17. 6. 91 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 159/79 
Udtalelse  om Kommissionens  årsberetning  om strukturfondsreformens  gennemførelse 
(91/C  159/21) 
Kommissionen  for De Europæiske  Fællesskaber  besluttede  den  28. januar  1991  under  henvis-
ning  til EØF-Traktatens  artikel  198  at anmode  om  Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs 
udtalelse  om Kommissionens  årsberetning  om strukturfondsreformens  gennemførelse. 
Det forberedende  arbejde  henvistes  til ØSU's  sektion  for regionaludvikling  og fysisk  planlæg-
ning,  som  udpegede  James  G. McGarry  til ordfører.  Sektionen  vedtog  sin udtalelse  den 
16. april  1991. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 286.  plenarforsamling,  den  24. april  1991, 
enstemmigt  følgende  udtalelse. 
1. Indledning 
1.1. Under  henvisning  til artikel  130 D i EØF-Trakta-
ten, som  ændret  ved  Den  Europæiske  Fælles  Akt,  har 
man gennemført  en reform  af strukturfondene  for at 
øge deres  effektivitet  med  henblik  på at fremme  den 
økonomiske  og sociale  samhørighed  i Fællesskabet.  Re-
formen,  som  trådte  i kraft  den 1. januar  1989,  er hoved-
sagelig  koncentreret  om de tre strukturfonde:  Regional-
fonden  (EFRU),  Socialfonden  (ESF)  og Landbrugsfon-
den (EUGFL). 
1.2. Reformen  omfatter  også  andre  EF-aktioner  og 
finansielle  instrumenter,  f.eks.  Den  europæiske  Investe-
ringsbank  (EIB),  og medlemsstaterne  er forpligtet  til at 
føre en økonomisk  politik,  der medvirker  til at skabe 
den samhørighed,  der  foreskrives  i Fællesakten.  Der 
blev opstillet  fem  hovedmål: 
— Mål  nr. 1: Fremme  af udviklingen  og strukturtil-
pasningen  i de tilbagestående  regioner  (med  et BNP 
pr. indbygger  på under  75%  af EF-gennemsnittet). 
— Mål  nr. 2: Udvikling  af de regioner,  der  er hårdt 
ramt  af industriel  tilbagegang. 
— Mål  nr. 3: Bekæmpelse  af langtidsledighed. 
— Mål  nr. 4: Fremme  af den  erhvervsmæssige  integre-
ring af unge. 
— Mål  nr. 5: Reformen  af den  fælles  landbrugspolitik. 
Forordning  nr. 2052/88  og gennemførelsesforordnin-
gerne  nr. 4253/88,  4254/88  og 4256/88  danner  rets-
grundlaget  for reformen. 
1.3. På  grundlag  af medlemsstaternes  ansøgninger 
og forelæggelse  af nationale  planer  blev  der  opnået 
enighed  med  Kommissionen  om fastlæggelsen  af fælles-skabsstøtterammer  (FSR).  Disse  indeholder  hovedret-
ningslinjerne  for  medlemsstaternes  og Fællesskabets 
fælles  indsats.  De nationale  og regionale  myndigheder 
udarbejdede  derefter  operationelle  programmer,  som  så 
blev gennemført. 
2. Målsætningerne  for  Kommissionens  årsberetning 
[KOM(90)  516  endelig  udg.] 
2.1. I  forordning  (EØF)  nr. 2052/88,  artikel  16, fast-
sættes  det,  at »Kommissionen  hvert  år forelægger  Euro-
pa-Parlamentet,  Rådet  og Det  økonomiske  og sociale 
Udvalg  en beretning  om gennemførelsen  af denne  for-
ordning  i det foregående  år. Kommissionen  redegør  i 
denne  beretning  specielt  for de fremskridt,  der er sket 
med hensyn  til virkeliggørelsen  af de i artikel  1 nævnte 
mål og koncentrationen  af interventionerne  som  om-
handlet  i artikel  12.« 
2.2. ØSU  mener  imidlertid,  at Kommissionen  har 
tolket  målsætningerne  lidt  anderledes,  nemlig  således: 
»I beretningen  ses  der  på,  hvorvidt  forordningernes 
grundprincipper  anvendes  effektivt,  og der foretages  en 
vurdering  af, hvordan  partnerskabet  fungerer,  og af den 
måde,  fællesskabsstøtterammerne  blev  udarbejdet  på. 
Denne  vurdering  sker  nødvendigvis  på et ret snævert 
grundlag,  da reformen  vil blive  gennemført  lidt  efter 
lidt.«  (Indledning).  Det  fremhæves  navnlig:  »Beretning-
ens formål  er ikke  at opstille  en oversigt  over  reformens 
virkning,  navnlig  hvad  angår  sigtet  mod  at styrke  den 
økonomiske  og sociale  samhørighed  inden  for Fælles-
skabet,  jævnfør  artikel  130  A i Traktaten.«  (Resumé  og 
kommentarer,  s. 1). 
3. Generel  oversigt  over  principperne  i reformen  og 
deres  anvendelse  i praksis  (Kapitel  1) 
3.1. Principperne  i reformen  og  deres  anvendelse  i 
praksis 
3.1.1.  Kommissionens  vurdering  af de foreløbige  re-
sultater  er stort  set  positiv  (rettidig  forelæggelse  af 
Nr. C 159/80 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 91 
planerne, reel fordobling af fondsmidlerne, samarbejde 
på partnerskabsbasis mellem Kommissionen og de 
nationale/regionale myndigheder, høring af arbejds­
markedets parter). 
3.1.2. På nogle punkter kritiserer Kommissionen 
imidlertid de anvendte fremgangsmåder: 
— De planer, medlemsstaterne har forelagt, giver ikke 
tilstrækkelig sikkerhed for, at suppleringsprincippet 
overholdes. 
— Fremgangsmåden ved udarbejdelsen af planerne 
blev tungere end forudset. 
3.1.3. ØSU deler Kommissionens kritiske opfattelse. 3.2. Vurdering af den operationelle fase med hensyn til 
de fem mål (Kapitel 2) 
3.2.1. I årsberetningen skitseres de retningslinjer, 
Kommissionen har opstillet, f.eks. nødvendigheden af 
et øget samvirke mellem fondene, prioritering af pro­
duktion fremfor infrastruktur, koncentration af inter­
ventioner på et begrænset antal prioriterede felter. Der 
gives en oversigt over de forskellige planlægningsproce­
durer i medlemsstaterne og over de forhandlinger, der 
førte til godkendelsen af de 54 fællesskabsstøtterammer. 
3.2.2. 
mål: Bevillingerne blev fordelt som følger på de fem 
a) Fordeling af bevillingerne på lande og budgetperioder 
Grækenland (l) 
Spanien 
Frankrig 
Irland (^ 
Italien 
Portugal i1) 
UK 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Luxembourg 
Nederlandene 
lait 
EF-initiativer Mål nr. 1 
(mio. ECU) 
(1989-93) 
6 667 
9 779 
888 
3 672 
7 443 
6 958 
879 
36 200 
2 100 Mål nr. 2 
(mio. ECU) 
(1989-91) 
735 
700 
265 
1510 
195 
30 
355 
15 
95 
3 900 
500 Mål nr. 3/4 
(mio. ECU) 
(1990-92) 
563 
872 
585 
1025 
174 
99 
573 
7 
230 
4 128 
217 Mål nr. 5 
(mio. ECU) 
(1989-93) 
285 
960 
385 
350 
33 
23 
525 
3 
44 
2 607 
188 lait 
(mio. ECU) 
6 667 
11362 
3 420 
3 672 
8 678 
6 958 
3 678 
402 
152 
1453 
25 
369 
46 835 
3 005 (2) 
b) Fordeling af bevillingerne på andre budgetperioder. Specifikation af lande er ikke mulig 
Andre programmer 
Mål nr. 5a 
lait 38 300 (1992/1993) 
2 805 
7 205 (1989) 
(1993) 
1353 
1752 
7 450 2 795 5 910 
1 150 
3 415 
60 315 
(') I Grækenland, Irland og Portugal er hele territoriet omfattet af mål nr. 1. 
(2) Kun godkendte programmer (f.eks. STRIDE, STAR og PRISMA). 
17. 6. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/81 
3.2.3. I forbindelse med de regioner, der er omfattet 
af mål nr. 1, fastslår Kommissionen: 
— at det konstaterede behov langt oversteg de afsatte 
midler, 
— at nogle lande (Spanien, Grækenland, Irland) slet 
ikke inddrog lån fra EIB i deres planer, 
— at basisinfrastrukturerne lagde beslag på halvdelen 
af EFRU-midlerne, men at der var betydelige for­
skelle fra medlemsstat til medlemsstat (jf. bilag IV 
og VII). 
3.2.4. I forbindelse med de regioner, der er omfattet 
af mål nr. 2, fremhæver Kommissionen: 
— at hovedvægten ved støttetildelingen skal ligge på 
produktionsfremmende investeringer, hvilket også i 
vid udstrækning har været tilfældet (med undtagelse 
af Spanien og Det Forenede Kongerige), 
— at man på grund af de bestående forpligtelser har 
måttet skære kraftigt ned på de nye foranstaltninger, 
— at de forskellige medlemsstater prioriterer interven­
tionerne på meget forskellig vis (jf. bilag V). 
3.2.5. Med hensyn til mål nr. 3 og 4 påpeger Kom­
missionen: 
— at efterspørgslen langt oversteg de disponible 
midler, 
— at størstedelen af foranstaltningerne var til fordel 
for unge, 
— at der var risiko for overlapninger i de tilfælde, hvor 
programmerne omfattede flere mål. 
3.2.6. Ved interventioner til fordel for de regioner, 
der er omfattet af mål nr. 5b, lå hovedvægten på ud­
viklingen i landdistrikterne, især af SMV, på natur- og 
miljøbeskyttelse samt uddannelsesprogrammer. 
3.3. Tematisk redegørelse for EF-interventionerne 
(Kapitel 3) 
3.3.1. I forbindelse med basisinfrastrukturerne lå 
hovedvægten på transport, telekommunikation og ener­
gi (jf. bilag VIII) (50% af de samlede bevillinger til 
regioner, der er omfattet af mål nr. 1). 
Investeringerne omfattede også styrkelse af produk­
tionssektorerne, udvikling af menneskelige ressourcer 
og forbedring af landbrugsstrukturerne. 
3.4. Iværksættelse og budgetgennemførelse 
3.4.1. Kommissionen tilstræber at udbygge kontrol­
foranstaltningerne gennem indførelse af en samarbejds-kodeks. Den har indført en ordning med tilsynsudvalg 
(ikke beskrevet i detaljer), der skal kontrollere iværk­
sættelsen af fællesskabsstøtterammerne. Kommissionen 
fremhæver den faglige bistand, der tilbydes med henblik 
på at lette gennemførelsen af strukturfondsreformen. 
4. Generelle bemærkninger 
4.1. ØSU konstaterer med tilfredshed, at Kommis­
sionen ikke blot har opnået en myndighedsfunktion i 
forhold til fællesskabsstøtterammerne, men også har 
spillet en aktiv rolle ved udarbejdelsen, koordineringen 
og iværksættelsen af fællesskabsstøtterammerne i den 
periode, som beskrives i den første årsberetning. ØSU 
er enig i, at Kommissionen bør udøve en større kontrol 
over fremtidige EF-politikker på dette område. Samtidig 
bør Kommissionen fortsætte sine bestræbelser på at 
høre repræsentanter for regionerne i denne proces og 
dermed fremme decentralisering og åbenhed. 
4.2. ØSU finder, at beretningen giver en præcis, men 
ikke tilstrækkelig grundig og systematisk gennemgang 
af de aktioner, Kommissionen har iværksat, og af de 
aftaler, der er truffet med medlemsstaterne om gennem­
førelsen af reformerne. 
4.3. ØSU noterer sig følgende passager i beretningen: 
»Fællesskabet har (...) måttet ruste sig selv med midler 
til at opfylde kravene i artikel 130 A på tilfredsstillende 
måde«, og »på finansielt plan var det nødvendigt at 
tilvejebringe tilstrækkelige ressourcer (...) til en reel 
økonomisk virkning« og »Grundlaget er allerede bragt 
i orden« (eng. udg.: »These two concerns were satisfi-
ed«). ØSU finder ikke, at der er belæg for det sidste 
udsagn. Derfor anbefaler ØSU, at konstateringer af 
denne art fremover i højere grad underbygges med 
konkrete oplysninger. Dette taler resultaterne af Den 
fjerde periodiske Beretning også for. De viser, at der 
fortsat er store forskelle mellem regionerne, og at fonds-
bevillingerne selv efter fordoblingen af budgettet kun i 
begrænset omfang udjævner indkomstforskellene. 
4.4. ØSU bemærker, at denne første beretning ude­
lukkende omhandler udarbejdelsesfasen af FSR. Dette 
bør ikke gælde for fremtidige årsberetninger. ØSU an­
befaler, at årsberetningerne fremover giver en klar og 
udtømmende analyse af iværksættelsen af FSR, de ope­
rationelle programmer og forbindelserne mellem struk­
turfondene og lånene fra EIB. En sådan analyse bør 
indeholde sammenligninger mellem regioner og med­
lemsstater med henblik på at udpege, hvilke metoder 
der egner sig bedst og hvilke dårligst til gennemførelse 
af EF-målsætningerne. Der bør i årsberetningen gøres 
detaljeret rede for, i hvor høj grad fondene har 
Nr. C 159/82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 91 
opfyldt deres målsætninger, og hvordan regionernes 
eget potentiale er blevet udnyttet. 
4.5. Da det kun er udarbejdelsesfasen af FSR, der 
behandles i årsrapporten, oplyses det ikke, om struktur­
fondsreformen ved at mindske forskellene mellem re­
gionerne har betydet, at målet om økonomisk og social 
samhørighed er rykket nærmere. ØSU ønsker derfor, 
at årsberetningerne fremover ikke blot omhandler de 
tekniske aspekter af reformens iværksættelse, men også 
indeholder en vurdering af dens konsekvenser for virke­
liggørelsen af målet om økonomisk og social samhørig­
hed mellem EF's forskellige regioner. 
4.6. ØSU konstaterer, at der er betydelig risiko for, 
at Kommissionens forskellige beretninger overlapper 
hinanden, og at de måske ikke tegner et fuldstændigt 
billede af situationen. ØSU anmoder derfor Kommissio­
nen om, som krævet i forordningerne, at tage den 
samlede rapportskrivningsprocedure op til fornyet 
overvejelse med henblik på at definere feltet for hen­
holdsvis årsberetningerne om strukturfondsreformens 
gennemførelse, de periodiske beretninger og årsbe­
retningerne om de enkelte strukturfonde, således at 
der kan gennemføres en omfattende rapportering uden 
unødige overlapninger — især med henblik på fremtidi­
ge reformer. 
4.7. Skønt målet om samhørighed ifølge årsbe­
retningen nås ved at formindske ulighederne mellem de 
forskellige regioner, angives der hverken et bestemt 
udligningsniveau eller en tidsplan herfor, og det anføres 
ikke, hvorvidt strukturfondene er egnede til at opfylde 
denne målsætning. ØSU konstaterer med bekymring, 
at ulighederne mellem EF's regioner ifølge Den fjerde 
periodiske Beretning generelt er voksende. Hvis offent­
ligheden skal kunne tage de politiske beslutningstagere 
alvorligt og fæste lid til deres politik, anbefaler ØSU, 
at målene ledsages af konkrete beregninger, at der op­
stilles en realistisk tidsplan, og at de påkrævede budget­
midler beregnes og tilvejebringes. 
4.8. Da der i årsberetningen ikke gives nærmere op­
lysninger om enhedsmarkedets indvirkning på regioner­
ne, lader ØSU sig stadig ikke overbevise af summariske 
udsagn som f.eks.: »dynamikken, der er fremkaldt af 
virkeliggørelsen af enhedsmarkedet, har bidraget til (...) 
den økonomiske udvikling i de mindst begunstigede 
regioner«. ØSU anmoder Kommissionen om at give 
klart belæg for denne påstand. 
4.9. ØSU konstaterer, at reformerne er gennemført 
i en periode præget af hurtige forandringer på mange 
områder: det indre marked, reformen af landbrugspoli­tikken [sat i relief af Den almindelige overenskomst om 
Told og Udenrigshandel (GATT)-forhandlingerne] og 
tilnærmelsen til Den økonomiske og monetære Union, 
som vil få forskellige virkninger i henholdsvis de centra­
le og de perifere regioner i EF. Skal reformens konse­
kvenser kunne vurderes korrekt, er det meget vigtigt 
at udstikke hensigtsmæssige retningslinjer og udøve 
kontinuerlig, effektiv kontrol. 
5. Særlige bemærkninger 
5.1. Partnerskab 
5.1.1. ØSU deler Kommissionens tro på partner­
skabsprincippet og værdsætter dens bestræbelser på at 
gennemføre det på trods af en kort tidsfrist. ØSU mener 
imidlertid, at det bør oplyses, i hvor høj grad udarbej­
delsen af FSR og af de operationelle programmer samt 
deres efterfølgende iværksættelse foregik decentralt i 
de enkelte medlemslande. Det bør forklares nærmere, 
hvorledes partnerskaberne mellem de forskellige myn­
dighedsniveauer var opbygget, og hvor effektivt de fun­
gerede i de forskellige medlemsstater. ØSU foreslår 
endvidere, at kortfattede rapporter, navnlig om tilsyns­
udvalgenes arbejde, indlemmes i årsberetningen. For at 
kunne vurdere eventuelle forskelle mellem forslagene 
fra de regionale og lokale myndigheder og de færdige 
forslag fra medlemsstaterne, bør Kommissionen fortsat 
være yderst opmærksom over for forslagene fra de 
lokale og regionale myndigheder og hjælpe dem med 
at udøve deres indflydelse effektivt. 
5.1.2. ØSU konstaterer, at parterne havde meget kort 
tid til samråd, eftersom FSR skulle slutbehandles, men 
mener, at dialogen mellem de forskellige myndigheder 
om reformen af strukturfondene ikke bør begrænses til 
den periode, hvor FSR udarbejdes. Derfor foreslår ØSU, 
at de regionale og lokale myndigheder tilskyndes til at 
gå ind i en bred debat med alle de berørte interessegrup­
per i regionen om deres rolle og prioriterede mål i EF-
programmerne. 
5.2. Arbejdsmarkedsparternes rolle 
5.2.1. ØSU noterer sig med tilfredshed, at Kommis­
sionen har bestræbt sig på at fremme deltagelsen af 
arbejdsmarkedets parter, navnlig ved at tilrettelægge 
møder om fællesskabsstøtterammerne på regionalt 
plan. ØSU er imidlertid ikke tilfreds med høringen af 
17. 6. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/83 
arbejdsmarkedets parter på nationalt og regionalt plan 
og opfordrer medlemsstaterne til at foretage en systema­
tisk høring af erhvervs- og arbejdstagerinteresser på 
nationalt og regionalt plan med henblik på at opnå 
en større synergi. Denne høring bør også omhandle 
udarbejdelsen og gennemførelsen af programmer. Ind­
dragelsen af arbejdsmarkedets parter er væsentlig for 
valget af investeringer. 
5.2.2. Arbejdsmarkedets parter bør have mulighed 
for at gøre deres indflydelse gældende, navnlig på føl­
gende områder: 
— opstilling af prioriterede målsætninger for regional­
udviklingen og valg af de mest hensigtsmæssige 
interventionsformer. Ved fordelingen af investerin­
gerne på henholdsvis infrastruktur og produktion 
bør der tages hensyn til regionens særlige betin­
gelser, 
— sikring af større effektivitet ved den praktiske 
gennemførelse af fondsinterventionerne. 
5.2.3. ØSU anbefaler også, at arbejdsmarkedets par­
ter får adgang til faglig bistand, som kan hjælpe dem 
til at udvikle deres rolle i regionaludviklingen og gøre 
dem i stand til at fremlægge deres egne forslag til 
regionale programmer. 
5.2.4. ØSU bemærker endnu en gang, at arbejdsmar­
kedets parter ikke har en klart defineret rolle, undtagen 
i Socialfondsudvalget og i forordning (EØF) nr. 4253/ 
88, artikel 31, stk. 2, der fastslår, at arbejdsmarkedets 
parter skal høres på europæisk plan. ØSU anmoder 
Kommissionen om at aflægge særskilt beretning om 
medlemsstaternes og Kommissionens bestræbelser på 
at fortsætte dialogen med arbejdsmarkedets parter og 
andre interessegrupper på nationalt, regionalt og lokalt 
plan. 
ØSU anbefaler, at arbejdsmarkedsparternes rolle på alle 
planer bliver anerkendt fuldt ud i de nye forordninger. 
5.3. Suppler ingsprincipp et 
5.3.1. ØSU er altid gået varmt ind for supplerings-
princippet og byder Kommissionens energiske bestræ­
belser på at gennemføre det velkommen. ØSU beklager 
meget, at nogle medlemsstater endnu ikke har afgivet 
fyldestgørende svar med hensyn til anvendelsen af sup­
pleringsprincippet. ØSU forventer, at der i næste årsbe­
retning gives en fuldstændig redegørelse for hver enkelt 
medlemsstats anvendelse af princippet. 
5.3.2. ØSU mener, at tilsynsudvalgene kunne give 
yderligere oplysninger om anvendelsen af supplerings-
princippet. ØSU foreslår derfor, at dette bliver en af disse udvalgs opgaver. De regionale og lokale myn­
digheder skal også høres om dette vigtige emne, foreslår 
ØSU. 
5.3.3. ØSU erkender, at princippets anvendelse i 
medlemsstaterne støder på praktiske problemer. Der 
findes ikke et sanktionssystem, som træder i kraft i 
situationer, hvor brud på princippet klart kan påvises. 
ØSU foreslår derfor, at Kommissionen definerer prin­
cippet på en ny måde og anvender alle til rådighed 
stående midler til at sikre, at det rent faktisk overholdes. 
5.3.4. ØSU er bekymret over, at de nationale eller 
regionale myndigheder ikke altid udnytter alle de fonds­
midler, som de får bevilget. 
Når midler, der er bevilget til udviklingsprogrammer 
for en bestemt region i særlige tilfælde og af gode 
grunde ikke udnyttes fuldt ud, bør Kommissionen gøre 
alt hvad der står i dens magt, for at sikre, at midlerne 
bruges i denne region fremfor at gå tabt. De pågældende 
FSR skal måske omdefineres, f.eks. med faglig og orga­
nisatorisk rådgivning og bistand. Dette vil også kunne 
føre til en ny kombination af finansieringskilder, der 
omfatter lokalt tilvejebragte midler. 
5.3.5. ØSU henstiller, at EF-initiativerne ikke kon­
trolleres af medlemsstaterne og benyttes som et supple­
ment til de operationelle programmer. Risikoen for, at 
EF-initiativerne begrænses eller ikke udnyttes tilstræk­
keligt, fordi medlemsstaterne ikke kan tilvejebringe et 
supplerende bidrag, kan afværges ved at give tilladelse 
til anvendelse af andre supplerende finansieringskilder. 
5.4. Fordeling af fondsmidlerne inden for regionerne 
Da regionerne under mål nr. 1 ofte er store, bør der 
i beretningen gives mere detaljerede oplysninger om 
midlernes fordeling inden for disse regioner. Det ligger 
ØSU på sinde, at målet om social og økonomisk samhø­
righed forfølges både subregionalt og regionalt i over­
ensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2052/88, arti­
kel 12, stk. 4 og 6, og artikel 130 B i Den europæiske 
fælles Akt, ifølge hvilken der skal gøres en særlig indsats 
for de mindst begunstigede områder inden for regioner 
under mål nr. 1. 
Nr. C 159/84 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 91 
5.5. Administrative procedurer 
Tidsfristen for udarbejdelsen af FSR var yderst kort. 
Dertil kom, at procedurerne i sig selv syntes at være 
temmelig komplicerede. ØSU frygter, at fondsmidlerne 
ikke udnyttes hensigtsmæssigt set ud fra et kvalitativt 
synspunkt. ØSU ville have sat pris på, at procedurerne 
og de dermed forbundne problemer var blevet omtalt i 
årsberetningen. ØSU anmoder Kommissionen om at 
sikre, at tidsfristen for FSR fremover bliver længere, og 
at de administrative procedurer på EF-, nationalt og 
regionalt plan koordineres bedre. ØSU foreslår, at der 
fastlægges »modelprocedurer« på grundlag af de mange 
FSR, som blev udarbejdet. 
5.6. Uafhængig evaluering 
ØSU støtter Kommissionens bestræbelser på at opstille 
en referenceramme for evaluering og at indkalde uaf­
hængige eksperter til at tage stikprøver af reformens 
gennemførelse. ØSU anbefaler, at resultaterne af disse 
eksperthøringer medtages i årsberetningerne. ØSU kon­
staterer, at der regelmæssigt foretages evalueringer af 
FSR's gennemførelse. ØSU anbefaler desuden, at resul­
taterne af disse evalueringer anvendes til at justere 
gennemførelsen af FSR, hvor det skønnes påkrævet. 
5.7. Evaluerings- og tilsynsudvalg 
5.7.1. I henhold til forordning (EØF) nr. 4253/88, 
artikel 25 og 26, er opfølgning og evaluering to tæt 
forbundne, men alligevel klart adskilte funktioner. 
Mens opfølgningsfunktionen påhviler det tilsynsudvalg, 
som er nedsat inden for partnerskabets rammer, er 
evalueringsfunktionen langt mere detaljeret og kræver 
større uafhængighed. Evalueringen bør bygge på ma­
kroøkonomiske indikatorer samt deskriptive og kvalita­
tive analyser. De obligatoriske forudgående og efterføl­
gende evalueringer af foranstaltningerne må forudsætte 
større uafhængighed end tilsynsfunktionen. De i FSR 
fastlagte evalueringsprocedurer synes ikke at stemme 
overens med de tilsvarende artikler i forordningerne. 
5.7.2. Derfor anmoder ØSU indtrængende Kommis­
sionen om at give en klarere fremstilling af det praktiske 
samspil mellem de ovennævnte udvalg i sin næste årsbe­
retning. Kommissionen bør i denne forbindelse ikke 
blot koordinere disse udvalgs arbejde, men også sikre 
den størst mulige klarhed ved afgrænsningen af deres 
roller og ansvarsområder. 5.7.3. ØSU konstaterer med interesse, at arbejdsmar­
kedets parter i Irland har fået tildelt en særlig opgave 
ved bedømmelsen af FSR's gennemførelse, og denne 
model kunne udmærket kopieres andre steder i Fælles­
skabet, mener ØSU. 
5.8. Integreret udvikling 
5.8.1. ØSU udtrykker endnu engang sin anerkendelse 
af den integrerede udviklingsmetode, som kræver en 
flerstrenget finansieringsindsats, integreringen af instru­
menterne og indsatsen af strukturfondene på tværs af 
de forskellige opgaveområder. ØSU anbefaler, at til­
syns- og evalueringsprocedurerne gennemføres med 
særlig opmærksomhed på disse forskellige aspekter af 
integrationen på lokalt plan. Årsberetningerne bør inde­
holde en evaluering af det opnåede integrationsniveau 
og af de faktorer, der hæmmer integrationen på regio­
nalt og lokalt plan. 
5.8.2. Det har kun ringe betydning for en region 
eller et lokalområde, om det er EFRU eller ESF, som 
tilvejebringer udviklingsmidlerne. Regionerne eller lo­
kalområderne har imidlertid stor interesse i, at deres 
Ir»lfcij(=> Fnlpr rp a\r\t\i 1*» ii/-ivilr]ij"irrcrilon«»r crr\Alre*r\Ae>c t-»^ v^IV4*Tlv^ V^XI^JL iwg,iv/ilaxv uu T iiviiiid JL/Ianvi guuivviiuua Va 
grundlag af evnen til at opfylde de udviklingsmæssige 
mål uden hensyntagen til, hvilken fond midlerne kom­
mer fra. På denne baggrund opfordrer ØSU Kommissio­
nen til at overveje, om det er nødvendigt at operere med 
særskilte fonde, i forbindelse med fremtidige forslag til 
reform af strukturfondene. 
5.8.3. ØSU konstaterer, at fordelingen af midler på 
sektorer varierede fra den ene medlemsstat til den 
anden. Årsagerne hertil anføres kun i ringe grad i årsbe­
retningen. Det kan være et udtryk for regionernes for­
skellige udviklingsstadier eller forskellige veje til opnå­
else af de socioøkonomiske mål. ØSU frygter, at disse 
ubesvarede spørgsmål vil rejse tvivl om koordineringen 
af EF's regionalpolitik, som Kommissionen er ansvarlig 
for. ØSU henstiller, at årsberetningerne fremover inde­
holder en mere udtømmende forklaring på disse forskel­
le og en redegørelse for den overordnede sammenhæng 
i regionalpolitikken for hele EF. 
5.9. Overensstemmelse mellem strukturpolitik og kon­
kurrencepolitik 
ØSU ønsker ikke at kommentere dette punkt i detaljer, 
men henleder opmærksomheden på muligheden for 
modsætningsforhold mellem fællesskabspolitikkerne på 
dette område. ØSU minder om, at det selv har fremsat 
en større udtalelse om »Medlemsstaternes regionale 
støtteordninger« (*), hvori dette spørgsmål belyses. ØSU 
(!) EFT nr. C 75 af 3. 4. 1986. 
17. 6. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/85 
ser gerne, at emnet underkastes en indgående analyse, 
som fokuserer på spørgsmålet om hvorvidt konkurren­
cepolitik er forenelig med strukturpolitik. ØSU er be­
kendt med Kommissionens meddelelse om industripoli­
tik i et åbent og konkurrencebaseret miljø [KOM(90) 
556] og er i færd med at udarbejde en udtalelse herom. 
Med henblik på at opnå social og økonomisk samhørig­
hed understreger ØSU, at konkurrencepolitikken skal 
udformes på en sådan måde, at den er forenelig med 
EF's regionaludviklingspolitik. 
5.10. Miljøpolitik 
5.10.1. ØSU konstaterer med tilfredshed, at mål­
sætninger på miljøområdet har fået en vigtig plads 
i fællesskabsstøtterammerne. ØSU efterlyser en mere 
fyldestgørende redegørelse for strukturfondenes miljø­
forbedrende virkninger og for sammenhængen med 
andre fællesskabspolitikker på dette område. 
5.10.2. Det omtales ikke i årsberetningen, i hvor 
høj grad der er foretaget vurderinger af de forskellige 
foranstaltningers og aktioners miljømæssige følger. 
5.10.3. ØSU vil sætte pris på, at der i fremtidige 
årsberetninger gives information om, i hvor høj grad 
der er foretaget forudgående vurderinger af foran­
staltningernes miljømæssige følger. 
5.11. Kombination af lån og tilskud 
Beretningen indeholder en oversigt over kombinationen 
af lån og tilskud for hver enkelt medlemsstat, og det 
antydes på dette grundlag, at visse lande havde større 
muligheder for at gennemføre rentable projekter end 
andre. ØSU ser meget gerne, at dette emne uddybes 
nærmere i de kommende årsberetninger. 
5.12. Faglig bistand 
ØSU konstaterer, at faglig bistand kun er blevet anvendt 
i begrænset omfang. ØSU opfordrer medlemsstaterne 
til i langt højere grad at benytte sig af de eksisterende 
muligheder for at opfylde det latente behov for bistand 
af denne art på regionalt eller lokalt plan samt til at 
lette adgangen til faglig bistand. Anvendelse af faglig 
bistand bør indgå som en integreret bestanddel i 
gennemførelsen af partnerskaberne. 
5.13. Inddragelse afmål nr. 5 a-foranstaltninger i struk­
turfondene 
De foranstaltninger, som iværksættes under mål nr. 
5a, er »horisontale«. De sigter mod at effektivisere 
landbrugsstrukturerne i bjergrige og ugunstigt stillede 
områder, og de blev anvendt i vid udstrækning inden 
fordoblingen af strukturfondene. Disse foranstaltnin­ger, som har fået stigende betydning som middel til 
direkte indkomststøtte til landmænd, er nu omfattet 
af strukturfondene. Denne procedure skaber specielle 
problemer i de tilfælde, hvor strukturfondene anvendes 
på et tilnærmet per capita-grundlag på subregionalt 
plan. Det kan medføre, at der i de såkaldte »ugunstigt 
stillede områder«, hvor der er en stor koncentration af 
små landbrugsbedrifter, og hvor omfanget af direkte 
indkomststøtte er betydeligt, anvendes for få midler 
til strukturforanstaltninger, der sigter på en egentlig 
økonomisk udvikling. 
5.14. Globale tilskud 
I forordningerne omtales globaltilskud og »formidlere«, 
som »er til stede eller er repræsenteret i de pågældende 
regioner, og som på passende måde inddrager de direkte 
berørte socioøkonomiske kredse« (forordning (EØF) 
nr. 4254/88, art. 6). ØSU udtrykker sin bekymring over, 
at denne form for tilskud, som indebærer, at mange af 
de proceduremæssige komplikationer kunne undgås, 
udnyttes i så ringe grad, og at de socioøkonomiske 
interessegrupper ikke er blevet inddraget i de tilfælde, 
hvor denne finansieringsform er blevet anvendt. ØSU 
anmoder Kommissionen om at foretage en nøje under­
søgelse af modtagelsen og anvendelsen af globaltilskud­
dene og inddragelsen af de socioøkonomiske interesse­
grupper samt om at redegøre for spørgsmålet i den 
næste årsberetning. 
5.15. Klassificering af regionerne 
ØSU bemærker, at mens Rådet afgjorde, hvilke regioner 
der er tilskudsberettigede under mål nr. 1, fulgte Kom­
missionen en mere kompliceret procedure ved udvælgel­
sen af regioner under mål nr. 2 og 5b. Kommissionen 
bør skabe større klarhed om dette punkt ved at redegøre 
for anvendelsen og nytten af procedurerne for udvælgel­
se af støtteberettigede regioner. Desuden anmoder ØSU 
Kommissionen om at forklare, hvorledes den har an­
vendt de socioøkonomiske kriterier ved fastsættelse af 
vejledende bevillinger til regionerne. 
5.16. Information 
ØSU støtter kravet om omfattende oplysnings- og be­
vidstgørelseskampagner, der tager sigte på støttemodta­
gerne, og beklager, at omfanget af sådanne kampagner 
ikke præciseres i årsberetningen. 
Nr. C 159/86 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 91 
6. Konklusioner og henstillinger 
6.1. Da Kommissionen udarbejdede sin første årsbe­
retning, rådede den endnu ikke over tilstrækkelig infor­
mation til fuldt ud at opfylde alle kravene i forordnin­
gerne. Det er endnu et symptom på et fundamentalt 
problem i forbindelse med de reformerede strukturfon­
de. ØSU anmoder om, at disse mangler bliver udbedret 
i den næste årsberetning, navnlig hvad angår operatio­
nelle detaljer ved gennemførelsen, tværregional analyse 
og fondenes indvirkning på samhørigheden. at der omgående indledes drøftelser og forhandlin­
ger om strukturfondenes fremtid med fuld inddra­
gelse af arbejdsmarkedets parter, som vil blive an­
modet om i langt højere grad at tage et medansvar 
både ved udarbejdelsen og gennemførelsen af refor­
merne i samarbejde med de forskellige administrati­
ve lag, 
at årsagerne til overtrædelsen af suppleringsprincip-
pet defineres klart i hvert enkelt tilfælde, og at der 
findes veje til at sikre dets overholdelse i fremtiden, 
ØSU konstaterer, at Fællesskabet har gjort en stor 
indsats for at bidrage til virkeliggørelsen af det overord­
nede mål om økonomisk og social samhørighed. Her 
skal der mindes om, at ØSU selv ved flere lejligheder i1) 
har fremsat forslag om dette spørgsmål. ØSU frygter 
stadig, at de reformerede strukturfonde i deres nuvæ­
rende udformning ikke vil kunne opfylde Fællesaktens 
mål om samhørighed. 
6.2. ØSU deler den bekymring, også andre har givet 
udtryk for, at der er ringe udsigt til opfyldelse af refor­
mernes målsætninger. Blandt de grunde, der er blevet 
anført, er følgende efter ØSU's opfattelse de vigtigste: 
— Utilstrækkelig undersøgelse og analyse af regioner­
nes forskelligartethed og behov, fortsat forventning 
fra medlemsstaternes side om en garanteret »be-
villingskvote« fra fondene, en vis modstand mod 
den nye metode og en tilsyneladende overtrædelse 
af suppleringsprincippet. 
— Utilstrækkelige fondsmidler til at afbøde det indre 
markeds virkninger og et øget pres i retning af 
geografisk koncentration af den økonomiske aktivi­
tet, firmaernes, arbejdskraftens og kapitalens øgede 
bevægelighed og den øgede økonomiske og sociale 
risiko, dette medfører for de svagere regioner. 
— Utilstrækkelig gennemførelse af partnerskabsproce-
durerne og utilstrækkelig inddragelse af erhvervs-
og fagorganisationer på regionalt og lokalt plan. 
Disse grunde bør analyseres nøje med henblik på en 
reform af strukturfondene efter 1993. 
6.3. ØSU anbefaler derfor: 
at midtvejsrapporten, som skal udgives i slutningen 
af 1991, indeholder mest mulig information om 
gennemførelsen af strukturfondene og realiseringen 
af den samhørighed, som kræves i forordningerne, at Kommissionen behandler problemet med de ind­
viklede procedurer i forbindelse med reformernes 
gennemførelse og undersøger, om det er muligt at 
etablere én fælles fond for mål nr. 1, 2 og 5b, 
at Kommissionen garanterer en koordinering af re­
gionalpolitikken i EF med særligt henblik på følgen­
de punkter: 
a) sonderende undersøgelser og analyser af regio­
nernes reelle behov og opstilling af målsætninger 
ud fra en klar definition af samhørighed; 
b) høring af arbejdsmarkedets parter og inddragel­
se af dem i den forudgående og efterfølgende 
vurdering af foranstaltningerne; 
c) tildeling af tilstrækkelige budgetressourcer med 
hensyntagen til de regionale virkninger af refor­
men af landbrugspolitikken, det indre marked 
og Den økonomiske og monetære Union; 
d) passende ændringer af forordningerne; 
e) opstilling af klare indikatorer for de socioøko­
nomiske virkninger; 
f) en mere fleksibel holdning til regionaludvikling 
og mere selektive kriterier, som tager højde for 
regionernes forskellige behov og muligheder; 
g) en mere indgående vurdering af problemet med 
landdistrikterne og koordinering af regionalpo­
litikken og politikken for landdistrikterne; 
h) koordinering af regionalpolitikken med andre 
relevante fællesskabsinstrumenter f. eks. vedrø­
rende transport, miljø, landbrug, telekommuni­
kation, støtte til SMV; 
i) undersøgelse af, hvilke skatte- og afgiftsmæssige 
konsekvenser det har for virksomheder at være 
finansieret af strukturfondsmidler. 
i1) EFT nr. C 356 af 31. 12. 1987. 6.4. ØSU er indstillet på at bidrage til udformningen 
af de fremtidige fondsreformer og har besluttet at udar­
bejde en initiativudtalelse med overvejelser over følgen­
de punkter: 
17. 6. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/87 
opstilling af mere præcise operationelle mål i forbin­
delse med en klar definition af økonomisk og social 
samhørighed samt de fornødne budgetmidler og 
tidsplanen for målets opnåelse, 
en ny rolle for arbejdsmarkedets parter i overens­
stemmelse med artikel 118 B og inddragelse af alle 
Bryssel, den 24. april 1991. de berørte interessegrupper i tilsyns- og evaluerings­
processen, 
koordinering af regionalpolitikken med relevante 
fællesskabsinstrumenter og -politikker på områder­
ne landbrug, transport, miljø osv. 
Francis STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg