændenes forsikringskasse), Hamburg 
Bundesknappschaft (forbundsforsikringskassen for mine­
arbejder), Bochum 
Landesversicherungsanstalt Saarland (den regionale forsik­
ringsinstitution for Land Saar), Saarbriicken 
Den kompetente ulykkesforsikringsinstitution i hvert en­
kelt tilfælde 
Bundesanstalt fik Arbeit (arbejdsdirektoratet), Nurnberg 
Caisse nationale de l'assurance-maladie (den centrale sy-
geforsikringskasse), Paris 
Caisse centrale de secours mutuels agricoles (den centrale 
gensidige hjælpekasse for landbruget), Paris 
Caisse autonome nationale de sécurité sociale dans les mi­
nes (den selvstyrende centralkasse for social sikring af mi­
nearbejdere), Paris 
Etablissement national des invalides de la marine (central­
institutionen for invalide søfolk), Paris 
Caisse nationale de l'assurance-maladie (den centrale sy-
geforsikringskasse), Paris D. FRANKRIG 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/33 
b) ordning for landbruget: 
c) ordning for minearbejdere: 
d) ordning for søfolk: Caisse de mutualité sociale agricole (den gensidige social-
sikringskasse for landbruget) 
Caisse autonome nationale de sécurité sociale dans les mi­
nes (den selvstyrende centralkasse for social sikring af mi­
nearbejdere), Paris 
Etablissement national des invalides de la marine (central­
institutionen for invalide søfolk), Paris 
3. De øvrige kompetente institutioner er de institutioner, 
der er angivet i fransk lovgivning, nemlig: 
I. MODERLANDET 
a) almindelig ordning: 
i) sygdom, moderskab, dødsfald (begravel­
seshjælp): 
ii) invaliditet: 
aa) i almindelighed, bortset fra Paris og 
hovedstadsområdet: 
for Paris og hovedstadsområdet: 
bb) Særlig ordning i henhold til artikel 
L 365 til L 382 i lov om social sikring: 
iii) alderdom: 
aa) i almindelighed, bortset fra Paris og 
hovedstadsområdet: 
for Paris og hovedstadsområdet: 
bb) særlig ordning i henhold til artikel 
L 365 til L 382 i lov om social sikring: Caisse primaire d'assurance-maladie (den stedlige syge­
kasse) 
Caisse primaire d'assurance-maladie (den stedlige syge­
kasse) 
Caisse regionale d'assurance-maladie (regionalsygekas­
sen), Paris 
Caisse regionale d'assurance-maladie (regionalsygekas­
sen), Strasbourg 
Caisse regionale d'assurance-maladie (branche vieillesse 
(regionalsygekassen (afdelingen for alderdomsforsikring)) 
Caisse nationale d'assurance-vieillesse des travailleurs sa-
lariés (centralkassen for alderdomsforsikring for arbejdsta­
gere), Paris 
Caisse regionale d'assurance-vieillesse 
eller 
iv) arbejdsulykker: 
aa) midlertidig uarbejdsdygtighed: 
bb) vedvarende uarbejdsdygtighed: 
— renter: 
— ulykkestilfælde indtruffet efter 
den 31. december 1946: 
— ulykkestilfælde indtruffet før 
den 1. januar 1947: 
— tillæg til renter: 
— ulykkestilfælde indtruffet efter 
den 31. december 1946: 
— ulykkestilfælde indtruffet før 
den 1. januar 1947: Caisse regionale d'assurance-maladie (regionalkassen for 
alderdomsforsikring eller regionalsygekassen), Strasbourg 
Caisse primaire d'assurance-maladie (den stedlige syge­
kasse) 
Caisse primaire d'assurance-maladie (den stedlige syge­
kasse) 
Arbejdsgiveren eller hans forsikringsselskab 
Caisse primaire d'assurance-maladie (den stedlige syge­
kasse) 
Caisse des depots et consignations (den offentlige deposi-
tokasse) 
v) familieydelser: Caisse d'allocations familiales (børnetilskudskassen) 
Nr. C 110/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
b) ordning for landbruget: 
i) sygdom, moderskab, dødsfald (kapitaly­
delse), familieydelser: 
ii) invalide- og alderdomsforsikring samt 
ydelser til efterlevende ægtefælle: 
iii) arbejdsulykker: 
aa) i almindelighed: 
i 
bb) ved tillæg til renter: 
c) ordning for minearbejdere: 
i) sygdom, moderskab, dødsfald (begravel­
seshjælp): 
ii) invaliditet, alderdom, dødsfald (pensio­
ner): 
iii) arbejdsulykker: 
aa) midlertidig uarbejdsdygtighed: 
bb) vedvarende uarbejdsdygtighed: 
— renter: 
— ulykkestilfælde indtruffet efter 
den 31. december 1946: 
— ulykkestilfælde indtruffet før 
den 1. januar 1947: 
— tillæg til renter: 
— ulykkestilfælde indtruffet efter 
den 31. december 1946: 
— ulykkestilfælde indtruffet før 
den 1. januar 1947: 
iv) familieydelser: 
d) ordning for søfolk: 
i) sygdom, moderskab, invaliditet, arbejdsu­
lykker, dødsfald (ydelser ved dødsfald) og 
efterladtepensioner ved invaliditet eller ar­
bejdsulykker: 
ii) alderdom, dødsfald (pensioner): 
iii) familieydelser: Caisse de mutualité sociale agricole (den gensidige social-
sikringskasse for landbruget) 
Caisse centrale de secours mutuels agricoles (den centrale 
gensidige hjælpekasse for landbruget), Paris 
— Arbejdsgiveren eller hans forsikringsselskab, for ulyk­
ker, der er indtruffet inden den 1. juli 1973 
— Caisse de mutualité sociale agricole (den gensidige so-
cialsikringskasse for landbruget), for ulykker, der er 
indtruffet efter den 30. juni 1973 
— Caisse des depots et consignations (den offentlige ae-
positokasse), Arceuil (94), for ulykker, der er indtruffet 
inden den 1. juli 1973 
— Caisse de mutualité sociale agricole (den gensidige so-
cialsikringskasse for landbruget), for ulykker, der er 
indtruffet efter den 30. juni 1973 
Société de secours miniére (hjælpeforeningen for minear­
bejdere) 
Caisse autonome nationale de sécurité sociale dans les mi­
nes (den selvstyrende centralkasse for social sikring af mi­
nearbejdere), Paris 
Société de secours miniére (hjælpeforeningen for minear­
bejdere) 
Union regionale des sociétés de secours miniéres (den regi­
onale sammenslutning af hjælpeforeninger for minearbej­
dere) 
Union regionale des sociétés de secours miniéres (den regi­
onale sammenslutning af hjælpeforeninger for minearbej­
dere) 
Caisse des depots et consignations (den offentlige deposi-
tokasse) 
Union regionale des sociétés de secours miniéres (den regi­
onale sammenslutning af hjælpeforeninger for minearbej­
dere) 
Section »Caisse générale de prévoyance des marins« du 
Quartier des affaires maritimes (afdelingen den almindeli­
ge forsorgskasse for søfolk, under søfartsdirektoratet) 
Section »Caisse de retraite des marins« du Quartier des af­
faires maritimes (afdelingen pensionskassen for søfolk, un­
der søfartsdirektoratet) 
Caisse nationale d'allocations familiales des marins du 
commerce eller Caisse nationale d'allocations familiales de 
la péche maritime (centralkassen for børnetilskud til søfolk 
i handelsflåden eller centralkassen for børnetilskud til hav­
fiskere), alt efter omstændighederne Arbejdsgiveren eller hans forsikringsselskab 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/35 
II. OVERSØISKE DEPARTEMENTER 
a) samtlige ordninger (med undtagelse af ordnin­
gen for søfolk) og samtlige forsikringstilfælde, 
undtagen familieydelser: 
i) i almindelighed: 
ii) for så vidt angår tillæg til renter vedrøren­
de ulykkestilfælde indtruffet i de oversøi­
ske departementer før den 1. januar 1952: Caisse générale de sécurité sociale (den almindelige kasse 
for social sikring) 
Direction departementale de l'enregistrement (departe-
mentsdirektoratet for registrering) 
b) familieydelser: Caisse d'allocations familiales (børnetilskudskassen) 
c) ordning for søfolk: 
i) samtlige tilfælde med undtagelse af ydel­
ser ved alderdom og familieydelser: 
ii) alderdom: 
iii) familieydelser: Section »Caisse générale de prévoyance des marins« du 
Quartier des affaires maritimes (afdelingen den almindeli­
ge forsorgskasse for søfolk), under søfartsdirektoratet) 
Section »Caisse de retraite des marins« du Quartier des af­
faires maritimes (afdelingen pensionskassen for søfolk, un­
der søfartsdirektoratet) 
Caisse d'allocations familiales (børnetilskudskassen) 
E. GRÆKENLAND 
1. Sygdom, moderskab: 
i) i almindelighed: 
ii) ordning for søfolk: 
iii) ordning for landbruget: 'I8pu(ia KoivcoviKév AacpaXiaecov (IKA) A9f)va 
(Instituttet for social Forsikring) eller den forsikring, som 
arbejdstageren er eller var tilsluttet, Athen 
Oticon Nauxou Ileipaiac; 
(Søfolkenes Hus), Piræus 
Opyaviauéc; recopyiiccbv AacpaA-iaecov (OrA) A8f)va 
(Det nationale institut for Landbrugsforsikring), Athen 
2. Invaliditet, alderdom, dødsfald (pensioner): 
i) i almindelighed: 
ii) ordning for søfolk: 
iii) ordning for landbruget: '18pu|ia KoivæviKcbv Aa(paX.iaeo)v (IKA) A6f|va 
(Instituttet for social Forsikring) eller den forsikring, som 
arbejdstageren er eller var tilsluttet, Athen 
Naimxév A7tO|iaxiK6v Ta(ieiov (NAT) rieipaid^ 
(Pensionskassen for Søfolk), Piræus 
Opyavianéi; retopyiKcbv AacpaXiaecov (OTA) A6T)va 
(Det nationale institut for Landbrugsforsikring), Athen 
3. Arbejdsulykker, erhvervssygdomme: 
i) i almindelighed: 
ii) ordning for søfolk: 'I8pu|i.a Koiv(oviK(bv Aoxpa^iaeæv (IKA) A6f)va 
(Instituttet for social Forsikring) eller den forsikring, som 
arbejdstageren er eller var tilsluttet, Athen 
NauxiKév Anop.axiK6v Ta|j.eiov (NAT) rieipai&c; 
(Pensionskassen for Søfolk), Piræus 
iii) ordning for landbruget: Opyavio-|j.6c; TecopyiKcbv Aa(paX.iaecøv (OrA) AGfiva 
(Det nationale institut for Landbrugsforsikring), Athen 
Nr. C 110/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
4. Tilskud ved dødsfald (begravelsesudgifter): 
i) i almindelighed: 
ii) ordning for søfolk: 
iii) ordning for landbruget: 'ISpu^a KoivcoviKcbv Aacpa^iaewv (IKA) A8f|va 
(Instituttet for social Forsikring) eller den forsikring, som 
arbejdstageren er eller var tilsluttet, Athen 
OIKO^ NauxoD rieipauic; 
(Søfolkenes Hus), Piræus 
Opyavtau.6<; TecopyiKæv AcHpaXiaerøv (OrA) AØfjva 
(Det nationale institut for Landbrugsforsikring), Athen 
5. Børnetilskud: 
i) ordninger for lønmodtagere, herunder virksom­
hedsordninger: 
ii) almindelig ordning: OpYCtviau.6<; Arcaaxo>.f|a£a>5 EpyaxtKou Av)vau.iKOU 
(OAEA) AOfiva 
(Arbejdsformidlingskontoret), Athen 
Opyaviajié«; recopyiKcbv Aa<paMaecøv (OrA) A8f|va 
(Det nationale institut for Landbrugsforsikring), Athen 
F. IRLAND 
Naturalydelser: The Eastern Health Board (sygesikringsforvaltningen for 
østregionen), 1 James's St., Dublin 
The Midland Health Board (sygesikringsforvaltningen for 
centralregionen), Arden Road, Tullamore, Offaly 
The Mid-Western Health Board (sygesikringsforvaltningen 
for den central-vestlige region), 31/33 Catherine St., Lime­
rick 
The North-Eastern Health Board (sygesikringsforvaltnin­
gen for nordøstregionen), Ceanannus Mor, Co. Meath 
The North-Western Health Board (sygesikringsforvaltnin­
gen for nordvestregionen), Manorhamilton, Co. Leitrim 
The South-Eastern Health Board (sygesikringsforvaltnin­
gen for sydøstregionen), Arus Slainte, Patrick St., Kilkenny 
The Southern Health Board (sygesikringsforvaltningen for 
sydregionen) Cork Farm Centre, Dennehy's Cross, Cork 
The Southern Health Board (sygesikringsforvaltningen for 
vestregionen), Merlin Park, Galway 
2. Kontantydelser: Department of Social Welfare (ministeriet for social for­
sorg), Dublin 
G. ITALIEN 
1. Sygdom (herunder tuberkulose), moderskab: 
a) naturalydelser: 
i) i almindelighed: 
ii) for visse kategorier af ansatte i den offentlige 
tjeneste: 
iii) for søfolk og flyvende personale i den civile 
flyvetjeneste: Den lokale afdeling under sundhedsvæsenet, som den på­
gældende er tilsluttet 
Ministero della sanitå (sundhedsministeriet), Roma 
Ministero della sanitå (sundhedsministeriet), den lokale sy­
gekasse for flåden eller for flyvetjenesten 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/37 
b) kontantydelser: 
i) i almindelighed: 
ii) for søfolk og flyvende personale i den civile 
flyvetjeneste: 
c) attestationer vedrørende forsikringsperioder: 
i) i almindelighed: 
ii) for søfolk og personale i den civile flyvetjene­
ste: 
2. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: 
a) naturalydelser: 
i) i almindelighed: 
ii) for søfolk og flyvende personale i den civile 
flyvetjeneste: 
b) proteser og større bandlager, retsmedicinske ydel­
ser samt undersøgelser og attester i forbindelse 
med sådanne: 
i) i almindelighed: 
ii) for søfolk og flyvende personale i den civile 
flyvetjeneste: 
c) kontantydelser: 
i) i almindelighed: 
ii) for søfolk og flyvende personale i den civile 
flyvetjeneste: 
iii) for faglærte arbejdstagere inden for land- og 
skovbrug, eventuelt også: 
3. Invaliditet, alderdom, efterladte (pensioner): 
a) i almindelighed: 
b) for scenefunktionærer: 
c) for ledende funktionærer i industrien: 
d) for journalister: 
4. Ydelser ved dødsfald: Istituto nazionale della previdenza sociale (statsanstalten 
for social forsorg), provinskontorer 
Den sømandskasse, som den pågældende er tilsluttet 
Istituto nazionale della previdenza sociale (statsanstalten 
for social forsorg), provinskontorer 
Den sømandskasse, som den pågældende er tilsluttet 
Den lokale afdeling under sundhedsvæsenet, som den på­
gældende er tilknyttet 
Ministero della sanitå (sundhedsministeriet), den lokale sy­
gekasse for flåden eller for flyvetjenesten 
Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni 
sul lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), provins­
kontorer 
Den sømandskasse, som den pågældende er tilsluttet 
Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni 
sul lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), provins­
kontorer 
Den sømandskasse, som den pågældende er tilsluttet 
Ente nazionale di previdenza e assistenza per gli impiegati 
agricoli (den statslige forsorgs- og hjælpekasse for arbejds­
tagere i landbruget) 
Istituto nazionale della previdenza sociale (statsanstalten 
for social forsorg), provinskontorer 
Ente nazionale di previdenza e assistenza per i lavoratori 
dello spettacolo (den statslige forsorgs- og hjælpekasse for 
scenefunktionærer), Roma 
Istituto nazionale di previdenza per i dirigenti di aziende 
industriali (den statslige forsorgsinstitution for arbejdslede­
re i industrien), Roma 
Istituto nazionale di previdenza per i giornalisti italiani 
»G. Amendola« (den statslige forsorgsinstitution »G. 
Amendola« for italienske journalister), Roma 
Istituto nazionale della previdenza sociale (statsanstalten 
for social forsorg), provinskontorer 
Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni 
sul lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), provins­
kontorer 
Den sømandskasse, som den pågældende er tilsluttet 
Nr. C 110/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
5. Børnetilskud: 
a) i almindelighed: 
b) for journalister: Istituto nazionale della previdenza sociale (statsanstalten 
for social forsorg), provinskontorer 
Istituto nazionale di previdenza per i giornalisti italiani 
»G. Amendola« (den statslige forsorgsinstitution »G. 
Amendola« for italienske journalister), Roma 
H. LUXEMBOURG 
Sygdom, moderskab: 
a) ved anvendelse af artikel 28, stk. 2, i forordning 
(EØF)nr. 1408/71: 
b) i de øvrige tilfælde: Caisse nationale d'assurance-maladie des ouvriers (statens 
sygekasse for arbejdere), Luxembourg 
Den sygekasse, som arbejdstageren er tilsluttet i kraft af sin 
beskæftigelse, eller som han senest har været tilsluttet 
2. Invaliditet, alderdom, dødsfald (pensioner): 
a) for funktioner, herunder tekniske funktionærer be­
skæftiget i miner (under jorden): 
b) i de øvrige tilfælde: Caisse de pension des employés privés (privatfunktionæ­
rernes pensionskasse), Luxembourg 
Etablissement d'assurance contre la vieillesse et l'invalidité 
(alders- og invalideforsikringsanstalten), Luxembourg 
3. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: 
a) for arbejdere i land- og skovbrug: 
b) i de øvrige tilfælde: Association d'assurance contre les accidents, section agri­
cole et forestiére (ulykkesforsikringsforbundet, afdeling for 
land- og skovbrug), Luxembourg 
Association d'assurance contre les accidents, section indu­
strielle (ulykkesforsikringsforbundet, industriafdelingen), 
Luxembourg 
4. Familieydelser: 
a) for personer, der er tilsluttet den under punkt 2, li­
tra b), nævnte institution: 
b) i de øvrige tilfælde: Caisse d'allocations familiales des ouvriers pres l'Établis-
sement d'assurance contre la vieillesse et l'invalidité (bør-
netilskudskassen for arbejdere under alders- og invalide­
forsikringsanstalten), Luxembourg 
Caisse d'allocations familiales des employés pres la Caisse 
de pension des employés privés (børnetilskudskassen for 
funktionærer under Privatfunktionærernes pensionskasse) 
Luxembourg 
5. Ydelser ved dødsfald: 
Ved anvendelse af artikel 66 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71: Caisse nationale d'assurance-maladie des ouvriers (statens 
sygekasse for arbejdere), Luxembourg 
I. NEDERLANDENE 
1. Sygdom, moderskab: 
a) naturalydelser: 
b) kontantydelser: Den Ziekenfonds (sygekasse), som den pågældende er til­
sluttet 
Den Bedrijfsvereniging (faglige forsikringsanstalt), som 
den forsikredes arbejdsgiver er tilsluttet 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/39 
2. Invaliditet: 
a) når den pågældende har ret til ydelser også uden 
anvendelse af afgørelsen og alene efter neder­
landsk lovgivning: 
b) i de øvrige tilfælde: Den Bedrijfsvereniging (faglige forsikringsanstalt), som 
den forsikredes arbejdsgiver er tilsluttet 
Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging (nye almindelige 
faglige forsikringsanstalt), Amsterdam 
3. Alderdom, dødsfald (pensioner): Sociale Verzekeringsbank (socialforsikringsbanken), Am­
sterdam 
4. Familieydelser: 
a) når modtageren er bosat i Nederlandene: 
b) når modtageren er bosat uden for Nederlandene, 
men hans arbejdsgiver er bosat eller driver virk­
somhed i Nederlandene: 
c) i de øvrige tilfælde: Raad van Arbeid (arbejdsrådet) i det distrikt, hvor han er 
bosat 
Raad van Arbeid (arbejdsrådet), inden for hvis distrikt ar­
bejdsgiveren er bosat eller driver virksomhed 
Sociale Verzekeringsbank (socialforsikringsbanken), Am­
sterdam 
5. Erhvervssygdomme, på hvilke bestemmelserne i arti­
kel 57, stk. 3 i forordning (EØF) nr. 1408/71 finder an­
vendelse: 
Ved anvendelse af artikel 57, stk. 3, litra c) i forordning 
(EØF) nr. 1408/71: 
— når ydelsen er tilkendt fra et tidligere tidspunkt end 
den 1. juli 1967: 
— når ydelsen er tilkendt fra et senere tidspunkt end 
den 30. juni 1967: Sociale Verzekeringsbank (socialforsikringsbanken), Am­
sterdam 
Bedrijfsvereniging voor de Mijnindustrie (den faglige for­
sikringsanstalt for mineindustrien), Heerlen 
J. DET FORENEDE KONGERIGE 
1. Naturalydelser: 
Storbritannien og Nordirland: 
Gibraltar: Myndigheder, der bevilger ydelserne fra den nationale 
sundhedstjeneste 
Medical and Public Health Department (sundhedsministe­
riet), Gibraltar 
2. Kontantydelser: 
Storbritannien: 
Nordirland: 
Gibraltar: Department of Health and Social Security — Overseas 
Group (ministeriet for sundhed og social sikring — oversø­
isk afdeling) Newcastle-upon-Tyne 
Department of Health and Social Services for Nothern Ire-
land — Overseas Branch (ministeriet for sundhed og socia­
le anliggender for Nordirland — oversøisk afdeling), Bel­
fast 
Department of Labour and Social Security (ministeriet for 
arbejde og social sikring), Gibraltar 
C 110/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
BILAG 3 
BOPÆLSSTEDETS INSTITUTIONER OG OPHOLDSSTEDETS INSTITUTIONER 
(Afgørelsens artikel 1 og gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 3) 
A. BELGIEN 
Bopælsstedets institutioner 
1. Sygdom, moderskab: 
a) ved anvendelse af gennemførelsesforordnin­
gens artikel 15, 16, 21, 24, 26, 27, 28 og 30; Forsikringsorganerne 
b) ved anvendelse af gennemførelsesforordnin­
gens artikel 29: 
i) i almindelighed: 
ii) for søfolk: 
2. Invaliditet: 
a) almindelig invaliditet (arbejdere, funktionærer, 
minearbejdere): 
ved anvendelse af gennemførelsesforordnin­
gens artikel 62: 
b) særlig invaliditet hos minearbejdere: 
c) invaliditet hos søfolk: 
3. Alderdom, dødsfald (pensioner): 
4. Arbejdsulykker (naturalydelser): 
5. Erhvervssygdomme: 
6. Ydelser ved dødsfald: Forsikringsorganerne 
Caisse de secours et de prévoyance en faveur des marins 
naviguant sous pavillon beige — Hulp en voorzorgskas 
voor zeevarenden onder Belgische vlag (hjælpe- og for-
sorgskassen for søfolk, der sejler under belgisk flag), Ant­
werpen, 
eller 
forsikringsinstitutionerne 
Institut national d'assurance maladie-invalidité, Bruxelles 
— Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, 
Brussel (direktoratet for syge- og invalideforsikring), i fore­
ning med forsikringsinstitutionerne 
Institut national d'assurance maladie-invalidité, Bruxelles 
— Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, 
Brussel (direktoratet for syge- og invalideforsikring) 
Fonds national de retraite des ouvriers-mineurs, Bruxelles 
— Nationaal pensioenfonds voor mijnwerkers, Brussel 
(den statslige pensionsfond for minearbejdere) 
Caisse de secours et de prévoyance en faveur des marins 
naviguant sous pavillon beige — Hulp-en voorzorgskas 
voor zeevarenden onder Belgische vlag (hjælpe- og for-
sorgskassen for søfolk, der sejler under belgisk flag), Ant­
werpen 
Office national des pensions pour travailleurs salariés, 
Bruxelles — Rijksdienst voor werknemerspensioenen, 
Brussel, (pensionsdirektoratet for arbejdstagere) 
Forsikringsorganerne 
Fonds des maladies professionnelles, Bruxelles — Fonds 
voor beroepsziekten, Brussel (erhvervssygdomsfonden) 
Forsikringsorganerne i forening med Institut national d'as­
surance maladie-invalidité, Bruxelles — Rijksinstituut 
voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, Brussel (direktora­
tet for syge- og invalideforsikring) 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/41 
7. Familieydelser: Office national des allocations familiales pour travailleurs 
salariés, Bruxelles — Rijksdienst voor kinderbijslag voor 
werknemers, Brussel (direktoratet for børnetilskud til ar­
bejdstagere) 
II. Opholdsstedets institutioner 
1. Sygdom, moderskab: Institut national d'assurance maladie-invalidité, Bruxelles 
— Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, 
Brussel (direktoratet for syge- og invalideforsikring), gen­
nem forsikringsinstitutionerne 
2. Arbejdsulykker: Institut national d'assurance maladie-invalidité, Bruxelles 
— Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, 
Brussel (direktoratet for syge- og invalideforsikring), gen­
nem forsikringsinstitutionerne 
3. Erhvervssygdomme: Fonds de maladies professionnelles, Bruxelles — Fonds 
voor beroepsziekten, Brussel (erhvervssygdomsfonden) 
B. DANMARK 
A. DANMARK BORTSET FRA GRØNLAND 
I. Bopælsstedets institutioner: 
1. Sygdom og moderskab: 
a) ved anvendelse af artikel 16, 21, 26, 27 og 
28 i gennemførelsesforordningen: Vedkommende amtskommune. I Københavns kommune: 
Magistraten. I Frederiksberg kommune: Kommunalbesty­
relsen 
b) ved anvendelse af artikel 17 og 24 i gen­
nemførelsesforordningen : Det sociale udvalg i bopælskommunen. I Københavns, 
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten 
2. Invaliditet (pensioner): Sikringsstyrelsen, København 
3. Alderdom og dødsfald (pensioner): 
a) pensioner i henhold til lovgivningen om 
folkepension og enkepension: 
b) pensioner i henhold til loven om Arbejds­
markedets Tillægspension: Sikringsstyrelsen, København 
Arbejdsmarkedets Tillægspension, Hillerød 
4. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: 
a) ved anvendelse af afsnit IV, kapitel 4, bort­
set fra artikel 47, i gennemførelsesforord­
ningen : 
b) ved anvendelse af artikel 62 i gennemførel­
sesforordningen : Sikringsstyrelsen, København 
Det sociale udvalg i bopælskommunen. I Københavns, 
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten 
5. Ydelser ved dødsfald (begravelseshjælp): 
ved anvendelse af artikel 63 i gennemførelses­
forordningen : Sikringsstyrelsen. København 
Nr. C 110/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
II. Opholdsstedets institutioner: 
1. Sygdom og moderskab: 
a) ved anvendelse af artikel 19, 20 og 29 i gen­
nemførelsesforordningen : 
b) ved anvendelse af artikel 23 i gennemførel­
sesforordningen: Vedkommende amtskommune. I Københavns kommune: 
Kommunalbestyrelsen. I Frederiksberg kommune: Kom­
munalbestyrelsen 
Det sociale Udvalg i opholdskommunen. I Københavns, 
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten 
2. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: 
a) ved anvendelse af afsnit IV, kapitel 4, med 
undtagelse af artikel 50 i gennemførelses­
forordningen : 
b) ved anvendelse af artikel 50 i gennemførel­
sesforordningen: Sikringsstyrelsen, København 
Det sociale udvalg i opholdskommunen. I Københavns, 
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten 
B. GRØNLAND 
I. Bopælsstedets instituttioner: 
1. Sygdom og moderskab: 
Naturalydelser: Bestyrelsen for sundhedsvæsenet i Grønland, Godthåb 
2. Alderdom: 
Renter i henhold til landsrådsvedtægt om al-
dersrente i Grønland: Arbejds- og socialdirektoratet, Godthåb 
3. Arbejdsu lykker og erhvervssygdomme: Det grønlandske nævn for ulykkesforsikring, Godthåb 
II. Opholdsstedets institutioner: 
1. Sygdom og moderskab: 
Naturalydelser: Landslægen i Grønland, Godthåb 
2. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: Det grønlandske nævn for ulykkesforsikring, Godthåb 
C. TYSKLAND 
1. Sygeforsikring: 
a) i alle tilfælde (bortset fra anvendelse af artikel 19, 
stk. 2 i forordning (EØF) nr. 1408/71 og gennemfø­
relsesforordningens artikel 16): 
for personer forsikret i ordningen for minearbejde­
re og deres familiemedlemmer: 
b) ved anvendelse af artikel 19, stk. 2 i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 og gennemførelsesforordnin­
gens artikel 16: Allgemeine Ortskrankenkasse (den almindelige stedlige sy­
gekasse), der er kompetent på den pågældendes bopæls-
eller opholdssted 
Bundesknappschaft (forbundsforsikringskassen for mine­
arbejdere), Bochum 
Den institution, som arbejdstageren senest har været til­
sluttet. 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/43 
c) i tilfælde af indlæggelse til tuberkulosebehandling: Hvis en sådan institution ikke findes, eller når den forsik­
rede senest har været tilsluttet en Allgemeine Ortskrankén-
kasse, en Landwirtschaftliche Krankenkasse (sygekasse for 
landbrugere) eller Bundesknappschaft: 
den under a) nævnte institution, der er kompetent for den 
pågældendes bopæls- eller opholdssted 
Den renteforsikringsinstitution for arbejdstagere, der er 
kompetent på den pågældendes bopæls- eller opholdssted 
2. Ulykkesforsikring: 
a) naturalydelser (bortset fra sygebehandling under 
ulykkesforsikringen og bortset fra proteser og hjæl­
pemidler) og kontantydelser (bortset fra renter, ple­
jepenge (Pflegegeld) og ydelser ved dødsfald): 
for personer forsikret i ordningen for minearbejde­
re og deres familiemedlemmer: 
b) natural- eller kontantydelser, der er undtaget i li­
tra a), samt ved anvendelse af gennemførelsesfor­
ordningens artikel 62: Allgemeine Ortskrankenkasse (den stedlige sygekasse), der 
er kompetent på den pågældendes bopæls- eller opholds­
sted 
Bundesknappschaft (forbundsforsikringskassen for mine­
arbejdere), Bochum 
Hauptverband der gewerblichen Berufsgenossenschaften 
(centralforbundet af ulykkesforsikringsanstalter), Bonn 
3. Renteforsikring 
a) renteforsikring for arbejdere: 
b) renteforsikring for funktionærer: 
c) renteforsikring for minearbejdere: Landesversicherungsanstalt Oberfranken und Mittelfran-
ken (den regionale forsikringsinstitution for Oberfranken 
og Mittelfranken), Bayreuth 
Bundesversicherungsanstalt fur Angestellte (forbundsfor-
sikringsinstitutionen for funktionærer), Berlin 
Bundesknappschaft (forbundsforsikringskassen for mine­
arbejdere), Bochum 
4. Familieydelser: Det på den pågældende bopæls- eller opholdssted kompe­
tente arbejdsformidlingskontor 
D. FRANKRIG 
I. MODERLANDET: 
1. Andre sikringstilfælde end familieydelser: 
a) i almindelighed: 
b) ved anvendelse af artikel 19, stk. 1 og 2, i for­
ordning (EØF) nr. 1408/71 i forbindelse med 
artikel 35, stk. 1, for så vidt angår naturalydel­
ser under syge-, moderskabs-, invalide- og 
dødsfaldsforsikringen (ydelser) under ordnin­
gen for minearbejdere: 
c) ved anvendelse af artikel 27 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 for så vidt angår ordningen for sø­
folk: 
d) ved anvendelse af artikel 35 i forordningen 
(EØF) nr. 574/72: 
i) almindelig ordning: 
aa) i almindelighed, undtagen for Paris og 
hovedstadsområdet: Caisse primaire d'assurance-maladie (den stedlige sygekas­
se) på bopæls- eller opholdsstedet 
Société de secours miniére (hjælpeforeningen for minear­
bejdere) på den pågældendes bopælssted 
Section »Caisse Générale de prévoyance des marins« du 
Quartier des affaires maritimes (afdelingen den almindeli­
ge forsorgskasse for søfolk, under søfartsdirektoratet) 
Caisse primaire d'assurance-maladie (den stedlige sygekas­
se) 
Nr. C 110/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
for Paris og hovedstadsområdet: 
bb) særlig ordning i henhold til lov om so­
cial sikring, artikel L 365 til L 382: 
ii) ordning for landbruget: 
iii) ordning for minearbejdere: 
iv) ordning for søfolk: 
e) ved anvendelse af artikel 36 i forordning (EØF) 
nr. 574/72 for så vidt angår invalidepensioner: 
i) i almindelighed, undtagen for Paris og ho­
vedstadsområdet : 
for Paris og hovedstadsområdet: 
ii) særlig ordning i henhold til lov om social 
sikring, artikel L 365 til L 382: Caisse regionale d'assurance-maladie (regionalsygekas­
sen), Paris 
Caisse regionale d'assurance-maladie (regionalsygekas­
sen), Strasbourg 
Caisse de mutualité sociale agricole (den gensidige social-
sikringskasse for landbruget) 
Caisse autonome nationale de sécurité sociale dans les mi­
nes (den selvstyrende centralkasse for social sikring af mi­
nearbejdere), Paris 
Section Caisse générale de prévoyance des marins du Qu-
artier des affaires maritimes (afdelingen den almindelige 
forsorgskasse for søfolk, under søfartsdirektoratet) 
Caisse primaire d'assurance-maladie (den stedlige sygekas­
se) 
Caisse regionale d'assurance-maladie (regionalsygekas­
sen), Paris 
Caisse regionale d'assurance-maladie (regionalsygekas­
sen), Strasbourg 
f) ved anvendelse af artikel 35 i forordning (EØF) 
nr. 574/72 for så vidt angår alderspensioner: 
i) almindelig ordning: 
aa) i almindelighed, undtagen for Paris og 
hovedstadsområdet: 
for Paris og hovedstadsområdet: 
bb) særlig ordning i henhold til lov om so­
cial sikring, artikel L 365 til L 382: 
ii) ordning for landbruget: 
iii) ordning for minearbejdere: 
iv) ordning for søfolk: Caisse regionale d'assurance-maladie (branche vieillesse) 
(regionalsygekassen) (afdelingen for alderdomsforsikring) 
Caisse nationale d'assurance-vieillesse des travailleurs sa-
lariés (centralkassen for alderdomsforsikring for arbejdsta­
gere), Paris 
Caisse regionale d'assurance-vieillesse (regionalkassen for 
alderdomsforsikring), Strasbourg 
Caisse centrale de secours mutuels agricoles (den centrale 
gensidige hjælpekasse for landbruget), Paris 
Caisse autonome nationale de sécurité sociale dans les mi­
nes (den selvstyrende centralkasse for social sikring af mi­
nearbejdere), Paris 
Section Caisse de retraite des marins du Quartier des affai­
res maritimes (afdelingen pensionskassen for søfolk, under 
søfartsdirektoratet) 
g) ved anvendelse af gennemførelsesforordnin­
gens artikel 61: Caisse primaire d'assurance-maladie (den stedlige sygekas­
se) 
2. Familieydelser: Børnetilskudskassen på pågældendes bopælssted 
II. DE OVERSØISKE DEPARTEMENTER 
1. Andre forsikringstilfælde end familieydelser: 
a) i almindelighed: Caisse générale de sécurité sociale (den almindelige kasse 
for social sikring) 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/45 
b) søfolk: 
i) invalidepensioner: 
ii) alderspensioner: 
2. Familieydelser: Section Caisse générale de prévoyance des marins du 
Quartier des affaires maritimes (afdelingen den almindeli­
ge forsorgskasse for søfolk, under søfartsdirektoratet) 
Section Caisse de retraite des marins du Quartier des affai­
res maritimes (afdelingen pensionskassen for søfolk, under 
søfartsdirektoratet) 
Caisse d'allocations familiales (børnetilskudskassen) på 
den pågældendes bopælssted 
E. GRÆKENLAND 
1. Børnetilskud: 
2. Andre ydelser: 
3. Ydelser til søfolk: Opyavianéi; Anaaxo^cewq EpyatiKou Auvauxicou 
(OAEA), A8f]Va 
(arbejdsformidlingskontoret), Athen 
'I8po|ia KoivoviKcbv AacpaXiaewv (1KA), A9f]va 
(Instituttet for social Forsikring), Athen 
NauxiKév ATOU<XXIK6V Tau£iov (NAT) oder OIKOI; 
Nautou, rieipaidg 
(Pensionskassen for Søfolk eller Søfolkenes Hus, afhæn­
gigt af det enkelte tilfælde), Piræus 
F. IRLAND 
1. Naturalydelser: 
2. Kontantydelser: The Eastern Health Board (sygesikringsforvaltningen for 
østregionen), 1 James' St, Dublin 
The Midland Health Board (sygesikringsforvaltningen for 
centralregionen), Arden Road, Tullamore, Offaly 
The Mid-Western Health Board (sygesikringsforvaltningen 
for den centralvestlige region), 31/33 Catherine St. Lime­
rick 
The North-Eastern Health Board (sygesikringsforvaltnin­
gen for nordøstregionen), Ceanannus Mor, Co. Meath 
The North-Western Health Board (sygesikringsforvaltnin­
gen for nordvestregionen), Manorhamilton, Co. Leitrim 
The South-Eastern Health Board (sygesikringsforvaltnin­
gen for sydøstregionen), Arus Slainte, Patrick St., Kilkenny 
The Southern Health Board (sygesikringsforvaltningen for 
sydregionen), Cork Farm Centre, Dennehy's Cross, Cork 
The Western Health Board (sygesikringsforvaltningen for 
vestregionen), Merlin Park, Galway 
Department of Social Welfare (ministeriet for social for­
sorg), Dublin 
G. ITALIEN 
1. Sygdom (herunder tuberkulose), moderskab: 
a) naturalydelser: 
i) i almindelighed: Den lokale afdeling under sundhedsvæsenet, som den på­
gældende er tilsluttet 
ii) for søfolk og flyvende personale i den 
flyvetjeneste: Ministero della sanitå (sundhedsministeriet), den lokale sy­
gekasse for flåden eller for flyvetjenesten 
Nr. C 110/46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
b) kontantydelser: 
i) i almindelighed: 
ii) for søfolk og flyvende personale i den civile 
flyvetjeneste: Istituto nazionale della previdenza sociale (statsanstalten 
for social forsorg), provinskontorer 
Den sømandskasse, som den pågældende er tilsluttet 
2. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: 
a) naturalydelser: 
i) i almindelighed: 
ii) for søfolk og flyvende personale i den civile 
flyvetjeneste: 
b) proteser og større bandager, retsmedicinske ydelser, 
samt undersøgelser og attester i forbindelse med 
sådanne og kontantydelser: Den lokale afdeling under sundhedsvæsenet, som den på­
gældende er tilknyttet 
Ministero della sanitå (sundhedsministeriet), den lokale sy­
gekasse for flåden eller for flyvetjenesten 
Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni 
sul lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), provins­
kontorer 
3. Invaliditet, alderdom, efterladte (pensioner): 
a) i almindelighed: 
b) for scenefunktionærer: 
c) for ledende funktionærer i industrien: 
d) for journalister: Istituto nazionale della previdenza sociale (statsanstalten 
for social forsorg), provinskontorer 
Ente nazionale di previdenza e assistenza per i lavoratori 
dello spettacolo (den statslige forsorgs- og hjælpekasse for 
scenefunktionærer), Roma 
Istituto nazionale di previdenza per i dirigenti di aziende 
industriali (den statslige forsorgsinstitution for arbejdslede­
re i industrien), Roma 
Istituto nazionale di previdenza per i giornalisti italiani 
»G. Amendola« (den statslige forsorgsinstitution 
»G. Amendola« for italienske journalister), Roma 
4. Ydelser ved dødsfald: Istituto nazionale della previdenza sociale (statsanstalten 
for social forsorg), provinskontorer 
Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni 
sul lavoro, (statsanstalten for ulykkesforsikring), provins­
kontorer 
Den sømandskasse, som den pågældende er tilsluttet. 
5. Børnetilskud: 
a) i almindelighed: 
b) for journalister: Istituto nazionale della previdenza sociale (statsanstalten 
for social forsorg), provinskontorer 
Istituto nazionale di previdenza per i giornalisti italiani 
»G. Amendola« (den statslige forsorgsinstitution 
»G. Amendola« for italienske journalister), Roma 
H. LUXEMBOURG 
Sygdom, moderskab: 
a) ved anvendelse af artikel 19, 22, 28, stk. 1, 29, stk. 1 
og 31 i forordning (EØF) nr. 1408/71 samt gen­
nemførelsesforordningens artikel 16, 17, 19, 20, 21, 
23, 27, 28 og 29: Caisse nationale d'assurance-maladie des ouvriers (statens 
sygekasse for arbejdere), Luxembourg 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/47 
b) ved anvendelse af artikel 27 i forordning (EØF) nr. 
1408/71: 
2. Invaliditet, alderdom og dødsfald: 
a) for funktionærer, herunder tekniske funktionærer 
beskæftiget i miner (under jorden): 
b) i de øvrige tilfælde: 
3. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: 
a) for arbejdere i land-og skovbrug: 
b) i de øvrige tilfælde: 
4. Familieydelser: 
a) for personer, der er tilsluttet den under 2, litra b) 
nævnte institution: 
b) i de øvrige tilfælde: 
2. Invaliditet: 
a) når der består ret til ydelser selv uden anvendelse 
af afgørelsen og alene efter nederlandsk lovgiv­
ning: 
b) i alle andre tilfælde: 
3. Alderdom og dødsfald (pensioner): 
ved anvendelse af artikel 36 i forordning (EØF) nr. 
574/72: 
a) i almindelighed: 
b) i forhold til Belgien: Den efter luxembourgsk lovgivning for luxembourgsk del­
pension kompetente sygekasse 
Caisse de pensions des employés privés (privatfunktionæ­
rernes pensionskasse), Luxembourg 
Etablissement d'assurance contre la vieillesse et l'invalidité 
(alders- og invalideforsikringsanstalten), Luxembourg 
Association d'assurance contre les accidents, section agri­
cole et forestiére (ulykkesforsikringsforbundet, afdelingen 
for land- og skovbrug), Luxembourg 
Association d'assurance contre les accidents, section indu­
strielle (ulykkesforsikringsforbundet, industriafdelingen), 
Luxembourg 
Caisse d'allocations familiales des ouvriers pres l'Etablis-
sement d'assurance contre la vieillesse et l'invalidité (bør-
netilskudskassen for arbejdere under alders- og invalide­
forsikringsanstalten), Luxembourg 
Caisse d'allocations familiales des employés pres la Caisse 
de pension des employés privés (børnetilskudskassen for 
funktionærer under privatfunktionærernes pensionskasse) 
Luxembourg 
Den kompetente Bedrijfsvereniging (faglige forsikringsan-
stalt) 
Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging (nye almindelige 
faglige forsikringsanstalt), Amsterdam 
Sociale Verzekeringsbank (socialforsikringsbanken), Am­
sterdam 
Bureau voor Belgiske Zaken de sociale verzekering betref-
fende (kontoret for sociale forsikringsanliggender med Bel­
gien), Breda L. NEDERLANDENE 
I. Sygdom, moderskab, arbejdsulykker, erhvervssygdom­
me: 
a) naturalydelser: 
i) bopælsstedets institutioner: 
ii) opholdsstedets institutioner: 
b) kontantydelser: En af de kompetente sygekasser på bopælsstedet efter den 
pågældendes valg 
Algemeen Nederlands Onderling Ziekenfonds (Nederlan­
denes almindelige, gensidige sygekasse), Utrecht 
Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging (nye almindelige 
faglige forsikringsanstalt), Amsterdam 
Nr. C 110/48 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
c) i forhold til Tyskland: Bureau voor Duitse Zaken van de Vereniging van Raden 
van Arbeid (kontoret for tyske anliggender under de sam­
virkende arbejdsråd), Nijmegen 
J. DET FORENEDE KONGERIGE 
Naturalydelser: 
Storbritannien og Nordirland: 
Gibraltar: Myndigheder, der bevilger ydelserne fra den nationale 
sundhedstjeneste 
Medical and Public Health Department (sundhedsministe­
riet), Gibraltar 
2. Kontantydelser: 
Storbritannien: 
Nordirland: 
Gibraltar: Department of Health and Social Security (ministeriet for 
sundhed og social sikring), London 
Department of Health and Social Services for Northern 
Ireland (ministeriet for sundhed og sociale anliggender for 
Nordirland), Belfast 
Department of Labour and Social Security (ministeriet for 
arbejde og social sikring), Gibraltar 
BILAG 4 
KONTAKTORGANER 
(Afgørelsens artikel 26, stk. 1 og gennemførelseforordningens artikel 5, stk. 4) 
A. BELGIEN 
1. Sygdom, moderskab: 
a) i almindelighed: 
b) for søfolk: Institut national d'assurance maladie-invalidité, Bruxelles 
— Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, 
Brussel (direktoratet for syge- og invalideforsikring) 
Caisse de secours et de prévoyance en faveur des marins 
naviguant sous pavillon beige — Hulp- en voorsorgskas 
voor zeevarenden onder Belgische vlag (hjælpe- og for-
sorgskassen for søfolk, der sejler under belgisk flag), Ant­
werpen 
2. Invaliditet: 
a) almindelig invaliditet: 
b) særlig invaliditet hos minearbejdere: 
c) invaliditet hos søfolk: Institut national d'assurance maladie-invalidité, Bruxelles 
— Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering 
Brussel (direktoratet for syge- og invalideforsikring) 
Fonds national de retraite des ouvriers-mineurs, Bruxelles 
— Nationaal pensioensfonds voor mijnwerkers, Brussel 
(den statslige pensionsfond for minearbejdere) 
Caisse de secours et de prévoyance des marins naviguant 
sous pavillon beige — Hulp- en voorzorgskas voor zeeva­
renden onder Belgischen vlag (hjælpe- og forsorgskassen 
for søfolk, der sejler under belgisk flag), Antwerpen 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/49 
3. Alderdom, dødsfald (pensioner): 
a) ved anvendelse af artikel 36 til 38 og artikel 40 til 
44 i gennemførelsesforordningen: 
b) ved anvendelse af artikel 40 (udbetalende instituti­
oner), og artikel 73, stk. 1 og 2, i gennemførelses­
forordningen : Office national des pensions pour travailleurs salaries, 
Bruxelles — Rijksdienst voor werknemerspensionen, Brus-
sel (pensionsdirektoratet for arbejdstagere) 
Caisse nationale des pensions de retraite et de survie, 
Bruxelles — Rijkskas voor rust- en overlevingspensionen, 
Brussel (den nationale pensions- og overlevelsesforsik-
ringskasse) 
4. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: Ministére de la Prévoyance sociale, Bruxelles — Ministerie 
van sociale Voorzorg, Brussel (socialministeriet) 
5. Ydelser ved dødsfald: 
a) i almindelighed: 
b) for søfolk: Institut national d'assurance maladie-invalidité, Bruxelles 
— Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, 
Brussel (direktoratet for syge- og invalideforsikring) 
Caisse de secours et de prévoyance en faveur des marins 
naviguant sous pavillon beige — Hulp- en voorzorgskas 
voor zeevarenden onder Belgische vlag (hjælpe- og for-
sorgskassen for søfolk, der sejler under belgisk flag), Ant­
werpen 
6. Familieydelser: Ministére de la Prévoyance sociale, Bruxelles — Ministerie 
van sociale Voorzorg, Brussel (socialministeriet) 
B. DANMARK 
I. DANMARK BORTSET FRA GRØNLAND 
1. Ydelser ved sygdom samt ved svangerskab og fødsel: 
2. Pensioner efter lovgivningen om folke- og enkepensi­
on samt ydelser efter invalidepensionsloven: 
3. Ydelser ved revalidering: 
4. Ydelser i anledning af arbejdsulykker og erhvervs­
sygdomme: 
5. Familieydelser (børnetilskud) 
6. Ydelser ved dødsfald (begravelseshjælp) 
7. Pensioner efter loven om arbejdsmarkedets tillæg­
spension: Sikringsstyrelsen, København 
II. GRØNLAND 
1. Naturalydelser ved sygdom og moderskab: 
2. Renter i henhold til landsrådsvedtægt om aldersrente 
i Grønland: 
3. Familieydelser (børnetilskud): 
4. Ydelser i anledning af arbejdsulykker og erhvervs­
sygdomme: Bestyrelsen for sundhedsvæsenet i Grønland, Godthåb 
Arbejds- og socialdirektoratet, Godthåb 
Det grønlandske nævn for ulykkesforsikring, Godthåb 
Nr. C 110/50 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
C. TYSKLAND 
1. Sygeforsikring: 
2. Ulykkesforsikring: 
3. Renteforsikring for arbejdere: 
a) ved anvendelse af afgørelsens artikel 26, stk. 2: 
b) ved anvendelse af gennemførelsesforordningens 
kapitel 3 og artikel 61: 
4. Renteforsikring for funktionærer: 
5. Renteforsikring for minearbejdere: 
6. Tillægsforsikring for arbejdere i jern- og stålindustrien: 
7. Familieydelser: Bundesverband der Ortskrankenkassen (forbundssammen-
slutningen af lokale sygekasser), Bonn-Bad Godesberg 
Hauptverband der gewerblichen Berufsgenossenschaften 
(centralforbundet af ulykkesforsikringsanstalter), Bonn 
Verband Deutscher Rentenversicherungstråger (sammen­
slutningen af tyske renteforsikringsinstitutioner), Frankfurt 
am Main 
Landesversicherungsanstalt Oberfranken und Mittelfran-
ken (den regionale forsikringsinstitution for Oberfranken 
og Mittelfranken), Bayreuth 
Bundesversicherungsanstalt fur Angestellte (forbundsfor-
sikringsinstitutionen for funktionærer), Berlin 
Bundesknappschaft (forbundsforsikringskassen for mine­
arbejdere), Bochum 
Landesversicherungsanstalt Saarland, Abteilung Hiitten-
knappschaftliche Pensionsversicherung (den regionale for­
sikringsinstitution for Land Saar, afdelingen for rentefor­
sikring for arbejdere i jern- og stålindustrien), Saarbriicken 
Hauptstelle der Bundesanstalt flir Arbeit (centralkontoret 
for forbundsanstalten for arbejdsforhold) Nurnberg 
D. FRANKRIG 
1. I almindelighed: 
2. For så vidt angår ordningen for minearbejdere (invalidi­
tet, alderdom og dødsfald (pensioner)): Centre de sécurité sociale des travailleurs migrants 
(centralinstitutionen for social sikring af vandrende 
arbejdstagere), Paris 
Caisse autonome nationale de sécurité sociale dans les 
mines (den selvstyrende centralkasse for social sikring af 
minearbejdere), Paris 
E. GRÆKENLAND 
1. I almindelighed 
2. Arbejdsløshed, børnetilskud 
3. For søfolk I5pu|ia KoivæviKcbv Ao-<pcdiaecov (IKA), A6f]va 
(Instituttet for social Forsikring) Athen 
Opyaviaiioc; A7iaa%oXf|aea)a EpyaxiKou AuvajiiKou 
(OAEA), A8f|va 
(Arbejdsformidlingskontoret) Athen 
NauxiKév ATtouaxiKév Taneiov (NAT), neipai&c; 
(Pensionskassen for Søfolk) Piræus 
F. IRLAND 
1. Naturalydelser: 
2. Kontantydelser: Department of Health (sundhedsministeriet), Dublin 
Department of Social Welfare (minsteriet for social for­
sorg), Dublin 
G. ITALIEN 
1. Sygdom (herunder tuberkulose), moderskab: 
(a) naturalydelser: Ministero della Sanitå (sundhedsministeriet), Roma 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/51 
b) kontantydelser: Istituto nazionale della previdenza sociale, direzione gene-
rale (statsanstalten for social forsorg, generaldirektoratet), 
Roma 
2. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: 
a) naturalydelser: 
b) proteser og større bandager, retsmedicinske ydelser 
samt undersøgelser og attester i forbindelse med 
sådanne, og kontantydelser: Ministero della Sanitå (sundhedsministeriet), Roma 
Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni 
sul lavoro, direzione generale (statsanstalten for ulykkes­
forsikring, generaldirektoratet), Roma 
3. Invaliditet, alderdom, efterladte og børnetilskud: Istituto nazionale della previdenza sociale, direzione gene­
rale (statsanstalten for social forsorg, generaldirektoratet), 
Roma 
H. LUXEMBOURG 
VED BEVILLING AF YDELSER: 
1. Sygdom, moderskab: Caisse nationale d'assurance-maladie des ouvriers (statens 
sygekasse for arbejdere), Luxembourg 
2. Invaliditet, alderdom, dødsfald (pensioner): 
a) for funktionærer, herunder tekniske funktionæ­
rer beskæftiget i miner (underjorden): 
b) i de øvrige tilfælde: Caisse de pension des employés privés (privatfunktionæ­
rernes pensionskasse), Luxembourg 
»Etablissement d'assurance contre la vieillesse et l'invalidi-
té« (alders- og invalideforsikringsanstalten), Luxembourg 
3. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: 
å) for arbejdere i land-og skovbrug: 
b) i de øvrige tilfælde: Association d'assurance contre les accidents, section agri­
cole et forestiére (ulykkesforsikringsforbundet, afdeling for 
land- og skovbrug), Luxembourg 
Association d'assurance contre les accidents, section indu­
strielle (ulykkesforsikringsforbundet, industriafdeling), 
Luxembourg 
4. Familieydelser: 
a) for personer, der er tilsluttet den under punkt 2, 
litra b), nævnte institution: 
b) i de øvrige tilfælde: Caisse d'allocations familiales des ouvriers pres l'Établis-
sement d'assurance contre la vieillesse et Finvalidité (bør-
netilskudskassen for arbejdere under alders- og invalide­
forsikringsanstalten), Luxembourg 
Caisse d'allocations familiales des employés pres la Caisse 
de pension des employés privés (børnetilskudskassen for 
funktionærer under privatfunktionærernes pensionskasse), 
Luxembourg 
5. Ydelser ved dødsfald: 
a) ved anvendelse af artikel 66 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71: 
b) i de øvrige tilfælde: Caisse nationale d'assurance-maladie des ouvriers (statens 
sygekasse for arbejdere), Luxembourg 
De under stk. 1, 2 og 3 nævnte institutioner, alt efter den 
forsikringsgren, for hvis regning ydelsen skal udbetales 
II. / DE ØVRIGE TILFÆLDE: Inspection générale de la sécurité sociale (overinspektio­
nen for den sociale sikring), Luxembourg 
Nr. C 110/52 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
I. NEDERLANDENE 
1. Sygdom, moderskab, invaliditet, arbejdsulykker, er­
hvervssygdomme og arbejdsløshed: 
a) naturalydelser: 
b) kontantydelser: Ziekenfondsraad (sygekasserådet), Amsterdam 
Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging (nye almindelige 
faglige forsikringsanstalt), Amsterdam 
2. Alderdom, dødsfald (pensioner), familieydelser: 
a) i almindelighed: Sociale Verzekeringsbank (socialforsikringsbanken), Am­
sterdam 
b) i forhold til Belgien: 
c) i forhold til Tyskland: Bureau voor Belgische Zaken de sociale verzekering betref-
fende (kontoret for socialforsikringsanliggender med Belgi­
en), Breda 
Bureau voor Duitse Zaken van de Vereniging van Raden 
van Arbeid (kontoret for tyske anliggender under de sam­
virkende arbejdsråd), Nijmegen 
J. DET FORENEDE KONGERIGE 
Storbritannien: Department of Health and Social Security — Overseas 
Group (ministeriet for sundhed og social sikring — oversø­
isk afdeling), Newcastle upon Tyne 
Nordirland: Department of Health and Social Services for Northern 
Ireland — Overseas Branch (ministeriet for sundhed og so­
ciale anliggender for Nordirland — oversøisk afdeling), 
Belfast 
Gibraltar: Department of Health and Social Security — Overseas 
Group (ministeriet for sundhed og social sikring — oversø­
isk afdeling, Newcastle upon Tyne 
BILAG 5 
A. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER ELLER TOSIDEDE OVERENSKOMSTER OG OVERENSKOMSTER 
OM REFUSION, SOM ER ANFØRT I BILAG 5 TIL FORORDNING (EØF) NR. 574/72, OG SOM IKKE FINDER 
ANVENDELSE PÅ TYRKISKE ARBEJDSTAGERE 
(Gennemførelsesforordningens artikler 4, 5 og 68) 
1. BELGIEN —TYSKLAND 
a) Artikel 9, stk. 1 i aftalen af 20. juli 1965 om gennemførelse af Det europæiske økonomiske Fællesskabs Råds forordninger 
nr. 3 og 4 om social sikring af vandrende arbejdstagere. 
b) Overenskomst af 6. oktober 1964 om refusion af naturalydelser udredet til pensionister, der har været grænsearbejdere, i 
henhold til artikel 14, stk. 3, i forordning nr. 36/63/EØF og artikel 73, stk. 4, i Det europæiske økonomiske Fællesskabs 
Råds forordning nr. 4. 
c) Overenskomst af 29. januar 1969 om inddrivelse af bidrag til social sikring. 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/53 
2. TYSKLAND —FRANKRIG 
Overenskomst af 14. oktober 1977 om afkald på refusion i henhold til forordningens artikel 70, stk. 3 (ydelser ved arbejdsløs­
hed). 
3. TYSKLAND —GRÆKENLAND 
a) Artikel 1 og artikel 3 til 6 i den administrative aftale af 19. oktober 1962 og den anden administrative aftale af 23. oktober 
1972 om overenskomsten om arbejdsløshedsforsikring af 31. maj 1961. 
b) Overenskomst af 11. maj 1981 om refusion af børnetilskud 
4. TYSKLAND —NEDERLANDENE 
Overenskomst af 22. juli 1976 om afkald på refusion af ydelser ved arbejdsløshed. 
B. SUPPLERENDE GENNEMFØRELSESAFTALER 
(Gennemførelsesforordningens artikel 78). 
Ingen. 
BILAG 6 
TILKENDELSE AF FAMILIEYDELSER 
(Gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 6 og artikel 9, stk. 2, litra d) 
Artikel 9, stk. 2, litra d), i gennemførelsesforordningen anvendes: 
a) med en referenceperiode på en kalendermåned i for­
holdet: — mellem Tyskland og Frankrig 
— mellem Tyskland og Irland 
— mellem Tyskland og Luxembourg 
— mellem Tyskland og Det forenede Kongerige 
— mellem Frankrig og Luxembourg 
b) med en referenceperiode på et kalenderkvartal i forhol­
det: — mellem Danmark og Tyskland 
— mellem Danmark og Nederlandene 
— mellem Tyskland og Nederlandene 
— mellem Frankrig og Nederlandene 
— mellem Luxembourg og Nederlandene 
BILAG 7 
INSTITUTIONER OG ORGANER UDPEGET AF DE KOMPETENTE MYNDIGHEDER 
(Gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 7) 
A. BELGIEN 
Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artik­
ler 10 og 12: Office nationale de sécurité sociale, Bruxelles — Rijks-
dienst voor maatschappelijke zekerheid, Brussel (sikrings­
styrelsen) 
Nr. C 110/54 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens arti­
kel 10: Caisse de secours et de prévoyance en faveur des marins 
naviguant sous pavillon beige — Hulp- en voorzorgskas 
voor zeevarender onder Belgische vlag (hjælpe- og forsorg-
skassen for søfolk, der sejler under belgisk flag), Antwer­
pen 
3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens arti­
kel 75: Institut national d'assurance maladie-invalidité, Bruxelles 
— Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, 
Brussel (direktoratet for syge- og invalideforsikring) 
B. DANMARK 
I. DANMARK BORTSET FRA GRØNLAND 
1. Ved anvendelse af artikel 10, stk. 1, artikel 12, arti­
kel 72 og artikel 75, stk. 2 i gennemførelsesforord­
ningen : Sikringsstyrelsen, København 
2. Ved anvendelse af artikel 56, stk. 1 i gennemførel­
sesforordningen : Det sociale udvalg i bopælskommunen. I Københavns, 
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten 
3. Ved anvendelse af artikel 65, stk. 2 i gennemførel­
sesforordningen : Arbejdsdirektoratet, København 
II. GRØNLAND 
Ved anvendelse af artikel 10, stk. 1, artikel 12 og ar­
tikel 75, stk. 2 i gennemførelsesforordningen: Ministeriet for Grønland, København 
2. Ved anvendelse af artikel 56, stk. 1 i gennemførel­
sesforordningen : Vedkommende kommunalbestyrelse 
3. Ved anvendelse af artikel 65, stk. 2 og artikel 72 i 
gennemførelsesforordningen: Arbejds- og socialdirektoratet, Godthåb 
C. TYSKLAND 
1. Ved anvendelse af afgørelsens bilag II C 2: 
a) alt efter arten af den senest udøvede virksomhed: De i bilag 2 i forholdet til de enkelte medlemsstater angiv­
ne renteforsikringsinstitutioner for arbejdere og funktionæ­
rer 
b) dersom det ikke er muligt at fastslå arten af den se­
nest udøvede virksomhed: De i bilag 2 i forholdet til de enkelte medlemsstater angiv­
ne renteforsikringsinstitutioner for arbejdere 
c) for så vidt angår personer, der har været forsikret 
efter nederlandsk lovgivning om almindelig alder­
domsforsikring (Algemene Ouderdomswet), me­
dens de udøvede en virksomhed, der ikke efter tysk 
lovgivning er undergivet tvungen forsikring: Bundesversicherungsanstalt flir Angestellte (forbundsfor-
sikringsinstitutionen for funktionærer), Berlin 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/55 
2. Ved anvendelse af afgørelsens artikel 9 i forbindelse med 
artikel 14, stk. 1, litra a), i), og artikel 17 i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 i forbindelse med artikel 10, stk. 1 i 
gennemførelsesforordningen og ved anvendelse af arti­
kel 14, stk. 1, litra c) i forordning (EØF) nr. 1408/71 i 
forbindelse med artikel 12a i forordning (EØF) nr. 574/ 
72: 
a) sygeforsikrede arbejdstagere: 
b) arbejdstagere, der ikke er sygeforsikret: 
3. Ved anvendelse af afgørelsens artikel 9 i forbindelse med 
artikel 8, stk. 2 i gennemførelsesforordningen og arti­
kel 14, stk. 1, litra c), ii), i forordning (EØF) nr. 1408/ 
71: 
4. Ved anvendelse af afgørelsens artikel 9, i forbindelse 
med artikel 17 i forordning (EØF) nr. 1408/71: 
5. Ved anvendelse af afgørelsens artikel 18 i forbindelse 
med gennemførelsesforordningens artikel 65, stk. 2: 
6. Ved anvendelse af afgørelsens artikel 19 i forbindelse 
med gennemførelsesforordningens artikel 66, stk. 4: 
a) børnetilskud, som for et forældreløst barn ydes en 
person: 
b) tillæg for børn til pensioner og renter fra de lov­
hjemlede pensionsforsikringsordninger: 
7. Ved anvendelse: 
a) af artikel 36 og 63 i forordning (EØF) nr. 1408/71 
samt af artikel 102, stk. 2 i forordning (EØF) nr. 
574/72: 
8. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningen arti­
kel 75, stk. 2: 
a) refusion af naturalydelser, der uberettiget er udre­
det til arbejdstagere ved fremlæggelse af den i gen­
nemførelsesforordningens artikel 19, stk. 2, nævnte 
erklæring: 
b) refusion af naturalydelser, der uberettiget er udre­
det til arbejdstagere ved fremlæggelse af den i gen­
nemførelsesforordningens artikel 48, stk. 2, nævnte 
erklæring: 
i) dersom den kompetente institution ville have 
været en sygeforsikringsinstitution, såfremt den 
pågældende havde været berettiget til ydelser: 
ii) i de øvrige tilfælde: Den institution, hvori de er sygeforsikret 
Bundesversicherungsanstalt fur Angestellte (forbundsfor-
sikringsinstitutionen for funktionærer), Berlin 
Bundesverband der Ortskrankenkassen (forbundssammen-
slutningen af lokale sygekasser), Bonn-Bad Godesberg 
Bundesverband der Ortskrankenkassen (forbundssammen-
slutningen af lokale sygekasser), Bonn-Bad Godesberg 
Det Arbeitsamt, inden for hvis område arbejdstagerens se­
neste arbejdssted er beliggende 
Arbeitsamt (arbejdsformidlingskontoret), Niirnberg 
De renteforsikringsinstitutioner for arbejdere, funktionærer 
og minearbejdere, der er anført som kompetente institutio­
ner i bilag 2 
Bundesverband der Ortskrankenkassen (forbundssammen-
slutningen af lokale sygekasser), Bonn-Bad Godesberg; i 
de tilfælde, der er nævnt i gennemførelsesforordningens bi­
lag 3, punkt C, stk. 2, litra b): Hauptverband der gewerbli-
chen Berufsgenossenschaften (Centralforbundet af ulyk-
kesforsikringsanstalter), Bonn 
Bundesverband der Ortskrankenkassen (forbundssammen-
slutningen af lokale sygekasser), Bonn-Bad Godesberg, 
gennem den udligningsfond, der er nævnt i forordningens 
bilag V, punkt C, stk. 5 
Bundesverband der Ortskrankenkassen (forbundssammen-
slutningen af lokale sygekasser), Bonn-Bad Godesberg, 
gennem den udligningsfond, der er nævnt i forordningens 
bilag V, punkt C, stk. 5 
Hauptverband der gewerblichen Berufsgenossenschaften 
(centralforbundet af ulykkesforsikringsanstalter), Bonn 
Nr. C 110/56 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
9. Ved anvendelsen af artikel 14, stk. 3 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71: Den institution, hvortil bidrag til pensionsforsikringen ind­
betales, eller, såfremt anmodningen indgives sammen med 
eller efter begæringen om pension, den institution, det på­
hviler at behandle denne begæring om pension 
D. FRANKRIG 
1. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens arti­
kel 10: 
a) Moderlandet: 
i) almindelig ordning: 
ii) ordning for landbruget: 
iii) ordning for minearbejdere: 
iv) ordning for søfolk: 
b) de oversøiske departementer: 
i) i almindelighed: 
ii) for søfolk: Caisse primaire d'assurance-maladie (den stedlige sygekas­
se) 
Caisse de mutualité sociale agricole (den gensidige social-
sikringskasse for landbruget) 
Société de secours miniére (hjælpeforeningen for minear­
bejdere) 
La section »Caisse de retraite des marins« du Quartier des 
affaires maritimes (afdelingen pensionskassen for søfolk, 
under søfartsdirektoratet) 
Caisse générale de sécurité sociale (den almindelige kasse 
for social sikring) 
La section »Caisse de retraite des marins« du Quatier des 
affaires maritimes (afdelingen pensionskassen for søfolk, 
under søfartsdirektoratet) 
2. Ved anvendelse af artikel 17 i forbindelse med arti­
kel 14, stk. 1, litra a), ii), i forordning (EØF) nr. 1408/ 
71: 
i) almindelig ordning: 
ii) ordning for landbruget: Direction regionale de la sécurité sociale (regionaldirekto­
ratet for social sikring) 
Ministre de l'Agriculture (landbrugsministeren), Paris 
3. Ved anvendelse af artikel 36 og 63 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 i forbindelse med artikel 102, stk. 2 i forord­
ning (EØF) nr. 574/72: Centre de sécurité sociale des travailleurs migrants 
(centralinstitutionen for social sikring af vandrende ar­
bejdstagere), Paris 
4. Ved anvendelse af artikel 113, stk. 2 i forordning (EØF) 
nr. 574/72: Centre de sécurité sociale des travailleurs migrants 
(centralinstitutionen for social sikring af vandrende ar­
bejdstagere), Paris. 
E. GRÆKENLAND 
Ved anvendelse af afgørelsens artikel 9 i forbindelse med 
artikel 14, stk. 1, litra a), og stk. 3, i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 og artikel 10, stk. 1 i gennemførelsesforord­
ningen : 
a) generelt: 
b) ordning for søfolk: 'I8pun<x KoivcoviKcbv Aa(pa>dare<ov (IKA), AØf|va 
(Instituttet for social Forsikring), Athen 
NauTiicév ArcouaxtKév TauÆtov (NAT), Yleipaiåq 
(Pensionskassen for Søfolk), Piræus 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/57 
2. Ved anvendelse af artikel 72 i gennemførelsesforordnin­
gen: 
a) ydelser til søfolk: 
b) andre ydelser: 
3. Ved anvendelse af artikel 75, stk. 2 i gennemførelsesfor­
ordningen: 
a) ydelser til søfolk: 
b) andre ydelser: 
1. Ved anvendelse af artikel 10, stk. 1, artikel 12, arti­
kel 56, stk. 1, artikel 65, stk. 2 og artikel 66, stk. 4 i 
gennemførelsesforordningen: 
2. Ved anvendelse af artikel 36 og 63 i forordning (EØF) 
nr. 1408/71 og af artikel 102, stk. 2 i forordning (EØF) 
nr. 574/72: 
3. a) Ved anvendelse af artikel 72 (for kontantydelser) i 
gennemførelsesforordningen: 
b) Ved anvendelse af artikel 72 (for naturalydelser) og 
artikel 75, stk. 2, i gennemførelsesforordningen: 
1. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 
10, stk. 1: 
2. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 
12: Naimicév A7to|i,axi»c6v Tau,etov (NAT), rieipai&s 
(Pensionskassen for Søfolk), Piræus 
'I8puu,a KotvcoviKcbv Aa<p<xX.iae9v (IKA), A8f|va 
(Instituttet for social Forsikring), Athen 
NautiKév Arcou,axitc6v Tau.eiov (NAT), rietpaidg 
(Pensionskassen for Søfolk), Piræus 
'I8puu.a KoivrøviKcbv Aacpa^iaecov (IKA), A8fiva 
(Instituttet for social Forsikring), Athen 
Department of Social Welfare (ministeriet for social for­
sorg), Dublin 
Department of Health (sundhedsministeriet), Dublin 
Department of Social Welfare (ministeriet for social for­
sorg), Dublin 
The Eastern Health Board (sygesikringsforvaltningen for 
østregionen) 1 James's St., Dublin 
The Midland Health Board (sygesikringsforvaltningen for 
centralregionen), Arden Road, Tullamore, Offaly 
The Mid-Western Health Board (sygesikringsforvaltningen 
for den centralvestlige region) 31/33 Catherine St., Lime­
rick 
The North-Eastern Health Board (sygesikringsforvaltnin­
gen for nordøstregionen), Ceanannus Mor; Co. Meath 
The North-Western Health Board (sygesikringsforvaltnin­
gen for nordvestregionen), Manorhamilton, Co. Leitrim 
The South-Western Health Board (sygesikringsforvaltnin­
gen for sydøstregionen), Arus Slainte, Patrick St., Kilkenny 
The Southern Health Board (sygesikringsforvaltningen for 
sydregionen) Cork Farm Centre, Dennehy's Cross, Cork 
The Western Health Board (sygesikringsforvaltningen for 
vestregionen), Merlin Park, Galway 
Ministero del lavoro e della previdenza sociale (arbejds- og 
socialministeriet), Roma 
Istituto nazionale della previdenza sociale (statsanstalten 
for social forsorg), provinskontorer F. IRLAND 
G. ITALIEN 
Nr. C 110/58 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 4. 83 
3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 
61,stk. 2: Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni 
sul lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), provins­
kontorer 
4. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 
65, stk. 2: 
5. Ved anvendelse af artikel 102, stk. 2 i forordning (EØF) 
nr. 574/72: 
a) refusioner i henhold til artikel 36 i forordning 
(EØF)nr. 1408/71: 
b) refusioner i henhold til artikel 63 i forordning 
(EØF)Nr. 1408/71: 
i) naturalydelser: 
ii) proteser og større bandager: 
6. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 
75, stk. 2: 
a) sygdom (herunder tuberkulose): 
b) arbejdsulykker og erhvervssygdomme: 
i) naturalydelser: 
ii) proteser og større bandager: Istituto nazionale della previdenza sociale (statsanstalten 
for social forsorg), provinskontorer 
Ministero della sanitå (sundhedsministeriet), Roma 
Ministero della sanitå (sundhedsministeriet), Roma 
Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni 
sul lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), Roma 
Ministero della sanitå (sundhedsministeriet), Roma 
Ministero della sanitå (sundhedsministeriet), Roma 
Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni 
sul lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), Roma 
H. LUXEMBOURG 
1. Ved anvendelse af afgørelsens artikel 9 i forbindelse med 
artikel 14, stk. 3 i forordning (EØF) nr. 1408/71: 
2. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 
10, stk. 1: 
3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 
12: Den kompetente institutjon, alt efter arten af den beskæfti­
gelse, der udøves 
Inspection générale de la sécurité sociale (overinspektio­
nen for den sociale sikring), Luxembourg 
Centre d'informatique, d'affiliation et de perception des 
cotisations commun aux institutions de sécurité sociale 
(fælles datacenter for indmeldelse og opkrævning af bidrag 
til institutionerne for social sikring) 
4. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 
66, stk. 4: 
a) invaliditet alderdom, dødsfald (pensioner): 
i) for funktionærer, herunder tekniske funktionæ­
rer beskæftiget i miner (underjorden): 
ii) i de øvrige tilfælde: 
b) familieydelser: 
i) for personer der er tilsluttet den under litra a) 
ii) nævnte institution: Caisse de pension des employés (privatfunktionærernes 
pensionskasse), Luxembourg 
Etablissement d'assurance contre la vieillesse et l'invalidité 
(institutionen for alders- og invalideforsikring), Luxem­
bourg 
Caisse d'allocations familiales des ouvriers pres l'Établis-
sement d'assurance contre la vieillesse et l'invalidité (bør-
netilskudskassen for arbejdere under institutionen for al­
ders- og invalideforsikring), Luxembourg 
25. 4. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/59 
ii) i de øvrige tilfælde: 
5. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 
75,stk. 2: 
a) sygdom, moderskab: 
b) arbejdsulykker: Caisse d'allocations familiales des employés pres la Caisse 
de pension des employés privés (børnetilskudskassen for 
funktionærer under Privatfunktionærernes pensionskasse), 
Luxembourg 
Caisse nationale d'assurance-maladie des ouvriers (statens 
sygekasse for arbejdere), Luxembourg 
Association d'assurance contre les accidents, section indu­
strielle (ulykkesforsikringsforbundet, industriafdelingen), 
Luxembourg 
I. NEDERLANDENE 
Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 
10 og artikel 12: Sociale Verzekeringsraad (socialforsikringsrådet) Zoeter-
Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens arti­
kel 68 i forbindelse med refusioner i henhold til arti­
kel 36 og 63 i forordning (EØF) nr. 1408/71, som finder 
anvendelse på tyrkiske arbejdstagere i henhold til afgø­
relsens artikler 11 og 15: Ziekenfondsraad (sygekasserådet), Amsterdam 
J. DET FORENEDE KONGERIGE 
Ved anvendelsen af artikel 10, stk. 1, artikel 56, stk. 1, arti­
kel 65, stk. 2, artikel 66, stk. 4 og artikel 72 i gennemførel­
sesforordningen : 
Storbritannien: Department of Health and Social Security — 
Group (ministeriet for sundhed og social sikring 
isk afdeling), Newcastle upon Tyne Overseas 
Nordirland: Department of Health and Social Services for Northern 
Ireland — Overseas Branch (ministeriet for sundhed og so­
ciale anliggender for Nordirland — oversøisk afdeling), 
Belfast