Forslag til RAADETS FORORDNING (EF) om oprettelse af "Eurodac" til sammenligning af asylansoegeres og visse andre udlaendinges fingeraftryk

BEGRUNDELSE

INDHOLD

1. GENERELT

1.1. Baggrund

1.2. Forhandlingerne om en konvention og en protokol

2. FORSLAG TIL RAADETS FORORDNING

2.1. Indhold

2.2. Retsgrundlag

3. BEGRUNDELSE FOR FORSLAGET MED HENSYN TIL PROPOR-TIONALITETSPRINCIPPET OG NAERHEDSPRINCIPPET

4. DE ENKELTE BESTEMMELSER

4.1. Det overordnede formaal

4.2. Kontinuitet

4.3. Tilpasning

4.4. Konkordanstabel

4.5. De enkelte artikler

1. GENERELT

1.1. Baggrund

I henhold til artikel 2 i traktaten om Den Europaeiske Union har medlemsstaterne som maal at bevare og udbygge Unionen som et omraade med frihed, sikkerhed og retfaerdighed, hvor der er fri bevaegelighed for personer, kombineret med passende foranstaltninger vedroerende kontrol ved de ydre graenser, asyl, indvandring og forebyggelse og bekaempelse af kriminalitet.

Unionen skal bl.a. naa dette maal ved inden fem aar efter Amsterdam-traktatens ikrafttraeden at vedtage foranstaltninger vedroerende asyl i overensstemmelse med Genève-konventionen af 28. juli 1951 og andre relevante aftaler (EF-traktatens artikel 63, nr. 1). I henhold til artikel 61 skal Raadet ogsaa vedtage direkte tilknyttede ledsageforanstaltninger vedroerende bl.a. asyl. I artikel 61 henvises der direkte til vedtagelsen af ledsageforanstaltninger i henhold til artikel 63, nr. 1, litra a), som indeholder bestemmelser om vedtagelse af foranstaltninger vedroerende kriterier og procedurer til afgoerelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne.

Dublin-konventionen af 15. juni 1990, som alle medlemsstaterne er part i, indeholder regler om fastsaettelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, der indgives i en af De Europaeiske Faellesskabers medlemsstater. Medlemsstaterne mente imidlertid, at der ville vaere problematisk at gennemfoere konventionen udelukkende paa grundlag af beviser i form af identitetskort og pas, da disse let kan smides vaek eller tilintetgoeres. I december 1991 blev ministrene med ansvar for indvandring paa deres moede i Haag derfor enige om, at der skulle gennemfoeres en feasibility-undersoegelse vedroerende oprettelsen af et faellesskabs-fingeraftrykssystem for asylansoegere. Siden da har man arbejdet paa at udvikle et system for edb-sammenligning af fingeraftryk for at goere det lettere at anvende reglerne om fastsaettelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning.

1.2. Forhandlingerne om en konvention og en protokol

I marts 1996 indledte medlemsstaterne forhandlinger om en konvention om oprettelse af et definitivt identifikationssystem baseret paa sammenligning af asylansoegeres fingeraftryk. Eurodac-systemet skulle fungere saadan, at medlemsstaterne skulle indsamle fingeraftryksoplysninger og sende dem til en central enhed, som paa anmodning af en medlemsstat skulle sammenligne de enkelte saet af fingeraftryk med de oplysninger, der fandtes i systemet. Der blev udarbejdet et udkast til konventionen i henhold til afsnit VI i traktaten om Den Europaeiske Union, og i december 1998 naaede Raadet (retlige og indre anliggender) til enighed om at "fastfryse" teksten, indtil Amsterdam-traktaten var traadt i kraft.

Desuden udarbejdede medlemsstaterne et udkast til en protokol, som skulle lette anvendelsen af Dublin-konventionen yderligere ved at fastsaette bestemmelser om indsamling af fingeraftryksoplysninger om personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af en ydre graense. Disse oplysninger skulle sammenlignes med fingeraftryk af personer, som senere ansoegte om asyl i en af medlemsstaterne. Desuden gav protokollen mulighed for under visse omstaendigheder at foretage en undersoegelse hos Eurodac for at fastslaa, om en person, der opholdt sig ulovligt i en medlemsstat, tidligere havde soegt asyl i en anden medlemsstat. Raadet (retlige og indre anliggender) naaede ligeledes til enighed om udkastet til protokollen og blev i marts 1999 enige om ogsaa at "fastfryse" denne tekst.

Det omraade, som de fastfrosne tekster omfatter, hoerer nu ind under artikel 63, nr. 1, litra a), i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab. Dette udkast til en forordning om Eurodac opfylder det mandat, som Raadet (retlige og indre anliggender) gav Kommissionen i december 1998 og marts 1999, til efter Amsterdam-traktatens ikrafttraeden at fremsaette et forslag til en faellesskabsretsakt, som omfattede de fastfrosne tekster.

2. FORSLAG TIL RAADETS FORORDNING

Da udkastene til Eurodac-konventionen og Eurodac-protokollen ikke blev formelt vedtaget, og konventionen og protokollen ikke blev underskrevet, gaelder deres bestemmelser naturligvis ikke. Raadet (retlige og indre anliggender) besluttede paa sine moeder den 3.-4. december 1998 og den 12. marts 1999 at "fastfryse" konventionens og protokollens tekst og opfordrede Kommissionen til at fremsaette et forslag til en faellesskabsretsakt efter Amsterdam-traktatens ikrafttraeden.

2.1. Indhold

Dette forslag til en forordning er Kommissionens foerste forslag vedroerende asyl i henhold til afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab. Formaalet er at lette fastsaettelsen af, hvilken medlemsstat der i henhold til Dublin-konventionen er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, der er indgivet i en af medlemsstaterne, og paa anden maade lette anvendelsen af Dublin-konventionen paa de betingelser, der er fastsat i forslaget. Kommissionen har medtaget substansen i udkastet til konventionen og udkastet til protokollen i sit forslag til en forordning med de tilpasninger, der er beskrevet i afsnit 4.3 i denne begrundelse.

Forslaget fremsaettes for at lette institutionernes videre arbejde efter Amsterdam-traktatens ikrafttraeden. Indholdet skal ses paa baggrund af det bredere arbejdsprogram, der er fastsat i det nye afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, og saerlig i artikel 63, nr. 1 og 2 (1).

(1) En naermere beskrivelse af dette arbejdsprogram findes i del B af Kommissionens arbejdspapir "Om faelles standarder for asylprocedurer", Bruxelles, den 3.3.1999, SEK(1999) 271 endelig udg.

2.2. Retsgrundlag

Det omraade, som det fastfrosne udkast til konventionen og protokollen omfatter, hoerer nu ind under traktatens artikel 63, nr. 1, litra a). I traktatens artikel 61, litra a), specificeres behovet for ledsageforanstaltninger om bl.a. asyl i henhold til artikel 63, nr. 1, litra a).

Den valgte form for retsakt - en forordning - er berettiget, fordi det er noedvendigt at anvende klart definerede og harmoniserede regler for opbevaring, sammenligning og sletning af fingeraftryk, da systemet ellers ikke ville virke. Disse regler udgoer et saet praecise, betingelsesloese bestemmelser, som er bindende, gaelder umiddelbart og skal anvendes ens i alle medlemsstaterne, og som ifoelge deres natur ikke kraever, at medlemsstaterne goer noget for at omsaette dem i national ret.

Retsakten skal vedtages efter proceduren i traktatens artikel 67, hvori det hedder, at Raadet i en overgangsperiode paa fem aar traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen eller paa initiativ af en medlemsstat og efter hoering af Europa-Parlamentet.

EF-traktatens nye afsnit IV, som finder anvendelse paa de spoergsmaal, som dette forslag til forordning vedroerer, gaelder ikke for Det Forenede Kongerige og Irland, medmindre de vaelger at tilslutte sig paa den maade, der er fastsat i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, som er knyttet som bilag til traktaterne. Paa moedet i Raadet (retlige og indre anliggender) den 12. marts 1999 meddelte disse to medlemsstater, at de havde til hensigt at deltage fuldt ud i Faellesskabets arbejde vedroerende asyl. De skal saa ivaerksaette den noedvendige procedure i henhold til protokollen, naar tiden er inde.

EF-traktatens afsnit IV gaelder heller ikke for Danmark i medfoer af den protokol om Danmarks stilling, som er knyttet som bilag til traktaterne. Danmark har ikke hidtil givet udtryk for, at man har til hensigt at indlede en procedure med henblik paa at deltage i Eurodac-systemet.

Det foreliggende forslag til forordning er blevet udarbejdet paa grundlag af den nuvaerende situation. Hvis forholdene aendrer sig med hensyn til en eller flere af ovennaevnte medlemsstater, maa man foretage de noedvendige tilpasninger.

Kommissionen er villig til om noedvendigt at fremsaette forslag til yderligere betragtninger og operative bestemmelser for at give en fyldestgoerende begrundelse for forordningens territoriale anvendelsesomraade.

Kommissionen skal bemaerke, at det i henhold til artikel 7 i den aftale, som er indgaaet mellem Raadet for Den Europaeiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge vedroerende disses deltagelse i gennemfoerelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne (2), vil blive noedvendigt at fastlaegge en passende ordning for kriterier og procedurer til afgoerelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, der er indgivet i en af EU's medlemsstater eller i Island eller Norge, og en saadan ordning vil medfoere, at Eurodac-systemet skal udvides til ogsaa at omfatte disse to stater.

(2) Underskrevet den 18.5.1999, men endnu ikke offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

3. BEGRUNDELSE FOR FORSLAGET MED HENSYN TIL PROPORTIONALITETSPRINCIPPET OG NAERHEDSPRINCIPPET

Hvad er maalene med forslaget set i forhold til de forpligtelser, Faellesskabet er paalagt?

Maalene med foranstaltningen er at lette fastsaettelsen af, hvilken medlemsstat der i henhold til Dublin-konventionen er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, der indgives i en medlemsstat, og paa anden maade lette anvendelsen af Dublin-konventionen paa de betingelser, der er fastsat i forslaget. Disse formaal er i overensstemmelse med maalsaetningen i afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab om at indfoere et omraade med frihed, sikkerhed og retfaerdighed. Med henblik paa at indfoere et saadant omraade skal Faellesskabet vedtage foranstaltninger, der skal sikre fri bevaegelighed for personer og i forbindelse hermed direkte tilknyttede ledsageforanstaltninger vedroerende bl.a. asyl i henhold til traktatens artikel 63, nr. 1, litra a). Ifoelge traktatens artikel 63, nr. 1, litra a), skal Faellesskabet vedtage foranstaltninger vedroerende kriterier og procedurer til afgoerelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne.

Er foranstaltningen i overensstemmelse med naerhedsprincippet?

Maalene kan ikke naas af medlemsstaterne, naar de handler hver for sig, og maa derfor paa grund af den graenseoverskridende virkning naas paa faellesskabsplan.

Er foranstaltningen i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet?

Den foreslaaede retsakt er begraenset til det minimum, der er noedvendigt, for at man kan naa maalene, og gaar ikke ud over, hvad der er noedvendigt til det formaal.

De foranstaltninger, der foreslaas i forordningen, er i overensstemmelse med maalet om at lette anvendelsen af Dublin-konventionen i lyset af, at mange asylansoegere i EU ikke har de noedvendige dokumenter, og at der mangler beviser paa deres identitet, hvilket goer det vanskeligt at fastslaa, om de tidligere har indgivet en asylansoegning, eller hvordan de er kommet ind i EU.

Ifoelge forordningens artikel 8-10 skal der foretages en sammenligning mellem fingeraftryksoplysninger om personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af den ydre graense, og fingeraftryksoplysninger om personer, der senere soeger asyl i en af medlemsstaterne. Opdagelsen af matchende fingeraftryk, som viser, at en asylansoeger tidligere ulovligt har overskredet den ydre graense, letter anvendelsen af Dublin-konventionens artikel 6, som i store traek fastslaar, at den medlemsstat, som en person foerst kom ulovligt ind i fra et tredjeland, er ansvarlig for behandlingen af en eventuel senere asylansoegning.

Ifoelge artikel 11 kan en medlemsstat sammenligne fingeraftryksoplysninger om en person, der opholder sig ulovligt paa dens omraade, med oplysninger om asylansoegere for at kontrollere, om den paagaeldende tidligere har soegt asyl i en anden medlemsstat. Hvis man finder matchende fingeraftryk, kan man anvende Dublin-konventionens artikel 10, stk. 1, litra c) og e), som giver mulighed for at sende saadanne personer tilbage til den medlemsstat, hvor asylansoegningen behandles eller er blevet behandlet.

4. DE ENKELTE BESTEMMELSER

4.1. Det overordnede formaal

Formaalet med Eurodac er at lette fastsaettelsen af, hvilken stat der er i henhold til Dublin-konventionen er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, der indgives i en medlemsstat, og paa anden maade lette anvendelsen af Dublin-konventionen paa de betingelser, der er fastsat i forslaget. Til det formaal skal der i henhold til forslaget oprettes en central enhed i Kommissionen, som vil blive udstyret med en central edb-database til sammenligning af fingeraftryk af asylansoegere og visse andre personer.

Ifoelge forslaget til forordning skal fingeraftryk af tre forskellige kategorier af personer fremsendes til eller meddeles den centrale enhed og behandles i den centrale database:

(a) Asylansoegere (artikel 4 - 7). Med forordningen indfoeres der en forpligtelse til at optage asylansoegeres fingeraftryk og fremsende dem til Eurodacs centrale enhed. Disse oplysninger vil straks blive sammenlignet med fingeraftryksoplysninger om asylansoegere og om personer, der er omfattet af punkt (b) nedenfor, som allerede opbevares i den centrale enhed. Matchende fingeraftryk vil blive sendt til oprindelses-medlemsstaten, som skal foretage den endelige kontrol, og den paagaeldende medlemsstat vil saa paa grundlag af disse beviser anvende procedurerne i Dublin-konventionen. Oplysningerne vil normalt blive opbevaret i ti aar, men de slettes tidligere, hvis asylansoegeren opnaar unionsborgerskab. (Desuden staar der i artikel 12, at hvis de paagaeldende opnaar flygtningestatus, vil oplysningerne om dem blive blokeret i den centrale database, og at der vil blive udarbejdet statistikker).

(b) Personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af en ydre graense (artikel 8 - 10). Med forordningen indfoeres der en forpligtelse til at optage fingeraftrykkene af personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af EU's ydre graense, og fremsende dem til den centrale enhed. Oplysningerne opbevares i den centrale enhed i hoejst to aar. Fingeraftryksoplysninger om asylansoegere, som efterfoelgende fremsendes til den centrale enhed i overensstemmelse med punkt (a) ovenfor, sammenlignes ogsaa med disse oplysninger. Opdagelsen af matchende fingeraftryk, som viser, at en asylansoeger tidligere ulovligt har overskredet EU's ydre graense og er kommet ind i en given medlemsstat, letter anvendelsen af Dublin-konventionens artikel 6. Oplysningerne slettes, inden den toaarige periode udloeber, hvis den paagaeldende faar opholdstilladelse, forlader EU's omraade eller opnaar unionsborgerskab.

(c) Personer, der opholder sig ulovligt paa en medlemsstats omraade (artikel 11). Ifoelge forordningen kan en medlemsstat, hvis den har optaget fingeraftryk af en person, der opholder sig ulovligt paa dens omraade, under visse omstaendigheder fremsende disse oplysninger til Eurodac for at kontrollere, om den paagaeldende tidligere har soegt asyl i en anden medlemsstat. Hvis Eurodac finder frem til matchende fingeraftryk, sendes oplysningerne tilbage til oprindelsesmedlemsstaten, som foretager den endelige kontrol. Det, at der findes matchende fingeraftryk, kan lette anvendelsen af Dublin-konventionens artikel 10, stk. 1, litra c) og e). Oplysninger om personer, der opholder sig ulovligt i en medlemsstat, tilintetgoeres, saa snart sammenligningen i Eurodac er foretaget.

Forordningen indeholder detaljerede bestemmelser (artikel 13 - 20) om anvendelsen af oplysninger, databeskyttelse, ansvar og sikkerhed for at sikre, at der anvendes strenge beskyttelsesnormer i overensstemmelse med bl.a. direktiv 95/46/EF og traktatens artikel 286.

4.2. Kontinuitet

Kommissionen har medtaget substansen i det fastfrosne udkast til konventionen og protokollen for at sikre, at der er kontinuitet i forhandlingsresultaterne, men har udeladt de bestemmelser, der ville vaere i strid med arten af den foreslaaede retsakt og de rammer for samarbejdet vedroerende asyl, der er indfoert med afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab som aendret ved Amsterdam-traktaten.

4.3. Tilpasning

De klare forskelle mellem en konvention og en protokol under soejle 3 paa den ene side og en faellesskabsforordning paa den anden side goer det noedvendigt at afvige fra den fastfrosne konventions- og protokoltekst paa en raekke omraader:

- Domstolens kompetence: I modsaetning til konventionens artikel 17 behoever forordningen ikke at tillaegge Domstolen kompetence i betragtning af artikel 68 og andre normalt gaeldende bestemmelser i traktaten.

- Gennemfoerelsesbestemmelser: Ifoelge artikel 18 i udkastet til konventionen foerer Raadet tilsyn med gennemfoerelsen og anvendelsen, og det vedtager de noedvendige gennemfoerelsesbestemmelser. Det foerste aspekt vil automatisk tilfalde Kommissionen i medfoer af traktatens artikel 211 og 226. Med hensyn til det andet aspekt tillaegger forordningen Kommissionen gennemfoerelsesbefoejelser til at vedtage bestemmelser med henblik paa gennemfoerelse af forordningen med bistand fra et forskriftsudvalg (procedure III (a) i "komitologiafgoerelsen") i overensstemmelse med traktatens artikel 202 og 211.

- De formelle bestemmelser: Artikel 19 (forbehold), 22 (tiltraedelse) og 23 (depositar) i det fastfrosne udkast til konventionen og de tilsvarende bestemmelser i det fastfrosne udkast til protokollen (artikel 9, 11 og 12) hoerer ikke hjemme i en faellesskabsretsakt.

- Ikrafttraeden og anvendelse: Med hensyn til ikrafttraeden (artikel 20 i det fastfrosne udkast til konventionen og artikel 10 i det fastfrosne udkast til protokollen) finder traktatens artikel 249 og 254 anvendelse paa forordningens ikrafttraeden. Desuden indeholder forordningens artikel 26 en ny bestemmelse, som tager hensyn til, at der ikke laengere vil vaere en ratificeringsperiode, hvor medlemsstaterne og Kommissionen kan traeffe de noedvendige tekniske foranstaltninger, idet der indfoeres en procedure med to etaper, nemlig ikrafttraeden og anvendelse.

- Territorialt anvendelsesomraade: Artikel 21 i det fastfrosne udkast til konventionen indeholder bestemmelser om Det Forenede Kongerige, men der findes ingen tilsvarende bestemmelser i forordningen. Som forklaret i afsnit 2.2 ovenfor er forslaget udarbejdet paa grundlag af den nuvaerende retlige situation i henhold EF-traktatens afsnit IV og protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaterne. Hvis Det Forenede Kongerige anvender proceduren i protokollens artikel 3, maa man foretage de noedvendige aendringer i forordningens tekst. Det er imidlertid noedvendigt, at forordningen indeholder bestemmelser (se artikel 25), der sikrer, at Eurodac-forordningens territoriale anvendelsesomraade svarer til det territoriale anvendelsesomraade for Dublin-konventionen, som forordningen gennemfoerer. Det normale anvendelsesomraade i henhold til traktatens artikel 299 er derfor blevet begraenset.

- Kontrol og evaluering : der er medtaget en ny artikel i forordningen (artikel 23) om kontrol og evaluering inden for rammerne af Sound and Efficient Management 2000, som underbygges af finansforordningens artikel 2 (1231/77).

- Sammenarbejdning til én retsakt: Teknikken med forhandlinger om et udkast til en konvention og et udkast til en protokol var utraditionel, selv i henhold til det tidligere afsnit VI i traktaten om Den Europaeiske Union. Af lovtekniske hensyn har Kommissionen sammenarbejdet det fastfrosne udkast til konventionens og protokollens tekst i én retsakt. Det medfoerer, at protokollens artikel 2 og 8 udelades, og at der foretages en lang raekke konsekvensaendringer i hele forordningen.

- Tilpasning til de databeskyttelsesregler, der er indfoert med traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab: Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af saadanne oplysninger finder anvendelse paa behandlingen af personoplysninger som led i aktiviteter, som falder inden for faellesskabsrettens anvendelsesomraade. Da Eurodac-systemet oprettes paa grundlag af traktatens afsnit IV (Visum, asyl, indvandring og andre politikker i forbindelse med den fri bevaegelighed for personer), skal medlemsstaternes behandling af personoplysninger inden for rammerne af Eurodac-systemet overholde principperne i direktiv 95/46. Desuden er de nationale tilsynsmyndigheder for databeskyttelse, der er oprettet i henhold til direktivet, ansvarlige for at foere tilsyn med medlemsstaternes behandling af personoplysninger inden for rammerne af Eurodac. I medfoer af traktatens artikel 286 gaelder direktiv 95/46 ogsaa for den centrale enheds behandling af personoplysninger, da den centrale enhed vil blive oprettet i Kommissionen. Den centrale enhed vil blive underlagt den forordning, som Kommissionen vil fremsaette forslag til i medfoer af traktatens artikel 286, og den vil blive overvaaget af den uafhaengige kontrolinstans, der er omhandlet i artikel 286. I artikel 13 til 20 i forordningen praeciseres og specificeres nogle af de principper, der er fastlagt i direktiv 95/46, med hensyn til Eurodacs saerlige situation. Der er foretaget en raekke aendringer i den fastfrosne konventionstekst for at sikre, at forordningen er i overensstemmelse med de krav, der er fastsat i direktiv 95/46. Artikel 6 i den fastfrosne protokoltekst, som begraensede retten til indsigt for personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af en ydre graense, er ikke medtaget i forordningen, da den er uforenelig med direktiv 95/46.

4.4. Konkordanstabel

>TABELPOSITION>

4.5. De enkelte artikler

KAPITEL I - ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1 - Formaalet med "Eurodac"

I denne artikel beskrives Eurodac-systemets art og formaal. I stk. 1 fastslaas det, at der er en direkte forbindelse med konventionen om fastsaettelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, der indgives i en af De Europaeiske Faellesskabers medlemsstater ("Dublin-konventionen"), og kun med denne.

I stk. 2 fastsaettes det, at Eurodac bestaar af den centrale enhed, en central edb-database til registrering og opbevaring af fingeraftryk og midler til fremsendelse af oplysninger mellem medlemsstaterne og den centrale database. I dette stykke praeciseres det ogsaa, at Eurodacs regler finder anvendelse paa alle operationer foretaget i medlemsstaterne lige fra fremsendelsen af oplysningerne til den centrale enhed til anvendelsen af resultaterne af sammenligningen.

Ifoelge stk. 3 maa fingeraftryk og andre oplysninger i Eurodac kun behandles til de formaal, der er fastsat i Dublin-konventionens artikel 15, stk. 1. Disse formaal er at fastslaa, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, at behandle en asylansoegning og at gennemfoere enhver forpligtelse efter Dublin-konventionen. I henhold til stk. 3 kan de fingeraftryk, som en medlemsstat optager og meddeler Eurodacs centrale enhed, ogsaa bruges i databaser, der er oprettet i henhold til den paagaeldende medlemsstats nationale ret til andre formaal.

Artikel 2 - Definitioner

I denne artikel defineres de begreber, der anvendes i forordningen. Generelt har de begreber, der er defineret i Dublin-konventionens artikel 1, den samme betydning i Eurodac-forordningen (stk. 2). I definitionen af "asylansoeger" i forbindelse med Eurodac praeciseres det dog, at begrebet omfatter personer, paa hvis vegne der er indgivet en asylansoegning. Dette sigter isaer paa mindreaarige mellem 14 og 18 aar, paa hvis vegne en vaerge eller retlig repraesentant kan indgive asylansoegning.

Definitionen af "personoplysninger" adskiller sig lidt fra definitionen i den konventionstekst, som blev fastfrosset af Raadet. Desuden er der tilfoejet en definition af "behandling af personoplysninger". Disse aendringer skal sikre fuld overensstemmelse mellem forordningen og Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af saadanne oplysninger.

Definitionen af "fremsendelse af oplysninger" omfatter baade meddelelsen af oplysninger til den centrale enhed med henblik paa registrering i den centrale database og meddelelsen af resultaterne af sammenligningen til den relevante medlemsstat. Definitionens andet led skal daekke situationer, hvor den teknologi, der er til raadighed, goer det muligt for en medlemsstat at registrere oplysninger direkte i den centrale database.

Definitionen af "oprindelsesmedlemsstat" er lidt forskellig for asylansoegere og personer, der opholder sig ulovligt paa en medlemsstats omraade, paa den ene side og personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af en ydre graense, paa den anden side. Forskellen afspejler blot, at der for sidstnaevnte kategori ikke umiddelbart kan foretages en sammenligning, saa der er ingen resultater, der kan meddeles den paagaeldende medlemsstat. Artikel 4, stk. 2, i den fastfrosne Eurodac-protokoltekst er inkorporeret i litra f).

Artikel 3 - Den centrale enhed

Artikel 3 indeholder bestemmelser om den centrale enhed. Det fastslaas, at den centrale enhed placeres i Kommissionen. Det fastsaettes endvidere, at medlemsstaterne er registeransvarlige for de oplysninger, de meddeler den centrale enhed, mens Kommissionen er registerfoerer. Edb-systemet til identifikation af fingeraftryk, som skal sammenligne fingeraftrykkene, placeres i den centrale enhed.

I stk. 3 fastsaettes det, at der skal vedtages gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende den centrale enheds indsamling af statistiske oplysninger. Det er vigtigt at have saadanne statistiske oplysninger, da det ellers vil vaere umuligt at vurdere, hvor effektivt Eurodac-systemet er. Der findes ikke nogen tilsvarende bestemmelse i den fastfrosne konventionstekst, men det er afgoerende, at Eurodacs resultater og nyttevirkning kan kontrolleres ordentligt. Raadet har paa eget initiativ udarbejdet et udkast til gennemfoerelsesbestemmelser paa dette omraade.

KAPITEL II - ASYLANSOEGERE

Artikel 4 - Optagelse, fremsendelse og sammenligning af fingeraftryk

Denne artikel vedroerer proceduren for optagelse, fremsendelse, opbevaring og sammenligning af asylansoegeres fingeraftryk.

Stk. 1 paalaegger medlemsstaterne en forpligtelse til at optage fingeraftryk af alle asylansoegere, der er fyldt 14 aar. Proceduren for optagelse af fingeraftryk overlades dog til den paagaeldende medlemsstats nationale praksis (selv om medlemsstaterne selvfoelgelig har en raekke forpligtelser i henhold til den europaeiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder, som de er noedt til at overholde). Fingeraftryksoplysningerne skal fremsendes til den centrale enhed sammen med de andre oplysninger, der er angivet i artikel 5. En henvisning i den tilsvarende artikel i den fastfrosne konventionstekst om, at asylansoegeren skal orienteres om formaalet med optagelsen af fingeraftryk, er blevet fjernet. Spoergsmaalet om orientering af asylansoegeren behandles fyldestgoerende i forordningens artikel 18, stk. 1, og desuden finder artikel 10 i direktiv 95/46/EF anvendelse i forbindelse med forordningen.

Ifoelge stk. 2 skal de oplysninger, der fremsendes til den centrale database i henhold til stk. 1, omgaaende registreres i databasen.

I stk. 3 fastsaettes det, at hvert nyt saet af fingeraftryk af en asylansoeger, som den centrale enhed modtager, skal sammenlignes med de fingeraftryksoplysninger om asylansoegere, som andre medlemsstater har fremsendt, og som allerede opbevares i den centrale database. Denne procedure skal sikre, at alle tilfaelde, hvor den samme person indgiver asylansoegning flere gange paa medlemsstaternes omraade, opdages.

Ifoelge stk. 4 har en medlemsstat mulighed for at anmode om, at de fingeraftryk af asylansoegere, som den sender til den centrale enhed, ogsaa sammenlignes med fingeraftryksoplysninger om asylansoegere, som den selv tidligere har sendt den centrale enhed. Denne mulighed betyder, at en medlemsstat ikke noedvendigvis skal have et saerskilt system til sammenligning af asylansoegeres fingeraftryk paa nationalt plan.

I stk. 5 og 6 fastsaettes proceduren vedroerende resultaterne af sammenligningen. Hvis den centrale enhed ikke finder matchende fingeraftryk, meddeler den blot oprindelsesmedlemsstaten dette resultat. Hvis den centrale enhed finder fingeraftryk, der tilsyneladende matcher, skal den meddele oprindelsesmedlemsstaten dette sammen med de oplysninger, der er anfoert i artikel 5, stk. 1, vedroerende de matchende fingeraftryk. Oprindelsesmedlemsstaten er dog fortsat ansvarlig for at kontrollere sammenligningen. Den paagaeldende medlemsstat og de oevrige beroerte medlemsstater skal derefter anvende procedurerne i Dublin-konventionen for at fastsaette, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af asylansoegningen, og afgoere, om asylansoegeren kan overfoeres. I stk. 6 staar der ogsaa, at hvis kontrollen paa nationalt plan viser, at de tilsyneladende matchende fingeraftryk, som den centrale enhed havde fundet frem til, i virkeligheden ikke matcher, eller at oplysningerne paa anden maade er upaalidelige, skal oprindelsesmedlemsstaten slette oplysningerne, saa snart dette er fastslaaet.

Stk. 7 indeholder bestemmelser om, at der skal vedtages gennemfoerelsesbestemmelser med angivelse af de detaljerede procedurer, der er noedvendige for anvendelsen af denne artikel. Ifoelge den fastfrosne konventionstekst skulle Raadet vedtage gennemfoerelsesbestemmelserne med to tredjedeles flertal. Dette er blevet aendret, fordi asylpolitikken nu hoerer ind under Faellesskabet. I stk. 7 fastsaettes det, at gennemfoerelsesbefoejelserne tildeles Kommissionen i overensstemmelse med artikel 202 i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab. Den valgte udvalgsprocedure, som er beskrevet i artikel 22 i denne forordning, er procedure III (a) i Raadets afgoerelse 87/373/EOEF af 13. juli 1987 om fastsaettelse af de naermere vilkaar for udoevelsen af de gennemfoerelsesbefoejelser, der tillaegges Kommissionen.

Artikel 5 - Registrering af oplysninger

Artikel 5 vedroerer registrering af oplysninger. Stk. 1 giver en udtoemmende liste over de oplysninger, som skal registreres i den centrale database. Ifoelge stk. 2 skal de databaerere, der er blevet anvendt til at fremsende fingeraftryksoplysningerne til den centrale enhed, tilintetgoeres af hensyn til databeskyttelsen og sikkerheden, medmindre oprindelsesmedlemsstaten har anmodet om at faa dem tilbage.

Artikel 6 - Opbevaring af oplysninger

I denne artikel fastsaettes der en maksimal periode, hvor oplysninger om asylansoegere maa opbevares i Eurodac. Denne periode er paa ti aar fra den dato, hvor fingeraftrykkene blev optaget, hvorefter den centrale enhed automatisk skal slette oplysningerne fra den centrale database.

I denne artikel er den fastfrosne konventionstekst aendret en lille smule. I konventionsteksten var der tale om en opbevaringsperiode paa ti aar fra den dato, hvor fingeraftrykkene sidst blev taget, hvilket indebar, at fingeraftrykkene kunne opbevares i over ti aar, hvis den person, som de vedroerte, senere havde faaet sine fingeraftryk registreret i Eurodacs centrale database endnu en gang. I dette forslag er ordet "sidst" slettet for at sikre, at der ikke findes nogen omstaendigheder, hvor fingeraftryksoplysninger kan opbevares i over ti aar.

Kommissionens tekst afspejler, at Raadet under forhandlingerne om udkastet til konventionen naaede til enighed om en opbevaringsperiode paa ti aar. Artikel 6, stk. 1, litra e), i Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af saadanne oplysninger fastsaetter det princip, at personoplysninger ikke maa opbevares paa en maade, der giver mulighed for at identificere de registrerede i et laengere tidsrum end det, der er noedvendigt af hensyn til de formaal, hvortil de indsamles, eller i forbindelse med hvilke de behandles paa et senere tidspunkt. Et tilsvarende princip findes i Europaraadets konvention om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med automatisk databehandling af personoplysninger (Strasbourg, 1981). Kommissionen anbefaler staerkt, at Raadet endnu en gang ser paa, om det er noedvendigt at opbevare oplysninger vedroerende asylansoegere i en tiaarig periode undtagen i det ene tilfaelde, hvor oplysningerne i henhold til artikel 7 skal slettes foer tiden.

Artikel 7 - Sletning af oplysninger foer tiden

Ifoelge artikel 7 skal oplysninger om asylansoegere slettes fra den centrale database, inden den tiaarige periode, der er fastsat i artikel 6, udloeber, hvis den paagaeldende opnaar unionsborgerskab. Denne bestemmelse om sletning af oplysninger foer tiden finder i kraft af en henvisning i artikel 10 i udkastet til forordning ogsaa anvendelse paa fingeraftryksoplysninger om personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af en ydre graense. Dublin-konventionen finder ikke anvendelse paa unionsborgere, saa der kan ikke vaere nogen begrundelse for at opbevare fingeraftryksoplysninger om saadanne personer i Eurodac.

Kommissionens bemaerkninger vedroerende artikel 6 ovenfor - med hensyn til sletning af oplysninger i overensstemmelse med det princip, at personoplysninger ikke maa opbevares paa en maade, der giver mulighed for at identificere de registrerede i et laengere tidsrum end det, der er noedvendigt af hensyn til de formaal, hvortil de indsamles, eller i forbindelse med hvilke de behandles paa et senere tidspunkt - gaelder ogsaa for denne artikel. Kommissionen mener specielt, at Raadet alvorligt boer overveje, om det nu kan acceptere, at oplysninger om en person, som anerkendes som flygtning og faar indrejsetilladelse i en medlemsstat, omgaaende skal slettes; i saa fald kan artikel 12 nedenfor udgaa. Kommissionen anbefaler ogsaa, at Raadet overvejer, om der findes omstaendigheder, hvor oplysninger om en asylansoeger, som ikke laengere opholder sig paa medlemsstaternes omraade, skal slettes foer tiden. Det vil ogsaa vaere hensigtsmaessigt at overveje bestemmelser om sletning foer tiden af oplysninger om asylansoegere, der opholder sig i en medlemsstat i laengere tid.

KAPITEL III - UDLAENDINGE, DER PAAGRIBES I FORBINDELSE MED ULOVLIG OVERSKRIDELSE AF EN YDRE GRAENSE

Artikel 8 - Indsamling og meddelelse af fingeraftryksoplysninger

Stk. 1 paalaegger medlemsstaterne en forpligtelse til at optage fingeraftryk af alle tredjelandsstatsborgere eller statsloese personer, der er fyldt 14 aar, og som paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af den paagaeldende medlemsstats graense til et tredjeland. Ifoelge stk. 2 skal den paagaeldende medlemsstat meddele den centrale enhed fingeraftrykkene sammen med oplysninger om oprindelsesmedlemsstaten, den paagaeldendes koen, det relevante referencenummer, datoen for optagelsen af fingeraftrykkene og datoen for fremsendelse af fingeraftrykkene til den centrale enhed.

Denne artikel svarer til artikel 3 i den fastfrosne Eurodac-protokoltekst, selv om den generelle henvisning i stk. 2 i udkastet til protokolteksten til "de oevrige relevante oplysninger" er blevet erstattet med en specifik henvisning med angivelse af de relevante oplysninger. Artikel 8 - 10 i forordningen skal lette gennemfoerelsen af Dublin-konventionens artikel 6, hvori det hedder: "Har en asylansoeger ulovligt overskredet graensen til en medlemsstat ad land-, soe- eller luftvejen fra en stat, der ikke er medlem af EF, og kan det bevises, at den paagaeldende er indrejst i denne medlemsstat, er den naevnte medlemsstat ansvarlig for behandlingen af asylansoegningen". Formaalet med artikel 8 - 10 i forordningen er at opbygge et register over personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af den ydre graense, som fingeraftrykkene af personer, der senere soeger asyl i EU, kan sammenlignes med.

Ud over at fastfryse teksten til udkastet til protokollen naaede Raadet ogsaa til enighed om foelgende udkast til erklaering til Raadets moedeprotokol:

"Medlemsstaterne erklaerer, at forpligtelsen til at optage fingeraftryk af udlaendinge, som paagribes "i forbindelse med ulovlig overskridelse af en ydre graense", ikke er begraenset til de tilfaelde, hvor en udlaending paagribes ved eller i naerheden af en ydre graense. Bestemmelsen omfatter tillige tilfaelde, hvor en udlaending paagribes efter at have overskredet en ydre graense, hvis den paagaeldende fortsat er undervejs, og der ikke kan herske tvivl om, at vedkommende ulovligt har overskredet den ydre graense. Dette kan f.eks. vaere tilfaeldet, hvis en udlaending om bord paa et (hoejhastigheds-)tog efter at have krydset den ydre graense afsloeres i forbindelse med kontrol af passagererne, eller hvis en udlaending, der transporteres i en forseglet lastvogn, paagribes ved udstigningen fra koeretoejet."

I forbindelse med det foreliggende forslag til en forordning maa Raadet overveje, om det oensker at naa til enighed om og offentliggoere en tilsvarende erklaering.

Artikel 9 - Registrering af oplysninger

I artikel 9 fastsaettes reglerne for registrering og sammenligning af fingeraftryks-oplysninger om personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af den ydre graense. Ifoelge artikel 9 skal oplysninger, der fremsendes til den centrale enhed i henhold til artikel 8, registreres i den centrale database, og der fastsaettes en klar begraensning for anvendelsen af disse oplysninger. De maa kun sammenlignes med oplysninger om asylansoegere, som senere sendes til den centrale enhed. Dette er i overensstemmelse med maalsaetningen om at goere det lettere at anvende Dublin-konventionens artikel 6. Det betyder, at oplysningerne ikke maa sammenlignes med oplysninger - hvad enten der er tale om oplysninger om asylansoegere eller om andre personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af den ydre graense - som tidligere er sendt til den centrale enhed. De maa heller ikke sammenlignes med oplysninger om personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af den ydre graense, som senere sendes til den centrale enhed. (Kommissionen skal bemaerke, at det sidste punktum i stk. 1 teknisk set er overfloedigt.)

Med hensyn til de tilladte sammenligninger finder bestemmelserne i forordningens artikel 4 anvendelse.

Artikel 9 svarer noeje til artikel 4 i den fastfrosne protokoltekst. Stk. 2 i den fastfrosne tekst er dog blevet flyttet og medtaget i definitionen af "oprindelsesmedlemsstat" i forordningens artikel 2. Den nye henvisning i teksten til de bestemmelser, der fastsaettes i henhold til artikel 4, bibeholder virkningen af artikel 8 i den fastfrosne protokoltekst, ifoelge hvilken bestemmelserne i udkastet til Eurodac-konventionen fandt tilsvarende anvendelse paa udkastet til Eurodac-protokollen.

Artikel 10 - Opbevaring af oplysninger

I artikel 10 fastsaettes reglerne for opbevaring og sletning af oplysninger om personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af EU's ydre graense. Ifoelge stk. 1 maa saadanne oplysninger hoejst opbevares i to aar, hvorefter den centrale enhed automatisk sletter oplysningerne. I stk. 2 fastsaettes reglerne for sletning af oplysningerne inden udloebet af den toaarige periode. Der er tre situationer, hvor oplysningerne skal slettes foer tiden.

Den foerste er, naar den paagaeldende har faaet opholdstilladelse. I den forbindelse skal det bemaerkes, at den relevante definition af "opholdstilladelse" findes i Dublin-konventionens artikel 1, stk. 1, litra e). Hvis en person faar opholdstilladelse, er ansvaret for en eventuel senere asylansoegning i princippet underlagt Dublin-konventionens artikel 5 og ikke artikel 6. Med andre ord er det forhold, at den paagaeldende ulovligt har overskredet EU's ydre graense, ikke laengere relevant for fastsaettelsen af ansvaret for en eventuel senere asylansoegning, og derfor skal de tilsvarende oplysninger slettes.

Den anden situation, hvor oplysningerne skal slettes foer tiden, er, naar den paagaeldende har forladt medlemsstaternes omraade. Saa snart en person forlader medlemsstaternes omraade, er det forhold, at han tidligere ulovligt har overskredet den ydre graense, ikke laengere relevant for fastsaettelsen af ansvaret for en eventuel senere asylansoegning. Hvis den paagaeldende senere vender tilbage til medlemsstaternes omraade og soeger asyl, er det relevante forhold for fastsaettelsen af ansvaret for behandlingen af hans asylansoegning i princippet, hvilken medlemsstat der var ansvarlig for hans tilstedevaerelse paa medlemsstaternes omraade i anden omgang.

Den tredje situation, hvor oplysningerne skal slettes foer tiden, er, naar den paagaeldende opnaar unionsborgerskab. Grundene til at slette oplysningerne under disse omstaendigheder er forklaret i bemaerkningerne til artikel 7.

Ifoelge artikel 10 skal oplysningerne slettes, saa snart oprindelsesmedlemsstaten bliver klar over, at en af de tre situationer, der er beskrevet ovenfor, er indtruffet.

Forordningens artikel 10 svarer til artikel 5 i den fastfrosne protokoltekst med en lille tilfoejelse for at goere det klart, at reglerne om sletning af oplysninger om personer, der har faaet unionsborgerskab, ogsaa gaelder i dette tilfaelde. (Dette er i overensstemmelse med artikel 8 i den fastfrosne protokoltekst, i medfoer af hvilken artikel 7 i den fastfrosne konvention fandt anvendelse paa oplysninger om personer, der blev paagrebet i forbindelse med ulovlig overskridelse af den ydre graense.)

Kommissionen skal gentage sine bemaerkninger om behovet for at undersoege, om der kan fastsaettes yderligere bestemmelser om sletning af oplysninger foer tiden. Kommissionen mener specielt, at Raadet boer overveje, om der kan indfoeres bestemmelser om, at fingeraftryksoplysninger om en person, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af en ydre graense, skal slettes fra den centrale database, hvis den paagaeldende senere soeger asyl i en medlemsstat, og en af medlemsstaterne paatager sig ansvaret for behandlingen af den paagaeldendes asylansoegning. I saadanne tilfaelde maa man anse de fingeraftryksoplysninger, der er indsamlet i forbindelse med den ulovlige overskridelse af den ydre graense, for at have opfyldt deres formaal.

KAPITEL IV - UDLAENDINGE, DER OPHOLDER SIG ULOVLIGT I EN MEDLEMSSTAT

Artikel 11 - Sammenligning af fingeraftryk

Artikel 11 skal lette anvendelsen af Dublin-konventionens artikel 10, stk. 1, litra c) og e). I artikel 10, stk. 1, litra c), staar der, at den medlemsstat, der efter kriterierne i Dublin-konventionen er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, er forpligtet til igen at tillade indrejse for eller at tilbagetage en asylansoeger, hvis ansoegning er under behandling, og som ulovligt opholder sig i en anden medlemsstat. Ifoelge artikel 10, stk. 1, litra e), er den medlemsstat, der efter kriterierne i Dublin-konventionen er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, forpligtet til at tilbagetage en udlaending, hvis ansoegning den har afslaaet, og som ulovligt opholder sig i en anden medlemsstat.

Artikel 11 indfoerer ikke en forpligtelse eller bemyndigelse i faellesskabsretten til, at en medlemsstat kan optage fingeraftryk af personer, der opholder sig ulovligt paa dens omraade. Den paagaeldende medlemsstat kan kun optage vedkommendes fingeraftryk, hvis dette er tilladt i henhold til medlemsstatens nationale ret. Bestemmelserne i artikel 11 om personer, der opholder sig ulovligt paa en medlemsstats omraade, adskiller sig paa dette vigtige punkt fra bestemmelserne i artikel 4 om asylansoegere og bestemmelserne i artikel 8 om personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af den ydre graense.

Artikel 11 giver medlemsstaterne mulighed for at anvende Eurodac, hvis de oensker det, for at kontrollere, om en person, der opholder sig ulovligt paa deres omraade, tidligere har soegt asyl i en anden medlemsstat. I stk. 1 beskrives de situationer, hvor der som hovedregel er grund til at foretage en saadan kontrol. Der er anfoert tre forskellige situationer.

I stk. 2 fastsaettes reglerne for meddelelse og sammenligning af fingeraftryksoplysninger om personer, der opholder sig ulovligt paa en medlemsstats omraade. De paagaeldende oplysninger maa kun sammenlignes med oplysninger om asylansoegere, som andre medlemsstater tidligere har sendt til den centrale enhed, og som er registreret i den centrale database. Oplysningerne maa ikke sammenlignes med oplysninger om personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af den ydre graense, som er meddelt den centrale enhed i henhold til artikel 8. Det samme gaelder de oplysninger, der opbevares i den centrale database. Ifoelge stk. 4 skal den centrale enhed tilintetgoere de fingeraftryk, som meddeles den i henhold til denne artikel, saa snart resultaterne af sammenligningen er meddelt oprindelsesmedlemsstaten.

Artikel 11 svarer til artikel 7 i den fastfrosne protokoltekst. Anvendelsen af formuleringer, der angiver frivillighed, er efter Kommissionens mening utraditionel i forbindelse med en faellesskabsforordning. Hvis teksten tilpasses, saa sproget juridisk set vil vaere mere hensigtsmaessigt, vil det imidlertid formodentlig vaere uforeneligt med det kompromis, Raadet er naaet frem til paa dette omraade.

KAPITEL V - ANERKENDTE FLYGTNINGE

Artikel 12 - Blokering af oplysninger

Denne artikel indeholder bestemmelser om, hvordan oplysninger om personer, der er anerkendt som flygtninge, skal behandles. Ifoelge stk. 1 vil oplysninger om saadanne personer blive blokeret i den centrale database. I fem aar vil oplysningerne kun blive brugt til udarbejdelse af statistikker om personer, som allerede er blevet anerkendt som flygtninge i én medlemsstat, men som alligevel soeger asyl i en anden medlemsstat. I denne periode vil medlemsstaterne ikke blive informeret om matchende fingeraftryk, som den centrale enhed finder frem til, vedroerende personer, der er blevet anerkendt som flygtninge.

Ifoelge stk. 2 skal der fem aar efter, at Eurodac har indledt sin virksomhed, traeffes beslutning om, hvorvidt oplysningerne om personer, der er blevet anerkendt som flygtninge, men som senere soeger asyl i en anden medlemsstat, skal a) behandles paa samme maade som oplysninger vedroerende alle andre asylansoegere, eller b) slettes foer tiden, saa snart den paagaeldende er blevet anerkendt og har faaet indrejsetilladelse som flygtning. I begge tilfaelde indeholder artiklen bestemmelser om, at der skal foretages de noedvendige aendringer i proceduren for behandling af saadanne oplysninger.

Selv om artikel 12 stort set svarer til artikel 8 i den fastfrosne konventionstekst, er der foretaget tre aendringer i stk. 2. For det foerste er der indfoert en henvisning til de nye bestemmelser om indledelsen af Eurodacs virksomhed, som er fastsat i forordningens artikel 26. For det andet er bestemmelserne vedroerende proceduren for den beslutning, der skal traeffes efter fem aar, bragt i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab. Der er indfoejet en udtrykkelig henvisning til EF-traktatens artikel 67. Der henvises ikke laengere til en beslutning, der traeffes af Raadet, fordi det er muligt, at det paa det tidspunkt, hvor der traeffes beslutning om, hvad man skal goere med oplysningerne om flygtninge, vil vaere proceduren for faelles beslutningstagning i henhold til EF-traktatens artikel 251, der skal anvendes i henhold til artikel 67. Den tredje aendring i stk. 2 er indfoejelsen af en klar angivelse af reglerne for sletningen af oplysninger i tredje afsnit, litra b).

Stk. 3 indeholder bestemmelser om vedtagelse af gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende udarbejdelsen af statistikker om personer, der er blevet anerkendt som flygtninge i en medlemsstat, men som senere har soegt asyl i en anden medlemsstat. Ifoelge den fastfrosne konventionstekst skulle disse gennemfoerelsesbestemmelser vedtages af Raadet med to tredjedeles flertal. Dette er aendret, fordi asylpolitikken nu hoerer ind under Faellesskabet. Ifoelge stk. 3 skal gennemfoerelsesbefoejelserne nu tildeles Kommissionen i overensstemmelse med artikel 202 i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab. Den valgte udvalgsprocedure, der er beskrevet i artikel 22 i denne forordning, er procedure III (a) i Raadets afgoerelse 87/373/EOEF af 13. juli 1987 om fastsaettelse af de naermere vilkaar for udoevelsen af de gennemfoerelsesbefoejelser, der tillaegges Kommissionen.

Bemaerkningerne til artikel 7 gaelder ogsaa her. Kommissionen anbefaler, at spoergsmaalet om oejeblikkelig sletning af oplysninger om anerkendte flygtninge tages op til fornyet overvejelse. Hvis Raadet kunne naa til enighed om en saadan loesning, kunne artikel 12 udgaa, og der kunne fastsaettes bestemmelser i artikel 7 om sletning af de relevante oplysninger foer tiden.

KAPITEL VI - ANVENDELSEN AF OPLYSNINGER, DATABESKYTTELSE, SIKKERHED OG ANSVAR

Artikel 13 - Ansvar i forbindelse med anvendelse af oplysninger

Inden for rammerne af Eurodac-systemet fungerer medlemsstaterne som registeransvarlige, dvs. de organer, der afgoer, til hvilket formaal og med hvilke hjaelpemidler der maa foretages behandling af personoplysninger. Den centrale enhed behandler personoplysningerne paa medlemsstaternes vegne (se artikel 3) og er som saadan en registerfoerer. De fleste forpligtelser i direktiv 95/46 paahviler den registeransvarlige. Registerfoererens ansvarsomraader er mere specifikke, og registerfoereren maa kun handle efter instruks fra den registeransvarlige.

I stk. 1 til 3 i artikel 13 praeciseres oprindelsesmedlemsstatens ansvarsomraader; den optraeder som registeransvarlig ved indsamlingen, fremsendelsen og modtagelsen af personoplysninger. I stk. 4 praeciseres kravene til registerfoereren med hensyn til fortrolighed og sikkerhed (artikel 16 og 17 i direktiv 95/46), og det fastsaettes udtrykkeligt, at den centrale enhed handler efter instruks fra medlemsstaterne.

Artikel 14 - Sikkerhed

Artikel 14 tager udgangspunkt i artikel 17 i direktiv 95/46 og fastsaetter, hvilke foranstaltninger der skal gennemfoeres for at garantere behandlingssikkerheden. Stk. 1 henvender sig til den registeransvarlige, mens stk. 2 i lighed med artikel 17, stk. 3, andet led, henvender sig til registerfoereren. Ordlyden i stk. 2 er blevet tilpasset lidt i forhold til ordlyden i den fastfrosne konventionstekst af lovtekniske grunde.

Artikel 15 - Adgang til og berigtigelse eller sletning af de oplysninger, der er registreret i Eurodac

Adgang til og sletning eller berigtigelse af de personoplysninger, der er registreret i den centrale database, er forbeholdt oprindelsesmedlemsstaten, undtagen i de tilfaelde, hvor den centrale enhed automatisk skal slette oplysninger paa et givet tidspunkt eller af oprindelsesmedlemsstaten faar instruks om at aendre eller slette oplysninger. Dette stemmer overens med og supplerer det ansvar, der i henhold til artikel 13 og 14 paahviler oprindelsesmedlemsstaten, og skal forhindre uautoriseret adgang til og uautoriseret berigtigelse eller sletning af personoplysninger.

Artikel 16 - Den centrale enheds registre

Denne bestemmelse skal sikre, at den centrale enhed foerer fuldstaendige registre over alle databehandlingsoperationer i den centrale enhed af hensyn til kontrollen med databeskyttelsen og sikkerheden. Til disse formaal maa registrene hoejst opbevares i et aar. Selv om der ikke fandtes nogen tilsvarende bestemmelse i udkastet til konventionen, mener Kommissionen, at denne sikkerhedsforanstaltning, som efterfoelgende er blevet udarbejdet i Raadet under arbejdet med udkastet til gennemfoerelsesbestemmelserne, fortjener at komme med i forordningen.

Artikel 17 - Erstatningsansvar

I denne artikel fastsaettes reglerne for ansvar for skade, der forvoldes inden for rammerne af Eurodac. Teksten i stk. 1 er baseret paa artikel 23 i direktiv 95/46. Teksten i udkastet til konventionen var begraenset til ét bestemt tilfaelde af ulovlig behandling, hvilket er en begraensning af reglerne i direktiv 95/46. I princippet vil den registeransvarlige (den ansvarlige medlemsstat) blive holdt ansvarlig for enhver skade, som skyldes en hvilken som helst form for ulovlig behandlingsoperation eller enhver anden handling, der er uforenelig med forordningens bestemmelser. Den paagaeldende medlemsstat kan fritages for erstatningsansvar, hvis den kan bevise, at den ikke er skyld i den begivenhed, der medfoerte skaden. Hvis f.eks. registerfoereren, dvs. den centrale enhed, er ansvarlig for skaden, er den paagaeldende medlemsstat fritaget for ansvar.

I stk. 2 fastsaettes reglerne for medlemsstaternes ansvar i forbindelse med skade paa den centrale database.

Bestemmelserne i den fastfrosne tekst vedroerende Faellesskabets ansvar er ikke medtaget i forordningen, da Faellesskabets ansvar uden for kontraktforhold i forbindelse med Eurodac-systemets drift er underlagt de relevante bestemmelser i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab.

Artikel 18 - Den registreredes rettigheder

I denne artikel, som skal laeses sammen med direktiv 95/46/EF, fastsaettes den registreredes rettigheder.

Den oprindelige tekst til stk. 1 var for begraenset og er blevet erstattet af en tekst, som er i overensstemmelse med artikel 10 i direktiv 95/46, og som indeholder en liste over punkter, som den registrerede skal orienteres om. Desuden praeciseres det udtrykkeligt, hvornaar den registrerede skal have informationerne.

Stk. 2 er blevet aendret for at tilpasse teksten til kravene i artikel 12 i direktiv 95/46.

Stk. 3 er blevet aendret, saa det praeciseres, at den registrerede kan kraeve berigtigelse og sletning i en hvilken som helst medlemsstat. Hvis det ikke er den medlemsstat, der fremsendte oplysningerne, fastsaettes det i stk. 4, at den medlemsstat, der fremsendte oplysningerne, skal kontaktes af den medlemsstat, hvor den registrerede har anmodet om berigtigelse eller sletning.

I stk. 5 og 6 praeciseres artikel 12 i direktiv 95/46. For at sikre, at den registrerede kan udnytte sine rettigheder i praksis, har han ret til at faa skriftlige svar paa sine anmodninger inden for en rimelig frist.

Stk. 7 indeholder bestemmelser, der skal foere stk. 2 og 3 ud i livet.

Stk. 8 paalaegger de kompetente myndigheder i medlemsstaterne at sikre, at den ordning, der er omhandlet i stk. 4, fungerer korrekt.

I stk. 9 er der medtaget en henvisning til artikel 28, stk. 4, i direktiv 95/46. Denne bestemmelse indfoerer en forpligtelse, som betyder, at enhver kan indgive anmodning om beskyttelse af (alle) sine rettigheder og frihedsrettigheder i forbindelse med behandling af personoplysninger.

I stk. 10 praeciseres de forpligtelser, der er fastsat i artikel 28, stk. 4 og stk. 6, andet afsnit, i direktiv 95/46. Den registrerede gives mulighed for at henvende sig til tilsynsmyndigheden i den medlemsstat, han befinder sig i. Denne tilsynsmyndighed er derefter forpligtet til at kontakte tilsynsmyndigheden i den medlemsstat, som har fremsendt oplysningerne. Desuden kan den registrerede ogsaa henvende sig til den faelles tilsynsmyndighed. Henvisningen til Europaraadets konvention fra 1981 om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med automatisk databehandling af personoplysninger er slettet, fordi ordningen for beskyttelse af oplysninger ikke laengere er baseret paa denne konvention, men paa direktiv 95/46.

Stk. 11 gennemfoerer artikel 22 og artikel 28, stk. 4, i direktiv 95/46 ved at sikre den registrerede ret til at indbringe sagen for en tilsynsmyndighed eller en retsinstans, hvis vedkommende naegtes den indsigt, der er omhandlet i stk. 2.

Stk. 12 gennemfoerer ligeledes artikel 22 og artikel 28, stk. 4, i direktiv 95/46 ved at sikre den registrerede ret til at anlaegge sag ved eller indgive klage til en tilsynsmyndighed eller en retsinstans, hvis han oensker at faa oplysningerne om ham berigtiget eller slettet.

Det skal bemaerkes, at protokollens artikel 6 ikke er medtaget i forordningen, fordi dens bestemmelser ikke var i overensstemmelse med artikel 12 i direktiv 95/46. Artikel 18 gaelder for alle registrerede uanset deres juridiske status.

Artikel 19 - Den nationale tilsynsmyndighed

I denne artikel henvises der udtrykkeligt til artikel 28 i direktiv 95/46, saa der ikke kan vaere tvivl om, at de nationale tilsynsmyndigheder har befoejelser til at kontrollere lovligheden af alle behandlingsoperationer, som medlemsstaterne udfoerer. De ret vaesentlige aendringer, der er foretaget i den fastfrosne konventionstekst, er en foelge af anvendelsen af direktiv 95/46.

Artikel 20 - Den faelles tilsynsmyndighed

Stk. 1 til 10 indeholder bestemmelser om, at der midlertidigt skal oprettes en uafhaengig faelles tilsynsmyndighed, som skal kontrollere den centrale enheds behandling af personoplysninger, indtil den uafhaengige kontrolinstans, der er omhandlet i traktatens artikel 286, er blevet oprettet. Der er foretaget en raekke mindre aendringer i den fastfrosne tekst til stk. 1 til 10 for at tage hensyn til, at asyl nu hoerer ind under Faellesskabet. I praksis er det muligt, at den uafhaengige kontrolinstans, der er omhandlet traktatens artikel 286, vil vaere oprettet, inden Eurodac indleder sin virksomhed.

Det sidste punktum i stk. 11 i den tilsvarende fastfrosne tekst udgaar, da det ikke er hensigtsmaessigt, at den samme instans har to forskellige navne. Stk. 12 i den fastfrosne tekst, som ville have givet Raadet mulighed for at vedtage de supplerende foranstaltninger, som det maatte finde noedvendige for at saette den uafhaengige tilsynsmyndighed i stand til at udfoere sine opgaver, udgaar ligeledes, da en saadan bestemmelse ikke kan medtages i en forordning, hvis retsgrundlag er afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab. I traktatens artikel 286 hedder det, at Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 251 om noedvendigt vedtager andre relevante bestemmelser. Alle andre bestemmelser om vedtagelsen af andre foranstaltninger ville vaere i strid med traktatens artikel 286.

KAPITEL VII - AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 21 - Udgifter

Ifoelge denne artikel skal udgifterne til de nationale enheder og deres tilslutning til den centrale database afholdes af hver enkelt medlemsstat. Tilsvarende skal udgifterne til meddelelse eller fremsendelse af oplysninger (for datastroemme i begge retninger) afholdes af medlemsstaterne. Denne artikel afspejler den enighed om finansieringen, som man naaede frem til i forbindelse med udkastet til konventionen. Kun de udgifter, som ikke skal afholdes over faellesskabsbudgettet, skal angives specifikt i en faellesskabsretsakt. Det anfoeres derfor ikke i forordningen, at udgifterne til oprettelsen og driften af den centrale enhed skal afholdes over faellesskabsbudgettet.

Artikel 22 - Gennemfoerelse

Formaalet med denne artikel er at underlaegge udoevelsen af de befoejelser, som tillaegges Kommissionen i henhold til artikel 3, 4 og 12, en forskriftsprocedure i overensstemmelse med Raadets afgoerelse 87/373 EOEF af 13. juli 1987 om fastsaettelse af de naermere vilkaar for udoevelsen af de gennemfoerelsesbefoejelser, der tillaegges Kommissionen. Bestemmelserne i denne artikel skal muligvis tilpasses, hvis man naar til enighed om en revision af "komitologiafgoerelsen".

Artikel 23 - AArlig beretning, kontrol og evaluering

Med henblik paa gennemsigtigheden fastsaettes det i denne artikel, at Kommissionen hvert aar skal forelaegge Europa-Parlamentet og Raadet en beretning om den centrale enheds virksomhed.

I denne artikel fastsaettes kontrol- og evalueringskravene inden for rammerne af Sound and Efficient Management 2000, som underbygges af finansforordningens artikel 2 (1231/77). Den afspejler anbefalingerne i Kommissionens nylige meddelelse, Spending more wisely: implementation of the Commission's evaluation policy (SEK(1999) 69/4). I meddelelsen hedder det, at alle tjenestegrenene boer goere en indsats for at udvikle indikatorer og for at indfoere effektive kontrolsystemer med henblik paa at indsamle oplysninger om relevante indikatorer om programmerne og foranstaltningerne lige fra starten for at sikre, at evalueringerne er gyldige og har en hoej analytisk kvalitet; naar de eksisterende bestemmelser ikke sikrer en tilstraekkelig kontrol, maa man overveje at revidere dem. Paa grundlag af denne meddelelse bestraeber Kommissionen sig paa konsekvent at soerge for, at retsakterne indeholder bestemmelser om evaluering og kontrol. Den almindelige praksis med at medtage udtrykkelige bestemmelser om formen for kontrol og tidspunktet for og formaalet med stoerre evalueringer anvendes generelt. Kommissionen forestiller sig, at de omhandlede maal skal vedroere spoergsmaal saasom den tid, det tager for den centrale enhed at besvare anmodninger fra en medlemsstat, sikkerhedskrav og noejagtigheden af de sammenligninger, der foretages i den centrale enhed, i lyset af den endelige kontrol, som medlemsstaterne udfoerer.

Artikel 24 - Sanktioner

Denne artikel paalaegger medlemsstaterne at fastsaette passende sanktioner i deres nationale lovgivning, der er effektive, staar i forhold til overtraedelsen og virker afskraekkende, for misbrug af oplysninger, der er registreret i den centrale database. Denne bestemmelse, som er et vigtigt supplement til reglerne om databeskyttelse og sikkerhed, er en tilpasning af artikel 9, stk. 5, i den "fastfrosne" konventionstekst.

Artikel 25 - Territorialt anvendelsesomraade

Formaalet med denne artikel er at bringe forordningens anvendelsesomraade i overensstemmelse med Dublin-konventionen af 15. juni 1990, naar traktatens normale territoriale anvendelsesomraade er bredere end anvendelsesomraadet i Dublin-konventionens artikel 19. Anvendelsen paa Den Franske Republik er derfor begraenset til Den Franske Republiks europaeiske omraade og omfatter dermed ikke de oversoeiske departementer, som normalt ville vaere omfattet af retsakter under soejle 1 i henhold til EF-traktatens artikel 299, stk. 2. Udkastet til forordningen indeholder ingen bestemmelser om territorial anvendelse i forbindelse med Det Forenede Kongerige paa trods af, at den fastfrosne konventionstekst indeholdt en saadan bestemmelse; aarsagerne hertil er beskrevet i afsnit 2.2 og 4.3 i denne begrundelse.

Artikel 26 - Ikrafttraeden og anvendelse

Ifoelge denne artikel traeder forordningen i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, og fra denne dato skal medlemsstaterne gennemfoere den. Paa grund af de tekniske krav i forbindelse med oprettelsen af Eurodac-systemet er det ikke muligt at fastsaette bestemmelser om, at forordningens ikrafttraeden og anvendelse skal indtraede samtidig. Dette skal udtrykkeligt anfoeres i forordningen, mens det ikke var noedvendigt med en saadan udtrykkelig bestemmelse i den fastfrosne konventionstekst, fordi det her var meningen, at de tekniske forberedelser skulle foretages, mens konventionen blev underskrevet og ratificeret af medlemsstaterne. Denne artikel indfoerer derfor en meddelelsesordning, som betyder, at Kommissionen vil offentliggoere den dato fra hvilken Eurodac finder anvendelse, i EF-Tidende paa det tidspunkt, hvor alle medlemsstaterne har meddelt Kommissionen, at de har truffet de noedvendige tekniske foranstaltninger, og den centrale enhed er i stand til at indlede sin virksomhed.

Forslag til RAADETS FORORDNING (EF) om oprettelse af "Eurodac" til sammenligning af asylansoegeres og visse andre udlaendinges fingeraftryk

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 63, nr. 1, litra a),

under henvisning til forslag fra Kommissionen (3),

(3) EFT C

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (4), og

(4) EFT C

ud fra foelgende betragtninger:

(1) Medlemsstaterne har indgaaet konventionen om fastsaettelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, der indgives i en af De Europaeiske Faellesskabers medlemsstater (5), undertegnet i Dublin den 15. juni 1990, (i det foelgende benaevnt "Dublin-konventionen");

(5) EFT C 254 af 19.8.1997, s. 1.

(2) med henblik paa anvendelsen af Dublin-konventionen er det noedvendigt at fastslaa asylansoegernes identitet og identiteten af personer, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af Faellesskabets ydre graenser; med henblik paa en effektiv anvendelse af Dublin-konventionen, saerlig artikel 10, stk. 1, litra c) og e), er det ligeledes oenskeligt, at hver medlemsstat kan kontrollere, om en udlaending, der opholder sig ulovligt paa dens omraade, har soegt asyl i en anden medlemsstat;

(3) fingeraftryk er et vigtigt element, naar de paagaeldendes noejagtige identitet skal fastslaas; det er derfor noedvendigt at oprette et system til sammenligning af deres fingeraftryk;

(4) til det formaal er det noedvendigt at oprette et system benaevnt "Eurodac", som bestaar af en central enhed, der skal oprettes i Kommissionen, og som skal drive en central edb-database med fingeraftryk, samt de elektroniske midler til fremsendelse mellem medlemsstaterne og den centrale database;

(5) det er ogsaa noedvendigt at paalaegge medlemsstaterne straks at optage fingeraftrykkene af alle asylansoegere og alle udlaendinge, der paagribes i forbindelse med ulovlig overskridelse af Faellesskabets ydre graense, hvis de er fyldt 14 aar;

(6) det er noedvendigt at fastsaette praecise regler for fremsendelsen af disse fingeraftryksoplysninger til den centrale enhed, registreringen af disse fingeraftryksoplysninger og andre relevante oplysninger i den centrale database, opbevaring af oplysningerne, sammenligning af oplysningerne med andre fingeraftryksoplysninger, fremsendelse af resultaterne af sammenligningen og blokering og sletning af de registrerede oplysninger; disse regler kan vaere forskellige for og boer vaere specielt tilpasset til situationen for foreskellige kategorier af udlaendinge;

(7) udlaendinge, der har soegt asyl i én medlemsstat, kan i mange aar have mulighed for at soege asyl i en anden medlemsstat; den maksimale periode, hvor den centrale enhed boer opbevare fingeraftryksoplysningerne, boer derfor vaere af en betydelig laengde; da de fleste udlaendinge, som har opholdt sig i Faellesskabet i adskillige aar, vil have opnaaet fast status eller endog unionsborgerskab efter denne periode, boer en periode paa ti aar anses for en rimelig periode for opbevaring af fingeraftryksoplysninger;

(8) opbevaringsperioden boer vaere kortere i visse situationer, hvor der ikke er behov for at opbevare fingeraftryksoplysningerne saa laenge; fingeraftryksoplysningerne boer slettes oejeblikkeligt, naar en udlaending opnaar unionsborgerskab;

(9) det er noedvendigt klart at fastlaegge det ansvar, der paahviler henholdsvis Kommissionen, hvad angaar den centrale enhed, og medlemsstaterne, med hensyn til anvendelsen af oplysninger, datasikkerhed samt indsigt i og berigtigelse af de registrerede oplysninger;

(10) Faellesskabets ansvar uden for kontraktforhold i forbindelse med anvendelsen af Eurodac-systemet vil vaere underlagt de relevante bestemmelser i traktaten; det er noedvendigt at fastsaette specifikke regler for medlemsstaternes ansvar uden for kontraktforhold i forbindelse med anvendelsen af systemet;

(11) Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af saadanne oplysninger (6) boer finde anvendelse paa medlemsstaternes behandling af personoplysninger inden for rammerne af Eurodac-systemet;

(6) EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

(12) maalet for de paataenkte foranstaltninger, oprettelse inden for Kommissionen af et system til sammenligning af fingeraftryk til hjaelp ved gennemfoerelsen af Faellesskabets asylpolitik kan ifoelge selve dets natur ikke i tilstraekkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor i overensstemmelse med subsidiaritets-princippet, jf. traktatens artikel 5, bedre gennemfoeres paa faellesskabsplan; denne forordning er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. naevnte artikel, begraenset til det minimum, der er noedvendigt for at naa ovennaevnte maal;

(13) efter traktatens artikel 286 finder direktiv 95/46/EF ogsaa anvendelse paa Faellesskabets institutioner og organer; da den centrale enhed oprettes i Kommissionen, finder dette direktiv anvendelse paa denne enheds behandling af personoplysninger;

(14) principperne i direktiv 95/46/EF om beskyttelse af fysiske personers rettigheder og frihedsrettigheder, isaer retten til privatlivets fred, i forbindelse med behandling af personoplysninger boer suppleres eller praeciseres, specielt med hensyn til visse sektorer;

(15) Eurodac's funktion boer overvaages og evalueres;

(16) medlemsstaterne boer indfoere et sanktionssystem for overtraedelser af denne forordning;

(17) denne forordnings territoriale anvendelsesomraade boer begraenses, saaledes at det svarer til det territoriale anvendelsesomraade for Dublin-konventionen;

(18) denne forordning boer traede i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, saaledes at den kan tjene som retsgrundlag for de gennemfoerelsesbestemmelser, som med henblik paa forordningens hurtige anvendelse er paakraevede for at medlemsstaterne og Kommissionen kan indfoere de noedvendige tekniske arrangementer; det boer derfor paalaegges Kommissionen at verificere, at disse betingelser er opfyldt -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

KAPITEL I - ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1 Formaalet med "Eurodac"

1. Der oprettes et system, benaevnt "Eurodac", hvis formaal er at lette fastsaettelsen af, hvilken medlemsstat der i henhold til Dublin-konventionen er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, der indgives i en medlemsstat, samt paa anden maade lette anvendelsen af Dublin-konventionen paa de betingelser, der er fastsat i denne forordning.

2. Eurodac omfatter:

(a) den centrale enhed, der er omhandlet i artikel 3

(b) en central elektronisk database, hvori de oplysninger, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, artikel 8, stk. 2, og artikel 11, stk. 2, behandles med henblik paa sammenligning af asylansoegeres og visse andre udlaendinges fingeraftryk

(c) midler til fremsendelse af oplysninger mellem medlemsstaterne og den centrale database.

De regler, der gaelder for Eurodac, finder ligeledes anvendelse paa de operationer, som medlemsstaterne foretager lige fra fremsendelsen af oplysninger til den centrale enhed indtil anvendelsen af resultaterne af sammenligningen.

3. Uden at dette i oevrigt beroerer oprindelsesmedlemsstatens anvendelse af oplysninger, som er bestemt til Eurodac, i databaser oprettet i henhold til dens nationale ret, maa fingeraftryk og andre personoplysninger kun behandles i Eurodac til de i Dublin-konventionens artikel 15, stk. 1, omhandlede formaal.

Artikel 2 Definitioner

I denne forordning forstaas ved:

(a) "Dublin-konventionen": konventionen om fastsaettelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning, der indgives i en af De Europaeiske Faellesskabers medlemsstater, undertegnet i Dublin den 15. juni 1990.

(b) "asylansoeger": en udlaending, der har indgivet en asylansoegning, eller paa hvis vegne en saadan asylansoegning er indgivet.

(c) "personoplysninger": enhver form for information om en identificeret eller identificerbar fysisk person ("registreret"); ved identificerbar person forstaas en person, der direkte eller indirekte kan identificeres, bl.a. ved et identifikationsnummer eller et eller flere elementer, der er saerlige for denne persons fysiske, fysiologiske, psykiske, oekonomiske, kulturelle eller sociale identitet.

(d) "behandling af personoplysninger" ("behandling"): enhver operation eller raekke af operationer - med eller uden brug af elektronisk databehandling - som personoplysninger goeres til genstand for, f.eks. indsamling, registrering, systematisering, opbevaring, tilpasning eller aendring, selektion, soegning, brug, videregivelse ved transmission, formidling eller enhver anden form for overladelse, sammenstilling eller samkoering samt blokering, sletning eller tilintetgoerelse.

(e) "fremsendelse af oplysninger":

(i) meddelelse af personoplysninger fra medlemsstaterne til den centrale enhed med henblik paa registrering i den centrale database og meddelelse af resultaterne af den sammenligning, som den centrale enhed foretager, til medlemsstaterne, og

(ii) registrering af personoplysninger, som medlemsstaterne foretager direkte i den centrale database, og direkte meddelelse af resultaterne af sammenligningen til medlemsstaterne.

(f) "oprindelsesmedlemsstat":

(i) med hensyn til en asylansoeger eller en person, som er omfattet af artikel 11 i denne forordning, den medlemsstat, der fremsender personoplysningerne til den centrale enhed og modtager resultaterne af sammenligningen

(ii) med hensyn til en person, som er omfattet af artikel 8 i denne forordning, den medlemsstat, der fremsender personoplysningerne til den centrale enhed.

(g) "flygtning": en person, der er anerkendt som flygtning i overensstemmelse med Genève-konventionen om flygtninge af 28. juli 1951, som aendret ved New York-protokollen af 31. januar 1967.

2. Medmindre andet er fastsat, anvendes de udtryk, der er defineret i artikel 1 i Dublin-konventionen, i den samme betydning i naervaerende forordning.

Artikel 3 Den centrale enhed

1. Der oprettes en central enhed i Kommissionen, der paa medlemsstaternes vegne er ansvarlig for driften af den centrale database med fingeraftryk. Den centrale enhed udstyres med et edb-system til identifikation af fingeraftryk.

2. Behandlingen af oplysninger om asylansoegere, personer, der er omfattet af artikel 8, og personer, der er omfattet af artikel 11, i den centrale enhed, sker paa oprindelsesmedlemsstatens vegne.

3. Den centrale enhed kan efter proceduren i artikel 22 paalaegges at udfoere visse statistiske opgaver paa grundlag af de oplysninger, som enheden behandler.

KAPITEL II - ASYLANSOEGERE

Artikel 4 Optagelse, fremsendelse og sammenligning af fingeraftryk

1. Medlemsstaterne optager omgaaende fingeraftryk af alle asylansoegere, der er fyldt 14 aar, og fremsender straks de i artikel 5, stk. 1, litra a)-f), omhandlede oplysninger til den centrale enhed. Proceduren for optagelse af fingeraftryk fastsaettes efter den paagaeldende medlemsstats nationale praksis.

2. De i artikel 5, stk. 1, omhandlede oplysninger registreres omgaaende i den centrale database: af den centrale enhed, eller hvis de tekniske betingelser herfor er opfyldt, direkte af oprindelses-medlemsstaten.

3. De i artikel 5, stk. 1, litra b), omhandlede fingeraftryksoplysninger, som fremsendes af en medlemsstat, sammenlignes i den centrale enhed med de fingeraftryksoplysninger, der er fremsendt af andre medlemsstater, og som allerede opbevares i den centrale database.

4. Den centrale enhed soerger paa anmodning af en medlemsstat for, at den i stk. 3 omhandlede sammenligning ud over fingeraftryksoplysninger fra andre medlemsstater ogsaa omfatter oplysninger, som den paagaeldende medlemsstat selv tidligere har fremsendt.

5. Den centrale enhed meddeler straks oprindelsesmedlemsstaten resultaterne af sammenligningen sammen med de i artikel 5, stk. 1, omhandlede oplysninger om de fingeraftryk, der efter den centrale enheds opfattelse ligner saa meget, at de maa anses for at svare til de fingeraftryk, som medlemsstaten har fremsendt.

Resultaterne af sammenligningen kan fremsendes direkte til oprindelsesmedlemsstaten, hvis de tekniske betingelser herfor er opfyldt.

6. Resultaterne af sammenligningen kontrolleres omgaaende i oprindelsesmedlemsstaten. Den endelige identifikation foretages af oprindelsesmedlemsstaten i samarbejde med de beroerte medlemsstater i overensstemmelse med Dublin-konventionens artikel 15.

Oplysninger fra den centrale enhed vedroerende uoverensstemmelse mellem oplysningerne eller andre oplysninger, der har vist sig at vaere upaalidelige, slettes af oprindelsesmedlemsstaten, saa snart uoverensstemmelsen eller upaalideligheden er fastslaaet.

7. Gennemfoerelsesbestemmelserne om fastsaettelse af de procedurer, der er noedvendige for anvendelsen af stk. 1-6, vedtages efter proceduren i artikel 22.

Artikel 5 Registrering af oplysninger

1. I den centrale database registreres kun foelgende oplysninger:

(a) Oprindelsesmedlemsstat og sted og dato for indgivelsen af asylansoeg-ningen

(b) fingeraftryk

(c) koen

(d) det referencenummer, oprindelsesmedlemsstaten bruger

(e) dato for optagelse af fingeraftrykkene

(f) dato for fremsendelse af oplysningerne til den centrale enhed

(g) dato for indlaesning af oplysningerne i den centrale database

(h) naermere oplysninger om modtageren/modtagerne af de fremsendte oplysninger og dato(er) for fremsendelse.

2. Naar oplysningerne er blevet registreret i den centrale database, tilintetgoer den centrale enhed de databaerere, der blev anvendt til at fremsende oplysningerne, medmindre oprindelsesmedlemsstaten anmoder om at faa dem tilbage.

Artikel 6 Opbevaring af oplysninger

Alle datasaet som omhandlet i artikel 5, stk. 1, opbevares i den centrale database i ti aar fra den dato, hvor de paagaeldende fingeraftryk blev optaget.

Efter udloebet af denne periode sletter den centrale enhed automatisk de paagaeldende oplysninger fra den centrale database.

Artikel 7 Sletning af oplysninger foer tiden

Oplysninger om en person, som har opnaaet unionsborgerskab inden udloebet af den i artikel 6 omhandlede periode, slettes fra den centrale database i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, saa snart oprindelsesmedlemsstaten bliver klar over, at den paagaeldende har opnaaet unionsborgerskab.

KAPITEL III - UDLAENDINGE, DER PAAGRIBES I FORBINDELSE MED ULOVLIG OVERSKRIDELSE AF EN YDRE GRAENSE

Artikel 8 Indsamling og meddelelse af fingeraftryksoplysninger

1. Medlemsstaterne optager omgaaende fingeraftryk af alle udlaendinge, der er fyldt 14 aar, og som paagribes af de kompetente kontrolmyndigheder i forbindelse med ulovlig overskridelse af graensen til den paagaeldende medlemsstat ad land-, soe- eller luftvejen efter at vaere kommet fra et tredjeland, og som ikke vises tilbage.

2. Den paagaeldende medlemsstat meddeler straks den centrale enhed foelgende oplysninger vedroerende udlaendinge som omhandlet i stk. 1:

a) Oprindelsesmedlemsstat

b) fingeraftryk

c) koen

d) det referencenummer, oprindelsesmedlemsstaten bruger

e) dato for optagelse af fingeraftrykkene

f) dato for meddelelse af oplysningerne til den centrale enhed.

Artikel 9 Registrering af oplysninger

1. De i artikel 5, stk. 1, og artikel 8, stk. 2, omhandlede oplysninger registreres i den centrale database.

Uden at dette i oevrigt beroerer artikel 3, stk. 3, registreres oplysninger, der meddeles den centrale enhed i henhold til artikel 8, stk. 2, udelukkende med henblik paa sammenligning med oplysninger om asylansoegere, som senere fremsendes til den centrale enhed.

Den centrale enhed sammenligner ikke oplysninger, der meddeles den i henhold til artikel 8, stk. 2, med oplysninger, der tidligere er registreret i den centrale database, eller med oplysninger, der senere meddeles den centrale enhed i henhold til artikel 8.

2. Procedurerne i artikel 4, stk. 1-6, og artikel 5, stk. 2, samt de bestemmelser, der fastsaettes i henhold til artikel 4, stk. 7, finder anvendelse.

Artikel 10 Opbevaring af oplysninger

1. Alle datasaet vedroerende en udlaending som omhandlet i artikel 8, stk. 1, opbevares i den centrale database i to aar fra den dato, hvor udlaendingens fingeraftryk blev optaget. Efter udloebet af denne periode sletter den centrale enhed automatisk de paagaeldende oplysninger fra den centrale database.

2. Oplysninger om en udlaending som omhandlet i artikel 8 slettes i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3 omgaaende fra den centrale databank naar oprindelsesmedlemsstaten inden udloebet af den toaarige periode, der er omhandlet i stk. 1, bliver klar over et af foelgende forhold:

(a) udlaendingen har faaet opholdstilladelse

(b) udlaendingen har forladt medlemsstaternes omraade

(c) udlaendingen har opnaaet unionsborgerskab.

KAPITEL IV - UDLAENDINGE, DER OPHOLDER SIG ULOVLIGT I EN MEDLEMSSTAT

Artikel 11 Sammenligning af fingeraftryk

1. Enhver medlemsstat kan for at kontrollere, om en udlaending, der opholder sig ulovligt paa dens omraade, tidligere har indgivet en asylansoegning i en anden medlemsstat, meddele den centrale enhed fingeraftryk, den har optaget af en saadan udlaending, der er fyldt 14 aar, sammen med det referencenummer, den paagaeldende medlemsstat bruger.

Generelt er der grund til at kontrollere, om udlaendingen tidligere har indgivet en asylansoegning i en anden medlemsstat, naar:

(a) udlaendingen erklaerer, at han/hun har indgivet en asylansoegning, men ikke oplyser, i hvilken medlemsstat ansoegningen er indgivet

(b) udlaendingen ikke anmoder om asyl, men naegter at lade sig sende tilbage til sit hjemland med den begrundelse, at det ville bringe ham/hende i fare, eller

(c) udlaendingen paa anden maade forsoeger at forhindre udsendelse ved at naegte at medvirke til fastlaeggelsen af sin identitet, navnlig ved ikke at vise identitetspapirer eller ved at vise falske identitetspapirer.

2. Fingeraftrykkene af en udlaending som omhandlet i stk. 1 maa udelukkende meddeles den centrale enhed med henblik paa sammenligning med fingeraftryk af asylansoegere, som andre medlemsstater har fremsendt, og som allerede er registreret i den centrale database.

Fingeraftrykkene af saadanne udlaendinge maa ikke opbevares i den centrale database eller sammenlignes med de oplysninger, der meddeles den centrale enhed i henhold til artikel 8. stk. 2.

3. Procedurerne i artikel 4, stk. 1-6, samt de bestemmelser, der fastsaettes i henhold til artikel 4, stk. 7, finder anvendelse.

4. Den centrale enhed tilintetgoer de fingeraftryk, der meddeles den i henhold til stk. 1, saa snart resultaterne af sammenligningen er meddelt oprindelses-medlemsstaten.

KAPITEL V - ANERKENDTE FLYGTNINGE

Artikel 12 Blokering af oplysninger

1. Oplysninger om en person, der er blevet anerkendt og har faaet indrejsetilladelse som flytning i en medlemsstat, skal blokeres i den centrale database. Blokeringen foretages af den centrale enhed efter instruks fra oprindelsesmedlemsstaten.

2. Fem aar efter, at Eurodac har indledt sin virksomhed traeffes der efter den procedure, der er omhandlet i traktatens artikel 67, paa grundlag af paalidelige statistikker, som er udarbejdet af den centrale enhed, om personer, der har indgivet asylansoegning i en medlemsstat, efter at de i en anden medlemsstat er blevet anerkendt og har faaet indrejsetilladelse som flygtninge, afgoerelse om, hvorvidt oplysningerne om personer, der er blevet anerkendt og har faaet indrejsetilladelse som flygtninge i en medlemsstat, enten:

(a) skal opbevares i overensstemmelse med artikel 6 med henblik paa den sammenligning, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3

(b) skal slettes foer tiden, saa snart den paagaeldende er blevet anerkendt og har faaet indrejsetilladelse som flygtning.

I det foerste afsnit, litra a), naevnte tilfaelde ophaeves blokeringen af de i henhold til stk. 1 blokerede oplysninger, og den i naevnte stykke omhandlede procedure finder ikke laengere anvendelse.

I det i foerste afsnit, litra b), naevnte tilfaelde:

(a) skal oplysninger, som er blevet blokeret i henhold til stk. 1, straks slettes af den centrale enhed, og

(b) skal oplysninger om personer, som senere anerkendes og faar indrejsetilladelse som flygtninge, slettes i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, saa snart oprindelsesmedlemsstaten bliver klar over, at den paagaeldende er blevet anerkendt og har faaet indrejsetilladelse som flygtning i en medlemsstat.

3. Gennemfoerelsesbestemmelserne for udarbejdelsen af de statistikker, der er omhandlet i stk. 2, vedtages efter proceduren i artikel 22.

KAPITEL VI - ANVENDELSEN AF OPLYSNINGER, DATABESKYTTELSE, SIKKERHED OG ANSVAR

Artikel 13 Ansvar i forbindelse med anvendelse af oplysninger

1. Oprindelsesmedlemsstaten er ansvarlig for:

(a) at optagelsen af fingeraftryk foregaar paa lovlig vis

(b) at fremsendelsen af fingeraftryk og andre oplysninger, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, artikel 8, stk. 2, og artikel 11, stk. 2, til den centrale enhed foregaar paa lovlig vis

(c) at oplysningerne er korrekte og ajourfoerte ved fremsendelsen til den centrale enhed

(d) at registreringen, opbevaringen, berigtigelsen og sletningen af oplysningerne i den centrale database foregaar paa lovlig vis, uden at dette i oevrigt beroerer det ansvar, der paahviler Kommissionen

(e) at anvendelsen af de resultater af sammenligningen af fingeraftryk, der er fremsendt af den centrale enhed, sker paa lovlig vis.

2. Oprindelsesmedlemsstaten er ansvarlig for oplysningernes sikkerhed foer og under fremsendelsen til den centrale enhed samt for sikkerheden af de oplysninger, den modtager fra den centrale enhed, jf. artikel 14.

3. Oprindelsesmedlemsstaten er ansvarlig for den endelige identifikation af oplysningerne, jf. artikel 4, stk. 6.

4. Kommissionen sikrer, at den centrale enhed drives i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser og dens gennemfoerelsesbestemmelser. Kommissionen skal isaer:

(a) traeffe foranstaltninger, der sikrer, at personer, som arbejder i den centrale enhed, kun anvender de oplysninger, der er registreret i den centrale database, i overensstemmelse med formaalet med Eurodac, jf. artikel 1, stk. 1

(b) sikre, at personer, der arbejder i den centrale enhed, imoedekommer alle de anmodninger, som medlemsstaterne i overensstemmelse med denne forordning fremsaetter vedroerende registrering, sammenligning, berigtigelse og sletning af oplysninger, som de er ansvarlige for

(c) traeffe de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at garantere den centrale enheds sikkerhed, jf. artikel 14

(d) sikre, at kun personer, der er autoriseret til at arbejde i den centrale enhed, har adgang til de oplysninger, der er registreret i den centrale database, uden at dette i oevrigt beroerer artikel 20 og de befoejelser, der tillaegges den uafhaengige kontrolinstans, som skal oprettes i henhold til traktatens artikel 286, stk. 2.

Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Raadet om de foranstaltninger, den traeffer i henhold til foerste afsnit.

Artikel 14 Sikkerhed

1. Oprindelsesmedlemsstaten traeffer de noedvendige foranstaltninger til at:

(a) forhindre, at uautoriserede personer faar adgang til de nationale anlaeg, hvor medlemsstaten udfoerer operationer i overensstemmelse med Eurodacs formaal

(b) forhindre, at oplysninger og databaerere i Eurodac laeses, kopieres, aendres eller slettes af uautoriserede personer

(c) sikre, at det er muligt efterfoelgende at efterproeve og fastslaa, hvilke oplysninger der er registreret i Eurodac, hvornaar og af hvem

(d) forhindre uautoriseret registrering af oplysninger i Eurodac samt uautoriseret aendring eller sletning af oplysninger, der er registreret i Eurodac

(e) sikre, at autoriserede personer for saa vidt angaar brugen af oplysninger i Eurodac kun faar adgang til de oplysninger, der henhoerer under deres kompetence

(f) sikre, at det er muligt at efterproeve og fastslaa, til hvilke myndigheder de oplysninger, der er registreret i Eurodac, kan fremsendes via datatransmissionsudstyr

(g) forhindre uautoriseret laesning, kopiering, aendring eller sletning af oplysninger i forbindelse med saavel direkte fremsendelse af oplysninger til og fra den centrale enhed som transport af databaerere til og fra den centrale enhed.

2. For saa vidt angaar driften af den centrale enhed er det Kommissionen, der er ansvarlig for gennemfoerelsen af de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1.

Artikel 15 Adgang til og berigtigelse eller sletning af de oplysninger, der er registreret i Eurodac

1. Oprindelsesmedlemsstaten skal have adgang til de oplysninger, som den har fremsendt eller meddelt, og som er registreret i den centrale database i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser.

Ingen medlemsstat kan soege i oplysninger, der er fremsendt af en anden medlemsstat, eller modtage saadanne oplysninger, bortset fra oplysninger, der er resultatet af den sammenligning, der er omhandlet i artikel 4, stk. 5.

2. Hver medlemsstat udpeger de myndigheder, der i henhold til stk. 1 har adgang til oplysninger, der er registreret i den centrale database. Hver medlemsstat sender Kommissionen en liste over disse myndigheder.

3. Kun oprindelsesmedlemsstaten har ret til at aendre de oplysninger, som den har fremsendt til den centrale enhed, ved at berigtige, supplere eller slette dem, bortset fra sletning i henhold til artikel 6, artikel 10, stk. 1, eller artikel 12, stk. 2, litra b), tredje afsnit, litra a).

Hvis oprindelsesmedlemsstaten registrerer oplysninger direkte i den centrale database, kan aendre den eller slette dem direkte.

Hvis oprindelsesmedlemsstaten ikke registrerer oplysningerne direkte i den centrale database, aendrer eller sletter den centrale enhed dem paa denne medlemsstats anmodning.

4. Hvis en medlemsstat eller den centrale enhed har grund til at formode, at oplysninger, som er registreret i den centrale database, er ukorrekte, meddeler den hurtigst muligt dette til oprindelsesmedlemsstaten.

Hvis en medlemsstat har grund til at formode, at oplysninger er registreret i den centrale database i strid med denne forordning, meddeler den ligeledes hurtigst muligt dette til oprindelsesmedlemsstaten. Oprindelsesmedlemsstaten kontrol-lerer de paagaeldende oplysninger og aendrer eller sletter dem om noedvendigt omgaaende.

Artikel 16 Den centrale enheds registre

1. Den centrale enhed foerer registre over alle behandlinger af oplysninger i den centrale enhed. Disse registre skal vise formaalet med adgangen, datoen og tidspunktet, de fremsendte oplysninger, de oplysninger, der er anvendt til selektionen, og navnet paa baade den enhed, der har indlaest oplysningerne eller foretaget selektioner, og de ansvarlige personer.

2. Disse registre maa kun bruges til kontrol med lovligheden af behandlingen af oplysningerne i databeskyttelsesoejemed samt til at garantere oplysningernes sikkerhed i overensstemmelse med artikel 14. Registrene skal med de noedvendige foranstaltninger beskyttes mod uautoriseret adgang og skal slettes efter en periode paa et aar, hvis de ikke er noedvendige for kontrolprocedurer, som allerede er indledt.

Artikel 17 Erstatningsansvar

1. Enhver person eller medlemsstat, der har lidt skade - hvad enten denne er af fysisk eller moralsk art - som foelge af en ulovlig behandling eller enhver anden handling, der er i strid med bestemmelserne i denne forordning, har ret til erstatning fra den medlemsstat, der er ansvarlig for skaden. Den paagaeldende medlemsstat kan helt eller delvis fritages for erstatningsansvar for skade, hvis den beviser, at den ikke er skyld i den begivenhed, der medfoerte skaden.

2. Hvis en medlemsstats manglende overholdelse af sine forpligtelser i henhold til denne forordning volder skade paa den centrale database, holdes den paagaeldende medlemsstat ansvarlig for skaden, medmindre Kommissionen ikke har taget rimelige skridt til at forhindre skaden i at ske, eller til at begraense dens omfang.

3. Skadeserstatningskrav mod en medlemsstat, der fremsaettes efter stk. 1 og 2, behandles efter den paagaeldende medlemsstats nationale ret.

Artikel 18 Den registreredes rettigheder

1. En person, der er omfattet af denne forordning, skal af oprindelsesmedlemsstaten orienteres om foelgende, naar hans/hendes fingeraftryk optages:

(a) formaalet med optagelsen af hans/hendes fingeraftryk

(b) fremsendelsen eller meddelelsen af de oplysninger, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, artikel 8, stk. 2, eller 11, stk. 2, til den centrale enhed

(c) i givet fald pligten til at lade sine fingeraftryk optage

(d) hvorvidt der gives ret til a faa indsigt i og foretage berigtigelse af de oplysninger, der vedroerer den registrerede.

2. I hver medlemsstat kan enhver registreret udoeve de rettigheder, der er omhandlet i artikel 12 i direktiv 95/46/EF, i overensstemmelse med den paagaeldende medlemsstats love, administrative bestemmelser og procedurer.

Uden at dette i oevrigt beroerer forpligtelsen til at give andre oplysninger i overensstemmelse med artikel 12, litra a), i direktiv 95/46/EF, vil den paagaeldende faa meddelelse om, hvilke oplysninger der er registreret i den centrale database om vedkommende, og om hvilken medlemsstat der har fremsendt dem til den centrale enhed. En saadan indsigt i oplysningerne kan kun gives af en medlemsstat.

3. I hver medlemsstat kan enhver anmode om, at ukorrekte oplysninger berigtiges, eller at oplysninger, der er registreret ulovligt, slettes. Berigtigelsen og sletningen foretages af den medlemsstat, der har fremsendt oplysningerne, i overensstemmelse med medlemsstatens love, administrative bestemmelser og procedurer.

4. Hvis retten til berigtigelse og sletning udoeves i en anden medlemsstat end den (dem), der har fremsendt oplysningerne, kontakter denne medlemsstats myndigheder myndighederne i de(n) paagaeldende medlemsstat(er), saa disse kan kontrollere, at oplysningerne er korrekte, samt at fremsendelsen og registreringen af dem i den centrale database er lovlig.

5. Hvis det viser sig, at oplysninger, der er registreret i den centrale database, er ukorrekte eller ulovligt registreret, berigtiger eller sletter den medlemsstat, der har fremsendt dem, disse oplysninger i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3. Den paagaeldende medlemsstat skal inden for en rimelig frist skriftligt bekraefte over for den registrerede, at den har taget skridt til at berigtige eller slette oplysningerne om vedkommende.

6. Hvis den medlemsstat, der har fremsendt oplysningerne, ikke anerkender, at oplysninger, der er registreret i den centrale database, er ukorrekte eller ulovligt registreret, skal den skriftligt forklare over for den registrerede, hvorfor den ikke er villig til at berigtige eller slette oplysningerne.

Den paagaeldende medlemsstat skal ogsaa orientere den registrerede om, hvilke skridt han/hun kan tage, hvis han/hun ikke kan acceptere den forklaring, der er givet. Denne orientering skal indeholde oplysninger om, hvordan den registrerede kan anlaegge sag ved eller i givet fald indgive klage til den paagaeldende medlemsstats kompetente myndigheder eller domstole, og hvilken oekonomisk eller anden bistand der kan ydes i henhold til den paagaeldende medlemsstats love, administrative bestemmelser og procedurer.

7. Anmodninger efter stk. 2 og 3 skal indeholde alle de noedvendige oplysninger til identifikation af den registrerede, herunder fingeraftryk. Oplysningerne anvendes udelukkende i forbindelse med udoevelsen af de rettigheder, der er omhandlet i stk. 2 og 3, og tilintetgoeres straks derefter.

8. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne skal samarbejde aktivt med henblik paa straks at imoedekomme de i stk. 3, 4 og 5 omhandlede rettigheder.

9. Den nationale tilsynsmyndighed i hver medlemsstater skal i overensstemmelse med artikel 28, stk. 4, i direktiv 95/46/EF bistaa den registrerede med at udoeve sine rettigheder.

10. Den nationale tilsynsmyndighed i den medlemsstat, der har fremsendt oplysningerne, og den nationale tilsynsmyndighed i den medlemsstat, hvor den registrerede opholder sig, skal bistaa og paa anmodning raadgive den paagaeldende ved udoevelsen af denne ret til at faa berigtiget eller slettet oplysninger. Begge de nationale tilsynsmyndigheder skal samarbejde om dette. Anmodninger om en saadan bistand kan rettes til den nationale tilsynsmyndighed i den medlemsstat, hvor den registrerede opholder sig, som videresender anmodningen til myndigheden i den medlemsstat, som har fremsendt oplysningerne. Den registrerede kan ogsaa anmode den faelles tilsynsmyndighed, der er omhandlet i artikel 20, om bistand og raadgivning.

11. I hver medlemsstat kan enhver i overensstemmelse med den paagaeldende medlemsstats love, administrative bestemmelser og procedurer anlaegge sag ved eller i givet fald indgive klage til den paagaeldende medlemsstats kompetente myndigheder eller domstole, hvis han/hun naegtes den indsigt, der er omhandlet i stk. 2.

12. Enhver kan i overensstemmelse med de love, administrative bestemmelser og procedurer, der gaelder i den medlemsstat, der har fremsendt oplysningerne, anlaegge sag ved eller i givet fald indgive klage til den paagaeldende medlemsstats kompetente myndigheder eller domstole vedroerende de oplysninger om ham/hende, der er registreret i den centrale database, med henblik paa at udoeve sine rettigheder i henhold til stk. 3. De nationale tilsynsmyndigheders pligt til at bistaa og paa anmodning raadgive den registrerede i overensstemmelse med stk. 10 gaelder under hele denne proces.

Artikel 19 Den nationale tilsynsmyndighed

1. Hver medlemsstat drager omsorg for, at den eller de nationale tilsynsmyndigheder, der udpeges i henhold til artikel 28, stk. 1, i direktiv 95/46/EF, i fuld uafhaengighed og i overensstemmelse med det paagaeldende medlemsstats nationale ret overvaager, at den paagaeldende medlemsstats behandling af personoplysninger i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning, herunder fremsendelsen af oplysningerne til den centrale enhed, foregaar paa lovlig vis.

2. Hver medlemsstat soerger for, at den nationale tilsynsmyndighed har adgang til raadgivning fra personer med tilstraekkeligt kendskab til fingeraftryksoplysninger.

Artikel 20 Den faelles tilsynsmyndighed

1. Der oprettes en uafhaengig faelles tilsynsmyndighed bestaaende af hoejst to repraesentanter fra tilsynsmyndighederne i hver medlemsstat. Hver delegation har én stemme.

2. Den faelles tilsynsmyndighed har til opgave at overvaage den centrale enheds virksomhed for at sikre, at de registreredes rettigheder ikke kraenkes ved behandling eller brug af oplysninger, som den centrale enhed er i besiddelse af. Den overvaager endvidere lovligheden af den centrale enheds fremsendelse af personoplysninger til medlemsstaterne.

3. Den faelles tilsynsmyndighed er ligeledes befoejet til at undersoege gennemfoerelsesproblemer i forbindelse med driften af Eurodac, til at behandle problemer, der maatte opstaa i forbindelse med de nationale tilsynsmyndigheders kontrol, samt til at udarbejde anbefalinger med henblik paa faelles loesninger paa de foreliggende problemer.

4. Ved udfoerelsen af sine opgaver bistaas den faelles tilsynsmyndighed om noedvendigt aktivt af de nationale tilsynsmyndigheder.

5. Den faelles tilsynsmyndighed skal have adgang til raadgivning fra personer med tilstraekkeligt kendskab til fingeraftryksoplysninger.

6. Kommissionen bistaar den faelles tilsynsmyndighed med udfoerelsen af dennes opgaver. Den skal navnlig give den faelles tilsynsmyndighed alle de oplysninger, den anmoder om, og til enhver tid give den adgang til alle dokumenter og sagsakter samt adgang til de oplysninger, der opbevares i systemet, og give den adgang til alle sine lokaler.

7. Den faelles ti