EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 7.6.2011 
SEK(2011) 805 endelig 
  
Henstilling med henblik på 
RÅDETS HENSTILLING 
 om Finlands nationale reformprogram for 2011 
  
med Rådets udtalelse 
 
om Finlands opdaterede st abilitetsprogram for 2011-2014 
{SEK(2011) 734 endelig} 
 
 
DA 2   DA Henstilling med henblik på 
RÅDETS HENSTILLING 
 om Finlands nationale reformprogram for 2011 
  
med Rådets udtalelse 
 
om Finlands opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION — 
som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, 
stk. 2, og artikel 148, stk. 4, 
som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af 
overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske 
politikker
1, særlig artikel 5, stk. 3, 
som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen2, 
som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd, som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget, 
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og 
som tager følgende i betragtning: (1) Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske  Råd Europa-Kommissionens forslag 
til en ny strategi for vækst og beskæftig else, Europa 2020, baseret på en øget 
koordinering af de økonomiske politikker, so m vil fokusere på nøgleområder, hvor der 
skal gøres en særlig inds ats for at øge EU's potentia le for holdbar vækst og 
konkurrenceevne. 
(2) Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilli ng om de overordnede retningslinjer for 
medlemsstaternes og Unionens økonomi ske politikker (2010-2014), og den 
21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om  retningslinjer for medlemsstaternes 
beskæftigelsespolitikker
3, som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". 
Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i 
deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik. 
                                                 
1 EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. 
2 EUT C af , s. . 
3 Opretholdt for 2011 ved Rådets afgørelse 2011/308/EU af 19. maj 2011. 
 
DA 3   DA (3) Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første årlige vækstundersøgelse, som 
markerer starten på en ny cyklus med økonomisk styring i EU og det første 
europæiske halvår med forudgående og integreret politisk samordning, som er 
forankret i Europa 2020-strategien.  
(4) Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske  Råd sig prioriteterne for finanspolitisk 
konsolidering og strukturreformer (i overe nsstemmelse med Rådets konklusioner af 
15. februar og 7. marts 2011 og i forl ængelse af Komm issionens årlige 
vækstundersøgelse). Det understregede behovet fo r at prioritere ge nopretning af sunde 
budgetter og finanspolitisk holdbarhed, ne dbringelse af ledigheden ved hjælp af 
arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbels er på at øge væksten. Det opfordrede 
medlemsstaterne til at omsætte disse priori teter til konkrete foranstaltninger, der skal 
medtages i deres stabilitets- elle r konvergensprogrammer og nationale 
reformprogrammer. 
(5) Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæis ke Råd tillige de medlemsstater, der 
deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god ti d, at de kan indgå i 
deres stabilitets- eller konvergensprogr ammer og nationale reformprogrammer.  
(6) Den 6. april 2011 afleverede Finland sit opdaterede stabilitets program for 2011-2014 
og sit nationale reformprogram for 2011. For at tage hensyn til de indbyrdes 
sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.  
(7) Ved den globale økonomiske krises lavpunkt  oplevede Finland et meget markant 
BNP-fald på baggrund af, at  den finske økonomi traditio nelt har været afhængig af 
landets vigtigste industrisektorers ekspor tresultater. I 2009 faldt BNP med 8,2 % som 
følge af et ekstraordinært kraftigt fald  i eksporten (20 % målt på mængde) og den 
svigtende tillids afsmittende virkninger på investeringerne. Arbejdsløsheden øgedes med ca. 2 % – fra 6,4 % af arbejdsstyrken i 2008 til 8,3 % i 2010. Den økonomiske genopretning har været solid med en sti gning i BNP på 3,1 % i 2010, der drives frem 
af såvel den indenlandske efterspørgsel so m et opsving i eksporten. Efter en kortvarig 
nedgang i 2009 rettede ejendomspriser og bygge riet af nye boliger sig hurtigt og 
oversteg niveauerne fra før krisen, hvilk et gav anledning til  nogle betænkeligheder 
angående en for kraftig vækst på ejendomsmarkedet. Finland trådte ud af den økonomiske krise med et offentligt underskud på 2,5 % af BNP i 2010 og en gæld på 48,5 % af BNP. 
(8) Baseret på vurderingen af det opdatere de stabilitetsprogram i henhold til Rådets 
forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske 
scenario, der danner grundlag for program met, er plausibelt for 2011-2012, men en 
anelse for optimistisk derefter. For 2011-2012 er det makroøkonomiske scenario i tråd 
med Kommissionens forårsprognose. Ifølge programmet forventes der for 2013-2015 
en vækst på ca. 2 % af BNP, hvilket er en  anelse højere end den anslåede potentielle 
vækst på 1,5 %, og den kunne derfor være behæftet med visse risici. Sigtet med 
budgetstrategien er at nedbringe unde rskuddet til 0,9 % af BNP i 2011 og 0,7 % i 
2012, hvilket afspejler den cykliske forb edring af økonomien og nogle konsoliderings-
foranstaltninger, den tidligere regering ha vde truffet beslutning om. Det opdaterede 
stabilitetsprogram indeholder dog inge n planer om yderligere finanspolitisk 
konsolidering i 2013-2015. Risiciene for budge tmålene forekommer afbalancerede. 
Den største risikofaktor hidrører fr a det globale makroøkonomiske miljø, som 
traditionelt har haft stor indflydelse på  den eksportafhængige finske økonomi. 
 
DA 4   DA (9) Ifølge den seneste opdater ing af programmet påtænkes det ikke at anvende den 
forventede forbedring i de økonomiske v ilkår til en budgetmæssig konsolidering på 
mellemlang sigt. Skønt den mellemfristede må lsætning (MTO), som er fastlagt af de 
finske myndigheder til et strukturelt overs kud på 0,5 % af BNP, forventes at blive 
opfyldt i 2011, er den strukturelle saldo på vej til at falde under målsætningen i de 
følgende år.  
(10) Indsatsen for at imødegå konsekvenserne af en  aldrende befolkning er prioriteret højt 
af de skiftende finske regeringer. Som følge af denne indsats synes Finland at stå over 
for en mellemstor risiko for så vidt angår den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser. Landet går imidlertid en udpræg et og øjeblikkelig dem ografisk forandring i 
møde, og der må fortsat noteres et anseligt  hul i de offentlige finansers holdbarhed. 
Denne udfordring får indflydelse på mange politikområder. Befolkningens aldring vil 
føre til en betydelig stigning i efterspørgsle n efter aldersrelaterede ydelser, som i 
Finland for størstepartens vedkommende tilv ejebringes af de lokale myndigheder. 
Forskellige undersøgelser har vist, at pr oduktivitetsfremgangen inden for offentlige 
serviceydelser har været ringe  i de seneste år. De fins ke myndigheder har allerede 
gennemført adskillige reformer for at omlæ gge den offentlige service og sætte skub i 
produktiviteten på både statsligt og lokalt plan. Den offentlige sektors relativt store 
investeringer i informationsteknologi er endnu ikke udmøntet i produktivitets-
forbedringer, hvilket tyder på, at invester ingerne må ledsages af strukturelle og 
administrative ændringer. Samlet set er  der fortsat spillerum for yderligere 
foranstaltninger med henblik på at opnå  produktivitetsgevinster og spare omkostninger 
ved leveringen af offentlige serviceydelser. 
(11) Den aktuelle stigning i langtidsledighede n giver anledning til betænkeligheder. Fra 
2005 til 2008 dalede langtidsledigheden betydeligt, men den begyndte igen at stige i 2009. Ved udgangen af marts 2011 udgjorde anta llet af langtidsled ige 57 400, dvs. en 
stigning på 12 400 i forhold til året før. Mange af de lang tidsledige er i aldersgruppen 
55–64 år. Som følge af pensioneringsmønstre vil den største stigning i ledigheden 
forekomme for de 45-54 årige. Selv om langtidsledighedsprocenten i Finland ligger 
under EU-gennemsnittet, bør spørgsmålet ta ges op i forbindelse med sikringen af 
fremtidens udbud af arbejdskraft og social integration. Erfaringerne viser, at 
langtidsledigheden bl.a. øger risikoen for fattigdom og social udstødelse. Skønt de 
finske myndigheder anerkender stigningen i langtidsledigheden som et presserende 
spørgsmål, er der ikke indtil videre udf ormet nogen fyldestgørende strategi til at 
imødegå den. Finland styrkede sine aktive arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger 
under krisen for at bekæmpe ungdomsarbe jdsløshed. Dette bidrog til at mindske 
ungdomsarbejdsløsheden i 2010-2011, men den er stadig højere end EU-
gennemsnittet, hvilket kan gøre nye foranstaltni nger berettiget. På lignende vis ville en 
styrkelse og en bedre målretning af aktiv e arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger 
bidrage til at vende den negative udvik lingstendens for langtidsledigheden. 
(12) På baggrund af de demografiske forandringer er en forøgelse af ældre arbejdstageres 
beskæftigelsesfrekvens væsentlig for de offentlige finanser og afgørende for at opfylde fremtidens efterspørgsel efter arbejdskraft. Finlands pensionssystem blev revideret i 
2005, og i 2009 blev pensionsydelserne knyttet til en koefficient for den forventede 
levetid. Den lovbestemte pensionsalder er imidlertid ikke på nuværende tidspunkt 
knyttet til den forventede levetid. I lyset af  den forventede stigning i den forventede 
levetid ville en sådan sa mmenknytning ikke alene bidr age til at øge udbuddet af 
arbejdskraft, men også bidrage til pens ionernes holdbarhe d. Førtidspensions-
 
DA 5   DA ordningerne er begrænset i de seneste år, men der er stadig spillerum for yderligere 
foranstaltninger med henblik på at øge be skæftigelsesincitamenterne for de ældre. 
Eksempelvis fungerer den forlængede arbejd sløshedsunderstøttelse stort set på samme 
måde som den afskaffede arbejdsløshedspens ion. Trods forbedringer i det seneste årti 
er ældre arbejdstageres beskæftigelsesfrekvens  og den reelle alde r for tilbagetrækning 
fra arbejdsmarkedet lave i forhold til nordi ske standarder. Invaliditet er meget ofte 
årsagen til førtidspensionering. En forøgelse af den reelle alder fo r tilbagetrækning fra 
arbejdsmarkedet forudsætter foranstaltni nger, som også inddrag er arbejdslivets 
kvalitet, herunder arbejdstagernes velfær d og sundhed. Dette er navnlig vigtigt på 
baggrund af det store antal borgere på i nvalidepension. Siden 2009 har Finland brugt 
ca. 14 mio. EUR på projekter til  forbedring af arbejdsmiljøet. Resultaterne af disse 
initiativer bør vurderes nærmere. Deltage lsen i livslang uddanne lse har traditionelt 
været meget høj i Finland, og den vil fortsat være betydelig i lyset af de kommende 
krav til nye færdigheder og de demografiske forandringer.  
(13) Mere konkurrence, bl.a. i servicesektoren, er blevet stadig  mere relevant, således at der 
sættes skub i produktiviteten, og den potentiel le økonomiske vækst styrkes. Finlands 
beliggenhed i randområdet og lave befo lkningstæthed svæ kker konkurrencen i 
erhvervslivet, hvilket fører til en relativ t lav produktivitetsvækst inden for ikke-
konkurrenceudsatte sektorer. De eksisterende virksomhedsstrukturer er tid tider meget 
koncentreret, især inden for fødevareindustr ien eller engros- og detailhandelen. Dette 
kunne bidrage til de forholdsvis høje forbruge rpriser, skønt store transportafstande 
også kunne spille en rolle. Detailhandels priserne er blandt de højeste i EU. 
Konkurrencen i detailhandelen hind res fortsat til dels af regl er, trods nylige lempelser, 
og af hindringer for udenlandske og indenla ndske virksomheder, der træder ind på og 
forlader markedet. 
(14) Der er ikke udtrykkeligt fastsa t specifikke tilsagn angående europluspagten i Finlands 
stabilitetsprogram og nationa le reformprogrammer, men de forventes forelagt, når den 
nye regering er dannet. 
(15)  Kommissionen har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram4 
under hensyn til ikke alene deres releva ns for en holdbar finanspolitik og 
socioøkonomisk politik i Finland, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retnings linjer, da der er be hov for at styrke den 
samlede økonomiske styring i Den Europæis ke Union. Kommissionen finder, at der 
bør specificeres konsolideringsforanstaltni nger på mellemlang sigt, og at der er behov 
for en yderligere indsats med henblik på at  forbedre holdbarheden i de offentlige 
finanser, herunder ved at sætte skub i den o ffentlige sektors produktivitet. Der er også 
behov for en yderligere indsats for at styrke  incitamenterne til at arbejde og øge den 
reelle alder for tilbagetrækni ng fra arbejdsmarkedet samt at forbedre produktiviteten 
og konkurrencen på markedet for servicesektorer. 
(16) På baggrund af denne vurdering og under hens yntagen til Rådets he nstilling af 2. juni 
2010 i medfør af artikel 126, stk. 7, i tr aktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde har Rådet undersøgt 2011-opdateri ngen af Finlands st abilitetsprogram, 
og Rådets udtalelse
5 afspejles især i henstillingens nr. 1) og 2). Under hensyntagen til 
                                                 
4 SEK(2011) 734. 
5 Jf. artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) Nr. 1466/97. 
 
DA 6   DA Det Europæiske Råds konkl usioner af 25. marts 2011 har Rådet gennemgået Finlands 
nationale reformprogram, 
HENSTILLER, at Finland træffer foranstalt ninger i perioden 2011-2012 med henblik på 
følgende: 
1) Den finanspolitiske konsolidering bør vide reføres, og eventuelle ekstraindtægter bør 
udnyttes til at mindske underskuddet, samtidig med at der træffes yderligere foranstaltninger for at opretholde budgetstillingen over den mellemfristede målsætning. 
2) Yderligere foranstaltninger bør træffes for at opnå produktivitetsgevinster og spare 
omkostninger i forbindelse med leveringen af offentlige serviceydelser, herunder strukturelle ændringer, for at imødegå udfordringerne fra den aldrende befolkning. 
3) Aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger bør målrettes bedre mod langtidsledige og 
unge. 
4) Der bør træffes foranstaltninger for at fo rbedre ældre arbejdstageres beskæftigelses-
egnethed og deres deltagels e i livslang uddannelse. Der bør  tages yderligere skridt til 
at nedbringe tidlig tilbag etrækning fra arbejdsmarkedet og yderligere knytte den 
lovbestemte pensionsalder til den forventede levetid.  
5) Der bør træffes flere foranstaltni nger for yderligere at skabe åbenhed i 
servicesektoren ved at omlægge den reguler ingsmæssige ramme og fjerne hindringer, 
således at nye aktørers adgang til servi cesektormarkedet lettes - især inden for 
detailhandelssektoren. 
Udfærdiget i  
 På Rådets vegne 
 Formand