KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(95) 21 endelig udg. 
Bruxelles, den 17-03.1995 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET 
om situationen for sun-cured tobak i Italien 
1. SITUATION 
1.1 Produktion 
I 1976 blev der produceret 38 355 tons sun-cured tobak (af sorterne Xanthi-Yakà, 
Perustitza, Erzegovina) i Italien. Produktionen er siden faldet konstant til 11 961 tons i 
1992. Den fortsatte nedgang i produktionen er sket på trods af høje præmier (mellem 
1,905 og 2,222 ECU/kg) og eksportrestitutioner (0,35 ECU/kg). 
Mellem 1986 og 1991 var nedgangen i produktionen ret konstant (fra 23 460 til 17 120 
tons), men i 1992 var nedgangen ret markant: -30% i forhold til året før. I det år var 
produktionen på 11 961 tons, dvs. 60% af den maksimale garantimængde. 
Produktionen i 1993 steg en smule til 13 302 tons, og garantitærsklen var fastsat til 15 
000 tons. Kun 63% af den samlede produktion i 1993 blev foretaget af 
producentsammenslutninger. Kvoten for 1994 er fastsat til 11 000 tons. 
Produktionen af denne type tobak berører flere tusinde arbejdstagere og er stærkt 
koncentreret i to provinser i Italien (Salento og Lecce 90% og Chieti 10%). 
1.2 Producentindtægter 
I de senere år har høsten af de pågældende sorter givet følgende indtægter: 
1990 44 645 000 ECU 
1991 36 460 000 ECU 
1992 32 027 000 ECU 
1993 25 935 000 ECU. 
EF-støtten, der indgår i nævnte indtægter, var på: 
1990 43 877 000 ECU (98% af de samlede indtægter) 
1991 36 909 000 ECU (101% af de samlede indtægter) 
1992 25 353 000 ECU (80% af de samlede indtægter) 
1993 25 389 000 ECU (98% af de samlede indtægter). 
1.3 Produktionens kvalitet 
Den kvalitative fordeling af sun-cured tobak i Italien er utilfredsstillende. For høstårene 
1988-1992 udgør den bedste kvalitet af tre klasser i gennemsnit kun 0,8% (Xanthi-Yakà), 
6,5% (Perustitza) og 6,8% (Erzegovina), mens den ringeste kvalitet tegner sig for 
henholdsvis 73,3% (Xanthi-Yakà), 55,5% (Perustitza) og 49,8% (Erzegovina). 
1.4 Priser 
De gennemsnitspriser, forarbejdningsvirksomhederne betalte under den gamle ordning, 
lå tæt på de præmier, der blev ydet, eller lidt under. Under den gamle ordning lå EF-
støtten inkl. eksportrestitutioner ved flere lejligheder over de gennemsnitspriser, som 
forarbejdningsvirksomhederne betalte producenterne. 
Under den nye ordning og for 1993-høsten, som der nu foreligger endelige oplysninger 
om, var den opkøbspris, som forarbejdningsvirksomhederne betalte producenterne for den 
bedste kvalitet, kun på 750 ITL/kg (0*346 ECU) i forhold til en præmie på 
1,975 ECU/kg, dvs, 17,5%. Priserne for den ringeste kvalitet lå tæt på 0. De faktisk 
betalte gennemsnitspriser var meget lave: 0*041 ECU/kg, svarende til 2,1% af 
præmiebeløbet. 
1.5 Afsætning 
For 1988- og 1989-høsten kan det antages, at der blev afsat mellem 7 500 og 8 000 tons 
på EF-markedet. For 1990* og 1991-høsten vil afsætøingen højst kunne være på 10 000 
tons, men en del af mængden vil fortsat kunne udføres med restitutioner. For 1992-høsten 
vil den maksimale afsætning på EF-markedet kunne ligge på omkring 5 500 tons. 
Det er derfor realistisk at tro, at det indre marked kun vil kunne aftage omkring 
8 000 tons (gennemsnit af 198S-92). Tendensen er desuden faldende, fordi forbrugerne 
i stadig højere grad foretrække* cigaretter med et lavere indhold af nikotin og tjære. 
Det bør også understreges, at de italienske sum-cut ed tobakssorter ikke så meget anvendes 
som aromatiske sorter. Efter udbredelsen af gigant biotyper har produktionen gradvis 
mistet de originale kendetegn og anvendes nu især som "filler". 
Udførslen til tredjelande (i gennemsnit 8 4©0 tons for årene 1988-1991) går især til 
østeuropæiske og nordafrikanske lande og har kun ringe handelsværdi på trods af 
eksportrestitutionerne (0,35 ECU/kg). Udførslen faldt til 6 437 tons i 1992 og kun 93 tons 
i 1993, der var det første år uden restitutioner. 
Ved salget af tobak fra interventionslagre blev der for italiensk sun-cured tobak opnået 
en pris på 0,314 ECU/kg, mens græsk tobak af samme gruppe blev solgt til 0,37 ECU/kg 
(Tsebelia), 0,4é ECU/kg (Mavra} og endog 1,511 ECU/kg (ikke^klassisk Kaba Koulak). 
Disse forskelle i salgspriserne er en god indikator for eksporthandelsværdien af denne 
tobak. 
2. KONKLUSIONER 
Produktionen af sun-cured tobak i Italien er faldet gradvis i de senere år. 
Nedgangen afspejler den faldende efterspørgsel efter disse tobakssorter, som medfører 
meget lave producentpriser. 
Denne situtation vil sandsynligvis vedvare, medmindre producenterne er i stand til at 
højne kvaliteten af deres produkt, så der kan findes et nichemarked til det. 
Produktionen af sun-cured tobak i Italien siden 1973 
H0ST 
1973 
1974 
1975 
1976 
1977 
1978 
1979 
1980 
1981 
1982 
1983 
1984 
1985 
1986 
1987 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 I ALT (t) 
22 349 
22 734 
31 364 
38 355 
25 637 
25 011 
31325 
25 120 
25 501 
24 423 
27 008 
26 772 
30 278 
23 460 
20 948 
19 854 
21 847 
19 021 
17 120 
11 961 
13 302 
Kilde: Den årlige rapport om landbrugets stilling i Fællesskabet. 
5 
V. PRODUKTION AF SUN-CURED TOBAK I ITALIEN 
Høst 
Gammel ordning 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
Nv ordning 
1993 Produktion 
(*) 
A 
19 852 
21 848 
19 021 
17 120 
11 958 
13 302 Eksportmængde 
(*) 
B 
8 140 (1) 
9 759 (1) 
8 378 (1) 
7 591 (1) 
6 437 (1) 
93 % 
C (= B/A) 
(41,0) 
44,7 
44,0 
(44,3) 
(53,8) 
0,7 Interventioner 
(*) 
D 
3 818 
4 627 
112 
26 Indre marked 
(max.) 
E (A-B-D) 
7 894 
7 462 
10 643 (2) 
9 413 (2) 
5 495 (2,3) 
(*) Meddelelser fra Italien. 
(1) Med restitutioner. 
(2) Eksportrestitutioner anvendes fortsat. 
(3) Intervention fortsat mulig. 
Kilde: udarbejdet af Kommissionens tjenestegrene. 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 21 endelig udg. 
DA m 
Katalognummer : CB-CO-95-029-DA-C 
ISBN 92-77-85196-1 
Kontoret fat De Europæiske Fællesskabers OfScielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg