Forslag til Rådets forordning (EF) om humanitær bistand (95/C 180/06) KOM(95) 201 endelig udg. - 95/0119(SYN)

(Forelagt af Kommissionen den 1. juni 1995)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 W,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

i samarbejde med Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

Befolkninger, der er ofre for naturkatastrofer, begivenheder som krige og konflikter, ekstreme fattigdomssituationer eller andre tilsvarende ekstraordinære situationer har ret til at modtage international humanitær bistand, hvis det viser sig, at de ikke kan hjælpes effektivt af deres egne myndigheder;

foranstaltningerne til beskyttelse af ofre for konflikter eller andre tilsvarende ekstraordinære situationer henhører under folkerettens humanitære del og bør derfor optages i den humanitære indsats;

den humanitære bistand omfatter ikke alene gennemførelse af øjeblikkelige hjælpeaktioner for at redde og beskytte menneskeliv i katastrofesituationer eller umiddelbart derefter, men også gennemførelse af alle foranstaltninger, hvis sigte er at fremme eller muliggøre fri adgang til ofrene og fri formidling af denne bistand;

den humanitære bistand kan være en forhåndsbetingelse for udviklings- eller genopbygningsforanstaltninger og skal derfor dække hele den periode, hvor krisesituationen eller dens følger består, og kan i denne sammenhæng omfatte kortsigtede genopretningstiltag med det formål at fremme bistandens formidling til bestemmelsesstedet, forhindre en forværring af krisens virkninger og begynde at bistå de ramte befolkninger med på ny at opnå en minimal selvforsyning;

der bør navnlig gøres en indsats på området katastrofeberedskab med det formål at sikre en forebyggelse af risici for katastrofer og i den forbindelse at indføre et egnet varslings- og interventionssystem;

der bør derfor sikres øget effektivitet og sammenhæng i fællesskabsbestemmelserne og de nationale bestemmelser om beredskab og intervention med henblik på at imødekomme de behov, som naturkatastrofer eller tilsvarende ekstraordinære situationer skaber;

den humanitære bistand, som alene har til formål at forebygge og lindre menneskelig lidelse, må ikke indebære forskelsbehandling af ofrene som følge af racemæssige, religiøse, nationale eller politiske forhold og må ikke baseres på eller betinges af politiske overvejelser;

beslutningerne om humanitær bistand må ikke være partiske, men skal udelukkende baseres på ofrenes behov og interesser;

en snæver koordination mellem medlemsstaterne og Kommissionen både med hensyn til beslutningstagningen og arbejdet på stedet er grundlaget for en effektiv humanitær indsats fra Det Europæiske Fællesskabs side;

som led i sit bidrag til en effektiv humanitær bistand på internationalt plan skal Det Europæiske Fællesskab bestræbe sig på at samarbejde og koordinere sin indsats med tredjelande;

desuden bør der i samme øjemed fastsættes kriterier for samarbejdet med de ikke-statslige organisationer, institutionerne og de internationale organisationer, der er specialiseret i at yde humanitær bistand;

det bør sikres, at de ikke-statslige organisationers og de øvrige humanitære institutioners uafhængighed og upartiskhed opretholdes, respekteres og fremmes i forbindelse med ydelsen af den humanitære bistand;

på det humanitære område bør samarbejdet mellem ikke-statslige organisationer i medlemsstaterne og i andre industrilande og tilsvarende organisationer i de berørte tredjelande nyde fremme;

som følge af den humanitære bistands særlige karakter bør der fastsættes fleksible, gennemsigtige og hurtige procedurer for beslutningstagningen vedrørende finansiering af humanitære foranstaltninger og projekter; det bestemmes i denne sammenhæng, at Kommissionen i visse tilfælde skal bistås i beslutningstagningen af et rådgivende udvalg;

der bør fastsættes bestemmelser om gennemførelsen og forvaltningen af Det Europæiske Fællesskabs humanitære bistand på grundlag af bevillinger på det almindelige budget, idet de nødhjælpsforanstaltninger, der er fastsat i Lomé IV-konventionen, fortsat følger de i nævnte konvention fastsatte procedurer og bestemmelser -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I Mål og generelle retningslinjer for den humanitære bistand

Artikel 1

Som led i sin humanitære indsats træffer Fællesskabet i den periode, der er nødvendig af hensyn til de humanitære behov, som er skabt af nedenstående situationer, ikke-diskriminerende bistands-, nødhjælps- og beskyttelsesforanstaltninger til fordel for befolkningerne, navnlig de mest udsatte, i tredjelande, der er ofre for naturkatastrofer eller menneskeskabte begivenheder såsom krige og konflikter eller ekstraordinære situationer og begivenheder, der svarer til natur- eller menneskeskabte katastrofer. I denne sammenhæng træffer Fællesskabet tillige beredskabsforanstaltninger og foranstaltninger til forebyggelse af katastrofer eller tilsvarende ekstraordinære situationer.

Artikel 2

Den i artikel 1 omhandlede humanitære bistand tager især sigte på:

a) at beskytte og bevare liv i katastrofesituationer og umiddelbart derefter samt i forbindelse med naturkatastrofer, der fører til tab af menneskeliv, fysiske, psykologiske og sjælelige lidelser samt omfattende materielle ødelæggelser

b) ved hjælp af punktvise foranstaltninger eller samlede planer at yde fornøden bistand og nødhjælp til befolkninger, som er ramt af længerevarende kriser som følge af navnlig konflikter eller krige, der har haft de samme virkninger som de i litra a) beskrevne, bl.a. hvis det viser sig, at disse befolkninger ikke kan hjælpes af deres egne myndigheder, eller at der ikke er nogen myndigheder overhovedet

c) at træffe enhver foranstaltning, der tager sigte på at fremme eller muliggøre fri adgang til støttemodtagerne og fri formidling af bistanden

d) at udføre kortsigtede genopretnings- og genopbygningsarbejder for at fremme bistandens formidling, forhindre en forværring af krisens virkninger og begynde at bistå de ramte befolkninger med på ny at opnå en minimal selvforsyning

e) at afbøde virkningerne af befolkningsflytninger (flygtninge, internt fordrevne og repatrierede) efter natur- eller menneskeskabte katastrofer og at gennemføre repatrieringsaktioner og yde bistand til genbosættelse i hjemlandet

f) at indføre et beredskab over for risici for katastrofer eller tilsvarende ekstraordinære situationer og at indføre et egnet hurtigtvirkende varslings- og interventionssystem

g) at træffe beskyttelsesforanstaltninger til fordel for ofrene for konflikter eller tilsvarende ekstraordinære situationer.

Artikel 3

Den i denne forordning omhandlede bistand fra Fællesskabet kan anvendes til finansiering af køb og levering af enhver vare og ethvert materiel, der er nødvendige til gennemførelse af de humanitære foranstaltninger, udgifter til udenlandsk eller lokalt personale, som deltager i disse foranstaltninger, oplagring, transport, logistisk støtte og uddeling af nødforsyninger samt alle andre tiltag, der tager sigte på at fremme eller muliggøre fri adgang til bistandsmodtagerne.

Den kan også anvendes til finansiering af enhver anden udgift med direkte tilknytning til gennemførelsen af de humanitære foranstaltninger, herunder udgifter til foranstaltninger, der kan øge bistandens synlighed.

Artikel 4

Denne bistand kan desuden anvendes til finansiering af:

- forberedende feasibility-, overvågnings- og evalueringsundersøgelser vedrørende de humanitære foranstaltninger

- uddannelsestiltag og undersøgelser af generel karakter vedrørende den humanitære indsats

- foranstaltninger til udbygning af koordinationen med medlemsstaterne, donorlande uden for EU, internationale humanitære organisationer og institutioner og ikke-statslige organisationer

- faglige bistandsaktioner, der er nødvendige for iværksættelsen af humanitære projekter, herunder udveksling af teknisk viden og erfaringer mellem europæiske humanitære organisationer og institutioner indbyrdes eller mellem disse og tilsvarende organer i tredjelande

- bevidstgørelses- og oplysningsvirksomhed over for den europæiske offentlighed og offentligheden i tredjelande for at øge kendskabet til den humanitære problematik.

Artikel 5

Fællesskabsfinansieringen i henhold til denne forordning har form af gavebistand.

KAPITEL II Gennemførelsesbestemmelser vedrørende den humanitære bistand

Artikel 6

De humanitære bistandsaktioner, der finansieres af Fællesskabet, kan gennemføres på begæring af institutioner og internationale eller ikke-statslige organisationer eller på Kommissionens initiativ.

Artikel 7

1. De humanitære partnere, der kan nyde godt af en finansiering i henhold til denne forordning, er de ikke- statslige organisationer, der opfylder følgende betingelser:

a) de skal i deres hjemland have retligt anerkendt status af autonome ikke-udbyttegivende organisationer

b) de skal have hovedsæde i en af Fællesskabets medlemsstater eller undtagelsesvis i et tredjeland.

2. Ved fastlæggelsen af, om en NGO kan have adgang til fællesskabsfinansiering, tages der hensyn til følgende elementer:

a) dens formåen på området administrativ og finansiel forvaltning

b) dens tekniske og logistiske formåen i lyset af den påtænkte foranstaltning

c) dens erfaringer med humanitær bistand

d) resultaterne af de foranstaltninger, der er gennemført af den pågældende NGO, bl.a. med fællesskabsfinansiering

e) dens villighed til om fornødent at deltage i det koordinationssystem, der tages i anvendelse i forbindelse med en humanitær aktion

f) dens formåen på området udbygning af samarbejdet med de humanitære organer i de berørte tredjelande

g) dens indgåelse med Fællesskabet af rammekontrakten for partnerskab på det humanitære område.

Artikel 8

Fællesskabet kan desuden finansiere humanitære foranstaltninger, som træffes af institutioner og internationale organisationer, bl.a. sådanne, som har indgået rammekontrakten for partnerskab på det humanitære område med Fællesskabet.

Artikel 9

Fællesskabet kan ligeledes finansiere humanitære foranstaltninger, som træffes af Kommissionen eller humanitære institutioner i medlemsstaterne. I dette øjemed kan Kommissionen i overensstemmelse med gældende finansielle bestemmelser forvalte midler, som medlemsstaterne stiller til dens rådighed i henhold til forvaltningsbestemmelser, som Kommissionen og den pågældende medlemsstat i forvejen er nået til enighed om.

Artikel 10

Som led i sin humanitære aktion bestræber Det Europæiske Fællesskab sig på at udbygge samarbejdet med tredjelande.

Artikel 11

1. Forvaltnings- og gennemførelsesbestemmelserne vedrørende de i denne forordning omhandlede foranstaltninger fastsættes af Kommissionen.

2. Bistanden ydes kun til de i artikel 7, 8 og 9 omhandlede organisationer, hvis de forpligter sig til at overholde de fordelings- og gennemførelsesbetingelser, som Kommissionen meddeler dem.

Artikel 12

Enhver finansieringskontrakt, som indgås i henhold til denne forordning, indeholder bl.a. en bestemmelse om, at Kommissionen og Revisionsretten kan foretage kontrol på stedet og i de humanitære partneres hovedsæde efter de sædvanemæssige regler, som Kommissionen fastsætter inden for rammerne af de gældende bestemmelser, navnlig bestemmelserne i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.

Artikel 13

1. For at sikre og udbygge effektiviteten og sammenhængen i fællesskabsbestemmelserne og de nationale bestemmelser om humanitær bistand træffer Kommissionen alle nødvendige foranstaltninger til sikring af en snæver koordination mellem medlemsstaterne og Kommissionen både på beslutningsplan og på stedet.

2. I dette øjemed yder medlemsstaterne den al fornøden bistand og meddeler den bl.a. al nyttig information.

KAPITEL III Procedurer for gennemførelse af humanitære foranstaltninger

Artikel 14

1. Det pålægges Kommissionen at undersøge, vedtage og forvalte de i denne forordning omhandlede foranstaltninger ved anvendelse af budgetprocedurerne og andre gældende procedurer, bl.a. procedurerne i Fællesskabets finansforordning.

2. Beslutningerne om gennemførelse af samlede humanitære bistandsplaner træffes efter proceduren i artikel 15.

Artikel 15

1. Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg, i det følgende benævnt »udvalget«, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.

2. For så vidt angår beslutningerne om de i artikel 14, stk. 2, omhandlede foranstaltninger, forelægger Kommissionens repræsentant udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning.

Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen. Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.

3. En gang om året foretages der på grundlag af en redegørelse fra Kommissionens repræsentant en udveksling af synspunkter om de almindelige retningslinjer for den humanitære indsats, der skal gøres i det følgende år.

I denne sammenhæng undersøger Kommissionen og medlemsstaterne prioriteringen inden for rammerne af Fællesskabets humanitære indsats, den overordnede problematik vedrørende koordinationen af fællesskabsforanstaltningerne og de nationale foranstaltninger på området humanitær bistand og alle generelle eller specifikke spørgsmål med tilknytning til Fællesskabets bistand på dette område.

4. Kommissionen underretter udvalget om de godkendte humanitære foranstaltninger og projekter med angivelse af beløb, art, modtagerland og partner, som det er pålagt at gennemføre foranstaltningen eller projektet.

Artikel 16

Kommissionen foretager med jævne mellemrum evalueringer af de humanitære bistandsforanstaltninger, som finansieres af Fællesskabet, for at skaffe klarhed over, om målene for disse foranstaltninger er nået, og for at fastsætte retningslinjer med henblik på at forbedre de fremtidige foranstaltningers effektivitet. Evalueringsrapporterne tilstilles udvalget.

Artikel 17

Efter hvert regnskabsår forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en årsberetning om de foranstaltninger, der er truffet i regnskabsårets løb.

Artikel 18

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.