Målt/beregnet parameter Organisation Henvisning/titel Bemærkninger

SEC er det specifikke energiforbrug til ventilation pr. m2 opvarmet gulvareal i en bolig eller bygning [kWh/(m2.a)] Europa-Kommissionen Kommissionens forordning (EU) nr. 1253/2014, bilag VIII Kommissionens forordning (EU) nr. 1254/2014, bilag VIII Der findes ingen standarder, der beskriver SEC, men ligningen er givet i forordning (EU) nr. 1253/2014 og i forordning (EU) nr. 1254/2014.

Specifikt effektoptag (SEL) CEN (Den Europæiske Standardiseringsorganisation) EN 13142 og EN 13141-serie ifølge produkttype Beregningen af SEL er beskrevet i EN 13142: 2013 for tovejsventilationsaggregater og testmetoden for målte værdier er beskrevet i EN 13141-serien i henhold til aggregattype. For envejsventilationsaggregater kan samme definition og metode anvendes. Dog skal målinger og beregninger udføres med referencevolumenstrøm og tryk som beskrevet i forordning (EU) nr. 1253/2014. I bilag I, nr. 13), til forordning (EU) nr. 1253/2014 er SEL udtrykt i W/m3/h, og i bilag VIII til forordning (EU) nr. 1253/2014 er SEL udtrykt i kW/m3/h. Det er et krav til oplysningerne, at SEL udtrykkes i W/m3/h. Ved beregning af SEC skal SEL udtrykkes i kW/m3/h.

Effektivt (samlet) effektoptag CEN EN 13141-serie ifølge produkttype suppleret med EN ISO 5801 EN 13141-7 og 13141-6 henviser til EN 13141-4 (6.1), som henviser til EN ISO 5801 (kapitel 10, Effektoptag). Definitionen i standarderne er »effektoptag« eller »samlet effektoptag« og ikke »faktisk effektoptag« som i forordning (EU) nr. 1253/2014. EN 13141-8 indeholder ingen beskrivelse af metode eller henvisning og mangler krav til måleusikkerheden. Tovejsventilationsaggregater: Skal måles opsummeret for både ventilatorer og reguleringsudstyr. Det elektriske strømforbrug for hjælpeudstyr skal medtages, f.eks. inkluderer tovejsventilationsaggregater med roterende varmegenindvindingssystem også rotorens motor.

Ekstern totaltrykforskel CEN EN 13141-serie ifølge produkttype suppleret med EN ISO 5801 For aggregater med kanaler skal trykket måles i tilsluttede kanaler, så forbrugerne modtager konsekvente tryk- og strømningsværdier. Ekstern totaltrykforskel er ifølge forordning (EU) nr. 1253/2014 den statiske trykforskel for ventilationsaggregater til boliger med kanaler og totaltrykforskellen mellem indblæsning og udblæsning for ventilationsaggregater til boliger uden kanaler for tovejsventilationsaggregater for begge luftstrømme (hvis ulige henvises til indblæsningen). Det er ikke beskrevet i forordning (EU) nr. 1253/2014, til hvilken forbindelse trykket leveres. Fordelingen er valgfri, men det anbefales, at den for ventilationsaggregater til boliger med kanaler fordeles med 1/3 af den eksterne totaltrykforskel på ydersiden (udblæsningsluft og udeluft) og 2/3 af den udvendige totaltrykforskel (fraluft og tilluft) på bygningssiden ifølge EN 13141-serie. For en yderligere beskrivelse henvises til kapitel 3 i dette dokument samt DTI's dokument: »Transitional method for determination of internal specific fan power of ventilation units, SFPint« (2) Tovejsventilationsaggregater Testen er beskrevet i EN 13141-7 (6.2.2), som foreskriver, at den gennemføres i alle fire kanaler. EN 13141-7 henviser til EN 13141-4 (5.2.2), hvori installationen af kanalerne er fastlagt. Envejsventilationsaggregater (udblæsning) Ikke beskrevet i EN 13141-6. Benyt EN ISO 5801 eller EN 13141-4. Tovejsventilationsaggregater (enkelt rum, uden kanaler) Generel beskrivelse i EN 13141-8, afsnit 5.2.3 (samt bilag A), der henviser til EN 13141-4 og EN ISO 5801. Envejsventilationsaggregater (tilførselssystemer) Testen er beskrevet i EN 13141-11 (6), som henviser til EN 13141-4 og EN ISO 5801. Metoden til måling af trykket i kanalen (målekanaler)/kammeret og den tilladte afvigelse er ikke beskrevet i alle standarder. Den skal designes og testes ifølge EN ISO 5801.

Referencevolumenstrøm CEN EN 13141-serie ifølge produkttype suppleret med EN ISO 5801 Standarderne beskriver ikke referencen eller den maksimale volumenstrøm og tryk. Ligeledes beskriver de heller ikke, hvordan disse skal opnås ifølge forordning (EU) nr. 1253/2014. De beskriver kun, hvordan strømmen måles ifølge de enkelte aggregaters design (med undtagelse af EN 13141-8 vedrørende flow og EN 13141-11 vedrørende tryk). Se beskrivelsen i kapitel 3 i dette dokument for hvordan volumenstrømmen erklæres for aggregater med kanaler. En metode er ligeledes angivet for tilfælde, hvor aggregatet ikke er i stand til at opnå et tryk på 100 Pa, men er i stand til at opnå et tryk på 50 Pa. Referencevolumenstrømmen må ikke være højere end den maksimale volumenstrøm. Tovejsventilationsaggregater Testopsætningen er beskrevet i EN 13141-7 (6.2.2). EN 13141-7 henviser til EN 13141-4 (5.2.2), hvori installationen af kanalerne er fastlagt. For tovejsventilationsaggregater; hvis testen udføres med en numerisk ubalanceret luftstrøm på TILFØRSELSSIDEN i forhold til SIDEN MED UDBLÆSNINGSLUFT, skal dette anføres i testrapporten. For tovejsventilationsaggregater gælder volumenstrømmen for lufttilførselsudgangen. Envejsventilationsaggregater (udblæsning) Testopsætningen er beskrevet i EN 13141-4/6. EN 13141-6 henviser til målinger af luftstrømmen i henhold til ISO 5221 (som har været trukket tilbage siden 1984). EN ISO 5801 kan i stedet anvendes. En- og tovejsventilationsaggregater (enkelt rum, uden kanaler) Generel beskrivelse i EN 13141-8 (3.1.9). Metode i overensstemmelse med EN 13141-4 afsnit 5.2.3 og EN ISO 5801. Envejsventilationsaggregater (tilførselssystemer) Testen er beskrevet i EN 13141-11 (3.6). Beskrivelsen af metoden (6) henviser til EN 13141-4 og EN ISO 5801.

Volumenstrøm/trykdiagram CEN EN 13141-4 EN 13141-7 suppleret med EN ISO 5801 EN 13141-7 henviser til tovejsventilationsaggregater, men metoden kan også anvendes til andre produkter. EN ISO 5801 henviser til ventilatorer, men metoden kan også anvendes til andre produkter.

Maksimal volumenstrøm CEN EN 13141-serie ifølge produkttype suppleret med EN ISO 5801 For alle produkter henvises til referencevolumenstrøm

Termisk virkningsgrad, ηt CEN EN 13141-7 og EN ISO 5801 EN 13141-8 og EN ISO 5801 Termisk virkningsgrad kan normalt måles i henhold til EN 308 eller EN 13141-7, EN 13141-8 og ISO 16494 for lige massestrømme ind-ud og uden kondensering. Forordning (EU) nr. 1253/2014 fastlægger imidlertid en inde/ude temperaturforskel på 13 K. Derfor kan kun EN 13414-7 og EN 13141-8 anvendes. Skal måles med bidrag fra ventilator. Ved tovejsventilationsaggregater skal EN 13414-7 anvendes. Ved tovejsventilationsaggregater til enkeltrumsinstallation skal EN 13141-8 anvendes. Volumenstrøm målt i overensstemmelse med EN ISO 5801. Alle andre værdier i henhold til EN 13141-7 eller EN 13141-8, afhængigt af aggregatets design. Temperaturmålepunkterne skal ligge uden for aggregatet, da bidrag fra ventilatoren skal medtages (i kanalerne for aggregater med kanaler). Kanalerne/tilslutningsboksen mellem aggregatet og måleplanet skal være isoleret med et isoleringsmateriale med en termisk modstand på mindst 1 m2 K W-1 (ca. 50 mm isoleringsmateriale). EN 13141-7 stiller kun krav til tætheden (ingen krav til varmebalance) og kan anvendes i dette omfang. Det anbefales dog at følge kravene i EN 308 (lækage 3 % og varmebalance 5 %). EN 13141-8 For aggregater med alternerende varmegenindvindingssystem findes der en overordnet beskrivelse af testmodellen i EN 13141-8, afsnit 5.4.7. Bemærk, at denne normalt kræver hurtigt måleudstyr. Det anbefales at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at blandingen af ude- og indeluft er reduceret under testen. Bemærkninger vedrørende ikke-gældende standarder: EN 308 anvendes normalt kun til at vurdere varmegenindvindingssystemets ydeevne, hvor ventilatorernes bidrag fratrækkes, og testningen udføres med en temperaturforskel på 20 K. Derfor kan denne standard ikke anvendes for ventilationsaggregater til boliger. ISO 16494 beskriver en testprocedure for et klimaanlæg med varmegenindvindingssystem med specifikke krav til det statiske tryk i indgange og udgange samt ventilatorindstillinger. Testopsætningen svarer til den, som er indeholdt i EN 14141-7 og EN 308. Den henviser til EN ISO 5801, ISO 3966 samt EN ISO 5167-1, hvad angår metoden til måling af luftstrømmen. ISO 16494 tillader høj tolerance for den omgivende temperatur, som påvirker testresultaterne, og den er ikke i overensstemmelse med EN 13141 eller EN 308.

Elektrisk effektoptag og effektivt effektoptag CEN EN 13141-4 og EN 13141-7 suppleret med EN ISO 5801 EN 13141-7 (afsnit 6.5) henviser til EN 13141-4 (6.1), som henviser til EN ISO 5801 (afsnit 10). Definitionen i standarderne er overvejende »effektoptag« eller »samlet effektoptag« og ikke »elektrisk effektoptag« eller faktisk effektoptag som i forordning (EU) nr. 1253/2014. Tovejsventilationsaggregater: Skal måles opsummeret for både ventilatorer og reguleringsudstyr

Lydeffektniveau (LWA) CEN EN ISO 9614-2 eller EN ISO 3744 eller EN ISO 3746 eller EN ISO 3743-1 eller EN ISO 3741 eller ISO 13347 eller EN ISO 9614-1 eller EN ISO 3745 eller EN ISO 3743-2 Kan måles iht. EN ISO 9614-2 (måling af lydintensitet ved scanning) eller EN ISO 3744 eller EN ISO 3746 (lydtryk i frit felt). Med henblik på at reducere testomkostningerne foretrækkes det ofte at benytte metoden med scanning af lydintensiteten. Alternativt EN ISO 3743-1 eller EN ISO 3741 lydeffekt i efterklangsrum. Grundet brugen af forskellige metoder i de forskellige standarder er det ikke altid muligt at garantere resultaternes reproducerbarhed fra en metode til en anden.

Referencetrykforskel i Pa; CEN 13141-serie ifølge produkttype suppleret med EN ISO 5801 For målemetode og bemærkninger, se »Ekstern totaltrykforskel«.

Maksimal intern og ekstern lækagerate samt returluft CEN EN 308 EN 13141-7 EN 1886 ISO 16494 Lækager Både intern og ekstern lækage kan testes i henhold til EN 308 og EN 13141-7 (EN 13141-serie er kun gyldig for ventilationsaggregater til boliger). EN 308 fokuserer oprindeligt kun på varmegenindvindingskomponenten, men kan anvendes, og anvendes også normalt, til test af hele aggregatet. Måles kun på et punkt i EN 308 (samme som i forordningen). Måles på tre punkter i EN 13141-7. EN 1886 kan kun bruges til ekstern lækage. Volumenstrømmen, som bruges til at beregne lækage og returluft (i standarden beskrevet som den nominelle luftmassevolumenstrøm oplyst af producenten), er referencevolumenstrømmen for ventilationsaggregater til boliger og den nominelle strømning for ventilationsaggregater til andet end boliger som defineret i forordningen 1253/2014. Returluft Returluft kan testes i henhold til EN 308. Lækagens retning bør oplyses. Lækager fra uren til ren luft bør undgås (fra udblæsningsluftsiden til tilluftssiden). Ved lave volumenstrømme kræver udrensningszonen mere tid til rensning, og rotorhastigheden skal sænkes. Dette har en betydelig indvirkning på lækagen og skal tages i betragtning. Yderligere beskrivelse vedrørende lækage: Yderligere forklaring af lækagetesten findes i bilag V (ventilationsaggregater til andet end boliger) til forordning (EU) nr. 1253/2014, hvor det er anført, at testen og beregningen kan udføres i henhold til enten trykprøvningsmetoden (i henhold til trykket, som er anført i definitionerne) eller med sporgasmetoden ved det erklærede systemtryk, også selv om dette ikke er specificeret (på linje med) definitionerne. Den erklærede værdi er den specificerede lækagerate suppleret med oplysninger om den anvendte standard. Testen kan enten udføres som en »statisk trykprøvning« i henhold til trykke som specificeret i definitionerne, hvor trykket bestemmes som et positivt eller negativt tryk påført den ene side af tovejsventilationsaggregat (eller internt/eksternt for ekstern lækage), eller som en »dynamisk test« (f.eks. fraluftsoverførselsforholdet), hvor prøvetrykket er den faktiske forskel inde i aggregatet som et resultat af den nominelle eller referencekonfigurationen (eksternt tryk). Sporgasmetoden er nævnt i EN 308 vedrørende lækagetest, men det er ikke beskrevet, hvorledes testen skal udføres. Sporgasmetoden er beskrevet i ISO 16494 og EN 13141-7 samt prEN 16798-3.

Blandingsforhold CEN EN 13141-8 EN 13141-8 (5.2.2.1) beskriver testen og beregningen af den interne lækage samt blandingsforholdet mellem indeluft og udeluft. Det anbefales, at målingen udføres isotermisk for at nedbringe testtiden, og effekten er ikke signifikant. Værdier for både indendørs og udendørs blanding skal erklæres. Det er ikke muligt at bestemme blandingsforholdet for alternerende aggregater med kombinerede indsugnings- og udblæsningskanaler uden forurening af testrummet. Som følge heraf skal blandingsforholdet denne type aggregater ikke erklæres, før en revision af standarderne har udviklet en gyldig metode.

Luftstrømmens følsomhed over for trykvariationer CEN EN 13141-8 bilag A og afsnit 5.2.3 EN 13141-8 kan anvendes.