Kommissionens meddelelse

i henhold til artikel 23, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 4056/86 og artikel 19, stk. 3, i Rådets forordning nr. 17 vedrørende sag COMP/37.396 - Trans-Atlantic Conference Agreement (den reviderede aftale)

(2001/C 335/03)

(EØS-relevant tekst)

1. Den 29. januar 1999 indgav parterne i Trans-Atlantic Conference Agreement ("TACA")(1) i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 4056/86 og artikel 12, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1017/68 anmodning om fritagelse efter EF-traktatens artikel 81, stk. 3, og artikel 5 i forordning (EØF) nr. 1017/68 for en revideret version af Trans-Atlantic Conference Agreement, for hvilken de oprindeligt havde indgivet anmodning til Kommissionen om individuel fritagelse den 5. juli 1994, som Kommissionen havde truffet beslutning om den 16. september 1998 ("TACA-beslutningen")(2). Den reviderede aftale benævnes i det følgende "den reviderede TACA".

2. Den 6. maj 1999 offentliggjorde Kommissionen i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 4056/86 og artikel 12, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1017/68 et sammendrag af anmodningen i EF-Tidende og opfordrede alle interesserede tredjeparter til senest 30 dage efter denne meddelelse at fremsætte deres bemærkninger hertil(3).

3. Før udløbet af den frist på 90 dage, der gælder i indsigelsesproceduren efter artikel 12, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 4056/86, meddelte Kommissionen den 4. august 1999 de deltagende virksomheder, at der som omhandlet i denne forordningsbestemmelse bestod betydelig tvivl om, hvorvidt artikel 81, stk. 3, kunne finde anvendelse på den anmeldte aftale. Da de aspekter ved den anmeldte aftale, der falder ind under forordning (EØF) nr. 1017/68, ikke rejste nogen betydelig tvivl, blev disse aspekter anset for at være fritaget fra kartelforbuddet frem til den 5. maj 2002(4).

4. Kommissionen har til hensigt ved en beslutning at fastslå, at de øvrige aspekter ved den anmeldte aftale, der muligvis er i strid med artikel 81, stk. 1, enten falder ind under gruppefritagelsen for linjekonferencer efter forordning (EØF) nr. 4056/86 eller opfylder betingelserne for fritagelse efter artikel 81, stk. 3.

5. I sin skrivelse til virksomhederne gav Kommissionen udtryk for betænkeligheder ved, at visse bestemmelser i den anmeldte aftale ville sætte TACA-rederierne i stand til at udveksle oplysninger om individuelle servicekontrakter på en konkurrencebegrænsende måde.

6. For at imødekomme Kommissionens indsigelser har TACA-rederierne foretaget en række ændringer og afgivet en række tilsagn. De vil bl.a. overlade indsamlingen og sammenfatningen af fortrolige oplysninger om individuelle servicekontrakter til en uafhængig tredjemand og sikre, at TACA-sekretariatet og parterne med visse begrænsede undtagelser hverken indsamler eller modtager nogen rederispecifikke oplysninger, der ikke er offentligt tilgængelige. Kommissionen finder, at disse ændringer og tilsagn er tilstrækkelige til at løse de problemer, der rejste betydelig tvivl om aftalen.

7. Efter drøftelser med Kommissionen har parterne ydermere ændret de bestemmelser i den reviderede TACA, der gav parterne en generel beføjelse til at regulere den transportkapacitet, hvert medlem udbyder. Disse ændringer omfatter et tilsagn om ikke at forhøje nogen fragtrate i forbindelse med noget kapacitetsreguleringsprogram eller indføre en kunstig højsæson. Parterne vil desuden før, under og efter gennemførelsen af ethvert sådant kapacitetsreguleringsprogram indsende rapporter til Kommissionen, hvori der bl.a. redegøres for det planlagte og det faktiske fragtvolumen, disponibel kapacitet og uudnyttede slots. Endvidere vil ethvert kapacitetsprogram, TACA iværksætter, følge de retningslinjer, der er opstillet i tidligere kommissionsbeslutninger, ifølge hvilke en samordnet tilbagetrækning af kapacitet er tilladt i en situation, hvor det er nødvendigt for at imødegå kortsigtede udsving i efterspørgslen, og er forenelig med bestemmelserne i EF-traktatens artikel 81, stk. 3.

8. Kommissionen finder, at alle andre bestemmelser i den reviderede TACA, der muligvis er konkurrencebegrænsende og ikke falder ind under forordning (EØF) nr. 4056/86, opfylder betingelserne for individuel fritagelse efter artikel 81, stk. 3.

9. Kommissionen har desuden hæftet sig ved, at TACA-rederierne er udsat for en betydelig intern og ekstern konkurrence. Indførelsen af fortrolige individuelle servicekontrakter, som blev muliggjort af den amerikanske Ocean Shipping Reform Act af 1998, har resulteret i en drastisk skærpelse af konkurrencen mellem TACA-rederierne og reduceret den del af lasterne, der transporteres inden for rammerne af konferencetariffen. Også konkurrencen fra rederier uden for TACA er vokset betydeligt, hvilket fremgår af, at TACA-rederiernes markedsandel er faldet fra over 60 % i 1995 til ca. 50 % i dag. Under forudsætning af, at parterne opfylder de ovennævnte tilsagn, konkluderer Kommissionen, at der ikke er nogen risiko for, at den anmeldte aftale vil føre til udelukkelse af den effektive konkurrence på det relevante marked.

10. I overensstemmelse med artikel 23, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 4056/86 og artikel 19, stk. 3, i forordning nr. 17 opfordrer Kommissionen, inden den træffer sin beslutning, hermed alle interesserede til at fremsætte deres bemærkninger. Alle bemærkninger fremsendes senest 30 dage efter datoen for denne meddelelses offentliggørelse mærket "Sag COMP/37.396 - Den reviderede TACA" til: Europa-Kommissionen Generaldirektoratet for Konkurrence

Kontor COMP/D2

Rue de la Loi/Wetstraat 200 B - 1049 Bruxelles/Brussel Fax (32-2) 296 98 12.

(1) Atlantic Container Line AB, Hapag-Lloyd Container Linie GmbH, Mediterranean Shipping Company SA, A. P. Møller - Maersk Sealand, Nippon Yusen Kaisha, Orient Overseas Container Line (UK) Ltd, P & O Nedlloyd Container Line Limited.

(2) Kommissionens beslutning af 16.9.1999 (EFT L 95 af 9.4.1999, s. 1).

(3) EFT C 125 af 6.5.1999, s. 6.

(4) Se pressemeddelelse IP/99/620 af 5.8.1999.