[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 19.9.2007

SEK(2007) 1190

ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE

Bilag til MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET om En ny dyresundhedsstrategi for Den Europæiske Union (2007-2013) - "Det er bedre at forebygge end at helbrede" RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN En ny dyresundhedsstrategi (2007-2013)

{KOM(2007) 539 endelig} {SEK(2007) 1189}

RESUMÉ

En ny dyresundhedsstrategi (2007-2013)

Fællesskabets dyresundhedspolitik har udviklet sig meget, siden grundstenene til den blev lagt i starten af 1960'erne. Vedtagelsen af fælles EU-regler for handel med dyr og markedsføring af animalske produkter har været af afgørende betydning for indsatsen for at sikre passende sikkerheds- og sundhedsnormer, fremme handelen inden for Fællesskabet og forbedre dyresundheden generelt. Fællesskabets dyresundhedspolitik er yderligere blevet udbygget som reaktion på en række alvorlige kriser og sygdomsudbrud, som har fundet sted i de seneste år.

GD SANCO iværksatte i 2004 en evaluering for at vurdere effekten af Fællesskabets dyresundhedspolitik i den seneste tiårsperiode. Man indkredsede under evalueringen en række problemstillinger, som gennemgås i dette dokument. Formålet med dette initiativ er at tage fat på de pågældende problemer og de nye udfordringer, som Fællesskabets dyresundhedspolitik står over for i dag.

Der blev ved evalueringen identificeret en række centrale problemer, herunder at Fællesskabets nuværende dyresundhedspolitik er meget kompleks, at der ikke opereres med en overordnet strategi, og frem for alt at der ikke i tilstrækkelig grad sættes fokus på sygdomsforebyggelse. Disse problemer har igen skabt andre problemer, såsom mangel på den nødvendige sammenhæng og overensstemmelse med andre, relaterede politikker. Under evalueringen blev der også fremhævet andre aspekter, herunder behovet for bedre kommunikation og for at inddrage de berørte parter i den politiske beslutningsproces samt behovet for mere præcist at definere de enkelte parters roller og ansvarsområder. Derudover fremhævedes også problemer vedrørende den nuværende finansieringsramme og medlemsstaternes importkontrol. Endelig erkendte man, at effekten af Fællesskabets dyresundhedspolitik ikke i tilstrækkelig grad er blevet evalueret.

De overordnede målsætninger med Fællesskabets dyresundhedspolitik er at sikre et højt folkesundhedsniveau og samtidig bidrage til økonomisk vækst og konkurrenceevne samt at fremme god landbrugspraksis, der forebygger overførsel af dyresygdomme og er i overensstemmelse med de relevante dyrevelfærdsnormer, samtidig med at rammerne for bæredygtig udvikling er på plads. For at opfylde disse overordnede målsætninger blev der fastsat specifikke mål for Fællesskabets dyresundhedspolitik. For det første skal EU målrette sin indsats mod dyresygdomme af stor betydning for EU ved nærmere at karakterisere og klassificere biologiske og kemiske risici, ved at fastlægge prioriteringer, kvantificerbare mål og resultatindikatorer og ved at specificere, hvor store ressourcer der skal afsættes til imødegåelse af de indkredsede trusler. For det andet skal der sikres større åbenhed og effektivitet i arbejdet med at forebygge og bekæmpe sygdomme via opstilling af en fælles, mere gennemskuelig lovramme, med fastlæggelse af regler og ordninger, der fremmer den internationale handel; samtidig skal der opretholdes et højt folke- og dyresundhedsniveau, hvor der tilvejebringes incitamenter til at forebygge risici på bedrifterne, og hvor en større del af ansvaret for sygdomsforebyggelse overdrages til landbrugssektoren samt hvor overvågningen og kriseberedskabet styrkes. EU vil anspore til innovation samt videnskabeligt arbejde og forskning, der kan udmøntes i mere effektive redskaber i kampen mod dyresygdomme. Dette initiativ skal ydermere bidrage til opfyldelsen af andre, overordnede EU-målsætninger, navnlig vedrørende bedre lovgivning og Lissabon-strategien.

Man overvejede tre brede løsningsmodeller til håndtering af de problemer, der var identificeret under evalueringen. Konsekvensanalysen omfatter ikke en detaljeret gennemgang af de forskellige delmuligheder, der er blevet overvejet for hver enkelt problemstilling, idet denne analyse allerede er foretaget som led i evalueringen og findes i den endelige evalueringsrapport. De tre brede løsningsmodeller omfatter den valgte delmulighed for hver enkelt problemstilling. Den første identificerede løsningsmodel var status quo-scenariet, som er baseret på en videreførelse af Fællesskabets nuværende dyresundhedspolitik. Den anden mulige løsning går ud på at indføre en ny, "blød" dyresundhedsstrategi. Med denne strategi ville man fokusere på bløde lovgivningsværktøjer og tilstræbe bedre kommunikation, samarbejde og teknisk bistand til tredjelande. Strategien ville ligeledes have til formål at fremme videnskab og forskning, ligesom den ville omfatte foranstaltninger til at håndtere håndhævelsesaspekterne i medlemsstaterne. Den sidste mulige tilgang ville være at indføre en ny, mangesidet dyresundhedsstrategi. Denne strategi ville være baseret på de foranstaltninger, der er beskrevet for løsningsmodel 2, men ville samtidig omfatte en række supplerende retlige elementer, herunder navnlig indførelse af en ny, horisontal lovramme, eventuelt udvikling af et harmoniseret udgiftsdelingssystem, udvikling af en EU-eksportstrategi og indførelse af elektroniske redskaber til identifikation og certificering af dyr.

De sociale, økonomiske og miljømæssige konsekvenser af disse tre løsningsmodeller er analyseret i det foreliggende dokument. Der har i denne fase primært været tale om en kvalitativ analyse, hvilket skyldes, at initiativet dækker meget bredt, og at yderligere undersøgelser til en mere detaljeret afdækning af virkningerne af de væsentligste planlagte foranstaltninger (især for så vidt angår omkostninger og fordele) er i støbeskeen. Bilag II indeholder nærmere oplysninger om de forskellige undersøgelser, der er planlagt. Under alle omstændigheder vil ethvert nyt forslag til lovgivning skulle gøres til genstand for en specifik konsekvensanalyse, inden det fremlægges.

Den samlede konklusion på analysen var, at løsningsmodel 3 vil være det bedste instrument til at tackle de problemer, der blev identificeret under evalueringen, samt de nye udfordringer, som Fællesskabets dyresundhedspolitik står over for, idet det med løsningsmodel 2 – trods dennes positive virkninger - ikke ville være muligt at løse alle aspekter af de identificerede problemer.