Forslag til RAADETS AFGOERELSE om undertegnelse af aftalen mellem Det Europaeiske Faellesskab og Republikken Ungarn om bestemte betingelser for vejgodstransport og om fremme af kombineret transport

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

A. Generel baggrund

1. Den 7. december 1995 bemyndigede Raadet Kommissionen til at foere forhandlinger om en eller flere aftaler om vejtransport med Ungarn, Rumaenien og Bulgarien for at loese proble merne for vejgodstransporten mellem Graekenland og de andre medlemsstater, navnlig ved udveksling af vejtransittilladelser. Aftalen skulle endvidere fastlaegge de betingelser, under hvilke saadanne transportoperationer skulle gennemfoeres, herunder isaer hvad angaar afgifter i forbindelse med transportoperationer og vejbenyttelse. Paa et mere overordnet plan skulle aftalen fastlaegge bestemmelser om tilnaermelse af partnerstaternes lovgivning for vejtransport til den, der gaelder i EF, og om administrativ samordning i forhold til transittransport paa vej. Endelig skulle aftalen fremme kombineret landtransport i overens stemmelse med EF's regler.

2. Ved forhandlingernes start var det hensigten at finde en multilateral loesning, men det var ikke muligt at goere alle tre partnerstater lige interesserede i en flersidede forhandlinger. Derfor blev det besluttet at indgaa saerskilte aftaler med hver af disse partnerstater for sig. Aftalerne udloeber automatisk, naar den paagaeldende partnerstat tiltraeder EU.

3. Der har deltaget observatoerer fra medlemsstaterne i alle forhandlingsmoederne med Bul garien, Ungarn og Rumaenien. Derudover har Kommissionen holdt en raekke tekniske moeder med repraesentanter for disse partnerstater. Forud for forhandlingsmoederne blev der holdt droeftelser med medlemsstaterne i Raadet. Kommissionen har fremsendt kopier af aftaleudkastene i alle deres udviklingsfaser til det saerlige udvalg, som Raadet nedsatte med disse forhandlinger for oeje, og har desuden holdt saerskilte moeder med medlemssta ternes sagkyndige om visse tekniske forhold, som f.eks. den konkrete udformning af de tilladelser, der skal udveksles i henhold til aftalerne.

4. Paa grundlag af Raadets forhandlingsdirektiver og de efterfoelgende droeftelser i det saerlige udvalg paraferede delegationslederne et aftaleudkast med Bulgarien den 4. december 1998, og den 8. april 1999 et med Ungarn. Ordlyden af de to aftaleudkast med Bulgarien og Ungarn (herefter 'aftalerne') er naesten ens. Og de varianter, der er i aftalernes ordlyd, afspejler ikke substansforskelle, men blot forhandlingsparternes formuleringspraeferencer.

Det staar endnu ikke klart, hvornaar forhandlingerne med Rumaenien kan afsluttes.

B. Aftalernes indhold

B.1. Tilladelser

5. Aftalerne letter transit gennem de kontraherende parters territorier, og det sker navnlig gennem udveksling af transittilladelser til vejgodstransport. Tilladelserne supplerer dem, der udveksles i forvejen i henhold til bilaterale aftaler mellem enkeltmedlemsstater paa den ene side og Bulgarien eller Ungarn paa den anden. Bestemmelserne i eksisterende bilate rale aftaler mellem medlemsstaterne og partnerstaterne opretholdes altsaa. Det indebaerer f.eks., at det fortsat er i henhold til eksisterende bilaterale aftaler mellem vognmandens bopaelsland og den paagaeldende partnerstat, at det afgoeres, hvilken type transport eller hvilken koeretoejskategori en bestemt vognmand fra en medlemsstat skal have transittil ladelse til.

6. Vognmaend fra medlemsstater, der har brug for transittilladelse til en frem- og tilbagetur gennem enten Bulgarien eller Ungarn, kan saaledes bruge en tilladelse, der er udvekslet i henhold til disse EF-aftaler. En vognmand fra EF kan ogsaa bruge f.eks. en tilladelse, der er udvekslet i henhold til en bilateral aftale mellem sit bopaelsland og Bulgarien eller Ungarn. Tilsvarende kan bulgarske eller ungarske vognmaend benytte en faelles EF-tilla delse til transit gennem et hvilket som helst antal medlemsstater paa en enkelt frem- og tilbagerejse til og fra eller gennem Faellesskabets territorium. De kan ogsaa f.eks. benytte tilladelser, der er udvekslet i henhold til de relevante bilaterale aftaler med enkeltmed lemsstater.

7. Mens EF tilbyder mulighed for at gennemrejse i princippet alle 15 medlemsstaters om raade, omfatter partnerstatens modydelse kun transit gennem sit eget, altsaa en enkelt stats, omraade. Derfor er det rimeligt, at EF modtager et vaesentlig stoerre antal tilladelser fra partnerstaten, end det giver. Dette forhold maa dog modificeres, for i praksis ville ingen vognmand fra en partnerstat paa en enkelt tur gennemrejse alle 15 medlemsstater. For nogle medlemsstaters vedkommende goer deres geografiske beliggenhed det endda hoejst usandsynligt eller helt umuligt, at de nogensinde bliver transitland. EF satte fra starten af forhandlingerne en graense paa 7.000 tilladelser for hver partnerstat, hvoraf hoejst 3.000 skulle kunne bruges i samme medlemsstat. Derfor mente forhandlingsparterne, at det ville vaere rimeligt, om EF fik mindst dobbelt saa mange tilladelser.

8. Forhandlingsresultatet indebaerer, at EF aarligt faar 13.000 tilladelser fra Bulgarien og 12.500 fra Ungarn. Hver tilladelse gaelder for én transitrejse tur-retur. Fordelingen af disse tilladelser mellem medlemsstaterne, som faar til opgave at udstede dem til deres vognmaend, fastlaegges ved saerskilt raadsforordning.

9. Fra EF modtager Bulgarien og Ungarn til gengaeld hver 6.000 "blanke" tilladelser, der gaelder for en transit tur-retur, samt 3.000 paaklaebningsmaerkater for hver medlemsstat. Paa hver "blank" tilladelse skal vognmanden fra partnerstaten paa forhaand angive sit valg af transitrute (dvs. de enkelte medlemsstater, som gennemrejses paa en tur) ved at paaklaebe maerkaten eller maerkaterne for den eller de relevante medlemsstater. Tilladelsen giver dermed vognmanden fra partnerstaten ret til at passere den eller de medlemsstater, hvis maerkat(er) er anbragt paa tilladelsen, baade paa udtur og paa hjemtur under den paagaeldende rejse. Dermed opnaas det at partnerstaternes vognmaend kan tilpasse transitruten til beho vet i den enkelte situation med maksimal smidighed. Hvis en vognmand fra en partner stat, der benytter EF-transittilladelsen til disse operationer, men oensker at laesse af eller paa i en medlemsstat, kraeves der hertil en saerskilt tilladelse, som gives paa grundlag af den bilaterale aftale mellem partnerstaten og den medlemsstat, hvor af- eller paalaesningen skal foregaa.

10. Kommissionens tjenestegrene vil levere alle tilladelser og maerkater til baade partnerstater ne og medlemsstaterne, som derefter udsteder dem til deres vognmaend mod et vederlag, som kun daekker rimelige administrationsomkostninger. Benyttelse af tilladelsen bliver afgiftsfri. Tilladelser maa kun benyttes af koeretoejer, der mindst opfylder EURO 1-standar derne.

B.2. Infrastrukturafgifter

11. Transporter udfoert i OEsteuropa i almindelighed har til tider maatte baere urimeligt hoeje og ofte diskriminerende skatter og skattelignende afgifter. Nye afgifter eller afgiftsstigninger er ofte blevet indfoert med meget kort varsel, og uden at EF's vognmaend havde faaet til straekkelig information eller forvarsel om, noejagtig hvilke regler der gjaldt.

12. For at undgaa saadanne problemer indeholder disse aftaler et antal saerlige bestemmelser om, hvilken type afgifter der kan opkraeves paa transporter, der udfoeres i henhold til disse aftaler. Disse bestemmelser omfatter baade de relevante principper og regler om anvendel se af EF-lovgivningen. De omfatter som princip, at der kun maa opkraeves ikke-diskrimi nerende brugerafgifter eller vejafgifter, der er knyttet til brugen af infrastruktur, hvorimod selve transporten ikke maa paalaegges saerlige skatter eller afgifter.

13. I OEsteuropa ligger vaegt- og akseltrykgraenserne for tunge lastbiler tit vaesentligt lavere end dem, der gaelder i EF. Dette viser sig ogsaa i den oesteuropaeiske infrastruktur, som er bygget efter langt lavere standarder. Tunge lastbiler efter EF-standard, f.eks. et koeretoej med en tilladt maksimalvaegt paa 40 tons, et drivakseltryk paa 11,5 tons og en laengde paa 18,75 meter, vil saaledes som regel overskride oesteuropaeiske dimensions- og vaegtgraenser. Derfor skal de betale tillaegsafgifter, som modvarer, at de slider mere paa infrastrukturen.

14. Det er almindelig anerkendt, at den oesteuropaeiske infrastrukturs daarlige tekniske tilstand endnu ikke giver mulighed for at anvende EF's regelsaet om tilladt maksimalvaegt og -di mensioner for lastbiler i international trafik uden indskraenkninger. Men der bruges for tiden mange penge, herunder EF-midler, paa at forbedre partnerstaternes hovedveje. Der for satte Kommissionen ind paa at naa et forhandlingsresultat, som indebaerer, at EF-koere toejer, der koerer i henhold til disse aftaler og opfylder EF's standarder for vaegt og dimen sioner, ikke skal betale saerafgifter for overvaegt, naar de benytter bestemte forbedrede transitruter gennem partnerstaterne. Afgifterne vil altsaa bygge paa den faktiske tekniske tilstand af et bestemt vejafsnit, som maaske tillader et drivakseltryk paa 11,5 tons, selvom den generelle akseltrykgraense for hovedvejsnettet som helhed stadig ligger lavere. Der med vil EF's vognmaend opnaa betydelige besparelser, for de oesteuropaeiske stater afkraever dem i oejeblikket normalt betaling for biler, der overskrider de generelle vaegtgraenser for et helt vejnet, selvom bestemte afsnit af nettet allerede er opgraderet til de hoejere EF-standarder.

15. Aftalen fastslaar saaledes udtrykkelig, at EF-koeretoejer, der opfylder EF-standarderne, ikke skal afkraeves saerafgifter for 'overvaegt' paa visse transitruter i Bulgarien og Ungarn mel lem Graekenland og resten af EF. Paa disse transitruters forbedrede straekninger som angi vet i et bilag til aftalen fritager partnerstaterne altsaa koeretoejer, der koerer i henhold til disse aftaler, fra saerafgifter for overvaegt. Da vejnettet stadig forbedres, aabner aftalerne desu den mulighed for tilsvarende at udvide bilagets liste over forbedrede veje. Aftalerne faar ingen direkte finansielle virkninger for EF-budgettet.

B.3. Harmonisering af lovgivningen

16. Aftalerne opregner en raekke relevante bestemmelser i EF's regelvaerk om tekniske stan darder for koeretoejer, som Bulgarien og Ungarn vil overtage, herunder bl.a. regler om bremseudstyr, stoejniveau og hastighedsbegraensende udstyr. Desuden sikres en hoej tek nisk standard for lastbiler, der koerer i henhold til disse aftaler, i og med at kun koeretoejer, der mindst opfylder EURO I-standarderne, kan benytte tilladelserne.

17. Aftalerne sikrer endvidere bl.a., at begge kontraherende parter anvender aekvivalente so ciale bestemmelser og gennemfoerer de relevante forskrifter om transport af farligt gods.

B.4. Forvaltning af aftalerne

18. Det blandende udvalg, der nedsaettes ved hver aftale, skal sikre, at aftalen gennemfoeres korrekt, saa vejtransittrafikken flyder uhindret.

B.5. Kombineret transport

19. Aftalen indeholder et saet bestemmelser om fremme af kombitransport, fordi begge parter oensker at sikre, at deres internationale transport i stigende grad foregaar med hensyntagen til miljoeet.

20. Aftalens bestemmelser modsvarer EF's principper og politik for kombineret transport. Af talen opregner en raekke vidtgaaende stoettetiltag, som de kontraherende parter skal saette i vaerk for at oege kombitransportens konkurrenceevne.

21. En stor del af foranstaltningerne sigter mod at tilskynde brugere og godsekspeditoerer til at bruge kombitransport tiere. Foranstaltningerne gaar bl.a. ud paa at oege kombitransportens hurtighed og paalidelighed, at fremme brug af uledsaget kombineret transport og at over veje, hvordan kvote- og licensordninger kan lempes for kombitransportbrugere.

22. Bestemmelserne om kombineret transport afspejler ogsaa noedvendigheden af at forbedre den eksisterende infrastruktur og understreger behovet for at tilvejebringe egnet infra struktur, som kan sikre at nettene kan fungere sammen.

23. Endelig laegger aftalen op til at foreliggende oplysninger om nye indsatser for kombi transport, herunder om teknologiforskningsprojekter, skal stilles til raadighed efter an modning med det formaal at fremme udviklingen og udbredelsen af kombineret transport.

C. Konklusioner

24. Kommissionen mener, at aftaleudkastene kan accepteres af EF. Den foreslaar derfor, at Raadet:

i) godkender forhandlingsresultaterne

ii) vedtager, at aftalerne undertegnes, og

iii) ivaerksaetter proceduren for deres indgaaelse.

25. Derfor forelaegger den hermed Raadet disse forslag til raadsafgoerelser om indgaaelse af en aftale om bestemte betingelser for vejgodstransport og om fremme af kombineret transport mellem EF og Republikken Ungarn og mellem EF og Republikken Ungarn.

Forslag til

RAADETS AFGOERELSE

om undertegnelse af aftalen mellem Det Europaeiske Faellesskab og Republikken Ungarn om bestemte betingelser for vejgodstransport og om fremme af kombineret transport

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 71 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, foerste punktum,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra foelgende betragtning:

der boer gives bemyndigelse til, at aftalen mellem Det Europaeiske Faellesskab og Repu blikken Ungarn om bestemte betingelser for vejgodstransport og om fremme af kom bineret transport undertegnes -

TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:

Artikel 1

Det godkendes herved paa Faellesskabets vegne, at transportaftalen mellem Det Europae iske Faellesskab og republikken Ungarn undertegnes med forbehold af senere indgaaelse.

Artikel 2

Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege den (de) person(er), der er befoejet til at undertegne aftalen paa Faellesskabets vegne.

Udfaerdiget i Bruxelles, den

Paa Raadets vegne

Formand