EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING

af 29. april 2015

om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Unions agenturer for regnskabsåret 2013: resultater, økonomisk forvaltning og kontrol

EUROPA-PARLAMENTET,

— der henviser til sine afgørelser om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Unions agenturer for regnskabsåret 2013,

— der henviser til Kommissionens rapport om opfølgningen på decharge for regnskabsåret 2012 (COM(2014) 607) og de arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne rapport (SWD(2014) 285, SWD(2014) 286),

— der henviser til Revisionsrettens årsberetninger (1) om årsregnskabet for hvert af de decentraliserede agenturer for regnskabsåret 2013,

— der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

— der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4),

— der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (5), særlig artikel 110,

— der henviser til forretningsordenens artikel 94 og bilag V,

— der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0070/2015),

A. der henviser til, at denne beslutning for hvert enkelt organ, der er omhandlet i artikel 208 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, indeholder de horisontale bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelserne i henhold til artikel 110 i delegeret forordning (EU) nr. 1271/2013 og artikel 3 i bilag V til Parlamentets forretningsorden,

B. der henviser til, at antallet af agenturer er steget betydeligt i løbet af det seneste årti, fra tre i 2000 til 32 i 2013;

1. minder om betydningen af de opgaver, som agenturerne varetager, og deres direkte indvirkning på EU-borgernes hverdag, agenturernes autonomi, særlig for så vidt angår reguleringsagenturer og agenturer, som har til opgave at indsamle uafhængige oplysninger; minder om, at hovedformålet med at oprette agenturer var, at de skulle foretage uafhængige tekniske eller videnskabelige vurderinger; påpeger, at de decentraliserede agenturers rolle er at bistå Kommissionen med at gennemføre Unionens politikker på vegne af Unionen; opfordrer Kommissionen og netværket af EU-agenturer (»netværket«) til at forbedre deres kommunikationspolitik for at sikre, at agenturerne kommunikerer effektivt med borgerne med henblik på at øge bevidstheden om produktivitet og resultater;

2. anerkender agenturernes rolle med hensyn til at yde støtte til Unionens politikker; opfordrer til, at denne ekspertise og kapacitet anvendes mere bredt, hvor det er relevant i den politiske proces vedrørende det europæiske semester; understreger agenturernes bidrag til arbejdet hen imod de mål, der er opstillet for Europa 2020-strategien;

3. erkender, at der er oprettet et stort antal agenturer inden for området frihed, sikkerhed og retfærdighed, men minder om betydningen af de opgaver, som agenturerne varetager, og deres indirekte indvirkning på borgernes hverdag; understreger, at oprettelsen af hvert nyt agentur skyldtes et reelt behov; konstaterer, at nogle agenturer inden for området frihed, sikkerhed og retfærdighed er operationelle agenturer, og at gennemførelsen af deres budgetter også afhænger af eksterne faktorer;

4. mener, at drøftelserne om udkastene til agenturernes årlige arbejdsprogrammer og flerårige strategier i de kompetente udvalg bidrager til at sikre, at arbejdsprogrammerne og strategierne afspejler de faktiske politiske prioriteringer;

5. noterer sig på baggrund af Revisionsrettens sammenfatning af resultaterne af de årlige revisioner for 2013 af EU-agenturer og andre organer (»Revisionsrettens sammenfatning«), at agenturernes budget for 2013 beløb sig til omkring 2 mia. EUR, svarende til en stigning på 25 % i forhold til 2012 og omkring 1,4 % af Unionens almindelige budget; bemærker, at denne stigning fortrinsvist skyldes de nyoprettede agenturer og nogle agenturers nye ansvarsområder; bemærker i Revisionsrettens sammenfatning, at agenturerne beskæftiger omkring 6 500 tjenestemænd og midlertidigt ansatte, svarende til 14 % af det samlede antal EU-tjenestemænd og midlertidigt ansatte, som er godkendt i henhold til Unionens almindelige budget; bemærker desuden, at omkring 2 900 kontraktansatte eller udstationerede medarbejdere arbejder for agenturerne;

6. minder om, at den omdømmemæssige risiko forbundet med agenturerne er høj for Unionen, da de har betydelig indflydelse på politikudformningen og beslutningstagningen samt på gennemførelsen af programmer inden for områder, der er af afgørende betydning for EU-borgerne;

7. bemærker, at princippet om »valuta for pengene« også gælder for agenturer, og at de bør påvise en effektiv præstation og derved sørge for, at borgerne er velinformerede om resultaterne af deres aktiviteter; anmoder netværket om at holde dechargemyndigheden nøje underrettet om anvendelsen og merværdien af det fælles sæt af principper og håndbøger om systemer og rammer for resultatmåling, flerårige og årlige programmeringsdokumenter, centrale resultatindikatorer, rapporterings- og evalueringsinstrumenter;

En fælles tilgang og Kommissionens køreplan

8. minder om, at Parlamentet, Rådet og Kommissionen i juli 2012 vedtog en fælles tilgang til de decentraliserede agenturer (»den fælles tilgang«) — en politisk aftale om den fremtidige forvaltning og reform af agenturerne; noterer sig, at Kommissionen er ansvarlig for opfølgningen på denne aftale;

9. glæder sig over Kommissionens køreplan for opfølgningen på den fælles tilgang til EU's decentraliserede agenturer (»køreplanen«) fra december 2012 og opfordrer alle involverede parter til fortsat at gøre fremskridt med hensyn til at få gennemført de idéer, der udtrykkes deri; erfarer, at Kommissionen i sin køreplan fastsatte en detaljeret plan for, hvordan der skulle følges op på den fælles tilgang, og opstillede en fortegnelse over 90 spørgsmål, som krævede foranstaltninger fra alle involverede parters side;

10. anerkender Kommissionens statusrapport vedrørende implementeringen af den fælles tilgang, dens dagsorden for perioden fra 2013 og fremefter samt de bestræbelser, som Kommissionen og de decentraliserede agenturer har gjort sig i fællesskab, og som har ført til påviselige fremskridt; glæder sig i denne forbindelse over, at de nærmere regler og opgaver for agenturernes interne kontrolfunktioner og interne revisionstjenester er blevet præciseret i den nye rammefinansforordning ( 6 ) , samt over de retningslinjer for agenturernes strategier til bekæmpelse af svig, som Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har udarbejdet;

11. anerkender på baggrund af oplysninger fra netværket, at agenturerne har gjort gode fremskridt med hensyn til at få gennemført de foranstaltninger, der var planlagt i den fælles tilgang; anerkender ligeledes, at gennemførelsesgraden for de foranstaltninger under køreplanen, som er relevante for agenturerne, ifølge en rundspørge, som netværket lancerede blandt de agenturer, der er omfattet af køreplanen, er på 96 %;

12. noterer sig, at Kommissionens tjenestegrene har udarbejdet standardbestemmelser, der omfatter behørige juridiske bestemmelser, som skal afspejle de principper, der var aftalt i den fælles tilgang, samt andre bestemmelser, som sædvanligvis indgår i retsakterne om oprettelse af agenturer; erfarer, at disse standardbestemmelser anvendes som referencepunkter, når der oprettes nye agenturer, eller når eksisterende retsakter om oprettelse af agenturer revideres;

13. bemærker, at Kommissionen på grundlag af agenturernes bidrag har udarbejdet retningslinjer med standardbestemmelser for hjemstedsaftaler mellem decentraliserede agenturer og værtsmedlemsstater; bemærker med bekymring, at ti agenturer endnu ikke har en hjemstedsaftale på plads; tilskynder disse agenturer til at tackle spørgsmålet om hjemstedsaftaler effektivt og som en prioritet med henblik på at øge effektiviteten og reducere omkostningerne; udtrykker bekymring over, at manglen på hjemstedsaftaler kan have alvorlige følger for agenturernes personale, og opfordrer medlemsstaterne til at indgå disse aftaler, inden den næste dechargeprocedure for gennemførelsen af budgettet indledes;

14. finder det nødvendigt, at der foretages en grundig vurdering af muligheden for at sammenlægge agenturer, der varetager beslægtede opgaver — ikke alene for at undgå ressourcespild, men også for at skabe en kritisk masse, som kan gøre agenturerne virkelig effektive;

15. konstaterer, at Kommissionen ved at anvende oplysninger og forslag fra netværket har forbedret sine tjenester til agenturerne, både i form af generelle og specifikke henstillinger; bemærker, at disse forbedringer i en situation med begrænsede økonomiske og menneskelige ressourcer har givet anledning til overvejelser vedrørende eventuelle strukturelle foranstaltninger med henblik på at rationalisere agenturernes funktionsmåde; noterer sig, at disse foranstaltninger allerede har givet resultater såsom indbyrdes deling af tjenester agenturerne imellem, og opfordrer agenturerne til at fortsætte disse bestræbelser;

Budgetstyring og økonomisk forvaltning

16. minder om, at princippet om budgettets etårighed sammen med principperne om henholdsvis enhed og balance udgør de tre grundlæggende regnskabsprincipper, som er absolut nødvendige for at kunne sikre en effektiv gennemførelse af EU-budgettet; noterer sig, at de decentraliserede agenturer ikke altid overholder princippet om etårighed fuldt ud; opfordrer agenturerne til at minimere fejlene i denne henseende;

17. bemærker i Revisionsrettens sammenfatning, at fremførsel af et højt niveau af forpligtede bevillinger fortsat er det hyppigst forekommende problem i forbindelse med budgetstyring og økonomisk forvaltning, og at dette problem vedrørte 24 agenturer; erkender, at et højt niveau af fremførsler er i strid med budgetprincippet om etårighed;

18. noterer sig, at Revisionsretten i syv tilfælde stadig kunne konstatere et stort omfang af bortfaldne fremførsler fra tidligere år; bemærker, at sådanne fremførsler antyder, at de fremførte bevillinger var baseret på for højt vurderede behov, eller at de på anden måde ikke var berettigede; opfordrer agenturerne til at gøre alt, hvad der står i deres magt, især at gennemføre bedre budgetplanlægning, for at forhindre fremtidige fremførsler, navnlig ved at koncentrere sig om de agenturer, som annullerede fremførsler fra tidligere år;

19. konstaterer, at Kommissionen den 30. september 2013 vedtog den nye rammefinansforordning med henblik på at forenkle reglerne for agenturerne;

20. noterer sig, at Kommissionen — med henblik på at sikre bedre indbyrdes overensstemmelse og sammenlignelighed mellem de dokumenter, agenturerne udarbejder — samarbejder med disse om retningslinjer for programmeringsdokumentet, som består af en årlig og en flerårlig komponent, samt om en model for de konsoliderede årlige aktivitetsrapporter, der er tilpasset kravene i rammefinansforordningen;

21. bemærker, at rammefinansforordningen fastsætter, at den konsoliderede årlige aktivitetsrapport, som kombinerer oplysninger fra den årlige aktivitetsrapport, interne og eksterne revisionsrapporter og regnskabet som foreskrevet i den foregående rammefinansforordning, skal fremsendes til Kommissionen, Revisionsretten og dechargemyndigheden senest den 1. juli hvert år; bemærker, at dechargebetænkningerne — på grund af deres specifikke karakter og adressaterne for det foreløbige regnskab — forbliver adskilte;

22. beklager, at Revisionsretten stadig i forbindelse med Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi og Frontex måtte udstede en erklæring med forbehold for lovligheden og den formelle rigtighed af de transaktioner, der ligger til grund for deres regnskaber; er bekymret over det fortsat høje antal (97) bemærkninger fra Revisionsretten om 35 agenturer; opfordrer netværket til at sørge for, at de berørte agenturer træffer alle nødvendige foranstaltninger for at følge op på Revisionsrettens bemærkninger;

Samarbejde mellem agenturer — delte tjenester og synergier

23. udtrykker sin tvivl vedrørende agenturernes geografiske beliggenhed, idet mange af dem er beliggende langt væk fra de øvrige EU-institutioner; er af den opfattelse, at geografisk afstand ikke er nødvendig for at kunne sikre agenturernes uafhængighed, og at geografisk afstand heller ikke i sig selv er et værn mod uønsket indblanding fra Kommissionen eller medlemsstaterne, men at den under alle omstændigheder medfører yderligere rejseomkostninger og gør det vanskeligere at udnytte synergier, f.eks. i form af mere centraliserede administrative og finansielle tjenester, der er fælles for alle eller en række agenturer;

24. bemærker, at alle agenturerne har undersøgt deres interne administrative procedurer i overensstemmelse med tidligere henstillinger fra dechargemyndigheden; bemærker desuden, at et antal agenturer allerede får foretaget en fast vurdering af procedurerne i overensstemmelse med ISO-certificeringen (ISO 9001) samt revisioner foretaget af deres afdelinger for kvalitet og intern revision; konstaterer, at nogle agenturer har engageret konsulenter til at foretage en vurdering af deres interne administrative procedurer;

25. glæder sig over, at rammefinansforordningen giver mulighed for at dele eller overføre tjenester, hvis der derved kan vindes omkostningseffektivitet; minder om, at agenturerne allerede søger at skabe synergier, udveksler bedste praksis og deler tjenester med henblik på en effektiv drift og på at udnytte deres ressourcer bedst muligt; anerkender udviklingen i agenturernes indbyrdes samarbejde, der vil blive yderligere intensiveret i løbet af de kommende år, og som vil sætte dem i stand til fortsat at opfylde deres målsætninger; noterer sig, at 82 % af agenturerne har undertegnet et aftalememorandum med andre agenturer; opfordrer agenturerne til fortsat at udvide deres allerede veletablerede samarbejde og delte tjenester; opfordrer agenturerne til proaktivt at søge yderligere muligheder for samarbejde med hinanden med henblik på at øge effektiviteten og virkningen af deres arbejde;

26. erfarer fra agenturerne, at der er blevet skabt et onlinekommunikationsværktøj, der tjener som platform for udveksling af oplysninger, viden og bedste praksis blandt agenturerne, og som omfatter en database for delte tjenester inden for forskellige områder og referencer til nye initiativer; noterer sig, at samarbejdet mellem agenturerne fortsat er stigende inden for deres særlige respektive områder, og at 65 % af agenturerne forventer i nær fremtid at kunne få nye initiativer på plads og undertegne nye aftalememoranda med andre agenturer;

Resultater

27. glæder sig over, at der er opnået enighed om et sæt fælles principper for effektiv resultatorienteret forvaltning samt fælles retningslinjer for resultatmålingssystemer, flerårige og årlige programmeringsdokumenter og rapporterings- og evalueringsinstrumenter; understreger, at det er vigtigt, at netværket bliver medlem af den nye interinstitutionelle arbejdsgruppe om resultater for at tilskynde til fælles forståelse af begrebet gode og forbedrede resultater; anmoder om, at Revisionsretten foretager en evaluering af agenturernes præstation og resultater i rette tid forud for revisionen af den flerårige finansielle ramme i 2016;

28. er af den opfattelse, at tendensen til at fokusere mere på effektivitet og resultater i forbindelse med rapporteringen er positiv; anmoder om, at rapporteringssystemet styrkes yderligere i denne forbindelse for at øge agenturernes demokratiske ansvarlighed;

Forvaltning af menneskelige ressourcer

29. bemærker, at Kommissionen i juli 2013 vedtog en meddelelse ( 7 ) for at fastlægge programmeringen af de menneskelige og budgetmæssige ressourcer for decentrale agenturer for 2014-2020, med henblik på at sikre, at ressourcerne er i overensstemmelse med de begrænsninger, der er fastsat i denne henseende i den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020;

30. erfarer fra netværket, at de fleste af agenturerne allerede — om end med store vanskeligheder — har gennemført den anmodede personalenedskæring på 5 % i deres respektive flerårige planer for personalepolitikken; beklager, at Kommissionen desuden har oprettet en »omrokeringspulje« for 5 % af personalet og dermed effektivt har pålagt agenturerne yderligere nedskæringer i deres stillingsfortegnelser og er gået videre end det aftalte mål på 5 %;

31. erfarer fra netværket, at nogle agenturer allerede har alvorlige vanskeligheder med hensyn til at opfylde deres mandater med de begrænsede ressourcer, de har til rådighed; bemærker med bekymring, at det vil være vanskeligt for agenturerne at levere samme arbejdsmæssige kvalitetsniveau, hvis denne proces med yderligere personalenedskæringer fortsætter, eftersom Unionen pålægger dem et stigende antal opgaver og ansvarsområder; opfordrer Kommissionen til at tage sin plan for yderligere personalenedskæring op til genovervejelse og tilpasse den i forhold til det enkelte agenturs arbejdsbyrde og ressourcebehov;

32. minder om Parlamentets holdning i forbindelse med budgetproceduren om, at ansatte, som finansieres med gebyrer, der betales af industrien og derfor ikke kan finansieres over Unionens budget, ikke bør omfattes af den årlige nedskæring på 1 %, som anvendes af Unionen; mener, at Kommissionen bør behandle agenturer, som hovedsagelig finansieres over Unionens budget som et særligt tilfælde, og forelægge en specifik ramme for agenturer, som hovedsagelig finansieres af industrien, der bør stå i et rimeligt forhold til de tjenester, som det pågældende agentur leverer;

33. mener, at der generelt bør opnås forbedringer med hensyn til ansættelsesprocedurer, bl.a. hvad angår deres gennemsigtighed;

34. noterer sig, at netværket har aftalt at oprette en pulje af undersøgere på tværs af agenturerne med henblik på at gennemføre disciplinærundersøgelser; konstaterer, at de kandidater, der er udpeget af agenturerne, vil modtage specifik undervisning i denne henseende, varetaget af Kommissionens Undersøgelses- og Disciplinærkontor;

Netværkets samarbejde med Parlamentet

35. er tilfreds med netværkets samarbejde med det korresponderende parlamentariske udvalg og noterer sig den disponibilitet og åbenhed, som agenturernes direktører har udvist, når de er blevet kontaktet af udvalget i forbindelse med den årlige dechargeprocedure; opfordrer netværket og de enkelte agenturer til at udvide deres kommunikation og samarbejde med Parlamentet ud over dechargeproceduren;

Interessekonflikter og gennemsigtighed

36. bemærker, at Kommissionen i overensstemmelse med køreplanen offentliggjorde retningslinjerne for forebyggelse og håndtering af interessekonflikter i de decentraliserede EU-agenturer (»retningslinjerne«) i december 2013; bemærker, at disse retningslinjer indeholder bestemmelser om offentliggørelse af interesseerklæringer fra bestyrelsesmedlemmer, administrerende direktører, eksperter i videnskabelige udvalg eller andre lignende organer samt personalet; bemærker endvidere, at retningslinjerne giver en klar reference for de politikker, der vedtages af agenturerne; bemærker, at en række agenturer har meddelt eller ajourført deres politikker for forebyggelse og håndtering af interessekonflikter med henblik på at få dem til at afspejle retningslinjerne;

37. bemærker, at retningslinjerne ikke er juridisk bindende for agenturerne, og opfordrer Kommissionen til at undersøge, hvordan der kan indgås mere bindende aftaler med agenturer for at fremme gennemsigtighed og undgå interessekonflikter;

38. erfarer fra agenturerne, at EU-borgernes tillid til EU's institutioner, agenturer og organer er af overordentlig stor betydning; bemærker, at agenturerne har indført en række konkrete foranstaltninger og værktøjer med henblik på i tilstrækkeligt omfang at imødegå risiciene for faktiske og opfattede interessekonflikter; bemærker, at 88 % af agenturerne allerede har vedtaget relevante politikker for forebyggelse og håndtering af interessekonflikter, mens de resterende 12 % er i gang med at gøre det samme; noterer sig, at politikkerne i 81 % af agenturerne tager højde for udstationerede nationale eksperter samt eksternt og midlertidigt ansatte;

39. bemærker imidlertid, at en række agenturer stadig har problemer med gennemførelsen af deres uafhængighedspolitikker, navnlig med hensyn til ansatte i ekspertgrupper, videnskabelige paneler og udvalg; henstiller, at agenturerne behandler dette spørgsmål sammen med Kommissionen, idet der også tages hensyn til de henstillinger fra Den Europæiske Ombudsmands undersøgelse på eget initiativ (OI/6/2014/NF), der blev indledt den 12. maj 2014, som er beskrevet i skrivelsen til Kommissionen om sammensætningen af Kommissionens ekspertgrupper;

40. noterer sig, at 61 % af agenturerne allerede har offentliggjort CV'er for og interesseerklæringer fra deres bestyrelsesmedlemmer, ledelse og eksterne og interne eksperter på deres websted; konstaterer, at de resterende agenturer har accepteret at offentliggøre de samme oplysninger, når de reviderede politikker er blevet vedtaget, og forventer, at disse agenturer vedtager de reviderede politikker og offentliggør de pågældende oplysninger uden unødig forsinkelse;

41. bemærker, at udstationerede nationale eksperter, eksternt og midlertidigt ansatte ikke specifikt er omtalt i retningslinjerne, og at der navnlig i forbindelse med såkaldte uafhængige eksperter stadig er mulighed for fortolkning, f.eks. i tilfælde af akademikere, der også har udført forskning for virksomheder eller for erhvervslivet som helhed; opfordrer netværket til at sikre en harmoniseret tilgang på dette område, som også vil forebygge eventuelle indirekte interessekonflikter;

42. anerkender, at OLAF har udarbejdet retningslinjer for agenturernes strategier for bekæmpelse af svig, og at det i den forbindelse har taget hensyn til agenturernes bidrag; noterer sig, at OLAF har ydet støtte til agenturerne for at lette gennemførelsen af disse retningslinjer;

43. opfordrer Revisionsretten til at følge op på sin særberetning nr. 15/2012 med titlen »Håndteringen af interessekonflikter i udvalgte EU-agenturer«;

44. opfordrer Kommissionen til regelmæssigt at foretage en vurdering af gennemsigtigheden i og integriteten af agenturerne og til at gøre resultaterne af denne vurdering offentligt tilgængelige;

Synlighed

45. beklager, at agenturerne mangler synlighed og demokratisk ansvar, idet de normalt ikke er særlig kendte af borgerne og er sårbare over for ydre påvirkninger fra specialiserede lobbyister, navnlig fra lobbyister, der repræsenterer store virksomheder;

46. anerkender, at næsten alle agenturerne i 2014 har medtaget erklæringen om, at de er EU-agenturer, på deres websted; opfordrer indtrængende de resterende agenturer til at tilføje denne erklæring så hurtigt som muligt og opfordrer agenturerne til at sikre, at de og deres arbejde har tilknytning til Unionens aktiviteter;

47. glæder sig over initiativet fra nogle af agenturerne til at indføre offentlige høringer om nogle af deres politikker; opfordrer agenturerne til at fortsætte denne praksis;

48. noterer sig for så vidt angår den sociale ansvarlighed, at alle de kontrakter om eksterne tjenester, som agenturerne har indgået, binder kontrahenterne til at overholde den lokale arbejdsmarkeds- og skattelovgivning; erfarer, at agenturerne også har truffet yderligere foranstaltninger til fremme af den sociale ansvarlighed, enten på grund af deres specifikke missioners sociale profil eller i relation til de lokalsamfund, de indgår i;

49. noterer sig navnlig følgende foranstaltninger: — Det Europæiske Lægemiddelagentur offentliggør langt størstedelen af sine artikler på sit websted med henblik på bedre oplysning og bevidstgørelse af offentligheden — Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse støtter aktivt Thessaloniki kommune med at udforske mulighederne for at kortlægge og matche kompetencer på lokalt og regionalt plan samt ved at omfordele sit afklassificerede IT-udstyr til lokale skoler og velgørenhedsorganisationer efter en gennemsigtig ansøgnings- og tildelingsprocedure — Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstituts innovative program for aktiviteter vedrørende sociale medier i det europæiske år for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse i 2010 har vundet internationale priser, og en sådan participatorisk tilgang er blevet udbredt til instituttets øvrige aktiviteter;

50. bemærker, at kun ét agentur, Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions organer (CdT), offentliggør sin årlige aktivitetsrapport på alle de officielle EU-sprog, mens tre agenturer oversætter sammendrag af deres årlige aktivitetsrapport til 23 officielle sprog, undtagen gælisk;

51. noterer sig, at netværket under ledelse af CdT har gennemført en rundspørge vedrørende agenturernes tilgang til flersprogethed; noterer sig, at rundspørgen viser store indbyrdes forskelle i de nuværende tilgange til flersprogethed, og bemærker, at der — eftersom agenturerne har forskellige målgrupper, krav fra interessenter samt forskellige budgetter og omfang — ikke findes nogen universalløsning i form af en sprogpolitik, der kan anvendes på alle agenturerne;

52. anerkender imidlertid, at alle agenturerne arbejder på at anvende en flersproglig praksis i deres fremtræden på internettet og sigter mod at have mindst én sektion eller ét dokument på deres websted, hvor der findes grundlæggende oplysninger om agenturet på alle de officielle EU-sprog; påpeger, at det — selv om en flersproget tilgang kræver en væsentlig budgetmæssig forpligtelse — er nødvendigt, at agenturerne hurtigst muligt træffer foranstaltninger på dette område;

53. noterer sig, at resultaterne af agenturernes arbejde er gjort offentligt tilgængelige i kraft af offentliggørelsen af deres årlige aktivitetsrapporter på deres websteder; noterer sig desuden, at der i den årlige aktivitetsrapport indgår letforståelige beskrivelser af, hvordan EU-midlerne anvendes på agenturernes budgetter; bemærker, at de fleste af agenturerne udarbejder rapporter om den indvirkning, som deres konkrete arbejde har på EU-borgerne, og som forklarer, hvorfor deres arbejde er vigtigt;

54. bemærker, at mange agenturer har øget deres tilstedeværelse på internettet og har gjort en betydelig indsats for at øge deres synlighed, og glæder sig over den proaktive tilgang i denne forbindelse; opfordrer desuden agenturerne til at øge deres synlighed ved hjælp af andre værktøjer som f.eks. sociale netværk, åbent-hus-arrangementer, tilstedeværelse på messer og lignende for at sikre, at de europæiske borgere er velorienterede på en gennemsigtig måde om agenturernes arbejde;

Intern kontrol

55. bemærker, at ti agenturer samlet set fik 17 bemærkninger vedrørende spørgsmål om intern kontrol, hvilket afspejler en fremgang i forhold til 2012, hvor 22 agenturer fik i alt 34 bemærkninger vedrørende samme spørgsmål; noterer sig, at disse spørgsmål i fire tilfælde vedrørte gennemførelsen af standarder for intern kontrol, som ikke var blevet vedtaget ved årets udgang, eller som var blevet vedtaget, men ikke gennemført fuldt ud, eller for hvilke der stadig var korrigerende foranstaltninger i gang; noterer sig, at antallet af bemærkninger vedrørende forvaltningen af anlægsaktiver og forvaltningen af tilskud var faldet i forhold til 2012;

56. bemærker, at den rolle, som Kommissionens Interne Revisionstjeneste (IAS) og agenturernes interne revisionsfunktion spiller, er blevet præciseret yderligere i rammefinansforordningen, idet den fastsætter forudsætningerne for styrket samordning af arbejdet, udveksling af oplysninger og generelle synergier mellem dem; bemærker, at rammefinansforordningen giver agenturerne mulighed for at dele deres interne revisionsfunktioner, og opfordrer dem til at gøre dette, hvor det er muligt;

57. opfordrer Revisionsretten til at fokusere mere på kontrollen af agenturernes forsvarlige økonomiske forvaltning, dvs. den sparsommelighed, produktivitet og effektivitet, hvormed agenturerne har brugt deres bevillinger i forbindelse med varetagelsen af deres opgaver;

Selvfinansierende agenturer

58. gentager, at EU-organer, på hvilke de finansielle regler i finansforordningen ikke finder anvendelse, bør indføre lignende regler, hvor dette er relevant, for at sikre konsekvens ( 8 ) ; understreger, at de nuværende overskud skal behandles hurtigst muligt, og at muligheden for at omfordele midlerne til Unionens budget bør undersøges; henviser spørgsmålet til behandling i den interinstitutionelle arbejdsgruppe om resultater;

Øvrige bemærkninger

59. glæder sig over de bestræbelser, som agenturerne har gjort for at behandle spørgsmålet om omkostningseffektivitet og et miljøvenligt arbejdsmiljø; tilskynder agenturerne til yderligere at stræbe efter omkostningseffektive og miljøvenlige løsninger med hensyn til forvaltningen af arbejdet og bygningsforvaltningen og øge nytten af digitale løsninger som videokonferencer med henblik på at reducere omfanget af rejseudgifter og andre udgifter;

60. pålægger sin formand at sende denne beslutning til de agenturer, der er underlagt denne dechargeprocedure, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

(1) EUT C 442 af 10.12.2014.

(2) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

(3) EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

(4) EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

(5) EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.

(6) Delegeret forordning (EU) nr. 1271/2013.

(7) COM(2013) 519.

(8) For øjeblikket CPVO (EF-Sortsmyndigheden) i Angers og OHIM (Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked) i Alicante.