KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Forslag til Bruxelles, den 08.09.1999 
KOM(1999) 213 endelig udg. 
99/0180 (COD) 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 
om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler 
(kodificeret udgave) 
(forelagt af Kommissionen) 
BEGRUNDELSE 
I. I forbindelse med "Borgernes Europa" understreger Kommissionen, at den lægger stor vægt på at forenkle 
fællesskabsretten og gøre den klarere for borgerne ved således at tilbyde dem nye muligheder og indrømme 
dem specifikke rettigheder, som de ~an påberåbe sig. 
Men dette mål kan ikke nås, så længe der stadig er et alt for stort antal bestemmelser, som -efter at være 
blevet ændret flere gange og ofte i væsentlig grad -findes spredt dels i den oprindelige retsakt, dels i de 
senere ændringsakter. Det bliver således nødvendigt at undersøge og sammenligne en lang række retsakter, før 
man kan fastslå, hvad der er gældende ret. 
Som følge heraf må fællesskabsretlige forskrifter, som ofte ændres, kodificeres, hvis de skal være klare og 
gennemskuelige. 
2. Med sin afgørelse af l. april 1987 har Kommissionen pålagt sine tjenestegrene at foretage konstitutiv og 
officiel kodifikation af retsakterne senest efter den tiende ændring af dem, men understregede, at der er tale om 
en minimumsregel, fordi tjenestegrenene af hensyn til at gøre fællesskabslovgivningen klar og let forståelig 
burde bestræbe sig for med kortere mellemrum at kodificere de tekster, de har ansvaret for. 
3. I formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Edinburgh i december 1992 blev disse krav 
bekræftet, samtidig med at det understregedes, at konstitutiv og officiel kodifikation "er vigtig; fordi den giver 
retlig sikkerhed med hensyn til, hvilken lov der gælder på et bestemt tidspunk't vedrørende et bestemt 
spørgsmål". 
Denne form for kodifikation skal foretages under fuldstændig overholdelse af Fællesskabets normale 
lovgivningsprocedure. 
Eftersom der ved konstitutiv og officiel kodifikation ikke kan foretages nogen substansændringer af de 
pågældende retsakter, har Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen gennem en interinstitutionel aftale af 
20. december 1994 fastsat en fremskyndet arbejdsmetode med det formål hurtigt at kunne vedtage de 
kodificerede retsakter. 
4. Nærværende forslag til kodifikation(1) af Rådets direktiver 81/851/EØF af 28. september 1981, om indbyrdes 
tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om veterinærmedicinske præparater; Rådets direktiv 81/852/EØF 
af 28. september 1981 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om analytiske, taksiko­
farmakologiske og kliniske normer og forskrifter for afprøvning af veterinærmedicinske præparater; Rådets 
direktiv 90/677/EØF af 13. december 1990 om udvidelse af anvendelsesområdet for direktiv 81/851/EØF om 
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om veterinærmedicinske præparater og om fastsættelse 
af yderligere bestemmelser for immunologiske veterinærmedicinske præparater; Rådets direktiv 92/74/EØF af 
22. september 1992 om udvidelse af anvendelsesområdet for direktiv 81/851/EØF om indbyrdes tilnærmelse af 
lovgivning om veterinærlægemidler, og om fastsættelse af supplerende bestemmelser for homøopatiske 
veterinærlægemidler, tager sigte på denne form for kodifikation: det nye direktiv træder i stedet for de 
forskeHige direktiver, som kodifikationcn(2) angår; forslaget indeholder ingen substansændringer af de 
kodificerede retsak'ter, men er blot en sammenskrivning af dem, og de eneste formelle ændringer er dem, der 
l.t :cves af selve kodifikationen. 
4a. Det påpeges, at det ved kodifikationen af ovennævnte direktiver har syntes formålstjenlig at tage hensyn til den 
kendsgerning, at det europæiske agentur for lægemiddelvurdering er blevet oprettet ved Rådets forordning 
·nr. 2309/93 af 22. juli 1993 efter vedtagelsen af det i punkt 4 sidstnævnte direktiv. 
Det bør ligeledes påpeges, at nærværende forslag til kodifikation, som vedrører veterinærlægemidler, er 
udarbejdet parallelt med forslaget til kodifikation af direktiverne om humanmedicinske lægemidler. 
5. Nærværende kodificeringsforslag er udarbejdet på grundlag af retsakternes tekster, der er offentliggjort i de 
Europæiske Fællesskabers Tidende på alle de officielle sprog. Artiklernes tidligere nummerering er bibeholdt 
for at gøre læsningen lettere. Den er anført i margenen medens den nye er anført over artiklerne. De 
to nummereringer er opstillet i en sammenligningstabel, der indgår som bilag Ill til det kodificerede direktiv. 
(l) Opført i lovgivningsprogrammet for 1998. 
<2> Bilag Il, del A, i nærværende forslag. 
2 
Forslag til 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 
om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler 
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR-
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
særlig artikel 95, . 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg<1>, 
i henhold til fremgangsmå~en i traktatens artikel251 <2>, og 
ud fra følgende betragtninger: 
l) Rådets direktiv 81/851/EØF af 28. september 1981, om jndbyrdes tilnærmelse 
af medlemsstaternes lovgivning om veterinærlægemidler; Rådets direktiv 
81/852/EØF af 28. september 1981 (J) om indbyrdes tilmemtelse af 
medlemsstaternes lovgivning om analytiske, toksiko-farmakologiske og 
kliniske normer og forskrifter for afprøvning af veterinærlægemidler<4>; 
Rådets direktiv 90/677 ÆØF af 13. december 1990 om udvidelse af 
anvendelsesområdet for direktiv 81/851/EØF om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om veterinærlægemidler og om fastsættelse af 
yderligere bestemmelser for immunologiske veterinærlægemidler<5>; Rådets 
direktiv 92174/EØF af 22. september 1992 om udvidelse af anvendelses­
området for direktiv 8lL851/EØF om indbyrdes tilnærmelse af lovgivning om 
veterinærlægemidler, og om fastsættelse af supplerende' bestemmelser for 
homøopatiske veterinærlægemidler<6> har ved flere lejligheder været 
underkastet omfattende ændringer; direktiverne bør derfor kodificeres og 
samles i en enkelt tekst, således at deres bestenunelser kan fremtræde klart og 
rationelt; 
EFTC Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
Berigtigelse, · 
EFT L 317.af 
6.11.1981, s. 16. 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 26. 
EFT L 317 af 6.11.1981, s. l. Direktivet er senest ændret ved direktiv 93/40/EØF (EFT L 214 af 24. 8. 1993, s. 31 ). 
EFT L 317 af 6.11.1981, s. 16. Direktivet er senest ændret ved direktiv 93/40/EØF. 
EFT L 3 73 af 31.12. 1990, s. 26. 
EFT L 297 af 13.10.1992, s. 12. 
3 
2) alle bestemmelser angående fremstilling og distribution af veterinær- l. 
lægemidler bør have som hovedformål at beskytte den offentlige sundhed; 
3) dette mål bør dog nås med midler, som ikke kan hæmme udviklingen af 2. 
industrien og handelen med lægemidler inden for Fællesskabet; 
4) i det omfang, hvor der i medlemsstaterne allerede fmdes visse administrativt 3. 
eller ved lov f~stsatte bestemmelser om veterinærlægemidler, afviger disse fra 
hinanden med hensyn til de væsentlige principper; de virker hæmmende på 
handelen med lægemidler inden for Fællesskabet og har således en 
umiddelbar indvirkning på det indre markeds funktion; 
5) det er derfor af betydning, at disse hindringer fjernes; til dette formål er en 4. 
indbyrdes tilnærmelse af de pågældende bestemmelser nødvendig; . 
6) af hensyn til folkesundheden og den frie bevægelighed for veterinær- 3. 
lægemidler er det nødvendigt, at de kompetente myndigheder råder over alle 
relevante oplysninger om tilladte veterinærlægemidler i form af godkendte 
resumeer vedrørende produkternes egenskaber; 
7) med undtagelse af lægemidler, som henhører under Fællesskabets 3. 
centraliserede godkendelsesprocedure, der er indført ved Rådets forordning 
(EØF) nr. 2309/93 af 22. juli 1993 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer 
_for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske 
lægemidler og om oprettelse af et europæisk agentur for lægemiddel- · 
vurdering1, bør en markedsføringstilladelse udstedt af en kompetent myndig-
hed i en medlemsstat i princippet anerkendes af myndighederne i de øvrige 
medlemsstater, medmindre der er tungtvejende grunde. til at formode, at 
godkendelse af det pågældende veterinærlægemiddel kan indebære fare for 
menneskers eller dyrs sundhed eller for miljøet; hvis der opstår uenighed 
mellem medlemsstater om et veterinærlægemiddels kvalitet, sikkerhed eller 
effektivitet, bør der foretages en videnskabelig vurdering af spørgsmålet på 
fællesskabsniveau for at nå frem til en enkelt afgørelse vedrørende 
stridsspørgsmålet, som skal være bindende for de berørte medlemsstater; 
afgørelsen bør vedtages ved en hurtig procedure, der sikrer et snævert 
samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne; 
8) med henblik herpå bør der nedsættes et udvalg for veterinærlægemidler; der l O. 
·er underlagt det europæiske agentur for lægemiddelvurdering oprettet ved 
forordning (EØF) nr. 2309/93; 81/851ÆØF 
(tilpasset) Berigtig­
else, EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
811851ÆØF 
81/851ÆØF 
(tilpasset) Berigtig­
else, EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
811851ÆØF 
90/676/EØF 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990,s.l5. 
93/40ÆØF 
(tilpasset) 
81/851ÆØF 
(tilpasset) Berigtig­
else, EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
EFT L 214 af 24.8.1993, s. l. Forordningen er ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 649/98 (EFT L 88 af 
24.3.1998, s. 7.). 
4 
9) dette direktiv udgør kun en etape af virkeliggørelsen af målsætningen 
vedrørende fri omsætning af veterinærlægemidler; nye foranstaltninger vil 
derfor' under hensyn til den indvundne erfaring, navnlig i Udvalget for 
Veterinær lægemidler, vise sig at være nødvendige for eliminationen af fortsat 
;eksisterende hindringer for fri omsætning; 
l O) foderlægemidler falder ikke ind under dette direktivs anvendelsesområde, 
men det er, såvel af økonomiske grunde som af hensyn til den offentlige 
sundhed, nødvendigt at forbyde anvendelsen af ikke godkendte lægemidler til 
fremstilling af foderlægemidler; 
Il) den skadelighed og terapeutiske virkning kan kun undersøges i sammenhæng 
og har kun en relativ betydning, vurderet ud fra videnskabens nuværende 
stade og under hensyntagen til lægemidlets bestemmelse; de dokumenter og 
oplysninger, som skal vedlægges ansøgningen om tilladelse til markedsføring, 
skal vise at de fordele, der er forbundet med effektiviteten, opvejer de 
potentielle risici; 
12) tilladelse til markedsføring bør nægtes, hvis lægemidlets terapeutiske virking 
mangler eller er utilstrækkelig godtgjort, og begrebet terapeutisk virkning må 
forstås som den af fremstilleren lovede virkning; 
13) tilladelse til markedsføring bør ligeledes nægtes, hvis den angivne ventetid er 
utilstrækkelig til at fjerne den sundhedsfare, som restkoncentrationerne udgør; 
14) inden der kan meddeles tilladelse til markedsføring af et immunologisk 
veterinærlægemiddel, skal fremstilleren kunne godtgøre, at han vil være i 
stand til at sikre ensartethed mellem fabrikationspartieme; 
15) de kompetente myndigheder bør have beføjelse til at forbyde brugen af et 
immunologisk veterinærlægemiddel, hvis den immunologiske reaktion hos 
behandlede dyr vil virke forstyrrende for gennemførelsen af nationale eller 
EF-programmer til diagnosticering, bekæmpelse eller udryddelse af 
sygdomme hos dyr; 
16) først og fremmest bør brugerne af homøopatiske lægemidler klart oplyses om, 
at der er tale om homøopatiske lægemidler, ligesom de bør have tilstrækkelig 
sikkerhed for deres kvalitet og uskadelighed; 
17) bestemmelserne om fremstilling af samt kontrol og tilsyn med homøopatiske 
veterinærlægemidler bør harmoniseres for at muliggøre markedsføring i hele 
Fællesskabet af sikre lægemidler af god kvalitet; 
5 11. 
6. 
7. 811851ÆØF 
(tilpasset) Berigtig­
else, EFT L 317 af 
6.11.1981,s.l. 
81/851ÆØF 
(tilpasset) 
81/852ÆØF 
(tilpasset) 
·7. 81/851ÆØF 
8. 
5. 
6. 
7. 
8. 81/851ÆØF 
90/677ÆØF 
Berigtigelse, 
EFT L373 af 
31.12.1990, s. 26. 
90/677ÆØF 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 26. 
92/74ÆØF 
(tilpasset) 
92/74ÆØF 
,.; 
18) i betragtning af de homøopatiske lægemidlers særlige kendetegn, såsom deres 
svage koncentration af virksomme bestanddele, og vanskeligheden ved at 
anvende den traditionelle statistiske metodologi for kliniske afprøvninger på 
dem, bør der indføres en særlig, forenklet registreringsordning for 
traditionelle homøopatiske lægemidler, der markedsføres uden terapeutisk 
indikation og i en dispenseringsfonD og en dosering, der ikke udgør en risiko 
. for dyret; 
19) f::>r homøopatiske veterinærlægemidler, der markedsføres med oplysning~r 
om terapeutisk indikation eller i en fonn, der kan indebære risici i forbindelse 
med den forventede terapeutiske virkning, bør de sædvanlige regler for 
tilladelse til markedsføring af veterinærlægemidler anvendes; medlems­
staterne bør dog, når disse lægemidler er bestemt til at anvendes på 
selskabsdyr og eksotiske dyrearter, kunne anvende særlige regler til 
evaluering af afprøvningsresultaterne ·med henblik på at fastslå disse 
lægemidlers sikkerhed og effektivitet, under forudsætning af, at Kommis­
sionen underrettes om disse regler; 
20) for at beskytte menneskers og dyrs sundhed bedre og undgå unødigt 
dobbeltarbejde i forbindelse med behandlingen af ansøgninger om 
markedsføringstilladelser for veterinærlægemidler bør medlemsstaterne 
systematisk udarbejde evalueringsrapporter for hvert veterinærlægemiddel, de 
godkender, og på anmodning udveksle disse rapporter; en medlemsstat bør 
endvidere kunne indstille behandlingen af en ansøgning om markeds­
føringstilladelse, som er til behandling i· en anden medlemsstat, med henblik 
på at anerkende sidstnævnte medlemsstats afgørelse; 
21) for at lette omsætningen af veterinærlægemidler og undgå, at de i en 
medlemsstat gennemførte kontrolforanstaltninger gentages i en anden 
medlemsstat, bør der på veterinærlægemidler anvendes harmoniserede krav, 
hvad angår fremstilling og indførsel fra tredjelande samt udstedelse af 
tilsvarende tilladelser; 
22) kvaliteten af veterinærlægemidler, der er fremstillet i Fællesskabet, bør 
garanteres ved, at principperne for god fremstillingspraksis for disse 
lægemidler kræves overholdt, uanset disses endelige anvendelsesfonnål; 
23) der bør træffes foranstaltninger til, at forhandlere af veterinærlægemidler 
autoriseres af medlemsstaterne og fører de nødvendige optegnelser; 
6 9. 
11. 
4. 
12. 
7. 
10. 92174ÆØF 
(tilpasset) 
92174ÆØF 
(tilpasset) 
93/40/EØF 
81/851ÆØF 
(tilpasset) Berigtig­
else, EFT L 317 af 
6.1 1.1981, s. l. 
90/676ÆØF 
(tilpasset) Berigtig­
else, EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
90/676ÆØF 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
24) normer og forskrifter for gennemførelsen af afprøvninger af veterinærlæge­
midler som et effektivt middel til kontrol med disse og dermed til bevaring af 
folkesundheden vil kunne lette den frie bevægelighed af veterinærlægemidler, 
hvis de fastsætter fælles regler for afprøvningernes udførelse og journalernes 
udformning, tillader de ansvarlige myndigheder at udtale sig på grundlag af 
ensartede forsøg og efter fælles kriterier, og bidrager derfor til at hindre 
divergerende bedømmelser; 
25) det bør mere nøjagtigt angives, i hvilke tilfælde det ikke er nødvendigt at 
forelægge resultaterne af farmakologiske og toksikologiske undersøgelser 
eller kliniske forsøg for at opnå tilladelse til markedsføring af et 
veterinærlægemiddel, der i det væsentlige svarer til et innovativt lægemiddel, 
samtidig med at det sikres, at innovative virksomheder ikke stilles ringere; i 
den almene interesse bør det imidlertid undgås, at afprøvninger på dyr 
gentages, medmindre det er absolut nødvendigt; 
26) efter oprettelsen af det indre marked kan der kun gives afkald på specifik 
kontrol med kvaliteten af veterinærlægemidi er, der importeres fra tredjelande, 
hvis Fællesskabet har truffet passende foranstaltninger for at sikre, at den 
nødvendige kontrol udføres i eksportlandet; 
27) det er ønskeligt at systematisere og forbedre samarbejdet og udvekslingen af 
oplysninger mellem medlemsstaterne vedrørende kontrol med 
veterinærlægemidler, herunder navnlig den overvågning af bivirkningerne 
under faktiske anvendelsesvilkår, der fmder sted i medlemsstaternes 
lægemiddelovervågningssystemer; 
28) for at forbedre beskyttelsen af folkesundheden er det nødvendigt at fastsætte, 
at levnedsmidler ikke må hidrøre fra dyr, der har været anvendt til kliniske 
forsøg med veterinærlægemidler, medmindre der er fastsat et maksimalt 
. niveau for restkoncentrationer af det berørte lægemiddel i henhold til Rådets 
forordning (EØF.) nr. 2377/90 af26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde 
for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af 
veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler1; 
29) ;'-ommissionen bør have ·beføjelse til at v.edtage de nødvendige ændringer i 
bilag I for at tilpasse det til den videnskabelige og tekniske udvikling; 
30) nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med 
hensyn til fristerne for gennemførelse af de i bilag II, del B anførte direktiver; 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 3. 
+ 
4. 
6. 
5. 
6. 
7. 
7. 81/852ÆØF 
(tilpasset)Berigtig-
else, EFT L 317 af 
6.11.1981, s. 16. 
90/676ÆØF 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
93/40ÆØF 
93/40ÆØF 
93/40ÆØF 
90/677ÆØF 
(tilpasset) 
EFT L 224 af 18.8.1990, s. l. Forordningen er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) 1958/98 (EFT L 254 af 
' 16.9.1998, s. 7). 
7 
I dette direktiv forstås ved: 
l. Medicinsk specialitet: AFSNIT I 
DEFINITIONER 
Artikel l 
65/65ÆØF 
art. l, nr. J og 2 
(tilpasset) 
81/851ÆØF 
ethvert lægemiddel, som bringes i handelen i færdigfremstillet form under en særlig art. l, stk. l 
betegnelse og i en særlig pakning. (tilpasset) 
2. Veterinærlægemiddel: Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
ethvert stof eller enhver sammensætning af stoffer, der betegnes som midder til 6.11.1981, s. l. 
helbredelse eller forebyggelse af sygdomme hos dyr. 
Ethvert stof eller enhver sammensætning af stoffer, der er bestemt til at anvendes i eller 
på ·dyrs legemer med henblik på at stille en medicinsk diagnose eller at genoprette, 
forbedre eller påvirke fysiologiske funktioner hos dyr, anses ligeledes som 
veterinær lægemiddel. 
3. Færdigfremstillet veterinærlægemiddel 
ethvert på forhånd tilberedt veterinærlægemiddel, som ikke svarer til defmitionen af 
, medicinske specialiteter, og som bringes i handelen i en sådan dispenseringsfonn, at det 
kan anvendes uden forarbejdning, 
4. Stof 
ethvert stof, uanset dets oprindelse, idet dette kan være: 
menneskeligt, som for eksempel: 
neoneskeblod og præparater afmenneskeblod, 
animalsk, som for eksempel: 
mikroorganismer, hele dyr, dele af organer, dyriske sekreter, toksiner, stoffer 
udvundet ved ekstraktion, blodpræparate_r, 
8 81/851ÆØF 
art. l, stk. 2, 2. led 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
65/65ÆØF 
art. l, nr. 3 
81/851ÆØF 
art. l , stk. l 
(tilpasset) 
vegetabilsk, som for eksempel: 65/65ÆØF 
art. l, nr. 3 
mikroorganismer, planter, plantedele, plantesekreter, stoffer udvundet ved ekstration 81/851ÆØF 
art. l , stk. l 
kemisk, som for eksempel: (tilpasset) 
grundstoffer, naturlige kemiske stoffer, samt kemiske præparater, fremstillet ved 
omdannelse eller syntese. 
5. Forblandinger til foderlægemidi er: 
ethvert veterinærlægemiddel, som er tilberedt på forhånd med· henblik på senere 
fremstilling af foder lægemidler. 
6. Faderlægemidler: 811851ÆØF 
art. l, stk. 2, 3. og 4. led 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l.' 
enhver blanding af et eller flere veterinærlægemidler og et eller flere foderstoffer, som er Berigtigelse, 
tilberedt inden deres markedsføring og bestemt til uden forarbejdning at anvendes til dyr EFT L 317 af 
på grund af deres helbredende eller forebyggende egenskaber eller andre af deres 6.11.1981, s. l. 
egenskaber som omhandlet i nr. 2. 
1.lmmunologisk veterinær/ægemiddel: 
et veterinærlægemiddel, der indgives· dyr for at fremkalde aktiv eller passiv immunitet 
eller for at bestemme immunitetsgraden. 
8. Homøopatisk veterinær/ægemiddel: 
alle veterinærlægemidler, fremstillet af produkter, stoffer eller blandinger, kaldet homø­
opatiske stammer, efter en homøopatisk fremstillingsmetode som beskrevet i Den 
Europæiske Farmakope eller de farmakopeer, der på nuværende tidspunkt har officiel 
status i medlemsstaterne. 
Et homøopatisk veterinærlægemiddel kan også indeholde flere stoffer. 
9. V.:ntetid: 
periode, der ved normal forskriftsmæssig brug skal iagttages fra den sidste behandling af 
dyret med veterinærlægemidlet, til dette dyr må anvendes til fremstilling af 
levnedsmidler, for at sikre, at disse ikke indeholder restkoncentrationer, der overstiger de 
fastsatte 1_11aksin1algrænser ifølge forordning (EØF) nr. 2377/90. 
9 90/677ÆØF 
art. l , stk. 2 
Berigtigelse, 
EFT-L 373 af 
31. 12. 1990, s. 26. 
92174ÆØF 
art. l 
81/851ÆØF 
art. 5, tredje afs., nr. 8 
(ændring .stammende fra 
90/676ÆØF art. l, nr. 5) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31. 12. 1990, s. 15. 
l O. Bivirkning: 811851ÆØF 
art.42b 
en skadelig og utilsigtet reaktion, som indtræder ved sådanne doser, der normalt (ændring stammende fra 
anvendes til dyr med henblik på forebyggelse, diagnose eller behandling af sygdom eller 93/40ÆØF art. l, nr. 12) 
til ændring af fysiologiske funktioner. (tilpasset) 
Il. Alvorlig bivirkning: 
en bivirkning, som er dødelig, livsfarlig eller medfører læsioner, invaliditet eller 
uarbejdsdygtighed, eller som resulterer i vedvarende eller langvarige symptomer hos det 
behandlede dyr. 
12. Uventet bivirkning: 
en bivirkning, som ikke er nævnt i resumeet af produktets egenskaber . 
13.Aivorlig, uventet bivirkning: 
en bivirkning, der er både alvorlig og uventet. 
14. Engrosforhandling med veterinærlægemidler: 
enhver handling, der omfatter køb, salg, indførsel og udførsel eller enhver anden 
handelstransaktion med veterinærlægemidler, hvad enten det er med økonomisk vinding 
for øje eller ej, undtagen 
-en fremstillers levering af veterinærlægemidler, han selv har fremstillet 
-detailsalg af veterinærlægemidler foretaget af personer, der har tilladelse hertil i 
overensstemmelse med artikel 66. 
15. Agentur: 
Det europæiske agentur for lægemiddelvurdering oprettet ved forordning (EØF) 
nr. 2309/93. 
16. En risiko for menneskers eller dyrs sundhed eller for miljøet: 
enhver risiko forbundet med veterinærlægemidlets kvalitet, sikkerhed og virkning. 
lO 81/851ÆØF 
art. 50 a, stk. l, andet afs. 
(ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, 
nr. 2 7) (tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFTL 373 af 
31.12.1990,s.l5. 
811851/EØF 
art. 16, stk. l 
(ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. l, nr. l O) 
(tilpasset) 
81/851ÆØF 
art. 18, stk. l, fodnoten 
nederst på siden 
(ændring stammende fra 
93/40/EØF art. l, nr. l O) 
(tilpasset) 
AFSNIT II 
ANVENDELSESOMRÅDE 
Artikel l 
Bestemmelserne i dette direktiv anvendes på veterinærlægemidler. 
Artikel J 
Dette direktiv anvendes ikke på: 
l. foderlægemidler i henhold til Rådets direktiv 90/167 /EØF(l). 81/851ÆØF 
art. 2, stk. l 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.198l,s.l. 
81/851ÆØF 
art. 2, stk. 2, l. led 
(tilpasset) 
Foderlægemidler kan dog kun fremstilles på grundlag af forblandinger til 811851ÆØF 
foderlægemidler, der er blevet godkendt i henhold til dette direktiv. art. 2, stk. 3 
(tilpasset) 
2. inaktiverede immunologiske veterinærlægemidler, der fremstilles af patogene 90/677ÆØF 
·organismer udvundet fra et dyr eller et husdyrhold og anvendt til behandling af dette art. l, stk. 3 
dyr eller dette husdyrhold på samme sted. Berigtigelse, 
EFTL 373 af 
31. 12. 1990, s. 26. 
3. lægemidler, der tilberedes på et apotek efter lægerecept til et bestemt dyr 65/65ÆØF 
( receptpligtige (tilpasset) lægemidler). art. l, nr. 4 og 5 
ændring stammende fra 
89/341/EØF art. l, nr. 2) 
(tilpa~set) 
4. lægemidler, der tilberedes på et apotek ifølge forskrifterne i .en farmakope og er 81/851ÆØF 
bestemt til direkte udlevering til den endelige bruger. (ikke-receptpligtige art. l, stk. l 
lægemidler). (tilpasset) 
5. veterinærlægemidi er, fremstillet på basis af radioaktive isotoper. 81/851/EØF 
art. 2, stk. 2, 3. led 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6. 11. 1981, s. l. 
6. tilsætningsstoffer, som omhandlet i Rådets direktiv 70/524/EØF<2> samt senere 811851/EØF 
ændringer hertil, som er iblandet foderstoffer, og tilskudsfoderblandinger på de i art. l, stk. 4 
:.1ævnte direktiv fastsatte betingelser. (tilpasset) 
EFT L 92 af 7 .4.1990, s. 42. 
EFT L 270 af 14.12.1970, s. l. Direktivet er senest ændret ved direktiv 98/19ÆF (EFT L 96 af28.3.1998, s. 39). 
Il 
Artikel4 
l. Medlemsstaterne kan fastsætte, at dette direktiv ikke fmder anvendelse på ikke-90/677 /EØF 
inaktiverede immunologiske veterinærlægemidler fremstillet af patogene organismer art. l, stk. 4 
udvundet fra et dyr eller et husdyrhold og anvendt til behandling af dette dyr eller (tilpasset) 
dette husdyrhold på samme sted. Berigtigelse, 
2. Medlemsstaterne kan for så vidt angår veterinærlægemidler, der udelukkende er 
bestemt til akvariefisk, stuefugle, brevduer, terrariedyr og smågnavere, på deres 
område indføre undtagelser fra artikel 5, 7 og 8 for så vidt disse lægemidler ikke 
indeholder stoffer, hvis anvendelse kræver dyrlægekontrol, og såfremt der er truffet 
de nødvendige foranstaltninger for at w1dgå misbrug af disse lægemidler på andre 
dyrearter. 
AFSNIT III 
MARKEDSFØRING 
KAPITEL l 
MARKEDSFØRINGSTILAD ELSE 
ArtikelS 
Intet veterinærlægemiddel må markedsføres i en medlemsstat, uden at den kompetente 
myndighed i denne medlemsstat har givet tilladelse til markedsføring i henhold til dette 
direktiv, eller der er givet tilladelse dertil i henhold til forordning (EØF) nr. 2309/93. 
Artikcl6 
" EFT L 373 af 
31. 12. 1990, s. 26. 
81/851/EØF 
art. 3 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6. l l. 1981, s. l. 
8118-51/EØF 
art. 4, stk. l, første afs. 
(ændring stammende fra 
93/40/EØF art. l, nr. l) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6. 11. 1981, s. l. 
For at et veterinærlægemiddel kan opnå markedsføringstilladelse med henblik på 81/851ÆØF 
behandling af levnedsmiddelproducerende dyr, skal de virksomme stoffer, som art. 4, stk. 2, første afsnit 
lægemidlet indeholder, være opført i bilag l, II eller III til forordning (EØF) nr. 2377/90. (ændring stammende fra 
90/676/EØF art. l, nr. 4) 
(tilpasset) 
Artikel 7 
Nå· :;undhedssituationen kræver det, kan en medlemsstat tillade markedsføring af eller 
behandling af dyr med veterinærlægcmidler, der er tilladt af en anden medlemsstat i 
overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv. 
12 Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31. 12. 1990, s. 15. 
81/851/EØF 
art. 4, stk. l, andet afs. 
(ændring stammende fra 
90/676/EØF art. l, nr. 4) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990,s.l5. 
ArtikelS 
I tilfælde af en alvorlig sygdomsepidemi kan medlemsstaterne midlertidigt tillade 81/851ÆØF 
anvendelse immunologiske veterinærlægemidler uden markedsføringstilladelse, hvis der art. 4, stk. l, tredje afs. 
ikke fmdes noget egnet lægemiddel, og efter at de har underrettet Kommissionen om de (ændring stammende fra 
detaljerede anvendelsesbetingelser. 90/676ÆØF art. l, nr. 4) 
(tilpasset) 
Artikel9 
Intet veterinærlægemiddel må gives til dyr, uden at markedsføringstilladelse dertil er 
givet, medmindre det drejer sig om afprøvning af veterinærlægemidler som omhandlet i 
artikel 12, stk. 3, litra j), der er godkendt af de kompetente nationale myndigheder, efter 
at der er givet meddelelse herom eller tilladelse hertil i overensstemmelse med gældende 
national lovgivning. 
Artikel lO Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
81/851ÆØF 
art. 4, stk. 3, første afs. 
(ændring stainmende fra 
90/676ÆØF art. l, nr. 4) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
l. Når der ikke findes tilladte lægemidler mod en lidelse, kan medlemsstaterne, især for 811851/EØF 
at undgå uacceptable lidelser hos de pågældende dyr, undtagelsesvis tillade, at et art. 4, stk. 4, første 
enkelt dyr eller et lille. antal dyr på en bedrift af en dyrlæge eller under hans direkte og andet afs. 
personlige ansvar behandles: (ændring stammende fra 
a) med et veterinærlægemiddel, som i den pågældende medlemsstat er tilladt i kraft 
af nærværende direktiv eller i kraft af forordning (EØF) nr. 2309/93 for en anden 
dyreart eller for samme dyreart, men for en anden lidelse; eller, 
b) hvis det i litra a) nævnte lægemiddel ikke findes, med et humanmedicinsk 
lægemiddel, som i den pågældende medlemsstat er tilladt i kraft af direktiv 
[65/65/EØF] eller i kraft af forordning (EØF) nr. 2309/93; eller, 
c) hvis det i litra b) nævnte lægemiddel ikke findes og med den begrænsning, der 
følger af den pågældende medlemsstats lovgivning, med et veterinærlægemiddel, 
som tilberedes på bestilling efter dyrlægeordination af en person, der er 
bemyndiget hertil i henhold til national lovgivning, 
l første afsnit dækker udtrykket "et enkelt dyr eller et lille antal dyr på en bedrift" 
også sclskabsdyr og skal fortolkets lempeligere for mit1dre hyppigt forekommende 
dyrearter eller eksotiske dyrearter, der ikke er lcvncdsmiddclproducercnde. 
13 90/676ÆØF art. l, nr. 4) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
2. Stk. l finder anvendelse såfremt lægemidlet, hvis det gives til levnedsmiddel­
producerende dyr, kun indeholder stoffer, der er indeholdt i et veterinærlægemiddel, 
som er tilladt for sådanne dyr i den pågældende medlemsstat, og den ansvarlige 
dyrlæge fastsætter en passende ventetid for levnedsmiddelproducerende dyr, for at 
sikre, at levnedsmidler, der hidrører fra behandlede dyr, ikke indeholder rest­
koncentrationer, der er farlige for forbrugerne. 
Hvis der ikke på det anvendte lægemiddel er angivet nogen ventetid for de 
pågældende dyrearter, må den specificerede ventetid ikke være kortere end 
7 dage for æg 
7 dage for mælk 
28 dage for kød af fjerkræ og pattedyr, herunder fedt og slagteaffald 
500 graddage for fiskekød. 81/851/EØF 
art. 4, stk. 4, første 
og andet afs. 
(ændring stammende fra 
90/676/EØF art. l, nr. 4) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
For så vidt angår den ventetid, der er omhandlet i første og andet afsnit, sættes denne 92174/EØF 
til nul, når der er tale om et homøopatisk veterinærlægemiddel, hvis virksomme stof art. 2, stk. l, andet afs. 
er til stede i en koncentration på højst en pp million. ' (tilpasset) 
Artikel li 
Dyrlægen skal føre· optegnelser over alle relevante oplysninger, herunder datoen for 81/851/EØF 
undersøgelsen af dyrene, angivelse af ejeren, antallet af behandlede dyr, diagnosen, de art. 4, stk. 4, tredje afs. 
ordinerede lægemidler, de givne doser, behandlingens varighed samt de anbefalede (ændring stammende fra 
ventetider. Han skal i kontroløjemed holde disse optegnelser til rådighed for de 90/676/EØF art. l, nr. 4) 
kompetente myndigheder i mindst tre år. Medlemsstaterne kan udvide denne pligt til også (tilpasset) 
at omfatte andre dyr end levnedsmiddelproducerende dyr. 
Artikcll2 
l. For at opnå en markedsføringstilladelse, der ikke henhører under den procedure, der 81/851/EØF 
er indført for et lægeveterinærmiddel ved forordning (EØF) nr. 2309/93, skal en art. 5, første afs. 
ansøgning indgives til den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat. (ændring stammende fra 
90/676/EØF art. l, nr. 5) 
(tilpasset) 
2. En markedsføringstilladelse kan kun udstedes til en ansøger, der er etableret 
Fællesskabet. 
14 81/851/EØF 
art. 5, andet afs. 
(ændring stammende fra 
93/40/EØF art. L : :·. 3) 
(tilpasset) 
3. Ansøgningen skal ledsages af følgende oplysninger og dokumentation forelagt 
overensstemmelse med bilag 1: 81/851ÆØF 
art. 5, tredje afs., 
nr. l til9 
a) navn eller firmanavn og bopæl eller hjemsted for ansøgeren, og i givet fald for (ændring stammende fra 
den eller de pågældende fremstillere samt angivelse af de steder, hvor 90/676ÆØF art. l, nr. 5) 
fremstillingen fmder sted (tilpasset) 
b) veterinærlægemidlets benævnelse (sæma"!l, fællesbenævnelse med eller uden + 
varemærke eller fremstillerens navn, videnskabelig benævnelse eller formel, med 
eller uden varemærke eller fremstillerens navn) 81/852ÆØF 
c) den kvalitative og kvantitative sammensætning af alle veterinærlægemidlets 
bestanddele med alment benyttede benævnelser, uden anvendelse af kemiske 
bruttoformler, og med den af Verdenssundhedsorganisationen anbefalede 
internationale fællesbe.nævnelse, såfremt en sådan fmdes 
d) beskrivelse af fremstillingsmetoden 
e) terapeutiske indikationer, kontraindikationer og bivirkninger 
t) doseringen for de forskellige dyrearter, som vetcrinærhegemidlet er bestemt for, · 
dispenseringsform, anvendelsesområde samt holdbarhedstid 
g) angivelse af eventuelle forsigtigheds- og sikkerhedsregler, som skal følges ved 
oplagring af lægemidlet, ved behandling af dyr dermed, og ved bortskaffelse af 
affaldsprodukter, samt angivelse af eventuelle risici, som lægemidlet kan 
frembyde for miljøet .samt for menneskers, dyrs og planters sundhed 
h) angivelse af ventetiden. Om nødvendigt skal ansøgeren foreslå og begrunde en 
værdi for restkoncentrationer, der kan accepteres i levnedsmidler som værende 
uden risiko for forbrugerne, og angive rutincanalysemetoder, som de kompetente 
myndigheder kan anvende til påvisning af restkoncentrationer 
i) beskrivelse af de af fremstilleren benyttede kontrolmetoder (kvalitativ og 
kvantitativ analyse af bestanddelene og det færdige produkt, særlige prøver, f.eks. 
for sterilitet og pyrogenfrihed, undersøgelse for indhold af tungmetaller, 
holdbarhedsprøver, biologiske og toksikologiske undersøgelser, kontrol med 
mellemprodukterne ved fremstillingen) 
15 art. l, første afs. 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
Berigtigelse, 
EFT L 317af 
6.11.1981, s. 16. 
j) resultaterne af: 
-fysisk-kemiske, biologiske eller mikrobiologiske prøver 
-toksikologiske og farmakologiske prøver 
-kliniske forsøg. 
k) et resume af produktets egenskaber i overensstemmelse med artikel 14, en eller 
flere prøver eller modeller af veterinærlægemidlets salgspakning, samt 
indlægssedlen. 
l) et dokument, hvoraf det fremgår, at fremstilleren har tilladelse til fremstilling af 
veterinærlægemidler i sit hjemland 
m) genparter af en enhver tilladelse til markedsføring af det pågældende 
veterinærlægemiddel i en anden medlemsstat eller i et tredjeland sammen med en 
liste over de medlemsstater, hvor en ansøgning om tilladelse, der er indgivet i 
overensstemmelse med dette direk1iv, er til behandling, genparter af resumeet af 
produktets egenskaber, som foreslået af ansøgeren i henhold til artikel 14 eller 
godkendt af medlemsstatens kompetente myndighed i henhold til artikel 25, og 
genparter af den foreslåede indlægsseddel samt nærmere oplysninger om alle 
afgørelser om nægtelse af tilladelse, det være sig i Fællesskabet eller i et 
tredjeland, og begrundelserne for disse. 
Disse oplysninger ajourføres regelmæssigt. 81/851ÆØF. 
art. 5, tredje afs., nr. l O, 
første afs. 
(ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, nr. 5) 
81/851ÆØF 
art. 5, tredje afs., 
nr. Il og 12 
(ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, nr. 5) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
81/851ÆØF 
art. 5, tredje afs., nr. 13 
(ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. l, nr. 4) 
(tilpasset) 
n) for lægemidler, der indeholder nye virksomme stoffer, der ikke er nævnt i bilag l, 81/851ÆØF 
II eller III til forordning (EØF) nr. 2377/90, en kopi af de dokumenter, der er art. 5, tredje afs., nr. 14 
forelagt Kommissionen i overensstemmelse med bilag V til nævnte forordning. (ændring stammende fra 
90/676/EØF art. l, nr. 5) 
(tilpasset) 
16 
Artikel13 
l. Med undtagelse af artikel 12, stk. 3, litra j), og med forbehold af retsforskrifter 81/851ÆØF 
vedrørende beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret gælder følgende: art. 5, tredje afs., nr. l O, 
andet afs. 
z) Ansøgeren er ikke forpligtet til at forelægge resultater af toksikologiske og (ændring stammende fra 
farmakologiske prøver eller af kliniske forsøg, hvis han kan godtgøre: 90/676ÆØF art. l, nr. 5) 
(tilpasset) 
i) enten at veterinærlægemidlet i det væsentlige svarer til et lægemiddel, som Berigtigelse, 
er tilladt i den medlemsstat, ansøgningen gælder, og at indehaveren af EFT L 373 af 
markedsføringstilladelsen for det oprindelige veterinærlægemiddel har givet 31.12.1990, s. 15. 
sit samtykke til, at der med henblik på behandlingen af ansøgningen bruges 
den toksikologiske, farmakologiske og/eller kliniske dokumentation i 
materialet pm det oprindelige veterinærlægemiddel 
ii) eller at den eller de bestanddele, som indgår i veterinærlægemidlet, fmder 
almindelig anvendelse på det medicinske område og er anerkendt effek"tive 
samt tilstrækkeligt sikre, hvilket bevises ved fremlæggelse af en detaljeret 
videnskabelig bibliografi 
iii) eller at veterinærlægemidlet i det væsentlige svarer til et lægemiddel, der har 
været godkendt i henhold til gældende fællesskabsbestemmelser i mindst 
seks år. i Fællesskabet og markedsført i den medlemsstat, som ansøgningen 
vedrører; denne periode er dog på ti år, når det drejer sig om et 
højteknologisk lægemiddel, der er blevet tilladt i henhold til den procedure, 
der er indført·ved artikel2, stk. 5, i Rådets direktiv 87/22ÆØF(l>. Endvidere 
. kan en medlemsstat ligeledes forlænge perioden til ti år ved en afgørelse 
gældende for alle lægemidler, der markedsføres på dens område, hvis den 
skønner, at hensynet til den offentlige sundhed kræver det. Medlemsstaterne 
kan undlade at gøre perioden på seks år gældende, når et patent på det 
oprindelige lægemiddel er udløbet 
b) for et nyt veterinærlægemiddel, der indeholder kendte bestanddele, som dog ikke 
hidtil har været kombineret til terapeutiske fomlål, skal der fremlægges resultater 
af toksikologiske og farmakologiske prøver og kliniske forsøg med den· nye 
sammensætning, uden at det dog er nødvendigt at fremlægge dokumentation 
vedrørende hver enkelt bestanddel. 
2. Bilag I fmder tilsvarende anvend~lse i forbindelse med forelæggelse af en detaljeret 81/852ÆØF 
videnskabelig bibliografisk dokumentation i henhold til stk. l, litra a), nr. ii). art. l, andet afs. 
(tilpasset) 
EFT L 15 af 17.1.1987, s. 38. Ophævet ved direktiv 93/41ÆØF (EFT L 214 af24.8.1993, s. 40). 
17 .. 
... 
Artikcl14 
Resumeet af produktets egenskaber skal indeholde følgende oplysninger: 81/851ÆØF 
art.5a 
l. veterinærlægemidlets benævnelse (ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, nr. 6) 
2. den kvalitative og kvantitative sammensætning af de virksomme stoffer og (tilpasset) 
bestanddele, som skal være bekendt med henblik på forsvarlig indgift af veterinær- Berigtigelse, 
lægemidlet. De af Verdenssundhedsorganisationen anbefalede internationale EFT L 373 af 
fællesbetegnelser skal anvendes, når sådanne findes, eller, hvis dette ikke er tilfældet, 31.12.1990, s. 15. 
de gængse fællesbenævnelser eller de kemiske betegnelser 
3. dispenseringsfonn 
4. fannakologiske egenskaber og, i det omfang sådanne oplysninger er af betydning for 
den terapeutiske anvendelse, farmakokinetiske faktorer 
5. kliniske oplysninger: 
5.1 arter, præparatet er beregnet for 
5.2 anvendelsesindikationer for de arter, præparatet er beregnet for 
5.3 kontraindikationer 
5.4 bivirkninger (hyppighed og grad) 
5.5 særlige forsigtighedsregler for brugen 
5.6 anvendelse under drægtighed og laktation 
5.7 medikamentelle eller andre interaktioner 
5.8 dosering og anvendelsesområde 
5.9 overdosering (symptomer, nødhjælpsbehandling, modgift) (om nødvendigt) 
5.10 særlige advarsler for de enkelte arter, præparatet er beregnet for 
5J l ventetider 
5.12 særlige forsigtighedsregler, som den person, der behandler dyr med lægemidlet, 
skal følge. 
18 
6. fannaceutiske oplysninger: 81/851ÆØF 
art.5a 
6.1 større uforligeligheder (ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, nr. 6) 
6.2 holdbarhedstid, i givet fald efter lægemidlets rekonstitution, eller efter at (tilpasset) 
beholderen er åbnet for første gang 
6.3 særlige forsigtighedsregler ved opbevaring 
6.4 beholderens art og indhold 
6.5 i givet fald særlige forholdsregler, der skal træffes ved bortskaffelse af ubrugte 
lægemidler eller affald. 
7. navn eller fmnanavn og bopæl eller hjemsted for indehaveren af markeds­
føringstilladelsen. 
Artikel l S 
l. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger, for at de i artikel 12, 8l/851ÆØF 
stk. 3, litra h), i) og j), samt artikell3, stk. l, opregnede dokumenter og oplysninger art. 6 
udfærdiges af sagkyndige, som har de nødvendige tekniske eller faglige kvalifi- (tilpasset) 
kationer, inden de forelægges de kompetente myndigheder. 
Disse dokumenter og oplysninger underskrives af disse sagkyndige. 
2. Alt efter deres kvalifikationer er det de sagkyndiges opgave: 81/851ÆØF 
art. 7, stk. l, 2 og 3, 
a) at udføre det arbejde, der ligger inden for deres fag (analyse, fannakologi og første afs. 
lignende eksperimentelle videnskaber samt kliniske forsøg) og objektivt at (tilpasset) 
beskrive de opnåede resultater (kvantitative og kvalitative) 
b) at beskrive de iagttagelser, som de har gjort i overensstem1nelse med bilag I samt 
særlig at give meddelelse: 
i) for analytikerens vedkommende om, hvorvidt lægemidlet er i overens­
stemmelse med den angivne sammensætning ved at fremlægge enhver form 
for dokumentation for de af fremstilleren anvendte kontrolmetoder 
19 
ii) for så vidt angår farmakologen såvel som den sagkyndige, der har 811851ÆØF 
fyldestgørende kompetence art. 7, stk. l, 2 og 3, 
første afs. 
-om lægemidlets toksicitet og dets farmakologiske egenskaber, (tilpasset) 
-om der efter indgift af veterinærlægemidlet ved normal forskriftsmæssig Berigtigelse, 
brug og under overholdelse af den anførte ventetid i levnedsmidler af EFT L 317 af 
behandlede dyr ikke fmdes rester, som kan være til fare for forbrugerens 6.11.1981, s. l 
sundhed 
iii) for klinikerens vedkommende om, hvorvidt han hos de dyr, der har været 
behandlet med lægemidlet, har kunnet konstatere virkninger, der svarer til de 
oplysninger, som fremstilleren har givet i henhold til artikell2 og artikell3, 
stk. l, om hvorvidt lægemidlet tåles godt af dyrene, hvilken dosering han 
tilråder samt eventuelle kontraindikationer og· bivirkninger 
• ~) at begrunde eventuel anvendelse af den i artikel 13, stk. l, litra a), nr. ii, nævnte 
bibliografiske dokumentation. 
3. De sagkyndiges udførlige rapporter udgør en del af det materiale, som ansøgeren 81/851ÆØF 
skal indgive til de kompetente myndigheder. En kortfattet levnedsbeskrivelse for den art. 7, stk. 3, andet afs. 
sagkyndige skal vedlægges hver rapport. (ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, nr. 8) 
20 
KAPITEL2 
SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR 
HOMØOPATISKE VETERINÆRLÆGEMIDLER 
Artikel16 
l. Medlemsstaterne påser, at de homøopatiske veterinærlægemidler, der fremstilles og 92174ÆØF 
markedsføres i Fællesskabet, registreres eller godkendes i overensstemmelse med art. 6 
artikel 17, stk. l og 2, artikel 18 samt artikel 19. Der tages i hver medlemsstat (tilpasset) 
behørigt hensyn til de øvrige medlemsstaters registreringer eller godkendelser. 
2. En medlemsstat kan undlade at indføre en særlig, forenklet registreringsprocedure 
for de homøopatiske veterinærlægemidler, som er omhandlet i artikel 17, stk. l og 2. 
Medlemsstaten underretter Kommissionen herom. Denne medlemsstat tillader i så 
fald , at lægemidler, der er registreret af andre medlemsstater i overensstemmelse 
med artikel 17, stk. l og 2, samt artikel l~, anvendes på dens område. 
Artikel17 
l. Kun for de homøopatiske veterinærlægemidler, der opfylder alle følgende 92174ÆØF 
betingels,er, gælder en 'særlig, forenklet registreringsprocedure: r art. 7, stk. l 
(tilpasset) 
-de er bestemt til indgift i selskabsdyr eller eksotiske dyrearter, der ikke er levneds­
middelproducerende 
-indgiftsmåden er som beskrevet i Den Europæiske Farmakope eller de 
farmakopeer, der på nuværende tidspunkt har officiel status i medlemsst~terne 
-der fmdes ingen særlige terapeutiske indikationer på etiketten eller i infonnationen 
om veterinærlægemidlet 
-fortyndingsgraden skal sikre, at lægemidlet er uskadeligt; især må det hverken 
indeholde mere end en pp IO 000 af grundtinkturen eller mere end 1/100 af den 
laveste dosis, der eventuelt anvendes inden for traditionel medicin for 
lægemiddelstoffer, hvis tilstedeværelse i et traditionelt lægemiddel medfører 
receptpligt 
Ved registreringen udarbejder medlemsstaterne en klassifikation for udleveringen af 
lægemidlet. 
2. De kriterier og procedureregler, der er fastsat i kapitel 3, fmder tilsvarende 92174ÆØF 
anvendelse på den særlige, forenklede registreringsprocedure for homøopatiske art. 7, stk. 3 
veterinærlægcmidler, som omhandlet i stk. l, dog ikke på beviset for terapeutisk (tilpasset) 
virkning. 
21 •) 
3. Bevis for den terapeutiske vii:kning kræves dog ikke for homøopatiske veterinær­
lægemidler, der er registreret i overensstemmelse med stk. l i nærværende artikel 
eller som eventuelt tillades efter bestemmelserne i artikel 16, stk. 2. 
Artikel l B 921'i4ÆØF 
art. 4, 2. afs. 
(tilpasset) 
Den særlige, forenklede ansøgning om registrering kan omfatte en række lægemidler 92174ÆØF 
fremstillet af samme homøopatiske stamme(r). Ansøgningen vedlægges følgende art. 8 
dokumenter for især at påvise disse lægemidlers farmaceutiske kvalitet og de fremstillede (tilpasset) 
partiers ensartethed: 
-de(n) homøopatiske stamme(r)s videnskabelige benævnelse eller en anden 
benævnelse fra en farmakope med angivelse af de forskellige indgiftsmåder, dispen­
seringsfomler og fortyndingsgrader, der skal registreres 
-dokumentation med beskrivelse af fremstillingen af og kontrollen med stammen( m e), 
som beviser midlets homøopatiske karakter ved hjælp af en fyldestgørende 
bibliografi; for homøopatiske veterinærlægemidler, der indeholder biologiske stoffer, 
tillige en beskrivelse af de nødvendige forholdsregler til forebyggelse af enhver 
patogen agens 
-dokumentation for fremstilling og kontrol for hver dispenseringsform og beskrivelse 
:;,f fortyndings- og potenseringsmetoder 
-tilladelsen til fremstilling af de pågældende lægemidler 
-· kopi af eventuelle registreringer eller godkendelser for samme lægemidler i andre 
medlemsstater 
-en eller flere prøver eller prototyper til salgsudgaven af de lægemidler, der skal 
registreres 
-oplysninger vedrørende lægemidlets holdbarhed. 
22 
Artikel19 
l. Andre homøopatiske veterinærlægemidler end dem, der er omhandlet i artikel 17, 
stk. l, godkendes i overensstemmelse med artikel 12 og 13 samt kapitel3. 
2. En medlemsstat kan i overensstemmelse med de principper og den særlige praksis, . 
der gæl~er for homøopati i denne medlemsstat på sit område indføre eller bibeholde 
særlige bestemmelser vedrørende farmakologiske, toksikologiske og kliniske 
afprøvninger af homøopatiske veterinærlægemidler, som er bestemt for selskabsdyr 
eller eksotiske dyrearter, der ikke er levnedsmiddelproducerende, og som ikke er 
omfattet af artikel 17, stk. l. 
I så fald underretter medlemsstaten Kommissionen om de gældende særregler. 
Artikel20 
Nærværende kapitel gælder ikke for immunologiske veterinærl~gemidlcr. 
23 92/74ÆØF 
art.9 
(tilpasset) 
92174ÆØF 
art. 2, stk. 3 
(tilpa~set) 
KAPITEL3 
SAGSBEHANDLING VEDRØRENDE UDSTEDELSE AF 
MARKEDSFØRINGSTILLADELSE 
Artikcl21 
I. Medlemsstaterne træffer alle hensigtsmæssige forholdsregler for at sikre, at 81/851ÆØF 
sagsbehandlingen vedrørende udstedelse af en markedsføringstilladelse ikke varer art. 8 
længere end 210 dage regnet fra indgivelsen af en gyldig ansøgning. (ændring stammende fra 
93/40/EØF art. l, nr. 6) 
2. Erfarer en medlemsstat, at en ansøgning om godkendelse af et veterinærlægemiddel, (tilpasset) 
der er indgivet , allerede er til behandling i en anden medlemsstat, kan den beslutte at 
indstille den nærmere behandling af ansøgningen for at _afvente evalueringsrapporten 
fra den anden medlemsstat, som skal udarbejdes i henhold til artikel25, stk. 4. 
Den berørte medlemsstat underretter den anden medlemsstat og ansøgeren om sin 
beslutning om at indstille den nærmere behandling af den pågældende ansøgning. Så 
snart den anden medlemsstat har afsluttet behandlingen af ansøgningen og er nået til 
en afgørelse, sender den den berørte medlemsstat en genpart af sin evaluerings­
rapport. 
.Artikcl22 
Hvis en medlemsstat i henhold til artikel 12, stk. 3, litra m), underrettes om, at en anden 
medlemsstat har godkendt et veterinærlægemiddel, som er genstand for en 
tilladelsesansøgning i den berørte medlemsstat, skal den straks anmode myndighederne i 
den medlemsstat, som har udstedt tilladelsen, om at fremsende den i artikel 25, stk. 4, 
omhandlede evalueringsrapport. · · 
Senest 90 dage efter modtagelsen af evalueringsrapporten skal den berørte medlemsstat 
enten anerkende den første medlemsstats afgørelse og resumeet af produktets egenskaber 
som godkendt af denne medlemsstat eller, hvis den mener, at der er grund til at formode, 
at godkendelsen af veterinærlægemidlet kan indebære en risiko for menneskers eller dyrs 
sundhed eller for miljøet, anvende Øe procedurer, der er fastsat i artikel 19 og artikel 33 
til38. 
24 81/851ÆØF 
art.8a 
(ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. l, nr. 7) 
(tilpasset) 
Artikel23 
Ved behandlingen af en i henhold til artikel 12 og artikel 13, stk. l, indgiven ansøgning 81/851ÆØF 
skal medlemsstatens kompetente myndighed: art. 9, nr. l 
(tilpasset) 
l. kontrollere det indgivne materiales overensstemmelse med artikel 12 og artikel 13, 
stk. l, og på grundlag af de af de sagkyndige i henhold til artikel 15, stk. 2 og 3, 
udfærdigede rapporter undersøge, om betingelserne for udstedelse af markeds­
føringstilladelse er opfyldt; 
2. have mulighed for at lade veterinærlægemidlet, dets råvarer, samt om nødvendigt 
dets mellemprodukter og andre bestanddele kontrollere af et statsligt laboratorium 
eller et laboratorium, som er udpeget hertil, og sikre sig, at,de kontrolmetoder, der er 
benyttet af fremstilleren og beskrevet i ansøgningsmaterialet i overensstemmelse med 
artikel 12, stk. 3, litra i), er tilfredsstillende; 
3. i påkommende tilfælde kunne kræve, at ansøgeren supplerer materialet med 
yderligere oplysninger om de i artikel 12 og artikel 13, stk. l, nævnte faktorer. Når 
den kompetente myndighed gør brug af denne mulighed, suspenderes de i artikel 21 
angivne frister, indtil de krævede yderligere oplysninger er blevet givet. Disse frister 
suspenderes ligeledes i 'den tid, der i påkommende tilfælde gives ansøgeren til at 
afgive mundtlig eller skriftlig forklaring. 
4. kunne kræve, at ansøgeren indsender stoffer i tilstrækkelige mængder til, at den 
analytiske påvisningsmetode, han i overensstemmelse med artikel 12, stk. 3, litra h), 
har foreslået, kan kontrolleres, og til, at den kan anvendes som led i den 
rutinemæssige kontrol med henblik på påvisning af restkoncentratio11er af de 
pågældende veterinærlægemidler. 
25 81/851ÆØF 
art. 9, nr. 2 
(ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, nr. 9) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
(tilpasset) 
811851/EØF 
art.9,nr.3 
(tilpasset) 
81/851ÆØF 
art. 9, nr. 4 
(ændring 'stammende fra 
90/676ÆØF art. l, 
nr. 10) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
" Artike124 
Medlemsstaterne træffer alle de bestemmelser, der er nødvendige for, at .81/851ÆØF 
art. IO 
a) de kompetente myndigheder kontrollerer, at fremstillerne og de, der indfører (tilpasset) 
veterinærlægemidler fra tredjelande, er i stand til at gennemføre fremstillingen under Berigtigelse, 
overholdelse af de i artikel 12, stk. 3, litra d), indeholdte angivelser og/eller foretage EFT L 317 af 
kontrol efter de metoder, der er beskrevet i materialet i henhold til artikel 12, stk. 3, 6.11.1981, s. l. 
litra i); · 
b) de kompetente myndigheder i begrundede tilfælde kan give fremstillerne og de, der 
indfører veterinærlægemidler fra tredjelande, tilladelse til at lade visse dele af 
fremstillingen og/eller af den under a) fastsatte kontrol udføre af tredjemand; i så fald 
foretages de kompetente myndigheders kontrol også i disse virksomheder. 
Artikel25 
. l. Ved udstedelsen af markedsføringstilladelsen sender den pågældende medlemsstats 81/851ÆØF 
kompetente myndighed indehaverenen meddelelse om, at resumeet af produktets art. Sb 
egenskaber er godkendt. (ændring stammende fra 
2. Den kompetente myndighed træffer alle nødvendige forholdsregler for at sikre, at 
oplysningerne i resumeet svarer til de oplysninger, der forelå ved udstedelsen af 
markedsføringstilladelsen eller senere. 
3. .Gen kompetente myndighed sender agenturet. en genpart af tilladelsen ledsaget af 
resumeet af produktets egenskaber. · 
4. Den kompetente myndighed udarbejder en evalueringsrapport og bemærkninger til 
ansøgningsmaterialct, for så vidt angår resultaterne af de analytiske, toksikologisk­
farmakologiske og kliniske undersøgelser af det berørte veterinærlægemiddeL 
Evalueringsrapporten ajourføres, så snart der foreligger nye oplysninger af betydning 
for vurderingen af det berørte veterinærlægemiddels kvalitet, sikkerhed eller 
virkning. 
26 93/40ÆØF art. l, nr. ·s) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
Artikel26 
l. Markedsføringstilladelse kan gøres betinget af, at indehaveren på beholderen, 
og/eller den ydre emballage samt på indlægssedlen, såfremt den kræves, giver andre 
vigtige oplysninger til sikring eller beskyttelse af sundheden, herunder særlige 
forsigtighedsregler, der skal iagttages under brugen, og andre advarsler, som følger 
af de i artikel 12, stk. 3, litra j), og artikel 13, stk. l, omhandlede kliniske og 
farmakologiske forsøg eller af den erfaring, der er indvundet ved brugen af 
veterinærlægemidlet, e(ter at det er bragt på markedet. · 
2. Tilladelsen kan også ledsages af forpligtelse· til a~ indføre mærkede stoffer 
veterinærlægemidlet 81/851ÆØF 
art. 12 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
3. Under særlige omstændigheder og efter samråd med ansøgeren kan der udstedes en 81/851ÆØF 
tilladelse, der er gjort afhængig af visse særlige betingelser, og som skal tages op til art. 15, stk. ~ 
fornyet overvejelse hvert år, med det formål: (ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. l, nr. 9) 
-at germernføre yderligere undersøgelser efter udstedelsen af tilladelsen 
-at indberette bivirkninger ved veterinær lægemidlet. 
Disse særlige afgørelser kan kun træffes af objektive og bevislige grunde. 
Artikcl27 
l. Indehaveren, skal efter udstedelsen af markedsføringstilladelsen, for så vidt angår de 
i artikel 12, stk. 3, litra d) og i), omhandlede fremstillings- og kontrolmetoder, tage 
hensyn til den videnskabelige og tekniske udvikling og indføre de ændringer, der er 
nødvendige for, at veterinærlægemidlet fremstilles og kontrolleres efter almindeligt 
anerkendte videnskabelige metoder. 
Disse ændringer skal godkendes af den kompetente myndighed i den pågældende 
medlemsstat. 811851/EØF 
art. 14, stk. l, første afs. 
(ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. l, nr. 8) 
(tilpasset) 
2. På anmodning af den kompetente myndighed skal indehaveren af markedsførings- 81/851ÆØF 
tilladelsen ligeledes undersøge de analytiske påvisningsmetoder, der er omhandlet i art. 14, stk. l, andet afs. 
artikel 12, stk. 3, litra h), og foreslå de ændringer, som er nødvendige under hensyn og, stk. 2 
til den tekniske og videnskabelige udvikling. (ændring stammende fra 
90/676/EØF art. l, 
3. Indehaveren af markedsføringstilladelsen skal straks underrette den kompetente nr. 11) 
myndighed om eventuelle nye elementer,. som kan nødvendiggøre ændringer i de i (tilpasset) 
artikel 12 og artikel 13, stk. l, omhandlede oplysninger og dokumenter eller af 
resumeet af produktets egenskaber. Navnlig skal han straks oplyse den kompetente 
myndighed om eventuelle forbud eller begrænsninger, som den kompetente 
myndighed i de lande, hvor veterinærlægemidlet markedsføres, indfører, san1t om 
eventuelle alvorlige, uventede bivirkninger hos de pågældende dyr eller hos 
metmeskcr. 
27 
.. 4. Indehaveren af markedsføringstilladelsen skal føre optegnelse over alle observerede 
uønskede reaktioner hos dyr eller mennesker. Optegnelserne skal opbevares i mindst 
fem år og efter anmodning stilles til rådighed for de kompetente myndigheder. 
5. Indehaveren af markedsføringstilladelsen skal med henblik på at ffl meddelt tilladelse 
omgående underrette de kompetente myndigheder om enhver påtænkt ændring i de· i 
artikel 12 og artikel 13, stk. l, omhandlede oplysninger og dokumenter. 
Artikel28 81/851/EØF 
art. 14, stk. 3 og 4 
(ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, 
nr. li) 
(tilpasset) 
Tilladelsen er gyldig i fem år og fornyes for fem år ad gangen, når indehaveren indgiver 81/851ÆØF 
ansøgning herom mindst tre måneder inden udløbsdatoen, og efter at en ajourføring af de art. 15, stk. l 
tidligere oplysninger er gennemgået. (ændring stanuneode fra 
93/40ÆØF art. l, nr. 9) 
Artikcl29 
Tilladelsen berører ikke det ansvar efter almindelige retsregler, der påhviler fremstilleren 
og eventuelt indehaveren af markedsføringstilladelsen. 
Artikel JO 
Markedsføringstilladelse nægtes, hvis det efter kontrol af de i artikel 12 og artikel 13, 
stk. l, anførte oplysninger og dokumenter viser sig: · 
a) at veterinærlægemidlet er skadeligt ved forskriftsmæssig brug som oplyst ved 
ansøgningen om tilladelse, eller · 
b) at veterinærlægemidlet er uden terapeutisk virkning eller at dets virkning af 
ansøgeren er utilstrækkelig godtgjort for den dyreart, som skal være genstand for 
behandlingen, eller 
c) at veterinærlægemidlet ikke har den angivne kvalitative og kvantitative 
sammensætning, eller 
d) at den af ansøgeren angivne ventetid er utilstrækkelig til, at levnedsmidler 
fremstillet af det behandlede dyr ikke indeholder restkoncentrationer, som kan 
være til fare for forbrugernes sundhed, eller er utilstrækkelig godtgjort, eller 
e) at veterinærlægemidlet præsenteres til en anvendelse, som er forbudt i henhold 
til andre fællesskabsbestemmelser, eller 
f) at veterinærlægemidlet indebærer en risiko for beskyttelsen af den offentlige 
sundhed, forbrugerne eller dyrs sundhed. 
Tilladelse nægtes ligeledes, hvis den dokumentation, der forelægges de kompetente 
myndigheder, ikke er i overensstemmelse med artikell2, artikell3, stk. l og artikel 15. 
28 81/851ÆØF 
art. 13 
(tilpasset) 
81/851/EØF 
art. 11 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
KAPITEL4 
GENSIDIG ANERKENDEL~E AF TILLADELSER 
Artikel31 
l. For at gøre det lettere for medlemsstaterne at vedtage fælles afgørelser om 
godkendelse af veterinærlægemidler på grundlag af videnskabelige kvalitets-, 
sikkerheds- og virkningskriterier og således gennemføre den frie bevægelighed for 
veterinærlægemidler i Fællesskabet nedsættes der et udvalg for veterinærlægemidler, 
i det følgende benævnt "udvalget". Udvalget knyttes til agenturet. 
2. Ud over de andre opgaver, der tillægges udvalget i henhold til fællesskabsretten, skal 
det behandle alle spørgsmål, det fAr forelagt i henhold til dette direktiv, vedrørende 
udstedelse, ændring, suspension eller tilbagekaldelse af en markedsføringstilladelse. 
Det kan ligeledes behandle alle . spørgsmål angående forsøg med veterinær­
lægemidler. 
3. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden. 
Artikcl32 811851ÆØF 
art. 16, stk. l 
(ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. l, nr. IO) 
(tilpasset) 
8l/851ÆØF 
art. 16, stk. 2 
(ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. l, nr. lO) 
+ 
81/852ÆØF 
art.2 
(tilpasset) 
81/851/EØF 
art. 16, stk. 3 
(ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. l, nr. 10) 
l. Inden indgivelse af en ansøgning om anerkendelse af en markedsføringstilladelse 81/851ÆØF 
skal indehaveren meddele den medlemsstat, som har udstedt den tilladelse, som art. 17, stk. 3 
ansøgningen bygger på (herefter benævnt referencemedlemsstaten), at der vil blive (ændring stammende fra 
indgivet en ansøgning i henhold til dette direktiv, og skal underrette medlemsstaten 93/40ÆØF art. l, nr. lO) 
om eventuelle tilføjelser til de oprindelige aktstykker; denne medlemsstat kan fra (tilpasset) 
ansøgeren rekvirere alle oplysninger og dokumenter, som gør det muligt for den at 
efterprøve, om de indgivne aktstykker er identiske. 
Herudover skal indehaveren af m~kedsføringstilladelsen anmode reference­
medlemsstaten, om at udarbejde en evalueringsrapport for det pågældende 
veterinærlægemiddel eller i givet fald at ajourføre en eksisterende evaluerings­
rapport. Nævnte medlemsstat udarbejder eller ajourfører evalueringsrapporten senest 
90 dage efter modtagelsen af anmodningen. 
Samtidig med at ansøgningen indgives i henhold til stk. 2, sender reference­
nedlcmsstaten, evalueringsrapporten til den eller de medlemsstater, der berøres af 
·an;iøgningen. 
29 
2. Med henblik på efter procedurerne i dette kapitel at opnå anerkendelse i en eller flere 
medlemsstater af en markedsføringstilladelse, som en medlemsstat har udstedt, 
indgiver indehaveren af tilladelsen en ansøgning til de kompetente myndigheder i 
den eller de pågældende medlemsstater ledsaget af de oplysninger og dokumenter, 
der er omhandlet i artikel 12, artikel 13, stk. l, og artikel 14. Han attesterer, at disse 
aktstykker er identiske med dem, referencemedlemsstaten har accepteret, eller 
angiver, hvor der er sket tilføjelser eller ændringer i dem. I sidstnævnte tilfælde 
attesterer han, at resumeet af produktets egenskaber som foreslået af ham i henhold 
til artikel 14 er identisk med det resume, som referencemedlemsstaten har godkendt i 
overensstemmelse med artikel25. Han bekræfter endvidere, at alle aktstykker, der er 
indgivet i forbindelse med denne procedure, er identiske. 
3. Indehaveren af markedsføringstilladelsen underretter agenturet om ansøgningen, 
giver det oplysning om, hvilke medlemsstater det drejer sig om, og om datoerne for 
ansøgningens indgivelse og sender det en genpart af den tilladelse, som 
referencemedlemsstaten har udstedt. Han sender endvidere agenturet genparter af 
eventuelle markedsføringstilladelser for det pågældende veterinærlægemiddel, som 
måtte være udstedt af de øvrige medlemsstater, og angiver, om en ansøgning er til 
behandling i nogen medlemsstat. 
4. Bortset fra det særlige tilfælde, der er omhandlet i artikel33, stk. l, anerkender hver 
medlemsstat en markedsføringstilladelse, som er udstedt af referencemedlemsstaten, 
senest 90 dage efter modtagelsen af ansøgningen og evalueringsrapporten. Den 
underretter referencemedlemsstaten, de andre af ansøgningen berørte medlemsstater, 
agenturet og indehaveren af markedsføringstilladelsen herom. 
Artikel33 81/851/EØF 
art. 17, stk. l og 2 
(ændring stammende fra 
93/40/EØF art. l, nr. IO) 
(tilpasset) 
81/851/EØF 
art. 17, stk. 4 
(ændring stammende fra 
93/40/EØF art. l, nr. IO) 
(tilpasset) 
l. Hvis en medlemsstat mener, at der er grund til at formode, at markedsførings- 81/851/EØF 
tilladelse for det pågældende veterinærlægemiddel kan indebære en risiko for art. 18 
menneskers eller dyrs sundhed eller for miljøet, underretter den straks ansøgeren, (ændring stammende fra 
referencemedlemsstaten, de andre af ansøgningen berørte medlemsstater og agenturet 93/40/EØF art. l, nr. IO) 
herom. Medlemsstaten anfører en detaljeret begrundelse og angiver, hvilke (tilpasset) 
foranstaltninger der måtte kræves for at udbedre eventuelle mangler ved 
ansøgningen. 
2. Alle de berørte medlemsstater skal gøre deres yderste for at nå til enighed om, hvilke 
foranstaltninger der skal træffes med hensyn til ansøgningen. De giver ansøgeren 
mulighed for at fremsætte sine synspunkter mundtligt eller skriftligt. Hvis 
medlemsstaterne imidlertid ikke er nået til enighed inden udløbet af den i artikel 32, 
stk. 4, omhandlede frist, inforn1erer de straks agenturet med henblik på at forelægge 
sagen for udvalget for at ta den behandlet efter proceduren i artikel36. 
3. Inden for den i artikel 32, stk. 4, omhandlede frist forelægger de berorte medlems­
stater udvalget en detaljeret redegørelse for de spørgsmål, der ikke er opnået enighed 
om, og grundene til denne uenighed. Ansøgeren tar udleveret en kopi af disse 
oplysninger. 
4. Så snart ansøgeren har faet meddelelse om, at sagen er forelagt udvalget, sender han 
dette en kopi af de i artikel 32, stk. 2, omhandlede oplysninger og dokumenter. 
30 
Artikcl34 
Er et veterinærlægemiddel genstand for flere ansøgninger om markedsføringstilladelse, 811851ÆØF ~ 
der er indgivet i henhold til artikel 12, artikel 13, stk. l og artikel 14, og har en række art. 19 
medlemsstater vedtaget indbyrdes afvigende afgørelser om tilladelse, suspension eller (ændring stammende fra 
tilbagetrækning af denne kan en medlemsstat eller Kommissionen eller indehaveren af 93/40ÆØF art. l, nr. lO) 
markedsføringstilladelsen indbringe sagen for udvalget for at få den behandlet efter (tilpasset) 
proceduren i artikel 36. · 
Den berørte medlemsstat eller indehaveren af markedsføringstilladelsen eller 
Kommissionen angiver klart, hvilket spørgsmål der er forelagt udvalget til oehandling, og 
underretter i givet fald indehaveren herom. 
Medlemsstaterne og indehaveren af markedsføringstilladelsen sender udvalget alle 
tilgængelige oplysninger om den pågældende sag. 
Artikel35 
Medlemsstaterne eller Kommissionen eller ansØgeren eller indehaveren af en tilladelse 81/851ÆØF 
kan i særlige tilfælde af interesse for Fællesskabet indbringe spørgsmålet for udvalget for art. 20 
at få det behandlet efter proceduren i artikel 36, inden der træffes afgørelse om en (ændring stammende fra 
ansøgning, en suspension eller en tilbagekaldelse af en markedsføringstilladelse eller om 93/40/EØF art. l, nr. l O) 
en hvilken som helst anden ændring i betingelserne for en markedsføringstilladelse, der (tilpasset) 
forekommer påkrævet navnlig under hensyntagen til oplysninger, der er indsamlet i 
henhold til afsnit VII. 
Den berørte medlemsstat eller Kommissionen angiver klart, hvilket spørgsmål der er 
forelagt udvalget til behandling, og underretter indehaveren af markedsfør'ingstilladelsen 
hcron · · 
Medlemsstaterne og indehaveren af markedsføringstilladelsen sender udvalget alle 
tilgængelige oplysninger om den pågældende sag. 
31 
Artikel36 
l. Når der henvises til proceduren i denne artikel, behandler udvalget den pågældende 81/851ÆØF 
sag .og afgiver begrundet udtalelse inden for en frist på 90 dage efter, at det har fået art. 21 
sagen forelagt. (ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. l, nr. lO) 
I de tilfælde, der forelægges udvalget i henhold til artikel 34 og 35, kan .denne frist (tilpasset) 
dog forlænges med yderligere 90 dage. 
I hastetilfælde kan udvalget på forslag af formanden fastsætte en kortere frist. 
2. Til behandling af sagen kan udvalget udpege et af sine medlemmer til rapportør. 
Udvalget kan ligeledes udpege uafhængige eksperter, som skal rådgive det om 
bestemte spørgsmål. Når udvalget udpeger eksperter, definerer det deres opgaver og 
fastsætter en tidsfrist for udførelsen af disse opgaver. 
3. I de i artikel 33 og 34 omhandlede tilfælde giver udvalget inden afgivelse af sin 
udtalelse indehaveren af markedsføringstilladelsen mulighed for at fremsætte 
skriftlige eller mundtlige forklaringer. 
I det i artikel 35 omhandlede tilfælde kan indehaveren af markedsføringstilladelsen 
anmodes om at udtale sig mundtligt eller skriftligt. 
Hvis udvalget fmder det hensigstmæssigt, kan det indbyde en hvi.lken som helst 
anden person til at fremlægge oplysninger om den sag, det har til behandling. 
Udvalget kan suspendere den i stk. l omhandlede frist for at give indehaveren af 
markedsføringstilladelsen mulighed for at forberede sine forklaringer. 
32 
4. Agenturet underretter straks indehaveren af markedsføringstilladelsen herom, hvis 81/851ÆØF 
udvalgets udtalelse går ud på: art. 21 
(ændring stammende fra 
--:-at ansøgningen ikke opfylder godkendclseskriterierne, eller 93/40ÆØF art. l, nr.l O) 
-at resumeet af produktets egenskaber som foreslået af ansøgeren . i henhold til 
artikel 14 bør ændres, eller 
-at tilladelsen bør gøres afhængig af visse betingelser, dvs. betingelser, der anses 
for at være af afgørende betydning for en sikker og effektiv brug af veterinær­
lægemidlet, herunder lægemiddelovervågning, eller 
--:-at en markedsføringstilladelse bør suspenderes, ændres eller tilbagekaldes. 
Senest 15 dage efter modtagelsen af udtalelsen kan indehaveren skriftligt meddele 
agenturet, at han agter at appellere afgørelsen. I så fald sender han agenturet en 
detaljeret begrundelse for sin appel senest 60 dage efter modtagelsen af udtalelsen. 
Senest 60 dage efter modtagelsen af begrundelsen for appellen overvejer udvalget, 
om dets udtalelse skal revideres, og udvalgets konklusioner vedrørende appellen · 
vedlægges den i stk. 5 omhandlede evalueringsrapport. 
5. Senest 30 dage efter, at udvalget har vedtaget sin endelige udtalelse, sender agenturet 
denne til Kommissionen, medlemsstaterne og indehaveren af markedsførings­
tilladelsen sammen r,ned en rapport med en redegørelse for vurderingen af 
veterinærlægemidlet og begrundelsen for dets konklusioner. 
Hvis en udtålelse støtter udstedelse eller opretholdelse af en tilladelse til 
markedsføring af det pågældende veterinærlægemiddel, vedlægges udtalelsen 
følgende dokumenter: 
a) et udkast til resume af produktets egenskaber som omhandlet i artikel 14; dette 
afspejler om nødvendigt forskellene i de veterinære forhold i medlemsstaterne 
b) eventuelle betingelser for udstedelse af tilladelsen som omhandlet i stk. 4. 
33 (tilpasset) · 
.. 
Artikcl37 
Senest 30 dage efter modtagelsen af udtalelsen udarbejder Kommissionen et udkast til 
den afgørelse, der skal træffes vedrørende ansøgningen, under hensyn til 
fællesskabsretten. 
Hvis der i henhold til udkastet til afgørelse skal udstedes en markedsføringstilladelse, 
vedføjes de i artikel 36, stk. 5, andet afsnit, litra a) og b), omhandlede dokumenter som 
bilag. 
Hvis udkastet til afgørelse undtagelsesvis ikke er i overensstemmelse med agenturets 
udtalelse, vedføjer Kommissionen som bilag en nøje redegørelse for årsagerne til 
forskellene. 
Udkastet tilafgørelse sendes til medlemsstaterne og ansøgeren. 
Artikcl38 
l. En endelig afgørelse om ansøgningen træffes efter proceduren i artikel 91. 
2. Forretningsordenen for det stående udvalg, der nedsættes ved artikel 88, tilpasses for 
at tage hensyn til de opgaver, der påhviler det i henhold til dette kapitel. 
Disse tilpasninger indebærer følgende: 
-bortset fra de tilfælde, der er omhandlet i artikel 37, tredje afsnit, afgiver det 
stående udvalg skriftlig udtalelse · 
-den enkelte medlemsstat får mindst-28 dage til at sende Kommissionen skriftlige 
bemærkninger vedrørende udkastet til afgørelse 
-den enkelte medlemsstat har mulighed for skriftligt at kræve, at udkastet til 
afgørelse drøftes i det stående udvalg, idet den udførligt begrunder sit krav. 
Når de skriftlige bemærkninger fra en medlemsstat efter Kommissionens opfattelse 
rejser vigtige nye videnskabelige eller tekniske spørgsmål, som ikke er berørt i 
agenturets udtalelse, afbryder formanden proceduren og sender ansøgningen tilbage 
til agenturet til yderligere overvejelse. 
Kommissionen vedtager de nødvendige gennemførelsesbestemmelser til dette stykke 
efter proceduren i artikel 90. · 
3. Den i stk. l omhandlede afgørelse rettes til de medlemsstater, der er berørt af sagen, 
og meddeles til indehaveren af markedsføringstilladelscn. Medlemsstaterne udsteder 
eller tilbagekalder en markedsføringstilladelse eller foretager sådanne ændringer i 
betingelserne for en markedsføringstilladelse, som måtte være nødvendige af hensyn 
til afgørelsen, senest 30 dage efter, at denne er meddelt. De w1dcrretter 
Konunissioncn og agenturet herom. 
34 81/851/EØF 
art. 22, stk. l 
(ændring stammende fra 
93/40/EØF art. l, nr. l O) 
(tilpasses) 
811851/EØF 
art. 22, stk. 2, 3 og 4 
(ændring stammen q e fra 
93/40/EØF art. l, nr. IO) 
(tilpasset) 
Artikel39 
l. Enhver ansøgning fra indehaveren af markedsføringstilladelsen om at ændre en 
markedsføringstilladelse, som er udstedt i henhold til bestemmelserne i dette kapitel, 
forelægges alle de medlemsstater, som tidligere har godkendt det pågældende 
veterinærlægemiddeL 
Kommissionen vedtager i samråd med agenturet de nødvendige foranstaltninger for 
gennemgang af ændringer i betingelserne i en markedsføringstilladelse. 
Disse foranstaltninger skal omfatte et meddelelsessystem eller administrative 
proccdurer vedrørencle mindre ændringer samt en præcis defmition af begrebet 
"mindre ændring". 
Disse foranstaltninger vedtages af Kommissionen fonn af en gennemførelses­
forordning efter proceduren i artikel 89. 
2. Proceduren i artikel 36, 37 og 38 fmder tilsvarende anvendelse. på ændringer i 
markedsføringstilladelser. 
Artikel40 
l. Finder en medlemsstat det nødvendigt at ændre betingelserne i en 
markedsføringstilladelse, der er udstedt i henhold til bestemmelserne i dette afsnit, 
eller at suspendere eller tilbagekalde den for at beskytte menneskers eller dyrs 
sundhed eller miljøet, indbringer den straks sagen for agenturet for at få den 
behandlet efter procedurerne i artikel36, 37 og 38. 
2. Uanset bestemmelserne i artikel 35 kan medlemsstaterne undtagelsesvis, når det af 
hensyn til mermeskers eller dyrs sundhed eller til miljøet er påkrævet, at der handles 
hurtigt, indtil en endelig afgørelse ·er vedtaget, suspendere markedsføringen og 
anvendelsen af det pågældende lægemiddel på deres område. De underretter senest 
den følgende arbejdsdag Kommissionen og de øvrige medlemsstater om 
begrundelsen herfor. 
35 81/851ÆØF 
art.23 
(ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. l, nr. l O) 
(tilpasset) 
81/851ÆØF 
art.23a 
(ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. l, nr. l O) 
(tilpasset) 
·-~ 
.. 
Artikel41 
Artikel 39 og 40 fmder tilsvarende anvendelse på veterinærlægemidler, der er godkendt 81/851/EØF 
af medlemsstater på grundlag af en udtalelse fra udvalget, som er afgivet i henhold til art. 23b 
artikel4 i direktiv 87/22ÆØF inden den l. januar 1995. (ændring stammende fra 
93/40/EØF art. l, nr. l O) · 
Artikcl42 
l. Agenturet offentliggør en årsrapport om anvendelsen af proce.durerne i dette kapitel 
og sender Europa-Parlamentet og Rådet denne rapport til underretning. 81/851ÆØF 
art.23c 
(ændring stammende fra 
2. Inden den l. januar 200 l offentliggør Kommissionen en detaljeret rapport om 93/40/EØF art. l, nr. l O) 
anvendelsen af procedurerne i dette kapitel og foreslår eventuelle ændringer, som (tilpasset) 
måtte være nødvendige til forbedring af anvendelsen af disse procedurer. 
Rådet træffer på de i traktaten fastsatte betingelser afgørelse om Kommissionens 
forslag senest et år efter forelæggelsen. · 
Artike143 
Bestemmelserne i artikel 31 til 38 finder ikke anvendelse på homøopatiske veterinær­
lægemidler som omhandlet i artikell9, stk. 2. 
36 81/851/EØF 
art. 22, stk. 5 
(ændring stammende fra 
93/40/EØF art. l, nr. l O) 
(tilpasset) 
AFSNIT IV 
FREMSTILLING OG INDFØRSEL 
Artikcl44 
l. Medlemsstaterne ·træffer de nødvendige forholdsregler til, at fremstillingen af 811851/EØF 
veterinærlægemidler på deres område gøres betinget af en tilladelse. Denne tilladelse art. 24, stk. l 
til fremstilling kræves, selv om de fremstillede veterinærlægemidler er beregnet til (ændring stammende fra 
udførsel. 90/676ÆØF art. l, 
nr. 14) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990,s.l5. 
2. Den i.stk. l omhandlede tilladelse kræves både for den fuldstændige og for den 81/851ÆØF 
delvise fremstilling, samt for processerne i forbindelse med opdeling, indpakning og art. 24, stk. 2 og 3, 
præsentation. første afs. 
(tilpasset) 
Denne tilladelse kræves dog ikke for forarbejdning, opdelinger og ændringer af 
indpakning eller præsentation, for så vidt disse processer udelukkende udføres med 
henblik på detailudlevering ved farmaceuter på et apotek eller ved andre personer, 
der i henhold til loven i medlemsstaterne har tilladelse til at udføre de omtalte 
r1':'0cesser. 
3. Den i stk. l omhandlede tilladelse kræves også for indførsler fra tredjelande til en 
medlemsstat, og med henblik herpå fmder ·dette afsnit og artikel 83 anvendelse på 
sådanne .indførsler på samme måde, som de fmder anvendelse på fremstilling. 
Medlemsstaterne træffer de nødvendige forholdsregler til, at veterinærlægemidler, 
der indføres på deres område fra tredjelande, og som er bestemt for en anden 
medlemsstat, ledsages af en kopi af den i stk. l omtalte tilladelse. 
Artikcl45 
For at opnå fremstillingstilladelsen skal ansøgeren godtgøre, at han mindst opfylder 
følgende krav: 
a) nærmere angive, hvilke veterinærlægemidler og dispenseringsfonner, · der skal 
fremstilles og/eller indføres, samt stedet for deres fremstilling og/eller kontrol; 
b) t.1l fremstilling eller indførsel af dem råde over lokaler, teknisk udstyr og 
kontrolmulighcder, der er egnede og tilstrækkelige, og som opfylder de lovmæssige 
krav, som den pågældende medlemsstat stiller, såvel med hensyn til fremstilling og 
kontrol som med hensyn til opbevaring af lægemidlerne, alt w1dcr hensyntagen til 
artikcl24; 
c) have mindst en person, der er sagkyndig i henho~d til artikel 52, til rådighed. 
Ansøgeren skal forsyne sin ansøgning med beviser for, at han opfylder disse krav. 
37 81/851ÆØF 
art. 24, stk. 3, andet afs. 
(ændring stammende fra 
90/67 6/EØF art. l, 
nr. 15) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
81/851ÆØF 
art.25 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
. .f 
• 
Artikcl46 
I. Medlemsstatens kompetente myndighed meddeler først fremstillingstilladelsen efter 8 I/851ÆØF 
at have sikret sig, ved en undersøgelse foretaget af dens repræsentanter, at de i art. 26 
henhold til artikel 45 givne oplysninger er korrekte. (tilpasset) 
2. For at sikre overholde,lsen af de i artikel45 fastsatte betingelser kan der til tilladelsen 
knyttes visse forpligtelser, der pålægges enten ved dens udstedelse eller på et senere 
tidspunkt. 
3. Tilladelsen gælder kun for de i ansøgningen anførte lokaler samt for de i samme 
ansøgning anførte veterinærlægemidler og dispenseringsformer. 
Artikcl47 
Medlemsstaterne træffer alle hensigtsmæssige forholdsregler for at sikre, at 811851ÆØF 
sagsbehandlingen vedrørende fremstillingstilladelsen ikke overskrider 90 dage regnet fra art. 28, stk. l 
datoen for den kompetente myndigheds modtagelse af ansøgningen. (tilpasset) 
Artikcl48 
Såfremt indehaveren af fremstillingstilladelsen anmoder om ændring af en af de i 811851ÆØF 
artikel45, stk. l, litra a) og b), omhandlede oplysninger, må sagsbehandlingen ·art. 28, stk. 2 
vedrørende denne anmodning ikke vare længere end 30 dage. Denne frist kan i særlige (tilpasset) 
tilfælde forlænges til 90 dage. 
Artikcl49 
Medlemsstatens kompetente myndighed kan af ansøgeren kræve yderligere oplysninger 81/851ÆØF 
for så vidt angår de i henhold til artikel 45 indhentede oplysninger samt for så vidt angår art. 28, stk. 3 
den i artikel 52 omhandlede sagkyndige person; når den kompetente myndighed gør brug (tilpasset) 
af denne mulighed, suspenderes de i artikel 4 7 og 48 fastsatte frister, indtil de krævede 
yderligere oplysninger er tilvejebragt. 
38 
Artikel 50 
Indehaveren af fremstillingstilladelsen er forpligtet til mindst: 81/851ÆØF 
art. 27, litra a) til e) 
a) at råde over personale, der opfylder de i den pågældende medlemsstat gældende (tilpasset) 
lovmæssige krav, både med hensyn til fremstilling og kontrol 
b) kun at udlevere de tilladte veterinærlægemidler i overensstemmelse med de 
pågældende medlemsstaters lovgivning 
c) på forhånd at underrette de kompetente myndigheder om enhver ændring, han måtte 
ønske at foretage i en af de i henhold til rutikel 45 givne oplysninger; de kompetente 
myndigheder underrettes dog omgående i tilfælde af uforudset udskiftning af den i 
artikel 52 omhandlede sagkyndige person 
d) til enhver tid at give repræsentanter for den pågældende medlemssta~s kompetente 
myndigheder adgang til sine lokaler · 
e) at sætte den i artikel 52 omhandlede sagkyndige person i stand til at udføre sin 
opgave, navnlig ved at stille alle nødvendige midler til hans rådighed 
f) at overholde de principper og retningsli.Qjer for god fremstillingspraksis for 
veterinærlægemi'dler, som er fastlagt ved fællesskabsretten 
g) at føre nøjagtige optegnelser over alle veterinærlægemidler, som han har leveret, 
herunder prøver, i overensstemmelse med lovgivningen i bestemmelseslandet 
Mindst følgende oplysninger skal noteres for hver transaktion, hvad enten den sker 
mod vederlag eller ej: 
-dato· 
-veterinærlægemidlets benævnelse 
-leveret mængde 
-modtagerens navn og adresse 
-partiets nummer. 
visse optegnelser skal i kontroløjemed holdes. til rådighed for de kompetente 
myndigheder i mindst tre år. 
Artikel 51 Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
81185lÆØF 
art. 27, litra f) og g) 
(ændring stammende fra 
90/676/EØF art. l, 
nr. 17) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
De principper og retningslinjer for god fremstillingspraksis for veterinærlægemidler, som 81/851ÆØF 
er omhandlet i artikel 50, litra f), vedtages i form af et direktiv i overensstemmelse med art. 27a 
proceduren i artikel90. (ændring stammende fra 
Detaljerede retningslinjer, som er. i overerisstenm1else med de nævnte principper, 
offentliggøres af Kommissionen og revideres efter behov for at tage hensyn til den 
videnskabelige og tekniske udvikling. 
39 90/676/EØF art. l, 
nr. 18) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
Artikel 52 
1. Medlemsstaterne træffer alle hensigtsmæssige forholdsregler for at sikre, at 81/851/EØF 
indehaveren af fremstillingstilladelsen til stadighed råder over mindst en sagkyndig art. 29 
person, der opfylder de i artikel 53 fastsatte betingelser, og som især er ansvarlig for (tilpasset) 
udførelsen af de i artikel 55 defmerede opgaver. 
2. Hvis indehaveren af tilladelsen personlig opfylder de i artikel 53 fastlagte 
betingelser, kan han selv påtage sig det i stk. l omhandlede ansvar. 
Artikel 53 
l. Medlemsstaterne drager omsorg for, at den i artikel 52 omhandlede sagkyndige per-81/851/EØF 
son opfylder de i stk. 2 og 3 omhandlede mindstekrav til kvalifikationer. art. 31 
(tilpasset) 
2. Den sagkyndige skal være i besiddelse af et eksamensbevis, certifikat eller andet 
kvalifikationsbevis for et universitetsstudium -eller et studium, som af den 
pågældende medlemsstat anerkendes som svarende hertil -omfattende mindst 
fire års teoretisk og praktisk undervisning i en af følgende videnskabelige discipliner: 
farmaci, lægevidenskab, veterinærvidenskab, kemi, farmaceutisk kemi og teknologi 
samt biologi. 
Dog kan minimumsvarigheden af universitetsstudiet være på tre et halvt år, hvis det 
efterfølges af en teoretisk og praktisk uddannelse, afsluttet med en eksamen på 
universitetsniveau, af en varighed på mindst et år og omfattende en praktikanttid på 
mindst seks måneder i et apotek, der er åbent for offentligheden. 
Hvis der i en medlemsstat samtidig fmdes to universitetsuddannelser eller to studier, 
som af den pågældende stat anerkendes som dækkende hinanden, hvoraf den ene 
strækker sig over fire år og den anden over tre år, anses eksamensbeviset, certifikatet 
eller andet kvalifikationsbevis for den treårige universitetsuddanelse -eller den 
uddannelse, der anerkendes som svarende hertil -for at opfylde det i første afsnit 
omhandlede krav om varighed, for så vidt eksamensbeviserne, certifikaterne eller 
andre kvalifikationsbeviser for de to studier af den pågældende stat anerkendes som 
havende samme værdi. 
40 
Studiet omfatter teoretisk og praktisk undervisning, der mindst omfatter følgende 811851ÆØF 
grundfag: art. 31 
(tilpasset) 
-eksperimentalfysik, 
-almen og uorganisk kemi, 
-organisk kemi, 
-analytisk kemi, 
-farmaceutisk kemi, herunder lægemiddelanalyse, 
-almindelig og anvendt biokemi (medicinsk), 
-fysiologi, 
-mikrobiologi, 
-farmakologi, 
-fannaceutisk teknologi, 
-toksikologi, 
-farmakognosi (studiet af sammensætningen og virkningerne af de virksomme 
stoffer i naturprodukter af vegetabilsk eller animalsk oprindelse) .. 
Undervisningen i disse fag skal gives på en sådan måde, at den pågældende bliver i 
stand til at opfylde de i artikel 55 nærmere angivne forpligtelser. 
I det omfang visse eksamensbeviser, certifikater eller andre kvaliftkationsbeviser, 
som er nævnt i første afsnit, ikke opfylder de i dette stykke nævnte kriterier, sikrer 
medlemsstatens kompetente myndigheder sig, at den pågældende i disse fag aflægger 
bevis for fyldestgørende kundskaber for så vidt angår fremstilling og kontrol af 
veterinærlægemidler. Berigtigelse, EFT L 317 
af 6.11.1981, s. l. 3. Den sagkyndige person skal have praktisk erfaring i mindst to år i en eller flere 
virksomheder med fremstillingstilladelse omfattende kvalitativ analyse af læge­
midler, kvantitativ analyse af virksomme stoffer samt den nødvendige afprøvning og 
kontrol til sikring af lægemidlernes kvalitet. 
Varigheden af den praktiske erfaring kan afkortes med et år, hvis universitets­
uddannelsen strækker sig over mindst fem år, og med halvandet år, hvis studiet 
strækker sig over mind,:St seks år. 
41 
Artikel 54 
l. En person, der i en medlemsstat udøver den i artikel 52 omhandlede persons 81/851/EØF 
virksomhed på tidspunktet for iværksættelsen af direktiv 81/851/EØF uden at art. 32 
opfYlde bestemmelserne i artikel 53, er kvalificeret til i denne stat fortsat at udøve (tilpasset) 
denne virksomhed. 
2. Indehaveren af et eksamensbevis, certifikat, eller andet kvalifikationsbevis for 
fuldført universitetsstudium ..:..__ eller et studium, der af den pågældende medlemsstat 
anerkendes som svarende hertil -inden for en videnskabelig disciplin, som 
kvalificerer den pågældende til at udøve den i artikel 52 omhandlede persons 
virksomhed i overensstemmelse med denne stats lovgivning, kan -når han har 
begyndt sin uddannelse før den 9. oktober 1981 -anses for kvalificeret til i denne 
medlemsstat at påtage sig den i artikel 52 omhandlede persons hverv, forudsat at han 
tidligere, før den 9. oktober 1991, i mindst to år direkte under den i artikel 52 
omhandlede persons ledelse har udøvet tilsynsvirksomhed for fremstilling og/eller 
udført kvalitativ og kvantitativ analyse af de virksomme stoffer samt de prøver og 
den kontrol, der er nødvendig for at sikre kvaliteten af veterinærlægemidlerne, i en 
eller flere virksomheder, der har opnået fremstillingstilladelse. 
Når den pågældende har opnået· den praktiske erfaring, der er omhandlet· i 
første afsnit, før den 9. oktober 1971, forlanges der et ekstra års praktisk erfaring 
svarende til de betingelser, der er omhandlet i første afsnit; denne supplerende 
praktiske erfaring skal være opnået umiddelbart inden udøvelsen af disse aktiviteter. 
42 Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
Artikel 55 
l. Medlemsstaterne træffer alle ·hensigtsmæssige forholdsregler for at sikre, at den i 81/851ÆØF 
artikel 52 omhandlede sagkyndige person, uanset hans forhold til indehaveren af art. 30, stk. 1-, 
fremstillingstillade Isen, inden for rammerne af de i artikel 56 omhandlede procedurer første og andet afs. 
er ansvarlig for overvågeisen af: (tilpasset) 
a) at ethvert parti veterinærlægemidler, der er fremstillet i den pågældende Berigtigelse, 
medlemsstat, er fremstillet og kontrolleret i overensstemmelse med den EFT L 317 af 
gældende lovgivning i denne medlemsstat. og under iagttagelse af de ved 6.11.1981, s .. l. 
meddelelsen af markedsføringstilladelsen godkendte betingelser; 
b) at ethvert særskilt fremstillet parti af veterinær lægemidler, der er importeret fra 
tredjelande, i importmedlemsstaten har været underkastet en fuldstændig 
kvalitativ analyse, en kvantitativ analyse af i det mindste alle virksomme stoffer 
og enhver anden prøve eller kontrol, der er nødvendig for at sikre kvaliteten af 
veterinærlægemidlerne under iagttagelse af de ved meddelelsen af 
markedsføringstilladelsen godkendte betingelser. 
Partier af veterinærlægemidler, som således er kontrolleret i en medlemsstat, fritages 
for ovennævnte kontrol, når de markedsføres i en anden medlemsstat ledsaget af 
kontrolbeviser, underskrevet af den sagkyndige person. 
2. I de tilfælde, hvor veterinærlægemidler importeres fra et tredjeland, og Fællesskabet 81/851ÆØF 
har truffet egnede foranstaltninger med eksportlandet for at sikre, at fremstilleren af art. 30, stk. l, tredje afs. 
veterinærlægemidlet anvender standarder for god fremstillingspraksis, der mindst (ændring stammende fra 
svarer til de af Fællesskabet fastsatte standarder, og for at sikre, at den under stk. l, 93/40ÆØF art. l, nr. Il) 
første afsnit, litra b), omhandlede kontrol er foretaget i eksportlande t, kan den 
sagkyndige person fritages for ansvar for at udøve denne kontrol. 
3. I alle tilfælde, og navnlig når veterinærlægemidlerne udbydes til salg, skal den 81/851ÆØF 
sagkyndige person i en dertil bestemt joumal eller et tilsvarende dokument attestere, art. 30, stk. 2 
at hvert særskilt fremstillet parti opfylder bestemmclseme i denne artikel; denne Berigtigelse, 
journal eller det tilsvarende dokument skal ajourføres, efterhånden som EFT L 317 af 
arbejdsprocesserne afsluttes, og stilles til rådighed for de kompetente myndigheders 6.11.1981, s. l. 
repræsentanter i en periode, der er i overensstemmelse med den pågældende 
medlemsstats bestemmelser, dog i mindst fem år. 
Artikel 56 
Medlemsstaterne sikrer ved egnede administrative foranstaltninger eller ved 81/851ÆØF 
bestemmelser for faglig adfærd, at den i henhold til artikel 52 sagkyndige person art. 33 
overholder sine forpligtelser. 
Meci.,!msstaterne kan bestemme, at denne person midlertidigt suspenderes, hvis der 
indledes en administrativ eller disciplinær proccdure imod ham for pligtforsønm1clse. 
Artikel 57 
Bcstcmmclsemc i nærværende afsnit gælder for homøopatiske veterinærlægemidler. 
43 92174ÆØF 
art.3 
(tilpasset) 
AFSNIT V 
ETIKETTERING OG INDLÆGSSEDDEL 
Artikel 58 
l. Beholdere og ydre emballage til veterinærlægemidler skal være forsynet med 
følgende letlæselige oplysninger, som skal være i overensstemmelse med de 
oplysninger og dokumenter,' der er forelagt i henhold til artikel 12 og artikel 13, 
stk. l, og godkendt af de kompetente myndigheder: 
a) veterinærlægemidlets benævnelse, som kan være enten et særnavn eller en 
fællesbenævnelse ledsaget af et varemærke eller fremstillerens navn, eller en 
videnskabelig benævnelse eller formel ledsaget af et varemærke eller 
fremstillerens navn. 
Når det særlige navn for et veterinærlægcmiddel, der kun indeholder et virksomt 
stof, er et særnavn, skal dette ledsages af en tydelig angivelse af den af 
Verdenssundhedsorganisationen anbefalede internationale fællesbenævnelse, 
hvor en sådan fmdes, eller hvis den ikke fmdes, af den gængse fællesbenævnelse 
b) oplysning om den kvalitative og kvantitative sammensætning af virksomme 
stoffer angivet pr. dosisenhed eller alt efter dispenseringsform for en bestemt 
· mængde eller vægt, under anvendelse af de af Verdenssundhedsorganisationen 
anbefalede internationale fællesbenævnelser, hvor sådanne fmdes, eller hvis de 
ikke fmrles, de gængse fællesbenævnelser 
~) fabrikationspartiets nummer 
d) markedsføringstilladelsens nummer 
e) navn eller firma og bopæl eller hjemsted for indehaveren af markedsførings­
tilladelsen og i givet fald for fremstilleren 
f) de dyrearter, til hvilke veterinærlægemidlet er bestemt, samt anvendelsesmåde 
og indgiftsvej 
g) ventetiden, ·også selv om denne er lig nul, for veterinærlægemidler, som gives til 
levnedsmiddelproducerende dyr 
h) angivelse af sidste anvendelsesdato i klart sprog 
i) eventuelle særlige forsigtighedsregler ved opbevaring 81/851ÆØF 
art. 43, første afs. 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981' s. l. 
81/851ÆØF 
art. 43, første afs., 
nr. l og 2 
(ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, 
nr.23) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
81/851ÆØF 
art. 43, første afs., 
nr. 3 til6 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
81/851ÆØF 
art. 43, første afs., 
nr. 7 og 8 
(ændring stammende fra 
90/676/EØF art. l, 
nr. 23) (tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
81/851ÆØF 
art. 43, første afs., nr. 9 
(tilpasset) 
j) eventuelle særlige forholdsregler ved bortskaffelse af ubrugte lægemidler eller 81/851ÆØF 
affald, der stammer fra lægemidler art. 43, første afs., nr. 9a 
(ændring stammende fra 
90/676/EØF att. l, 
nr.23) 
(tilpasset) 
44 
k) eventuelt de i henhold til artikel 26, stk. l, påbudte oplysninger 
l) påskriften "til veterinær brug". 
2. Dispenseringsformen og indholdsangivelsen efter vægt, rwnfang eller dosisenhed 
behøver. kun at være angivet på den ydre emballage. 
3. For så vidt de vedrører den kvalitative og kvantitative sammensætning af virksomme 
stoffer i veterinærlægemidler, fmder bestemmeis·eme i bilag I, l. del, afdeling A, 
anvendelse på de under stk. l, litra b), omhandlede oplysninger. 81/851ÆØF 
art. 43, første afs., 
nr. 10 og 11 
(tilpasset) 
811851ÆØF 
art. 43, andet og 
tredje afs. 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l 
4. De i henhold til stk. l, litra f) til l), foreskrevne oplysninger skal på den ydre 8l/851ÆØF 
emballage og på beholderen være affattet på det eller de sprog, som anvendes i det art. 47 
land, hvor lægemidlet bringes i handelen. (tilpasset) 
Artikel 59 
l. For så vidt angår ampuller skal de i artikel 58, stk. l, anførte oplysninger påføres den 81/851ÆØF 
ydre emballage. Beholderen behøver derimod kun at være forsynet med· følgende art. 44 
oplysninger: (tilpasset) 
Berigtigelse, 
-veterinærlægemidlets benævnelse EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
-mængden af virksomme stoffer 
-indgiftsvejen 
-fabrikationspartiets nummer 
-seneste anvendelsesdato 
-påskriften "til veterinær brug". 
2. Med hensyn til sådanne andre mindre beholdere end ampuller, som kun indeholder 811851ÆØF 
en enkelt dosis, og på hvilke det er umuligt at anføre de i stk. l omhandlede art. 45 
oplysninger, gælder bestemmelserne i artikel 58, stk. l, 2 og 3, kun for den ydre 
emballage. 
3. De i henhold til stk. l, tredje og sjette led, foreskrevne oplysninger skal på den ydre 81/851ÆØF 
emballage og på beholderen være affattet på det eller de sprog, som anvendes i det art. 4 7 
land, hvor lægemidlet bringes i handelen. (tilpasset) 
Artikcl60 
Såfremt der ikke fmdes nogen ydre emballage, skal samtlig. e i artikel 58 og 59 for den 181/851ÆØF 
ydre emballage foreskrevne oplysninger være anført på beholderen. art. 46 
45 
Artikel61 
l. En indlægsseddel skal 'vedføjes et veterinærlægemiddels salgspakning, medmindre 
alle de i denne artikel krævede oplysninger er angivet på beholderen og den ydre 
emballage. Medlemsstaterne træffer de nødvendige forholdsregler til at sikre, at 
indlægssedlen kun vedrører veterinærlægemidlet, som den er vedføjet. Indlægssedlen 
skal affattes på det eller de officielle sprog i den medlemsstat, hvor lægemidlet 
markedsføres 811851ÆØF 
art. 48, første afs. 
(ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, 
nr. 24) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFTL373 af 
31.12.1990, s. 15. 
2. Denne indlægsseddel skal mindst indeholde følgende oplysninger, som skal være i 81/851ÆØF ' 
overensstemmelse med de oplysninger og dokumenter, der er forelagt i henhold til art. 48, andet afs., 
artikel12 og artikel 13, stk. l, og godkendt af de kompetente myndigheder: litra a) til d) 
. (tilpasset) 
fl) navn eller firma og bopæl eller hjemsted for indehaveren af markedsførings-
tilladelsen og i givet fald for fremstilleren 
b) veterinærlægemidlets benævnelse samt den kvalitative og kvantitative sammen­
sætning af virksomme stoffer 
De af Verdenssundhedsorganisationen anbefalede internationale fælles benævn­
elser skal anvendes i alle tilfælde, hvor sådanne findes 
c) terapeutiske indikationer 
d) kontraindikationer og bivirkninger, i det omfang sådanne oplysninger er 
nødvendige for anvendelsen af veterinærlægemidlet 
e) de dyrearter, for hvilke veterinærlægemidlet er bestemt, dosering i forhold til 
disse arter, anvendelsesområde, herunder indgiftsvej og eventuelt angivelser for 
korrekt anvendelse 
t) ventetiden, også selv om denne er lig nul, for veterinærlægemidler, som gives til 
levnedsmiddelproducerende dyr 
g) eventuelt særlige forsigtighedsregler ved opbevaring 
h) ·eventuelt de i henhold til artikel 26, stk. ·l, påbudte oplysninger Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
81/851ÆØF 
art. 48, andet afs., litra e) 
(ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, 
nr. 25 a)) 
(tilpasset) 
81/851ÆØF 
art. 48, andet afs., 
litra f) og g) 
(tilpasset) 
i) i givet fald særlige forholdsreglerved bortskaffelse af ubrugte lægemidler eller 81/851ÆØF 
affald, der stammer fra lægemidler. art. 48, andet afs., litra h) 
(ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, 
nr. 25 b) 
3. De i stk. 2 nævnte oplysninger affattes på det eller de sprog, som anvend~s i det land, 81/851ÆØF 
hvor lægemidlet bringes i handelen. Øvrige oplysninger skal holdes klart adskilt fra art. 48, tredje afs. 
disse oplysninger. (tilpasset) 
46 
Artikcl62 
Overholdes bestemmelserne i dette afsnit ikke, kan medlemsstaternes kompetente 81/851ÆØF 
myndigheder, såfremt en opfordring til rette vedkommende har været uden resultat, art. 4~, første afs. 
suspendere eller tilbagekalde markedsføringstilladelsen. 
Artike163 
Medlemsstaternes forskrifter om betingelserne for udlevering til publikum, om angivelse 81/851ÆØF 
af priser på veterinærlægemidler og om industriel ·ejendomsret berøres ikke af art. 50 
bestemmelserne i dette afsnit. Berigtigelse, 
Artikel64 EFT L 317 af 
6.11.1981, s~ l. 
l. Med forbehold af stk. 2, skal de homøopatiske veterinærlægemidler på etiketten med 92174/EØF 
klar og læselig skrift bære påskriften "homøopatisk lægemiddel til veterinær brug". art. 2, stk. 2 
(tilpasset) 
2. Etiketten og en eventuel indlægsseddel til de lægemidler, der omhandles i artikel 17, 92174ÆØF 
stk. l, må og skal foruden angivelse på meget synlig måde af betegnelsen art. 7, stk. 2 
"homøopatisk veterinærlægemiddel, hvis terapeutiske indikation ikke er attesteret" (tilpasset) 
kun indeholde følgende oplysninger: 
-stammens/stammernes videnskabelige benævnelse fulgt af fortyndingsgraden ved 
anvendelse af symbolerne i de11 anvendte farmakope som omhandlet i artikel l, 
. nr. 8 
-navn og adresse på indehaveren af markedsføringstilladelsen og i givet fald på 
fabrikanten 
-anvendelsesmåde og, om nødvendigt, indgiftsmåde 
angivelse af sidste anvendelsesdato i klart sprog (måned/år) 
dipenseringsform 
-indholdet af salgsemballagen 
-eventuelle særlige forsigtighedsregler, der skal iagttages ved opbevaringen 
-målarter 
-en særlig advarsel, hvis lægemidlet kræver det 
-fabrikationspartiets nummer 
-registreringsnummer. 
47 
AFSNIT VI 
BESIDDELSE, ENGROSFORHANDLING 
OG UDLEVERING AF VETERINÆRLÆGEMIDLER 
Artikel65 
l. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at engrosforhandling af 811851ÆØF 
yeterinærlægemidler gøres betinget af en tilladelse, og til at sikre, at den tid, der art. 50 a, stk. l, første afs. 
medgår til behandling af en ansøgning om tilladelse, ikke overstiger 90 dage regnet (ændring stammende fra 
fra den dag, hvor den kompetente myndighed modtager ansøgningen. 90/676ÆØF art. l, 
nr. 27) 
Medlemsstaterne kan undtage levering af små mængder af veterinærlægemidler fra (tilpasset) 
en detailhandler til en anden fra defmitionen af engrosforhandling. Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
2. For at opnå forhandlingstilladelsen skal ansøgeren råde over personale med tekniske 811851/EØF 
kvalifikationer, egnede og tilstrækkelige lokaler og egnet og tilstrækkeligt udstyr, der art. 50a, stk. l, tredje afs. 
opfylder de krav, der i den pågældende medlemsstat stilles til oplågring og og stk. 2, 3 og 4 
håndtering afveterinærlægemidlerne. (ændring stammende fra 
90/676/EØF art. l, 
3. Indehaveren af forhandlingstilladelsen skal føre og opbevare nøjagtige optegnelser, nr. 27) 
som for alle .ind-og udgående transaktioner skal omfatte· mindst følgende (tilpasset) 
oplysninger: 
a) dato 
b) præcis angivelse af veterinærlægemidlet 
c) fabrikationspartiets nummer 
d) modtagne eller leverede mængder 
e) navn og adresse på leverandør eller modtager. 
Mindst en gang årligt skal der foretages en nøjagtig gennemgang, hvor fortegnelsen 
over ind-og udgåede lægemidler skal sammenholdes med lagerbeholdningen og en 
rapport udarbejdes om eventuelle uoverensstemmelser. 
' Denne opgørelse skal i kontroløjemed holdes til rådighed for de kompetente 
myndigheder i mindst tre år. · 
4. Medlemsstaterne træffer· de nødvendige forholdsregler til at sikre, at engrosfor­
handlere k-un leverer veterinærlægemidler til personer, som har tilladelse til 
detailforhandling i overensstemmelse med artikel.66, eller til andre personer, der har 
behørig tilladelse til at modtage veterinærlægemidler fra engrosforhandlere. 
48 
Artikel66 
l. Medlemsstaterne træffer de nødvendige forholdsregler til at sikre, at detailsalg af 81/851ÆØF 
veterinærlægemidler kw1 foretages af personer, der ifølge lovgivningen i den art. 50b 
pågældende medlemsstat har tilladelse til at foretage et sådant salg. . (ændring stammende fra 
2. Enhver person, der i henhold til stk. l har tilladelse til at sælge veterinærlægemidler, 
skal føre nøjagtige optegnelser, og for alle ind-og udgående transaktioner skal 
følgende oplysninger noteres: 
a) dato 
b) præcis angivelse afveterinærlægemidlet 
c) fabrikationspartiets nummer 
d) modtagne eller leverede mængder 
e) navn og adresse på leverandør eller modtager 
t) den eventuelle ordinerende dyrlæges navn og adresse og en kopi af recepten. 
Mindst en gang årligt skal der foretages en nøjagtig gennemgang, hvor ind-og 
udgåede lægemidler skal afstemmes med lagerbeholdningen og en rapport 
udarbejdes.om eventuelle uoverensstemmelser. 
Rapporterne skal i kontroløjemed holdes til rådighed for de kompetente myndigheder 
i tre år. 
3. Medlemsstaterne kan lempe antallet af krav vedrørende den i stk. 2 omhandlede 
detaljerede dokumentation. Kravene kan dog ikke fraviges, når der er tale om 
veterinærlægemidler, som er beregnet til behandling af levnedsmiddelproducerende 
dyr, og som kun udleveres efter dyrlægerecept, eller for hvilke en ventetid skal 
overholdes. 
4. Senest den l. januar 1992 skal medlemsstaterne tilsende Kommissionen en liste over 
de disponible veterinærlægemidler, der kan tas uden recept. 
Efter at have gjort sig bekendt med medlemsstaternes meddelelser undersøger. 
Kommissionen om der er grund til at foreslå passende foranstaltninger med henblik 
på udarbejdelse af en fællesskabsliste for sådanne lægemidler . 
49 90/676ÆØF art. l, 
nr. 27) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
Artikel67 
Uden at det berører strengere fællesskabsregler eller nationale regler for udlevering af 81/851ÆØF 
veterinærlægemidler og for at beskytte menneskers og dyrs sundhed kræves der recept art. 4, stk. 3, tredje afs. 
for, at følgende veterinærlægemidler kan udleveres til offentligheden: (ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, nr. 4) 
a) lægemidler, for hvilke der gælder officielle begrænsninger for leveringen eller (tilpasset) 
anvendelsen, f.eks. Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
-begrænsninger på grund af gennemførelsen af de relevante FN-konventioner om 31 ~ 12.1990, s. 15. 
ulovlig handel med euforiserende og psykotrope stoffer 
-begrænsninger på grund af EF -bestemmelser 
b) lægemidler, med hensyn til hvilke dyrlægen skal træffe særlige forholdsreger for at 
undgå enhver unødig risiko for: 
-de arter, præparateter beregnet for 
-den person, som indgiver dyret lægemidlet 
-forbrugeren af levnedsmidler, der er fremstillet a~ de behandlede dyr, og 
-miljøet 
c) lægemidler, som er beregnet til behandling af sygdomsforløb, som forudsætter en 
nøjagtig forudgående diagnose, eller hvis brug kan give virkninger, som vanskeliggør 
eller griber ind i senere diagnoser eller behandlinger 
d) receptpligtige præparater til dyr. 
Desuden kræves der recept for nye veterinærlægemidler, der indeholder et virksomt stof, 
hvis anvendelse i veterinærlægemidler er blevet tilladt for mindre end fem år siden, 
medmindre de kompetente myndigheder under hensyntagen til de oplysninger og detaljer, 
som ansøgeren har givet, eller til den erfaring, der er indhentet ved anvendelse af 
lægemidlet i praksis, har sikret sig, at ingen af de kriterier, der er omhandlet i 
første afsnit, fmder anvendelse. 
50 
Artikcl68 
l. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at kun personer, 
der er bemyndiget dertil i henhold til deres nationale lovgivning, er i besiddelse af 
eller råder over veterinærlægemidler eller stoffer, der kan anvendes som veterinær­
lægemidler, og som frembyder stofskiftestimulerende, antiinfektiøse, antiparasitære, 
antiinflanm1atoriske, hormonale eller psykotrope egenskaber. 
2. Medlemsstaterne opretter et register over fremstillere og forhandlere, som har 
tilladelse til at ligge inde med virksomme stoffer, der kan bruges i fremstillingen af 
veterinærlægemidler med de i stk. l omtalte egenskaber. Sådanne personer skal føre 
nøjagtige optegnelser ove~ alle transaktioner med stoffer, som kan anvendes i 
fremstillingen af veterinærlægemidler, og i kontroløjemed holde disse optegnelser til 
rådighed for de kompetente myndigheder i mindst tre år. 
3. Ændringer til listen over de stoffer, der er nævnt i stk. l, vedtages efter proceduren i 
artikel90. 
Artil\cl69 
Medlemsstaterne sørger for, at en person, der ejer eller er ansvarlig for 
levnedsmiddelproducerende dyr, kan begrunde, at han har anskaffet, opbevaret og 
behandlet dyr med veterinærlægemidler, som indeholder de i artikel 68 omhandlede 
stoffer; medlemsstaterne kan udvide denne pligt til også at omfatte andre 
veterinærlægemidler. 
De kan bl.a. kræve, at der føres optegnelser, der mindst indeholder følgende 
oplysninger: 
a) dato 
b) veterinærlægemidlets navn 
c) mængde 
d) navn og adresse på leverandøren af lægemidlet 
e) angivelse af de behandlede dyr. 
51 81/851/EØF 
art. l , stk. 5 
(ændring stammende fra 
90/676/EØF art. l, nr. l) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
(tilpasset) 
81/851/EØF 
art. 50c 
(ændring stammende fra 
90/676/EØF art. l, 
nr. 27) 
(tilpasset) 
Berigtige Ise, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
Artikel70 
Uanset artikel9 og 67 sikrer medlemsstaterne, at dyrlæger, der præsterer tjenesteydelser i 
en anden medlemsstat, kan medbringe små mængder -der ikke overskrider det daglige 
behov -af færdigfremstillede veterinærlægemidler, bortset fra immunologiske 
veterinærlægemidler, når disse lægemidler ikke· er tilladt i den medlemsstat, hvor 
tjenesteydelsen præsteres (herefter benævnt "værtsmedlemsstaten"), og behandle dyr 
hermed, forudsat at: 
a) de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor dyrlægen er etableret, har givet 
den i artikelS, 7 og 8 omhandlede markedsføringstilladelse 
b) veterinærlægemidlerne transporteres af dyrlægen i den originale emballage 
c) veterinærlægemidlerne til behandling af levnedsmiddelproducerende dyr, har samme 
kvalitative og kvantitative sammensætning af virksomme stoffer som lægemidler, der 
er tilladt i værtsmedlemsstaten i henhold til artikel 5, 7 og 8 
d) en dyrlæge, der præsterer tjenesteydelser i en værtsmedlemsstat, gør sig bekendt med 
god dyrlægepraksis i den pågældende medlemsstat og sikrer, at den ventetid, der er 
anført i mærkningen af det pågældende veterinærlægemiddel, overholdes, 
medmindre han med rimelighed kan forventes at være klar over, at der ifølge god 
dyrlægepraksis i værtsmedlemsstaten skal foreskrives en længere ventetid 
e) dyrlægen ikke udleverer veterinærlægemidler til personer, som ejer eller er ansvarlig 
for dyr, der behandles i værtsmedlemsstaten, medmindre det er tilladt efter 
forskrifterne i denne stat; i så fald udleverer dyrlægen kun et veterinærlægemiddel 
for de dyr, han har til opgave at behandle, og udelukkende så små mængder af 
lægemidlet, som er nødvendige for at afslutte behandlingen af de pågældende dyr 
f) dyrlægen fører nøjagtige optegnelser over de behandlede dyr, diagnosen, de indgivne 
veterinærlægemidler, den givne dosis, behandlingens varighed samt den praktiserede 
ventetid. Disse optegnelser skal i kontroløjemed holdes til rådighed for 
værtsmedlemsstatens kompetente myndigheder i mindst tre år 
g) udvalget og mængden af veterinærlægemidler, som dyrlægen medbringer, ikke 
overstiger det, der ved god dyrlægepraksis i almindelighed kræves til opfyldelse af 
det daglige behov. · 
52 81/851ÆØF 
art. 4, stk. 5 
(ændring ·stammende fra 
90/676ÆØF art. l, nr. 4) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990,s.l5. 
Artikel71 
l. Hvis der ikke fmdes specifikke fællesskabsbestemmelser vedrørende anvendelsen af 90/677ÆØF 
immunologiske veterinærlægemidler til bekæmpelse eller udryddelse af sygdomme art. 4 
hos dyr, kan en medlemsstat i henhold til national lovgivning forbyde fremstilling, (tilpasset) 
indførsel, besiddelse, salg, levering og/eller anvendelse af immunologiske Berigtigelse, 
veterinærlægemidler på hele eller en del af sit område, hvis det godtgøres · EFT L 373 af 
a) at behandling af dyr med lægemidlet griber forstyrrende ind i gennemførelsen af 
et nationalt program til diagnosticering, bekæmpelse eller udryddelse af 
sygdomme hos dyr eller gør det vanskeligt at bekræfte, at levende dyr eller 
levnedsmidler eller andre produkter hidrørende fra behandlede dyr ikke er 
kontamineret 
b) at den sygdom, som lægemidlet er beregnet til at fremkalde immunitet mod, stort 
set ikke forekommer i det pågældende område. 
2. · De kompetente myndigheder i medlemsstaterne underretter Kommissionen, hver 
gang bestemmelserne i stk. l bringes i anvendelse . 
. ' 
53 31.12.1990, s. 26. 
AFSNITVII 
LÆGEMIDDELOVER V AGNING 
Artikel72 
Medlemsstaterne træffer alle passende foranstaltninger for at tilskynde til, at formodede 81/851ÆØF 
bivirkninger ved veterinærlægemidler indberettes til den kompetente myndighed. art. 42e 
Artikel73 (ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. l, nr. 12) 
(tilpasset) 
For at sikre, at der vedtages passende afgørelser om veterinærlægemidler, der er tilladt i 81/851ÆØF 
Fællesskabet, under hensyn til oplysninger om formodede bivirkninger ved lægemidlerne art. 42a 
und~r normale anvendelsesvilkår, opretter medlemsstaterne et lægemiddelovervågnings- (ændring stammende fra 
system. Under dette system skal der indsamles oplysninger, der er nyttige for 93/40ÆØF art. l, nr. 12) 
lægemiddel overvågningen, navnlig om veterinærlægemidlers bivirkninger hos -dyr, og (tilpasset) 
foretages en videnskabelig evaluering af sådanne oplysninger. 
Disse oplysninger skal sammenholdes med oplysningerne om lægemiddelforbruget 
Under dette system skal ligeledes sammenlignes oplysninger om hyppigt bemærket 
forkert brug og alvorligt misbrug af veterinærlægemidler. 
Artikel74 
Indehaveren af markedsføringstilladelsen skal til stadighed have en person, der er 81/851ÆØF 
tilstrækkeligt sagkyndig inden for lægemiddelovervågning, til sin rådighed. art.· 42c 
Denne sagkyndige person er ansvarlig for: 
a) oprettelse og drift af et system, der sikrer, at alle oplysninger om formodede 
bivirkninger, som indberettes til virksomhedens ansatte, herunder salgspersonale og 
konsulenter, samles og registreres et enkelt sted 
b) udarbejdelse af de i artikel 75 omhandlede fortegnelser til de kompetente 
myndigheder i den form, som disse måtte fastsætte, i overensstemmelse med 
Fællesskabets eller de nationale relevante retningslinjer 
c) sikring af, at eventu.elle anmodninger fra de kompetente myndigheder om 
tilvejebringelse af yderligere oplysninger til vurdering af fordele og risici ved et 
veterinærlægemiddel besvares hurtigt og fuldstændigt, herunder oplysninger om, 
hvor stor salget er, eller hvor mange recepter der er udstedt for det pågældende 
veterinærlægemiddeL 
54 (ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. l, nr. 12) 
(tilpasset) 
Artikcl75 
l. Indehaveren af markedsføringstilladelsen skal registrere alle formodede alvorlige 81/851ÆØF 
bivirkninger, som meddeles ham, og straks og under alle omstændigheder senest 15 art. 42d 
dage efter modtagelsen af disse oplysninger indberette dem til den kompetente (ændring stammende fra 
myndighed. 93/40ÆØF art. l, nr. 12) 
(tilpasset) 
2. Indehaveren af markedsføringstilladelsen skal føre detaljerede fortegnelser over alle 
andre formodede bivirkninger, som indberettes til ham. 
Medmindre der er fastsat andre krav som betingelse for meddelelse af tilladelsen, 
forelægges disse fortegnelser for den kompetente myndighed, så snart denne 
anmoder derom eller mindst hver sjette måned i de første to år efter tilladelsen og en 
gang om året i de følgende tre år. Derefter forelægges fortegnelserne med fem års 
mellemrum sammen med ansøgningen om fornyelse af tilladelsen eller straks, hvis 
der fremsættes anmodning derom. Disse fortegnelser ledsages af en videnskabelig 
vurdering. 
Artikel76 
Medlemsstaterne sikrer, at indberetninger om formodede alvorlige bivirkninger straks og 811851ÆØF 
under alle omstændigheder senest 15 dage efter indberetningen ·meddeles agenturet og art. 42f 
indehaveren afmarkedsføringstilladelsen. · (ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. I, nr. 12) 
(tilpasset) 
Artikcl77 
For at fremme udvekslingen af oplysninger om lægemiddelo.vervågning i Fællesskabet· 81/851ÆØF 
opstiller Kommissionen i samråd med agenturet og medlemsstaterne og de berørte parter art. 42g 
en detaljeret vejledning i indsamling, kontrol og udformning af fortegnelser over (ændring stammende fra 
bivirkninger. 93/40ÆØF art. l, nr. 12) 
Denne vejledning tager hensyn til det internationale harmoniseringsarbejde med hensyn 
til terminologi og klassificering inden for lægemiddelovervågning, når dette arbejde er 
anvendeligt på veterinærlægemidler. · · 
55 ... 
Artikel78 
l. Hvis en medlemsstats kompetente myndighed som følge af vurderingen af forteg- 81/851ÆØF 
, nelser ·over bivirkninger overvejer at ændre, suspendere eller tilbagekalde en art. 42h 
markedsføringstilladelse, underretter den straks agenturet og indehaveren af (ændring stammende fra 
markedsføringstilladelsen herom. 93/40ÆØF art. l, nr. 12) 
(tilpasset) 
2. I hastetilfælde kan den berørte kompetente myndighed suspendere markedsføringen 
af et veterinærlægemiddel, forudsat at agenturet underrettes derom senest den 
følgende arbejdsdag. 
Artikel79 
Ændringer, som måtte være nødvendige for at ajourføre bestemmelserne i artikel 72-78 81/851/EØF 
for at tage hensyn til den videnskabelige og tekniske udvikling, skal vedtages efter art. 42i 
proceduren i artikel90. (ændring stammende fra 
93/40/EØF art. l, nr. 12) 
(tilpa:5set) 
56. 
AFSNITVIII 
OVER V AGNING OG SANKTIONER 
Artikel SO 
l. Den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat sikrer sig ved gentagne 
inspektionsbesøg, at forskrifterne vedrørende veterinærlægemidler overholdes. 
Disse inspektionsbesøg foretages af repræsentanter for de kompetente myndigheder, 
som skal have bemyndigelse til at: 
a) foretage inspektionsbesøg på fremstillings- og handelsvirksomheder samt på de 
laboratorier, der af indehaverne af fremstillingstilladelsen har fået overdraget 
kontrolopgaver i medfør af artikel 24 
b) udtage stikprøver , 
c) gøre sig bekendt med samtlige dokumenter vedrørende inspektionsbesøgenes 
genstand med forbehold af sådanne i medlemsstaterne på den 9. oktober 1981 
gældende bestemmelser, som begrænser adgangen hertil for så vidt angår 
beskrivelse af fremstillingsmåden. 
2. Medlemsstaternetræffer alle nødvendige forholdsregler til sikring af, at de processer, 
der anvendes ved fremstilling af immw1ologiske veterinærlægemidler, valideres 
fuldstændigt og garanterer ensartethed mellem fabrikationspartierne. 81/851ÆØF 
art. 34, første afs. 
(ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, 
nr. 19) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990,s.l5. 
811851/EØF 
art. 34, andet afs., 
(tilpasset) 
90/677ÆØF 
art. 3, stk. l 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFTL 373 af 
31.12.1990, s. 26. 
3. Repræsentanterne for den kompetente myndighed aflægger efter hvert af de i stk. l 81/851ÆØF 
omhandlede inspektionsbesøg rapport om, hvorvidt fremstilleren opfylder de prin-art. 34, tredje afs. 
cipper og retningslinjer for god fremstillingspraksis, der er omhandlet i artikel 51. (ændring stammende fra 
Indholdet af sådatme rapporter meddeles fremstilleren. 90/676ÆØF art. l, 
nr. 19) 
Artikel Bl 
l. Medlemsstaterne træffer alle hensigtsmæssige· forholdsregler for at sikre, at 811851ÆØF 
indehaveren af markedsfØringstilladelsen og i givet fald indehaveren af art. 35 
fremstillingstilladelsen godtgør, at der føres kontrol med veterinærlægemidlet (tilpasset) 
og/eller med bestanddelene og mellemprodukterne ved fremstillingen efter de 
metoder, der lægges til grund for markedsforingstilladelsen. 
57 
2. Med henblik på gennemførelsen af stk. l kan medlemsstaterne kræve, at indehaverne 
af markedsføringstilladelsen for immunologiske veterinærlægemidler, skal forelægge 
de kompetente myndigheder genpart af alle kontrolbeviser, underskrevet af den 
sagkyndige, i overensstemmelse med artikel 55. 
Indehaveren af markedsføringstilladelsen for immunologiske veterinærlægemidler 
skal sikre sig, at der fmdes repræsentative prøver af hvert parti af veterinær­
lægemidler på lager .i tilstrækkelig mængde mindst indtil seneste anvendelsesdato, og 
på anmodning hurtigt fremlægge dem for de kompetente myndigheder. 
Artikel82 
l. Når en medlemsstat fmder det nødvendigt, kan den kræve, at. indehaveren af 
markedsføringstilladelsen for et immunologisk veterinærlægemiddel indsender 
prøver af partierne af præparatet i bulk og/eller af lægemidlet til kontrol på et 
statsligt eller et af medlemsstaten godkendt laboratorium, inden det bringes i 
omsætning. 
Hvis der er tale om et parti fremstillet i en anden medlemsstat, der er kontrolleret af 
den kompetente myndighed i en anden medlemsstat, og som er erklæret for værende i 
overensstemmelse med de nationale specifikationer, kan en sådan kontrol først fmde . 
sted efter en gennemgang af kontrolbeviserne vedrørende det pågældende parti og 
efter meddelelse til Kommissionen, og kun i det omfang forskellene mellem de 
veterinærmedicinske forhold i de to berørte medlemsstater berettiger dertil. 
2. Bortset fra de tilfælde, hvor Kommissionen underrettes om, at det er nødvendigt med 
en lamgere tidsfrist for at gennemføre analyserne, sørger medlemsstaterne for, at 
denne undersøgelse afsluttes senest 60 dage fra datoen for modtagelsen af prøverne. 
Resultaterne af denne undersøgelse meddeles indehaveren af markedsførings­
tilladelsen inden for samme frist. 
3. :~nden den l. januar 1992 underretter medlemsstaterne Kommissionen om listen over 
immunologiske veterinærlægemidler, der underkastes officiel obligatorisk kontrol 
inden markedsføring. 
58 90/677ÆØF 
art. 3, stk. 2 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 26. 
90/677ÆØF 
art. 3, stk. 3 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 26. 
Artikel83 
Medlemsstaternes kompetente myndigheder suspenderer eller tilbagekalder ma.rkeds­
føringstilladelsen, såfremt det viser sig, at: 
a) veterinærlægemidlet er skadeligt ved forskriftsmæssig brug, som angivet ved 
ansøgningen om tilladelse eller senere 
b) veterinærlægemidlet er uden terapeutisk virkning på den dyreart, som er genstand for 
behandlingen 
c) lægemidlet ikke har den angivne kvantitative og kvalitative sammensætning 
d) den angivne ventetid er utilstrækkelig til, at levnedsmidler fremstillet af det 
behandlede dyr ikke indeholder rester, som kan være til fare for forbrugerens 
sundhed 
e) . veterinærlægemidlet udbydes til salg til en anvendelse, som er forbudt i henhold til 
andre fællesskabsbestemmelser. · 
Indtil der foreligger fællesskabsregler, kan de kompetente myndigheder imidlertid 
nægte tilladelse for et veterinærlægemiddel, hvis dette skridt er nødvendigt for at 
sikre beskyttelse af den.offentlige sundhed, forbrugerne eller dyrs sundhed 
f) oplysningerne i dokumentationen i henhold til bestemmelserne i artikel 12 og 
artikell3, stk. l, og artikel27, er urigtige 
g) den i artikel 81, stk. l, omhandlede kontrol ikke er foretaget 
h) den i artikel 26, stk. 2, omhandlede forpligtelse ikke er overholdt. 
Tilladelsen kan suspenderes eller tilbagekaldes, når det findes, at: 
a) de oplysninger, der i henhold til artikel 12 og artikel 13, stk. l, foreligger i dokumen­
~.ltionen, ikke er ændret i overensstemmelse med artikel27, stk. l 
b) de kompetente myndigheder ikke har fået tilsendt alle nye data som nævnt 
artikel27, stk. 3. 
59 81/851ÆØF 
art.36 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l 
·! 1 
Artiklc 84 
l. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 83 træffer medlemsstaterne alle 
hensigtsmæssige forholdsregler for at udlevering af veterinærlægemidlet forbydes, og 
for at dette lægemiddel tilbagekaldes fra markedet, hvis det viser sig, at 
a) veterinærlægemidlet er skadeligt ved brug, som angivet ved ansøgningen om 
tilladelse eller senere, i henhold til artikel27, stk. 5, 
b) veterinærlægemidlet er uden terapeutisk virkning på den dyreart, som er genstand 
for behandlingen, 
c) veterinærlægemidlet ikke har den angivne kvalitative og kvantitative sammen­
sætning, 
d) den anførte ventetid er utilstrækkelig til, at levnedsmidler fremstillet af det 
behandlede dyr ikke indeholder restkoncentrationer, som kan være til fare for 
forbrugerens sundhed, 
e) den i artikel 81, stk. J, omhandlede kontrol ikke er foretaget, eller at andre krav 
og forpligtelser i forbindelse med udstedelse af fremstillingstilladelsen ikke er 
op t)" d t. 
2. Den kompetente myndighed kan begrænse udleveringsforbudet og tilbagekaldelsen 
fra markedet til kun at omfatte de tabrikationspartier, mod hvilke der er rejst 
indsigelse. 
Artiliel85 81/851/EØF 
art. 37 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981, s. l. 
l. Den kompetente myndighed i en medlemsstat suspenderer eller tilbagekalder 81/851ÆØF 
fremstillingstilladelsen for en kategori af produkter eller for dem alle, når et af de i art. 38 
artikel45 fastsatte vilkår ikke længere et overholdt. (tilpasset) 
2. Den kompetente myndighed i en medlemsstat kan, foruden at træffe de i artikel 84 
fastsatte foranstaltninger, enten suspendere fremstilling eller indførsel af veterinær­
lægemidler fra tredjelande eller suspendere eller tilbagekalde .fremstillingstilladelsen 
for en kategori af præparater eller for dem alle, dersom bestemmelserne vedrørende 
fremstilling eller indførsel fra tredjelande ikke overholdes. 
Artikcl86 
Bestemmelserne i nærværende afsnit gælder for homøopatiske veterinærlægemidlcr. 
Artikcl87 
Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger til at tilskynde dyrlæger og andre 
berørte fagfolk til at unde.rrette de kompetente myndigheder om enhver bivirkning af et 
veterinærlægemiddeL 
60 (ændring. stammende fra 
90/676/EØF, art. l. 
nr. 20) 
Berigtigelse, 
EFT L 317 af 
6.11.1981' s. l. 
92174/EØF 
art. 4, første afs. 
(tilpasset) 
811851/EØF 
art.38a 
(tilpasset) 
(ændring stanuneode fra 
90/676/EØF, art. l, 
nr. 20) 
AFSNIT IX 
STÅENDEUDVALG 
Artikel88 
l. Der nedsættes et stående udvalg for veterinærlægemidler · for tilpasning til den 
tekniske udvikling af direktiverne om fjernelse af tekniske hindringer for handelen 
med veterinærlægemidler, i det følgende benævnt "det stående udvalg", bestående af 
repræsentanter for medlemsstaterne og med en repræsentant for Kommissionen som 
fonnand. 
2. Det stående udvalg fastsætter selv sin forretningsorden. 
Artikel89 81/852ÆØF 
art.2b 
(ændring stammende fra 
87/20ÆØF art. l, nr. l) 
(ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. 2) 
(tilpasset) 
De ~ndringer, der er nødvendige for tilpasningen af bilag I til den videnskabelige og 81/852ÆØF 
tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 9(). art. 2a · 
61 (ændring stammende fra 
87120/EØF art. l, nr. l) 
(til~asset) 
Artikel90 
Når proceduren i denne artikel skal anvendes, bistås Kommissionen af det stående 
udvalg. 
Kommissionens repræsentant forelægger det stående udvalg et udkast til de 
foranstaltninger, der skal træffes. Det stående udvalg afgiver en udtalelse om dette udkast 
inden for en frist, som fonnanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det 
pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens 
artikel 205, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af 
Kollli'fiissionen. Ved afstemninger i det stående udvalg tillægges de stemmer, der afgives 
af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, som er fastlagt i nævnte artikel. 
Fonnanden deltager ikke i afstemningen. 
. . 
Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med 
det stående udvalgs udtalelse. 
Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med det stående udvalgs 
udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks 
Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med 
kv~:; ficeret flertal. 
Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets forelæggelse for 
Rådet ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af 
Kommissionen. 
Artil\cl91 81/851/EØF 
art. 42j 
(ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. l, nr. 13) 
(tilpasset) 
Når proccduren 
udvalg. denne artikel skal anvendes, bistås Kommissionen af det stående 81/85 lÆØF 
art.42k 
(ændring stammende fra 
Kommissionens repræsentant forelægger det stående udvalg et udkast til de 93/40ÆØF art. l, nr. 13) 
foranstaltninger, der skal træffes. Det stående udvalg afgiver en udtalelse om dette udkast 
inden for en frist, som fonnanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det 
pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktiltens 
artikel 205, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af 
Kommissionen. Ved afstemninger i det stående udvalg tillægges de stemmer, der afgives 
af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, som er fastlagt i nævnte artikel. 
Forn1anden deltager ikke i afstemningen. 
Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med 
det stående udvalg udtalelse. 
Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med det stående udvalg 
udt:i:clse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks 
Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med 
kvalificeret flertal. 
Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets forelæggelse for 
Rådet ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af 
Kommissionen, medmindre Rådet med simpelt flertal har udtalt sig mod de nævnte 
foranstaltninger. 
62 
AFSNIT X 
GENERELLE BESTEMMELSER 
Artikel92 
Medlemsstaterne træffer alle hensigtsmæssige forholdsregler til, at de pågældende 81/851ÆØF 
kompetente myndigheder udveksler passende oplysninger, navnlig for at sikre, at de art. 39 
fastlagte krav for fremstillingstilladelsen eller for markedsføringstilladelsen bliver (ændring stammende fra 
overholdt. 90/676ÆØF art. l, 
nr. 21) 
Efter begrundet anmodning fremsender medlemsstaterne stråks de i artikel 80, stk. 3, (tilpasset) 
omhandlede rapporter til de kompetente myndigheder i en anden medlemsstat. Hvis den 
medlemsstat, der modtager rapporten, ikke mener at kunne acceptere de konklusioner, 
som de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor rapporten er udarbejdet, har 
draget, meddeler den de pågældende kompetente myndigheder dette samt grundene 
hertil; den kan eventuelt anmode om yderligere oplysninger. De berørte medlemsstater 
bestræber sig at nå til enighed. I tilfælde af stærkt afvigende synspunkter underretter en af 
disse medlemsstater om nødvendigt Kommissionen. 
Artikel93 
l. Enhver medlemsstat træffer alle hensigtsmæssige forqoldsregler for, at afgørelser om 
markedsføringstilladelse samt enhver afgørelse om nægtelse eller tilbagekaldelse af 
en sådan tilladelse, om annutering af en afgørelse om nægtelse eller tilbagekaldelse 
af markedsføringstilladelse, om udleveringsforbud og om tilbagekaldelse fra 
markedet tillige med begrundelserne herfor, omgående ·bringes til agenturets 
kendskab. 
2. Indehaveren af markedsføringstilladelsen har pligt til straks at underrette de berørte 
medlemsstater om eventuelle forholdsregler, han træffer med hensyn til suspension·af 
markedsføringen eller tilbagekaldelse af veterinærlægemidlet fra markedet tilligemed 
begrundelsen heifor, hvis denne vedrører dette lægemiddels effektivitet eller 
beskyttelse af folkesundheden. Medlemsstaterne sørger for, at sådanne oplysninger 
bringes til agenturets kendskab. 
3. Medlemsstaterne sikrer sig, at fyldestgørende oplysninger om forholdsregler, der 
træffes i medfør af stk. l og 2, og som kan påvirke sundhedsbeskyttelsen i 
tredjelande, straks meddeles de relevante internationale organisationer, og at en kopi 
af meddelelsen tilstilles agenturet. 
Artikel94 81/851ÆØF 
art. 42 
(ændring stammende fra 
90/676ÆØF art. l, 
nr. 22) 
(tilpasset) 
Berigtigelse, 
EFT L 373 af 
31.12.1990, s. 15. 
Medlemsstaterne giver gensidigt hinanden de nødvendige oplysninger, især de 92174/EØF 
oplysninger, der er omhandlet i artikel92 og 93, for at sikre kvaliteten og uskadeligheden art. 5 
af de homøopatiske vetcrinærlægemidler, der fremstilles og markedsføres i Fællesskabet. 
63 
Artikel95 
1; Efter anmodning fra fremstilleren eller eksportøren af veterinærlægemidler, eller 81/851ÆØF 
myndighederne i et importtredjeland, skal medlemsstaterne attestere, at fremstilleren art. 24a · 
r;r i besiddelse af fremstillingstilladelsen. Ved udstedelse af sådanne attester skal (ændring stammende fra 
følgende betingelser overholdes: 90/676ÆØF art. l, 
nr. 16) 
a) Medlemsstaterne skal tage hensyn til Verdenssundhedsorganisationens gældende (tilpasset) 
administrative bestemmelser 
b) For så vidt angår veterinærlægemidler beregnet til udførsel, som allerede er Berigtigelse, 
tilladt på deres område, skal medlemsstaterne fremlægge resumeet af produktets EFT L 3 73 af 
egenskaber, således som det er godkendt i overensstemmelse med artikel 25, 31.12.1990, s. 15. 
eller, hvis et sådant ikke fmdes, et tilsvarende dokument. 
2. Hvis fremstilleren ikke er i besiddelse af en markedsføringstilladelse, skal han med 
henblik på udstedelse af den i stk. l omhandlede attest give de kompetente. 
myndigheder en erklæring om, hvorfor der ikke foreligger en markedsførings­
tilladelse. · · · 
Artikel96 
Enhver af de i dette direktiv omhandlede afgørelser, der træffes af medlemsstaternes 81/851ÆØF 
kompentente myndigheder, skal nøje begrundes. Afgørelserne skal meddeles den art. 41 og 40 
pågældende med oplysning om den i gældende ret hjemlede adgang til klager og fristen (tilpasset) 
for klagens iværksættelse. · 
Berigtigelse, 
Hver medlemsstat offentliggør markedsføringstilladelser samt afgørelser angående deres EFT L 317 af 
tilb~ gekaldelsc i sin offentlige tidende. 6.11.1981, s. l 
Artike197 
Medlemsstaterne tillader ikke, at levnedsmidler hidrører fra dyr, der har været anvendt 
til kliniske forsøg, medmindre Fællesskabet har fastsat maksimale grænseværdier for 
restkoncentrationer i henhold til forordning (EØF) nr. 2377190, og der er fastsat en 
passende ventetid for at sikre, at denne maksimumsgrænse ikke overskrides i de 
pågældende levnedsmidler. 
64 81/851ÆØF 
art. 4, stk. 2, andet afs. 
(ændring stammende fra 
93/40ÆØF art. 1, nr. 2) 
(tilpasset)· 
AFSNIT XI 
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 
Artikel98 
Direktiv 81/851ÆØF, 811852ÆØF, 90/677ÆØF og 92/74ÆØF, sådan som de er ændret 
ved de i bilag Il, . del A, anførte direktiver, ophæves, dog uden at medlemsstaternes 
. forpligtelser med hensyn til gennemførelsesfristerne i bilag 1~, del B, berøres heraf. 
Henvisninger til de ophævede direktiver gælder som henvisninger til nærværende 
direktiv og læses i henhold til den i bilag III anførte sammenligningstabel. 
Artikel99 
Dette direktiv træder i kraft den l. januar 2000. 
ArtikellOO 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Europa-Parlr;zmentets vegne På Rådets vegne· 
Formand Formand 
6S 
• 
BILAG I 
NORMEROGFORSKRWTERVEDRØRENDE 
ANALYTISKE, PRÆKLINISKE OG KLINISKE UNDERSØGELSER 
SAMT SIKKERHEDSFORSØG AF VETERINÆRLÆGEMIDLER 
INDLEDNING 81/852ÆØF 
bilag 
De oplysninger og den dokumentation, som i henhold til artikel 12 og 13, stk. l, skal (ændring stammende fra 
ledsage ansøgninger om tilladelse til markedsføring, forelægges i overensstemmelse med 92/lBÆØF art. l) 
de forskrifter, der er anført i dette bilag, og under hensyntagen til "Vejledning for (tilpasset) 
ansøgere om markedsføringstilladelser for veterinærlægemidler i Det Europæiske 
FælJcsskab". offentliggjort af Kommissionen i "Regler vedrørende lægemidler i Det 
Europæiske Fællesskab", bind V: Veterinærlægemidler. 
Ved indsamling af dokumentation til en ansøgning om markedsføringstilladelse skal 
ansøgeren følge Fællesskabets retningslinjer for kvalitet, sikkerhed og effektivitet af 
veterinærlægemidler, som er offentliggjort af Kommissionen i "Regler vedrørende 
lægemidler i Det Europæiske Fællesskab". 
Alle oplysninger af betydning for evaluering af det pågældende lægemiddel skal anføres i 
ansøgningen, hvad entetr disse oplysninger er gunstige eller ugunstige for det pågældende 
. lægemiddel. Især bør alle relevante oplysninger om ufuldstændige eller afbrudte 
afprøvninger eller forsøg vedrørende veterinærlægemiddel anføres. For at kunne føre 
kontrol med vurderingen af fordele/risici efter at markedsføringstilladelsen er givet, skal 
enhver ændring af data i dokumentationen, som ikke er anført i den oprindelige 
ansøgning, straks videregives til den kompetente myndighed. 
Medlemsstaterne skal sikre, at alle afprøvninger på dyr gennemføres i overensstemmelse 
med Rådets direktiv 86/609ÆØF af 24. november 1986 om indbyrdes tilnænneise af 
medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der 
anvendes til forsøg og andre videnskabelige fonnål1• 
Bestemmelserne i· dette bilags afsnit I gælder for veterinærlægemidler med undtagelse af 
immunologiske veterinærlægemidler . 
. Best.:mmelserne i dette bilags afsnit II gælder for immunologiske vcterinærlægemidler. 
EFT L 358 af 18.12.1986, s. l. 
66 
DELI ·, 
AFSNIT I 
KRAV VEDRØRENDE VETERINÆRLÆGEMIDLER BORTS~T FRA 
IMMUNOLOGISKE VETERINÆRLÆGEMIDLER 
RESUME AF DOKUMENTATIONSMATERIALE 
A. ADMINISTRATIVE DATA 
Det veterinærlægemiddel, som ansøgningen vedrører, skal identificeres ved navn og navn 
på virksomt (virksomme) stof(fer) samt styrke og dispenseringsfonn, anvendelsesmåde 
og -vej og beskrivelse afendelig præsentationsmåde. · 
Ansøgerens navn og adresse samt navn og adresse på fremstillerne og de steder, der har 
været involveret i de forskellige fremstillingsstadier (herunder fremstilleren af færdig­
produktet og fremstiller(e) af det (de) virksomme stof(fer)), og i givet fald navn og 
adresse på importøren skal anføres. · 
Ansøgeren skal angive titler og antal af dokumentationsbind, der fo.relægges til støtte for 
ansøgningen, og anføre hvilke prøver der eventuelt også vedlægges. 
Ud over de administrative data skal der vedlægges dokumentation for, at fremstilleren 
har tilladelse til fremstilling af de pågældende veterinærlægemidler som defineret i 
artikel44, og en liste over lande, hvor der er blevet givet tilladelse, kopier af alle 
resumeer af produktets egenskaber i overensstemmelse med artikel 14 som godkendt af 
medlemsstaterne samt en liste over lande, hvor der er blevet indgivet ansøgning. ' 
B. RESUME AF PRODUKTETS EGENSKABER 
Ansøgeren skal fremlægge et forslag til resume af produktets egenskaber i overens­
stemmelse med artikell4. 
Derudover skal ansøgeren vedlægge en eller flere prøver eller modeller af præsen­
tationsmåden for veterinærlægemidlet samt eventuelt indlæg~seddel. 
67 811852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/ISÆØF art. l) 
(tilpasset) .-~ 
C. EKSPERTRAPPORTER 811852ÆØF 
bilag 
I overensstemmelse med artikel 15, stk. 2 og 3, skal der forelægges ekspertrapporter om (ændring stammende fra 
den analytiske dokumentation, taksiko-farmakologiske dokumentation, dokumentation 92/ISÆØF art. l) 
vedrørende restkoncentrationer samt klinisk dokumentation. (tilpasset) 
Hver af ekspertrapporterne består af en kritisk evaluering af de forskellige forsøg og/eller 
afprøvninger, der er udført i ovetensstemmelse med nærværende direktiv, og skal 
indeholde alle de data, der er relevante for evalueringen. Eksperten skal udtale sig om, 
hvorvidt der er givet tilstrækkelige garantier med hensyn til det pågældende 
veterinærlægemiddels k_valitet, sikkerhed og effektivitet. Et resume af fakta er ikke 
tilstrækkeligt. 
Alle væsentlige oplysninger skal resumeres i et tillæg til ekspertrapporten, om muligt i 
tabelform eller grafisk fomi. Ekspertrapporten og resumeet skal indeholde præcise 
krydsreferencer til oplysningerne i den oprindelige dokumentation. 
Hver ekspertrapport skal udarbejdes af en tilstrækkeligt kvalificeret og erfaren person .. 
Eksperten skal underskrive og datere rapporten, som skal vedlægges en kort beskrivelse 
af ekspertens kvalifikationer, uddannelse og erfaring. Ekspertens professionelle 
forbindelse til ansøgeren skal anføres. 
68 
DEL2 
ANALYTISK (FYSISK-KEMISK, BIOLOGISK ELLER MIKROBIOLOGISK) 
AFPRØVNING AF VETERINÆRLÆGEMIDLER, MED. UNDTAGELSE AF 
IMMUNOLOGISKE VETERINÆRLÆGEMIDLER 
Alle afprøvningsmetoder. skal svare til videnskabens udviklingsstade på det pågældende 
tidspunkt og skal være validerede procedurer; resultaterne af valideringsundersøgelserne 
skal forelægges. 
Alle afprøvningsmetoder skal beskrives udførligt, for at de kan gentages ved de 
kontrolanalyser, der foretages på den kompetente myndigheds anmodning; anvendes der 
eventuelt særligt udstyr, beskrives dette tilstrækkeligt udførligt, eventuelt vedlagt et 
diagram. Sammensætningen af laboratoriereagenserne suppleres om fornødent med 
fremstillingsmetoden. Hvad angår prøvningsprocedurer, som er medtaget i Den 
Europæiske Farmakope eller en medlemsstats farmakope, kan denne beskrivelse erstattes 
af en detaljeret henvisning til den pågældende farmakope. · 
A. KVALITATIV OG KVANTITATIV SAMMENSÆTNING AF INDHOLDS 
STOFFERNE 
De oplysninger og den dokumentation, der i henhold til artikel 12, stk. 3, litra c), skal 
ledsage ansøgningen om markedsføringstilladelse, forelægges i overenstemmelse med 
følgende regler. 
l. Kvalitativ sammensætning 
V cd "kvalitativ sammensætning" af Iaigemidlets indholdsstoffer forstås betegnelsen 
for eller beskrivelsen af: 
-virksomt (virksomme) stof(fer) 
-hjælpestof(fer), uanset dettes {disses) art og den anvendte mængde, herunder 
farvestoffer, konserveringsmidler, tilsætningsstoffer, stabilisatorer, fortykkelses­
midler, emulgatorer, smagskorrigerende stoffer, aromastoffer osv. 
-de stoffer, der indgår i præparatets ydre skal, og som er bestemt til at in:dgives 
· oralt eller på anden måde til dyr som kapsler, gelatinekapsler ~sv. 
Disse angivelser suppleres med alle relevante oplysninger om beholderen og eventuelt 
om dennes lukkemekanisme samt oplysninger om tilbehør, som lægemidlet anvendes 
eller indgives med, og som leveres sammen med lægemidlet. . 
69 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/lSÆØF art. l) 
(tilpasset) 
• 2. Ved "almindeligt benyttede betegnelser" til angivelse af lægemidlernes indholds­
stoffer forstås, med forbehold af anvendelsen af de øvrige bestemmelser fastsat i 
artikell2, stk. 3, litra c): " 
-for de stoffer, der er optaget i Den Europæiske Farmakope eller i en medlemsstats 
nationale farmakope: den titel, der er anvendt i den pågældende monografi, med 
henvisning til den pågældende farmakope 
-for andr.e stoffer: det af Verdenssundhedsorganisationen (WHO) anbefalede 
internationale fællesnavn samt eventuelt et andet fællesnavn eller i mangel heraf 
den nøjagtige videnskabelige betegnelse; stoffer, for hvilke der ikke fmdes et 
internationalt fællesnavn eller en videnskabelig betegnelse, betegnes ved en 
angivelse af, hvordan og hvoraf de er fremstillet, om fornødent suppleret med alle 
andre relevante oplysninger 
-for 'farvestoffer: angivelse af det "E"-nummer, som de har fået i Rådets direktiv 
78/25/EØF af 12. december 1977, om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivninger om stoffer, der må tilsættes lægemidler med henblik på farvning af 
disse1• 
3. Kvantitativ sammensætning 
3.1. For den "kvantitative sammensætning" af alle virksomme stoffer i lægemidler er det 
nødvendigt, afhængigt af dispenseringsformen, at angive masse eller enheder for 
biologisk aktivitet, enten pr. doseringsenhed eller pr. masse-eller volumenenhed af 
hvert af de virksomme stoffer . 
Enheder for biologisk aktivitet anvendes for stoffer, som ikke kan defmeres kemisk. 
Hvis Verdenssundhedsorganisationen har fastsat en international enhed for biologisk 
~'åivitet, skal denne anvendes. Når der ikke er fastsat nogen international enhed, 
udtrykkes de biologiske enheder på en sådan måde, at der entydigt gives oplysning 
om stoffernes :virkning. ~ 
Når det er muligt, skal der anføres biologiske enheder pr. masseenhed. 
Disse angivelser suppleres: 
-for injektionspræparater med masse eller biologiske enheder for hvert virksomt 
stof pr. enkeltdosisbeholder under hensyntagen til det kvantum af præparatet, der 
kan udnyttes, eventuelt efter opløsning 
-for lægemidler, der skal indgives dråbevis, med masse eller biologiske enheder af 
hvert virksomt stof indeholdt i det antal dråber, der svarer til l ml eller l g af 
præparatet 
-for miksturer, emulsioner, granulater og andre dispenseringsformer, der skal 
indgives i afmålte mængder, med masse eller biologiske enheder af hvert virksomt 
stof pr. afinålt mængde. · 81/852ÆØF · 
bilag 
(ændring samrunende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
EFf L 11 af 14.1.1978, s. ,18. Direktivet er senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse. 
·70 
3.2. Virksomme stoffer, som er blandinger eller derivater, betegnes kvantitativt ved deres 
samlede masse, og, såfremt det er nødvendigt eller har betydning, ved massen af den 
eller de virksomme molekyldele. 
3.3. I forbindelse med lægemidler, der indeholder et virksomt stof, for hvilket Øer 
indgives ansøgning om markedsføringstilladelse i en medlemsstat for første gang, skal 
den kvantitative angivelse af et virksomt stof, som er et salt eller hydrat, systematisk 
udtrykkes i masse af den eller de aktive enheder i molekylet. Alle efterfølgende 
godkendte lægemidler i medlem.sstaterne skal have deres kvantitative sammensætning 
udtrykt på samme måde for samme virksomme stof. 
4. Farmaceutisk udviklingsarbejde 
Valget af indholdsstoffernes sammensætning og beholder samt hjælpestoffernes 
påtænkte funktion i færdigproduktet skal forklares. Dette skal desuden dokumenteres 
gennem videnskabelige data om det farmaceutiske udviklingsarbejde. Overdosering i 
forhold til deklarationen skal angives og begrundes. 
B. BESKRIVELSE AF FREMSTILLINGSMÅDEN 
Den beskrivelse af fremstillingsmåden, der i henhold til artikel 12, stk. 3, litra d), skal 
vedlægges ansøgningen om tilladelse, skal affattes således, at den giver en 
tilfredsstillende forestilling om arten af de anvendte processer. 
Den skal mindst omfatte: 
-opregning af forskellige faser i fremstillingen, der gør det muligt at vurdere, om de 
anvendte fremgangsmåder til fremstilling af dispenseringsfornten har kunnet 
fremkalde uøskede ændringer i indholdsstofferne 
-ved kontinuerlig fremstilling alle oplysninger om de forholdsregler, der er truffet for 
at sikre, at færdigproduktet er ensartet 
-~en faktiske hovedforskrift med kvantitativ angivelse af alle anvendte stoffer, idet 
mængderne af hjælpestoffer, i det omfang dispenseringsformen gør det nødvendigt, 
dog kan angives tilnærmelsesvis; stoffer, der eventuelt forsvinder under 
fremstillingsprocessen, skal anføres, ligesom enhver overdosering skal angiv~s og 
begrundes · 
-angivelse af de trin i fremstillingsprocessen, hvor der udtages prøver med henblik på 
proceskontrol, når andre data i dokumentationen viser, at sådanne prøver er 
nødvendige for kvalitetskontrollen af færdigproduktet 
-angivelse af de undersøgelser, der ligger til grund for validering af fremstillings­
processen, når der er anvendt en ikke-standardiseret fremstillingsmetode, eller når 
metoden er kritisk for produktet 
-for sterile produkter detaljerede oplysninger om de sterilisationsprocesser og/eller 
aseptiske procedurer, der er benyttet. 
71 811852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
C. KONTROL AF RÅVARERNE 
l. I dette afsnit forstås ved "råvarer" alle lægemidlets og eventuelt beholderens ind­
holdsstoffer, således som disse er opregnet ovenfor under afdeling A, punkt l. 
I forbindelse med: 
-et virksomt stof, som ikke er beskrevet i Den Europæiske Farmakope eller i en 
medlemsstats farmakope 
eller 
-et virksomt stof, der er beskrevet i Den Europæiske Farmakope eller i en 
medlemsstats farmakope, og som er fremstillet ved anvendelse af en metode~ der · 
kan antages at eilerlade w;enheder, som ikke er nævnt i fannakopemonografien, 
og for hvilken monografien er uegnet til at foretage en passende kontrol af dets 
kvalitet 
og som fremstilles af en anden person end ansøgeren, kan denne sørge for, at 
fremstilleren af det virksomme stof fremsender en detaljeret beskrivelse af 
fremstillingsmetoden, kvalitetskontrollen under fremstilling og procesvalidering 
· direkte til de kompetente myndigheder. I så fald skal fremstilleren imidlertid forsyne 
ansøgeren med alle de oplysifinger, som er nødvendige, for at denne kan tage 
ansvaret for lægemidlet. Fremstilleren skal skriftligt bekræfte over for ansøgeren, at 
han vil sørge for ensartethed mellem fabrikationspartierne og ikke ændre 
fremstillingsprocessen eller specifikationerne, uden at underrette ansøgeren herom. 
Dokumentation og oplysninger til støtte for ansøgningen om en sådan ændring skal 
tilstilles de kompetente myndigheder. · 
De oplysninger og den dokumentation, der i henhold til artikel 12, stk. 3, litra i) 
og j), samt artikel 13, stk. l, skal ledsage ansøgningen om tilladelse til 
markedsføring, omfatter resultaterne af de forsøg, herunde~ analyse af partiet især af 
virksomme stoffer, som vedrører kvalitetskontrollen af alle indholdsstoffer. 
Oplysningerne og dokumentationen skal forelægges i overensstemmelse med 
følgende bestemmelser. 
1.1 '?.åvarer, der er opført i farmakopeer 
Monografierne i Den Europæiske Farmakope gælder for alle de stoffer, der er opført 
deri. 
For de øvrige stoffers vedkommende kan hver medlemsstat foreskrive, at dens 
nationale farmakope skal iagttages for de produkter, der fremstilles på dens område. 
Med hensyn til anvendelsen af artikel 12, stk. 3, litra i), er det tilstrækkeligt, at 
indholdsstofferne er i overensstemmelse med forskrifterne i Den Europæiske 
Fannakope eller i en medlemsstats farmakope. I dette tilfælde kan beskrivelse af 
analysemetoderne erstattes af en udførlig henvisning til den pågældende farmakope. 
72 811852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/lSÆØF art. l) 
(tilpasset) 
Når en råvare, der er opført i Den Europæiske Farmakope eller i en medlemsstats 
fannakope, er fremstillet ved anvendelse af en metode, der kan antages at C?fterlade 
urenheder som ikke er kontrolleret i farmakopemonografien, skal der imidlertid 
gøres opmærksom på disse urenheder med angivelse af det størst tilladelige indhold, 
og der skal foreslås en passende afprøvningsmetode. 
Farvestoffer skal under alle omstændigheder opfylde kravene i direktiv 78/25ÆØF .. 
De rutinemæssige afprøvninger, der foretages på hver råvareparti, skal angives i 
ansøgningen om markedsføringstilladelse. Såfremt der benyttes andre \llldersøgelser 
end dem, der er nævnt i farmakopeen, skal det bevises, at råvarerne opfylder 
kvalitetskravene i denne farmakope. 
Dersom en specifikation i en monografi i Den Europæiske Farmakope eller i en 
medlemsstats nationale farmakope ikke er tilstrækkelig til at garantere råvarens 
kvalitet, kan de kompetente myndigheder kræve mere hensigtsmæssige 
L~pecifikationer fra indehaveren af markedsføringstilladelsen. 
De kompetente myndigheder giver de myndigheder, der er ansvarlige for den 
pågældende fannakope, underretning herom. Indehaveren af markedsførings­
tilladelsen for lægemidlet, skal give de myndigheder, der er ansvarlige for den 
pågældende farmakope, detaljer med hensyn til den påståede utilstrækkelighed og de 
derefter. anvendte tillægsspecifikationer. 
Når en råvare ikke er beskrevet i Den Europæiske Fannakope eller i en medlemsstats 
farmakope, kan overensstemmelse med monografien for et tredjelands farmakope 
accepteres; i sådanne tilfælde skal ansøgeren forelægge en kopi af monografien 
eventuelt ledsaget af en validering af de prøvningsprocedurer, som er indeholdt i 
monografien, og eventuelt en oversættelse heraf. 
1.2. Råvarer, der ikke er opført i en fannakope 
De indholdsstoffer der ikke er indeholdt i nogen fannakope, skal beskrives i en 
monografi, der omfatte~ følgende afsnit: · 
·a) stoffets betegnelse svarende til kravene under afdeling A, punkt 2, skal suppleres 
med handelsmæssige eller videnskabelige synonymer · 
b) defmitionen af stoffet i en udfonnning svarende til den, der anvendes i 
Den Europæiske Farmakope, skal være ledsaget af al nødvendig dokumentation, 
navnlig hvad angår molekylærstrukturen, hvor dette er påkrævet, og af en 
passende beskrivelse af syntesemetoden; med hensyn til de stoffer, der k'llll kan 
defineres ved deres fremstillingsmåde, må denne være tilstrækkelig udførligt 
beskrevet til at karakterisere et stof med konstant sanunensætning og effekt 
c) metoder til identifikation kan beskrives i fonn af fuldstændige teknikker, som er 
anvendt ved prod.uktion af stoffet, og de prøvningsmetoder, der skal anvendes 
rutinemæssigt 
73 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
.. 
d) renhedsprøver. beskrives i forhold til det samlede antal forventelige urenheder, 
og navnlig i forhold til sådanne, som kan have en skadelig virkning, og om 
nødvendigt til sådanne, som under hensyntagen til sammensætningen af det 
lægemiddel, der er genstand for ansøgningen, kunne have en ugunstig virkning 
på lægemidlets holdbarhed, eller som kunne forvanske de analytiske resultater 
e) med hensyn til de sammensatte produkter af vegetabilsk · eller animalsk 
oprindelse må der sondres mellem tilfælde, pvor flere farmakologiske virkninger 
nødvendiggør en kemisk, fysisk eller biologisk kontrol med de vigtigste 
indholdsstoffer, og tilfælde omfattende produkter, der indeholder en eller flere 
.grupper af stoffer, der virker på tilsvarende måde, og for hvilke en samlet 
analysemetode kan tillades 
f) når der anvendes ·materialer fra dyr, skal det beskrives, hvilke foranstaltninger 
der træffes for at forhindre tilstedeværelsen af potentielt patogene agens 
g) eventuelle særlige forholdsregler ved opbevaring og om fornødent den 
maksimale opbevaringstid inden fornyet prøvning af råvarerne anføres. 
1.3. Fysisk-kemiske egenskaber, som kan påvirke biotilgængeligheden 
Nedennævnte oplysninger vedrørende virksomme stoffer skal, uanset om disse stoffer 
er opført i farmakopeerne, medtages som et led i den generelle beskrivelse af 
vrrksomme stoffer, når de indvirker på lægemidlets biotilgængelighed: 
-krystalform og opløselighed 
-partikelstørrelse, eventuelt efter pulverisering 
-type af hydrat (eller solvat) 
-fordelingsforholdet mellem olie og vand1 
De første tre led gælder ~e for stoffer, der udelukkende anvendes i opløsning. 
2. Hvor udgangsmaterialer som mikroorganismer, væv af enten vegetabilsk eller 
animalsk oprindelse, celler eller væsker (herunder blod) fra mennesker eller dyr eller 
bioteknologiske cellekonstruktioner anvendes ved fremstilling af veterinær­
lægemidler, skal råvarernes oprindelse og historie beskrives og dokumenteres. 
Beskrivelse af råvaren skal omfatte fremstillingsstrategi, rensnings/inaktiverings­
procedurer med deres validering og alle kontrolprocedurer under fremstillingen 
· beregnet til at sikre kvalitet, sikkerhed og ensartethed mellem fabrikationspartierne 
for færdigproduktet 
2.1. Når der anvendes cellebanker, skal det dokumenteres, at celleegenskaberne er 
::ændrcdq efter det antal passager, der er anvend.t ved fremstillingen og derudover. 81/85l/EØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
De kompetente myndigheder kan ligeledes anmode om oplysninger vedrørende pK-og pH-værdierne, hvis de finder det 
nødvendigt. 
74 
2.2. Seed materials, cellebanker, pools af råserum eller andre biologiske materialer og så 
vidt muligt de udgangsmaterialer, som de stammer fra, skal undersøges for at sikre, 
at de ikke indeholder fremmed agens. 
Hvis tilstedeværelsen af potentielt patogene agens er uundgåelig, skal det 
pågældende materiale kun anvendes, hvis viderebehandlingen af produktet sikrer, at 
de fjernes og/eller inaktiveres, og dette skal dokuinenteres. 
D. KONTROL MED MELLEMPRODUKTERNE VED FREMSTILLINGEN 
De oplysninger og den dokumentation, der i henhold til artikel 12, stk. 3, litra i) og j), 
samt artikel 13, stk. l, skal ledsage ansøgningen om tilladelse, omfatter navnlig 
oplysninger om den afprøvning, som kan foretages af mellemprodukterne ved 
fremstillingen med henblik på at sikre konstante tekniske egenskaber og ensartethed i 
produktionsprocessen. 
Disse afprøvninger er absolut nødvendige for at gøre det muligt at kontrollere, om 
lægemidlet er i overensstemmelse med hovedforskriften, når ansøgeren undtagelsesvis 
fremlægger en analytisk metode til afprøvning af færdigproduktet, der ikke omfatter 
kvantitativ bestemmelse af alle virksomme stoffer (eller de hjælpestoffer, som er 
underkastet de samme krav som de virksomme stoffer ). 
Det samme gør sig gældende, når kvalitetskontrollen af færdigproduktet afhænger af de 
afprøvninger, der foretages under fremstillingen, navnlig i de tilfælde, ·hvor stoffet i det 
væsentlige defmeres ved fremstillingsmåden. · 
E. KONTROL AF FÆRDIGPRODUKTET 
. l. I forbindelse med kontrol af færdigproduktet forstås ved et parti af færdigproduktet 
alle enheder af en dispenserings form, som hidrører fra samme oprindelige materiale, 
og som har undergået den samme serie af fremstillings- eller sterilisationsprocesser 
eller ___, i tilfælde af en fortløbende produktionsproces -samtlige enheder, som er 
fremstillet i et bestemt tidsrum. 
Ansøgningen om markedsføringstilladelse skal indebolde en fortegnelse over de 
prøver, som gennemføres ·rutinemæssigt for hvert parti af færdigproduktet 
Hyppigheden af de prøver, som ikke gennemføres rutinemæssigt, skal anføres. 
FriA?ivelsesgrænser skal også anføres. 
De oplysninger og den dokumentation, der i henhold til 12, stk. 3, litra i) og j), samt 
artikel 13, stk. l, skal ledsage ansøgningen om tilladelse, omfatter navnlig sådanne, 
som angår den afprøvning, der foretages af færdigproduktet ·ved frigivelsen. 
Oplysningerne og dokumentationen gives i overensstemmelse med følgende regler. 
Bestemmelserne i de generelle monografier i Den Europæiske Farmakope eller i 
givet fald i en medlemsstats nationale farmakope skal anvendes på alle deri 
defmerede produkter. 
Såfremt der anvendes andre prøveprocedurer og grænseværdier end dem, der er 
nævnt i de generelle monografier i Den Europæiske Farmakope eller i en 
medlemsstats nationale farmakope, skal det dokumenteres, at det færdige produkt, 
silfremt det er blevet afprøvet i overensstemmelse med de. pågældende monografier, 
er i overensstemmelse med kvalitetskravene i den pågældende farmakope for 
vedkommende dispenseringsfonn. 
75 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/ISÆØF art. l) 
(tilpasset) 
1.1. Generelle egenskaber ved færfjigproduktet -81/852ÆØF 
bilag 
Visse afprøvninger af de generelle egenskaber ved et produkt skal, altid indgå i (ændring stammende fra 
afprøvningerne af færdigproduktet Disse afprøvninger omfatter, hvis det er muligt, 92/18ÆØF art. l) 
bestemmelse af gennemsnitsmasse og af maksimale afvigelser, mekaniske, fysiske (tilpasset) 
eller mikrobiologiske forsøg, organoleptiske kendetegn, fysiske kendetegn såsom 
massefylde, pH, brydningsindeks osv. For hvert af disse kendetegn skal ansøgeren i 
hvert enkelt tilfælde nøje angive standarder og toleranceværdier. 
Forsøgsbetingelserne. og i givet fald det anvendte apparatur og standarderne 
beskrives nøjagtigt, såfremt de ikke· er anført i Den Europæiske Farmakope eller i 
medlemsstaternes nationale farmakopeer; det samme gælder, når de metoder, der er 
fastsat i disse farmakopeer, ikke fmd~r anvendelse. 
' Endvidere underkastes faste dispenseringsformer, som skal indgives oral~ 
undersøgelse in vitro af virksomt (virksomme) stof(fer)s frigørelse og udløsnings­
hastighed; sådanne undersøgelser foretages ligeledes ved indgift på anden måde, 
såfremt de kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat fmder det 
nødvendigt. · 
1.2.ldentifikation og kvantitative bestemmelser af virksomt (virksomme) stof(fer) 
Identifikation og kvantitativ bestemmel~e af virksomt (virksomme) stof(fer) skal 
enten gennemføres på en repræsentativ prøve af produktionsparitet eller på en række 
doseringsenheder, der analyseres hver for sig. 
Undtagen i behørigt begrundede tilfælde må de tilladte afvigelser for indholdet af 
virksomme stoffer i færdigproduktet ikke overstige ± S% på fremstillingstidspunktet 
På grundlag af holdbarbedsundersøgelser skal fremstilleren udarbejde begrundede 
forslag til de tilladte maksimale afvigelser for indholdet af virksomme stoffer i 
færdigproduktet, der skal gælde indtil den fastsatte udløbsdato. 
I visse undtagelsestilfælde med særligt komplekse blandinger, hvor analyse af 
virksomme stoffer , der er til stede i stort antal eller ringe mængde, vil 
nødvendiggøre besværlige undersøgelser, der vanskeligt kan gennemføres på hvert 
produktionsparti, tillades det, at et eller flere virksomme stoffer i færdigproduktet 
1l.ke analyseres på· den udtrykkelige betingelse, at disse analyser foretages på 
mellemstadierne i fremstillingen! denne undtagelse kan ikke udvides til 
karakteriseringen af de nævnte stoffer. Denne forenklede fremgangsmåde suppleres 
derefter med en metode· med kvantitativ evaluering, der gør det muligt for de 
kompetente myndigheder at efterprøve, om det lægemiddel, der er bragt i handelen, 
er i overensstemmelse med specifikationen. 
En in vivo eller in vitro biologisk styrkebestemmelse er obligatorisk, såfremt fysisk­
kemiske metoder ikke er tilstrækkelige til at give oplysning om produktets kvalitet. 
En sådan prøve skal så· vidt muligt omfatte referencematerialer og statistiske 
analyser, der gør det muligt at beregne konfidensgrænserne. Når der ikke kan udføres 
sådanne prøver på færdigproduktet, kan de gennemføres på et mellemstadium så sent 
som muligt i fremstillingsprocessen. " 
76 
Såfremt angivelserne i afdeling B viser en betydelig overdosering af virksomme 
stoffer ved lægemidlets fremstilling, skal beskrivelsen af kontrolprøverne for 
færdigprodukter i givet fald omfatte en kemisk eller om fornødent en toksikologisk­
farmakologisk undersøgelse af den ændring, der er sfbt med dette stof, eventuelt med 
en karakterisering og/eller analyse af nedbrydningsprodukterne. 
1.3. Identifikation og kvantitativ bestemmelse afhjælpestoffer 
For så vidt det er nødvendigt, skal h~ælpestoffer det mindste underkastes 
· identiflkationsprøver. 
Den foreslåede metode til identifikation af farvestoffer skal i det mindste gøre det 
muligt at efterprøve, om de er opført på den liste, der er knyttet som bilag til direktiv 
78/25/EØF . 
. En øvre og en nedre grænseværdi er obligatorisk for konserveringsmidler og en øvre 
~rænseværdi for andre hjælpestoffer, som kan . antages at have en ugunstig 
indvirkning på de fysiologiske funktioner; en øvre og nedre grænseværdi er 
obligatorisk for hjælpestoffer, som kan antages at have indvirkning på et virksomt 
stofs biotilgængelighed, medmindre biotilgængeligheden sikres på anden passende 
måde. 
1.4. Sikkerhedsforsøg 
Uafhængigt ·af de toksikologiske-farmakologiske forsøg, der forelægges sammen 
med ansøgningen om markedsføringstilladelse for lægemidlet, skal den analytiske 
dokumentation indeholde oplysning om sikkerhedsforsøg som f.eks. sterilitet, 
bakteriel endotoksin, pyrogenicitet og lokal tolerance hos dyr, når en sådan kontrol 
skal foretages rutinemæssigt for at undersøge produktets kvalitet. 
F. HOLDBARHEDSFORSØG 
De oplysninger og den dokumentation, der i henhold til artikel 12, stk. 3, litra f) og i), 
skalledsage ansøgningen om tilladelse, gives i overensstemmelse med følgende regler. 
Der gives en beskrivelse af de undersøgelser, hvorved det har været muligt at bestemme 
den holdbarhedstid, de lagerholdsvilkår og de specifikationer ved udløbsdatoen, som 
ansøgeren har foreslået. 
For forblandinger af foderlægemidler skal der om nødvendigt endvidere gives 
oply~ninger om opbevaringstid for foderlægemidler, som er fremstillet af disse 
forblandinger i overensstemmelse med anbefalede brugsanvisninger. 
For færdigprodukter, som skal opløses inden indgift, gives detaljerede oplysninger om 
det opløste præparats foreslåede opbevaringstid, støttet af relevante holdbarhedsdata. 
For flerdosisbeholdere fremlægges stabilitetsdata til dokumentation af præparatets 
holdbarhed efter, at flasken er åbnet første gang. 
77 81/852ÆØF 
bilag 
(cendring stammende fra 
92/lSÆØF art. l) 
(til passet) 
... Såfremt der er mulighed for, at der kan dannes nedbrydningsprodukter i færdigproduktet, 
skal ansøgeren oplyse dette samt angive metoder til påvisning og afprøvning. 
Konklusionerne skal indeholde de analyseresultater, der begrunder den foreslåede 
opbevaringstid under de anbefalede opbevaringsforhold og specifikationerne for 
færdigproduktet ved udløbet af opbevaringstiden under disse anbefalede 
opbevaringsforhold. 
Det højst tilladte niveau for nedbrydningsprodUkter ved udløbet af opbevaringstiden skal 
angives. 
En undersøgelse af interaktionen mellem produktet og beholderen skal foreligge i alle 
tilfælde, hvor en sådan risiko er tænkelig, navnlig hvor det drejer sig om 
injektionspræparater eller aerosoler til indvortes brug. 
DEL3 
AFPRØVNING VEDRØRENDE SIKKERHED OG RESTSTOFFER 
De oplysninger og den dokumentation, der i henhold til artikel 12, stk .. 3, litra j), og 
artikel 13, stk. l, skal ·vedlægges ansøgningen om tilladelse til markedsføring, gives i 
ove1ensstemmelse med følgende regler. 
Medlemsstaterne skal sikre, at afprøvningen gennemføres i overensstemmelse med 
bestemmelserne om god laboratoriepraksis, som er fastlagt i Rådets direktiv 87/18ÆØF1 
og 88/320ÆØF2• 
A. Afprøvning af sikkerhed 
KAPITEL I 
FORSØGENESGENNEMFØRELSE 
l. Indledning 
Dokumentationen vedrørende sikkerhed skal fastlægge: 
l) Den mulige toksicitet af lægemidlet og dets eventuelle farlige virkninger eller 
bivirkninger ved forskriftsmæssig brug til dyr idet disse virkninger skal vurderes 
i forhold til sygdommens alvor. 
2) De mulige bivirkninger på mennesket fra rester af veterinærlægemidlet eller 
stoffet i levnedsmidler hidrørende fra behandlede dyr samt vanskeligheder 
forårsaget af disse rester un~cr den industrielle forarbejdning af levnedsmidler. 
3) De mulige risici ved menneskets udsættelse for lægemidlet, for eksempel under 
indgift på dyret. 
4) De mulige miljørisici forbundet med anvendelse af lægemidlet. 
EFT L 15 af 17.1.1987, s. 29. 
EFT L 145 af 11. 6.1988, s. 35. Direktivet er ændret ved direktiv 90/18ÆF (EFT L Il afl3.1.1990, s. 37). 
78 81/852ÆØF 
bilag . 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
-""'-Ile resultaterne skal være .pålide.lige og almengyldige. Matematiske og statistiske 
fremgangsmåder anvendes ved udarbejdelsen af forsøgsmetoderne og ved vurdering 
af resultaterne i det omfang, det er berettiget. Desuden er det nødvendigt at oplyse 
klinikerne om produktets terapeutiske anvendelsesmulighed og om de med dets 
anvendelse forbundne risici. 
Undertiden kan der være behov for at afprøve moderstoffets metabolitter, hvis det er 
dem, der giver anledning til betænkelighed. 
Et hjælpestof, som anvendes på lægemiddelområdet for første gang, skal behandles 
· som et virksomt stof. 
2. Farmakologi 
Fannakologiske undersøgelser er af grundlæggende betydning for belysning af 
l)1ekanismer, der fremkalder lægemidlets terapeutiske virkninger, og fannakologiske 
undersøgelser, der gennemføres i forsøgsdyr og dyrearter, som præparatet er bestemt 
for, skal derfor medtages i del4. 
Farmakologiske undersøg~lser kan imidlertid også bidrage til forståelse af 
toksikologiske fænomener. Hvor et lægemiddel fremkalder farmakologiske 
virkninger uden toksisk reaktion, eller ved mindre doser end dem, der et nødvendige 
for at fremkalde toksicitet, skal de farmalogiske virkninger desuden inddrages i 
VlJ!deringen af lægemidlets sikkerhed. • 
Derfor skal sikkerhedsdokumentation altid indledningsvis give detaljerede 
oplysninger om farmakologiske undersØgelser, der er gennemført på laboratoriedyr, 
og alle relevante oplysninger vedrørende kliniske undersøgelser af de dyrearter, som 
præparatet er bestemt for. 
3. Toksikologi 
3.1. Toksicitet ved enkeltindgift 
Undersøgelser af toksicitet ved enkeltindgift kan bruges til at forudsige: 
-de mulige virkninger af akut overdosering på den art, præparatet er bestemt for 
-de mulige virkninger af utilsigtet indgift på mennesker 
-dos,er, som egner sig ved undersøgelser af toksicitet ved gentagen indgift. 
Undersøgelser af toksicitet ved enkeltindgift skal klarlægge stoffets akutte toksiske 
virkninger og tidsfølgen for virkningernes indtræden og aftagen. 
79 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
Sådanne undersøgelser skal nonnalt foretages på mindst to pattedyrart~r. En 811852ÆØF 
pattedyrart kan i egnede tilfælde erstattes af en dyreart, som præparatet er bestemt bilag 
f.:>r. Der skal normalt anvendes mindst to forskellige indgiftsmåder. Den ene kan (ændring stammende fra 
være den samme som eller ligne den, der anbefales for den dyreart, som præparatet 92/18/EØF art. l) 
er bestemt for. Hvis det forventes, at brugeren af lægemidlet udsættes betydeligt, for (tilpasset) 
eksep~pel gennem indånding eller hudkontakt, skal disse indgiftsmåder undersøges. 
Nye forskrifter for afprøvning af toksicitet ved enkeltindgift udarbejdes til stadighed 
med henblik på at begrænse antallet af dyr til forsøg og mindske deres lidelser. 
Undersøgelser, som gennemføres i overensstemmelse med disse nye fremgangsmåder 
og valideres behørigt, vil blive accepteret. Det samme gælder for undersøgelser, som 
gennemføres i overensstemmelse med internationalt anerkendte retningslinjer. 
3.2. Tohicitet ved gentagen indgift 
Prøverne for toksicitet ved gentagen indgift har til fonnål at påvise fysiologiske 
og/eller patologiske forandringer som følge af gentagen indgift af virksomme stoffer 
eller af en kombination af de undersøgte virksomme stoffer og at fastslå 
betingelserne for deres forekomst i forhold til dosisstørrelse. 
For stoffer eller lægemidler, som udeiukkende er bestemt til indgift på, ikke­
levnedsmiddelproducerende dyr er det ~onnalt tilstrækkeligt at undersøge toksicitet 
ved gentagen indgift på en forsøgsdyreart. Denne undersøgelse kan erstattes af en 
undersøg~lse af det dyr, præparatet er bestemt for. Ved valg af indgiftshyppighed og 
-måde samt undersøgelsens varighed skal der tages· hensyn til de anbefalede 
betingelser for klinisk anvendelse. Forsøgslederen skal begrunde valget af 
1.fprøvningernes omfang og varighed samt af dosering. 
For stoffer eller lægemidler, som er bestemt for, levnedsmiddelproducerende dyr skal 
undersøgelsen· udføres på mindst to pattedyrarter, hvoraf den ene ikke må tilhøre 
gnaverne. Forsøgslederen skal begrunde valg af art under hensyntagen til tilgængelig 
viden om præparatets metabolisme i dyr og mennesker. Prøvestoffet skal indgives 
gennem munden. Prøvens varighed skal være mindst 90 dage. Forsøgslederen skal 
klart anføre og begrunde valg af indgiftsvej og -hyppighed samt afprøvningens 
længde. 
Det er hensigtsmæssigt at vælge den højeste dosis, således at den fremkalder 
skadelige. virkninger. Ved laveste dosisniveau bør der ikke , fremkaldes tegn på 
toksicitet. 
Vurderingen af de toksiske virkninger foretages på grundlag af en undersøgelse af 
adfærd, vækst, blodbillede og funktionsprøver, navnlig sådanne, der angår 
ekskretionsorganerne, samt på grundlag af obduktionserklæringer ledsaget af de 
dertil knyttede histologiske imdersøgelser. Valget af type og omfang af hver 
undersøgelsesgruppe er afhængigt af den anvendte dyreart og skal rette sig efter den 
videnskabelige erkendelses stade. 
80 
I tilfælde af nye kombinationer af stoffer, der allerede er kendt og undersøgt efter 
forskrifterne i dette direktiv, vil prøver ved gentagen indgift kunne forenkles på 
passende måde efter dokumentation fra forsøgslederens side, undtagen i tilfælde, 
hvor undersøgelsen af toksicitet har påvist potenserende virkninger eller nye toksiske 
virkninger. 
3.3. Tolerancen hos den dyreart, præparatet er bestemtfar 
Der fremlægges oplysninger om tegn på intolerance iagttaget under undersøgelser på 
arter, som præparatet er bestemt for, i overensstemmelse med de i del 4, kapitel l, 
afdeling B omhandlede krav. De pågældende undersøgelser, dosering, som gav 
anledning til intolerance, og de pågældende arter og racer skal identificeres. Der 
fremlægges endvidere oplysninger om eventuelle uventede fysiologiske forandringer. 
3.4. Toksisk virkning på forplantningsevnen, herunder på fosteret 
3.4.1. Undersøgelse af virkning på forplantningsevnen 
Det er undersøgelsens formål at identificere mulig beskadigelse af mandlig eller 
kvindelig forplantningsevne eller skadelige virkning på afkommet forårsaget af 
indgift af det undersøgte lægemiddel eller stof. 
For så vidt angår stoffer eller lægemidler bestemt til anvendelse på levneds­
middelproducerende dyr , skal undersøgelse af virkningen på forplantningsevnen 
gennemføres over to generationer af mindst en art, normalt en gnaver. Det 
undersøgte stof eller lægemiddel skal gives til han-eller hundyr på et passende 
tidspunkt, inden parringen. Indgiften fortsættes indtil afvænning af 
F2-generationen. Der anvendes mindst tre dosisniveauer. Det er hensigtsmæssigt 
at vælge den højeste dosis, således at skadelige virkninger bringes frem. Ved 
laveste dosisniveau bør der ikke fremkaldes tegn på toksicitet. 
Ved vurderingen af virkningerne på forplantningsevnen indgår frugtbarhed, 
svangerskabsperioden og moderens adfærd; diegiving, vækst og udvikling af 
F l-afkom fra undfangelse til kønsmodenhed; udvikling af F2-afkom frem til 
afvænning. 
3.4.2. Undersøgelse af toksisk virkning på fosteret, herunder teratogene virkninger 
For så vidt angår stoffer eller lægemidler bestemt til anvendelse på 
levnedsmiddelproducerende dyr, skal der udføres undersøgelser af· toksiske 
virkninger på fosteret, herunder teratogene virkninger. Undersøgelserne skal 
gennemføres på mindst to pattedyrarter, normalt en gnaver og en kanih. De 
nærmere prøvebetingelser (antal dyr, doser, tidspunkt for indgift og kriterier for 
vurdering af resultaterne) vil afhænge af den videnskabelige udvikling på 
området på tidspunktet for ansøgningen samt af det statistiske signifikansniveau, 
resultaterne skal nå. Undersøgelsen på gnavere kan kombineres med 
undersøgelsen af virkningerne på forplantningsevnen. 
For så vidt angår stoffer eller lægemidler, der ikke er bestemt til anvendelse på 
levnedsmiddelproducerende dyr, skal der gennemføres en undersøgelse af de 
toksiske virkninger på fosteret, herunder teratogene virkninger, på mindst en art, 
som kan være den art, præparatet. er bestemt til, hvis præparatet er beregnet til 
dyr, som vil kunne anvendes til avl. 
81 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/ISÆØF art. l) 
(tilpasset) 
3.5. Mutagene egenskaber 81/852ÆØF 
·- bilag 
Afprøvning af mutagene egenskaber har til fonnål at bedømme stoffernes evne til at (ændring stammende fra 
fremkalde transmissible ændringer i cellers genetiske materiale. 92/18/EØF art. l) 
(tilpasset) 
Alle nye stoffer bestemt til anvendelse i veterinærlægemidler skal vurderes med 
henblik på at fastslå deres mutagene egenskaber. 
Antallet og arten af forsøg og kriterier for vurdering af resultaterne afhænger af det 
videnskabelige stade på det tidspunkt, hvor ansøgningen indgives. 
3.6. Kræftfremkaldende egenskaber 
Langtidsforsøg til bestemmelse af kræftfremkaldende virkning på dyr er normalt 
nødvendige for stoffer, som mennesker udsættes for, og som 
-frembyder nær kemisk analogi med k~ndte kræftfremkaldende stoffer 
-under afprøvning af mutagene egens.kaber fremkaldte resultater, der antyder, at 
kræftfremkaldende virkninger kan være til stede 
-under afprøvning af toksicitet har fremkaldt mistænkelige. symptomer. 
Ved tilrettelæggelsen af undersøgelserne af kræftfremkaldende egenskaber og 
vurdering af undersøgelsesresultaterne skal der tages hensyn til den videnskabelige 
erkendelses stade på det tidspunkt, ansøgningen indgives., 
3.7. Undtagelser 
For lægemidler, som er bestemt til lokal brug, skal der foretages undersøgelser af 
resorption i de dyrearter, præparatet er bestemt for. Hvis det påvises, at resorptionen 
~~r ubetydelig, kan toksicitetsforsøg ved gentagen indgift, undersøgelserne af 
toksicitet for forplantningsevnen og af kræftfremkaldende egenskaber undlades, med 
mindre: 
-det må påregnes, at dyret efter forskrifterne indtager lægemidlet oralt 
eller 
-lægemidlet via det behandlede dyr kan kontaminere levnedsmidler (præparater til 
intramammær brug). 
82 
4. Andre bestemmelser 8l/852ÆØF 
bilag 
4.1. Immunotok.sicitet (ændring stammende fra 
92/ISÆØF.art. l) 
Hvis der blandt de virkninger, der er iagttaget under forsøg med gentagen indgift på (tilpasset) 
dyr, er speciftkke forandringer i lymfoid organvægt og/eller histologi og 
celleforandringer i lymfevæv (benmarv _eller perifere leukocyter) skal forsøgslederen 
overveje behovet for yderligere undersøgelser af præparatets indvirkning på 
immunsystemet. 
Ved tilrettelæggelse af undersøgelserne og vurdering af undersøgelsesresultaterne 
skal der tages hensyn til den videnskabelige erkendelses stade på det tidspunkt, 
ansøgningen indgives. ' 
4.2. Restkoncentrationers .mikrobiologiske egenskaber 
4.2.1. Mulig virkning på menneskets tarmflora 
De mikrobiologi~ke risici, som restkoncentrationer af antimikrobielle forbind­
elser frembyder for menneskets tarmflora, skal undersøges i overensstemmelse 
med den videnskabelige erkendelses stade på det tidspunkt, ansøgningen 
indgives. 
4.2.2. Virkninger på mikroorganismer, som anvendes ved industriel levneds­
middelforarbejdning 
I visse tilfælde kan det være nødvendigt at foretage forsøg for at bestemme, om 
restkoncentrationer frembyder ulemper for de teknologiske processer ved 
industriel forarbejdning af levnedsmidler. 
4.3. Iagttagelser på mennesker 
Der fremlægges oplysninger om, hvorvidt bestanddele i veterinærlægemidlet 
anvendes som lægemidler til behandling af mennesker. I bekræftende fald udarbejdes 
en rapport om alle iagttagne virkninger (herunder bivirkninger) for mennesker samt 
disses årsag, for så vidt som det er af betydning for vurdering af 
veterinærlægemidlet, i givet fald belyst med forsøgsresultater eller bibliografisk ' 
dokumentation. Hvis stoffer i veterinærlægemidlet enten ikke, eller ikke længere, 
anvendes som lægemiddel til behandling af mennesker, skal dette begrundes. 
5. Økotoksicitet 
5.1. Formålet med undersøgelse af veterinærlægemidlers økotoksicitet er at vurdere de 
skadelige virkninger, som brug af produktet kan forårsage på miljøet, og identificere, 
hvilke sikkerhedsforanstaltninger der er nødvendige for at begrænse risikoen. 
5.2. Vurderingen af økotoksicitet er obligatorisk ved ansøgninger om tilladelse til 
markedsføring af veterinærlægemidi er, med undtagelse af ansøgninger, som indgives 
i overensstemmelse med artikel artikell2, stk. 3, litra j), og artikel13, stk. l. 
83 
5.3. Vurderingen gennemføres nonnalt i to faser. 
I første fase vurderer forsøgslederen omfanget af den miljøpåvirkning, som 
præparatet, dets virksomme stoffer eller relevante metabol~tter . kan have, under 
hensyntagen til: · 
-de dyrearter, præparatet er bestemt for, og det anbefalede brugsmønster (f.eks. 
indgift på alle dyr eller på de enkelte dyr) 
-indgiftsvej, især i hvor høj grad præparatet går direkte ud·i økosystemer 
-eventuel udskillelse af præparatet, dets virksomme stoffer. eller relevante 
metabolitter i miljøet via behandlede dyr; nedbrydelighed i sådanne sekreter 
-bortskaffelse af ubrugte præparater eller affald. 
5.4.1 anden fase skal fors.øgslederen under hensyntagen til præparatets indvirkning på 
miljøet og til foreliggende oplysninger om de fysisk-kemiske, farmakologiske 
og/eller toksikologiske egenskaber af forbindelsen fremkommet under gennemførelse 
af de øvrige afprøvninger og forsøg i medfør af dette direktiv overveje, hvilke 
yderligere særlige undersøgelser af præparatets indvirkning på bestemte økosystemer 
der er behov for. 
5.5. Efter omstændighederne kan der være behov for yderligere undersøgelser af: 
-skæbne og adfærd i jorden 
-skæbne og adfærd i vand og luft 
-virkning på organismer i vand 
-virkning på andre organismer, som lægemidlet ikke er bestemt for. 
Sådanne yderligere undersøgelser skal gennemføres i overensstemmelse med 
forsøgsprotokollerne i bilag V til Rådets direktiv· 67/548ÆØF1, eller, hvor et 
endepunkt ikke er tilstrækkelig dækket af disse protokoller, i overensstemmelse med 
Jtndre internationalt anerkendte forsøgsprotokoller om veterinærlægemidlet og/eller 
det (de) virks.omme stof(fer) og/eller udskilte metabolitter. Antal og type af forsøg og 
kriterierne for deres vurdering bestemmes af den videnskabelige erkendelses stade på 
det tidspunkt, hvor ansøgningen indgives. 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/ISÆØF art. l) 
(tilpasset) 
EFT L 196 af 16.8.1967, s. 1). Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 98/73ÆF (EFT L 305 af 
16.11.1998, s. 1). 
KAPITELII . 81/852ÆØF 
bilag· 
FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER OG DOKUMENTATION (ændring stammende fra 
92/18/EØF art. l) 
Som ved ethvert videnskabeligt arbejde skal materialet vedrørende sikkerhedsprøver (tilpasset) 
omfatte: · 
a) en indledning til afgrænsning af emnet, eventuelt ledsaget af hensigtsmæssige 
bibliografiske oplysninger 
b) detaljeret identifikation af det undersøgte stof, herunder: 
-internationale fællesbetegnelser 
-IUPAC-navn (International Union ofPure and Applied Chemistry Name) 
. -CA S-nummer (Chemical Abstract Service) 
-terapeutisk og fam1akologisk klassificering 
-synonymer og forkortelser 
-strukturformel 
-molekylær formel 
-molvægt 
~ renhedsgrad 
-kvalitativ og kvantitativ sammensætning af urenheder 
-beskrivelse af fysiske egenskaber 
-smeltepunkt 
-kogepunkt 
-damptryk 
-opløselighed i vand og organiske opløsningsmidler, udtrykt i g/1, med angivelse af 
temperatur · 
-massefylde 
-:--refraktionsindeks, rotation osv. 
c) en udførligt beskrevet forsøgsplan med begrundelse for eventuel udeladelse af visse 
af de ovenfor nævnte forsøg, en beskrivelse af anvendte metoder, apparatur og 
materiel, af dyrenes art, race, stamme, oprindelse om muligt antal, opstal.dning og 
anvendt foder, idet det blandt andet præciseres, om dyrene er specifikt 
patogenfri (SPF) 
85 
d) alle opnåede resultater,. gunstige som ugunstige; originale data skal beskrives. så 
udførligt, at det er mullgt at underkaste dem en kritisk vurdering uafhængigt af den af 
ophavsmanden givne fortolkning; til forklaring kan resultaterne ·ledsages af 
illustrationer 
e) en statistisk vurdering af resultaterne, når forsøgsprogranimet og variabiliteten 
kræver det 
f) en objektiv diskussion af de opnåede resultater, der fører til konklusioner med 
'hensyn til sikkerhed ved stoffet, dets sikkerhedsmarginer hos .forsøgsdyret og det dyr, 
præparatet er bestemt for, og dets eventuelle bivirkninger, dets anvendelsesområder, 
de virksomme doseringer og mulige uforligeligheder 
g) en detaljeret beskrivelse og en grundig diskussion af forsøgsresultaterne vedrørende 
sikkerhed for restkoncentrationer i levnedsmidler, og relevans for vurdering af 
restkoncentrationernes risici for mennesker; på grundlag af denne beskrivelse skal 
der stilles forslag til sikring af, at enhver skadelig påvirkning af mennesker kan 
udelukkes ved anvendelse af internationalt anerkendte vurderingskriterier, f.eks. "no 
effect level" i dyr, forslag til valg af sikkerhedsfaktor og acceptabel daglig dosis 
(ADI) . 
h) en grundig diskussion af eventuelle risici for personer, som fremstiller præparatet og 
indgiver lægemidlet på dyr, ledsaget af anbefalinger vedrørende passende 
foranstaltninger til begrænsning af sådanne risici 
i) en· grundig diskussion af miljørisici forbundet med anvendelse af lægemidlet under 
de anbefalede betingelser, ledsaget af passende anbefalinger til begrænsning af 
sådanne risici 
j) alle nødvendige elementer for bedst muligt at oplyse klinikeren om anvendeligheden 
af det foreslåede præparat; diskussionen suppleres med forslag vedrørende 
bivirkninger og muligheder for behandling af akutte forgiftninger hos de dyr, 
præparatet er bestemt for 
k) konklusion i form af sagkyndig rapport med detaljeret kritisk analyse af de ovenfor 
nævnte oplysninger i lyset af den '(idenskabelige erkendelses stade på det tidspunkt, 
ansøgningen indgives, ledsaget af et detaljeret resume af resultaterne af relevante 
sikkerhedsforsøg og nøjagtige bibliografiske oplysninger.· 
86 81/852/EØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
B. Undersøgelser for restkoncentrationer 
KAPITEL I 
FORSØGENESGENNEMFØRELSE 
l. Indledning 
Ved "restkoncentrationer" forstås i dette direktiv alle virksomme stoffer eller deres 
metabolitter, som bliver tilbage i kød eller andre levnedsmidler hidrørende fra dyr, 
på hvilke det pågældende lægemiddel er anvendt. 
Formålet med denne undersøgelse er at fastslå, om der fmdes restkoncentrationer, og 
eventuelt under hvi.lke forhold og i hvilket omfang disse bliver tilbage, i 
levnedsmidler hidrørende fra behandlede dyr samt den tilbageholdelsestid, der skal 
overholdes for at fjerne en eventuel helbredsmæssig risiko for forbrugerne og/eller 
ulemper ved den industrielle forarbejdning af levnedsmidlerne. 
Vurderingen af den fare, som restkoncentrationer frembyder, indebærer bestemmelse 
af eventuel tilstedeværelse ·af restkoncentrationer hos dyr, der er behandlet med 
præparatet på normal forskriftsmæssig måde, samt undersøgelse af virkningerne af 
disse restkoncentrationer. 
For så vidt angår veterinærlægemidler bestemt for levnedsmiddelproducerende dyr 
skal undersøgelserne vise: 
l) i hvilket omfang og hvor længe restkoncentrationer af veterinærlægemidler 
forbliver i væv af behandlede dyr eller i levnedsmidler hidrørende fra sådanne 
dyr 
2) at der med henblik på forebyggelse af helbredsmæssige risici for forbrugere af 
levnedsmidler hidrørende fra behandlede dyr eller ulemper ved den industrielle 
forarbejdning af levnedsmidler kan opstilles realistiske tilbageholdelsestider, 
som kan overholdes under de praktiske vilkår i landbruget 
3) at der fmdes egnede analysemetoder, som kan anvendes rutinemæssigt med 
henblik på at kontrollere overholdelse aftilbageholdelsestiden. 
2. Metabolisme og restkinetik 
2.1. Farmakokinetik (absorption, fordeling, biotransformation, udskillelse) 
F ormålet med farmakokinetiske undersøgelser vedrørende restkoncentrationer af 
veterinærlægemidler er at vurdere absoption, fordeling, biotransformation og 
udskillelse af produktet i den dyreart, det er bestemt for. 
Det endelige produkt eller et bioækvivalent præparat indgives det dyr, det er bestemt 
for, i den.højcste anbefalede dosering. 
Under hensyntagen til indgiftsvejen skal der gives en fyldestgorende beskrivelse af 
omfanget af absorption af lægemidlet. Hvis det påvises, at resorptionen af produkter 
· til lokal brug er ubetydelig, er der ikke behov for yderligere undersøgelser af 
restkoncentrationer. 
87 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF .art. l) 
(tilpasset) 
Der gives en beskrivelse af fordelingen af lægemidlet i det dyr, det er bestemt for; 
muligheden for plasmaproteinbinding eller overgang til mælk eller æg samt for 
ophobning af lipofile forbindelser skal indgå i overvejelserne. 
Der gives en beskrivelse af udskillelsesvejene for præparatet fra det dyr, præparatet 
er bestemt for. De vigtigste metabolitter skal identificeres og karakteriseres. 
2.2. Nedbrydning af restkoncentrationer 
Fonnålet med disse undersøgelser til måling af restkoncentrationers nedbrydning i 
det behandlede dyr efter sidste indgift af vet~rinærlægemidlet er at gøre det muligt at 
bestemme ventetidens længde. 
På forskellige tidspunkter efter at lægemidlet sidst er indgivet forsøgsdyret, 
bestemmes indholdet af restkoncentrationer ved hjælp· af passende fysiske, kemiske 
eller biologiske metoder. De anvendte metoder beskrives med hensyn til teknisk 
gennemførelse, pålidelighed og følsomhed. 
3. Rutinemæssig analyse til påvisning af restkoncentrationer 
Der skal foreslås analytiske metoder, der kan praktiseres som led i en rutinemæssig 
undersøgelse og som er så følsomme, at det er muligt med sikkerhed at bestemme, 
hvorvidt der er sket overskridelse af de ved lov fastsatte maksimumsgrænser for 
restkoncentrationer. 
Den foreslåede analysemetode skal beskrives i detaljer; den skal valideres .og være 
egnet til anvendelse under nonnaJ rutinemæssig overvågning af indholdet af 
restkoncentrationer. · 
Følgende karakteristika beskrives: 
-specificitet 
_:__ nøj~gtighed, inklusiv følsomhed 
--præcision 
-detektionsgrænse 
-kvantificeringsgrænse 
-praktisk gennemførlighed og anvendelighed under nonnalc laboratorievilkår 
-modtagelighed for interferens. 
Analysemetodens egnethed vurderes i lyset af den videnskabelige erkendelses stade 
og den tekniske viden på det tidspunkt, ansøgningen indgives. · 
88 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/ISÆØF art. l) 
(tilpasset) 
KAPITEL II 81/852ÆØF 
bilag 
FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER OG DOKUMENTATION (ændring stammende fra 
92/lSÆØF art. l) 
Som ved ethvert ·videnskabeligt arbejde skal materialet vedrørende afprøvning af (tilpasset) 
restkoncentrationer omfatte: 
a) en indledning til afgrænsning af emnet, eventuel ledsaget af hensigtsmæssige 
bibliografiske oplysninger 
b) udførlig identifikation af lægemidlet, herunder: 
-sammensætning 
-renhed 
-identifikation af partiet 
-relation til færdigproduktet 
-speciflldæ aktivitet og renhed af radioaktivt mærkede stoffer 
-mærkede atomers position i molekylet 
c) en udførligt beskrevet forsøgsplan med begrundelse for udeladelse af visse af 
ovenfor nævnte forsØg, en beskrivelse af anvendte metoder, apparatur og materiel, af 
dyrenes art, race, stamme, og om muligt antal samt fodrings- og opstaldningsvilkår 
d) alle opnåede resultater, gunstige som ugunstige originale data skal beskrives så 
udførligt, at det er muligt at underkaste 'dem en kritisk vurdering uafhængigt af den af 
ophavsmanden givne fortolkning; resultaterne kan eventuelt ledsages af illustrationer 
e) en statistisk analyse af resultaterne, når forsøgsprogrammet og variabiliteten kræver 
det 
f) ~n objektiv diskussion af de opnåede resultater ledsaget af forslag til maksimums­
grænser for restkoncentrationer af de virksomme stoffer i præparatet, med angivelse 
af restkoncentrationer ·bestemt ved mærkede substanser, receptorvæv og anbefalede 
ventetider til sikring af, at levnedsmidler hidrørende fra behandlede dyr ikke 
indeholder restkoncentrationer, der kan frembyde risici for mennesker 
g) konklusion i form af sagkyndig rapport med detaljeret kritisk analyse af de ovenfor 
nævnte oplysninger i lyset af den videnskabelige erkendelses stade på det tidspunkt, 
ansøgningen indgives, ledsaget af et detaljeret resume af undersøgelsesresultaterne 
vedrørende restkoncentrationer og nøjagtige bibliografiske oplysninger. 
89 J 
DEL 4 81/852ÆØF 
bilag 
PRÆKLINISKE OG KLINISKE FORSØG (ændring stammende fra 
92/ISÆØF art. l) 
De oplysninger og den dokumentation, der i henhold til artikel artikell2, stk. 3, litra j), (tilpasset) 
og artikel 13, stk. l, skal· ledsage ansøgninger om tilladelse til markedsføring, gives i 
overensstemmelse med bestemmelserne i nærværende del. · 
KAPITEL I 
PRÆKLINISKEKRAV 
Formålet med prækliniske undersøgelser er at bestemme præparatets farmakologiske 
aktivitet og tolerance. 
A. Farmakologi 
A. l Farmakodynamik 
Undersøgelser af farmakodynamik bør udføres efter to særskilte principper. 
På den ene side skal undersøgelsen på passende måde beskrive den virknings­
mekanisme og de farmakologiske virkninger, som ligger til grund for den anbefalede 
praktiske anvendelse, idet resultaterne udtrykkes i kvantitativ form (kurver over 
dosis/virkning, tid/virkning eller _andet) og, for så vidt som det er muligt, 
sammenlignet med et produkt, hvis virkning er kendt. Hvis et virksomt stof hævdes 
at have en højere terapeutisk virkning, skal forskellen påvises og være statistisk 
signifikant. 
På den anden side skal forsøgslederen give en overordnet farmakologisk karakteristik 
af det virksomme stof, med særlig henblik på muligheden for bivirkninger. I 
almindelighed er det formålstjenligt at undersøge de vigtigste funktioner. 
Forsøgslederen skal bestemme, hvorledes indgiftsvej, formulering osv. indvirker på 
det virksomme stofs farmakologiske aktivitet. 
Jo nærn1ere de doser, der kan fremkalde bivirkninger, kommer de virkninger, der 
tilsigtes med præparatet, jo grundigere skal en sådan undersøgelse være. 
Forsøgsteknikken skal, når den ikke er sædvanemæssig, beskrives på en sådan måde, 
:.t den kan gentages, og forsøgslederen må påvise dens værdi. Forsøgsresultaterne 
skal fremstilles udførligt og, for visse typer af forsøg, med angivelse af statistisk 
signifikans. 
Enhver kvantitativ ændring af virkningerne som følge af gentagen indgift skal 
ligeledes undersøges. Undtagelse herfra skal behørigt begrundes. · 
Stofkombinationerne kan være resultatet enten af farmakologiske forudsætninger 
eller af kliniske indikationer. I første tilfælde skal den farmakodynamiske 
undersøgelse klart påvise de interaktioner, som gør selve stofkombinationen 
anbefalelsesværdig til klinisk brug. I andet tilfælde, · hvor den videnskabelige 
motivering for stofkombinationen søges gennem kliniske forsøg, skal det undersøges, 
om stofkombinationens forventede virkninger kan påvises hos dyr, og forsøgslederen 
skal under alle omstændigheder kontrollere omfanget af eventuelle bivirkninger. 
Hvis en kombination indeholder et nyt virksomt stof, må dette stof først have været 
genstand for en tilbundsgående undersøgelse. 
90 
A.2 Farmakokinetik 
I almindelighed er det i klinisk sammenhæng fonnålstjenligt med grundlæggende 
farmakokinetiske oplysninger vedrørende nye virksomme stoffer. 
Farmakokinetiske målsætninger kan opdeles i to hovedområder: 
i) deskriptiv farmakokinetik som grundlag for en vurdering af grundlæggende 
parametre som CBL (clearance fra legemet), fordelingsvolumen, middel­
opholdstid osv. 
ii) brug af disse parametre til undersøgelse af forholdet mellem dosering, plasma og 
vævskoncentration og farmakologiske, terapeutiske eller toksiske virkninger. 
For dyrearter, som præparatet er beste~n:t for, skal der som regel gennemføres 
farmakokinetiske undersøgelser for at sikre, at lægemidlerne anvendes med størst 
mulig effektivitet og sikkerhed. Undersøgelserne er især nyttige for klinikeren i hans 
arbejde med at bestemme dosering (indgiftsvej og -sted, dosis, dosisinterval, antal 
behandlinger osv.) og fastlægge doseringer, som er afpasset efter bestemte 
~opulationsvariabler (f.eks. alder, sygdomme). Undersøgelserne kan for en række 
dyr være mere effektive og giver normalt flere oplysninger end de traditionelle 
titrerings undersøgelser. 
For nye kombinationer af allerede kendte og efter dette direktivs nonner undersøgte 
stoffer kan famtakokinetiske undersøgelser af faste kombinationer udelades, hvis det 
påvises, at indgift af de virksomme stoffer som fast komQination ikke ændrer deres 
~armakokinetiske egenskaber. 
A.2.1. Biotilgængelighedlbioækvivalens 
Hensigtsmæssige undersøgelser af biotilgængelighed skal gennemføres med 
henblik på bestemmelse af bioækvivalens: 
-ved sammenligning mellem et reformuteret lægemiddel og et eksisterende · 
lægemiddel · 
-ved sammenligning mellem en ny indgiftsmetode eller -vej og eksisterende 
metoder eller veje 
- i alle de i artikel 13, stk. l, nævnte tilfælde. 
91 811852/EØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
B. Bestemmelse af tolerance hos det dyr, præparatet er bestemt for 
Denne undersøgelse skal udføres på aile de dyrearter, som lægemidlet er bestemt for. 
Formålet er ved forsøg at bestemme den lokale og den almindelige tolerance over for 
præparatet hos dyrearter, som præparatet er bestemt for, med henblik på 
bestemmelse af en tolerancedosis, der er tilstrækkelig stor til at skabe en passende 
sikkerhedsmargin, samt en beskrivelse af kliniske symptomer på overskreden 
tolerance efter de anbefalede anvendelsesmåder, for så vidt dette kan opnås ved at 
øge den terapeutiske dosis og/eller behandlingens, varighed. Forsøgsrapporten skal 
indeholde flest mulige detaljer vedrørende de forventede farmakologiske virkninger 
og uønskede bivirkninger, idet disse sidste må vurderes under hensyntagen til de 
anvendte dyrs eventuelle meget store værdi. 
Lægemidlet indgives i det mindste efter de anbefalede forskrifter for indgiftsmåde. 
· C. Resistens 
Der skal indgives oplysninger om tilfælde af resistente organismer i lægemidler, som 
anvendes profylaktisk eller til behandling af infektionssygdomme eller parasitangreb 
hos dyr. 
KAPITEL II 
KLL~ISKE KRAV 
l. Generelle principper 
Formålet med de kliniske forsøg er at påvise eller dokumentere virkningen af 
veterinærlægemidlet efter indgift af de anbefalede doser samt at give oplysninger om 
· indikationer og kontraindikationer hos hver dyreart, alder, anvendelsesmåde, 
eventuelle bivirkninger og dets uskadelighed , når præparatet anvendes efter 
forskrifterne. 
Medmindre andet begrundes, skal de kliniske forsøg udføres ved brug af kontroldyr 
(kontrollerede kliniske forsøg). Der skal foretages sammenligning af den opnåede 
terapeutiske virkning og virkningen af et placebopræparat, respektive udeladelse af 
behandling og/eller behandling med et godkendt præparat lægemiddel, som vides at 
have terapeutisk værdi. Alle de opnåede resultater, såvel positive som negative, skal 
meddeles. 
Endvidere skal der gives oplysninger om samtlige metoder, der er anvendt for at 
stille diagnosen. Resultaterne skal meddeles kvantitativt eller ved anvendelse af 
konventionelle kliniske kriterier. Der skal anvendes hensigtsmæssige og velbe-
grundede statistiske metoder. · 
92 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/lSÆØF art. l) 
(tilpasset). 
For så vidt angår veterinærlægemidler, som fortrinsvis er bestemt til at øge dyrets 
ydelse, skal der rettes særlig opmærksomhed mod: 
-dyrets ydelse 
-kvaliteten af animalsk ydelse ( organoleptiske, ernæringsmæssige, hygiejniske og 
teknologiske kvaliteter) 1 
-ernæringsmæssig effektivitet og vækst hos dyret 
-:--dyrets alminØelige sundhedstilstand. 
Forsøgsresultaterne skal bekræftes ved hjælp af data, som er opnået under praktiske 
feltbetingelser. 
Hvis ansøgeren for visse terapeutiske indikationers vedkommende kan påvise, at han 
ikke er i stand til at levere fuldstændige oplysninger om den terapeutiske virkning, 
fordi: 
a) de for de pågældende lægemiddel angivne indikationer optræder så sjældent, at 
ansøgeren ikke med rimelighed kan være pligtig til at fremskaffe fuldstændige 
oplysninger · 
b) videnskabens udviklingstrin ikke gør det muligt at fremskaffe fuldstændige 
oplysninger 
k:-n tilladelsen til markedsføring kun gives med fø'lgende forbehold: 
a) det pågældende lægemiddel må kun udleveres på recept og må i givet fald kun 
indgives under streng veterinær kontrol 
b)· indlægssedlen samt alle oplysninger skal henlede dyrlægens opmærksomhed på, 
at i visse udtrykkeligt angivne henseender er oplysningerne om det pågældende 
lægemiddel endnu ufuldstændige. 
2. Udførelse af forsøgene 
Alle veterinærkliniske forsøg udføres i overensstemmelse med en grundigt overvejet 
og detaljeret forsøgsplan·, som skal foreligge i skriftlig. fonn, inden forsøget 
påbegyndes. Forsøgsdyrenes trivsel skal være genstand for veterinærkontrol og skal 
indgå fuldt ud i overvejelserne i forbindelse med udarbejdelsen af forsøgsplaner og 
under hele forsøget. 
I forvejen udfærdigede, systematisl< skrevne anvtsmnger på procedurer for 
organisation, gennemførelse, dataindsamling, dokwnentation og verifikation skal 
foreligge. · 
93 811852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
Inden forsøget påbegyndes, skal der indhentes skriftligt og dokumenteret tilsagn fra 81/852/EØF 
ejeren af det dyr, der skal bruges under forsøget. Især skal ejeren oplyses skriftlig bilag 
om, hvilke følgevirkninger deltagelse i forsøget får for senere bortskaffelse af (ændring stammende fra 
behandlede dyr eller for udnyttelsen af behandlede dyr til levnedsmidler. Disse 92/18ÆØF art. l) 
oplysninger skal kontrasigneres og dateres af dyrets ejer og vedlægges ·(tilpasset) 
forsøgsdokumentationen. 
Medmindre forsøget udføres som blindforsøg, fmder bestemmelserne i artikel 58, 59 
og 60 tilsvarende anvendelse på etikettering af præparater bestemt til brug i kliniske 
forsøg med veterinærlægemidler. Ordene "kun til veterinærkliniske forsøg" skal i alle 
tilfælde fremstå tydeligt på etiketten på en sådan måde, at påskriften ikke kan fjernes. 
KAPITEL III 
OPLYSNINGER OG DOKUMENTATION 
Som ved ethvert videnskabeligt arbejde skal materialet vedrørende effektivitet omfatte en 
indledning til afgrænsning af emnet, ledsaget af hensigtsmæssige bibliografiske 
oplysninger. · 
Al præklinisk og klinisk dokumentation skal forelægges så detaljeret, at de muliggør en 
objektiv bedømmelse. Alle undersøgelser og forsøg skal meddeles, hvad enten de er 
gunstige eller ugunstige for ansøgeren. 
l. Journaler for de prækliniske observationer 
Der fremlægges så vidt muligt oplysninger om resultater af: 
a) forsøg til påvisning af farmakologisk virkning 
b) forsøg til påvisning af de farmakologiske mekanismer, der ligger til grund for 
den terapeutiske virkning 
c) forsøg til påvisning af de vigtigste farmakokinetiske processer. 
94 
For alle pr~kliniske forsøg fremlægges desuden følgende oplysninger: 81/852ÆØF 
bilag· 
a) resume (ændring stammende· fra 
92/ISÆØF art. l) 
b) en udførlig forsøgsplan med beskrivelse af anvendte metoder, apparatur og (tilpasset) 
materialer, oplysninger vedrørende dyrenes art, alder, vægt, køn, antal, race eller 
stamme, identifikation af dyr, dosis, indgiftsvej og doseringsplan 
c) . eventuelt statistisk analyse af resultaterne 
d) objektiv diskussion af de opnåede resultater som grundlag for en konklusion 
vedrørende lægemidlets sikkerhed og effektivitet. 
Hvis en eller flere af disse oplysninger udelades, skal det begrundes. 
2.1. Journaler for de kliniske observationer 
Alle oplysninger skal meddeles af hver · forsøgsleder; i tilfælde af individuel 
behandling skrives der journal for observationerne på hvert enkelt individ, mens der 
,•cd flokbehandling skrives journal for flokken af dyr. 
De givne oplysninger rubriceres på følgende måde: 
a) forsøgslederens navn, adresse, stilling og kvalifikationer 
b) sted og dato for behandling samt dyreejerens navn og adresse 
c) oplysninger fra forsøgsplanen med beskrivelse af anvendte metoder, herunder 
metoder til randomisering og blindforsøg, samt indgiftsvej og -plan, dosis, 
identifikation af forsøgsdyr, arter, racer eller stammer, alder, vægt, køn og 
fysiologisk status 
d) opdræt og fodring med oplysning om foderets sammensætning og art og mængde 
af eventuelle tilsætningsstoffer i foderet 
e) så fuldstændige oplysninger som muligt om dyret med beskrivelse af eventuelle 
interkurrente sygdommes opståen og forløb i forsøgsperioden 
f) diagnose .samt grundlaget, hvorpå diagnosen er stillet 
g) symptomer og sygdommens sværhedsgrad, om muligt ved brug af traditionelle 
kriterier 
'•) nøjagtig identifikation af det præparat, der er anvendt til forsøget 
95 
i) dosering af lægemidlet, anvendelsesmåde, · -hyppighed og eventuelt de 
sikkerhedsforanstaltninger, der er truffet ved anvendelsen (f.eks. injektionernes 
varighed) 
j) varighed af behandling og efterfølgende observationsperiode 
k) alle oplysninger om tidligere eller samtidig anvendelse af andre lægemidler 
inden for forsøgsperioden bør meddeles, og eventuelle konstaterede interaktioner 
skal anføres 
l) alle resultat~r af kliniske forsøg inklusive ugunstige eller negative resultater med 
fuldstændig angivelse af de kliniske observationer og resultater af objektive 
kliniske undersøgelser (laboratorieanalyser, funktionsprøver), der er nødvendige 
ved bedømmelsen af ansøgningen; de anvendte metoder skal angives tillige med 
betydningen af diverse iagttagne ·afvigelser (variationer i metoden, individuelle 
variationer og behandlingens indflydelse); hvis der konstateres en 
farmakodynamisk virkning på dyret, er det ikke i sig selv tilstrækkeligt til, at 
man kan drage konklusioner vedrørende en eventuel terapeutisk virkning 
m) alle oplysninger om de konstaterede utilsigtede virkninger, hvad enten disse er 
skadelige eller ikke,·samt om de foranstaltninger, der er truffet som følge heraf; 
forholdet mellem årsag og virkning skål om muligt undersøg~s · 
:•) indflydelse på ydelsen (f.eks. ægproduktion, mælkeydelse, frugtbarhed) 
o) virkningerne på kvaliteten af levnedsmidler hidrørende fra behandlede dyr, 
navnlig for så vidt angår lægemidler, der kan anvendes som 
produktionsfremmere 
p) konklusioner for· hvert enkelt behandlet· dyr eller, hvor der er anvendt 
flokbehandling, for hver gruppe af.behandlede dyr. 
Hvis en eller flere af oplysningerne wtder litra a) til p) udelades, skal det begrundes. 
Indehaveren af markedsføringstilladelsen for veterinærlægemidlet træffer alle 
nødvendige foranstaltninger til sikring af, at de originale dokumenter, der har tjent 
som grundlag for de givne oplysninger, opbevares i mindst fem år efter tilladelsens 
udløb. · 
96 81/852/EØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
2.2. Resume og konklusioner af de kliniske observationer 
De kliniske observationer, som er gjort under hver af de kliniske forsøg, skal 
sammenfattes, idet der gives en oversigt over forsøgene og forsøgsresultaterne med 
særlig angivelse af: 
a) antallet af kontroldyr, antallet af dyr eller grupper af behandlede dyr med 
angivelse af art, race eller stamme, alder og køn 
b) antal dyr, der er udgået af forsøgene før tiden, samt årsagerne til denne 
afbrydelse 
c) hvorvidt kontroldyrene: 
-ikke har været genstand for behandling 
-har fået placebopræparat 
-har fået et andet godkendt lægemiddel med kendt virkning 
-bar fået det virksomme test-stof i en anden fonnulering eller indgivet ad 
anden vej 
d) hyppigheden af konstaterede bivirkninger 
e) iagttagelser vedrøreilde indflydelse på ydelsen (f.eks.· ægproduktion, mælke-
ydelse, frugtbarhed og kvalitet af levnedsmidl~r) · 
f) angivelse af, hvilke forsøgsdyr der på grund af deres alder, opdræt og fodring 
eller deres anvendelse er særligt modtagelige, eller hvis fysiologiske eller 
patologiske tilstand bør tages i betragtning 
g) en statistisk vurdering af resultaterne, når tilrettelæggelsen af forsøget kræver en 
sådan. · 
Endelig skal forsøgslederen uddrage generelle konklusioner, idet han på grundlag af 
det eksperimentelle bevismateriale udtaler sig om følgende: uskadelighed ved brug 
på de foreslåede anvendelsesbetingelser, lægemidlets terapeutiske virkning med alle 
formålstjenlige oplysninger om indikationer og kontraindikationer, dosering og 
gennemsnitlig varighed af en behandling samt i givet fald konstaterede interaktioner 
med andre lægemidler eller fodertilsætningsstoffer, særlige sikkerhedsforan­
staltninger ved.anvendelse og kliniske tegn på overdosering. 
Ved faste kombinationsprodukter uddrager forsøgslederen endvidere konklusioner 
vedrørende præparatets sikkerhed og effektivitet sammenlignet med særskilt indgift 
af de pågældende virkomme stoffer. 
3. Afsluttende sagkyndig rapport 
Den afsluttende sagkyndige rapport indeholder en tilbundsgående kritisk analyse af 
,!en prækliniske og kliniske dokumentation i lyset af den videnskabelige erkendelses 
stade på det tidspwlkt, ansøgningen indgives, samt et fyldestgørende resume af 
resultaterne af de fremlagte afprøvninger og forsøg og nøjagtige bibliografiske 
op lysninger. 
97 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/lSÆØF art. l) 
(tilpasset) 
• AFSNIT II 
BESTEMMELSER VEDRØRENPE IMMUNOLOGISKE 
VETERINÆRLÆGEMIDLER 
Med forbehold af de specifikke krav nedfældet som fællesskabslovgivning for kontrol og 
udryddelse af sygdomme hos dyr skal de følgende krav fmde anvendelse for 
inn.hmologiske veterinærlægemidler. 
DELS 
RESUME AF: DOKUMENTATIONSMATERIALE 
A. ADMINISTRATIVE DATA 
Det immunologiske veterinærlægemiddel, som ansøgningen vedrører; skal identificeres 
ved navn og navn på virksomme stoffer samt styrke og dispenseringsform, indgiftsmåde 
og -vej og beskrivelse af endelig præsentationsmåde. 
Ansøgerens navn og adresse skal anføres samt navn og adresse på fremstillerne og de · 
steder, der har været involveret i de forskellige fremstillingsstadier (herunder fremstillere 
af færdigproduktet og fremstiller( e) af virksomt (virksomme) stof(fer)), og i givet fald 
navn og adresse på importøren. 
Ansøgeren skal angive titler og antal af dokumentationsbind, der forelægges til støtte for 
ansøgningen, og anføre, hvilke prøver der eventuelt også vedlægges. 
Ud over de administrative data skal der vedlægges dokumentation for, at fremstilleren 
har tilladelse til fremstilling af de pågældende immunologiske veterinærlægemidler som 
defmeret i artikel 44 (med kort beskrivelse af produktionssted). Der skal endvidere 
fremlægges en liste over de organismer, der håndteres på produktionsstedet 
' . 
Ansøgeren skal fremlægge en liste over lande, hvor der er blevet givet tilladelse, kopier 
af alle resumeer af produktets egenskaber i overensstemmelse med artikel 14 som 
godkendt af medlemsstaterne samt en liste over lande; hvor der er blevet indgivet 
ansøgning. 
B. RESUME AF PRODUKTETS EGENSKABER 
Ansøgeren skal fremlægge et forslag til resume af produktets egenskaber 
overensstemmelse med artikel14. 
Derudover skal ansøgeren vedlægge en eller flere prøver eller modeller af præsentations­
måden· for.det immunologiske veterinærlægemiddel samt eventuelt indlægsseddeL 
\ 
' 
98 811852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
.92/lSÆØF art. l) 
(tilpasset) 
C. EKSPERTRAPPORTER 
I overensstemmelse med artikel 15, stk. 2 og 3, skal der forelægges ekspertrapporter om 
alle aspekter af dokumentationen. 
Hver af ekspertrapporterne består af en kritisk evaluering af de forskellige forsøg og/eller 
afprøvninger, der er udført i overensstemmelse med nærværende direktiv, og skal 
indeholde alle de data, der er relevante for evalueringen. Eksperten skal udtale sig om, 
hvorvidt der er givet tilstrækkelige garantier med hensyn til det pågældende lægemidlets 
kvalitet, sikkerhed og effektivitet. Et resume af fakta er ikke tilstrækkeligt. · 
Alle væsentlige oplysninger skal resumeres i et tillæg til· ekspertrapporten, om muligt i 
tabelfonn eller grafisk fonn. Ekspertrapporten og resumeet skal indeholde præcise 
krydsreferencer til oplysnmgeme i den oprindelige dokumentation. 
Ekspertrapporter skal udarbejdes af en tilstrækkeligt kvalificeret og erfaren person. 
Eksperten skal underskrive og datere rapporten, som skal vedlægges en kort beskrivelse 
af ekspertens kvalifikationer, uddannelse og erfaring. Ekspertens professionelle 
forbindelse til ansøgeren skal anføres. 
DEL6 
ANALYTISK (FYSISK-KEMISK, BIOLOGISK ELLER MIKROBIOLOGISK) 
AFPRØVNING AF IMMUNOLOGISKE VETERINÆRLÆGEMIDLER 
Alle afprøvningsmetoder skal svare til videnskabens udviklingsstade på det pågældende 
tidspunkt og skal være validerede procedurer; resultaterne af valideri.ngsundersøgelseme 
skal for.elægges. · 
Alle afprøvningsmetoder skal beskrives udførligt, for .at de kan gentages ved de 
kontrolanalyser, der foretages på den kompetente myndigheds anmodning; anvendes der 
eventuelt særligt udstyr, beskrives dette tilstrækkeligt udførligt, eventuelt vedlagt et 
diagram. Sammensætningen . af laboratoricreagenseme suppleres om fornødent med 
fremst~llingsmetodcn. Hvad angår prøvningsprocedurer, som er medtaget i den 
europæiske fannakope eller en medlemsstats fannakope, kan denne beskriv~lse erstattes 
af e1.a detaljeret henvisning til den pågældende fannakope. 
99 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/lSÆØF art. l) 
(tilpasset) 
A. KVALITATIV OG KVANTITATIV SAMMENSÆTNING AF INDHOLDS­
STOFFERNE 
De oplysninger og den dokumentation, der i henhold til artikel 12, stk. 3, litra c), skal 
ledsage ansøgningen om markedsføringstilladelse, forelægges ·i o-ver~nsstemmelse med 
følge.nde regler. 
l. Kvalitativ sanunensætning 
Ved "kvalitativ sammensætning" af det immunologiske veterinærlægemiddels 
indholdsstoffer forstås betegnelsen for eller beskrivelsen af: 
-virksomt (virksomme) stof(fer) 
-sammensætning af adjuvans 
-lijælpestoffeme, uanset disses art og den anvendte mængde, herunder 
konserveringsmidler, stabilisatorer, emulgatorer, farvestoffer, smagskorrigerende 
stoffer, aromastoffer, mærkede stoffer osv. 
-de stoffer, der indgår i den dispenseringsform, der indgives på dyr. 
Disse angivelser suppleres med alle relevante oplysninger om beholderen og 
eventuelt om dennes lukkemekanisme samt oplysninger om tilbehor, som det 
immunologiske veterinærlægemiddel anvendes eller indgives med, og som leveres 
sammen med lægemidlet. 
2. Ved "almindeligt benyttede betegnelser" til angivelse af immw10logiske veterinær­
lægemidlers indholdsstoffer forstås, med forbehold af anvendelsen af de øvrige 
bestemmelser i artikell2, stk. 3, litra c): -
-for de stoffer, der er optaget i Den Europæiske Fannakopc eller i en medlemsstats 
nationale fammkope: den titel, der er anvendt i den pågældende monografi, som er 
obligatorisk for alle sådanne stoffer, med henvisning til den pågældende 
farmakope 
-for andre stoffer: det af Verdenssundhedsorganisationen anbefalede intemationale 
fællesnavn samt eventuelt et andet tællesnavn eller i mangel heraf den nøjagtige 
videnskabelige betegnelse; stoffer, for hvilke der ikke fmdes et internationalt 
fællesnavn eller en videnskabelig betegnelse, betegnes ved en angivelse af, 
hvordan og hvoraf de er fremstillet, om fornødent suppleret med alle andre 
relevante oplysninger 
-for farvestoffer: angivelse af det "E" -nummer, som de er blevet tildelt i direktiv 
78/25ÆØF. 
100 81/852ÆØF 
bilag. 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
3. Kvantitativ sammensætning 81/852ÆØF 
bilag 
For de "Kvantitativ sammensætning" om virksomme stoffer i immunologiske (ændring stammende fra 
veterinærlægemidler er det· nødvendigt så vidt muligt at angive antal organismer, 92/18/EØF art. l) 
specifikt proteinindhold, masse, antal internationale enheder eller biologiske (tilpasset) 
enheder, enten pr. doseringsenhed eller pr. volumenenhed, og for så vidt angår 
adjuvans og bestanddele i hjælpestoffer angives masse eller volumen for hvert af 
disse stoffer under behørig hensyntagen til de oplysninger, der er nævnt nedenfor i 
afdeling B. 
Hvis der er fastsat en international enhed eller enhed for biologisk aktivitet, skal 
denne anvendes. 
Biologiske enheder, for hvilke der ikke er offentliggjort data, skal udtrykkes på en 
sådan måde, at der entydigt gives oplysning om stoffernes aktivitet, f.eks. ved 
angivelse af den immunologiske virkning, som danner grundlag for fastsættelse af 
dosis. 
4. Farmaceutisk udviklingsarbejde 
Valget af sammensætning, indholdsstoffer og beholder skal forklares og 
dokwnenteres gennem videnskabelige data om det farmaceutiske udviklingsarbejde. 
Overdosering i forhold til deklarationen skal angives og begrundes. Effektiviteten af 
konserveringssystemer skal påvises. 
B. BESKRIVELSE AF FREMSTILLINGSMÅDEN FORFÆRDIGPRODUKTET 
Den beskrivelse af fremstillingsmåden, der i henhold til artikel 12, stk. 3, litra d), skal 
vedlægges ansøgningen om tilladelse, skat affattes således, at den giver en 
tilfredsstillende forestilling om arten af de anvendte processer. 
Den skal således mindst omfatte: 
___,;. de forskellige faser i fremstillingen (herunder rensningsprocedurer), der gør det 
muligt at bedømme, om de anvendte fremgangsmåder til fremstilling kan gentages, og 
vurdere risikoen for bivirkninger på færdigproduktet såsom mikrobiologisk 
kontaminering 
-ved kontinuerlig fremstilling alle oplysninger om de forholdsregler, der er truffet for 
at sikre ensartetheden af hvert parti af færdigproduktet 
-opregning af stoffer, som ikke kan genvindes under fremstillingen 
-oplysning om opblanding med kvantitative angivelser om alle anvendte stoffer 
-angivelse af trin i fremstillingsprocessen, hvor der udtages prøver med ·henblik på 
proceskontrol. · 
101 
C. FREMSTILLING OG KONTROL AF RÅVARERNE 
I dette afsnit forstås ved "råvarer" alle bestanddele, som indgår i fremstillingen af det 
immunologiske veterinærlægemiddeL Medier anvendt til produktion af det virksomme 
stof betragtes som et enkelt udgangsmateriale: 
I forbindelse med: 
et virksomt stof, der ikke er beskrevet i Den Europæiske Farmakope eller i en 
medlemsstats farmakope 
eller 
et virksomt aktivt stof, der er beskrevet i Den Europæiske Farmakope eller i en 
medlemsstats farmakope, og som er fremstillet ved anvendelse af en metode, der kan 
antages at efterlade urenheder, som ikke er nævnt i farmakopemonografien, og for 
hvilken monografien er uegnet til at foretage en passende kontrol af dets kvalitet 
og som fremstilles af en anden person end ansøgeren, kan denne sørge for, at frem­
stilleren af det virksomme stof fremsender en detaljeret beskrivelse af fremstillings­
metoden, kvalitetskontrollen under fremstilling og procesvalidering direkte til de 
kompetente myndigheder. I så fald skal fremstilleren imidlertid forsyne ansøgeren med 
alle de oplysninger, som er nødvendige, for at denne kan tage ansvaret for lægemidlet. 
Fremstilleren skal skriftligt bekræfte over for ansøgeren, at han vil sørge for ensartethed 
meliem fabrikationspartierne og ikke ændre fremstillingsprocessen eller specifikationerne 
uden at underrette ansøgeren herom. Dokumentation og oplysninger til støtte for 
ansøgningen om en sådan ændring skal tilstilles de k'ompetente myndigheder. 
De oplysninger og den dokumentation, der i henhold til artikel 12, stk. 3, litra j) og i), 
samt artikel 13, stk. l, skalledsage ansøgningen om tilladelse, omfatter resultatente af de 
forsøg, som vedfører kvalitetskontrollen af alle indholdsstoffer, og skal forelægges i 
overensstemmelse med følgende bestemmelser. 
l. Råvarer, der er opført i farmakopeer 
Monografierne i Den Europæiske Farmakope gælder for alle de stoffer, der er opført 
deri. 
For de øvrige stoffers vedkommende kan hver medlemsstat foreskrive, at dens 
nationale farmakope skal iagttages for de produkter, der fremstilles på dens område. 
Med hensyn til anvendelsen af artikel 12, stk. 3, litra i), er det tilstrækkeligt, at 
indholdsstofferne er i overensstemmelse med forskrifterne i Den Europæiske 
Farmakope eller i en medlemsstats farmakope. I dette tilfælde kan beskrivelse af 
analysemetoderne erstattes af en udførlig he~visning til den pågældende farmakope. 
102 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/ISÆØF art. l) 
(tilpasset) 
Når et stofhverken er beskrevet i den Europæiske Farmakope eller i en medlemsstats 
farmakope, kan der henvises til tredjelandes farmakopeer; i så fald skal monografien 
fremlægges, i givet fald ledsaget af en oversættelse, som ansøgeren er ansvarlig for. 
Farvestoffer skal under alle omstændigheder opfylde kravene i direktiv 78/25ÆØF. 
De rutinemæssige afprøvninger, der foretages på hver råvareparti, skal angives i 
ansøgningen om markedsføringstilladelse. Såfremt der benyttes andre undersøgelser 
end dem, der er næynt i farmakopeen, skal det bevises, at råvarerne opfylder 
kvalitetskravene i denne farmakope. · 
Dersom en specifikation i en monografi. Den Europæiske Farmakope eller i en 
medlemsstats nationale farmakope ikke er tilstrækkelig til at garantere stoffets 
kvalitet,. kan de kompetente myndigheder kræve mere hensigtsmæssige 
specifikationer fra indehaveren af markedsføringstilladelsen. 
De kompetente myndigheder giver de myndigheder, der er ansvarlige for den 
pågældende farmakope, underretning herom. Indehaveren af markedsførings­
tilladelsen for lægemidlet, skal give de myndigheder, der er ansvarlige for den 
pågældende farmakope, detaljer med hensyn til den påståede utilstrækkelige 
sikkerhed og de derefter anvendte tillægsspecifikationer. 
Når en råvare er beskrevet i Den Europæiske Farmakope eller i en medlemsstats 
farmakope, kan overensstemmelse med monografien for et tredjelands farmakope 
accepteres; i sådanne tilfælde skal ansøgeren forelægge en kopi af monografien 
eventuelt ledsaget af en validering af de · prøvningsprocedurer, som er. indeholdt i 
monografien, og eventuelt en oversættelse heraf. For så vidt angår virksomme stoffer 
;:;kal der fremlægges dokumentation for, at monografien er egnet til at kontrollere 
stoffernes kvalitet. 
2. Råvarer, der ikke er opført i en farmakope 
-2.1. Råvarer af biologisk oprindelse 
Beskrivelsen skal gives i form af en monografi. 
Fremstillingen af vaccine skal om muligt være baseret på seed lot-systemer og på 
etablerede cellebanker. For så vidt angår fremstilling af immunologiske 
veterinærlægemidler, som består af sera, skal de levnedsmiddelproducerende dyrs 
oprindelse, almindelige sundhedstilstand og immunologiske status meddeles; 
udgangsmaterialet skal komme fra defmerede pools. 
Råvarernes oprindelse og historie beskrives og dokumenteres. For gensplejsede 
råvarer skal oplysningerne omfatte en beskrivelse af oprindelsesceller eller -stammer, 
konstruktion af vektor (navn, oprindelse, funktion af rcplikon, promoter forstærker 
og andre regulerende elementer), kontrol af den mdførte DNA-eller RNA-sekvens, · 
oligonuldeotid sekvensen af piasmidvektor i cellerne, piasmid brugt til 
cotransfektion, tilføjede eller fjernede gener, biologiske egenskaber af den endelige 
konstruktion og udtrykte gener, kopiantal og genetisk stabilitet. · 
103 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/lSÆØF art. l) 
(tilpasset) 
Seed materials, herunder cellebanker og råserum til fremstilling af antiserum, ·skal 81/852ÆØF 
afprøves for at fastslå identitet og tilstedeværelse af fremmede agenser. bilag 
(ændring stammende fra 
Der fremlægges oplysninger om alle stoffer af biologisk oprindelse, som anvendes 92/lSÆØF art. l) 
under et hvert trin af fremstillingen, herunder om: (tilpasset) 
- -udgangsmaterialet 
-enhver behandling, rensning og· inaktivering med data vedrørende validering og 
proceskontrol 
\ 
_..:... enhver afprøVIling vedrørende kontaminering, der skal gennemføres for hvert parti 
af stoffet. 
I tilfælde af påvisning af eller mistanke om tilstedeværelse af fremmede agenser, skal 
det tilsvarende materiale kasseres eller undtagelsesvis kun bruges, hvis der under den 
videre bearbejdning af produktet er sikkerhed for, at de fjernes og/eller inaktiveres; 
sådan fjernelse og/eller inaktivering af fremmede agenser skal dokumenteres. 
Når der anvendes cellebanker, skal det dokumenteres, at celleegenskaberne er 
uændrede op til det højeste antal passager, der er anvendt ved fremstillingen. 
For levende svækkede vacciner skal der fremlægges dokumentation for holdbarheden 
af stammens svækkelseskarakteristika. 
Der skal om fornødent fremlægges prøver af de biologiske råvarer eller reagenser, der 
anvendes i prøvningen, således at der på de ansvarlige myndigheders foranledning 
kan gennemføres kontrolforsøg. 
2.2. Råvarer, der ikke er af biologisk oprindelse 
Be~krivelsen fremlægges som en monografi under følgende rubrikker: 
-råvarens betegnelse, svarende til kravene under afdeling A, punkt 2, skal 
suppleres med hand~lsmæssige eller videnskabelige synonymer 
-beskrivelse af råvaren i en form, der svarer til beskrivelse i Den Europæiske 
Farmakope 
-råvarens funktion 
-identifikationsmetoder 
-renbedsprøver beskrives i forhold til det samlede antal forventelige urenheder og 
navnlig i forhold til sådanne,_ som kan have en skadelig virkning, og om 
nødvendigt til sådanne, som under hensyntagen til sammensætningen af det 
lægemiddel, der er genstand for ansøgningen, kunne have en ugunstig virkning på 
lægemidlets holdbarhed, eller som kunne forvanske de analytiske resultater; der 
gives en kortfattet beskrivelse af de forsøg, der gennemføres for at bestemme 
renheden af hvert parti af råvaren 
104 
-eventuelle særlige forholdsregler ved opbevaring og om fornødent råvarens 
opbevaringsti d. 
D. KONTROL VED FREMSTILLINGEN 
De oplysninger og den dokumentation, der i henhold til artikel 12, stk. 3, litra i) og j}, 
samt artikel 13, stk. l, skal ledsage ansøgningen om tilladelse, omfatter navnlig 
oplysninger om den afprøvning, som kan foretages af mellemprodukterne ved 
fremstillingen med henblik på at sikre ensartethed i produktionsprocessen og 
færdigproduktet 
For inaktiverede eller detoksificerede vacciner skal inaktivering eller detoksificering 
kontrolleres under produktionen, umiddelbart efter at disse processer har fundet sted. 
E. KONTROL AF FÆRDIGPRODUKTET 
De oplysninger og. den dokumentation, der i henhold til artikel 12, stk. 3, litra i) og j), 
samt artikel 13, stk. l, skalledsage ansøgningen om tilladelse, omfatter navnlig sådanne, 
som angår den afprøvning, der foretages af færdigproduktet Såfremt der anvendes andre 
prøveprocedurer og grænseværdier end dem, der er nævnt i Den Europæiske Farmakope 
eller i en medlemsstats nationale farmakope,· skal det dokumenteres, at færdigproduktet, 
såfremt det er blevet afprøvet i overensstemmelse med de pågældende monografier, er i 
overensstemmelse med kvalitetskravene i den pågældende farmakope fer vedkommende 
dispenseringsform. Ansøgningen om tilladelse til markedsføring skål opregne, hvilke 
forsøg der er gennemført på et repræsentativt udsnit . af prøver af hvert parti af 
færdigproduktet Der skal oplyses om hyppigheden af prøver, som ikke gennemføres på 
hvert parti. Frigivelsesgrænser skal anføres. 
l. Generelle egenskaber ved færdigproduktet 
Visse afprøvninger af de generelle egenskaber ved et produkt skal indgå 
afprøvningerne af færdigproduktet, selv om de er gennemført under fremstillingen. 
Disse. afprøvninger omfatter om fornødent bestemmelse af gennemsnitsmasse og af 
umksimale afvigelser, mekaniske, fysiske, kemiske eller mikrobiologiske forsøg, 
fysiske ·kendetegn såsom massefylde, pH, brydningsindeks osv. For hvert af disse 
· kendetegn skal . ansøgeren i hvert enkelt tilfælde nøje angive standarder og 
toleranceværdier. 
2. Identifikation og kvantitativ bestemmelse af virksomt (virksomme) stof(fer) 
For alle afprøvninger skal beskrivelsen af fremgangsmåden ved analyse af 
færdigproduktet være tilstrækkelig udførlig til, at de let kan gentages. 
Den kvantitative bestemmelse af de virksomme stoffer skal enten gennemføres på en 
repræsentativ prøve af produktionspartiet eller på en række doseringsenheder, der 
analyseres hver for sig. 
105 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
Om nødvendigt gennemføres endvidere særlige prøver til identifikation af stofferne. 811852ÆØF 
bilag 
I visse undtagelsestilfælde, hvor analyse af virksomme stoffer, der er til stede i stort (ændring stammende fra 
antal eller ringe mængde, vil nødvendiggøre besværlige undersøgelser, der vanskeligt 92/ 18ÆØ F art. l) 
kan gennemføres på hvert produktionsparti, tillades det, at et eller flere virksomme (tilpasset) 
stoffer i færdigproduktet ikke analyseres på den udtrykkelige betiflgelse, at disse 
analyser foretages på mellemstadierne så sent som muligt i fremstillingen; denne 
undtagelse kan ikke udvides til karakteriseringen af de nævnte stoffer. Denne 
forenklede fremgangsmåde suppleres derefter med en metode med kv~titativ 
evaluering, der gør det muligt for de kompetente myndigheder at efterprøve, om det 
immunologiske veterinærlægemiddel, der er bragt i handelen, er i overensstemmelse 
med specifikationen. 
3. Identifikation og kvantitativ bestemmelse af tilsætningsstoffer 
Mængde og art af tilsætningsstof og dets bestanddele efterprøves på færdigproduktet, 
for så vidt som de nødvendige procedurer dertil forefmdes. 
4. Identifikation og kvan~itativ bestemmelse afhj;:elpestofferne 
For så vidt det er nødvendigt, skal hjælpestofferne det mindste underkastes 
identifikationsprøver. · 
Den foreslåede metode til identifikation af farvestoffer skal gøre det muligt at 
efterprøve, om de er opført på den liste, der er knyttet som bilag til direktiv · 
78/25/EØF. 
En øvre og en nedre grænseværdi er obligatorisk for konserveringsmidler og en øvre 
grænseværdi for andre hjælpestoffer, som kan antages at forårsage en ugunstig 
reaktion. 
S. Sikkerhedsforsøg 
Med undtagelse af resultaterne af prøver, som fremlægges i overensstemmelse med 
del 7 i dette bilag, fremlægges oplysninger om sikkerhedsforsøg, som fortrinsvis 
gennemføres som undersøgelse af overdosering på mindst en af de mest modtagelige 
arter af det dyr, præparatet er bestemt for, og mindst ved hjælp af den indgiftsvej, der 
. frembyder størst risiko. 
6. Sterilitets- og renbedsforsøg 
Der gennemføres passende forsøg til påvisning af, at der ikke forefmdes fremmede 
agenser eller andre stoffer i præparatet, i overensstemmelse med arten af det 
immunologiske veterinærlægemiddel og fremstillingsforholdene. 
106 
7. Inaktivering 
Der gennemføres i givet fald forsøg til efterprøvning af stoffets inaktivering 
salgsbeholderen. 
8. Restfugtighed 
Hvert parti af frysetørrede produkter skal afprøves for restfugtighed. 
9. Ensartethed mellem partier 
For at sikre, at produktets effektivitet kan gentages fra parti til parti, og til påvisning 
af overensstemmelse med specifikationerne, afprøves· det virksomme stofs styrke in 
vitro og in vivo, og der fremlægges passende referencemateriale. Prøverne gennem­
føres på hver bulkvare eller på hvert parti af færdigproduktet med passende 
konfidensgrænser. Undtagelsesvis kan afprøvning af styrke gennemføres på et 
· mellemstadium så sent som muligt i fremstillingsprocessen. 
F. HOLDBARHEDSPORSØG 
De oplysninger og den dokumentation, der i henhold til artikel 12, stk. 3, litra f) og i), 
skalledsage ansøgningen om tilladelse, gives i overensstemmelse med følgende regler. 
Der gives en beskrivelse af de undersøgelser, hvorved den foreslåede udløbsdato er 
fastlagt. Undersøgelserne baseres altid på fuldtidsundersøgelser, og gennemføres på et 
tilstrækkeligt antal partier fremstillet i henhold til den beskrevne proces samt på 
produkter i den endelige salgsbeholder. Undersøgelserne omfatter biologiske og fysisk­
kemiske holdbarhedsforsøg. 
Konklusionerne skal ind.eholde de analyseresultater, ·der begrunder den foreslåede 
opbevaringstid under de anbefalede opbevaringsforhold. 
For produkter, som indgives sammen med foderstoffer, oplyses om fornødet om 
produktets udløbsdato på de forskellige opblandingsstadier under forskriftsmæssig 
opblanding. 
For et færdigt produkt, der skal opløses inden indgift, fremlægges oplysninger om 
udløbsdato for det forskriftsmæssigt opløste produkt. Endvidere fremlægges data, der 
danner grundlag for den foreslåede udløbsdato for det opløste produkt. 
107 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
,. DEL7 
AFPRØVNING VEDRØRENDE SIKKERHED 
A. INDLEDNING 
l. Afprøvningen vedrørende sikkerhed skal vise den mulige risiko, det immunologiske 
veterinærlægemiddel frembyder ved forskriftsmæssig behandling for dyr, idet disse 
skal vurderes i forhold til de mulige fordele .ved lægemidlet. 
For immunologiske veterinærlægemidler, der består af levende organismer, navnlig 
· organismer som kan spredes fra vaccinerede dyr, skal den mulige risiko for 
uvaccinerede dyr af samme eller andre eventuelt udsatte racer vurderes. 
2. De oplysninger og den dokumentation, som i henhold til artikel 12, stk. 3, litra j), og 
artikel 13, stk. l, skal vedlægges ansøgningen om tilladelse, gives i overens-
stemmelse med reglerne under afdeling B. · 
3. Medlemsstaterne skål sikre, at laboratorieforsøgene udføres i overensstemmelse med 
bestemmels~rne om god laboratoriepraksis, som er fastlagt i direktiv 87/18ÆØF og 
~8/320/EØF. 
B. GENERELLE KRAV 
l. Sikkerhedsforsøgene udføres på den dyreart, præparatet er bestemt for. · 
2. Den anvendte dosis skal svare til den mængde af præparatet, som forskriftsmæssigt 
skal bruges, og indeholde den ·maksimale ti ter eller styrke, som ansøgningen 
omfatter. 
3. Prøver til brug for sikkerhedsforsøgene udtages i et eller flere partier, som er 
fremstillet i overensstemmelse med den i ansøgningen om ·markedsføringstilladelse 
beskrevne proces. 
108 811852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
C. LABORATORIEFORSØG 
l. Sikkerhed ved enkeltindgift 
Det immunologiske veterinærlægemiddel indgives i forskriftsmæssig dosis og på 
forskriftsmæssig måde til dyr fra hver art og kategori, som det ~r bestemt for, 
herunder dyr.af den.laveste anbefalede alder. Dyrene·observeres og undersøges for 
systemiske og lokale reaktioner. Undersøgelserne skal i givet fald omfatte post­
mortern makroskopi og mikroskopi af injektionsstedet Endvidere angives andre 
objektive kriterier, som rektal temperatur og måling af ydelse. 
Dyrene ·observeres og undersøges, indtil der ikke længere kan forventes reaktioner, 
og under alle omstændigheder i mindst 14 dage efter indgift. 
2. Sikkerhed ved enkeltindgift af overdosis 
· Der indgives en overdosis af det immunologiske veterinærlægemiddel ad 
· forskriftsmæssig vej til dyr af den mest modtagelige kategori'" af arter, præparatet er 
bestemt for. Dyrene observeres og undersøges for systemiske og lokale reaktioner. 
Endvidere angives andre objektive kriterier, som rektal temperatur og måling af 
ydelse. 
Dyrene observeres og undersøges i mi.odst 14 dage efter indgift. 
3. Sikkerhed ved gentagen indgift af en dosis 
Gentagen indgift af en dosis. kan være nødvendig for at påvise. alle ugunstige· 
virkninger heraf. Prøverne gennemføres ved forskriftsmæssig indgift på den mest 
modtagelige kategori af den art, præparatet er bestemt for. 
Dyrene observeres og undersøges i mindst 14 dage efter sidste indgift for .systemiske 
og lokale reaktioner. Endvidere angives andre objektive kriterier som rektal 
temperatur og måling af ydelse. 
4. Undersøgelse af forplantningsevne 
Undersøgelse af forplantningsevne overvejes, hvis resultater af andre ·undersøgelser 
giver formodning om, at råvaren, som præparatet hidrører fra, kan være en potentiel 
risikofaktor. Forplantningsevnen for handyr og for drægtige og ikke-drægtige hundyr 
undersøges under forskriftsmæssig indgift af anbefalede doser. Endvidere undersøges 
for skadelige virkninger på afkommet samt for teratogene eller abortfremkaldende 
virkninger. 
Disse undersøgelser kan indgå 
undersøgelser. de under punkt l beskrevne sikkerheds-
109 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
. .. 
. 5. Undersøgelse af immunologiske funktioner 
For immunologiske veterinærlægemidler, som kan indvirke skadeligt på immun­
reaktionen hos det vaccinerede dyr eller dets afkom, gennemføres passende under­
søgelser af de immunologiske funktioner. 
6. Særlige bestemmelser for levende vacciner 
6.1. Spredning af vaccinestammer 
Der gennemføres undersøgelser af spredning af vaccinestammer fra vaccinerede til 
uvaccinerede dyr .under forskriftsmæssig indgift ad den vej, hvor spredning mest 
sandsynligt vil forekomme. Det kan endvidere være nødvendigt at undersøge 
spredning til andre arter end dem, lægemidlet er bestemt for, og som har stor 
modtagelighed for levende vaccinestammer. 
6.2. Spredning i det vaccinerede dyr 
Ekskrementer, urin, mælk, æg, sekret fra mund, næse eller andet undersøges for 
tilstedeværelse af organismen. Endvidere kan det, være nødvendigt at . undersøge 
spredning af vaccinestammen i kroppen med særlig vægt på steder, hvor de bedste 
replikationsvilkår fmdes. For levende vacciner til velkendte zoonotiske sygdomme 
hos dyr til konsum er disse undersøgelser obligatoriske. 
6.3. Svækkede vacciners tilbagevenden til virulens 
Tilbagevenden til virulens undersøges med materiale fra der passage mellem master 
seed og færdigproduktet, der er mindst svækket. Den første vaccination udføres ved 
forskriftsmæssig indgift ad den vej, hvor tilbagevenden til virulens mest sandsynligt 
forekommer. Der skal udføres mindst fem gentagne passager på den dyreart, 
præparatet er bestemt for. Hvis det .på grund af organismens manglende evne til 
passende replikation ikke er teknisk muligt, getmemføres det størst mulige antal 
, passager i den dyreart, præparatet er bestemt for. Om fornødent kan der gennemføres 
in vitro opformering af organismen mellem in vivo passagerne. Passagerne 
gennemføres ad den indgiftsvej, som med størst sandsynlighed medfører 
tilbagevenden til virulens. 
6.4. Vaccinestammens biologiske egenskab~r 
L. er gennemføres om fornødent andre forsøg med henblik på nøjagtig bestemmelse af 
vaccinestammens iboende biologiske egenskaber (f.eks. neurotropisme). 
6.5. Rekombination eller genom resartering af stammer 
Sandsynligheden for rekombination eller genom:· resortering med felt-eller andre 
stammer diskuteres. 
110 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) · 
7. undersøgelse af restkoncentration 
For immunologiske veterinærlægemidler er der normalt ikke behov for undersøgelse 
af restkoncentrationer. Hvor adjuvans og/eller konserveringsmidler anvendes ved 
fremstilling af immunologiske veterinærlægemidler, skal forekomsten af eventuelle 
restkoncentrationer i levnedsmidler imidlertid overvejes. Om fornødent skal 
virkningerne af sådanne restkoncentrationer undersøges. For så vidt angår levende 
vacciner mod zoonotiske ·sygdomme kan det ud over de under punkt 6.2 beskrevne 
undersøgelser være nødvendigt at bestemme restkoncentrationen på injektionsstedet 
Den anbefalede tilbageholdels~stid anføres og drøftes i relation til de undersøgelser 
for restkoncentrationer, som måtte være gennemført. 
8. Interaktion 
Eventuelle kendte interaktioner med andre præparater skal anføres. 
D. FELTUNDERSØGELSER 
MeJ mindre det fmdes ubegrundet, støttes resultaterne fra laboratorieforsØg med 
supplerende data fra feltundersøgelser~ 
E. ØKOTOKSICITET 
Formålet med undersøgelse af immunologiske veterinærlægemidlers økotoksicitet er at 
vurdere de skadelige virkninger, som brug af produktet kan forårsage på miljøet, og 
bestemme, hvilke sikkerhedsforanstaltninger der er nødvendige for at begrænse risikoen. 
Vurderingen af økotoksicitet er obligatorisk ved ansøgninger om tilladelse til 
markedsføring af immUnologiske veterinærlægemidler, med undtagelse af ansøgninger, 
som indgives i overensstemmelse med artikel12, stk 3, litra j), og arti.kel13, stk. l. 
'111 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
> Vurderingen gennemføres nonnalt i to faser: 81/852ÆØF 
bilag 
I første fase, som altid gennemføres, vurderer forsøgslederen omfanget af den (ændring stammende fra 
miljøpåvirkning, som præparatet, dets virksomme stoffer eller relevante metabolitter kan 92/18ÆØF art. l) 
have, under hensyntagen til: (tilpasset) 
de dyrearter, præparatet er bestemt for, og det anbefalede brugsmønster (f.eks. 
indgift på alle dyr eller på de enkelte dyr) 
indgiftsvej, især sandsynligheden af, at præparatet går direkte ud i økosystemer 
eventuel udskillelse af præparatet, dets virksomme stoffer eller relevante metabo~itter 
i miljøet via behandlede dyr; nedbrydelighed i sådant udflåd 
-bortskaffelse af ubrugte præparater eller affald. 
Hvis konklusionerne fra første fase giver anledning til mistanke om, at præparatet 
indvirker på miljøet, vurderer ansøgeren i næste fase præparatets potentielle økotoksiske 
virkning. Heri indgår overvejelser om omfang og varighed af miljøets eksposition samt 
oplysninger om de fysisk-kemiske, farmakologiske og/eller toksikologiske egenskaber i 
indholdsstofferne, som er fremkommet under udførelsen af andre forsøg og afprøvninger 
i medfør af dette direktiv. Om fornødent kan der gennemføres yderligere undersøgelser af 
præparatets virkning (i jord, vand og luft, akvatiske systemer, virkning på andre 
organismer, som lægemidlet ikke er bestemt for). 
Sådanne yderligere undersøgelser skal gemtemføres i overensstemmelse med forsøgs­
protokollerne i bilag V til direktiv 67/548ÆØF eller, hvor et endepunkt ikke er 
tilstrækkelig dækket af disse protokoller, i overensstemmelse med andre internationalt 
anerkendte forsøgsprotokoller om det immunologiske veterinærlægemiddel og/eller det 
(de) virksomme stof(fer) og/eller udskilte metabolitter. Antal og type af forsøg og 
kriterier for vurdering af resultaterne bestemmes af den videnskabelige erkendelses stade 
på det tidspunkt, hvor ansøgningen indgives. 
112 
DELS 
AFPRØVNING AF EFFEKTIVITET 
A. INDLEDNING 
l. Formålet med de afprøvninger, der er beskrevet i denne del, er at påvise eller 
bekræfte det immunologiske veterinærlægemiddels effektivitet. Alle oplysninger fra 
ansøgeren vedrørende lægemidlets egenskaber, virkninger og anvendelse skal støttes 
af resultaterne af specifikke afprøvninger, som er anført i ansøgningen om tilladelse 
til markedsføring. 
2. De oplysninger og den dokumentation, der i henhold til artikel 12, stk. 3, litra j), og 
artikel 13, stk. l, skal ledsage ansøgningen om tilladelse, gives i overensstemmelse 
med følgende bestemmelser. 
3. Alle veterinærkliniske forsøg udføres i overensstemmelse med en grundigt overvejet 
og detaljeret forsøgsplan, som skal foreligge i skriftlig form, inden forsøget 
påbegyndes. Forsøgsdyrenes trivsel skal være genstand for veterinærkontrol og skal 
indgå fuldt ud i overvejelserne i forbindelse med udarbejdelsen af forsøgsplaner og 
under hele forsøget. 
I forvejen udfærdigede, systematisk skrevne anvisninger· på procedurer for 
organisation, gennemførelse, dataindsamling; dokumentation og verifikation skal 
foreligge. 
4. Inden forsøget påbegyndes, skal der indhentes skriftligt og dokumenteret tilsagn fra 
ejeren af det dyr, der skal bruges under forsøget. Især skal ejeren oplyses skriftligt 
om, hvilke følgevirkninger deltagelse i forsøget far for senere. bortskaffelse af 
uehandlede dyr eller for udnyttelsen af behandlede dyr til levnedsmidler. Disse 
oplysninger skal kontrasigneres og dateres af dyrets ejer og vedlægges 
forsøgsdokumentationen. 
5. Medmindre forsøget udføres som blindforsøg, fmder bestemmelserne i artikel 58, 59 
og 60 tilsvarende anvendelse på etikettering af præparater bestemt til brug i kliniske 
forsøg med veterinrerlægemidler. Ordene "kun til veterinærkliniske forsøg" skal i alle 
tilfælde fremstå tydeligt på etiketten på en sådan måde, at påskriften ikke kan fjernes. 
B. GENERELLE KRAV 
l .. Valg afvaccinestamme begrundes ud fra epizoologiske data. 
2. Afprøvning af effektivitet, som udføres i laboratoriet, gemlemfores som kon­
trollerede forsøg med ubehandlede kontroldyr. 
113 811852ÆØF. 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
.. I almindelighed støttes disse forsøg af feltforsøg med ubehandlede kontroldyr. 
Alle forsøg beskrives så præcist, at de kan gentages i kontrolforsøg, der gennemføres 
på den kompetente myndigheds foranledning. Forsøgslederen skal påvise de 
anvendte teknikkers validitet. Alle resultater fremlægges så nøjagtigt som muligt. 
Alle opnåede resultater, hvad enten de er gunstige eller ugunstige, skal fremlægges. 
3. Det immunologiske veterinærlægemiddels effektivitet påvises for hver kategori af 
den dyreart, som vaccinen er bestemt for, for hver forskriftsmæssig indgiftsmåde og 
under anvendelse af forskriftsmæssig dosering. Der foretages en passende vurdering 
af indvirkning fra antistoffer, som er erhvervet passivt eller fra moderen. Alle udsagn 
_,~drørende beskyttelsens indtræden og varighed skal støttes afforsøgsdata. 
4. Effektiviteten af hvert af bestanddelene i multivalente og kombinerede 
immunologiske veterinærlægemidler påvises. Hvis et lægemiddel efter forskrifterne 
anvendes i kombination eller samtidig med et andet· veterinærlægemiddel, skal deres 
forenelighed påvises. · 
5. Når et lægemiddel indgår i en af ansøgeren anbefalet vaccinationsplan, skal læge­
midlets igangsættende eller forstærkende virkning eller dets bidrag til effektiviteten 
af planen som helhed påvises. 
6. Den anvendte dosis skal svare til den forskriftsmæssige mængde og mindst indeholde 
den titer eller styrke, som ansøgningen omfatter. 
7. De prøver, der indgår i afprøvning af effektivitet, udtages fra en eller flere serier 
fremstillet i overensstemmelse med den i ansøgningen beskrevne fremstillingsproces. 
8. !or diagnostiske immunologiske veteri.nærlægemidler, som indgives på dyr, anfører 
ansøgeren, hvorledes reaktionerne på præparatet skal fortolkes. 
C. LABORATORIEFORSØG 
l. I princippet • gennemføres påvisningen af effektivitet under velkontrollerede 
laboratorieforhold ved belastning efter forskriftsmæssig indgift af det immunologiske 
>.t.!terinærlægemiddel på det dyr, præparatet er bestemt for. Forholdene, under hvilke 
belastningen fmder sted, skal ligge så tæt som muligt på de naturlige betingelser for 
infektion, f.eks. med hensyn til antal belastningsorganismer og belastningens 
indgiftsvej. 
2. Den immunologiske reaktion ( cellemedieretlhumoral, lokale/generelle typer af 
immunologlobulin), som igangsættes efter forskriftsmæssig indgift af det 
immw10logiske veterinærlægemiddel på den dyreart, præparatet er bestemt for, skal 
så vidt muligt specificeres og dokumenteres. 
114 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/ISÆØF art. l) 
(tilpasset) 
D. FELTFORSØG 
l. Med mindre det fi~des ubegrundet, skal resultaterne fra laboratorieforsøgene 
suppleres med data fra feltforsøg. 
2. Hvis effektiviteten af produktet ikke kan belyses gennem laboratorieforsøg, kan det 
tillades, at der alene gennemføres feltforsøg. 
DEL9 
OPLYSNINGER OG DOKUMENTATION VEDRØRENDE AFPRØVNING AF 
SIKKERHED OG EFFEKTIVITET AF IMMUNOLOGISKE VETERINÆR­
LÆGEMIDLER 
A. INDLEDNING 
Som ved ethvert videnskabeligt arbejde skal materialet vedrØrende undersøgelser af 
sikkerhed og effektivitet omfatte en indledning til afgrænsning af emnet og oplysninger 
om forsøg, som er udført i overensstemmelse med del 7 og 8, samt et resume ledsaget af 
bibliografiske henvisninger til offentliggjort litteratur. Eventuel udeladelse af forsøg eller 
afprøvninger, som er omfattet af del 7 og 8-, oplyses og diskuteres. 
B. LABORATORIEUNDERSØGELSER 
For alle undersøgelser gives følgende oplysninger: 
l) et resume 
2) navn og adresse på den institution, der udfører undersøgelserne 
3) en udførligt beskrevet forsøgsplan med beskrivelse af anvendte metoder, apparatur 
og materiel, af forsøgsdyrenes art, race eller stamme, kategorier af dyr, deres 
oprindelse, identifikation og antal, opstaldnings- og fodringsbetingelser (bl.a. 
angivelse af, om dyrene var fri for speciflkke patogener og/eller antistoffer, art og 
mængde af tilsætningsstoffer til foderet), dosering, metode, plan og datoer for 
præparatets indgift, beskrivelse af anvendte statistiske metoder 
4) hvorvidt kontro,ldyrene har ilet et placebopræparat eller ikke har været genstand ·for 
behandling 
115 81/852ÆØF 
bilag 
(ændring stammende fra 
92/18ÆØF art. l) 
(tilpasset) 
• 
5) · alle generelle og individuelle observationer og opnåede resultater (med gennemsnits- 81/852ÆØF 
og standardafvigelser), hvad enten de er gunstige eller ugunstige; oplysningerne bilag . 
fremlægges så udførligt, at det er muligt at underkaste dem en kritisk vurdering (ændring stammende fra 
:;:dhængigt af den af ophavsmanden givne fortolkning; rådata fremlægges i 92/18/EØF art. l) 
tabelform. Til forklaring og eksemplificering kan resultaterne ledsages af gengivelser (tilpasset) 
af optegnelser, mikrofotografier osv. 
6) art, hyppighed og varighed af konstaterede bivirkninger 
7) antal dyr, der er udgået af forsøgene før tiden, samt årsagerne til denne afbrydelse 
' . 
8) statistisk analyse af resulta~erne, når tilrettelæggelsen af forsøgene kræver en sådan, 
og spredningen af resultaterne 
9) indtræden og forløb af eventuelle samtidige sygdomme 
l O) alle detaljer om andre lægemidler, som måtte indgives under gennemførelse af 
undersøgelsen 
11) en objektiv diskussion af de opnåede resultater, hvoraf uddrages konklusioner 
vedr~rende lægemidlets sikkerhed og effektivitet. 
C. FELTUNDERSØGELSER 
Oplysninger om feltundersøgelser skal være tilstrækkeligt udførlige til at danne grundlag 
for en objektiv vurdering og blandt andet omfatte.: 
l) -..t resume 
2) forsøgslederens navn, adresse, stilling og kvalifikationer 
3) sted og dato for behandlingen samt dyreejerens navn og adresse 
4) udførlige oplysninger om forsøgsplanen med beskrivelse af anvendte metoder, 
apparatur og materialer, oplysninger om dosering og indgiftsvej, kategorier afdyr, 
observationens varighed, serologisk respons og andre undersøgelser af dyrene efter 
behandlingen 
5) hvorvidt kontroldyrene har fået et placebopræparat eller ikke har været genstand for 
behandling · 
6) identifikation af behandlede dyr og kontroldyr (i gruppe eller enkeltvis), såsom art, 
race eller stamme, alder, vægt, køn, fYsiologisk status 
116 
7) kort beskrivelse af opdræt og fodring med angivelse af art og mængde af eventuelle 
tilsætningsstoffer til foderet 
8) alle oplysninger om observationer, ydeiser og resultater (med gennemsnits- og 
standardafvigelser); i tilfælde af individuelle afprøvninger og målinger gives 
oplysningerne for hvert enkelt individ · 
9) alle observationer og resultater af undersøgelserne, hvad enten de er gunstige ell~r 
\Ogunstige, med fyldestgørende angivelse af objektive undersøgelser af aktivitet, som 
indgår i vurderingen af lægemidlet; de anvendte metQder skal angives tillige med 
betydningen af eventuelle iagttagne afvigelser 
l O) indflydelse på dyrets ydelse (f.eks. ægproduktion, mælkeydelse, frugtbarhed) 
Il) antal dyr, der er udgået af undersøgelserne før tiden, samt årsagerne til denne 
afbrydelse 
12) art, hyppighed og varighed af konstaterede bivirkninger 
13) indtræden og forløb af eventuelle samtidige sygdomme 
14) alle oplysninger om tidlige·re eller samtidig anvendelse af andre lægemidler før eller 
samtidigt med det afprøvede lægemiddel eller i observationsperioden; alle 
konstaterede interaktioner skal anføres 
15) en objektiv diskussion af de opnåede resultater, hvoraf. uddrages konklusioner 
vedrørende lægemidlets sikkerhed og effektivitet. 
D. GENERELLE KONKLUSIONER 
Der uddrages gen~relle konklusioner af alle resultater af afprøvninger og forsøg, som 
gennemføres i overensstemmelse med del 7 og 8, omfattende en objektiv diskussion af 
alle opnåede resultater. På grundlag heraf uddrages konklusionen vedrørende det 
immunologiske veterinærlægemiddels sikkerhed og effektivitet. 
E. BIBLIOGRAFISKE OPL YSNING~R 
Der gives en udførlig opregning af de bibliografiske henvisninger, der er anført i det 
under afdeling A nævnte reswne. 
117 81/852ÆØF 
bilag 
(-ændring stammende fra 
92/ISÆØF art. l) 
(tilpasset). 
BILAG II 
Del A 
Ophævede direktiver med successive ændringer 
(jf. artikel 98) 
Rådets direktiv 81/851ÆØF (EFT L 317 af6. 11. 1981, s. l) 
Rådets direktiv 90/676ÆØF (EFT L 373 af31. 12. 1990, s. 15) 
Rådets direktiv 90/677ÆØF (EFT L 373 af31. 12. 1990, s. 26) 
Rådets direktiv 92/74ÆØF (EFT L 297 af 13. 10. 1992, s. 12) 
Rådets direktiv 93/40ÆØF (EFT L 214 af24. 8. 1993, s. 31) 
Rådets direktiv 81/852ÆØF (EFT L 317 af 6. 11. 1981, s. 16) 
Rådets direktiv 87/20ÆØF (EFT L 15 af 17. l. 1987, s. 34) 
Rådets direktiv 92118ÆØF (EFT L 97 af .10. 4. 1992, s. l) 
Rådets direktiv 93/40ÆØF 
118 
Del B 
Liste over frister for indførsel i nationallovgivning 
Direktiv 81/851ÆØF 
Direktiv 811852/EØF 
Direktiv 87120ÆØF 
Din.?.tiv 90/676ÆØF 
Direktiv 90/677 ÆØF 
Direktiv 92/18ÆØF 
Direktiv 92174ÆØF 
Direktiv 93/40/EØF Direktiv (jf. artikel 98) · 
119 Seneste gennemførelsesdato 
9. oktober 1983 
9. oktober 1983 
l. juli 1987 · 
l. januar 1992 
l. januar 1992 
l. april 1993 
31. december 
l. januar 1995 
l. januar 1998 (art. 1.7) 
"' 
". 
Nærværende direktiv Dir. 65/65/EØF 
art. l, nr. l og 2 art. l, nr. l og2 
art. l, nr. 3 
art. l, nr. 4 art. l, nr. 3 
art. l, nr. 5 og 6 
art. l, nr. 7 
art. l, nr. 8 
art. l, nr. 9 
art. l, nr. 10 til13 . 
art. l, nr. 14 
art. l, nr. 15 
art. l, nr. 16 
art. 2 
art. 3, nr. l, første afs. 
art.3,nr. l,andetafs. 
art. 3, nr. 2 BILAG III 
SAMMENLIGNINGSTABEL 
Dir. 811851/EØF Dir. 81/852/EØF Dir. 90/677/EØF 
art. l , stk. l 
art. l, stk. 2, 2. led 
art. l, stk. l 
art. l, stk: 2, 3. og 4. led 
art. l, stk. 2 
art. 5, tredje afs., nr. 8 
art.42b 
art. 50a, stk. l, andet afs. 
art. 16, stk. l 
art. 18, stk. l, fodnoten 
nederst på siden 
art. 2, stk. l 
art. 2, stk. 2, l. led og 
stk. 3 
art. 2, stk. 3 
art. l, stk. 3 
120 . • ,." 
Dir. 92174/EØF 
art. l 
Nærværende direktiv Dir. 65/65ÆØF Dir. 81/85 !ÆØF Dir. 8 I/852ÆØF Dir. 90/677 ÆØF uir. 92/74ÆØF 
art. 3, nr. 3 og 4 art. l, nr. 4 og 5 art. l , stk. l 
art. 3, nr. 5 art. 2, stk. 2, 3. led ' 
art. 3, nr. 6 art. l, nr. 4 ' 
art. 4, stk. l art. l, stk. 4 
art. 4, stk. 2 art. 3 
art. 5 art. 4, stk. l, første afs. 
art. 6 art. 4, stk. 2, første afs. 
art. 7 art. 4, stk. l, andet afs. 
art.8 art. 4, stk. l, tredje afs. 
art.9 art. 4, stk. 3, første afs. 
art. lO, stk. l og2, art. 4, stk. 4, første og andet afs. 
første og andet afs. 
~. l O, stk. 2, tredje afs. art. 2, stk. l, andet afs. 
art. 11 art. 4, stk. 4, tredje afs. 
art. 12, stk. l art. 5, første afs. 
art. 12, stk. 2 art. 5, andet afs. 
art. 12, stk. 3, lit. a) til i) art. 5, tredje afs, nr. l til 9 art. l, første afs. 
art. 12, stk. 3, lit. j) art. 5, tredje afs, nr. l O, første afs. 
art. 12, stk. 3, lit. k) til n) art. 5, tredje afs, nr. 11 til 14 
art. 13, stk. l . art. 5, tredje afs, nr. l O, andet afs. 
121 
-1)-
" :-
Nærværende direktiv Dir. 65/65/EØF Dir. 81/851/EØF Dir. 8l/852ÆØF Dir. 90/677/EØF Dir. 92/74,~ØF . 
art. 13, stk. 2 art. l, andet afs. 
art. 14 art. 5a ! 
art. 15, stk. l art.6 
art. 15, stk. 2 og 3 art.7 l 
art. 16 art.6 
art. 17, stk. l art. 7, stk. l 
art. 17, stk. 2 art. 7, stk. 3 i 
art. 17, stk. 3 art. 4·, andet afs. 
art. 18 art.8 
l 
art. 19 art.9 
art.20 art. 2, stk. 3 
art.21 art.8 
art.22 art. 8a 
art.23 art.9 
art.24 art. 10 
art.25 art.5b 
art. 26, stk. l og 2 art. 12 
art. 26, stk. 3 art. 15, stk. 2 ------ --
122 
Nærværende direk1iv Dir. -~ 5/65ÆØF Dir. 81/851ÆØF Dir. 81/852ÆØF Dir. 90/677ÆØF . Dir. 92174ÆØF 
art. 27, stk. l art. 14, stk. l, første 
afs. 
art. 27, stk. 2 art. 14, stk. l, første 
afs. 
art. 27, stk. 3 art. 14, stk. 2. 
art. 27, stk. 4 og 5 art. 14, stk. 3 og 4 
art.28 art. 15, stk. l l 
art.29 art. 13 
art.30 art. Il . 
art. 31, stk. l art. 16, stk. l 
art. 31, stk. 2 art. 16, stk. 2 
art. 31, stk. 3 art. 16, stk. 3 . 
art. 32, stk. l art. 17, stk. 3 
art. 32, stk. 2 art. 17, stk. l 
art. 32, stk. 3 art. 17, stk. 2 
' 
art. 32, stk. 4 art. 17, stk. 4 l 
art.33 art. 18 
art.34 art. 19 
' 
art.35 art.20 
i 
art. 36 art.21 
art.37 art. 22, stk. l 
. 
art.38 art. 22, stk. 2, 3 og_ 4 
art.39 art.23 i 
-------- ---------- ---
123 
~ 1 _,; ·-· 'J. i # l_ 
..." .. 
Nærvæn:;·de direktiv Dir. 65/65ÆØF Dir. 81/851ÆØF Dir. 8l/852ÆØF Dir. 90/677ÆØF Dir. 92/74ÆØF ' 
art.40 art.23a 
art.41 art.23b 
art.42 art.23c 
art.43 art. 22, stk. 5 
art.44 art.24 
art.45 art.25 
art.46 art.26 
art.47 art. 28, stk. l 
art.48 art. 28, stk. 2 
art.49 art. 28, stk. 3 
art. 50 art. 27 
art. 51 art.27a 
art. 52 art.29 
art. 53 art. 31 
art. 54 art.32 
art. 55, stk. l art. 30, stk. l, 
første og andet afs. 
art. 55, stk. 2 art. 30, stk. l, tredje 
afs. 
art. 55, stk. 3 art. 30, stk. 2 
art. 56 art.33 
art. 57 art. 3 
-~._ 58,~!}<_._1 til3 art.43 
}24 
Nærværende direktiv Dir. 65/65ÆØF Dir. 81/i:51ÆØF Dir. 81/852ÆØF Dir. 90/677ÆØF Dk 92174ÆØF 
art. 58; stk. 4 art.47 
art. 59, stk. l art. 44 
art. 59, stk. 2 art.4S 
art. 59, stk. 3 art.47 
art.60 art.46 
art. 61, sti<. art. 48, første afs. 
art. 61, stk. art. 48, anden afs. 
art. 61, stk. art. 48, tredje afs. . . 
art.62 art. 49, første afs. 
art.63 ·art. SO 
art. 64, stk. l art. 2, stk. 2 
art. 64, stk. 2 art. 7, stk. 2 
art. 6S, stk. l art. SOa, stk. l, første 
og tredje afs. 
art. 65, stk 2, 3 og 4 art. SOa, stk. 2, 3 og 4 
art.66 art.SOb 
art.67 art. 4, stk. 3, 
tredje afs. 
art.68 art. l, stk. S 
art.69 art. SOc 
art. 70 art. 4, stk. S 
art. 71 art.4 
art. 72 art.42e 
art.73 M!._-4~-~------ ------ -------------------- ---------
12S 
.. ., 
Nærværende direktiv Dir. 651651[ ~F Dir. 81/851ÆØF Dir. 811852ÆØF Dir. ~C·/677ÆØF · Dir. 92/74ÆØF . 
art. 74 art.42c 
art. 75 art.42d 
art. 76 art.42f 
art. 77 art.42g 
art. 78 art.42h 
art. 79 art. 42i 
art. 80, stk. l art. 34, 
første og andet afs. 
art. 80, stk. 2 art. 3, stk. l 
art. 80, stk. 3 art. 34, tredje afs. l l 
art. 81, stk. l art 35 
art. 81, stk. 2 art. 3, stk. 2 
art. 82 art. 3, stk. 3 
art.83 art. 36 
art.84 art. 37 
l 
art.85 art. 38 
art.86 art. 4, første afs. 
art.87 art. 38a 
art. 88 art.2b 
art.89 art. 2a 
art.90 art. 42j 
art. 91 art.42k 
art.92 art.39 
126 
Nærv,_., :rende direktiv Dir. 65165/EØF Dir. 81/851/EØF l)ir. 81/852/EØF Dir. 90/677ÆØF Dir. 92/74ÆØF 
art.93 art.42 
art.94 art. 5 
art.95 arl.24a 
art.96 art. 40 og 41 
art.97 art. 4, stk. 2, andet afs. 
art.98 - - - - -
art.99 - - -- - -l 
l 
art. 100 - - - - -
bilag I bilåg 
bilag II - - - - -
bilag III - - - - -
127