ai) anmoder om, at der tages særlige initiativer med henblik på udvikling af egnet undervisningssoftware
for kvinder og piger; anmoder om stłtte til oprettelse af regionale og lokale undervisningscentrespecielt for kvinder og piger og om, at den eksisterende »digitale klłft« mindskes gennem inddragelseaf marginaliserede grupper som f.eks. arbejdslłse enlige młdre;
aj) stłtter den erklærede målsætning, der går ud på at łge sammenkobling af virtuelle fora og universite-
ter og tilkobling på nettet af universiteter, skoler, uddannelsescentre og tværfaglige undervisningscen-
tre, der er åbne for alle; anmoder om, at dette udnyttes som en lejlighed til at opbygge et register medhenblik på udveksling af bedste praksis inden for uddannelse og undervisning af piger og kvinder;
2. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlems-
staternes regeringer og parlamenter.
19. Overordnede łkonomiske retningslinjer for 2001
A5-0165/2001
Europa-Parlamentets forslag til beslutning om henstilling fra Kommissionen om de overordnede
retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesskabets łkonomiske politikker for 2001
(KOM(2001) 224  C5-0169/2001  2001/2081(COS))
Europa-Parlamentet,
 der henviser til henstilling fra Kommissionen (KOM(2001) 224  C5-0169/2001), der henviser til artikel 98 og 99 i traktaten om oprettelsen af Det Europæiske Fællesskab, der henviser til forretningsordenens artikel 41, der henviser til Kommissionens beretning om gennemfłrelsen af de overordnede retningslinjer for den
łkonomiske politik for 2000 (KOM(2001) 105),
 der henviser til Kommissionens beretning om den łkonomiske reform: Rapport om Fællesskabets
produkt- og kapitalmarked (KOM(2000) 881),
 der henviser til betænkning fra Udvalget om Økonomi og Valutaspłrgsmål samt til udtalelse fra
Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A5-0165/2001),
A. der henviser til, at overgangen til 2002 er et historisk łjeblik: for fłrste gang i historien deler tolv
suveræne stater en fælles valuta, for fłrste gang bruger de de samme sedler og młnter,
B. der henviser til, at dette udgłr yderligere et stadium af integration af nationalłkonomierne, som efter-
fłlger frihandelszonen, toldunionen og det indre marked,
C. der henviser til, at det vil være rimeligt at anvende en ny betegnelse for dette samarbejde mellem
staterne og at betegne et fælles marked med en fælles valuta som et »hjemmemarked«,
D. der henviser til, at Unionen på Det Europæiske Råds młde i Lissabon har sat sig et nyt strategisk mål,
nemlig at głre Unionen til »den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede łkonomi iverden med flere og bedre job og stłrre social samhłrighed«,
E. der henviser til, at Unionen nu står over for den udfordring at skulle udforme fælles łkonomiske
politikker, der passer til dette »europæiske hjemmemarked« med en fælles pengepolitik; disse politikkerbłr udformes efter principperne for en »social markedsłkonomi«;
F. der henviser til, at proceduren for fastlæggelse af de overordnede retningslinjer for den łkonomiske
politik for łjeblikket er hovedinstrumentet til koordinering af de łkonomiske politikker i Den Euro-pæiske Union,7.2.2002 DA C 34 E/157 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 15. maj 2001
G. der henviser til, at de overordnede retningslinjer for den łkonomiske politik ganske vist ikke er retligt,
men i hłj grad politisk bindende,
H. der henviser til, at det er et væsentligt problem i forbindelse med de overordnede retningslinjer for den
łkonomiske politik, at de heri indeholdte henstillinger taber i værdi, hvis den łkonomiske udvikling ilłbet af den periode, hvor de gennemfłres, afviger fra de prognoser, henstillingerne er baseret på,
I. der henviser til, at den svækkede verdenskonjunktur kombineret med udviklingen på finansmarkederne
skal fłlges nłje, eftersom den umiddelbare opgave, som venter forude efter en łkonomisk vækst på3,4 % sidste år, hvilket var det bedste resultat siden 1991, er at fastholde den stærke łkonomiskeydeevne i et klima med mindre gunstige globale łkonomiske betingelser,
J. der henviser til, at Den Europæiske Union i betragtning af lavkonjunkturen i USA og Japan skal vare-
tage sit ansvar for verdensłkonomien,
K. der henviser til, at Kommissionen i sin efterårsprognose endnu tog udgangspunkt i en vækst på 3 %,
men at det på nuværende tidspunkt synes realistisk at regne med en vækst på mellem 2 og 2,5 % i år,
L. der henviser til, at udviklingen i den łkonomiske vækst i USA har betragtelige psykologiske konse-
kvenser for finansmarkederne, men at den ikke umiddelbart nłdvendigvis vil påvirke EUs łkonomi istłrre omfang, da eksporten til USA kun udgłr omkring 3 % af Den Europæiske Unions BNP,
M. der henviser til, at væksten i beskæftigelsen i Den Europæiske Union i det forlłbne år for fłrste gang i
længere tid overgår væksten i USA, og at denne udvikling forventes at fortsætte i år, hvis der foretagesde nłdvendige yderligere reformer,
N. der henviser til, at Den Europæiske Centralbanks opgave  i modsætning til den amerikanske central-
bank, der skal sikre valutastabilitet og łkonomisk vækst  primært er at sikre prisstabilitet, og atvalutakurserne kun inddrages i overvejelserne i den udstrækning, disse łver indflydelse på denne,
O. der henviser til, at inflationsraten i euro-området ifłlge de aktuelle prognoser to år i træk (2000 og
2001) ligger over 2 % og dermed over den grænse, der af ECB defineres som prisstabilitet,
P. der henviser til, at en vis prisstigning ikke kan udelukkes i forbindelse med indfłrelsen af euroen,Q. der henviser til, at pengepolitikkens indflydelse på den łkonomiske udvikling er begrænset, da rente-
satsernes stłrrelse for virksomhederne kun er Øn faktor blandt mange i forbindelse med disses inve-steringsafgłrelser,
R. der henviser til, at medlemsstaterne i stabilitets- og vækstpagten har forpligtet sig til at sikre budgetter
i balance eller overskud,
S. der henviser til, at målet om budgetter i balance ganske vist i gennemsnit blev nået, men at dette
imidlertid muliggjordes af de łgede skatteindtægter, den lave rente samt UMTS-provenuer, som varen medvirkende årsag til de gunstige łkonomiske forhold sidste år,
T. der henviser til, at nogle medlemsstater ikke i tilstrækkelig grad har udnyttet de gunstige rammebetin-
gelser til at afvikle handelsunderskud og gæld,
U. der henviser til, at teknologisk og videnskabelig viden inden for den såkaldte »nye łkonomi« har
afgłrende betydning for landenes łkonomiske udvikling, og at der derfor i langt hłjere grad må sigtespå fremme af uddannelsen på dette område,
1. konstaterer, at tolv medlemmer af Den Europæiske Union med indfłrelsen af en fælles valuta kom-
mer ind i en ny integrationsfase, som kan betegnes som »euro-område« eller »europæisk hjemmemarked«;
2. opfordrer medlemsstaterne til at udforme deres łkonomiske politik på grundlag af de målsætninger
og konkrete foranstaltninger, der blev fastlagt af Det Europæiske Råd i Lissabon og videreudviklet af DetEuropæiske Råd i Stockholm, herunder aftalerne som led i koordineringen af de europæiske łkonomier;C 34 E/158 DA 7.2.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 15. maj 2001
3. opfordrer desuden indtrængende medlemsstaterne til at udforme deres łkonomiske politikker således,
at de fuldt ud indarbejder kravene om bæredygtighed og lever op til forpligtelserne fra Kyoto;
4. mener, at Den Europæiske Union på grund af forværrelsen i verdensłkonomien må sætte sin lid til
sine egne styrker;
5. bifalder især den fastlagte politiske prioritet med at forbedre kvaliteten og bæredygtigheden af de
offentlige finanser i tråd med resultaterne fra Det Europæiske Råd i Stockholm; understreger i denne for-bindelse de offentlige udgifters betydning som bidrag til vækst og beskæftigelse og realiseringen af de mål,som der er opnået enighed om som led i Lissabon-strategien, herunder stłrre social samhłrighed;
6. bifalder, at retningslinjerne for den łkonomiske politik omfatter fremme af en bæredygtig udvikling;
understreger dog, at miljłdimensionen skal udvikles inden for alle de områder for den łkonomiske politik,som der er tale om (»mainstreaming«); opfordrer derfor til udviling af flere horisontale foranstaltninger oginitiativer, idet der tages hensyn til de miljłmæssige virkninger af alle former for łkonomisk aktivitetunder bestræbelserne på at opnå en bæredygtig udvikling;
7. opfordrer medlemsstaterne til at gennemfłre passende reformer af kapital-, produktions- og arbejds-
markederne for at fremme investeringer og skabe lige vilkår samtidig med sikring af forsyningspligtsydelserog et hłjt socialt beskyttelsesniveau og miljłbeskyttelse;
8. tilslutter sig medlemsstaternes bestræbelser på under hensyntagen til de budgetmæssige begrænsnin-
ger og de demografiske udfordringer at tilpasse pensionssystemerne uden at give afkald på målsætningernefor pensionerne; understreger, at der på denne baggrund fłrst og fremmest må sikres den nłdvendigefinansielle handlefrihed; henviser til, at den nłdvendige reform af pensionssystemerne hidtil er blevetudskudt i mange medlemsstater;
9. henviser til, at muligheden for bæredygtig budgetkonsolidering sidste år ikke blev udnyttet af alle
medlemsstater, og advarer imod, at bestræbelserne svækkes på grund af de mindre gunstige vilkår, der
aftegner sig;
10. mener, at potentialet for nedskæring af udgifterne skal udnyttes fuldt ud på alle områder, og under-
streger i denne forbindelse vigtigheden af uddannelsesstłtte og offentlige investeringer, der dog skal fore-
tages målrettet og på grundlag af strategiske målsætninger og ikke må fortrænge de private investeringer;
11. udtrykker sin stłtte til samtlige foranstaltninger, især alle planlagte politiske skridt, med henblik på
overgang til en videnbaseret łkonomi; understreger dog, at opnåelse af en videnbaseret łkonomi forudsæt-ter łget aktivitet inden for forskning og udvikling og hłjere uddannelse samt uddannelse og omskoling afarbejdsstyrken for i sidste ende at skabe grobund for en proces med livslang uddannelse for samtligemedlemmer af samfundet; en sådan łget aktivitet kræver både privat og offentlig investering i såvel men-neskelige ressourcer som samtlige projekter for skabelse af informationsmotorveje, f.eks. i form af fællessatellitprojekter eller TEN-projekter, og opfordrer Rådet til at udfylde disse huller i den endelige version afde overordnede retningslinjer for den łkonomiske politik;
12. erindrer om, at ECBs primære mål er at sikre prisstabilitet;13. understreger, at ECBs pengepolitik skaber et positivt valutarisk miljł for vækst og beskæftigelse i
euro-området, men at der i dette område er behov for łget koordinering af euro-landenes łkonomiskepolitikker med henblik på at skabe hensigtsmæssige vilkår for bæredygtig vækst og beskæftigelse;
14. łnsker i dette łjemed, at der hurtigt indledes drłftelser om indfłrelse af en politisk ordning til
koordinering af de łkonomiske politikker, som, idet den rækker ud over bestemmelserne i de overordnederetningslinjer for den łkonomiske politik, tager sigte på hvert år at sikre konvergensen af medlemsstaternesskatte- og budgetpolitik i euro-området;
15. mener, at der i forbindelse med Den Europæiske Unions sanktioner mod enkelte medlemsstater skal
tages hensyn til, om udviklingen i de pågældende medlemsstater har konsekvenser for euro-området somhelhed;7.2.2002 DA C 34 E/159 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 15. maj 2001
16. beklager, at det ikke er lykkedes for Det Europæiske Råd i Stockholm at indgå konkrete aftaler for
liberalisering af de europæiske elektricitets- og gasmarkeder, og understreger, at en afbalanceret proces forliberalisering af de sektorer, der endnu mangler, er væsentlig, hvis man skal nå det ambitiłse mål, nemliginden 2010 at głre Den Europæiske Union til verdens mest konkurrencedygtige og dynamiske łkono-miske område under forudsætning af, at dette hverken indvirker negativt på de hłje normer for miljł-beskyttelse og arbejdsvilkår eller adgang til universelle tjenester og forsyningssikkerheden; mener, at dekrav, der udspringer af produkter og produktionsprocesser, błr spille en afgłrende rolle, når der skaltræffes afgłrelse om liberalisering;
17. kræver med henblik på at nå dette mål intensiverede bestræbelser på at fuldende det indre marked, i
hvilken forbindelse der nu endelig må opnås enighed om fællesskabspatentet og må skabes en hensigts-mæssig retlig ramme for bioteknologi samt informations- og kommunikationsteknologier;
18. understreger, at lovgivningen om offentlige indkłb, der for łjeblikket er under revision, błr udfor-
mes på ny med henblik på at muliggłre, at medlemsstaternes kontraktpraksis er proaktiv for at nå de mål,der er fastsat i EF-traktatens artikel 2 og 6, navnlig om fremme af bæredygtig udvikling, hłjt socialt beskyt-
telsesniveau og forbedring af borgernes livskvalitet;
19. understreger, at også forsvarsområdet błr åbnes for Fællesskabets regler for offentlig tildeling af
kontrakter, for så vidt som dette er forsvarligt;
20. henviser til den lave andel af virksomhedernes investeringer i forskning, udvikling, uddannelse og
erhvervsuddannelse i Den Europæiske Union sammenlignet med De Forenede Stater og understreger nłd-vendigheden af koordinering på europæisk plan mellem medlemsstaterne og udvikling af nye eller forbed-rede incitamenter, som allerede er indfłrt af nogle medlemsstater, med henblik på at łge denne andel;
21. anser fremskridtene i forbindelse med afvikling af arbejdslłsheden i nogle medlemsstater for
opmuntrende, men understreger nłdvendigheden af at fortsætte reformen af arbejdsmarkederne og mener,for så vidt angår beskæftigelsesafgłrelserne (Cardiff, Luxembourg og Lissabon), at ansvaret for de forskel-
lige områder må defineres klart;
22. understreger, at det er af afgłrende betydning og tvingende nłdvendigt, at EU og medlemsstaterne
skaber et tillokkende miljł for udvikling af de industrier, der er baseret på ny videnskab og teknologi,navnlig dem, som har potentialet til at głre EUs łkonomi mere bæredygtig;
23. bifalder endvidere Kommissionens plan om at głre en effektiv indsats med henblik på udbygning
og åbning af europæiske arbejdsmarkeder og gennem forslag til et mere ensartet system for anerkendelse afkvalifikationer at opnå mere fleksibilitet og gennemskuelighed på arbejdsmarkederne;
24. gentager sit krav om en ændring af artikel 99, stk. 2, således at de overordnede retningslinjer for
den łkonomiske politik drłftes og vedtages på grundlag af et forslag fra Kommissionen og ikke en hen-stilling fra Kommissionen; understreger dog endnu en gang, at det demokratiske underskud i en europæiskłkonomisk politik skal overvindes gennem indgåelse af en interinstitutionel aftale mellem Rådet, Kommis-
sionen og Parlamentet;
25. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlems-
staternes parlamenter.C 34 E/160 DA 7.2.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 15. maj 2001