Regionsudvalgets udtalelse om »Tværkulturel uddannelse« (97/C 215/04)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til sin beslutning af 15. november 1995 om i henhold til artikel 198 C, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab at afgive udtalelse om »tværkulturel uddannelse« og henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 6 - Uddannelse og Undervisning,

under henvisning til Underudvalg 6's forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 194/96 rev. 2), som blev vedtaget den 7. februar 1997 med Dimitrios Efstathiadis som ordfører og John Evans som medordfører,

og ud fra følgende betragtninger:

- Den 23. oktober 1995 vedtog Rådet en resolution om uddannelsessystemernes indsats for at løse problemerne i forbindelse med racisme og fremmedhad. Resolutionen fremhævede uddannelsens førende rolle, når det gælder forebyggelse og fjernelse af fordomme og racistiske og fremmedfjendske holdninger. Den opfordrede Kommissionen til i samarbejde med medlemsstaterne at fremme udvekslingen af erfaringer ved at sprede oplysninger om de europæiske uddannelsessystemers bidrag til bekæmpelse af racisme og fremmedhad og til integrering af personer med anderledes etnisk, kulturel og religiøs baggrund,

- I sin resolution opfordrede Rådet endvidere Kommissionen til i samarbejde med medlemsstaterne at udnytte de dele af SOCRATES-programmet, som har at gøre med de pågældende spørgsmål, herunder partnerskaber mellem skoler og udveksling af erfaringer om tværkulturelle spørgsmål og uddannelse af lærere;

- I sin udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om at erklære året 1997 for Det Europæiske År for Bekæmpelse af Racisme () understregede Regionsudvalget uddannelsens nøglerolle med hensyn til at reducere eller forebygge racistiske, fremmedfjendske og antisemitiske aktiviteter -

på den 17. plenarforsamling den 12.-13. marts (mødet den 12. marts) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Regionsudvalget fremhæver, at udtrykket »multikulturel« er en beskrivelse af tingenes tilstand, dvs. sameksistensen af en række forskellige kulturer i ét land, mens udtrykket »tværkulturel« indebærer dynamisk interaktion, samarbejde og udveksling mellem forskellige kulturer som følge af migrationsstrømme, der kan have fundet sted i den senere tid eller for flere hundrede år siden. I lyset heraf har Regionsudvalget valgt at koncentrere sig om uddannelsens tværkulturelle dimension.

1.2. Regionsudvalget understreger, at udviklingen af tværkulturel uddannelse er af direkte og grundlæggende betydning for de lokale og regionale myndigheder, eftersom disse myndigheder i mange medlemsstater har vigtige beføjelser inden for uddannelse, erhvervsuddannelse, ungdomspolitik og fremme af en tværkulturel politik. Det fremhæver de lokale og regionale myndigheders vigtige bidrag til udbredelse og anvendelse af god praksis og udveksling af erfaringer inden for dette område navnlig gennem koordinering af flerdimensionale lokale og regionale net, som omfatter økonomiske og sociale aktører fra alle relevante sektorer (socialsektoren, boligsektoren osv.) samt uddannelsesinstitutionerne.

1.3. I kraft af, at de befinder sig tæt på borgerne, er de lokale og regionale myndigheder strategisk godt placeret til at imødekomme forskellige kulturelle gruppers særlige behov og til gennem uddannelse effektivt at mobilisere regioner, amter og kommuner med henblik på at fremme respekten for den kulturelle mangfoldighed.

1.4. Den Europæiske Union er i stigende grad et multikulturelt og pluralistisk samfund, hvis rigdom og mangfoldighed alle bør respektere, støtte og have del i. EU's 18 millioner migranter og indvandrere repræsenterer en kulturel og sproglig mangfoldighed, som bør kunne komme til udtryk i en tværkulturel uddannelse, hvis vi vil stile mod et forenet Europa og mindske den vold, som har sin rod i racisme og fremmedhad, og som i stigende grad hjemsøger vore samfund, navnlig de store byer.

1.5. Regionsudvalget henleder opmærksomheden på sin udtalelse om KALEIDOSCOPE-programmet (), hvori det fremhævede, at den kulturelle mangfoldighed ikke kun skyldes de mange forskellige nationale og etniske kulturer, men også mangfoldigheden af sociale kulturer. Det understregede i udtalelsen, at indvandrerkulturer også er europæiske kulturer.

1.6. EU's uddannelsessystemer indgår i stigende grad i en multikulturel ramme. Det anslås, at omkring 7-9 % af alle børn i medlemsstaternes skoler ikke er statsborgere i den pågældende medlemsstat, men den andel af skolebørnene, som i dagligdagen i og uden for skolen har kontakt med personer, der taler et andet sprog end deres eget, vurderes nu til at ligge på omkring 50 % (Kommissionens rapport om undervisning af indvandrerbørn). Kulturel og sproglig mangfoldighed i skolerne er nu ved at blive normen, især i visse storbyområder, hvor 50-70 % og i nogle tilfælde næsten 100 % af børnene har daglig kontakt med personer med en anden sproglig og kulturel baggrund.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Som udgangspunkt for den tværkulturelle uddannelse bør det anerkendes, at Europa er et multikulturelt samfund, og at alle kulturer har deres egen særlige værdi. Den tværkulturelle uddannelse bør således udgøre et princip for og en metode til løsning af problemer, der opstår som følge af den sproglige og kulturelle mangfoldighed. Den tværkulturelle uddannelse går imod enhver separatistisk eller assimilationistisk tænkemåde eller praksis.

2.2. Uddannelsesinstitutionernes anerkendelse af den sproglige og kulturelle mangfoldighed indebærer, at de må bryde med den fejlagtige tankegang, at den eneste legitime kommunikationsform i undervisningssituationen er den, der tager udgangspunkt i det sprog og den kultur, som er fremherskende. Alle elever og studerende må forstå, at der i et multikulturelt samfund findes en række forskellige sprog og dialekter, som anvendes i forskellige sociale og kulturelle sammenhænge, og som er særdeles berigende.

2.3. Regionsudvalget understreger, at den tværkulturelle uddannelse ikke bør begrænses til klasseværelset, og at respekten for kulturelle forskelle bør være en integrerende del af enhver livslang indlæringsproces fra førskoleniveau til voksenundervisning.

2.4. Den røde tråd i EU-programmer som f.eks. SOCRATES, LEONARDO, Ungdom for Europa, INFO 2000, KALEIDOSCOPE, ARIANE og det flerårige program til fremme af den sproglige mangfoldighed i informationssamfundet er fremme af den tværkulturelle uddannelse via EU-foranstaltninger, og Kommissionen bør sikre tilstrækkelig komplementaritet og konsekvens i programmernes gennemførelse, især med henblik på at opretholde princippet om livslang uddannelse.

2.5. Det er også vigtigt at inkorporere den tværkulturelle uddannelse i PHARE- og TACIS-programmet for at styrke demokratiseringsprocessen og den sociale samhørighed i de central- og østeuropæiske lande. Regionsudvalget støtter Europarådets program for oprettelse af ambassader for lokalt demokrati i det tidligere Jugoslavien, hvilket vil styrke demokratiseringsprocessen og fremme den tværkulturelle uddannelse, navnlig gennem programmets ordning vedrørende skoler for det civile samfund.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Bekæmpelse af racisme og fremmedhad via uddannelse

3.1.1. En tværkulturel uddannelsesstrategi kan fremme større forståelse og respekt for den kulturelle mangfoldighed, navnlig hvad angår kulturelle traditioner, religiøse skikke, historie osv. En sådan strategi kan også dæmme op for farerne både ved kulturel ligegyldighed og forfladigelse og ved tiltagende racisme og fremmedhad, som avler asocial adfærd og vold og fører til ekstremistiske aktiviteter.

3.1.2. EU-initiativer, som tager sigte på at skærpe bevidstheden i befolkningen og modvirke racisme, fremmedhad og krænkelse af menneskerettighederne, skal starte allerede på førskoleniveauet og videreføres på de følgende skoletrin, således at den unge generation sættes i stand til at genkende de fælles træk, som forener os på trods af vore forskellige kulturer, skikke og levemåder. Det er vigtigt, at børnene og de unge, fremtidens EU-borgere, indgydes respekt for menneskerettighederne. Holdninger må indpodes i en tidlig alder. Der bør imidlertid også gives støtte til tværkulturelle uddannelsesaktiviteter for voksne, eftersom de også i høj grad er med til at påvirke de mindreåriges holdninger.

3.1.3. Regionsudvalget tilslutter sig Aktion II i SOCRATES-programmets COMENIUS-kapitel vedrørende fremme af uddannelsens tværkulturelle dimension, da dette kan bidrage til at bekæmpe racisme og fremmedhad. Der bør imidlertid lægges større vægt på at bekæmpe racisme og fremmedhad på alle uddannelsesniveauer og fremme lokal og regional informations- og erfaringsudveksling inden for dette område.

3.1.4. Tværkulturel uddannelse spiller en central rolle i bekæmpelsen af alle former for kulturelle fordomme og kulturel forskelsbehandling, hvad enten de tager udgangspunkt i race, hudfarve, sprog, religion eller en persons nationale, sociale eller etniske oprindelse. Den tværkulturelle uddannelse har som centralt mål at fjerne en sådan diskrimination samt alle former for stereotyp kategorisering i den daglige undervisning.

3.1.5. Det er derfor vigtigt at undgå, at undervisningen bliver etnocentrisk og fremstiller andre kulturer på en stereotyp måde. Sproglig og kulturel mangfoldighed er en kilde til berigelse, og skolebørnene bør tilskyndes til at betragte en sådan mangfoldighed som noget, man bør glæde sig over og sætte pris på, i stedet for at opfatte den som et problem. De bør tilskyndes til at være mere bevidste om andre kulturer og sætte sig ind i, hvordan de adskiller sig fra deres egen kultur - uden på nogen måde at tillægge kulturerne mindre eller større værdi.

3.1.6. I sin resolution om uddannelsessystemernes indsats for at få løst problemerne i forbindelse med racisme og fremmedhad (oktober 1995) opfordrede Rådet medlemsstaterne til at fremme nyskabende elementer i undervisningen og læseplanerne, som kunne bidrage til udviklingen af begreber såsom fred, demokrati, gensidig respekt og lighed mellem kulturer og tolerance samt støtte udarbejdelsen af undervisningsmaterialer, som har til formål at fremme holdninger og værdier, som tager udgangspunkt i forståelse og tolerance. Regionsudvalget tilslutter sig denne opfordring, men understreger værdien af lokale og regionale net, når det gælder udveksling af erfaringer om god praksis vedrørende inkorporeringen af en tværkulturel dimension i læseplaner og materialer inden for rammerne af COMENIUS, navnlig i fagene historie, geografi og litteratur.

3.1.7. Regionsudvalget opfordrer Kommissionen til at støtte udarbejdelsen og produktionen af pædagogisk materiale til brug i skoler overalt i EU med henblik på at understrege Europas store mangfoldighed af sprog og kulturer som en integrerende del af den fælles europæiske arv. Det støtter især Kommissionens nye planer om at udvikle multimediebaseret undervisningsmateriale med en tværkulturel dimension (Kommissionens meddelelse om racisme og fremmedhad). Regionsudvalget foreslår, at det pædagogiske materiale, der udarbejdes i denne forbindelse, lægger hovedvægten dels på børnenes opdragelse dels på vejledning i forældrerollen.

3.1.8. Regionsudvalget understreger værdien af COMENIUS-foranstaltninger til støtte for introduktions- og videreuddannelseskurser for undervisere, som arbejder i et multikulturelt miljø. Det glæder sig også over Kommissionens nye intentioner om at udstyre lærere med knowhow og erfaring i bekæmpelse af racisme og forskelsbehandling, og det bifalder Kommissionens vilje til at fremme politikker, der forbedrer adgangen til læreruddannelsen for unge, som tilhører indvandrergrupper eller etniske mindretal (Kommissionens meddelelse om racisme og fremmedhad). Man bør her forsøge aktiv rekruttering. Regionsudvalget konstaterer endvidere, at kvotering i nogle medlemsstater betragtes som en hensigtsmæssig metode til gennemførelse af ligestilling. Kvoteringsbeslutninger bør imidlertid ikke gennemtvinges på EU-plan. I overensstemmelse med nærhedsprincippet må det være op til den enkelte medlemsstat, om den vil gøre brug af kvotering.

3.1.9. Regionsudvalget tilslutter sig endvidere Kommissionens indsats til fremme af tværkulturel kommunikation via Ungdom for Europa III-programmet (som omfatter ungdomsudveksling inden for EU, ungdomsudveksling med tredjelande og volontørtjenesteperioder) og handlingsplanen vedrørende information til unge.

3.1.10. Regionsudvalget støtter kraftigt Rådets opfordring til EU og medlemsstaterne om at sikre, at EU på uddannelsesområdet samarbejder i tilstrækkelig grad med internationale organisationer, navnlig Europarådet, om bekæmpelse af racisme og fremmedhad.

3.2. Integration og social samhørighed kan fremmes gennem uddannelse

3.2.1. I nogle medlemsstater er der en tendens til, at elever fra etniske mindretal klarer sig dårligt i skolen og ofte bliver udstødt. Dårlige resultater skyldes, at man ikke har stillet de fornødne undervisningsmuligheder og -faciliteter til rådighed, og afspejler på ingen måde manglende evner hos medlemmerne af bestemte befolkningsgrupper. Regionsudvalget mener, at der bør gøres en større indsats for at undgå sådanne nederlag, og at det er nødvendigt at udføre forebyggende arbejde f.eks. med unge fra etniske mindretal, som risikerer at blive udelukket fra uddannelsessystemet. Dette er navnlig relevant i lyset af, at en stor del af unge indvandrere, og navnlig unge, som tilhører et etnisk mindretal, forlader skolen på et meget tidligt tidspunkt uden at have modtaget en grundlæggende uddannelse eller uden at have opnået noget godt resultat. Udelukkelse fra uddannelsessystemet er det første skridt på vej mod marginalisering og udelukkelse fra arbejdsmarkedet og dermed fra det kulturelle og sociale liv og fra deltagelse i det civile samfund. Regionsudvalget går kraftigt ind for, at der sættes ind med tværkulturel uddannelse så tidligt som muligt, lige fra førskoleniveau, og at en sådan uddannelse fortsætter hele livet igennem i overensstemmelse med princippet om livslang uddannelse.

3.2.2. Det er vigtigt dels at uddanne kontaktpersoner blandt indvandrerne og de etniske mindretal og dels at uddanne offentligt ansatte, som kan samarbejde med disse samfund. Regionsudvalget betragter de projekter, som støtter uddannelsen af kontaktpersoner blandt sigøjnere, som en udvikling i den rigtige retning. Kontaktpersoner kan bidrage til at oprette kommunikationsveje mellem skolen og det pågældende samfund og til at forbedre kontakten og samarbejdet med indvandrerfamilier, som blev betragtet som vigtige prioritetsområder i DIECEC-rapporten (Development of Intercultural Education by Cooperation between European Cities - udvikling af tværkulturel uddannelse gennem samarbejde mellem europæiske byer).

3.2.3. Det er nødvendigt at uddanne lærere til at imødekomme de særlige behov, der næres af børn, som tilhører indvandrergrupper eller etniske mindretal. Regionsudvalget støtter kraftigt Kommissionens planer om at fremme en udvikling i retning af, at lærerne som led i deres indledende kurser skal bevidstgøres om de særlige strategier, der må lægges for undervisning i et multikulturelt og flersproget miljø. Kommissionen vil navnlig opnå dette gennem COMENIUS-programmets Aktion 2 og 3 vedrørende introduktions- og videreuddannelseskurser (Kommissionens rapport om undervisning af indvandrerbørn i Den Europæiske Union).

3.2.4. Samarbejde mellem lærere og forældre samt kontaktpersoner kunne effektivt understøtte børnenes tilpasning til skolemiljøet samtidig med, at de etniske mindretals særlige behov respekteres. Herved kunne etniske minoriteter tilskyndes til at engagere sig mere aktivt i deres egen uddannelse. For at fremme dialogen bør der derfor ydes støtte til forældrekredse, og EU bør i det hele taget støtte udbredelsen af god praksis, hvad angår forældrenes inddragelse i uddannelse og undervisning.

3.2.5. COMENIUS-projektet støtter børns integration i uddannelsessystemer. Det har til formål at øge deltagelsen i undervisningen og højne undervisningskvaliteten. Herudover søger projektet at imødekomme børnenes særlige uddannelsesbehov og evner. Det omfatter:

i) uddannelse af migrantbørn (herunder tredjelandsstatsborgeres børn, som udgør 7-9 % af alle skoleelever): aktioner, som fremmer undervisningen i værtslandets sprog og i oprindelseslandets sprog og kultur. I betragtning af den store mobilitet af arbejdstagere mellem de forskellige medlemsstater opfordrer Regionsudvalget til, at der gives øget støtte til denne foranstaltning;

ii) uddannelse af børn af sigøjnere og andre omvandrende folk (der er 2 millioner sigøjnere i EU, hvoraf over halvdelen skønnes at være i skolealderen, men kun 30-40 % af sigøjnerbørnene går regelmæssigt i skole): aktioner på de primære og sekundære undervisningstrin, uddannelse af kontaktpersoner fra sigøjnersamfundet, åben undervisning, fjernundervisning mm.;

iii) uddannelse af børn af personer, der rejser meget på grund af deres arbejde (børn af 600 000 EU-borgere): projekter vedrørende brug af åben undervisning og fjernundervisning, netværk mellem skoler, information og vejledning til forældre, grænseoverskridende samarbejde mellem regioner mm.

3.2.6. Comenius-kapitlets aktion 2 støtter endvidere projekter, som har til formål at fremme den tværkulturelle dimension i undervisningen (som nævnt under punkt 3.1.3) og indførelsen af innovativ pædagogisk praksis gennem forskellige aktiviteter, herunder komparative kulturstudier. Herved lettes udviklingen af en tværkulturel dialog og forståelsen af kulturelle forskelle. Regionsudvalget påpeger, at sproglige færdigheder i høj grad er nødvendige for at øge mobiliteten og dermed jobmulighederne, men at kendskab til og respekt for værtsnationens kultur også er vigtige forudsætninger for EU-borgernes mobilitet. Ovennævnte aktioner vil derfor bidrage til opnåelsen af dette mål.

3.2.7. Regionsudvalget støtter de SOCRATES-aktioner, der har at gøre med skoleuddannelse, og glæder sig over LEONARDO-initiativerne vedrørende undervisningen af personer, som tilhører etniske mindretal. Regionsudvalget glæder sig endvidere over beskæftigelsesdelen af Socialfondens fællesskabsinitiativer, der drejer sig om at lette indvandreres, etniske mindretals og flygtninges adgang til arbejdsmarkedet og forbedre deres erhvervsmæssige kvalifikationer. Det er især positivt, at sigøjnere og andre omrejsende folk er omfattet af initiativerne. Regionsudvalget går endvidere ind for bottom up-princippet i forbindelse med initiativernes gennemførelse.

3.2.8. Der er imidlertid behov for større komplementaritet mellem disse programmer, og der bør på alle uddannelsesniveauer, inkl. førskoleniveauet, aktiviteter uden for skolen og voksenundervisningen, indgå et tværkulturelt element i overensstemmelse med princippet om livslang uddannelse. Dette kan fremme integrationen og den sociale samhørighed, og Regionsudvalget opfordrer til, at EU støtter aktioner inden for disse områder. Det er endvidere vigtigt at støtte informationsudvekslingen på lokalt og regionalt plan i forbindelse hermed.

3.2.9. Regionsudvalget understreger, at aktiviteter uden for skolen (kunst, sport og ungdomsklub) og alternative voksenuddannelser i høj grad kan fremme integrationen og bidrage til at bekæmpe den sociale udstødelse. Endvidere må voksne indvandrere, navnlig kvinder og unge, tilskyndes til at deltage i uddannelsesaktiviteter. Alternative voksenuddannelser er vigtige, da de ikke kun muliggør udviklingen af færdigheder, men også den personlige udvikling og deltagelsen i sociale aktiviteter i lokalsamfundet.

3.2.10. Problemet med underpræsterende elever kan ikke løses uden at tage fat på de sproglige aspekter. Den hastige stigning i indvandrerstrømmen betyder, at flere og flere elever har et andet modersmål end værtssproget. Regionsudvalget tilslutter sig DIECEC-projektets opfordring til støttekurser i værtssproget eller klasseundervisning under særlig overvågning, således at undervisningsindholdet så vidt muligt ikke går tabt for eleven.

3.2.11. Rådets direktiv fra 1977 om undervisning af vandrende arbejdstageres børn forpligter medlemsstaterne til at stille gratis behovtilpasset undervisning i værtslandets sprog til rådighed for vandrende EU-arbejdstageres børn med henblik på at lette deres skolestart. Direktivet forpligter også medlemsstaterne til med støtte fra børnenes oprindelsesland at træffe passende foranstaltninger til fremme af undervisningen i børnenes modersmål. Medlemsstaterne har forpligtet sig til at udvide disse bestemmelser til, hvor det er muligt, også at omfatte børn af vandrende arbejdstagere fra tredjelande.

3.2.12. Hvad angår uddannelsen af børn fra tredjelande, er det ikke nok, at de forstår værtslandets sprog. De må også have kendskab til deres hjemlands eller oprindelseslands sprog, kultur og arv. Dette gælder navnlig anden og tredje generation af indvandrere i tilfælde af, at de skulle vende tilbage til deres fædreland. Under alle omstændigheder er bevarelsen af deres kulturelle rødder og arv et vigtigt stabiliserende element. Den er psykologisk vigtig og bidrager samtidig til at berige den kulturelle mangfoldighed i EU.

3.2.13. Sprogindlæring er også vigtig. Den muliggør en dialog mellem kulturer og fjerner således fordomme. Regionsudvalget understreger, at flersprogethed er et vigtigt element i et multikulturelt samfund.

3.2.14. Uddannelsesinstitutionerne spiller en vigtig rolle, idet de tilbyder relevant undervisning og bidrager til, at alle EU-borgeres modersmål bliver en fast bestanddel i det globale informationssamfund. Som fremhævet i Regionsudvalgets udtalelse om programmet for et flersproget informationssamfund () må det af hensyn til bevarelsen af den sproglige mangfoldighed sikres, at informationssamfundet forbliver flersproget.

3.2.15. Regionsudvalget hilser med tilfredshed LINGUA-delen af SOCRATES-programmet, som fremmer den tværkulturelle dimension i undervisningen ved at støtte indlæringen af EU's sprog, navnlig dem, som er mindst udbredt, og som der undervises mindst i (der er her en vis interaktion med LEONARDO-programmets aktioner).

3.2.16. Regionsudvalget opfordrer imidlertid til, at der også gives støtte til undervisningen i mindre udbredte mindretals- eller regionalsprog. Der er her tale om et særskilt emne, som kræver særlig opmærksomhed, og som samtidig indgår i en tværkulturel strategi. Det henviser til sin udtalelse om det flersprogede informationssamfund, som opfordrer til, at det europæiske charter for regional- og mindretalssprog respekteres for at sikre de sproglige rettigheder for EU-borgere, der taler andre sprog end de officielle. I denne forbindelse må Kommissionens forslag - fremsat i hvidbogen om uddannelse og erhvervsuddannelse - om at forbedre færdighederne i tre EU-sprog anses for at være restriktivt.

3.3. Lokale og regionale erfaringer med fremme af tværkulturel uddannelse og tilpasning af uddannelsessystemerne

3.3.1. Regionsudvalget bifalder i høj grad Rådets opfordring til medlemsstaterne om at fremme initiativer til bekæmpelse af racisme og fremmedhad og tilskynde til samarbejde mellem skoler og lokalsamfund (Rådets møde den 23. oktober 1995). Samtidig understreger det, at de lokale og regionale myndigheder har et vigtigt ansvar og spiller en nøglerolle ved at støtte og koordinere samarbejdet og partnerskaberne på lokalt og regionalt plan.

3.3.2. Der bør gives øget støtte til tværnationale net og samarbejdsprojekter, især på lokalt og regionalt plan, f.eks.:

i) Byernes antiracisme-projekt: støtter lokale partnerskaber til fremme af nærdemokratiet, og en ansvarsbevidst indstilling hos borgerne i multikulturelle bymiljøer;

ii) Byernes tværkulturelle uddannelsesnet: tager uddannelsesudfordringer op i »vanskelige kvarterer« i multikulturelle byer og søger at tackle en række emner, f.eks. kvalitetsforbedring i de lokale skoler og, især, DIECEC-projektet (Development of Intercultural Education by Cooperation between European Cities), som skal fremme samarbejdet mellem byer om udvikling af et fælles erfaringsgrundlag vedrørende imødekommelse af udfordringen ved store minoritetsgrupper, som ikke har det nationale sprog som deres første sprog;

iii) ELAINE (European Local Authorities Interactive Network for Ethnic Minorities Policies): udveksling af erfaringer og informationer om effektive strategier til integration af indvandrere og etniske mindretal.

iv) Venskabsbyprojekter: disse bidrager væsentligt til at fremme større forståelse for den kulturelle mangfoldighed og til at styrke det tværkulturelle samarbejde.

3.3.3. Regionsudvalget konstaterer, at omfanget af den tværkulturelle undervisning, som er til rådighed i EU's skoler, universiteter og andre uddannelsesinstitutioner, er begrænset. Der er et stort behov for aktioner og programmer til fremme af udviklingen af denne form for undervisning, hvor sådanne ikke allerede er gennemført. Der er især et behov for målrettet finansiering af innovative pilotprojekter på området, navnlig på lokalt og regionalt plan, som med tiden kunne blive integreret i skoleundervisningen.

3.3.4. De erfaringer med børn fra tredjelande, som er indvundet gennem længere tid i nogle medlemsstater med en lang tradition for at tage sig af tredjelandsstatsborgere, kan videreformidles, og der kan bygges videre på dem til gavn for andre EU-lande.

3.3.5. De lokale og regionale myndigheders uddannelsesfaciliteter er vigtige ressourcer, der kan fremme den tværkulturelle uddannelse, navnlig i form af udstillinger, sportsaktiviteter, kulturelle arrangementer som fx koncerter, danseprogrammer osv. Herudover kan andre offentlige bygninger og faciliteter spille en rolle. Det gælder f.eks. rådhuse, forsamlingshuse, biblioteker og medborgerhuse samt diverse faciliteter i lokalsamfundet, som forvaltes af både betalt og frivillig arbejdskraft, og en lang række voksenuddannelsesinstitutioner. Alle disse bygninger og faciliteter kunne mobiliseres med tværkulturel uddannelse for øje.

4. Konklusion

4.1. Den tværkulturelle uddannelse spiller en nøglerolle i bekæmpelsen af racistiske og fremmedfjendske holdninger i samfundet og dermed i imødegåelsen af sociale spændinger og asocial/voldelig adfærd. Den tværkulturelle uddannelse kan også sætte en række ting i gang: den kan fremme integrationen af alle borgere i samfundet uanset kulturel baggrund, navnlig ved at støtte deres deltagelse i uddannelsessystemerne, på arbejdsmarkedet, i det sociale liv og i det civile samfund. Et tværkulturelt aspekt i undervisningen er nødvendigt ikke kun for at fremme den sociale samhørighed inden for EU, men også for at støtte demokratiseringsprocessen i de central- og østeuropæiske lande.

4.2. Formålet med Regionsudvalgets forslag vedrørende tværkulturel uddannelse er at fremhæve behovet for omfattende mobilisering og samarbejde på nationalt, regionalt eller lokalt plan mellem medlemsstaterne med inddragelse af arbejdsmarkedets parter, uddannelsesinstitutioner, NGO'er, ungdomsorganisationer, sportsforeninger og kulturelle organisationer samt lokale og regionale myndigheder med henblik på at bidrage til udviklingen af tværkulturel uddannelse af høj kvalitet og fremme skabelsen af de vilkår og tilvejebringelsen af de midler, som er nødvendige for en bredere og dybere kulturel bevidsthed og forståelse borgerne imellem.

4.3. I den forbindelse opfordrer Regionsudvalget til større komplementaritet mellem de EU-programmer og -instrumenter, der fremmer den tværkulturelle uddannelse, herunder navnlig SOCRATES og LEONARDO. Der bør endvidere ydes øget støtte til førskoleaktiviteter, aktiviteter uden for skolen og til voksenundervisning inden for dette område i overensstemmelse med princippet om livslang uddannelse. Regionsudvalget foreslår desuden, at mulighederne for introduktions- og videreuddannelseskurser for undervisere skal styrkes i EU-programmerne. Der er behov for at fremme samarbejdet mellem lærere og forældre fra indvandrergrupper eller etniske mindretal med henblik på at understøtte børnenes tilpasning til skolemiljøet.

4.4. God praksis og erfaringer inden for området bør udbredes inden for EU, navnlig på lokalt og regionalt plan, og samarbejdsnettene kunne udmærket udvides til også at omfatte de central- og østeuropæiske lande.

4.5. Regionsudvalget konkluderer, at ægte social samhørighed kun kan opnås, hvis alle borgere respekterer hinanden og er indstillede på fredelig sameksistens i et multikulturelt demokratisk samfund. Tværkulturel uddannelse yder et grundlæggende bidrag ved at understøtte denne vigtige målsætning.

Bruxelles, den 12. marts 1997.

Pasqual MARAGALL i MIRA

Formand for Regionsudvalget

() EFT nr. C 337 af 11. 11. 1996, s. 63.

() EFT nr. C 100 af 2. 4. 1996, s. 30.

() EFT nr. C 337 af 11. 11. 1996, s. 45.