P6_TA(2007)0050

Bekæmpelse af international terrorisme

Europa-Parlamentets beslutning om den eksterne dimension af bekæmpelsen af international terrorisme (2006/2032(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til traktaten om en forfatning for Europa,

- der henviser til EU-traktatens artikel 6 og 7 og afsnit V,

- der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne af 10. december 1948,

- der henviser til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, der blev undertegnet i Rom den 4. november 1950,

- der henviser til den europæiske konvention om bekæmpelse af terrorisme, der blev undertegnet i Strasbourg den 27. januar 1977,

- der henviser til de tretten gældende FN-instrumenter og de fire instrumenter, som er vedtaget i 2005, men endnu ikke trådt i kraft, om forebyggelse og udryddelse af terrorisme, Sikkerhedsrådets resolution 1368 og 1373(2001) samt 1267(1999), og til Generalforsamlingens resolution A/RES/60/288 af 8. september 2006 om en global FN-strategi mod terrorisme og den tilhørende handlingsplan,

- der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 1267 (1999), gennemført på EU-niveau ved Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 af 27. maj 2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban [1],

- der henviser til resultaterne fra FN's verdenstopmøde i 2005 og konklusionerne om terrorisme (generalforsamlingens resolution A/RES/60/1,

- der henviser til rapporten med titlen "Alliance of Civilizations" fra Panelet på Højt Plan, som blev forelagt FN's generalsekretær den 13. november 2006,

- der henviser til den kollektive forsvarsforpligtelse i artikel 5 i Washington-traktaten, som NATO's medlemslande påberåbte sig den 12. september 2001, hvorved terrorangrebet mod World Trade Centre den 11. september 2001 blev defineret som et angreb udefra på De Forenede Stater,

- der henviser til den europæiske sikkerhedsstrategi — et sikkert Europa i en bedre verden — som Det Europæiske Råd godkendte den 12. december 2003, og til Den Europæiske Unions strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben, der vedtoges samme dato,

- der henviser til rapporten om en human sikkerhedsdoktrin for Europa — Barcelona-rapporten fra studiegruppen om Europas sikkerhedskapacitet — som blev forelagt EU's højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) den 15. september 2004,

- der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Bruxelles den 25.- 26. marts 2004 og navnlig til erklæringen fra Det Europæiske Råd af 25. marts 2004 om bekæmpelse af terrorisme, der indeholder en solidaritetsbestemmelse,

- der henviser til handlingsplanen til bekæmpelse af terrorisme, der vedtoges af Rådet den 21. september 2001 og Rådets reviderede handlingsplan/køreplan af 15. juni 2004, som Det Europæiske Råd vedtog på sit møde den 17.- 18. juni 2004,

- der henviser til Den Europæiske Unions terrorbekæmpelsesstrategi, som blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 14.- 15. december 2005, og Den Europæiske Unions strategi for at forebygge radikalisering og rekruttering af terrorister, som Det Europæiske Råd vedtog samme dato,

- der henviser til konklusionerne fra det internationale topmøde om demokrati, terrorisme og sikkerhed, der fandt sted i Madrid den 8.- 11. marts 2005,

- der henviser til rapporten fra FN's generalsekretær af den 27. april 2006 med titlen Sammen mod terrorismen: henstillinger til en global strategi for terrorbekæmpelse (A/60/825),

- der henviser til rapporten fra FN's Panel på Højt Plan vedrørende Trusler, Udfordringer og Forandring med titlen "A more secure world; our shared responsibility" af 2. december 2004 og rapporten fra FN's generalsekretær til topmødet den 21. marts 2005 om reformen med titlen "In Larger Freedom: Towards Development; Security and Human Rights for All",

- der henviser til Euro-Middelhavslandenes adfærdskodeks om bekæmpelse af terrorisme, som blev vedtaget på topmødet i Barcelona den 27.- 28. november 2005,

- der henviser til EU-USA-erklæringerne om bekæmpelsen af terrorismen af 26. juni 2004 og om en styrkelse af det gensidige samarbejde om ikke-spredning og bekæmpelse af terrorismen af den 20. juni 2005 samt EU-USA-erklæringen fra topmødet i Wien den 21. juni 2006, og noterer sig med stor beklagelse CIA's hemmelige tilbageholdelsesprogram, hvis eksistens blev bekræftet af præsident Bush den 6. september 2006,

- der henviser til køreplanen for etablering af et fælles område for ydre sikkerhed mellem Den Europæiske Union og Rusland, som blev undertegnet den 10. maj 2005 på det 15. topmøde EU-Rusland,

- der henviser til den nylige opdagelse af særdeles farlige terroristorganisationer i Italien og Frankrig,

- der henviser til fælleserklæringen EU-ASEAN (Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien) om samarbejde om bekæmpelse af terrorismen, der undertegnedes den 27. januar 2003 på den 14. ministerkonference EU-ASEAN,

- der henviser til fælleserklæringen EU-OAU (Den Afrikanske Enhedsorganisation) om terrorisme af 11. oktober 2001,

- der henviser til Rom-statutten for Den Internationale Straffedomstol, der godkendtes den 17. juli 1998 af FN's diplomatiske konference af befuldmægtigede,

- der henviser til meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 29. november 2005 om forebyggelse og bekæmpelse af finansiering af terrorisme gennem bedre koordinering på nationalt plan og større åbenhed i den almennyttige sektor, herunder en henstilling til medlemsstaterne (KOM(2005)0620), og Kommissionens memorandum af 1. december 2005 om bekæmpelse af finansiering af terrorisme gennem bedre koordinering på nationalt plan i medlemsstaterne og om svaghederne i den almennyttige sektor (MEMO/05/460),

- der henviser til sin henstilling af 7. juni 2005 til Det Europæiske Råd og Rådet om EU's handlingsplan for bekæmpelse af terrorisme [2],

- der henviser til forretningsordenens artikel 45,

- der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og udtalelser fra Udviklingsudvalget og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A6-0441/2006),

A. der henviser til, at den internationale terrorisme, herunder dens ideologi, i dag udgør en af de største trusler mod sikkerheden, freden, stabiliteten og de demokratiske værdier i det internationale samfund og navnlig er en direkte trussel mod de europæiske borgere, medlemsstaterne, demokratiet og retsstaten, der er de værdier, som Den Europæiske Union bygger på,

B. der henviser den diffuse karakter, der kendetegner terrorismen, de organisationer, der udfører terrorhandlinger, og de stater og ikke-statslige aktører, der støtter, finansierer og praktiserer den for at fremme deres egne målsætninger; der endvidere henviser til det nye og uforudsigelige fænomen, der er ved at opstå, og som rummer et klart opportunistisk element (især den terrorisme, der praktiseres af radikale grupper, som påberåber sig at forsvare islam), og til nødvendigheden af, at EU fører en fremadrettet og ikke blot en reaktiv politik for at bekæmpe dette fænomen,

C. der henviser til, at Europa har udviklet sig fra at være hjemsted for logistisk støtte til at være et af de vigtigste mål for terrorangreb,

D. der henviser til, at bekæmpelsen af terrorismen er en af Den Europæiske Unions prioriteter og et vigtigt element i EU's optræden udadtil, således som det fremgår af den europæiske sikkerhedsstrategi,

E. der henviser til, at sikkerhedsindsatsen uden for EU's grænser bør følge principperne i doktrinen for menneskelig sikkerhed, navnlig menneskerettighedernes forrang, nødvendigheden af multilateralisme, en "bottom up"-metode baseret på kendskab til den lokale situation, regional fokus og etablering af en klar og retmæssig politisk myndighed,

F. der henviser til, at Den Europæiske Union har sin egen strategi for bekæmpelse af terrorismen, som bør indgå i en multilateral strategi og tage udgangspunkt i en ubetinget respekt for menneskerettighederne og retsstatsprincipperne, eftersom terrorismen er et direkte angreb på begge, og at enhver handling uden for denne ramme er et nederlag for demokratiet,

G. der henviser til, at terror altid er forbryderisk og ikke lader sig forsvare, ligegyldigt hvor den finder sted, og hvem der udfører den, og at den under ingen omstændigheder må anvendes til at nå politiske mål,

H. der henviser til, at ofrene for terrorisme udgør et moralsk referencepunkt for vore samfund og for demokratiet, og til, at de offentlige myndigheder bør lytte til disse ofre og sikre, at der tages hensyn til dem, når der træffes beslutninger om bekæmpelse af de personer, som mod ofrenes vilje har gjort disse til hovedpersoner,

I. der erkender, at terrorgrupperne udnytter ekstrem fattigdom, manglende respekt for menneskerettighederne og retsstatsprincippet og kollektiv frustration og social udstødelse i forfølgelsen af deres strategi med henblik på at skaffe sig tilhængere og udbrede deres ideologi,

J. der henviser til, at terrorismen finder en ideel grobund i samfund med en høj grad af politisk, social, økonomisk, etnisk, religiøs og anden form for forskelsbehandling samt mangel på demokrati og menneskerettigheder,

K. der henviser til, at en effektiv bekæmpelse af terrorismen forudsætter et detaljeret kendskab til den terrorgruppe, der skal bekæmpes, dens ideologi og de sociale, politiske, økonomiske og religiøse forhold, hvorunder den opstår, og hvor dens ophavsmænd og tilhængere trives,

L. der henviser til, at der bør træffes konkrete foranstaltninger til bekæmpelse af hver enkelt terrororganisation i betragtning af, at de hver især har deres egne mål, deres egen struktur og deres egen måde at operere på, og at der helt konkret bør træffes specifikke foranstaltninger mod al-Qaeda-netværket,

M. der henviser til, at terrortruslen ikke er begrænset til konkrete geografiske områder, men at terrororganisationerne også findes både inden for og uden for EU's grænser og i rigeligt mål har bevist deres evne til at gennemføre deres attentater og voldshandlinger i alle verdensdele og mod forskellige lande på samme tid,

N. der henviser til, at både de enkelte medlemsstater og EU og dens institutioner har været eller kan udgøre direkte mål for den internationale terrorisme,

O. der henviser til, at de beklagelige erfaringer hidtil tydeligt demonstrerer, at ingen medlemsstat på egen hånd kan bekæmpe terrorismen effektivt, og at det er helt afgørende, at både EU fører en fælles politik for terrorbekæmpelse, der både skal omfatte anvendelsen af alle de instrumenter og midler, som retsstaten og EU selv råder over, og et effektivt internationalt samarbejde under demokratisk kontrol i kampen mod den internationale terrorisme,

P. der henviser til, at en absolut forudsætning for en effektiv bekæmpelse af terrorismen er en styrkelse af samarbejdet og koordineringen på tværs af Atlanterhavet, ligesom EU-USA-erklæringen fra 2004 om bekæmpelse af terrorisme, EU's og USA's fælles erklæring fra 2005 om styrkelse af det gensidige samarbejde vedrørende ikke-spredning og bekæmpelse af terrorisme og endelig EU-USA-erklæringen fra topmødet i Wien må håndhæves uindskrænket,

Q. der henviser til, at kampen mod den internationale terrorisme kræver en snæver sammenkædning af de interne og eksterne sikkerhedsaspekter, ligesom EU må satse på en overordnet, konsekvent og tværgående løsning,

R. der er sig bevidst, at terrorismens globale dimension forudsætter en global reaktion på alle dens aspekter, både med hensyn til sikkerheden og på det politiske, økonomiske, sociale og kulturelle plan,

S. der henviser til, at EU bygger på et sæt værdier, som f.eks. kommer til udtryk i Københavnskriterierne, og at disse værdier bør fremmes over hele verden som den eneste farbare vej til en langsigtet forebyggelse af terrorisme,

T. der erkender, at de eksterne og interne aspekter i kampen mod terrorisme hænger indbyrdes sammen og ikke kan adskilles,

U. der henviser til, forebyggelsen og nødvendigheden af at tage hensyn til rapporterne fra efterretningstjenesterne er grundlæggende elementer i terrorbekæmpelsen, således som det er blevet demonstreret i forbindelse med flere af attentaterne,

V. der henviser til, at en effektiv indsats fra EU's side i kampen mod terrorismen forudsætter en nøje samordning og en bedre udveksling af informationer mellem EU's institutioner, medlemsstaterne og deres respektive efterretningstjenester, og EU' særlige organer (f.eks. Europol og Eurojust),

W. der henviser til, at EU's antiterrorkoordinator spiller en afgørende rolle og bør have tildelt flere ressourcer og flere beføjelser,

X. der henviser til, at EU bør udforme en fremadrettet og ikke blot reaktiv politik for forebyggelse, beskyttelse og retsforfølgelse som led i en effektiv bekæmpelse af den internationale terrorisme,

Y. der henviser til, at kampen mod den internationale terrorisme og dens ideologi kun kan være effektiv, hvis den støttes af en reel overbevisning og målrettethed i EU og dens medlemsstater, og hvis den bakkes op af en motiveret og velinformeret offentlig opinion,

Z. der henviser til, at medlemsstaterne i kampen mod terrorisme ikke må udsætte overholdelsen af alle de forpligtelser, der vedrører kampen mod terrorismen, og at de bør sørge for, at der samarbejdes om denne både i EU og på internationalt plan,

AA. der henviser til, at enhver dæmonisering af en bestemt kultur, civilisation eller religion i terrorbekæmpelsens navn er en fejltagelse, som vil kunne virke mod hensigten,

AB. der henviser til, at også muslimer selv er blandt ofrene for islamistisk terror, der er affødt af konflikter i den muslimske verden og af kampe om magt og naturlige ressourcer, herunder olie,

De grundlæggende principper for den eksterne dimension af bekæmpelsen af den internationale terrorisme

1. støtter nødvendigheden af et strategisk mål om en global bekæmpelse af terrorismen under streng overholdelse af menneskerettighederne for i sidste instans at opnå større sikkerhed i Den Europæiske Union, så borgerne kan leve i et område med reel frihed, sikkerhed og retfærdighed; tilslutter sig Rådets synspunkt om, at uanset eksistensen af andre former for terror hidrører den alvorligste trussel for Europa for øjeblikket fra de voldelige radikale grupper, som hævder, at de forsvarer islam, f.eks. det kriminelle al-Qaedanetværk og de grupper, der er tilknyttet det eller inspireret af dets ideologi;

2. understreger nødvendigheden af, at Den Europæiske Union og dens medlemsstater baserer deres overordnede strategi mod terror på de fundamentale principper, som også ligger til grund for FN's indsats, på en konstruktiv og reel dialog mellem kulturer, religioner og civilisationer, hvor der tages hensyn til de respektive opfattelser og interesser, og på ubetinget respekt for folkeretten;

3. anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at forhindre, at visse persongrupper, der nedstammer fra forskellige diasporaer og bor i Europa, stigmatiseres, ved navnlig at støtte politikker til bekæmpelse af fremmedhad og menneskerettighedskrænkelser mod indvandrer- og flygtningesamfund samt udviklingsstøtteprojekter, der ledes af indvandrere eller indvandrersammenslutninger;

4. beklager, at det ikke lykkedes på FN's verdenstopmøde i 2005 at nå til enighed om en generel definition af terrorisme, og understreger, at det er nødvendigt at nå frem til en almindeligt accepteret definition af international terrorisme; opfordrer derfor Rådet til at vedtage en fælles holdning, som indeholder en definition af terrorisme på grundlag af Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA af 13. juni 2002 om bekæmpelse af terrorisme [3] og under hensyntagen til den definition, som FN's forhenværende generalsekretær, Kofi Annan, har foreslået [4];

5. fremhæver behovet for korrekt og uden begrænsninger at gennemføre alle de politiske foranstaltninger, der træffes på det højeste politiske niveau som led i Den Europæiske Unions terrorbekæmpelsesstrategi, handlingsplanen og strategien for at forebygge radikalisering og rekruttering af terrorister, for at de ambitiøse ordninger og forslag, der optræder i disse tekster, så hurtigt som muligt kan omsættes til konkrete og effektive foranstaltninger i marken med henblik på at bekæmpe terrorismen;

6. glæder sig over, at Generalforsamlingen den 8. september 2006 har vedtaget en global FN-strategi mod terrorisme og den tilhørende handlingsplan; henviser til, at det er nødvendigt at bekæmpe terrorismen i alle dens former og manifestationer med alle til rådighed stående midler i overensstemmelse med FN-pagten, således som det kommer til udtryk i Sikkerhedsrådets resolution 1624(2005); er bekymret over, at vedtagelsen af en generel konvention om den internationale terrorisme er blevet forsinket; tilskynder EU's institutioner og medlemsstaterne til utrætteligt at fortsætte deres indsats for at nå frem til en international konsensus, så det kan blive muligt at vedtage både den generelle konvention og konkret at gennemføre foranstaltningerne i ovennævnte strategi og handlingsplan;

7. beklager, at nogle medlemsstater trods den åbenlyse terrortrussel endnu ikke har undertegnet og/eller ratificeret nogen af de sytten universelle FN-instrumenter om bekæmpelsen af terrorisme; henviser til, at på nuværende tidspunkt har kun to lande ratificeret tretten konventioner, og at andre 78 lande har ratificeret eller tiltrådt de tolv af konventionerne; anser det dog for særligt bekymrende, at 33 lande kun har ratificeret eller tiltrådt seks eller færre af konventionerne;

8. opfordrer de EU-medlemsstater og deres partnere, som endnu ikke har gjort det, til hurtigt at indføre den nationale lovgivning, som er nødvendig for en effektiv gennemførelse af konventionerne og til i god tid at orientere de relevante organer i FN herom;

9. henstiller, at Den Europæiske Union i sin indsats udadtil gør brug af de relevante midler for at tilskynde landene til at blive kontraherende parter i alle universelle instrumenter mod terrorisme og til at vedtage den nationale lovgivning, der er nødvendig for at gennemføre bestemmelserne i disse konventioner og protokoller, idet der også drages fordel af FN's tekniske ekspertise;

10. understreger, at EU's indsats udadtil for bekæmpelse af den internationale terror i første række bør tage sigte på at forebygge, at radikale eller ekstremistiske grupper og stater griber til terror eller støtter denne som led i en taktik med henblik på at opnå deres mål; henstiller til medlemsstaterne at øge deres institutionelle kapacitet til bekæmpelse af terror; finder, at de mål om forebyggelse, som optræder i Den Europæiske Unions terrorbekæmpelsesstrategi, generelt er i overensstemmelse med dette mål;

11. anmoder EU om at sørge for, at de foranstaltninger, der træffes vedrørende bekæmpelse af terrorisme, ikke indskrænker mulighederne for medierne i de sydlige lande for på uafhængig vis at behandle spørgsmål vedrørende fattige og udsattes rettigheder, da oplysninger herom udgør en væsentlig faktor i forbindelse med fastsættelsen af den konkrete støtte, som skal ydes til disse lande;

12. opfordrer de lande, som EU har indledt tiltrædelsesforhandlinger med, eller som har udtrykt ønske om EU-medlemskab, til øjeblikkeligt at træffe foranstaltninger til at opløse de ekstreme nationalistiske og fanatiske organisationer, som er direkte modstandere af Unionens demokratiske principper, og som skaber en fjendtlig holdning og ansporer til racehad;

13. gentager, at det er påkrævet ved enhver given lejlighed at understrege budskabet om, at terrorisme fra enhver statslig eller ikke-statslig aktørs side er uacceptabel og ikke kan retfærdiggøres under nogen omstændigheder eller i nogen kulturer, uanset hvilke politiske, filosofiske, ideologiske, racemæssige, etniske, religiøse eller andre betragtninger, der måtte blive fremført, ligesom det er nødvendigt at eliminere alle de faktorer, som kan udnyttes af terroristerne, f.eks. inhuman behandling af ofre, udbrud og eksistensen af voldelige konflikter, dårlig regeringsførelse, manglende borgerlige rettigheder og overtrædelser af menneskerettigheder, forskelsbehandling af religiøse eller etniske grunde, politisk udstødelse og social og økonomisk marginalisering;

14. anser det desuden for helt afgørende, at EU's optræden udadtil i forbindelse med kampen mod den internationale terrorisme, under overholdelse af De Europæiske Fællesskabers Domstols og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols relevante retspraksis, har som mål at forebygge terroristers adgang til de midler, som de benytter til at udføre deres attentater, ved at gøre det umuligt for dem at rejse, få adgang til kommunikation og foretage hvervning, at benytte internettet til deres formål, at modtage finansiel støtte, at foretage hvidvaskning af penge, at skaffe sig våben, såvel konventionelle som nukleare, biologiske, kemiske eller radiologiske våben og med lethed at kunne nå deres mål og opnå de virkninger, som de tilstræber;

15. mener, at de beskyttelsesforanstaltninger, som forekommer i EU's terrorbekæmpelsesstrategi, går i denne retning, men at deres faktiske effektivitet varierer meget, og at der findes flere andre muligheder i forbindelse med EU's optræden udadtil;

16. gentager, at det er nødvendigt at bekæmpe strømmen af illegal kapital og hvidvaskning af penge i og uden for EU (ved inden december 2007 at gennemføre Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF af 26. oktober 2005 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme) [5] og at føre effektiv kontrol med de forskellige islamiske velgørende institutioner;

17. henviser til, at medlemsstaterne har pligt til at udvise årvågenhed, og henstiller, at der gøres målrettet brug af de instrumenter, som Unionen har adgang til i sin optræden udadtil, for at udvirke om nødvendigt ved indførelse af sanktioner eller tvangsforanstaltninger, at de lande, der støtter terrorgrupper, afstår herfra og fra at organisere, finansiere, opmuntre, eller på nogen måde støtte eller tilskynde til terroraktiviteter;

18. støtter uforbeholdent, at staterne udvikler deres kapacitet til at forebygge terrorisme ved at fremme retsstatsforhold, overholdelse af menneskerettighederne og indførelse af effektive strafferetlige systemer og ved at fremme undervisning af høj kvalitet samt religiøs og kulturel tolerance; henstiller med henblik herpå alle stater i det internationale samfund til ved lov at forbyde tilskyndelse til at begå terrorhandlinger og forhindre en sådan adfærd, således som det er fastsat i FN's globale antiterrorstrategi af 8. september 2006;

19. mener, at en styrkelse af kapaciteten til forebyggelse desuden forudsætter, at staterne med praktiske foranstaltninger sætter hårdt mod hårdt over for finansiering af terrorismen, overvåger transportsikkerheden som anført i det europæiske program til beskyttelse af kritisk infrastruktur (EPCIP) (KOM(2004)0702), gør brug af internettets muligheder for at bekæmpe terrorismen, øger beskyttelsen af mulige terrormål og kapaciteten til at reagere på attentater og forbedrer staternes kapacitet til at forhindre, at terrorister erhverver konventionelle våben eller nukleare, biologiske, kemiske eller radiologiske materialer;

20. insisterer på nødvendigheden af fortsat at forsvare menneskerettighederne og de grundlæggende rettigheder i kampen mod terrorismen ved hjælp af de internationale instrumenter, der er til rådighed, ud fra den betragtning, at er et universelt gode og en integrerende del af EU's optræden udadtil, og at en overtrædelse af disse rettigheder reelt udgør en klar hindring for kampen mod terrorismen og et nederlag for demokratiet; mener derfor, at de eneste effektive instrumenter til bekæmpelse af den internationale terrorisme er legale midler, og at alle aktiviteter, som unddrager sig uafhængig international kontrol, såsom ekstraordinære udleveringer af fanger eller fængsler, der opererer uden for de internationale retlige rammer, bør forbydes i medfør af folkeretten;

21. anser det for helt afgørende at råde over tilstrækkelige menneskelige og finansielle ressourcer til bekæmpelse af terrorismen; støtter Kommissionens forskellige forslag på dette område; foreslår, at finansieringen af de samlede udgifter til en eventuel aktion inden for rammerne af den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik (ESFP) til bekæmpelse af terrorismen finansieres over Unionens budget; støtter oprettelsen af en international fond, som skal bistå de stater, der kun råder over begrænsede midler, så de med et positivt resultat kan overholde deres forpligtelser i kampen mod terrorismen;

22. mener, at man ved at lade offentlig udviklingsbistand (ODA) omfatte finansiel støtte til en række aktiviteter til forebyggelse og bekæmpelse af terrorisme blot bidrager til yderligere underminering af betegnelsen offentlig udviklingsbistand og dennes primære mål: fattigdomsbekæmpelse;

23. kræver, at alle EU-programmer for udvikling af samarbejde om bekæmpelse af terrorisme, overvågningsteknologi og informationsudveksling omfatter en finansiel klausul, hvorved en del af budgettet forbeholdes de grundlæggende rettigheder såvel som senere uafhængige konsekvensanalyser;

24. fastholder på det kraftigste over for medlemsstaterne, at intet kan retfærdiggøre, at støtte til lande, der gør en indsats for at mindske fattigdommen og opfylde millenniumudviklingsmålene, overflyttes til lande, der er direkte involveret i krigen mod terror;

25. minder om, at de ekstra finansielle midler, der er frigivet gennem iværksættelsen af nye finansielle instrumenter, ikke kan erstatte de allerede indgåede forpligtelser i forbindelse med den officielle udviklingsbistand, og mener, at disse nye midler, når først de er tilgængelige, ikke vil kunne anvendes til at finansiere foranstaltninger til forebyggelse eller bekæmpelse af terrorisme på bekostning af de foranstaltninger til fattigdomsbekæmpelse, som de ubetinget bør anvendes til;

26. henviser til, at udvikling af et fælles koncept for forvaltningen af Den Europæiske Unions ydre grænser kan være et af elementerne i bekæmpelsen af terrorisme, og er derfor bekymret over den manglende ensartethed og kvalitet i det tekniske udstyr til de tjenester, der er ansvarlige for overvågning af grænserne;

27. understreger den altafgørende rolle, som det civile samfund og ngo'erne spiller for fremme af den tværkulturelle og tværreligiøse forståelse gennem en konstruktiv dialog;

28. mener, at udviklingen af den interkulturelle dialog og andre tillidsskabende foranstaltninger inden for og uden for EU er absolut nødvendige, og at der i den forbindelse inden for EU først og fremmest må udvikles en fælles forståelse for begrebet "interkulturel dialog"; finder det også nødvendigt at analysere de faktorer, som bidrager til radikalisering og rekrutteringen af muslimer både i og uden for Europa;

EU's midler til bekæmpelse af terrorismen som led i sin optræden udadtil

29. fremhæver den alsidige karakter af Unionens muligheder for at reagere som led i sin optræden udadtil for at bekæmpe terrorismen og understreger nødvendigheden af, at medlemsstaterne koordinerer og på en kohærent måde anvender deres politiske, præventive og repressive instrumenter, instrumenterne inden for politisamarbejdet og det retlige samarbejde, efterretnings- og informationssamarbejdet samt enhver anden reaktion, som efter anmodning og med støtte fra FN indgår i en multilateral strategi;

30. minder om henstillingerne i sin betænkning af 28. september 2006 [6] og fastholder navnlig, at det bliver langt vanskeligere effektivt at bekæmpe fattigdommen, såfremt der i målet for udviklingssamarbejdet medtages et væld af mål, der kun indirekte eller slet ikke er forbundet med den strategi, der er fastsat i den europæiske konsensus om udvikling, og med opfyldelsen af millenniumudviklingsmålene, som ifølge FN kræver en ekstra årlig støtte på 50 milliarder amerikanske dollars;

31. anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at føre en antiterrorpolitik, der ikke underminerer konklusionerne i det europæiske udviklingssamarbejde vedrørende udarbejdelsen og iværksættelsen af strategier til en effektiv bekæmpelse af fattigdom og forebyggelse af de stadig mere langvarige voldelige konflikter, navnlig i Afrika;

32. fastholder, at den måde, som EU griber terroren an på, skal stå i et rimeligt forhold til terroren og skal målrettes mod bekæmpelsen af fænomenet, idet der navnlig skal tages højde for det faktum, at effektive efterretningstjenester og polititjenester, med andre ord aktiviteter, som er lovlige, men hverken hører under udviklingssamarbejdspolitikken eller bekæmpelsen af fattigdom, er de mest resultatgivende foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, indtil det modsatte er bevist;

33. gentager derfor sit forslag om at tilføre Unionens politik mod terror større sammenhæng og effektivitet i sine forbindelser med tredjelande gennem:

a) en styrkelse af den politiske dialog på dette område, især med de lande, som EU og/eller dens medlemsstater har indgået, eller som den forhandler om associerings- og samarbejdsaftaler med,

b) politisk opbakning og støtte til samhandelen med og udviklingen i de moderate muslimske lande, både hvad angår kampen mod terrorisme og de politiske, økonomiske og sociale reformer, som gennemføres i disse lande,

c) en mere intensiv dialog og et tættere samarbejde om bekæmpelse af terrorismen med Unionens vigtigste partnere (Israel, Japan, Australien, Canada og Rusland m.fl.), og i særdeleshed USA, der står i spidsen for kampen mod terrorismen, uden at det på nogen måde må forringe niveauet for beskyttelse af menneskerettighederne,

d) fremme af den internationale konsensus om vedtagelse af den generelle konvention om international terrorisme og videreførelse af den globale FN-strategi mod terror af 8. september 2006, herunder en fælles definition af terrorisme,

e) et krav om, at alle de tredjelande, som EU opretholder forbindelser med, skal undertegne og ratificere FN's sytten universelle instrumenter om bekæmpelse af terrorismen, samt den fakultative protokol til FN-konventionen mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf,

f) en konsekvent anvendelse af klausulen om terrorisme samt anvendelse af menneskerettighedsklausulen, der optræder i aftalerne med tredjelande, uden ad hoc-ændringer, som udvander deres indhold,

g) suspendering af de politiske og handelsmæssige forbindelser med stater, som konsekvent undlader at opfylde deres forpligtelser til at informere FN's antiterrorkomité,

h) udarbejdelse af en interinstitutionel adfærdskodeks for Unionens forbindelser udadtil som foreslået af Europa-Parlamentet i dets beslutning af 25. april 2002 om Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om hvordan Den Europæiske Union kan medvirke til at fremme menneskerettigheder og demokratisering i tredjelande [7],

i) en styrkelse af samarbejdet med de internationale og regionale organisationer, der spiller en vigtig rolle for sikring af freden og sikkerheden i verden, i første række FN (navnlig Sikkerhedsrådet og dets Komité for Bekæmpelse af Terrorisme og FN's Kontor for Bekæmpelse af Narkotika og Kriminalitet), OSCE, Europarådet og NATO,

j) fremme og konsekvent anvendelse af FN's Sikkerhedsråds resolution 1540 (2004) for at hindre, at ikke-statslige enheder og stater, som ikke har undertegnet traktaten om ikke-spredning af kernevåben, erhverver kernevåben, kemiske eller biologiske våben i overensstemmelse med EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben med henblik på udvikling og fremme af nye initiativer til nuklear nedrustning og genoptagelse af FN's nedrustningskonference,

k) et mere intensivt samarbejde om udveksling af informationer og samarbejde mellem sikkerheds- og efterretningstjenesterne, herunder militære efterretningstjenester og mellem medlemsstaternes politi-, rets- og toldmyndigheder, inklusive Det Fælles Situationscenter (SitCen), Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser (Frontex), Europol, Interpol og Eurojust samt de forskellige kompetente myndigheder på europæisk plan, antiterrorkoordinatoren Gijs De Vries og kommissæren med ansvar for retlige anliggender, frihed og sikkerhed Franco Frattini; en styrkelse af protokollerne om sikkerhed og interoperabilitet ved at holde efterretningstjenesternes og de retshåndhævende myndigheders aktiviteter skarpt adskilt som fastsat i adskillige nationale forfatninger og på betingelse af, at der sikres parlamentarisk og retsligt tilsyn;

l) afholdelse af regelmæssige møder mindst én gang om året med de ansvarlige ministre i medlemsstaterne, kommissæren med ansvar for retlige anliggender, frihed og sikkerhed, EU's antiterrorkoordinator og lederne af Europol, Eurojust, SitCen og Frontex med det ene formål for øje at behandle spørgsmålet om bekæmpelse af den internationale terrorisme,

m) fremme af en verdensomspændende konsensus om behovet for at standse offshore banking og andre former for uigennemsigtige skatteparadiser, der anvendes af terrorister til at skjule finansielle transaktioner,

n) gennemførelse af protokollen om bekæmpelse af ulovlig fremstilling af og handel med skydevåben samt dele, komponenter og ammunition hertil, der supplerer FN-konventionen om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og FN's handlingsprogram til bekæmpelse af illegal handel med håndvåben og lette våben,

o) en styrkelse af de militære terrorbekæmpelsesenheder gennem uddannelse og andre foranstaltninger,

p) en styrkelse af Europols beføjelser, således at dette organs rolle i kampen mod terrorisme bliver effektiv,

q) en styrkelse af samarbejdet med USA om udveksling af information og samarbejde mellem sikkerhedsog efterretningstjenester samt politi-, rets- og toldmyndigheder,

r) en styrkelse af samarbejdet mellem specialstyrkerne i medlemsstaterne og i tredjelande;

34. glæder sig over de forskellige initiativer til at fremme dialog, tolerance og forståelse blandt de forskellige kulturer, civilisationer og religioner; mener, at forslaget om at etablere et Euro-Middelhavs-borgerskab er et eksempel på et bredt og konkret initiativ, der kan bidrage til at præsentere forskellige opfattelser af en fælles fremtid for regionen;

35. understreger nødvendigheden af et større samarbejde og en mere omfattende samordning med USA i bekæmpelsen af den internationale terrorisme og understreger samtidig behovet for beskyttelse af de grundlæggende principper vedrørende menneskerettighederne;

36. understreger, at det er nødvendigt at øge de beføjelser og ressourcer, EU's antiterrorkoordinator har adgang til, især hvad angår de utilstrækkelige midler, der stilles til hans rådighed, således at hans indsats får større gennemslagskraft og bliver mere synlig;

37. opfordrer Kommissionen og Rådet til som led i de eksterne forbindelser at insistere på, at Romstatutten undertegnes og ratificeres, og dermed på samtlige tredjelandes universelle anerkendelse af, at Den Internationale Straffedomstols jurisdiktion er bindende;

38. opfordrer Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes regeringer til at træffe effektive praktiske foranstaltninger for at følge op på forbuddet mod terrororganisationer;

39. anser det for absolut nødvendigt at fremme mere stabilitet uden for Unionen gennem anvendelse af alle de tilgængelige instrumenter, programmer og ressourcer som led i Unionens optræden udadtil, inklusive:

a) det nye stabilitetsinstrument, der er nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1717/2006 af 15. november 2006 [8], som skal udgøre retsgrundlaget for bistanden på længere sigt, f.eks. i forbindelse med bekæmpelse af terrorismen, ikke-spredning af masseødelæggelsesvåben, bekæmpelse af den organiserede kriminalitet, konventionel nedrustning og menneskers sikkerhed; minder om Kommissionens erklæring om terrorbekæmpelsesforanstaltninger, som er knyttet til stabilitetsinstrumentet, hvori Kommissionen garanterer, at alle terrorbekæmpelsesforanstaltninger, der er finansieret under dette instrument, vil respektere menneskerettighedsforpligtelserne og den tilhørende humanitære folkeret, og at Kommissionen vil overvåge modtagerlandenes overholdelse heraf,

b) støtte fra tidspunktet for ikrafttræden af det nævnte instrument til den bistandsstrategi, der er udarbejdet af Kommissionen med henblik på at hjælpe tredjelande, som er truet af terrorisme, både gennem programmerne som led i det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1638/2006 af 24. oktober 2006 [9] samt stabilitetsinstrumentet og ved integrering af støtte til terrorbekæmpelse i alle Kommissionens bistandsprogrammer, således som Det Europæiske Råd har anmodet om,

c) udvidelse af den omtalte bistandsstrategi til alle områder af EU's optræden udadtil og til alle større programmer for udviklingsbistand med undtagelse af humanitær bistand, der ifølge sagens natur er betingelsesløs,

d) udvidet anvendelse af den hurtige civile/militære reaktionsmekanisme,

e) opfordrer Rådet og Kommissionen til at sikre, at opmærksomhed over for terrorismens ofre bliver et væsentligt argument i EU's politik på dette område, og at der fuldt ud tages hensyn til ofrene, så der lyttes til dem, de holdes orienteret og får al tænkelig bistand,

f) oprettelse af et tilsvarende kontor som led i FN's globale strategi mod terror af 8. september 2006, der skal yde bistand til alle ofre for terrorismen uanset deres statsborgerskab;

40. anmoder Kommissionen om snarest at forelægge en meddelelse, der skal indeholde en oversigt over de eksisterende bistandsmekanismer og -programmer til mindskelse og imødegåelse af truslerne mod EU's og dens borgeres sikkerhed, og som især skal indeholde forslag og henstillinger til forbedring af effektiviteten og sammenhængen i EU's bistandsprogrammer;

41. opfordrer medlemsstaterne til i højere grad at bidrage mere til en integreret trusselvurdering på EU-plan ved at øge informationsstrømmen til SitCen i Rådets sekretariat; opfordrer medlemsstaterne til at øge personale og ressourcer i situationscentret og gøre øget brug af dets kombinerede terrorvurderinger, som omfatter information om eksterne trusler og informationer fra interne efterretningstjenester og Europol;

42. anbefaler, at der vedtages foranstaltninger med henblik på etablering af en ny sammensætning af Rådet, således at det samler udenrigsministre og indenrigsministre i forbindelse med drøftelser om bekæmpelse af terrorisme;

43. henstiller, at EU-traktatens bestemmelser om ESFP bringes i anvendelse i kampen mod terrorismen, ligesom erklæringen om bekæmpelse af terrorisme af 25. marts 2004, handlingsplanen vedtaget af Det Europæiske Råd den 21. september 2001 og terrorbekæmpelsesstrategien af 14.- 15. december 2005, med gennemførelsen af foranstaltninger som:

a) fælles udarbejdelse af beredskabsplaner med henblik på en effektiv anvendelse af bestemmelsen om gensidig solidaritet, som fastlagt i erklæringen om bekæmpelse af terrorisme,

b) om nødvendigt gennemførelse af specifikke politiske og/eller militære operationer som led i ESFP som et element i Unionens reaktion på terrorisme,

c) tilpasning af det permanente strukturerede samarbejde og de "kampgrupper", der er omtalt i protokol nr. 23 i traktaten om en forfatning for Europa, til nye opgaver,

d) afskaffelse af enstemmighedsreglen på nogle områder inden for politisamarbejdet og det retlige samarbejde i straffesager;

Parlamentarisk kontrol med EU-institutionernes bekæmpelse af den internationale terrorisme

44. fremhæver den afgørende betydning, forebyggelse har for bekæmpelsen af den internationale terrorisme, og nødvendigheden af, at oplysninger omgående deles med de øvrige medlemsstater og med EU-institutionerne via troværdige og effektive informationssystemer og en omhyggelig og professionel evaluering af de rapporter, som udarbejdes af politi og efterretningstjenester;

45. anmoder Rådet om at revidere og ajourføre den interinstitutionelle aftale af 20. november 2002 mellem Europa-Parlamentet og Rådet om Europa-Parlamentets adgang til Rådets følsomme oplysninger på det sikkerheds- og forsvarspolitiske område [10], for at den nuværende fremgangsmåde for videresendelse af klassificerede oplysninger kan forbedres, og fremsendelsen til Europa-Parlamentet af alle disponible oplysninger om bekæmpelsen af den internationale terrorisme garanteres, ligesom Parlamentet på intet tidspunkt kan nægtes adgang til oplysninger, der internt er blevet eller skal videresendes til det nationale parlament af medlemsstaternes respektive regeringer eller de internationale organisationer, som de er medlemmer af;

46. anmoder Rådet om i sin årsberetning om FUSP ikke at indskrænke sig til at gøre rede for Unionens aktiviteter i forbindelse med bekæmpelsen af terrorismen, men også på grundlag af EU-traktatens artikel 21 reelt at høre Europa-Parlamentet om de vigtigste aspekter og grundlæggende valg som led i denne kamp, der udgør en prioriteret målsætning i den europæiske sikkerhedsstrategi, i Unionens optræden udadtil og i FUSP som sådan; anser det for helt nødvendigt, at EP orienteres og høres i tilfælde af et massivt terrorangreb, om nødvendigt gennem det særlige udvalg, der nedsættes i medfør af den omtalte interinstitutionelle aftale af 20. november 2002;

47. anser den politiske dialog på højt niveau om bekæmpelsen af terrorismen, som finder sted halvårligt med deltagelse af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen for at være et godt eksempel på mulighederne for at gennemføre det helt nødvendige interinstitutionelle samarbejde i kampen mod terrorismen; foreslår, at møderne som minimum afholdes hvert kvartal, og at Europa-Parlamentets delegation også omfatter formændene for de stående udvalg inden for de tre store områder, der vedrører Fællesskabets optræden udadtil (udenrigspolitik, international handel og udviklingssamarbejde);

48. henstiller, at de rapporter, som udarbejdes af SitCen, på regelmæssig basis fremsendes til Europa- Parlamentet, om nødvendigt i henhold til de fremgangsmåder, der er fastsat i den ovennævnte interinstitutionelle aftale;

49. anser det for at være af grundlæggende betydning, at Europa-Parlamentet inddrages snævert i den ordning for anvendelse af solidaritetsbestemmelsen, der blev indgået ved erklæringen om bekæmpelse af terrorisme, i særdeleshed i de tilfælde, hvor de vedtagne afgørelser får konsekvenser for ESFP-området;

50. opfordrer Kommissionen og EU's antiterrorkoordinator til at forelægge en årsberetning for Europa- Parlamentet om aktiviteterne på dette område og til at tage hensyn til Parlamentets bemærkninger og henstillinger;

51. anmoder på ny Rådet om at orientere Parlamentet om den regelmæssige opdatering af Rådets fælles holdning 2001/931/FUSP af 27. december 2001 om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme [11] (orientering om terrorgrupper og -organisationer) og udviklingen siden 2001;

52. forpligter sig til at indlede en udvidet dialog med de nationale parlamenter om bekæmpelse af den internationale terrorisme med henblik på at sikre en fælles parlamentarisk kontrol med de forskellige sikkerheds- og efterretningstjenesters aktiviteter i betragtning af, at det tilkommer Parlamentet i dets egenskab af repræsentant for folkene i Den Europæiske Union at udøve en offentlig og gennemsigtig kontrol med Unionens foranstaltninger mod terrorisme, herunder de aktiviteter, der udføres af den europæiske koordinator for bekæmpelse af terrorisme og de organer, der beskæftiger sig med denne opgave;

*

* *

53. pålægger sin formand at sende denne beslutning til det Europæiske Råd, Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, Europarådet samt til De Forenede Nationer og dets underorganisationer.

[1] EUT L 139 af 29.5.2002, s. 9. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 14/2007 (EUT L 6 af 11.1.2007, s. 6).

[2] EUT C 124 E af 25.5.2006, s. 241.

[3] EFT L 164 af 22.6.2002, s. 3.

[4] "Terrorisme, ud over aktioner der allerede er forbudt i henhold til eksisterende konventioner, er enhver handling, der har til hensigt at forårsage døden for eller alvorlig fysisk skade på civile eller ikke-kombattanter med det formål at intimidere en befolkning eller tvinge en regering eller en international organisation til at gøre eller undlade at gøre noget." (Definitionen på terrorisme, som er foreslået af FN's High-Level Panel on Threats, Challenges and Change (højtstående panel om trusler, udfordringer og reform i en rapport fra 2. december 2004)).

[5] EUT L 309 af 25.11.2005, s. 15.

[6] "Vedtagne tekster", P6_TA(2006)0382.

[7] EUT C 131 E af 5.6.2003, s. 147.

[8] EUT L 327 af 24.11.2006, s. 1.

[9] EUT L 310 af 9.11.2006, s. 1.

[10] EFT C 298 af 30.11.2002, s. 1.

[11] EFT L 344 af 28.12.2001, s. 93.

--------------------------------------------------