DA    DA DA 
DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 1.8.2008 
SEK(2008) 2367 endelig udg. 
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Revision af forordning (EF) nr . 2037/2000 om stoffer, der nedbryder 
ozonlaget  
 
"Bedre regulering efter 20 års succes"  
 
Resumé af konsekvensanalysen til forslag til Europa-Parlamentets og 
Rådets forordning om stoffer, de r nedbryder ozonlaget (omarbejdning)  
 
 
[KOM(2008) 505 endelig udg.] 
[SEK(2008) 2366] 
DA 2   DA ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Revision af forordning (EF) nr . 2037/2000 om stoffer, der nedbryder 
ozonlaget  
"Bedre regulering efter 20 års succes"  
Resumé af konsekvensanalysen  
Ledsagedokument til forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets 
forordning om stoffer, der nedbryder ozonlaget (omarbejdning)  
 
 
[KOM(2008) 505 endelig udg.] 
[SEK(2008) 2366] 
DA 3   DA 1. INDLEDNING  
Dette dokument indeholder en samme nfatning af konsekvensvurderingen, der 
ledsager omarbejdningen af forordning (E F) nr. 2037/2000 om stoffer, der nedbryder 
ozonlaget (herefter benævnt "forordningen")1.  
2. BAGGRUND  
Ozonlaget i stratosfæren skærmer livet på Jo rden mod skadelig ultraviolet stråling fra 
solen. I begyndelsen af 1980'erne iagtto g forskere et kraftigt fald i 
ozonkoncentrationen i stratosfæren over An tarktis, populært kald et "ozonhullet". På 
sit højdepunkt - hvert forår sidst i 1990'er ne - var ozonhullet værst omkring polerne, 
men der var også betydeligt lavere koncentr ationer andre steder. Forhøjet uv-stråling 
påvirker mennesker (hudkræft og gr å stær) og økosystemer negativt. 
Allerede i 1987 enedes staterne om Mont realprotokollen om stof fer, der nedbryder 
ozonlaget, og dermed begyndte afviklingen af  ozonlagsnedbrydende stoffer i alle de 
undertegnende stater efter en bestem t tidsplan. Da parterne (herunder Det 
Europæiske Fællesskab) i 2007 fejrede 20-år sdagen for Montrealprotokollen, var der 
udbredt hyldest til den som en  af de mest vellykkede af alle inte rnationale 
miljøaftaler. På det tidspunkt havde alle 191 parter opnået en reduktion i forbruget af 
ozonlagsnedbrydende stoffer på 95 % i forhold til udgangspunktet2. Størst var 
reduktionen i de industrialiserede la nde (99,2 %), noget lavere var den i 
udviklingslandene (80 %). Reduktionerne er opnået på grundlag af aftalt fastfrysning 
af forbrug og produktion og efterfølgende tri nvise reduktioner efter en fast tidsplan3. 
I sin seneste rapport, udsendt  i 2007, bekræftede det vide nskabelige panel, der er 
nedsat under Montrealprotokollen, at ozonlag et gradvis er ved at komme sig takket 
være de kontrolforanstaltninger, som prot okollen indførte - omend bedringen er 10-
15 år bagud for panelets fremskrivni nger i den tidligere rapport fra 2002. De 
gennemsnitlige ozonniveauer og ozonkoncentrationen i Arktis forventes at være 
genetableret i 2050, mens det antarktiske ozonhul vil blive lukket en gang mellem 
2060 og 2075.  
Ifølge UNEP betyder de kontrolforansta ltninger, der er i ndført i henhold til 
Montrealprotokollen, at millioner af tilfælde af hudkræft med dødelig udgang og 
snesevis af millioner af ikke-dødelige tilf ælde af hudkræft og grå stær er blevet 
forebygget på verdensplan. De amerikanske myndigheder har skønnet, at man alene i USA vil blive forskånet for 6,3 mio. tilfælde  af hudkræft. De kontro lforanstaltninger, 
der er indført ved Montrealprotokollen, bidrager desuden til at forebygge drivhusgasemissioner svarende til mere end 100 mia. ton CO
2 mellem 1990 og 2010. 
                                                 
1 Se SEK(2008) xxx og KOM(2008) xxx. 
2 Montrealprotokollens artikel 1 definerer "forbrug" som produktion plus import minus eksport af 
kontrollerede stoffer. 
3 Takket være den multilaterale fond, som til dato har kanaliseret omkring 2,4 mia. USD ind i projekter 
for teknologioverførsel og lignende kapacitetsopbygning, er der også gennemført vellykkede 
nedskæringer i udviklingslandene. Tidsplanerne for udviklingslande er typisk et par år bagud i forhold 
til de industrialiserede landes planer. 
DA 4   DA I 2010 vil de drivhuseffektvægtede emissione r af ozonlagsnedbrydende stoffer stå for 
mindre end 5 % af de forventede globale CO 2-emissioner mod næsten 50 % i 19904.  
3. FORORDNING (EF)  NR. 2037/2000  OM STOFFER , DER NEDBRYDER OZONLAGET .  
Forordningen er De Europæiske Fællesskaber s hovedinstrument ti l gennemførelse af 
Montrealprotokollen. De politiske rammebest emmelser på internationalt plan og i 
EU svarer nøje til hinanden og virker indbyrdes forstærkende, og de har givet 
imponerende resultater i form af en næst en fuldstændig afvikling af forbrug og 
produktion af de kontrollerede ozonlagsnedbryde nde stoffer (se nedenstående figur).  
EU ODS Production and Consumption (Baseline till 2006)
-1000000100000200000300000400000500000600000700000
Baseline1986 1989
1990
1991 1992
1993 1994 1995
1996 1997 1998
1999
2000 2001
2002 2003 2004
2005 2006ODP TonnesConsumption
Production
  
Til dato har EF afviklet mere end 99 % af det forbrug og den produktion, der var 
udgangspunktet. I 2010 vil EF have afvi klet anvendelsen af kontrollerede 
ozonlagsnedbrydende stoffer helt, bortset fr a cirka 1 200 ODP-tons om året. Dette tal 
på 1 200 ton indbefatter skønsmæssigt 1 000 ton, som kan tilskrives genanvendte 
eller genvundne HCFC'er, der vil blive fo rbudt fra 2015 og fremefter, så der kun er 
200 ODP-tons om året tilbage, der er defineret som forbrug efter 
Montrealprotokollen (hvad der skal ses i forhold til det forbrug på 400 000 tons, der 
var udgangspunktet). De tilbageværende "emissionsgivende anvendelser" af ozonlagsnedbrydende stoffer, der er omfattet af forordningen (men endnu ikke tæller 
som forbrug efter protokollen) vil beløbe sig til i alt anslået 1400 ODP-tons for perioden efter 2010 (når det an tages, at de nuværende nive auer opretholdes, hvis ikke 
der træffes yderligere foranstaltninger).  Produktionen af ozonlagsnedbrydende 
stoffer i EF vil være faldet til under 4000 ODP-tons om året i 2010 (hvad der skal sammenlignes med et udgangspunkt på 700 000 ton).  
4. R
EVISIONSPROCESSEN  
Denne revision er med i Kommissionens lovgivnings- og arbejd sprogram for 2008 
under overskriften "Forenkling". Forbered elserne begyndte, da der ved udgangen af 
                                                 
4 Dette store bidrag på klimaændringsområdet skyldes de ozonlagsnedbrydende stoffers meget kraftige 
drivhuseffekt (nogle af dem virker 14 000 gange stærkere end CO 2). 
DA 5   DA 2006 blev iværksat en omfattende unders øgelse hos medlemsstaternes myndigheder 
og andre relevante agenturer, virksomheder , industrier og folkelige organisationer. 
Undersøgelsen viste, at der var almindelig tilfredshed med forordningens effektivitet. 
De vigtigste kommentarer pegede på dens  kompleksitet og ønsket om forenkling og 
tydeliggørelse.  
Ud fra ovennævnte bidrag og andre ekspertk ilder (f.eks. de se neste analyser og 
henstillinger fra Montrealprotokollen vi denskabelige, tekniske og økonomiske 
paneler) begyndte opstillingen af politiske handlemuli gheder med tilhørende 
konsekvensanalyser i januar 2008.  
5. DE CENTRALE PROBLEMER  
I rapporten fra 2007 advarede det videns kabelige panel for Montrealprotokollen 
parterne om, at trods succesen var fort sat vagtsomhed nødvendig, hvis den nye 
prognose for genetableringen af ozonlaget skulle holde, og fordi der stadig var mange usikkerhedsmomenter, herunder ikke mindst om, hvordan klimaændringerne ville indvirke på situationen. Blandt de vigtigste udfordringer var behovet for en 
betydelig reduktion af det nuværende omfa ng af undtagne anvendelser i perioden 
frem til 2015 (herunder brugen af met hylbromid til karantæneformål og til 
desinfektion inden afsendelse) for at være sikker på, at ozonlags nedbrydende stoffer, 
der er "opsparet" i produkter og udstyr, i kke frigives til atmosfæren, og for at undgå, 
at der markedsføres nye oz onlagsnedbrydende stoffer (se afsnit 6.3). På EU-plan er 
der derudover problemer med forskrifternes og den der til hørende administrations 
kompleksitet og med at sikre,  at Montrealprotokollen ove rholdes strengt, uden at der 
opstår risiko for ulovlig handel med og br ug af ozonlagsnedbrydende stoffer. På 
grundlag af det videnskabelige panels anbe falinger over interessenternes forslag til 
forbedringer samt Kommissionens egen analys e er der opstillet fø lgende generelle og 
specifikke mål for løsningen af de tilbageværende problemer.  
Det overordnede, langsigtede mål for revisi onen er fortsat, at ozonlaget heles og 
derpå beskyttes i tide til, at negative vi rkninger, særlig for menneskers sundhed og 
for økosystemerne, kan undgås. Til dette knytter der sig imidlertid på kort og mellemlangt sigt det mål at forenkle fors krifterne, samtidig med at alle unødige 
administrative byrder skæres ned, såle des som det fremgår af Kommissionens 
forpligtelse til at udforme og gennemføre de regulerende forskrifter på en bedre måde.  
Disse generelle mål er udspecificeret i følg ende delmål, som er rettet mod løsningen 
af de ovenfor opridsede problemer, men bygge r videre på forordningens anerkendte 
stærke sider.  
1) Bedre og enklere regulering i kraft af  en nedskæring af den administrative 
byrde: 
a) tydeliggørelse og forenkling af forordningen b) strømlining af indberetningerne og  den dertil knyttede administrative 
byrde 
DA 6   DA c) ajourføringer af undtagelsesor dningerne og de dertil knyttede 
administrative processer. 
2) Fortsat overholdelse af Montrealprot okollen som ændret i 2007 i kraft af en 
fuldstændig gennemførelse og en stærkere håndhævelse: 
a) gennemførelse af afgørelse XIX/ 6 for at fremskynde afviklingen af 
HCFC'er 
b) sikring af efterlevelsen i EF og  forebyggelse af ulovlig og skadelig 
handel.  
3) Forebyggelse af fremtidige probl emer ved regulering rettet mod 
ozonlagsnedbrydende stoffer, der endnu ikke kontrolleres i henhold til Montrealprotokollen: 
a) ozonlagsnedbrydende stoffer, der er indeholdt (eller "opsparet") i 
produkter og udstyr 
b) nye og kortlivede ozonlagsnedbrydende stoffer c) anvendelse af methylbromid til karantæneformål og til desinfektion inden 
afsendelse. 
6. D
E POLITISKE HANDLEMULIGHEDER OG DERES VIRKNINGER  
Ud fra ovennævnte bidrag og andre ekspertk ilder (f.eks. de se neste analyser og 
henstillinger fra Montrealprotokollens videnskabelige, tekniske og økonomiske 
vurderingspaneler) har Kommi ssionens tjenestegrene opstillet og analyseret en lang 
række politiske handlemuligheder og vurderet,  hvilke virkninger de  ville få. Vi har 
været omhyggelige med at udforske så bredt et spektrum som muligt af 
forenklingsmuligheder for at gøre reglerne tydeligere og dermed i sidste ende 
gennemførelsen af forordningen bedr e og samtidig sk ære enhver unødig 
administrativ byrde bort. Med tankerne på  det sidste har vi også overvejet 
foranstaltninger uden for de t lovgivningsmæssige område, f.eks. for om muligt at 
strømline overvågningsprocedurerne og i ndberetningerne om ozonlagsnedbrydende 
stoffer.  
Den mulighed, at lade forordningen køre uæ ndret videre eller endda ophæve den, 
blev behørigt overvejet, men hurtigt afvist, bl.a . fordi det ville betyde, at EF så ville 
komme i strid med Montre alprotokollen, og fordi ma n så ville måtte opgive 
målsætningen om forenkling. 
Analysen har omfattet følgende tre hovedka tegorier af politiske foranstaltninger:  
1. Den første hovedkategori, der bød sig til, vedrørte forenklingsmålsætningen og 
tog udgangspunkt i de hidtidige fremskridt med afviklingen af ozonlagsnedbrydende 
stoffer og mulighederne for at ophæve foræ ldede bestemmelser. Følgende centrale 
handlemuligheder blev udvalgt: 
DA 7   DA – Bestemmelserne og de dertil knyttede procedurer vedrørende væsentlige 
anvendelser af CFC'er, krit iske anvendelser af methyl bromid og andre undtagelser 
for CFC'er og HCFC'er ophæves.  
– Bestemmelserne om loft over brugen af methylbromid til karantæneformål og til 
desinfektion inden afsendelse forenkles,  og den kvantitative grænse på 607 ODP-
tons nedsættes til det nuværende fa ktiske niveau på højst 300 ton.  
– Indberetningskravene strømlines (et tilbag evendende ønske fra medlemsstaterne), 
selvom spillerummet ikke har været stort, fordi de fleste indberetningsforpligtelser, hvis ikke lig efrem dem alle, stammer fra protokollen, 
og ikke fra forordningen. 
– Undtagelser, der medfører store admini strative omkostninger for en lille gruppe 
aktører, men kun har få fordele, ophæves. 
– Definitioner tydeliggøres, og andre juridiske formuleringer forbedres, hvad der 
(sammen med de ovennævnte fora nstaltninger) imødekommer mange 
interessenters ønsker om en enkler e, mere struktureret retsakt. 
Denne buket af forenklingsmuligheder forven tes at medføre samlede besparelser i 
administrative omkostninger på anslået næsten 4 mio. EUR i perioden frem til 2020. 
Det antages, at deres miljømæssige virkninger bliver positive (omend små og vanskelige at kvantificere), fordi den reviderede forordning forventes at blive lettere 
at gennemføre og håndhæve, også i små og mellemstore virksomheder. Af samme 
grund kan der forventes små direkte økonomisk e nettogevinster for erhvervslivet og 
brugere af ozonlagsnedbrydende stoffer, is ær for små og mellemstore virksomheder, 
der ikke har let ved at få  adgang til specialviden om, hvordan forordningen skal 
anvendes.  
2. En anden kategori af muligheder hæ nger sammen med behovet for at sikre 
fortsat efterlevelse af Montrealprotoko llen. Her er de foretrukne handlemuligheder 
følgende:  
– Afviklingsfristen for produktion af HCFC 'er rykkes frem fra 2025 til 2020 for at 
bringe forordningen i overensstemmelse med den nylige afgørelse XIX/6 om at 
fremskynde afviklingen af HCFC'er.  
– Forordningen forenkles og strammes op fo r at forhindre ulovlig handel med og 
brug af ozonlagsnedbrydende stoffer i EU ved hjælp af mere effektive 
bestemmelser om, hvilke inspektioner me dlemsstaterne skal gennemføre (dvs. 
risikobaserede inspektioner i stedet for stikprøveinspe ktioner), udvalgte 
mærkningskrav for at undgå ulovlig ha ndel (også inden fo r EU) og udvalgte 
foranstaltninger for intensiveret ove rvågningen af import og eksport af 
ozonlagsnedbrydende stoffer. 
Ved at vælge disse politis ke handlemuligheder undgår ma n uforholdsmæssigt store 
administrative omkostninger, samtidig  med at fortsat efterlevelse af 
Montrealprotokollen sikres, ikke mindst ve d forebyggelse af ulovlig handel, hvad der 
også imødekommer erhvervslivet, der rejs te disse spørgsmål i undersøgelsen.  
DA 8   DA 3. For at sikre, at de tilbageværende udfordringer kan overvindes i den kommende 
tid, blev opmærksomheden rettet mod følgende tre områder: 
a) Frigivelse af "opsparede" beholdni nger af ozonlagsnedbrydende stoffer og 
drivhusgasser til atmosfæren  - Da protokollen har væ ret rettet mod gradvis 
indførelse af forbud mod forbrug og produktion af ozonlagsnedbrydende 
stoffer, er der stadig oplagret elle r "opsparet" betydelige stofmængder i 
produkter og udstyr (f.eks. i is oleringsskum, kølemidler og 
luftkonditioneringssystemer). Da disse opsparede ozonlagsnedbrydende stoffer 
virker som kraftige drivhusgasser, ligge r der en betydelig risiko for global 
opvarmning, hvis det ikke lykkes at genvinde og i sidste ende destruere dem. I 
2010 kan beholdningerne af oz onlagsnedbrydende stoffer i EU være nået op på 
cirka 700 000 ODP-tons (5 mia. tons CO 2-ækvivalenter), omend eksperterne 
erkender, at de foreliggende måledata er  så begrænsede, at usikkerheden må 
være stor. Det er ikke umuligt, at de gennemsnitlige årlige emissioner i perioden 2005-15 når op på 24 000 ODP-tons (eller 170 mio. tons CO
2-
ækvivalenter)5. Der stilles forslag om flere forskellige foranstaltninger for at 
stramme op på forordningens bestemme lser om genvinding og destruktion af 
ozonlagsnedbrydende stoffer i produkter og udstyr. Miljøudby ttet af sådanne 
foranstaltninger kan nå op på 14 000 ODP-tons eller 112 mio. tons CO 2-
ækvivalenter over ti år. Derudover vil gennemførelsen  af EU's rammedirektiv 
om affald og direktivet om affald af  elektrisk og elektronisk udstyr blive 
forbedret med henblik på opfangning af  emissioner af ozonlagsnedbrydende 
stoffer og drivhusgasser, hvad der kan give et yderligere udbytte på op til 
34 000 ODP-tons (270 mio. tons CO 2-ækvivalenter). Da der er store forskelle 
på, hvad det koster at behandle de fo rskellige produkter (fra 4,5 EUR for 
simpel destruktion til 100 EUR per kg stof for genvinding og destruktion af 
ozonlagsnedbrydende stoffer i isoleringss kum), vil der desuden blive gjort en 
ledsagende indsats for intelligente og målrettede incitamenter med det formål 
at opnå en (betydelig) stigning i mængden af produkter og udstyr, der afleveres 
til genvinding og genanvendelse eller destruktion6.  
b) Nye ozonlagsnedbrydende stoffer i omsætning  - 2007-rapporten fra det 
videnskabelige panel, der er nedsat i henhold til protokollen, fremlagde en nyt 
videnskabeligt materiale, der viser, at visse kemiske stoffer, der ikke i 
øjeblikket kontrolleres efter pr otokollen (f.eks. nPB), har et 
ozonlagsnedbrydende potentiale, som er  væsentligt høje re, og rapporten 
indeholdt en anbefaling til parterne om at overveje visse kontrolforanstaltninger for at undgå, at de hidtidige fremskridt går tabt igen. I 
øjeblikket anslås EF's samlede emissi oner af nye ozonlagsnedbrydende stoffer 
til mindre end 300 ODP-tons om året. For ikke at skabe vækst på markeder, som man senere ville blive nødt til at  indskrænke, stilles der forslag om 
forebyggende foranstaltninger i form af optagelse af nye ozonlagsnedbrydende 
stoffer i et bilag til forordningen (f .eks. på grundlag af virksomhedernes 
                                                
 
5 Dette skøn er fremkommet ved ekstrapolation fra de bedste foreliggende globale skøn i en TEAP-
rapport fra 2005, som sætter de globale beholdninger til 3,5 mio. ODP-tons i alt (20 mia. tons CO 2-
ækvivalenter) i 2002, og hvis fremskrivning peger mod 2 mio. ODP-tons i 2015 (13,4 mia. tons CO 2-
ækvivalenter).  
6 F.eks. standarder knyttet til neutraliserings- eller pantsystemer eller finansiering af destruktion over 
regionalfondene. 
DA 9   DA indberetninger i henhold til REACH) og krav til producenter og importører af 
sådanne ozonlagsnedbrydende stoffer om indberetning af de handlede 
mængder. Selvom disse foranstaltni nger har betydning ved at påvirke 
opmærksomheden på problemet hos forbrugere af ozonlagsnedbrydende 
stoffer, forventes de ikke at fremka lde nogen væsentlig økonomisk virkning for 
industrien, som forventes at fortsætte overgangen til alternativer til sådanne 
stoffer. 
c) Reduktion i anvendelsen af methyl bromid til karantæneformål og til 
destruktion inden afsendelse  - eftersom methylbromid  er et giftstof, som 
rummer betydelige sundhedsmæssige risici  (det er grunden til at forordningen i 
forvejen er strengere end protokollen) , og den foretrukne handlemulighed her 
ud på at gøre opfangning af stoffet obligatorisk frem til 2015 og derefter at afvikle det. Denne foransta ltning vil blive ledsaget af en overgangsfase, hvor 
alternativer som varmebehandli ng sandsynligvis vil være mere 
konkurrencedygtige i mange situationer, fu lgt af afvikling, når der er flere 
alternativer til rådighed. Omkostningerne for industrien vil i alt blive 9,5 mio. 
EUR i perioden 2010-2020, at der vil bliv e sparet methylbromid svarende til 
2008 ODP-tons. 
7. K
ONKLUSIONER  
De foreslåede politiske handlemuligheder viser et dybt engagement i enklere og 
bedre regulering med udgangspunkt i solide analyser. Den her fremlagte buket af foranstaltninger vil føre til væsentligt enklere lovtekster og samtidig give sikkerhed 
for, at de hidtidige fremskridt med afvi klingen af ozonlagsnedbrydende stoffer 
fastholdes og konsolideres. Selvom den ve llykkede afvikling allerede har mindsket 
den administrative byrde med gennemførelsen af forordningen, vil hele pakken give 
yderligere nettobesparelser (under hensyntagen til de få foranstaltninger, der 
muligvis vil føre til øgede administrative om kostninger) på i alt næsten 3 mio. EUR, 
hvoraf omkring to mio. EUR og vil bliv e sparet i industrien, 0,7 mio. EUR i 
medlemsstaternes myndigheder og re sten hos Europa-Kommissionen. 
Foranstaltningerne vil ikke medføre nogen væsentlig stigning i direkte 
nettoomkostninger. Den kumulerede, ekstra  direkte økonomiske virkning forventes 
at blive mindre end 13 mio. EUR og vil hove dsagelig skyldes foranstaltninger for at 
reducere anvendelsen af methylbromid til karantæneformål og til desinfektion inden afsendelse
7. Forenklingen forventes navnlig at blive til gavn for små og mellemstore 
virksomheder, som har vanskeligere ved at få fat i specialviden om, hvordan forordningen skal anvendes. 
Miljømæssigt vedrører det mest håndgrib elige udbytte af foranstaltningerne det 
reducerede forbrug og den øgede genvi nding, som hovedsageligt fremkommer ved 
den politiske indsats overfor opspa rede beholdninger og anvendelse til 
karantæneformål og til desinfektion inden fors endelse. De giver mulighed for at opnå 
                                                
 
7 Omkostningerne bliver væsentligt lavere, hvis der tage s hensyn til, at der sandsynligvis vil blive truffet 
beslutning om at afregistrere methylbromid af sundhedsmæssige grunde.  
DA 10   DA en ekstra nettogevinst på 16 000 ODP-tons eller 112 mio. tons CO 2-ækvivalenter8. 
Det ville ikke give mening også at måle ge vinsterne som reduceret kræftrisiko, da de 
mængder, det drejer sig om, er meget små sammenlignet med problemets globale 
omfang, og fordi der er stor usikkerhed på , hvad forholdet er mellem dosis målt i 
ODP-tons og effekt i form af sundhed sskader på mennesker og miljø. Men 
nettoreduktionen i emissionern e af ozonlagsnedbrydende st offer vil bidrage til at 
mindske risikoen for yderligere nedbrydni ng af ozonlaget og samtidig yde et 
mærkbart bidrag til kampen mod klimaændr inger. Nærmere oplys ninger, herunder en 
liste over alle (også de afviste) valgmuli gheder, der har været under overvejelse, og 
deres virkninger, forelægger i den uforkortede konsekvensanalyse.  
Indsatsen for en endelig afvikling af bruge n af ozonlagsnedbrydende stoffer vil blive 
fremskyndet, hvor det forventes, at der snart vil være alternativer til rådighed. Denne 
indsats er skitseret i denne meddelelse, de r ledsager forslaget til omarbejdning af 
forordningen. For at følge op på denne  revision vil Kommissionen sideløbende 
hermed arbejde tæt sammen med medlemsstater ne for at løse de vigtigste af de 
tilbageværende problemer med opsparede  ozonlagsnedbrydende stoffer. Denne 
indsats kan give et betydeligt ekstra udbytte for miljøet. Tilsvarende vil Kommissionen i tæt samarbejde med medlem sstaterne og andre parter i protokollen 
gøre en indsats for at reducere de  tilbageværende anvendelser af 
ozonlagsnedbrydende stoffer, ikke mindst de m, der har at gøre med karantæneformål 
og desinfektion inden afsendelse, og for at undgå markedsføring af nye 
ozonlagsnedbrydende stoffer.  
                                                
 
8 Regnet ud som potentiel drivhuseffe kt svarer dette til cirka 2 % af drivhusgasemissionerne i 1990. Blot 
til sammenligning: det svarer til en tiendedel af de re duktioner, der er nødvendige for at nå 2020-målet 
for nedskæring af drivhusgasemissionerne med 20 % som fastsat i klima- og energipakken.