Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed"

(KOM(2003) 63 endelig - 2003/0032 COD)

(2003/C 220/07)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 3. marts 2003 under henvisning til EF-traktatens artikel 95 og 156 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Göran Lagerholm til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. juni 2003.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 400. plenarforsamling den 18. og 19. juni 2003, mødet den 18. juni, følgende udtalelse med 71 stemmer for og 1 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Informationssystemer spiller en altafgørende rolle i hele økonomien - ikke blot i de fleste erhvervssektorer, men også i den offentlige sektor, på universiteter og højere læreanstalter og for private borgere. Svigt i systemerne er et problem, der berører alle - enkeltpersoner, den offentlige forvaltning og virksomheder.

1.2. Et øget samarbejde mellem medlemsstaterne om at opnå et tilstrækkeligt højt sikkerhedsniveau i alle medlemsstater vil gavne EU. Dette er målet for Kommissionens meddelelse om net- og informationssikkerhed fra juni 2001(1).

1.3. Sikkerhed er derfor blevet et vigtigt spørgsmål for brugerne og derved også et vigtigt politisk emne. Siden den 11. september 2001 er informationssystemernes funktionsmåde også blevet vigtig for den nationale sikkerhed. Medlemsstaterne befinder sig imidlertid i forskellige faser af denne proces og har lagt vægt på forskellige aspekter. Der foregår ikke noget systematisk grænseoverskridende samarbejde mellem medlemsstaterne om net- og informationssikkerhed, selv om sikkerhed ikke kan ses som et rent indre anliggende. Der er ingen mekanisme til at sikre en effektiv reaktion på trusler mod sikkerheden. Gennemførelsen af reglerne varierer fra land til land. Manglende interoperabilitet gør det vanskeligt at anvende sikkerhedsprodukterne effektivt.

1.4. Det foreslåede agentur skal fremme anvendelsen af Fællesskabets foranstaltninger inden for net- og informationssikkerhed og medvirke til at sikre interoperabilitet mellem sikkerhedsfunktioner i net- og informationssystemer, således at det indre marked kan fungere effektivt.

1.5. Agenturet vil som led i sin rådgivende og koordinerende funktion:

- bidrage til et bredt samarbejde mellem forskellige aktører på området informationssikkerhed,

- anvende en koordinationsorienteret strategi for informationssikkerhed ved at støtte medlemsstaterne,

- spille en støttende rolle med hensyn til kortlægningen af relevante standardiseringsbehov,

- støtte Fællesskabets forbindelser med relevante parter i tredjelande.

1.6. Kommissionen bør have mulighed for at pålægge agenturet yderligere opgaver, så EU hele tiden kan være på højde med den seneste teknologiske og samfundsmæssige udvikling.

1.7. Det foreslås, at agenturet træder i funktion fra og med den 1. januar 2004 og drives i en periode på fem år. Hvorvidt agenturet skal fortsætte med at eksistere efter den periode, afhænger af evalueringen af dets resultater.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Ved forskellige lejligheder og i flere udtalelser har EØSU erklæret sin støtte til ethvert initiativ, som fremmer informationssamfundet, f.eks. handlingsplanen eEurope - net- og informationssikkerhed(2), bekæmpelse af computerrelateret kriminalitet(3), den nødvendige udvikling af et videnssamfund uden forskelsbehandling(4) og retten til sikker adgang til internettet hvad angår beskyttelse af persondata samt sikre kommercielle betalingsoverførelser og informationstjenester(5).

2.2. Ligesom Kommissionen finder EØSU det meget vigtigt, at net- og informationssystemerne fungerer sikkert. Fejl i net- og kommunikationssystemer berører alle: den enkelte borger, virksomhederne og den offentlige forvaltning. Net- og informationssikkerhed handler om at sikre, at tjenester og data altid er til rådighed, forhindre afbrydelse og uautoriseret opfangning af kommunikation, sørge for bekræftelse af, at data, der sendes, modtages og arkiveres, er komplette og uændrede, beskytte informationssystemer mod uautoriseret adgang og mod angreb m.m. Brugerne må have tillid til den nye teknologi, hvad enten den anvendes i virksomheder, på uddannelsesinstitutioner eller hos enkeltpersoner. Sikkerhedskravene vokser i takt med, at brugen af net- og computere i samfundet videreudvikles og spredes i EU's medlemsstater og i verden. Udvalget vil i denne sammenhæng især pege på vigtigheden af, at samfundets sikkerhedskrav også tilpasses til og omfatter nye adfærdsmønstre blandt brugerne, som opstår under den hastige udvikling. Ikke mindst den øgede anvendelse af mobilt internet og af nye radiokommunikationssystemer stiller nye krav til sikkerhed, kryptering, tilgængelighed mv.

2.3. Brugernes tillid til informationsteknologien og deres tiltro til informationssamfundet og dets underliggende infrastruktur er grundlæggende forudsætninger for at gøre Europa til den mest konkurrencedygtige og dynamiske vidensbaserede økonomi i verden inden år 2010. Hvis målsætningerne i handlingsplanen eEurope vedrørende anvendelse af informationssamfundets tjenester såsom elektroniske (e)-forretninger, e-sundhedstjenester, e-forvaltning og elektroniske markeder m.m. skal realiseres, er der brug for bedre adgang til en mere sikker infrastruktur og øget tillid til informationsteknologien hos brugerne.

2.4. Som Kommissionen konstaterer, er medlemsstaterne ikke nået lige langt i deres sikkerhedsarbejde, hvilket i stor grad skyldes, at omfanget af brugen af elektroniske tjenester er forskellig fra medlemsstat til medlemsstat. For en fuldstændig gennemførelse af informationssamfundet inden for Fællesskabet kræves fælles foranstaltninger såsom fastlæggelse af fælles standarder, fælles certificeringskriterier og fælles sikkerhedsløsninger. Der er et centralt behov for enkeltpersoner, for virksomheder, for universiteter og for den offentlige forvaltning inden for hele Fællesskabets territorium. Sikkerhedsproblemerne kan ikke længere siges at være specifikke for et bestemt land. EØSU støtter derfor Kommissionens forslag om oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed.

2.5. Et andet spørgsmål er et europæisk samarbejde vedrørende trusler mod informationssamfundet, der er af en sikkerhedspolitisk karakter og som nødvendiggør et samarbejde mellem medlemsstaternes politi- og retsmyndigheder. Det er vigtigt at skelne mellem trusler af samfundsomstyrtende art, som er rettet mod nationalstater, og trusler mod Fællesskabets borgere og deres brug af informationssamfundets tjenester til særlige formål. Førstnævnte kan ikke klares effektivt på regionalt plan, men kun gennem internationalt samarbejde. Udvalget, som er bevidst om, hvor reelle disse trusselsbilleder er, synes ligesom Kommissionen, at agenturet ikke skal tage sig af spørgsmål, som det normalt tilkommer sikkerheds-, forsvars-, politi- og retsmyndigheder i medlemsstaterne at løse. Ved en kommende evaluering af agenturets virksomhed bør man dog undersøge, om denne indskrænkning har påvirket agenturets arbejde negativt, samt om der er anledning til at drage en klar grænse mellem national sikkerhed og funktionel informationssikkerhed.

2.6. EØSU understreger, hvor vigtigt det er, at agenturet hurtigst muligt påbegynder sit arbejde. Det er vigtigt, at ingen praktiske hindringer, fx i form af langtrukne overvejelser om hovedsædets placering, får lov til at forsinke starten, som bør ske senest den 1. januar 2004.

3. Særlige bemærkninger

3.1. EØSU mener, at agenturets formål må være mere vidtgående, end Kommissionen angiver i forslaget. Ud over at skabe en fælles forståelse for informationssamfundets problemer eller støtte fællesskabsforanstaltninger vedrørende net- og informationssikkerhed bør agenturet også udtrykkeligt have til opgave at bidrage til at udbrede viden og erfaringer om net- og informationssikkerhed mellem medlemsstaterne. Det kan være med til at modvirke en digital kløft inden for Fællesskabet. Det vil også medvirke til at øge både Fællesskabets og medlemsstaternes muligheder for at løse problemer vedrørende net- og informationssikkerhed samt give brugerne større tillid og tiltro til informationsteknologien og informationssamfundet og dets underliggende infrastruktur.

3.2. Som Kommissionen påpeger, bør agenturet være opbygget på en sådan måde, at de forskellige aktører bag agenturet lettere kan deltage. Det er især vigtigt hvad angår brugergrupper fra erhvervslivet, universitet, enkeltborgere mv. Naturligvis skal repræsentanter for leverandørsiden også være repræsenterede. Udvalget støtter derfor forslaget om at lade repræsentanter for forbruger- og erhvervsinteresser få sæde i agenturets bestyrelse. Udvalget kan imidlertid ikke se nogen grund til, at disse medlemmer ikke skal have stemmeret - især ikke da disse medlemmer ifølge forslaget skal udpeges af Rådet. Hvad angår erfaring med brug af informationssamfundets tjenester og markedskundskaber har erhvervsliv, forskere og forbrugere ofte et forspring i forhold til den offentlige forvaltnings repræsentanter.

3.3. EØSU kan stort set gå ind for forslaget vedrørende agenturets virksomhed, som det beskrives i punkt 3.5. Udvalget vil dog fremsætte et par supplerende bemærkninger.

3.3.1. Hvad angår agenturets arbejdsprogram mener udvalget, at agenturet skal have ressourcer til, ud over hvad der fremgår af arbejdsprogrammet, også at kunne klare pludselige, dagsaktuelle sikkerhedsspørgsmål, dvs. at det skal have ressourcer til også at klare pludselige uheld. Arbejdsprogrammerne må derfor ikke indebære, at det langsigtede arbejde hindrer agenturet i at tage sig af uforudsete dagsaktuelle sikkerheds- eller tillidsspørgsmål.

3.3.2. Hvad angår afgrænsningen af, hvem som skal have ret til at fremsætte anmodninger om udtalelser til agenturet, mener EØSU, at centrale erhvervs- og forbrugerorganisationer i medlemsstaterne bør indgå i denne kreds.

3.3.3. Udvalget går ud fra, at brugerrepræsentanter fra erhvervs- og forbrugerorganisationer også vil blive inddraget i de arbejdsgrupper, som agenturet opretter, og derved får direkte indflydelse på f.eks. standardiserings- og certificeringsarbejdet. Agenturets opgaver på disse områder forudsætter erhvervslivets aktive deltagelse.

3.4. Hvad angår de finansielle bestemmelser er det ifølge EØSU vigtigt at præcisere og sikre, at agenturets arbejde og finansielle stilling ikke gøres afhængigt af eventuelle bidrag fra tredjelande, som deltager i agenturets arbejde.

3.5. Udvalget deler Kommissionens vurdering, at det er passende allerede efter tre år at indlede en evaluering for at vurdere, om den foreslåede institutionelle løsning er den mest hensigtsmæssige for at sikre net- og informationssikkerheden samt brugernes tiltro og tillid til informationsteknologien og informationssamfundet og dets infrastruktur.

3.6 Hvad angår agenturets hovedsæde mener EØSU, at det ud over de kriterier, som Kommissionen har opstillet, er vigtigt, at agenturet placeres i omgivelser, som kendetegnes af følgende:

- Der skal være en veludbygget infrastruktur med høj overførelseskapacitet.

- De offentlige e-tjenester skal være veludbyggede.

- Elektroniske forretninger skal være et normalt element i erhvervslivet, og brugerkollektivet skal i vid udstrækning bestå af kvalificerede IT-brugere.

Det vil give agenturet mulighed for at fungere i et udviklet informationssamfund og ude i marken følge og tage del i de risici og trusler, som agenturet har til opgave at studere, evaluere og udbrede viden om osv. Det vil have særlig betydning for agenturets muligheder for at følge de problemer, som den enkelte borger og virkelig små virksomheder oplever i informationssamfundet. Disse brugergrupper burde være de, som ellers har de ringeste forudsætninger for at få deres interesser tilgodeset i det mellemstatslige samarbejde. En sådan placering bør på en afgørende måde kunne bidrage til agenturets muligheder for effektivt at varetage sine opgaver.

Bruxelles, den 18. juni 2003.

Roger Briesch

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) KOM(2001) 298 endelig.

(2) ØSU's udtalelse om "Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Net- og informationssikkerhed: Forslag til en europæisk strategi" (EFT C 48 af 21.2.2002) og om "Forslag til Rådets beslutning om et flerårigt program (2003-2005) for tilsyn med eEurope-handlingsplanen, formidling af god praksis og forbedring af net- og informationssikkerheden (MODINIS)" KOM (2002) 425 endelig.

(3) ØSU's meddelelse om "Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - Et sikrere informationssamfund: Højnelse af sikkerheden i informationsinfrastrukturerne og bekæmpelse af computerrelateret kriminalitet" (EFT C 311 af 7.11.2001).

(4) ØSU's udtalelse om "Information i den offentlige sektor: en vigtig ressource for Europa - Kommissionens grønbog om information i den offentlige sektor i informationssamfundet" (EFT C 169 af 16.6.1999).

(5) ØSU's udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor" (EFT C 123 af 25.4.2001).