Ændret forslag EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om bygningers energimæssige ydeevne (forelagt af Kommissionen i henhold til artikel 250, stk. 2, i EF-traktaten)

BEGRUNDELSE

A. Principper

1. I maj 2001 forelagde Kommissionen et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om bygningers energimæssige ydeevne (KOM (2001) 226 endelig - 2001/0098 (COD)) med henblik på fælles vedtagelse efter fremgangsmåden i traktatens artikel 251.

2. Den 6. februar 2002 vedtog Europa-Parlamentet en række ændringsforslag i forbindelse med førstebehandlingen. Kommissionen tog ved den lejlighed stilling til hvert af ændringsforslagene og gjorde opmærksom på, hvilke ændringsforslag den kunne acceptere, som de stod, hvilke den kunne acceptere princippet i og/eller acceptere i en ændret formulering, hvilke den kunne acceptere delvis, og hvilke den måtte afvise.

3. På denne baggrund har Kommissionen udformet dette ændrede forslag.

4. Kommissionen har foretaget tre typer ændringer med nedenstående begrundelser.

For det første er en række nye bestemmelser, som Europa-Parlamentet indføjede under førstebehandlingen, accepteret uden ændringer. Formålet med disse ændringsforslag er at forbedre de tekniske og finansielle definitioner eller at tilføre forslaget en bedre balance, øget klarhed samt at uddybe og illustrere visse pointer i forslaget.

For det andet har Kommissionen accepteret en række ændringsforslag på det principielle plan, men foretaget mindre omformuleringer, f.eks. for at skabe bedre sammenhæng med andre dele af forslaget eller definere visse betingelser, begrænsninger eller undtagelser tydeligere.

For det tredje har Kommissionen indføjet dele af ændringsforslag fra førstebehandlingen, når de ansås for at være i overensstemmelse med forslagets formål og forbedrede det væsentligt, selvom dette ikke var tilfældet for ændringsforslaget som helhed.

B. Bemærkninger til de accepterede ændringsforslag

Betragtninger

Betragtning 11

Ændringen af betragtning 11 indeholder en nøjere definition af begrebet "omkostningseffektivitet", som har stor betydning i Kommissionens forslag.

Betragtning 12

Ændringen af betragtning 12 er vigtig, fordi den yderligere tilskynder medlemsstaterne til at udvikle incitamentsystemer og offentlige tilskud for at fremme energiattestering med tilhørende informationstiltag og opfølgning. Den fremmer også ligelig adgang til de fordele, forslaget resulterer i.

Betragtning 13

Dette er en ny betragtning, der understreger at passiv køling kan bidrage væsentligt til at mindske belastningen af elværkerne og energiforbruget, især forbruget af elektricitet.

Betragtning 15

En ny betragtning, der tilskynder til videreudvikling af EN832, så den kommer til at omfatte klimaanlæg. For at skabe større konsekvens og balance er ændringsforslaget omformuleret, så det også omfatter belysning og prEN 13790.

Betragtning 16

Ny betragtning. Formuleringen er strammet op for yderligere at tilskynde til brug af incitamentsystemer og skattelettelser til at fremme bygningers energimæssige ydeevne.

Betragtning 17

Endnu en ny betragtning, der tilskynder til individuel afregning på grundlag af faktisk forbrug. Dette princip er fastslået i Save-direktivet 93/76/EØF. Europa-Parlamentets ændringsforslag er lettere omformuleret for at tage hensyn til omkostningseffektiviteten også ved forbrugsmåling. Det er nemlig tidligere blevet påvist i nogle medlemsstater, at energi- og ressourcebesparelsen har været mindre end måleomkostningerne.

Betragtning 18

Med denne ændring skal ikke blot beregningsmetoden tilpasses til den tekniske udvikling og standardiseringsudviklingen, men også de mindstenormer, der bygger på metoden. Ændringsforslaget er omformuleret for at tage højde for det lige så vigtige behov for at revidere mindstenormerne med jævne mellemrum og for at tydeliggøre, at de faktiske niveauer fastsættes af medlemsstaterne ved brug af den foreslåede integrerede beregningsmetode.

Artikler

Artikel 1

Stk. 1

Ved en lettere omformulering indarbejder og konsoliderer denne ændring målet og klima- og omkostningshensynet i artikel 1. Derved elimineres en del af behovet for en betragtning herom, selvom væsentlige krav som tilgængelighed og forudsat anvendelsesformål ikke er omfattet.

Artikel 2

Nummer 1

I denne ændring, der vedrører definitionen på en bygning, benyttes ordet "konstruktion", hvorved man undgår at bruge ordet "bygning" til at definere en bygning.

Nummer 2

Definitionen af energimæssig ydeevne er blevet styrket i overensstemmelse med principperne i Europa-Parlamentets ændringsforslag 11. Definitionen omfatter nu et referencepunkt og en kontrol af de faktiske præstationer. Dertil kommer, at der anføres eksempler, og at definitionen lægges tættere op ad beskrivelsen af beregningsmetoden i bilaget.

Artikel 4

Denne ændring sondrer kraftigere mellem eksisterende og nye bygninger og giver en mere præcis formulering af undtagelserne fra opgraderingskravene. Disse er afspejlet i ændringer af artikel 4. I Europa-Parlamentets ændringsforslag 15 antydes der muligheder for endnu mere omfattende revision af disse artikler, men dette er ikke blevet gjort eksplicit. Artikel 4 er ændret for at tage hensyn til Europa-Parlamentet ændringsforslag 19, hvor der stilles forslag om mere præcis definition af undtagelser. Undtagelser bør dog anføres i artikel 4 og attesteringsprocedurer i artikel 6.

Artikel 5

Stk. 2

Medtagelsen og en klar henvisning til renovering af både bygningsstrukturen og de energiforbrugende systemer er indføjet i artikel 5, som foreslået i Europa-Parlamentets ændringsforslag 18. Desuden er der tilføjet en tydeligere henvisning til økonomisk levedygtighed, som ligeledes foreslået. Selvom den otteårige tilbagebetalingsperiode er udgået, som foreslået af Europa-Parlamentet, er 25-procent-tærsklen fastholdt som definition af "større renoveringsarbejde".

Artikel 6

Stk. 1

Princippet om, at repræsentative lejligheder kan benyttes til attestering af den energimæssige ydeevne for hele bygninger, som foreslået i ændringsforslag 19, er indføjet i artikel 6. Undtagelser er også anført i artikel 4 som foreslået i ændringsforslag 19, idet industrianlæg dog er undtaget som helhed af tekniske og definitionsmæssige grunde. Fire måneder om året er valgt i stedet for tre til definitionen af beboelsesbygninger, der ikke bruges som fast bolig. Kommissionen har ikke fulgt forslaget om yderligere fem års frist for overholdelse, men Europa-Parlamentets forslag indeholder en åbning for en mulig længere periode for attesternes gyldighed eller en mulighed for at give medlemsstaterne mere tid til at efterleve denne bestemmelse, hvis det kan påvises, at der mangler kvalificerede og/eller autoriserede eksperter.

Stk. 2

Som foreslået i Europa-Parlamentets ændringsforslag 20 er ajourførte og aktuelle lovpligtige normer og benchmarks indført i artikel 6. CO2-indikatorer er stadig en valgfri mulighed som nævnt i artikel 3. Udvalgets indirekte (potentielt direkte) indflydelse på attesterne er indføjet i artikel 6 med henblik på at fremme bedste praksis for attestering og eventuelt større harmonisering.

Artikel 9

Ny artikel. Herefter skal udvalget evaluere 1000 m2-tærsklen efter fem år. Desuden skal evalueringen omfatte incitamenter i forbindelse med mindre foranstaltninger, der udelukkes af den tærskelværdi, som afgrænser "større" renoveringer. Save-direktivets rapporteringskrav kan være med til at lette udvalgets arbejde med denne evaluering.

Artikel 10

Ny artikel i overensstemmelse med Europa-Parlamentets ændringsforslag 24 om lancering af en oplysningskampagne. Det har Kommissionen faktisk i forvejen under overvejelse.

Artikel 13

Stk. 1, første afsnit

Ændringsforslag 23 ændrer direktivets gennemførelsestidspunkt fra en bestemt dato til 36 måneder efter direktivets ikrafttræden.

Bilag

Afsnit A

Punkt 1, litra g

Indeklima er en vigtig faktor og er indføjet i bilagets beregningsmetode som foreslået i ændringsforslag 26.

Punkt 1, litra h

Ændringsforslag 28 forslår, at bilaget kommer til at omfatte termiske og energimæssige egenskaber attesteret ved hjælp af EN45011. Når byggevarer er attesteret efter EU-standarder, er deres egenskaber fuldt anerkendt og bør tages i betragtning i den integrerede metode. Da EN 45011 er omfattet af byggevaredirektivet (89/106/EØF) som en af flere muligheder for efterlevelse, henvises der i stedet til direktivet (en teknisk justering, der er foretaget efter høring af de kompetente tjenestegrene).

Punkt 3, litra g

Sportsanlæg er vigtige energiforbrugende bygninger og kan sagtens medtages under et særligt punkt i bilaget. Det muliggøres uden videre af Eurostats klassifikation af bygværkstyper, "Classification of types of construction", CC af 15. oktober 1997.

2001/0098 (COD)

Forslag EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om bygningers energimæssige ydeevne

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [1],

[1]

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg [2],

[2]

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [3],

[3]

efter proceduren i traktatens artikel 251 [4], og

[4]

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til traktatens artikel 6 skal miljøbeskyttelseskrav integreres i udformningen og gennemførelsen af Fællesskabets politikker og aktioner.

(2) Olieprodukter, naturgas og faste brændstoffer er naturressourcer, som i henhold til traktatens artikel 174 skal udnyttes forsigtigt og rationelt; de er vigtige energikilder, men også de vigtigste kilder til kuldioxidemissioner.

(3) Øget energieffektivitet er en vigtig del af den pakke af politikker og foranstaltninger, som må iværksættes, hvis Kyoto-protokollen skal efterkommes, og bør også indgå i en pakke af politiske tiltag til opfyldelse af yderligere forpligtelser.

(4) Styring af energiefterspørgslen er et vigtigt redskab, hvormed Fællesskabet kan påvirke det globale energimarked, og dermed forsyningssikkerheden, på længere sigt.

(5) Rådet har i konklusioner vedtaget den 30. maj 2000, dokument 8835/2000, og den 5. december 2000, dokument 14000/2000, tilsluttet sig Kommissionens handlingsplan for energieffektivitet og anmodet om forslag til særlige foranstaltninger i bygningssektoren.

(6) Bolig- og tertiærsektoren, der omfatter størstedelen af EF's bygningsmasse, står for over 40% af det endelige energiforbrug i EF; sektoren er i vækst, og det vil nødvendigvis øge dens energiforbrug og dermed dens udledning af kuldioxid.

(7) Rådets Direktiv 93/76/EØF af 13. december 1993 om begrænsning af kuldioxidemissionerne ved forbedring af energieffektiviteten (Save) [5] kræver, at medlemsstaterne udvikler, gennemfører og aflægger rapport om programmer vedrørende energieffektivitet i bygninger; det begynder nu at få væsentlige positive virkninger. Ikke desto mindre er der brug for en supplerende retsakt, der skal fastlægge mere konkrete foranstaltninger med det formål at gennemføre de store urealiserede energisparemuligheder og mindske de store forskelle mellem medlemsstaternes resultater på dette område.

[5] OJ L 237, 22.09.1993, p. 28.

(8) Rådets Direktiv 89/106/EØF [6] af 21. september 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer kræver, at bygværker og deres opvarmnings-, kølings- og ventilationsanlæg skal konstrueres og udføres på en sådan måde, at energiforbruget er moderat under hensyn til stedets klimatiske forhold og til beboerne.

[6] EFT L 40 af 11.02.1989, s. 12.

(9) Bygningers energimæssige ydeevne bør beregnes ved hjælp af en metode, som foruden varmeisolering også omfatter andre forhold, der spiller en stigende rolle, for eksempel opvarmnings- og klimaanlæg, anvendelse af vedvarende energi og bygningens udformning. En fælles fremgangsmåde for denne proces og kvalificerede personer til at gennemføre den vil bidrage til at skabe lige vilkår for medlemsstaterne bestræbelser på at spare energi i bygningssektoren; det ville desuden give potentielle ejere eller brugere bedre oplysning om energimæssig ydeevne på Fællesskabets ejendomsmarked.

(10) Bygninger påvirker energiforbruget i lang tid fremover, og nye bygninger bør derfor opfylde mindstenormer for energimæssig ydeevne, der er tilpasset stedets klima. Da mulighederne for at anvende alternative energiforsyningssystemer generelt ikke udnyttes til bunds, bør det konsekvent undersøges, om sådanne systemer egner sig for nye bygninger over en vis størrelse.

(11) Større renoveringsarbejder på eksisterende bygninger over en vis størrelse bør benyttes som lejlighed til at foretage omkostningseffektive indgreb for at forbedre deres energimæssige ydeevne. De nødvendige investeringer skal være økonomisk rentable, dvs. give afkast inden for en rimelig tidshorisont.

(12) Energiattestering vil øge ejensdomsmarkedets gennemskuelighed og tilskynde til energibesparende investeringer, idet man derved tilvejebringer objektiv information om bygningers energimæssige ydeevne ved opførelse, salg og udlejning. Ved offentligt finansierede programmer kan der ydes støtte til attesteringsprocessen for at sikre ligelig adgang til bedre energimæssig ydeevne, især for boligejendomme, der er opført eller administreres som led i den sociale velfærdspolitik. Energiattestering bør også lette anvendelsen af incitamentsystemer. Myndighedsbygninger og offentligt tilgængelige bygninger bør gøres til forbilleder med hensyn til opfyldelse af miljø- og energimæssige hensyn; de bør derfor energiattesteres med jævne mellemrum. De derved fremkomne oplysninger om disse bygningers energimæssige ydeevne bør formidles til offentligheden, ved at energiattesterne opslås på iøjnefaldende steder. Misbrug af varme-, klima- og ventilationsanlæg bør hæmmes ved tilsvarende opslag om officielt anbefalet indetemperatur sammen med visning af den faktisk målte temperatur. Dette skulle kunne bidrage til at undgå unødigt energiforbrug, uden at det går ud over indeklimakomforten (termisk komfort) i forhold til udetemperaturen.

(13) Der er i de seneste år sket en stigning i antallet af klimaanlæg i de sydeuropæiske lande. Dette skaber alvorlige problemer med spidsbelastning i disse lande med deraf følgende vækst i elektricitetsomkostningerne og forrykkelse af landenes energibalance. Der bør gives prioritet til strategier, som kan forbedre bygningernes termiske ydeevne i sommerperioden. Med henblik herpå bør der lægges større vægt på udviklingen af passive køleteknikker, herunder især teknikker, som kan forbedre indeklimaet samt mikroklimaet omkring bygningerne.

(14) Ved regelmæssigt at lade kvalificerede personer vedligeholde kedler og centrale klimaanlæg kan man sørge for at disse anlæg hele tiden er korrekt indstillet i overensstemmelse med produktspecifikationen, så deres ydelse bliver miljømæssigt, sikkerhedsmæssigt og energimæssigt optimal. Det er rimeligt at foretage en uafhængig vurdering af hele varmeanlægget, hver gang udskiftning kan komme i betragtning ud fra hensyn til omkostningseffektivitet.

(15) Klima- og belysningsanlæg er ikke omfattet af effektivitetsstandarderne EN 832 og prEN 13790; Kommissionen bør derfor udvide EN 832 og prEN 13790 til at omfatte luftkonditionering og belysning.

(16) Medlemsstaterne bør anvende forskellige virkemidler for at fremme en bedre energimæssig ydeevne, f.eks. skattefradrag, lån til lav rente og inddragelse af energimæssig ydeevne som et vigtigt hensyn ved indgåelse af offentlige indkøbs- og anlægsaftaler.

(17) Det vil bidrage til energibesparelser i boligsektoren, at udgifterne til opvarmning, luftkonditionering og varmt brugsvand faktureres til beboerne på grundlag af deres faktiske forbrug. Beboerne i sådanne bygninger bør sættes i stand til selv at regulere deres varme- og varmtvandsforbrug, i det omfang foranstaltninger med dette formål er omkostningseffektive. I denne forbindelse bør der tages hensyn til artikel 3 i direktiv 93/76/EØF og desuden til Rådets henstillinger 76/493/EØF [7] og 77/712/EØF [8] samt til Rådets resoutioner af 9. juni 1980 [9] og af 15. januar 1985 [10] om fakturering af sådanne omkostninger.

[7] EFT L 140 af 28.5.1976, s. 12.

[8] EFT L 295 af 18.11.1977, s. 1.

[9] EFT C 149 af 18.6.1980, s. 3.

[10] EFT C 20 af 22.1.1985, s. 1.

(18) Der bør være mulighed for hurtigt at tilpasse beregningsmetoden og regelmæssigt revidere mindstenormerne for bygningers energimæssige ydeevne for at tage hensyn til den tekniske udvikling og til [den fremtidige udvikling / udviklingen] inden for standardisering.

(19) Der bør i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 5, på fællesskabsplan fastsættes overordnede principper og mål for et system af normer for energimæssig ydeevne, men den nærmere gennemførelse bør overlades til medlemsstaterne, så hver medlemsstat kan vælge den ordning, der passer bedst til landets særlige situation. Dette direktiv er begrænset til mindstekrav for at nå de pågældende mål og går ikke videre, end det er nødvendigt med henblik herpå.

(20) Gennemførelsesbestemmelserne til dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [11]

[11] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Formålet med dette direktiv er at fremme bygningers energimæssige ydeevne i Fællesskabet under hensyntagen til udendørs klima, krav til indeklimaet, lokale forhold og omkostningseffektivitet.

Dette direktiv indeholder krav vedrørende:

a) generelle rammebestemmelser for en fælles metode til beregning af bygningers samlede energimæssige ydeevne

b) anvendelse af mindstenormer for nye bygningers energimæssige ydeevne

c) anvendelse af mindstenormer for den energimæssige ydeevne for store eksisterende bygninger, der skal gennemgå omfattende renoveringsarbejder

d) energiattestering af bygninger og - for så vidt angår offentligt tilgængelige bygninger - opslag af energiattest og af andre relevante oplysninger på et iøjnefaldende sted

e) regelmæssigt eftersyn af kedler og centrale klimaanlæg i bygninger samt vurdering af hele varmeanlægget, når dets kedler er ældre end 15 år.

Artikel 2

I dette direktiv forstås ved:

(1) bygning: en konstruktion med tag og ydervægge, hvor der bruges energi til at regulere indeklimaet; ordet bygning kan referere til en bygning som helhed eller til dele af en konstruktion, udformet eller ombygget med henblik på særskilt benyttelse

(2) en bygnings energimæssige ydeevne: en bygnings samlede energieffektivitet, som den afspejles i forholdet mellem det beregnede og og det faktiske energiforbrug til opfyldelse af de forskellige behov, der er knyttet til den forudsatte brug af bygningen, herunder bl.a. rumopvarmning, opvarmning af brugsvand, køling, ventilation og belysning.) Denne energimængde udtrykkes ved et eller flere indikatortal, som beregnes under hensyntagen til faktorer, der påvirker energibehovet, nemlig bygningens varmeisolering, lufttæthed og tekniske egenskaber, egenskaberne ved dens installationer, dens udformning og placering set i forhold til klimaforhold, udsættelse for og udnyttelse af solstråling samt nabokonstruktioners indflydelse, egenproduktion af energi, herunder vedvarende energi, og andre forhold, herunder indeklima

(3) mindstenorm for en bygnings energimæssige ydeevne: et foreskrevet mindstekrav til bygningers energimæssige ydeevne

() energiattest for en bygning: et officielt anerkendt certifikat, der oplyser resultatet af beregningen af bygningens energimæssige ydeevne efter den metode, der er fastlagt i bilaget

(5) offentligt tilgængelige bygninger: bygninger, der benyttes af myndigheder eller hyppigt besøges og bruges af offentligheden, f.eks. skoler, sygehuse, bygninger i forbindelse med kollektiv transport, sportshaller, svømmehaller og detailhandelsbygninger på mere end 1000 m2

(6) kraftvarme: samtidig omdannelse af primære brændstoffer til mekanisk eller elektrisk energi og varme

(7) klimaanlæg: anlæg til køling og øvrig regulering af indeluftens kvalitet

(8) kedel: en kombination af kedelvandrum og brænder, der er konstrueret til at overføre forbrændingsvarme til vand

(9) nominel nytteeffekt (udtrykt i kW): den af fabrikanten fastsatte og garanterede maksimale varmeeffekt ved kontinuerlig drift under overholdelse af de af fabrikanten angivne nyttevirkningsgrader

(10) nyttevirkning (udtrykt i procent): forholdet mellem den varmemængde, der tilføres vandet i kedlen pr. tidsenhed, og produktet af den nedre brændværdi ved konstant brændstoftryk og brændstofforbruget pr. tidsenhed

(11) varmepumpe: anlæg, der udvinder varme af omgivelserne og afgiver den i et kontrolleret miljø.

Artikel 3

1. Medlemsstaterne anvender en metode til beregning af bygningers energimæssige ydeevne på grundlag af rammebestemmelserne i bilaget under afsnit A.

En bygnings energimæssige ydeevne angives ved et enkelt og gennemskueligt udtryk, der kan omfatte en indikator for udledning af CO2.

2. Del 1 og 2 af disse rammebestemmelser tilpasses til den tekniske udvikling efter fremgangsmåden i artikel 12.

Tilpasningen foretages under hensyntagen til de nationale standarder og normer, der kan anvendes til at fremme bedste praksis i Fællesskabet.

Artikel 4

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at nye bygninger, der er bestemt til regelmæssig brug, opfylder mindstenormer for energimæssig ydeevne beregnet efter de generelle rammebestemmelser under afsnit A i bilaget.

Ved fastsættelsen af krav kan medlemsstaterne sondre mellem nye og bestående bygninger og mellem forskellige kategorier af bygninger. Kravene bør tage hensyn til bedste praksis og til generelle indeklimaforhold, således at mulige negative effekter kan undgås.

Kravene til energimæssig ydeevne revideres jævnligt og mindst hvert femte år og holdes ajour med den tekniske udvikling inden for byggesektoren. 2. For nedenstående kategorier kan medlemsstaterne beslutte ikke at fastsætte eller anvende kravene i stk. 1:

a) bygninger og mindesmærker, der der er fredet som en del af et særligt udpeget miljø eller på grund af deres særlige arkitektoniske eller historiske værdi, når overholdelse af kravene ville ændre deres karakter eller fremtræden på uacceptabel vis

b) bygninger, der benyttes til gudstjenester eller andre religiøse formål

c) midlertidige bygninger med en planlagt benyttelsestid på højst to år, industrianlæg, værksteder og landbrugsbygninger uden beboelse og med lavt energibehov samt landbrugsbygninger uden beboelse, der benyttes af en sektor, som er omfattet af en national sektoraftale om energimæssig ydeevne

d) beboelsesbygninger, der forudsættes anvendt i mindre end fire måneder om året

e) fritliggende bygninger med et samlet anvendeligt gulvareal på under 50 m2.

Artikel 5

1. For nye bygninger, hvis samlede areal er større end 1.000 m2, sikrer medlemsstaterne, at de tekniske, miljømæssige og økonomiske muligheder for at installere decentrale energiforsyningssystemer baseret på vedvarende energi, kraftvarme, fjernvarme eller under visse omstændigheder varmepumper vurderes, før der gives byggetilladelse. Resultatet af en sådan vurdering forelægges alle interesserede parter, så de kan tage stilling til det.

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at bygninger med et samlet anvendeligt gulvareal på over 1000 m2, der skal gennemgå større renoveringsarbejder, ved denne lejlighed opgraderes med hensyn til energimæssig ydeevne, så mindstekravene opfyldes i det omfang, det er teknisk, funktionelt og økonomisk muligt, under hensyntagen til, at den nødvendige investering skal være rentabel.

Medlemsstaterne udleder disse mindstekrav til energimæssig ydeevne af de krav til energimæssig ydeevne, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 3.

Kravene kan fastsættes enten for den renoverede bygning som helhed eller for det energiforbrugende system eller de energiforbrugende komponenter, når disse indgår i en renovering, der skal gennemføres inden for et begrænset tidsrum, idet målet er at forbedre bygningens samlede energimæssige ydeevne.

3. Stk. 1 og 2 anvendes i alle tilfælde, hvor de samlede omkostninger ved renoveringen er større end 25% af bygningens aktuelle forsikringsværdi.

Artikel 6

1. Medlemsstaterne sikrer, at der ved opførelse, salg og udleje af bygninger forelægges potentielle købere eller lejere en højst fem år gammel energiattest.

Attestering af lejligheder eller andre enheder, der forudsættes anvendt særskilt og tilhører samme bygning, kan baseres på:

a) en fælles attestering af hele bygningen, når den har fælles opvarmningssystem

b) vurderingen af en anden repræsentativ lejlighed i samme bygning.

Medlemsstaterne kan undtage de bygningskategorier, der er omhandlet i artikel 4, fra kravet i første afsnit. historiske bygninger, midlertidige bygninger, industrianlæg, værksteder og boliger, der ikke benyttes som almindelige boliger.

2. En bygnings energiattest skal indeholde oplysninger i form af referenceværdier som f.eks. aktuelle lovpligtige normer og benchmarks, så forbrugerne kan sammenligne og vurdere bygningers energimæssige ydeevne.

Attesten skal være ledsaget af råd om, hvordan den energimæssige ydeevne kan forbedres.

Disse krav om oplysninger og råd kan ændres efter fremgangsmåden i artikel 12, stk. 2.

3. Medlemsstaterne kræver, at der i offentligt tilgængelige bygninger opslås en højst fem år gammel energiattest på et sted, der er iøjnefaldende for offentligheden.

På tilsvarende måde skal følgende oplysninger fremvises i offentligt tilgængelige bygninger:

a) myndighedernes anbefalinger for den pågældende bygningstype om indendørstemperaturer og i givet fald andre relevante indeklimaparametre, f.eks. relativ luftfugtighed

b) den aktuelle indendørstemperatur og andre relevante indeklimaparametre, der vises på et eller flere pålidelige instrumenter.

Artikel 7

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre eftersyn af:

a) kedler med en nominel nytteeffekt på mere end 10 kW, for hvilke kravene fremgår af afsnit B i bilaget

b) centrale klimaanlæg med en nominel nytteeffekt på mere end 12 kW, for hvilke kravene fremgår af afsnit C i bilaget.

Disse krav ændres efter fremgangsmåden i artikel 12, stk. 2.

Artikel 8

Medlemsstaterne sikrer, at attestering af bygninger, udarbejdelse af de ledsagende råd og eftersyn af kedler og klimaanlæg udføres på uafhængig vis af kvalificerede og eventuelt autoriserede eksperter , uanset om disse er knyttet til offentlige organer eller til private virksomheder, der har autorisation til denne opgave.

Artikel 9

Med bistand af det udvalg, der er nævnt i artikel 12, stk. 1, evaluerer Kommissionen direktivet senest fem år efter dets ikrafttræden i lyset af erfaringerne med at anvende det og forelægger om nødvendigt Europa-Parlamentet og Rådet forslag til ændringer.

Som led i denne evaluering overvejer Kommissionen:

a) foranstaltninger, der indebærer, at eksisterende bygninger med et samlet areal på under 1.000 m2, som er under renovering, bliver omfattet af kravene i artikel 5

b) generelle incitamenter til fremme af investeringer i energieffektivitet for bygninger, hvor der ikke foregår større renoveringsarbejder, for at forlige ejeres og lejeres forskellige interesser.

Artikel 10

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at oplyse brugerne af bygninger om de forskellige måder, hvorpå man kan forbedre den energimæssige ydeevne.

Kommissionen bistår medlemsstaterne med at iværksætte sådanne oplysningskampagner, der kan indgå i fællesskabsprogrammer.

Artikel 11

Tilpasninger af bilaget til den tekniske udvikling vedtages efter fremgangsmåden i artikel 12, stk. 2.

Artikel 12

1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 10 i Rådets direktiv 92/75/EØF [12], som består af repræsentanter for medlemsstaterne og har Kommissionens repræsentant som formand.

[12] EFT L 297 af 13.10.1992, s. 16.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i afgørelse 1999/468/EF , jf. samme afgørelses artikel 7 og 8.

Det tidsrum, der nævnes i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til 3 måneder.

3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 13

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den [dato indsættes] .

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 14

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 15

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG

A. Rammebestemmelser for beregning af bygningers energimæssige ydeevne (Artikel 3)

1. Metoden til beregning af bygningers energimæssige ydeevne skal omfatte følgende forhold:

a. varmeisolering (af klimaskærm og installationer)

b. opvarmningsanlæg og varmtvandsforsyning

c. klimaanlæg

d. ventilationssystem

e. belysningsinstallation

f. boligers placering og orientering

g. indeklimaforhold

h. bygningsdele, produkter eller komponenter, hvis termiske eller energimæssige egenskaber er fastlagt efter den fremgangsmåde, der er fastlagt i byggevaredirektivet (89/106/EØF), eller efter nationale standarder, hvor der endnu ikke foreligger europæiske standarder.

2. I beregningen skal der tages hensyn til den positive virkning af følgende forhold:

a. solenergisystemer og andre opvarmnings- og elforsyningssystemer, der bygger på vedvarende energi

b. elektricitet fremstillet på kraftvarmeanlæg og/eller fjernvarmesystemer.

3. I forbindelse med sådanne beregninger bør bygninger mindst opdeles i følgende kategorier:

a. forskellige typer fritliggende enfamiliehuse

b. flerfamiliehuse

c. kontorer

d. uddannelsesbygninger

e. sygehuse

f. hoteller og restauranter

g. sportsanlæg

h. engros- og detailhandelsbygninger

i. andre typer af energiforbrugende bygninger.

B. Krav vedrørende eftersyn af kedler (Artikel 7, litra a)

Eftersynet af kedler skal angå energiforbrug og begrænsning af kuldioxidudledning.

Kedler med en nominel nytteeffekt på mere end 100 kW efterses mindst hvert andet år.

For varmeanlæg med mere end 15 år gamle kedler, hvis nominelle nytteeffekt er større end 10 kW, træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af et engangseftersyn af hele varmeanlægget. På grundlag af dette eftersyn, der skal omfatte en vurdering af kedlens effektivitet ved fuldlast og dellast og af dens dimensionering i forhold til bygningens opvarmningsbehov, rådgiver den kompetente myndighed brugerne om udskiftning af kedlen og om alternative løsninger.

C. Krav vedrørende eftersyn af centrale klimaanlæg (Artikel 7, litra b)

Eftersynet af centrale klimaanlæg skal angå energiforbrug og begrænsning af kuldioxidudledning.

På grundlag af dette eftersyn, der skal omfatte en vurdering af klimaanlæggets effektivitet ved fuldlast og dellast og af dets dimensionering i forhold til bygningens kølebehov, rådgiver den kompetente myndighed brugerne om mulig forbedring eller udskiftning af klimaanlægget og om alternative løsninger.