Nr. C 80/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 3. 88 
Udtalelse om anvendelse af landbrugsstabilisatorer — Bind I) samt forslagene om følgende 
sektorer: — Sukker — Bind II A) — Mælk — Bind II B) — Fåre- og gedekød — Bind II C) 
— Andre produkter — Bind II D) 
(88/C 80/12) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 8. oktober 1987 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 43 og 198 at anmode om det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om 
anvendelse af landbrugsstabilisatorer — (Bind I) 
samt forslagene om følgende sektorer: 
— Sukker — (Bind II A) 
— Mælk — (Bind II B) 
— Fåre- og gedekød — (Bind II C) 
— Andre produkter — (Bind II D) 
Det forberedende arbejde henvistes til sektionen for landbrug og fiskeri, der vedtog sin udtalelse 
den 20. januar 1988. Ordfører var Rudolf Schnieders. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 252. plenarforsamling den 27.-28. januar 1988, 
mødet den 27. januar 1988, følgende udtalelse med 70 stemmer for, 24 imod og 18 hverken for eller 
imod: 
1. Generelle bemærkninger production«, som Kommissionen forelagde den 13. januar 
1988. 
ØSU vedtog den 19. november 1987 med to stemmer imod 
en første udtalelse (!) om princippet om indførelse af 
budgetstabilisatorer i Fællesskabets landbrugssektor. Dette 
spørgsmål var et af punkterne på dagsordenen for Det 
europæiske Råds topmøde i København i december 1987. ØSU vil om kort tid udtale sig om dette forslag fra 
Kommissionen. 
2. Bemærkninger til produkterne 
Den foreliggende udtalelse, som det resultatløse topmøde 
har nødvendiggjort, må ses i sammenhæng med denne 
første stillingtagen fra ØSU's side samt dets udtalelse om 
landbrugsaspekterne ved gennemførelsen af Fællesakten, 
der ligeledes blev vedtaget den 19. november 1987 (91 
stemmer for, 26 imod, mens 11 stemte hverken for eller 
imod) (2). 
Eftersom ØSU således med et meget stort flertal allerede 
har støttet vedtagelsen af effektive og egnede foranstalt­
ninger til styring af og kontrol med overskudsproduktion 
og landbrugsudgifter, omhandler den foreliggende udtalel­
se kun de hovedsagelig tekniske forslag, Kommissionen har 
fremsat for en række specifikke landbrugsprodukter. 
Bemærkningerne til spørgsmålet om braklægning er 
fremsat under hensyntagen til »Proposition de reglement 
(CEE) du Conseil modifiant les reglements (CEE) n° 797/85 
et (CEE) n° 1760/87 en ce qui concerne le retrait des terres 
agricoles ainsi que l'extensification et la reconversion de la 
(i) EFT nr. C 356 af 31. 12. 1987, s. 42. 
(2) EFT nr. C 356 af 31. 12. 1987, s. 35. 2.1. Korn 
Den foreslåede maksimumsmængde på 155 millioner tons 
bygger udelukkende på det interne forbrug, hvortil må føjes 
de importerede kornerstatningsprodukter. De aktuelle 
eksportmuligheder tages overhovedet ikke i betragtning. 
For Fællesskabet (på tolv) udgør 155 millioner tons allerede 
mindre end gennemsnitshøsten. Sektionen går derfor ind 
for en mere realistisk maksimumsmængde. 
Der bør ske en differentiering af foranstaltningerne, således 
at der tages hensyn til underskuds- eller overskudsproduk­
ter eller kvaliteter, der er efterspørgsel efter; sidstnævnte 
produkter bør fremmes, hvorimod der bør dæmmes op for 
produkter, der ikke kan afsættes rentabelt. 
ØSU påpeger, at samtlige foranstaltninger til stabilisering 
af kornproduktionen i Fællesskabet bør ledsages af 
parallelle foranstaltninger vedrørende import af substitu-
tionsprodukter, herunder en forøgelse af medansvarsafgif-
ten for importerede substitutionsprodukter. Kun hvis 
indførslen af substitutionsprodukter begrænses samtidig, 
vil foranstaltninger til begrænsning af kornproduktion i 
Fællesskabet kunne udvise positive resultater. 
28. 3. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 80/29 
De foranstaltninger, som Kommissionen foreslår nu, 
formår ikke at påvirke 1988-høsten, da landbrugerne 
allerede har foretaget udsåning til korn, raps og bønner. 
Derfor er det nødvendigt at fastsætte overgangsforanstalt­
ninger for 1988-høsten. Maksimumsmængdebestemmel-
serne (stabilisatorer) bør først finde anvendelse fra næste 
år, altså 1989. 
ØSU mener, at braklægning medvirker til effektiv begræns­
ning af kornproduktionen og derigennem kan forhindre et 
kraftigere prisfald; hermed undgås en yderligere forringel­
se af landbrugernes indkomster, som allerede er faldet 
kraftigt. 
Det foreslås, at man lader landbrugerne vælge mellem at 
deltage i et »set-aside«-program, hvilket ØSU allerede 
tidligere er gået ind for, eller at betale en medansvarsafgift. 
Af hensyn til landbrugernes driftsplanlægning bør medan-
svarsafgiftsbeløbet og reglerne for braklægning være 
fastlagt og kendte af landbrugerne inden udsåningen. I 
betragtning af markedsforholdene og -perspektiverne kan 
kraftige incitamenter til braklægning, ekstensiv dyrkning 
eller forsøg på etablering af alternativ produktion udgøre 
fordelagtige løsninger. Den mindre produktion gør det 
muligt at spare budgetmidler, og det bliver lettere at nå 
frem til aftaler inden for GATT. Det henstilles, at man i 
tilknytning hertil går videre med de forslag om produk-
tionsekstensivering, som Rådet allerede har vedtaget. 
Da der er tale om foranstaltninger til stabilisering af 
markedet, er det rimeligt, at Fællesskabet afholder over 
50 % af omkostningerne ved braklægning af dyrkbare 
arealer. De obligatoriske betalinger skal afvikles via 
EUGFL's garantisektion. Medlemsstaterne skal påtage sig 
at sørge for, at udyrkede og ikke-anvendte arealer ikke med 
urette nyder godt af braklægningspræmier. For at undgå 
affolkning og produktionsnedgang i ugunstigt stillede 
landbrugsområder kan der levnes mulighed for i givet fald 
ikke at foretage braklægning i disse regioner. 
2.2. Sukkerroer 
Inden for sukkermarkedsordningen gælder princippet om 
selvfinansiering af sukkersektoren. I betragtning af det 
forventede budgetunderskud på ca. 230 millioner ECU 
årligt går ØSU imod indførelse af ekstra udgifter med 
tilbagevirkende kraft. Tværtimod må producenternes 
omkostninger til stimulering af markedet på forhånd være 
overskuelige samt navnlig holdes på et acceptabelt niveau. 
Desuden må sukkerproducenterne i Fællesskabet ikke 
stilles ringere end producenterne af isoglucose og AVS-
landenes sukkerleverandører; udviklingslandene må dog 
ikke påføres yderligere vanskeligheder. Endvidere bør man bekæmpe svigagtige erklæringer om sukkerblandinger, 
som medfører, at sukkerkvoterne ikke overholdes. 
2.3. Olieholdige frø 
ØSU går ind for at øge de maksimumsmængder, der indgår 
som led i stabiliseringsforanstaltningerne vedrørende raps, 
solsikke og soja. ØSU understreger, at den betydelige 
omkostningsstigning inden for denne sektor skyldes 
manglende beskyttelse over for trejdelande. 
Foranstaltninger, der går ud på at tilpasse kornproduktio­
nen til markedsbehovene, virker også ind på sektoren for 
olieholdige frø og må derfor rettes passende ind. ØSU går 
imod kraftige prisnedsættelser i en underskudssektor. 
I lighed med den ordning, der gælder for sukker, bør der 
også for olieholdige frø indføres en ordning, hvor der tages 
hensyn til denne sektors specifikke afsætningsstrukturer. 
ØSU mener, at der bør iværksættes en stabiliseringsord-
ning for hele fedtstofsektoren, hvor der tages hensyn til 
nødvendigheden af at undgå bestemmelser og foranstalt­
ninger, som kan føre til en stigning i forbrugerpriserne på 
de enkelte produkter. 
2.3.1. Olivenolie 
Dette produkt er en meget vigtig indkomstkilde for mange 
fattige familier og fattige middelhavsområder. Kommissio­
nen bør foreslå foranstaltninger, der især sikrer de mindre 
og mellemstore producenters indkomst, uden at produktio­
nen øges yderligere. Det bliver selvsagt nødvendigt med 
effektiv kontrol. 
2.4. Proteinafgrøder 
Eftersom Fællesskabet har en enorm import af soja til »nul­
tarif«, ville den mekanisme, Kommissionen foreslår, få for 
stor og uberettiget indflydelse på prisniveauet for protei­
nafgrøder. Da selvforsyningsgraden er ringe, og Fællesska­
bet importerer 22 millioner tons proteinfoder, behøver man 
næppe at frygte afsætningsproblemer i denne sektor. 
Også proteinafgrødesektoren må ses i sammenhæng med 
tilpasningsforanstaltningerne for korn og olieholdige frø. 
ØSU anbefaler en meget moderat nedsættelse af støttebelø­
bet. 
2.5. Frugt og grønsager 
Kommissionen konstaterer, at EUGFL's samlede udgifter 
til frugt og grønsager (friske og forarbejdede) er faldet. Det 
er især interventionsudgifterne, hvis andel af de samlede 
omkostninger er faldet til under 20 %, der er blevet 
Nr. C 80/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 3. 88 
reduceret. En forsigtig interventionsprispolitik har medvir­
ket til denne udgiftsudvikling. Interventionsprisen må kun 
være så høj, at den ene og alene udgør et sikkerhedsnet i 
tilfælde af alvorlige markedsforstyrrelser. Det er anbefalel­
sesværdigt at indføre interventionslofter for nogle produk­
ter, så alt for omfattende interventioner undgås. 
ØSU går ind for konsekvent anvendelse af de instrumenter, 
som eksisterer inden for den fælles markedsordning. Man 
bør specielt satse på effektiv kontrol med overholdelse af de 
fælles kvalitetsnormer og effektiv beskyttelse af fælles­
skabspræferencen. 
2.6. Mælk 
Kommissionen slår fast, at garantimængdeordningen har 
været et effektivt middel til at begrænse mælkeproduktio­
nen. Denne ordning bør derfor fastholdes i yderligere en 
periode på mindst fem år. En sådan periode er nødvendig 
for at give producenter og forarbejdningsvirksomheder 
klare retningslinjer, så de kan planlægge deres aktiviteter. 
ØSU finder det principielt nødvendigt, at Fællesskabet 
under de kommende GATT-forhandlinger kræver lignende 
tilpasningsforanstaltninger indført i de øvrige producent­
lande. 
ØSU kan derimod ikke støtte forslaget om at lade 
mejeriåret begynde den 1. oktober i stedet for den 1. april. 
Producenterne ville derved få vanskeligt ved at overholde 
garantimængderne, idet sommerens mælkeproduktion, der 
er afhængig af vejret, forlægges til sidst på produktionsåret. 
ØSU går ind for at fastholde godtgørelsen på 10 ECU/100 
kg for den midlertidigt suspenderede mængde på 5,5 %. 
Det bør fortsat være muligt at overføre kvoter for direkte 
salg til leverancekvoter. Medlemsstaternes forpligtelse til at 
opbygge nationale reserver på 2 % af de nationale 
garantimængder må afvises. 
2.7. Fåre- og gedekød 
Med indførelsen af markedsordningen for fåre- og gedekød 
er det lykkedes at stabilisere producenternes indkomster. 
Præmieordningen har stået sin prøve, idet de afsatte 
finansielle midler straks tilgår producenterne. ØSU foreslår 
derfor en revision af harmoniseringsforslagene. Forskelle 
med hensyn til produktionsvilkår, slagtevægt og kvalitet samt markedspriser skal tages i betragtning ved vurderin­
gen af indkomsttabet. Kommissionens forslag til beregning 
af indkomsttabet vil gennemsnitligt føre til et indkomsttab i 
Fællesskabet på 25 % ; i nogle lande, navnlig i region 3, kan 
tabet være op til 50 %. Grænsen for antallet af støtteberet­
tigede dyr bør forhøjes til et tal, som ligger over 500 dyr. 
Den forenklede definition på støtteberettigede moderfår 
godkendes. Alle moderfår, som får lam i produktionsårets 
løb, bør give ret til præmien. Omkostningerne ved 
markedsordningen er i al væsentligt bestemt af importbe­
tingelserne (priser, mængder og forarbejdning). Denne 
underskudssektors levedygtighed i Fællesskabet er afhæn­
gig af importordningen og reetableringen af den uundvær­
lige fællesskabspræference. 
ØSU mener dog ikke, at det vil være berettiget at ændre de 
nuværende geografiske områder. Man kunne risikere en 
reel diskriminering ved vurderingen af producenternes 
indkomsttab, idet der er forskel på at producere store og 
små lam. 
2.8. Tobak 
Tobakssektoren spiller en afgørende rolle for den socio­
økonomiske ligevægt i de mindre udviklede EF-regioner. 
ØSU mener ikke, at Kommissionens forslag tager højde 
herfor. Maksimumsmængderne bør sættes op, især for 
tobakssorter, som er stærkt efterspurgte på markedet. 
Samtidig bør man gennem socio-strukturelle foranstalt­
ninger og omstilling til sådanne efterspurgte tobakssorter 
gradvis skabe ligevægt på tobaksmarkedet. 
2.9. Vin 
ØSU tager Kommissionens forslag til efterretning. Detal­
jerne heri vil blive taget op i den specifikke udtalelse om 
spørgsmålet. 
ØSU støtter Kommissionen i dens bestræbelser for gennem 
forbedring af kvaliteten, indskrænkning af dyrknings­
arealerne samt socio-strukturelle foranstaltninger at 
nedbringe mængden af den bordvin, der ikke kan afsættes. 
28. 3. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 80/31 
ØSU understreger i den forbindelse, at man bør undgå 
overdreven anvendelse af spisedruer til vinfremstilling. 
ØSU opfordrer endvidere Kommissionen til at tage skridt 
til at øge vinforbruget, navnlig i regioner med et beskedent forbrug; man skal således klart og energisk tage til 
genmæle over for den negative reklame, der er blevet ført 
mod et sundt produkt, der bidrager til en velafbalanceret 
kost. 
Bruxelles, den 27. januar 1988. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
BILAG 
(FO's artikel 43, stk. 4) 
Plenarforsamlingen forkastede følgende ændringsforslag: 
Stk. 2.2. — Sukkerroer 
De tre første punktummer slettes og erstattes af følgende: 
»Sukkermarkedsordningen kræver, at sektoren er selvfinansierende, hvilket betyder, at den skal finansieres 
via høje forbrugerpriser og ikke med skatteyderpenge over EUGFL-budgettet. Udgifterne kan kun 
stabiliseres ved at mindske overskudsproduktionen.« 
»Med en sådan mindskelse ville ekstra udgifter med tilbagevirkende kraft blive afskaffet. Det må sikres, at 
omkostningerne ved salgsfremmende foranstaltninger, som afholdes af producenterne, er kendt på forhånd 
samt navnlig holdes på et acceptabelt niveau...« (resten uændret). 
Begrundelse 
De høje forbrugerpriser (som for tiden er ca. tre gange så høje som verdensmarkedspriserne) finansierer både 
den produktion, der er nødvendig for at dække Fællesskabets forbrug, og de subsidier, der må ydes for at sælge 
overskudsproduktionen uden for Fællesskabet. 11986/1987 steg Fællesskabets overskudsproduktion yderligere 
og er nu på 30,4 %. De gennemsnitlige producentpriser herfor var for høje, hvilket betyder, at der må findes 230 
millioner ECU næste år. Denne sum kan ikke finansieres over budgettet, eftersom sektoren er 
»selvfinansierende«. Kommissionen foreslår derfor at finansiere op til 60 % heraf ved at nedsætte de 
gennemsnitlige producentpriser næste år og at finansiere resten ved at sætte forbrugerpriserne op. 
Afstemningsresultat 
Stemmer for: 31, stemmer imod: 56, stemmer hverken for eller imod: 15. 
Punkt 2.3. 
Afsnittet udgår og erstattes af følgende: 
»2.3. — Olieholdige frø« 
»ØSU gentager sine kraftige indvendinger mod den foreslåede stabilisator for olier og fedtstoffer, som i 
realiteten er en olie- og fedtstofafgift, jf. CES 356/87«. 
»ØSU mener, at der bør indføres en stabiliseringsordning for hele fedtstof sektoren, hvor der tages hensyn til 
nødvendigheden af at undgå bestemmelser og foranstaltninger, som kan føre til en stigning i 
forbrugerpriserne på de enkelte produkter«. 
Nr. C 80/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 3. 88 
Afstemningsresultat 
Stemmer for: 33, stemmer imod: 67, stemmer hverken for eller imod: 2. 
Udtalelse om 
— forslag til Rådets forordning om fastlæggelse af et forsknings- og undervisningsprogram (1987-
1991) inden for kontrolleret termonuklear fusion 
og 
— forslag til Rådets afgørelse om godkendelse af ændringen af vedtægterne for »Joint European 
Torus (JET), Joint Undertaking« {l) 
(88/C 80/13) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 11. september 1987 under henvisning til 
Euratom-traktatens artikel 170 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om 
ovennævnte forslag. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for energi, kernekraft og forskning, som 
udpegede Ian Macdonald Campbell til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 15. januar 
1988. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 252. plenarforsamling den 27. januar 1988 
enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Indledningsvis skal der mindes om, at ØSU i 
november 1984 (2) godkendte Kommissionens forslag om 
fastlæggelse af et forsknings- og undervisningsprogram 
(1985-1989) inden for kontrolleret termonuklear fusion og 
om oprettelse af et tritium-laboratorium. 
2. I Rådets afgørelse (3) vedrørende dette program 
hedder det: »Programmet tages op til fornyet vurdering i 
løbet af det andet år. På grundlag af denne gennemgang 
forelægger Kommissionen Rådet et forslag til revision, der 
tager sigte på i 1987 at lade det nuværende program afløse 
af et nyt femårsprogram.« Det er dette revisionsforslag, der 
nu er forelagt ØSU til udtalelse. 
3. På baggrund af Kommissionens begrundelse og 
udtalelse fra det videnskabelige og tekniske udvalg samt 
udtalelse fra det rådgivende udvalg for fusionsprogrammet, 
som ledsager Kommissionens forslag, og i lyset af de 
bemærkninger, der fremføres i ØSU's udtalelse fra 1984, 
kan ØSU give sin fulde tilslutning til det nye femårspro­
gram, Kommissionen fremlægger, og til de foreslåede 
ændringer af vedtægterne for JET. 
4. Programforslaget (1987-1991) sigter mod at komme 
så vidt i den første af tre hovedfaser i udviklingen af 
termonuklear fusion, at der kan træffes endelige forbere­
delser for anden fase. De tre faser, som i praksis overlapper 
hinanden, er: 
(!) EFT nr. C 247 af 15. 9. 1987. 
(2) EFTnr. C 25 af 28. 1.1985. 
(3) EFT nr. L 83 af 25. 3. 1985, Rådets afgørelse 85/201/Euratom 
af 12. marts 1985. — videnskabelig gennemførlighed, 
— teknologisk gennemførlighed samt 
— økonomisk gennemførlighed. 
5. I praksis muliggør det nye programforslag følgende: 
a) forlængelse af JET-anlæggets levetid og supplering af 
dets udstyr på visse punkter, som gør det muligt at 
udnytte anlæggets potentiel fuldt ud; 
b) fortsat drift af en række mindre anlæg baseret på 
Tokamak-princippet; 
c) fortsat opførelse og drift af to anlæg, der bruger 
forskellige konfigurationer og processer, stellaratorer 
og pinches med omvendt felt; 
d) fortsat samarbejde med lande uden for Fællesskabet; 
e) forberedelser med henblik på specificering og projekte­
ring i forbindelse med den næste hovedfase: afprøvning 
af den teknologiske gennemførlighed, dvs. Den Næste 
Europæiske Torus (NET), som skal opføres i løbet af 
1990'erne; 
f) en lille, men rimelig del af udgifterne (1 %) bruges til at 
holde konstant øje med forskningen i inertiindeslutning 
i hele verden, således at man kan være opmærksom på 
alternative fremgangsmåder. 
6. Inden for området termonuklear fusion er Fællesska­
bet allerede, sammen med Sverige og Schweiz, som er 
partnere, engageret i en lang række opgaver på anlæg, som 
allerede er i drift eller under opførelse. Der vil ikke blive