Biavlssektoren er forholdsvis lille sammenlignet med andre landbrugssektorer, men den spiller en vigtig rolle. Ud over at frembringe honning og andre biavlsprodukter bidrager den også til bestøvning af afgrøder, frugter, vilde planter osv. Den fælles landbrugspolitik omfatter flere redskaber til støtte for biavlssektoren, herunder de biavlsprogrammer, som der er fastsat bestemmelser om i forordning (EU) nr. 1308/2013 (den fælles markedsordning).

6.APICULTURE IN THE COMMON AGRICULTURAL POLICY BEYOND 2020

5.METHODS TO DETERMINE THE NUMBER OF BEEHIVES

4.5Expenditure incurred per type of measures

4.4Allocation of the Union contribution per Member State

4.3Union Budget for national apiculture programmes and usage rate

3.OVERVIEW OF THE EU APICULTURE SECTOR

De tal, der er meddelt med henblik på programmerne for 2020-22, viser, at der i dag er omkring 17,5 mio. bistader hos 650 000 biavlere i EU. Antallet af biavlere er steget i forhold til den meddelelse, der i 2016 blev modtaget om programmerne for 2017-19. Det skal dog bemærkes, at der hverken findes nogen harmoniseret metode til at definere biavlerne eller til at vurdere antallet af biavlere, og at en ændring af dette antal ikke nødvendigvis afspejler en generel tendens i sektoren.

-oplysninger modtaget fra medlemsstaterne i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 917/2004 om foranstaltninger på området for biavl og fastsættelse af regler for det nationale biavlsprogram indtil biavlsåret 2016

-oplysninger meddelt af medlemsstaterne i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1368 for så vidt angår støtte til biavlssektoren, herunder de årlige gennemførelsesrapporter, der er omhandlet i artikel 10 i nævnte forordning. Disse årlige rapporter indeholder en oversigt over de udgifter, der er afholdt i euro i løbet af biavlsåret, opdelt efter foranstaltning, og resultaterne baseret på resultatindikatorer for hver gennemført foranstaltning. Disse indikatorer er imidlertid ikke harmoniseret på EU-plan, og de er er ikke blevet anvendt til at drage konklusioner i forbindelse med denne rapport

Biavlsprogrammerne medfinansieres af Den Europæiske Union med en sats på 50 % og løber over tre år. Det er frivilligt at deltage i programmerne, men alle medlemsstater har valgt at indføre dem, hvilket understreger medlemsstaternes store interesser og sektorens behov.

EU har støttet biavlssektoren direkte siden 1997, idet medlemsstaterne har mulighed for at udarbejde nationale programmer for deres egen biavlssektor. Formålet med disse programmer er at forbedre de generelle betingelser for produktion og afsætning af biavlsprodukter i form af honning, gelée royale, pollen, propolis og bivoks.

Dette er Kommissionens syvende rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af biavlsprogrammerne. Rapporten omfatter ikke alle de elementer, der er relevante for biavl, men fokuserer på gennemførelsen af biavlsprogrammerne. Den giver dog også et kort overblik over biavlssektoren i EU og en sammenfatning af Kommissionens forslag vedrørende biavlssektoren inden for rammerne af den fremtidige fælles landbrugspolitik.

Priserne på honning svinger meget afhængigt af medlemsstaten, kvaliteten og salgsstedet. I 2018 var gennemsnitsprisen på blomsterhonning på produktionsstedet i EU 6,46 EUR/kg. I de fleste medlemsstater er prisen lavere, når honningen sælges i løs vægt fra grossister, og her var den gennemsnitlige pris i EU på 3,79 EUR/kg i 2018. Det er værd at bemærke, at mens disse priser knap nok har ændret sig siden de tidligere modtagne oplysninger i 2016, er de gennemsnitlige produktionsomkostninger steget fra 3,21 EUR/kg i 2015 til 3,90 EUR/kg i 2018, hvilket kan indebære en mindre margen pr. kg produceret honning. Men da medlemsstaterne ikke indberetter, hvor stor en del af den producerede honning der sælges i løs vægt og på produktionsstedet, kan der ikke drages nogen endelige konklusioner om rentabiliteten for producenterne.

Figur 4: Gennemsnitspriser i EUR/kg for honning importeret til (blå udbrudt linje) og eksporteret fra (rød stiplet linje) EU i perioden 2009-2018. Kilde: Eurostat Comext

4.GENNEMFØRELSEN AF DE NATIONALE BIAVLSPROGRAMMER

4.1 Retsgrundlag

Retsgrundlaget for de nationale biavlsprogrammer fra og med biavlsåret 2017, som startede den 1. august 2016, er artikel 55-57 i forordningen om den fælles markedsordning suppleret med

-Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/1366 og

-Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1368.

Programmerne for biavlsårene 2017-2019 og finansieringen af dem blev godkendt ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1102 af 5. juli 2016.

Programmerne for biavlsårene 2020-2022 og finansieringen af dem blev godkendt ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/974 af 12. juni 2019.

4.2 Mål og foranstaltninger

Programmerne tager sigte på at forbedre de generelle forhold for produktion og afsætning af biavlsprodukter i Unionen. Ved reformen af den fælles landbrugspolitik i 2013 indførtes en række ændringer af programmerne. Hovedformålene med disse ændringer var at tilpasse de støtteberettigede foranstaltninger til sektorens behov og at sikre en bedre fordeling af EU-midlerne ved at forbedre de metoder, som medlemsstaterne anvender til at fastsætte antallet af bistader på deres område. De deraf følgende støtteberettigede foranstaltninger beskrives nærmere nedenfor.

a) Faglig bistand til biavlere og biavlerorganisationer. Denne foranstaltnings ordlyd er ændret fra "sammenslutninger af biavlere" til "biavlerorganisationer". Mange medlemsstater medtager uddannelse, tilrettelæggelse af kurser og trykning af uddannelsesmateriale under denne foranstaltning, og den kan også omfatte en lang række andre tiltag. Der kan f.eks. være tale om støtte til bl.a. indkøb af teknisk udstyr til primær forarbejdning og særlig støtte til unge biavlere.

b) Bekæmpelse af skadegørere og bisygdomme, særlig varroasyge. Denne foranstaltnings anvendelsesområde er blevet udvidet, så det omfatter bekæmpelse af ikke blot varroasyge, men også andre skadegørere og bisygdomme, herunder f.eks. den asiatiske gedehams (Vespa velutina) og lille stadebille (Aethina tumida). De fleste af de programmer, der omfatter denne foranstaltning, har dog fortsat fokus på bekæmpelse af varroasyge. Dette opnås ofte ved at støtte metoder til at mindske parasitbelastningen, men indsatsen omfatter også tiltag, der har til formål at oplyse biavlerne om, hvor vigtigt det er at bekæmpe varroamiden.

c) Rationalisering af flytninger af bistader. Formålet med denne foranstaltning er at yde støtte til forenkling af flytningen af bistader i EU og til at finde passende steder at placere bistaderne i blomstringssæsonen. Flytninger kan administreres mere rationelt ved f.eks. at mærke stader og rammer, føre et flytningsregister, investere i materiel, der letter flytningen, og kortlægge blomsterarterne.

d) Foranstaltninger til støtte for laboratorier, der analyserer biavlsprodukter med henblik på at hjælpe biavlere med at markedsføre og øge værdien af deres produkter. Denne foranstaltnings anvendelsesområde er blevet udvidet, så det omfatter støtte til analyser af de fysisk-kemiske egenskaber ved ikke blot honning, men også andre biavlsprodukter såsom gelée royale, pollen, propolis og bivoks. Desuden blev det i forordningen om den fælles markedsordning tilføjet, at foranstaltningen skal hjælpe biavlerne med at markedsføre og øge værdien af deres produkter. Foranstaltningen kan anvendes til at finansiere testning af f.eks. honningens botaniske oprindelse, da et præcist kendskab til denne kan gøre det muligt for biavlerne at få en højere pris for deres produkt.

e) Foranstaltningen genoprettelse af bibestande gør det muligt at kompensere delvist for tab af bier og således undgå en nedgang i produktionen. Der kan bl.a. være tale om finansiering af aktiviteter, der fremmer opdræt af dronninger, eller køb af bikolonier eller nye bistader.

f) Samarbejde med specialorganer om gennemførelsen af programmer for anvendt forskning vedrørende biavl og biavlsprodukter. Denne foranstaltning giver medlemsstaterne mulighed for at støtte specifikke forskningsprojekter. Disse kan have til formål at forbedre honningens kvalitet og/eller formidle resultaterne af disse projekter.

g) Markedsovervågning. Dette er en ny foranstaltning, som giver mulighed for at investere i overvågning af biavlsprodukter og -priser. Den kan forbedre produktionsvilkårene og understøtte nationale strategier for overvågning af markedssituationen.

h) Forbedring af produktkvaliteten med henblik på at udnytte produkternes potentiale på markedet. Dette er en ny foranstaltning, der er indført ved forordningen om den fælles markedsordning, og som f.eks. kan anvendes til at udnytte honnings og andre biavlsprodukters markedspotentiale.

4.3 EU's bevillinger til de nationale biavlsprogrammer og udnyttelsesraten