KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
Bruxelles, den 13.1.2003
KOM(2003) 1 endelig
2003/0001 (COD)
Forslag til
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV
om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/25/EF om
minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv
(forelagt af Kommissionen)
2BEGRUNDELSE
1. BAGGRUND OG MÅL
Da uddannelse af søfarende spiller en afgørende  rolle, når det drejer sig om at bevare
sikkerhed til søs og beskytte havmiljøet, fo reslog Europa-Kommissionen i 1993 et direktiv
med henblik på at sikre samtidig og ensartet anvendelse i Fællesskabet af de internationalekrav til uddannelse og udstedelse af beviser, som blev vedtaget af den internationale
søfartsorganisation (IMO) i forbindelse me d konventionen om uddannelse af søfarende, om
sønæring og om vagthold af 1978 (STCW-konven tionen). Direktiv 94/58/EF blev derefter
vedtaget af Rådet den 22. november 1994
1.
STCW-konventionen blev revidere t i 1995, hvorefter direktivet blev betydeligt ændret efter et
forslag, der blev forelagt af Kommissionen i 1996, og som blev vedtaget af Rådet den 25. maj
19982. Formålet med revisionen va r at indføre de nye krav i STCW-konventionen og navnlig
at fastsætte en specifik procedure samt kriterier for medlemsstaternes anerkendelse af beviserfor erhvervskompetence, der var udstedt af tred jelande. Det generelle mål med proceduren var
at sikre, at ikke-EU-søfolk er uddannet minds t i henhold til de interna tionale uddannelseskrav
i STCW-konventionen.
For at gøre disse bestemmelser helt klare, fo reslog Kommissionen i 2000 at foretage en retlig
konsolidering af direktiv 94/58/EF. Europa-Par lamentet og Rådet vedtog derfor direktiv
2001/25/EF den 4. april 2001
3. Dette direktiv afløser de to tidligere direktiver, som indgår i
det, samtidig med at det fuldt ud bevarer deres substans og indhold.
Artikel 22, stk. 2, i det konsoliderede direktiv fast sætter revision af de pr ocedurer og kriterier,
der foreligger i bilag 2 til direktivet, idet disse procedurer og kriterier skal anvendes afmedlemsstaterne med henblik på anerkendelse, ved påtegning, af erhvervscertifikater, der er
udstedt af tredjelande. I he nhold til direktivets betingelser, skal enhver ændring af dette
direktiv godkendes af Rådet og Europa-Parlame ntet på grundlag af et forslag forelagt af
Kommissionen før 25. maj 2003.
I denne sammenhæng og under hensyntagen til de problemer, der har vist sig ved anvendelse
af bestemmelserne i direktivet i forbindelse med proceduren til anerkendelse af beviser, der erudstedt af tredjelande, mene r Kommissionen, at denne procedure bør forenkles og ændres.
Formålet med denne revision er at fastsæ tte et effektivt og pålideligt system på
fællesskabsplan til anerkendelse af beviser for erhvervskompetence, som er udstedt uden forDen Europæiske Union, og som er beregnet til rekruttering af dygtige besætninger fra
tredjelande til Fællesskabets skibe.
Kommissionen mener endvidere, at de t er hensigtsmæssigt at bringe  direktivet på linje med de
internationale konventioner, de r fastlægger sproglige krav for udstedelse af beviser til
søfarende samt for kommunikation mellem skibet og myndighederne på land.
                                                
1EFT L 319 af 12.12.1994.
2Rådets direktiv 98/35/EF af 25. m aj 1998 om ændring af direktiv 94/58/EF om
minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv, EFT L 172 af 17.6.1998.
3EFT L 136 af 18.5.2001.
3Nærværende forslag til direktiv indeholder en  ændring til direktiv 2001/25/EF med henblik på
at:
• Forbedre, styrke og forenkle den eksisterende procedure til anerkendelse af beviser, der er
udstedt af tredjelande, ved at indføre et system omfattende fællesskabsomspændende
anerkendelse af tredjelande, der ove rholder STCW-konventionens minimumskrav.
• Indføre specifikke procedurer til udvidelse af og inddragelse af den
fællesskabsomspændende anerkendelse af tr edjelande, samt løbende overvågning af
tredjelandenes over holdelse af de relevante krav i STCW-konventionen.
• Ajourføre direktivet hvad angår sproglige kr av med henblik på udstedelse af beviser til
søfolk og kommunikation mellem skibet og myndi ghederne på land på lin je med de relevante
krav i STCW-konventionen og den internationale konvention for sikkerhed for menneskeliv
på søen af 1974 i ændret form (SOLAS-konventionen).
• Skabe en specifik ændringsprocedure med henblik på at tilpasse direktivet til fremtidige
ændringer i fællesskabsret.
2. BERETTIGELSE AF DEN FORESLÅEDE FORANSTALTNING
Dette direktiv fastsætter en procedure for aner kendelse af erhvervskompe tencegivende beviser
for søfolk, som er udstedt af tredjelande. I henhold til denne procedure kan søfolk, der er
indehavere af sådanne beviser, arbejde om bord på skibe, der fører en medlemsstats flag, hvis
der er truffet en beslutning ved den af dire ktivet fastsatte proce dure. Dette betyder, at
procedurens anvendelse er et ufravigeligt krav  for, at en ikke-EF-sømand kan ansættes på et
EF-skib. Gennemførelsen af denne procedure vi ste sig særlig vanskelig, og der viste sig at
være mange fortolkningsproblemer hele vejen igennem.
I overensstemmelse med den nuværende proce dure skal en medlemsstat, når den ved
påtegning anerkender et bevis, der er udstedt af et tredjeland, og efter at have verificeret, om
tredjelande overholder kravene i STCW -konventionen meddele  Kommissionen hvilke
certifikater, det har anerkendt eller har til hensigt at anerkende. Kommissionen informererandre medlemsstater om den i ndsendte meddelelse. På baggr und af denne meddelelse skal
Kommissionen og medlemsstaterne vurdere sa gen og kan rejse indsigelse vedrørende
beslutningen om anerkendelse i hvilket tilfælde Kommissionen henviser sagen til procedureni artikel 23, stk. 2 i direktivet  vedrørende udvalgsprocedurer.
Et af de største problemer, som blev iden tificeret ved anvendel se af de relevante
bestemmelser i direktivet, er mangelen på en  definition af indholdet i de meddelelser, som
medlemsstaterne indsender til Kommissionen. Indhol det af meddelelserne varierede således
betydeligt fra den ene medlemsstat til den anden, og de vurderinger, der blev udført afKommissionen og medlemsstaterne blev ikke altid foretaget på samme måde.
Som tidligere forklaret, kan ingen individue l anerkendelse af beviser valideres uden
godkendelse gennem den procedure, der er fa stsat i direktivet. Hver  enkelt medlemsstat må
derfor træffe en særskilt beslutning, når den har til hensigt at anerkende et bevis, der erudstedt af et tredjeland. Det er en indivi duel beslutning, som kun vedrører den ansøgende
medlemsstat. Dette betyder, at hvis en anden medlemsstat ønsker at anerkende beviser, der er
udstedt af samme land, må den udføre sin egen undersøgelse og indsende sagen med henblik
på godkendelse gennem proceduren.
4Det er derfor indlysende, at der må foretages en ny vurderingsprocedure igen og igen af
Kommissionen og af medlemsstaterne for sa mme tredjeland. Dette betyder utvivlsomt en
unødvendig bebyrdelse af de kompetente myndi gheder i medlemsstaterne og Kommissionens
tjenestegrene.
Kommissionen mener derfor, at tredjelandes overholdelse af de internationale krav til
uddannelse og udstedelse af beviser til søfolk ka n vurderes mere effektivt, hvis det sker på
harmoniseret og centraliseret måde. Ko mmissionen mener derfor, at den nuværende
procedures mangler kan afhjæl pes ved hjælp af et system omfattende fællesskabsomfattende
anerkendelse af tredjelande på lin je med kravene i STCW-konventionen.
Den nye procedure, som Kommissionen foresl år, (specificeret under punkt 4.3) bygger på
anerkendelse af et tredjeland efter evaluering af søfartsuddannelse og udstedelse af beviser i
stedet for anerkendelse af et individuelt bevis, således som det sker under den nuværende
procedure. I henhold til den foreslåede procedure udfører Kommissionen vurderingen af
medlemsstaternes anmodninger om  anerkendelse med bistand fra Det Europæiske Agentur for
Søfartssikkerhed (agenturet). Efter denne vurder ing træffes beslutningen om anerkendelse af
Kommissionen gennem "udvalgsproceduren" og de n er gyldig i fem år. Beslutninger om
anerkendelse af erhvervskompetencegivende bevi ser, som er blevet vedtaget i henhold til den
nuværende procedure, forbliver gyldige.
Anerkendelsen er således en fællesskabsomfattende anerkendelse af et tredjelands system og
procedurer. Da beslutninge n træffes på fællesskabsplan, udgør den grundlaget for
medlemsstaternes anerkendelse, ved påtegnelse, af beviser fra dette land uden yderligere
vurdering.
Det er således indlysende, at de foreslåede ændr inger hindrer, at evalue ringsarbejdet foretages
flere gange, samtidig med, at en kompetent unde rsøgelse af overholdelse af internationale
krav sikres. Da beslutningerne om anerkendels e er gyldige i hele Fællesskabet, behøver de
andre medlemsstaternes myndigheder ikke foreta ge yderligere vurdering. Disse ændringer er
derfor berettigede.
De nuværende bestemmelser muli ggør endvidere ikke opfølgni ng af de beslutninger der
træffes i henhold til proceduren og overvågning af de tredjelande, hvor søfolk, der ansættes på
Fællesskabets skibe, kommer fra. Kommissionen mener, at det for at sikre, at søfolk medbeviser fra tredjelande er uddannede og har m odtaget beviser i henhol d til de internationale
krav, er hensigtsmæssigt at skabe et fleksi belt system, som kan reagere og handle over for
uforudseelige ændringer af situationen i et tredjeland. Det skal så ledes være muligt at
forlænge og inddrage anerkendelser. Endvidere gør regelmæssig overvågning af deanerkendte lande, ved hjælp af hyppige, ce ntraliserede og kompetente vurderinger af
overholdelse, det muligt at bekræfte, om tredje landets overholdelsesplan opretholdes.
Agenturet kan spille en central rolle i det vurderingsarbejde, der foregår i begge tilfælde.
Kommissionen mener endvidere, at det er hensigtsmæssigt  at supplere direktivets
eksisterende bestemmelser om sproglige krav  for erhvervskompetencegivende beviser, der
udstedes af medlemsstaterne, sa mt påtegning, der attesterer udstedelse af beviser, med de
relevante STCW-krav for at sikre overensste mmelse med konventionens relevante krav og at
ajourføre de eksisterende bestemmelser i dire ktivet forbundet med sproglige krav vedrørende
kommunikation mellem skibet og myndighederne på land på linje med de relevante krav i
SOLAS-konventionen.
5Endelig er det nødvendigt at sikre, at direk tivet er fleksibelt nok til at ajourføre bestemte
artikler i forhold til fremtidige udviklinger i fællesskabsret.
3. FORSLAGETS INDHOLD
Forslaget indeholder en artikel, som specificerer de foreslåede ændringer til direktivets
eksisterende bestemmelser samt tre andre artikler,  som sikrer de nye krav anvendelse og deres
gennemførelse i national ret.
4. SÆRLIGE BETRAGTNINGER
4.1. Sprogkrav for beviserne og de  påtegninger, der attester er udstedelse af et bevis
(artikel 1, stk. 1 og 2.)
Direktiv 2001/25/EF fastsætter, at erhvervskompe tencegivende beviser skal udstedes på det
udstedende lands officielle spro g, mens det ikke indeholder nogen bestemmels er vedrørende
det sprog, der anvendes til medlemsstaternes påtegnelser med henblik på at attestereudstedelse af nationale certifikater. Kommissi onen foreslår, for at sikre overensstemmelse
med de internationale krav til bevisudstedelse, at indføje en henvisning til de relevante krav iSTCW-konventionen
4 i de eksisterende re levante bestemmelser.
4.2. Sprogkrav vedrøre nde kommunikation mellem skibet og myndighederne på
land (artikel 1, stk. 3)
Direktivets nuværende beste mmelser fastsætter, at ko mmunikation mellem skibet og
myndighederne på land foregår enten på et fælles sprog eller på myndighedens sprog. For atsikre overensstemmelse med de internationa le krav foreslår Kommissionen at ajourføre
direktivets eksisterende bestemmelser ved at indføje en henvisning til de relevante krav iSOLAS-konventionen
5.
4.3. Procedure for anerkendelse af behøri ge erhvervskompetencegivende beviser,
der er udstedt af tredjelande (artikel 1, stk. 4)
I betragtning af de problemer, der opstod ve d anvendelse af den nuværende procedure for
anerkendelse af beviser, der er udstedt af tredjelande, der leverer arbejdskraft, foreslår
Kommissionen en ny centraliseret og  harmoniseret metode, der medfører
fællesskabsomspændende anerkendelse af tred jelande. Følgende procedurer foreslås:
Når en medlemsstat har til hensigt ved påtegning at anerkende beviser, der er udstedt af et
tredjeland, indsender den en ansøgning om anerkendelse til Kommissionen. Anmodningen
vedlægges bevis for overholdelse af de i bila g II, del A, fastsatte kriterier. Kommissionen
foretager derefter, bistået af agenturet, en vurdering af tredjelandets søfartsuddannelse og
bevisudstedelse. Denne vurdering tager tilbørligt hensyn til de oplysninger, den ansøgende
                                                
4Regel I/2, stk. 1, og artikel VI, stk. 1 i STCW-konventionen kræver oversættelse af beviser og
påtegninger til engelsk, hvis orignalsproget ikke er engelsk og h vis det anvendte sprog ikke er engelsk,
skal [påtegningen] indeholde en oversættelse til dette sprog.
5Regel 14, stk. 4, i kapitel V af SOLAS-konventionen fastsætter at …Engelsk anvendes på broen somarbejdssproget for sikkerhedskommunikationer fra broen til land medmindre de personer, der deltager ikommunikationen, taler et andet fælles sprog end engelsk. Denne bestemmelse trådte i kraft 1. juli
2002.
6medlemsstat forelægger om tredje landets overholdelse af kriteri erne i bilaget. Beslutningen
om anerkendelse af det pågæld ende tredjeland træf fes på grundlag af udvalgsproceduren af
Kommissionen inden for tre måneder efter medlemsstatens indsendelse af begrundet
anmodning.
Hvis et tredjeland anerkendes gennem denne pro cedure, er den relevante beslutning gyldig i
hele Fællesskabet i fem år. Medlemsstater, de r ønsker at påtegne behørige beviser, der er
udstedt af dette land, kan foreta ge påtegninger uden yderligere vurdering af tredjelandets
præstation eller yderligere indsendelse af ansøgninger til Kommissionen.
4.4. Procedure for forlængelse af anerkendelsen (artikel  1, stk. 5, ny artikel 18a)
Da direktivet ikke indeholder nogen krav om anerkendelsens gyldighedsperiode eller
opfølgning af de relevante beslutninger, der er truffet af medlemsstaterne, ved den fælles
procedure, foreslår Kommissionen en specifik pr ocedure til forlængelse af beslutningerne om
anerkendelse, hvis de tte er relevant.
Kommissionen træffer dette initiativ, før gyldighedsperioden udløber for det enkelte
tredjeland, som har modtaget anerkendels e gennem den nye procedure. Kommissionen
genvurderer med agenturets bistand anerkendels en af det pågældende tredjeland på grundlag
af oplysninger om tredjelande ts overholdelse af konventionens krav siden den tidligere
beslutning samt på grundlag af resultaterne af den regelmæssige vurdering, der udføres af
Kommissionen hvert femte år (se punkt 4.6).
Beslutningen om forlængelse af anerkendelsen træffes af Kommissionen senest en måned før
gyldighedsperioden udløber ved udvalgsproceduren.
4.5. Procedure for inddragelse af anerkendelsen (artikel 1, stk. 5, ny artikel 18b)
Erfaringen viser, at systemer og procedurer for søfartsuddannelse og udstedelse af beviser i
tredjelande kan variere betydeligt i et meget kort tidsrum. Forslaget indfører derfor enprocedure til inddragelse af anerkendelse af tredjelande, der ikke fuldstændigt opfylder
kravene i STCW-konventionen.
Inddragelse af et tredjelands anerkendelse forekommer, når der er klare beviser for, at det
pågældende tredjelands systemer for søfarts uddannelse og bevisudste delse ikke overholder
kravene i STCW-konventionen. Initiativet kommer fra en medlemsstat eller fra
Kommissionen, når der er tungtvej ende grunde til at mene, at et anerkendt tredjeland ikke
længere respekterer konventionens krav.
Hvis initiativet kommer fra en medlemsstat, informerer den pågældende medlemsstat
Kommissionen og de andre medlemsstater om si n beslutning om at inddrage påtegnelse af
beviser, der er udstedt af dette tredjeland med dokumenteret begrundelse af beslutningen.
Kommissionen undersøger med agenturets  bistand sagen og henviser den til
udvalgsproceduren. Beslutningen skal træffes inde n for to måneder at regne fra den dato, hvor
den pågældende medlemsstat informerede Kommi ssionen og de andre medlemsstater om sin
beslutning om at inddrage de relevante påtegn inger. Hvis initiativet træffes af Kommissionen,
henvises sagen ligeledes til udvalgsproceduren med henblik på behand ling og hensigtsmæssig
handling.
74.6. Regelmæssig overvågning af de an erkendte tredjelandes overholdelse af
kravene (artikel 1, st k.5, ny artikel 18c)
Denne artikel indfører regelmæssi g overvågning af de tredjelande, som er blevet anerkendt,
for at efterprøve, om systemer og procedurer til uddannelse og bevisudste delse er på linje med
de relevante krav i STCW-konve ntionen. Dette skal gælde for hele Fællesskabet, og denne
regelmæssige genvurdering foretages derfor af  Kommissionen med agenturets bistand. Den
udføres mindst hvert femte år at regne fra da toen for beslutningen om anerkendelse af det
enkelte tredjeland. Resu ltatet af denne vurdering forelæ gges i en rapport, som Kommissionen
henvender til medlemsstaterne.
4.7. Ændringsprocedures (artikel 1, stk .6)
Denne artikel indfører en ændringsprocedure med henblik på tilpasning af bestemmelserne til
relevante fremtidige ændringer i fællesskabsr et. Enhver sådan ændring skal godkendes
gennem udvalgsproceduren.
4.8. Kriterier for anerkendelse af tredjelande (artikel 1, stk.7)
Bilag II til direktivet fastsætter to sæt procedurer og kriterier: a. procedurer og kriterier
vedrørende anerkendelse af beviser og b. kr iterier for akkreditering eller godkendelse af
søfartsskoler og søfartsuddannelsesprogrammer og  -kurser i tredjelande. Direktivet kræver, at
alle disse procedurer og krite rier anvendes med henblik på anerkendelse af beviser, der er
udstedt af tredjelande.
I betragtning af de administrative og finansielle  byrder forbundet med vurdering af de enkelte
søfartsskoler i tredjelande fore slår Kommissionen, at disse kriteri er udelades fra direktivet.
Som tidligere forklaret modtager et tredjela nd anerkendelse i henhold til den nye procedure
efter en vurdering af dets søfartssystemer og  -procedurer. Anerkendelsen omfatter derfor alle
de søfartsskoler, der er akkrediteret af tr edjelande, og der er derfor intet behov for
medlemsstaternes individuelle  godkendelse af individuelle  skoler. Kriterierne for
anerkendelse af beviser, der udstedes af  tredjelande, bibeholdes dog i forslaget.
82003/0001 (COD)
Forslag til
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV
om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/25/EF om
minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, navnlig artikel 80,
stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen6,
under henvisning til udtalelse fra De t Økonomiske og Sociale Udvalg7,
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget8,
i overensstemmelse med procedur en i artikel 251 i traktaten9, og
ud fra følgende betragtninger:(1) Europa-Parlamentets og Rådets di rektiv 2001/25/EF af 4. april 2001 om
minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv
10definerer minimumskrav for
uddannelse, sønæring og vagthold for søfol k, der arbejder om bord på Fællesskabets
skibe. Disse krav bygger på de krav, der er godkendt af den internationale
søfartsorganisations (IMO) konvention om uddannelse af søfarende, om sønæring og
om vagthold af 1978, som ændret ("STCW-konventionen").
(2) Det er af afgørende vigtighed at sikre, at søfolk med beviser, der er udstedt af
tredjelande, og som arbejder om bord på Fællesskabets skibe, har et
kompetenceniveau, der svarer til det, konventionen kræver. Direktiv 2001/25/EF
fastsætter procedurer og fælles kriterier for medlemsstaternes anerkendelse af beviser,der er udstedt af tredjelande.
(3) Direktiv 2001/25/EF fastsætter, at der skal foretages en genvurdering af procedurerne
og kriterierne for anerkendelse af bevise r, der er udstedt af tredjelande, og
godkendelse af søfartsskoler og søfart suddannelse og uddannelsesprogrammer og -
kurser i lyset af erfaringerne ve d anvendelse af dette direktiv.
                                                
6EFT C …, …, s. …
7EFT C …, …, s. …
8EFT C …, …, s. …
9EFT C …, …, s. …
10EFT L 136 af 18.5.2001, s. 136.
9(4) Den praktiske gennemførelse af direktiv 2001/25/EF har vist, at nogle tilpasninger af
disse procedurer og kriterier i høj grad kan bidrage til anerkendelsessystemetspålidelighed og samtidig forenkle medlemsstaternes forpligtelse til overvågning ogindberetning.
(5) Tredjelandes overholdelse af bestemmelserne i STCW -konventionen kan vurderes
mere effektivt, hvis dette gøres harmoni seret. Kommissionen bør derfor overdrages
denne opgave på hele Fællesskabets vegne.
(6) For at sikre, at et land, der er anerkendt, fortsat fuldt ud opfylder STCW-
konventionens krav, bør anerkendelsen ta ges op til fornyet gennemgang regelmæssigt
og forlænges, hvis hensigtsmæssigt. Anerkend else af et tredjeland, der ikke opfylder
STCW-konventionens krav, bør inddrages indtil manglerne er afhjulpet.
(7) Beslutninger om at forlænge  eller inddrage anerkendelse kan træffes mere effektivt,
hvis de træffes harmonisere t og centralt på fællesskab splan. Kommissionen bør derfor
overdrages disse opgaver på  hele Fællesskabets vegne.
(8) Løbende overvågning af anerkendte tred jelandes overholdelse kan udføres mere
effektivt, hvis det foregår harmoniseret og centralt.
(9) En af de opgaver, der pålægges Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed
(agenturet) er at bistå Ko mmissionen ved dennes udførelse  af enhver opgave, den
pålægges i henhold til fællesskabsret vedrøre nde uddannelse af søfarende, sønæring og
vagthold.
(10) Agenturet bør derfor bistå Kommissionen ved udførelse af dennes opgaver vedrørende
udstedelse af, forlængelse af og inddragel se af anerkendelse af tredjelande. Den bør
også bistå Kommissionen ved overvågning af  tredjelandes overholdelse af kravene i
STCW-konventionen.
(11) STCW-konventionen specificerer sprogkrav for beviser og påtegninger, der attesterer
udstedelse af et bevis. De eksisterende bestemmelser i direktiv 2001/25/EF bør bringes
på linje med de releva nte krav i konventionen.
(12) Den international konvention om sikkerhed  for menneskeliv på søen af 1974, som
ændret (SOLAS-konventionen)  fastsætter sprogkrav for sikkerhedskommunikationer
fra bro til land. Direktiv 2001/25/EF bør ajour føres i henhold til de senere ændringer
til konventionen, som trådte  i kraft den 1. juli 2002.
(13) Der må fastsættes procedurer for tilpasning af dette direktiv til fremtidige ændringer i
fællesskabsret.
(14) Direktiv 2001/25/EF ændres derfor -
10UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Direktiv 2001/25/EF ændres således:(1) Artikel 5 ændres således:(a) stk. 3 erstattes med følgende:“3. Beviset udstedes i henhold til re gel I/2, stk. 1, i STCW-konventionen.”
(b) i stk. 5 tilføjes følgende sætning:“Påtegninger foretages i overe nsstemmelse med artikel VI , stk. 2, i STCW-konventionen.”
(2) I artikel 17, erstattes stk. (e) med følgende:“ (e) At der er passende kommunikationsmulig heder mellem skibet og myndighederne på
land. Denne kommunikation foretages i overen sstemmelse med kapite l 5, regel 14, stk. 4 i
SOLAS-konventionen.”
(3) I artikel 18, erstattes stk. 3 med følgende:“3. Søfarende, der ikke er i besiddelse af de i artikel 4 omhandlede beviser, kan opnå ret til at
gøre tjeneste på skibe, som fører en medlemsstats flag, hvis der er truffet afgørelse omanerkendelse af deres behørige bevis unde r anvendelse af nedenstående procedure:
(a) En medlemsstat, som har til hensigt ved påtegning at anerkende behørige beviser, der er
udstedt af tredjelande, til en skibsfører, officer eller radiooperatør med henblik på tjeneste påskibe, der fører dets flag, skal indsende en  anmodning om anerkendelse af det pågældende
tredjeland til Kommissionen ledsaget af fuldstændige oplysninger om, og bevis for,overholdelse af kriterierne i bilag II.
Kommissionen udfører med agenturets bist and en vurdering af uddannelses- og
bevisudstedelsessystemerne i det tredjeland, som anerkendelse sanmodningen vedrører, for at
verificere, om det pågældende land opf ylder alle kravene i STCW-konventionen.
(b) Kommissionen træffer beslutni ng om anerkendelse af et tredjeland i overensstemmelse
med den procedure, der er anført i artikel 23, stk. 2, inden for tre måneder at regne fra datoen
for anmodning om anerkendelse. Anerkendelsen er gyldig i fem år. Den medlemsstat, der har
indsendt anmodningen, træffer passende foranstaltninger for at gennemføre beslutningen.
(c) En medlemsstat kan for de skibe, der fører dets flag, beslutte at påtegne beviser, der er
udstedt af tredjelande, som er anerkendt af Kommissionen.
(d) Hvis et tredjeland er blevet anerkendt af Kommissionen, og hvis IMO's komité for
sikkerhed til søs efter at have udført sin ev aluering ikke har kunnet konstatere, at det
pågældende tredjeland overholde r bestemmelserne i STCW-konve ntionen fuldt og helt, skal
Kommissionen tage sin anerkendelse af det pågældende land op til revision ioverensstemmelse med proceduren i artikel 23, stk. 2. Den pågældende medlemsstat skal
11træffe passende foranstaltninger til at gennemføre den beslutning, der træffes i medfør af den
nævnte procedure.
(e) Kommissionen udarbejder og ajourfører en fortegnelse over de tredjelande, der er
anerkendt. Fortegnelsen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C.
(4). Følgende tilføjes som artikel 18a, 18b og 18c:“Artikel 18aFør den i artikel 18, stk. 3, litra b) anført e gyldighedsperiode udløber, genvurderer
Kommissionen med agenturets bistand anerkend elsen af det pågældende tredjeland for at
efterprøve, om det pågældende land stad ig opfylder kravene i STCW-konventionen og
beslutte, om anerkend elsen bør forlænges.
Når Kommissionen træffer beslutning om, hvor vidt et tredjelands anerkendelse skal
forlænges, tager den hensyn til alle oplysninger vedrørende det pågældende landsoverholdelse af STCW-konventione n, navnlig resultaterne af den vurdering, der foretages af
Kommissionen i overensstemmelse med artikel  18c, stk. 1. Der tages også hensyn til
rapporterne i henhold til artikel 18c, stk. 3.
Beslutningen om forlængelse af anerkendelse  træffes i henhold til den i artikel 23, stk. 2,
anførte procedure senest en måned før anerkendelsens gyldighed udløber.
Artikel 18b1. Når en medlemsstat og Kommissionen mener, at et anerkendt tredjeland ikke længere
opfylder kravene i STCW-konventionen, henvi ser Kommissionen sagen til det i artikel 23
anførte udvalg, se dog de i bilag II, afsnit A, specificerede kriterier.
2. Når en medlemsstat inddrager påtegning af bevi ser, der er udstedt af et tredjeland, skal den
øjeblikkelig meddele Kommissione n og de andre medlemsstat erne sin beslutning med
underbyggede begrundelser.
3. Kommissionen genvurderer med agenturets bi stand anerkendelsen af det pågældende
tredjeland for at efterprøve, om det pågæld ende land ikke har opfyldt kravene i STCW-
konventionen.
4. Beslutningen om inddragelse af anerkende lsen træffes i overen sstemmelse med den i
artikel 23, stk. 2, anførte procedure inden for to måneder efter datoen for medlemsstatens
meddelelse. De pågældende medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger til atgennemføre beslutningen.
Artikel 18c1. De tredjelande, der er blevet anerkendt i henhold til den i artikel 18, stk. 3, litra b), anførte
procedure, vurderes regelmæssigt og mindst hve rt femte år af Kommissionen med agenturets
bistand med henblik på at efte rprøve, om de opfylder de re levante kriterier i bilag II.
2. Ved udvælgelse af tredjelande, der sk al vurderes, henvend er Kommissionen særlig
opmærksomheden på resultatern e i henhold til havnestatskontro l i henhold til artikel 20 samt
rapporterne i henhold til af snit A-I/7 i STCW-koden.
123. Kommissionen forelægger medlem sstaterne en rapport om resultaterne af vurderingen.”
(5) Følgende sætning tilføjes artikel 22, stk. 1:“Dette direktiv kan også ændres efter sa mme procedure for at relevante ændringer til
fællesskabslovgivningen kan finde  anvendelse i dette direktiv”.
(6) Bilag II ændres i overensstemmelse med bilaget til dette direktiv.
Artikel 2
Medlemsstaterne sætter de nødve ndige love og administrative bestemmelser i kraft for at
efterkomme dette direktiv senest [...]. De underrette r straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager de i stk. 1. nævnt e love og administrative bestemmelser, skal
de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af ensådan henvisning. De nærmere regler for de nne henvisning fastsætte s af medlemsstaterne.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft dagen efter dets offentliggørelse i e De Europæiske Fællesskabers
Tidende .
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles,
På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne
Formand Formand
13BILAG
Bilag II til direktiv 2001/25/EF udskiftes med følgende:
“BILAG IIKRITERIER FOR ANERKENDELSE AF TREDJELANDE, DER HAR UDSTEDT ET
BEVIS, ELLER UNDER HVIS MYNDIGHED ET BEVIS ER UDSTEDT, SOM ANFØRT IARTIKEL 18, STK. 3, LITRA a.
A. Tredjelande, for hvilke IMO's komité for sikkerhed til søs har bekræftet, at de har meddelt
oplysninger, som viser, at de relevante best emmelser i STCW-konventi onen er blevet givet
fuld virkning.
1. Tredjelandet skal være af talepart til ST CW-konventionen.
2. IMO's komité for sikkerhed til søs skal have fastslået, at tredjelandet har vist, at det har
givet fuld virkning til beste mmelserne i STCW-konventionen.
3. Medlemsstaten skal ved hjælp af alle nødvendige foranstaltninger, der kan omfatte
inspektion af faciliteter og proc edurer, have konstateret, at kravene vedrørende uddannelse og
kvalifikationer, udstedelse og påtegning af bevise r og registrering fuldt ud er overholdt, og at
der er udarbejdet et kvalitetsstyringssystem  i henhold til kravene i reglement 1/8 i STCW-
konventionen.
4. Medlemsstaten er ved at forhandle en aftale  med den pågældende medlemsstat om, at der
straks vil blive givet meddelelse om enhve r vigtig ændring vedrørende uddannelse og
bevisudstedelse, der foretages i ove rensstemmelse med STCW-konventionen.
5. Medlemsstaten har indført foranstaltninger for at sikre, at søfarende, som med henblik på
anerkendelse fremlægger beviser for funktioner på ledelsesniveau, har tilstrækkeligt kendskabtil den del af medlemsstatens søfartslovgivning, som er relevant for de arbejdsopgaver, de harret til at udføre.
6. Hvis en medlemsstat ønsker at supplere overholdelsesvurderi ngen for et tredjeland ved at
vurdere bestemte søfartsskoler, sker dette i henhold til bestemme lserne i afsnit A-I/6 i STCW-
koden.
B. Tredjelande, for hvilke komitéen for sikkerhed til søs ikke har bekræftet, at de har meddelt
oplysninger, som viser, at de har givet de relevante bestemmelser i STCW-konventionen fuld
virkning.
1. Hvis komitéen for sikkerhed til søs stadig er i færd med at påvise, at tredjelandet har vist, at
bestemmelserne i STCW- konventionen er blevet givet hel og  fuld virkning, gælder følgende
bestemmelser:
Tredjelandet skal meddele den medlemsstat, der ønsker at anerke nde behørige beviser, der er
udstedt af det pågældende tr edjeland eller under det pågæld ende tredjelands myndighed:
(i) teksten til love, anordninger, bekendtgørelser, reglementer og andre bestemmelser i
forbindelse med gennemførelsen af STCW-konventionen
14(ii) nærmere enkeltheder om uddannelseskurse rs indhold og varighed, herunder en klar
fremstilling af den politik, der følges med hensyn til uddannelse, eksamen,
kompetencebedømmelse og bevisudstedelse
(iii) national eksamen og andre krav for hver type bevis, der udstedes i overensstemmelse
med SCTW-konventionen
(iv) et tilstrækkeligt antal eksemplarer af beviser udstedt i overensstemmelse med STCW-
konventionen
(v) oplysninger og statslig regulering(vi) en kortfattet forklaring af de retlige og administrative foranstaltninger, der er fastsat og
truffet for at sikre overensstemmelse specie lt vedrørende uddannels e og bedømmelse samt
udstedelse og registrering af beviser
(vii) en kortfattet oversigt over de procedurer, der følges ved tilladelse, akkreditering eller
godkendelse af uddannelse og eksamener, og kompetencebedømmelser, der kræves i henhold
til STCW-konventionen, de hertil knyttede betingelser og  en liste over de tilladelser,
akkrediteringer og godkendelser, der er givet.
2. Medlemsstaterne sammenligner de meddelte oplysninger med alle relevante krav i STCW-
konventionen for at sikre, at bestemmelserne i STCW-konventionen er givet fuld virkning.
3. Medlemsstaten skal ved hjælp af alle nødvendige foranstaltninger, der kan omfatte
inspektion af faciliteter og proc edurer, have konstateret, at kravene vedrørende uddannelse og
kvalifikationer, udstedelse og påtegning af bevise r og registrering fuldt ud er overholdt, og at
der er udarbejdet et kvalitetsstyringssystem  i henhold til kravene i reglement 1/8 i STCW-
konventionen.
Afsnit A. 4, 5 og 6 er også gældende i denne procedure.
15FINANSIERINGSERKLÆRING
Handlingens betegnelse : Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af
Europa-Parlamentets og Rådets di rektiv 2001/25/EF af 4. April 2001 om
minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv
Gennemførelsesmetoder
Den foreslåede handling gennemføres af Kommissionen med anvend else af eksternt
personale. Det Europæiske Agentur for Sikkerhed til Søs bistår Kommissionen ved udførelseaf de opgaver, den pålægges ved den foresl åede foranstaltning i henhold til den forordning,
der er vedtaget om oprettelse af dette agentu r (Europa-Parlamentets og Rådets forordning
(EF) nr. 1406/2002 af 27. juni 2002 om opre ttelse af et europæisk agentur for
søfartssikkerhed).
Finansiel betydning for budgettet
Dette forslag har ingen direkte finansie lle følger for Kommissionen. Hvad angår
administrative udgifter skulle det eksisterende personale i GD TREN (en administrator pådeltid med sekretærbistand og rejsebudget for forbindelse til Det Europæiske Agentur forSøfartssikkerhed) være tilstrækkeligt.
16KONSEKVENSANALYSE
FORSLAGETS KONSEKVENSER FOR VIRKSOMHEDERNE, HERUNDER
NAVNLIG SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER( SMV'er)
FORSLAGETS BETEGNELSE
Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Europa-Parlamentets og
Rådets direktiv 2001/25/EF af 4. apr il 2001 om minimumsuddannelsesniveauet for
søfartserhverv.
DOKUMENTETS REFERENCENUMMER
KOM(2002)XXXF
ORSLAGET
1. Hvorfor er der, under hensyntagen til nærh edsprincippet, behov for EF-lovgivning
på dette område, og hvad er de vigtigste målsætninger?
Det væsentlige mål med forslaget er at ændre et eksisterende direktiv for at styrke og
forenkle bestemte aspekter i bestemmels erne. Da forslaget skal revidere et
eksisterende direktiv, er et direktiv den en este form for fællesskabsforanstaltning, der
kan anvendes.
VIRKNINGER FOR VIRKSOMHEDERNE
2. Hvem påvirkes af forslaget?
– hvilke virksomheder
Skibsfartsselskaber, der driver skibsfart, har ansvaret for at sikre, at forpligtelserne i
forslaget gives fuld og hel virkning.
– hvor store virksomheder (de små og mellemstore virksomheders andel)
Forskellige størrelser virksomheder påvi rkes lige fra virksomheder, der kun ejer et
skib, til virksomheder med langt større flåder.
– er disse virksomheder beliggende i bestemte geografiske områder i
Fællesskabet?
I alle EU-medlemsstater, undtagen lande ude n kyster. I princippet påvirkes dog alle
medlemsstater, når de er flagstater.
3. Hvilke foranstaltninger skal virksomheder ne træffe for at overholde forslaget?
Disse virksomhedssektorer skal  træffe alle nødvendige skridt til at sikre, at søfolk,
der ansættes på deres skibe, har behør ige beviser i overensstemmelse med de
procedurer, der fastsæ ttes ved dette forslag.
174. Hvilke økonomiske virkninger forventes forslaget at få?
– for beskæftigelsen
Der forventes ingen økonomiske virkninger for beskæftigelsen– for investeringer og oprettelse af nye virksomheder
Der forventes ingen økonomiske virkninger for investering og oprettelse af nye
virksomheder
– for virksomhedernes konkurrenceevne
Der forventes ingen økonomiske virkninger for virksomhedernes konkurrenceevne
5. Indeholder forslaget foranstaltninger, som går ud på at tage hensyn til små og
mellemstore virksomheders særlige situation (begrænsede eller afvigende krav osv.)?
Nej, der er ikke behov fo r sådanne foranstaltninger.
H
ØRING
6. Liste over organisationer, som er blevet  hørt om forslaget, og som har fremført
særlige synspunkter.
Organisationer, som på invitation va r repræsenteret på et høringsmøde:
– European Community Shipowners’ A ssociation (ECSA) - Det Europæiske
Fællesskabs Redersammenslutning
– European Transport Workers’ Federati on (ETF) - Føderationen af Europæiske
Transportarbejdere
Oversigt over deres hovedsynspunkter:
Parterne støttede behovet for at revidere den eksistere nde procedure til anerkendelse
af erhvervskompetencegivende beviser, so m udstedes af tredjelande, og erstatte
denne procedure med et mere effektivt system, bestående af  fællesskabsomfattende
anerkendelse af tredjelande.
De går ind for den nye rolle, som Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed skal
spille ved vurdering af systemerne til uddannelse inden for søfartserhverv og
udstedelse af certifikater i de lande, der leverer den største arbejdskraft.
Der var ingen indsigelser fra parterne ve drørende forslaget om sprogligkrav til
beviser og anerkendelse ved påtegnelse  samt kommunikation mellem skibet og de
landbaserede myndigheder.