Nr. C 159/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 91 
effekt (jf. aktionslinje 4, for så vidt angår f.eks. arbejds­
tager- og arbejdsgiverorganisationer, handicap- eller 
forbrugersammenslutninger m.v.) osv., som ØSU allere­
de henledte opmærksomheden på i sin udtalelse fra 
1984 om denne problematik, og som dengang blev anset 
for væsentlig for opstillingen af prioriteter i fremmepo-
Bryssel, den 24. april 1991. 
1. Indledning 
1.1. 11986 fremlagde Kommissionen et dokument (*) 
om fjernelse af konkurrencefordrejning af fiskal art 
inden for godstransport ad landevej: undersøgelse af 
afgifterne på køretøjer og brændstoffer samt vejafgifter. 
Det økonomiske og sociale Udvalg erklærede (2) sig 
principielt enig i Kommissionens mål, for så vidt angår 
afgifter på erhvervskøretøjer: 
— harmonisering af konkurrencevilkårene både inden 
for transportformerne og mellem disse indbyrdes, 
— overvæltning af de økonomiske og sociale infra­
strukturomkostninger på brugerne, litikken, heller ikke behandles mere indgående i det 
foreliggende program. 
3.10. ØSU forventer, at Kommissionen i sit videre 
arbejde vil tage behørigt hensyn til de bemærkninger, 
ØSU her fremsætter. 
Fran?ois STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
— tilstrækkeligt afgiftsprovenu for medlemsstaterne, 
— fri bevægelighed for varer og personer inden for 
Fællesskabet, 
— rimelige transitordninger med tredjelande. 
I udtalelsen, der blev enstemmigt vedtaget, understrege­
de ØSU bl.a. følgende synspunkter: 
— konkurrencefordrejninger skal fjernes inden 1992, Udtalelse om ændring af forslag til Rådets direktiv om opkrævning af afgifter på tunge 
lastvogne med henblik på dækning af transportinfrastrukturomkostningerne 
(91/C 159/07) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 13. marts 1991 under henvisning til 
EØF-Traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for Transport og Kommunikation, som 
udpegede Robert Moreland til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 10. april 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 286. plenarforsamling, den 24. april 1991, 
med et flertal af stemmer for og 3 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 
(!) KOM(86) 750 endelig udg. 
(2) ØSU's udtalelse af 2. 7. 1987, EFT nr. C 232 af 31. 8. 1987, 
s. 88. — i den forbindelse skal der nås til enighed om afgifts­
strukturerne, for i det mindste at sikre dækning af 
de marginale omkostninger, 
17. 6. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/19 
— opkrævning af afgifter efter områdeprincippet vil 
være en fornuftig løsning på længere sigt, men er 
forbundet med visse praktiske problemer, 
— alle vejafgifter — bortset fra bro-, færge- og tunnel­
afgifter — bør afskaffes, når eksisterende kontrakter 
udløber, 
— en løsning bør ikke komplicere afgiftssystemet yder­
ligere og føre til øgede administrative byrder. 
1.2. Kommissionen fremsatte derefter i 1987 et første 
forslag til Rådets direktiv om opkrævning af afgifter 
på tunge lastvogne med henblik på dækning af trans­
portinfrastrukturomkostningerne [KOM(87) 716 ende­
lig udg.]. Herom vedtog ØSU en udtalelse(1), hvori 
ØSU gjorde opmærksom på følgende: 
— der bør tages højde for de enkelte transportformers 
samfundsøkonomiske omkostninger på lang sigt, 
— indførelsen af områdeprincippet kan føre til harmo­
nisering af konkurrencevilkårene inden for de enkel­
te transportformer og til overvæltning af infrastruk­
turomkostningerne på de faktiske brugere; princip­
pet skal naturligvis også anvendes inden for vej-, 
jernbane- samt flod- og kanaltrafikken, 
— ØSU godkendte områdeprincippet, omend det var 
klar over, at der ville opstå problemer, hvis man 
fuldt og helt henholdt sig til dette. 
1.3. Kommissionen har nu ændret sit forslag til Rå­
dets direktiv. I forbindelse med afgifter til dækning af 
infrastrukturomkostninger skelnes der mellem motor­
veje inden for EF, der finansieres direkte gennem mo­
torvejsafgifter, og motorveje uden vejafgifter. Hvad 
angår harmoniseringen af køretøjsafgifter, foreslår 
Kommissionen en trinvis approach, således at der i 
begyndelsen af 1992 fastsættes mindstesatser for de 
forskellige køretøjskategorier, som skal forhøjes i 1993 
og 1994. Fra 1995 skal afgifter på køretøjer og brænd­
stoffer stå i forhold til infrastrukturomkostningerne, og 
de skal i fornødent omfang forhøjes gradvist i perioden 
frem til udgangen af 1999. De vil således dække en 
stadig større del af infrastrukturomkostningerne, hvor­
med det sikres, at erhvervskøretøjer fra og med år 2000 
i fuldt omfang dækker de infrastrukturomkostninger, 
de giver anledning til. For at undgå, at køretøjer som 
følge af medlemslandenes vejafgifter pålægges dobbelt­
afgift til dækning af infrastrukturomkostningerne, får 
medlemslandene mulighed for, men ikke pligt til, at 
fradrage den erlagte vejafgift i køretøjsafgiften. 
(J) ØSU's udtalelse af 3. 6. 1988, EFT nr. C 208 af 8. 8. 1988, 
s. 29. 2. Generelle bemærkninger 
2.1. Kommissionen har siden 1968 gjort flere forsøg 
på at opnå enighed om opkrævning af afgifter på last­
vogne. Indtil nu er der hver gang opstået problemer i 
Rådet. Som i sine udtalelser af 1986 og 1987 må ØSU 
også nu understrege, at »det er vigtigt at finde en løsning 
på problemerne vedrørende afgifter på erhvervskøretø­
jer i forbindelse med fjernelsen af konkurrencefor­
vridninger på det indre marked«. Det vækker bekym­
ring, at Rådet ikke har tiden på sin side, hvis 1992-
målet skal opfyldes. 
2.2. ØSU understreger derfor, at det er vigtigt, at 
Rådet som planlagt når til enighed i juni 1991. ØSU 
erkender dog, at det måske nødvendigvis må blive en 
»acceptabel« og/eller »trinvis« løsning, og ikke en 
»ideel« løsning. I betragtning af, at problemet hovedsa­
geligt skyldes divergenser mellem medlemsstaterne, 
mener ØSU, at det snarere må være op til Rådet end 
op til Kommissionen at finde en løsning; ØSU skønner 
derfor, at det foreliggende ændrede forslag ikke nødven­
digvis er den eneste mulige løsning, der kan drøftes, 
men at for eksempel en enkel løsning, som stort set går 
ud på at sikre dækning af de forårsagede infrastruktur­
omkostninger, kan være en alternativ mulighed. 
2.3. I Kommissionens forslag har man kun delvis 
taget højde for de bemærkninger, Europa-Parlamentet 
og Det økonomiske og sociale Udvalg har fremsat. 
Forslaget omfatter udelukkende lastvogne med en til­
ladt totalvægt på mindst 12 t. Spørgsmålet om at ind­
drage andre transportformer i en global politik for 
opkrævning af afgifter til dækning af infrastrukturom­
kostninger, således som ØSU foreslår, er fortsat uløst. 
2.4. ØSU konstaterer, at Kommissionen ganske vist 
henviser til Europa-Parlamentets ændringsforslag, men 
ikke omtaler ØSU's ændringsforslag til det oprindelige 
forslag. Det er ØSU's opfattelse, at visse forslag er 
blevet taget til følge i det ændrede forslag, men andre 
er stadig relevante og vil derfor blive genfremsat under 
de særlige bemærkninger. 
2.5. Nu, hvor man nærmer sig en løsning, mener 
ØSU, at Rådet bør tage højde for følgende: 
— at afgifter på erhvervskøretøjer principielt bør 
dække alle de omkostninger, disse køretøjer giver 
anledning til; som et mindstemål bør de dække de 
marginalomkostninger, erhvervskøretøjerne forår­
sager, 
— at områdeprincippet er et »fair« grundlag for pålæg-
gelse af afgifter og derfor bør være det endelige mål, 
— at løsningerne hverken bør komplicere afgiftssyste­
met yderligere eller give anledning til øgede admini­
strative formaliteter. 
Nr. C 159/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 91 
2.6. ØSU mener fortsat, at alle vejafgifter bortset 
fra bro-, færge- og tunnelafgifter bør afskaffes, når 
eksisterende kontrakter udløber, men må erkende, at 
en sådan afskaffelse volder både praktiske og politiske 
problemer. Sondringen mellem veje med og uden vejaf­
gift og muligheden for at fratrække erlagte vejafgifter i 
køretøjsafgiften kan imidlertid bevirke, at der indføres 
vejafgifter på flere motorveje inden for EF. Forslaget 
kan tænkes at foranledige medlemsstater til at indføre 
vejafgifter på deres motorveje, fordi deres transportin­
frastrukturer dermed delvis vil blive finansieret af andre 
medlemsstater. 
2.7. Beregningen af infrastrukturomkostningerne er 
af afgørende betydning for de kommende vejtransport­
afgifter. Definitionen og beregningen af omkostninger­
ne er væsentlige for opkrævning af afgifter på vejtrans­
port. Det kan dog ikke betragtes som et teknisk spørgs­
mål, der skal løses egenhændigt af Kommissionen. 
2.8. En opprioritering af områdeprincippet ville 
træde tydeligere frem, hvis der blev lagt større vægt på 
brændstofafgifterne i forhold til køretøjsafgifterne. Selv 
om et stærkt argument taler for, at dieselafgifter skal 
dække de variable infrastrukturomkostninger, vil en 
dieselafgift på 245-270 ECU pr. 1 000 1 indebære en 
betydelig afgiftsforhøjelse for mange vejtransportvirk­
somheder i visse medlemsstater og dermed en stigning 
i omkostningerne. ØSU går derfor ind for en trinvis 
approach. 
2.9. Afgiftssystemet åbner mulighed for en vis dob­
beltbeskatning. Lastvogne, der benytter motorveje med 
vejafgift, pålægges både vejafgift, dieselafgift og en del 
af køretøjsafgiften. Mindre lastvogne er belagt med 
skatter og afgifter, som er helt ude af proportion med 
dem, der pålægges større lastvogne. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Præamblen (nyt fjerde afsnit) 
3.1.1. ØSU bifalder brugen af ordene »over en vis 
vægtgrænse« og mener, at det både ville være unødven­
digt og medføre for mange administrative komplikatio­
ner at inddrage små lastbiler. 
3.2. Artikel 2 
3.2.1. ØSU bifalder ændringen, som bl.a. forenkler 
direktivet. 
3.3. Artikel 3 
3.3.1. ØSU konstaterer, at Kommissionen ikke fore­
slår denne artikel ændret. Som ØSU bemærkede i til­knytning til det oprindelige forslag, bør Kommissionen 
revidere listen over de køretøjsafgifter, der er omfattet 
af direktivet. 
3.4. Artikel 4 
3.4.1. Det er uklart, hvorfor Kommissionen betragter 
sine ændringer som »tekniske tilpasninger«. Efter 
ØSU's opfattelse ville det være både beklageligt og 
stride mod offentlighedens interesser, hvis der blev lagt 
restriktioner på medlemsstaternes mulighed for at ind­
drage miljøbeskyttelsesomkostninger i beregningen af 
køretøjsafgifterne. Dette spørgsmål bør behandles i den 
nye artikel 10. Da stk. 2, litra b), omhandler »Parke­
ringsafgifter og afgifter for kørsel i byer«, bør »vejafgif­
ter«, der er et andet emne, anføres i et nyt stykke 2, 
litra c), hvormed det nuværende litra c) bliver litra d). 
3.4.2. ØSU gør Kommissionen og Rådet opmærk­
somme på, at det i sin oprindelige udtalelse anførte, at 
der burde foretages en præcisering (eller udvidelse) 
»med hensyn til mindre særlige afgifter«, så man undgik 
misbrug fra medlemsstaternes side. 
3.5. Artikel 5 
3.5.1. Stk. 1, litra b) 
3.5.1.1. Det undrer ØSU, at stk. 1, litra b), ikke er 
blevet ændret. Som anført i den oprindelige udtalelse, 
er det ikke tilstrækkeligt præcist. 
3.5.2. Det nye stk. 2 
3.5.2.1. ØSU er fortsat modstander af vejafgifter, 
som anført under punkt 2.6. På trods heraf kan ØSU 
ikke se, hvilke fordele det nye stk. 2 har frem for det 
tidligere, noget enklere stk. 2. Under alle omstæn­
digheder giver det nye stk. 2 anledning til forvirring: 
hvad er f.eks. en »særlig« motorvej ? Det er ligeledes 
uklart, om en »motorvej« skal opfylde samtlige kriterier 
under i), ii) og iii), eller kun ét af dem. 
3.6. Artikel 6 
3.6.1. »ØSU går fuldt ind for en afgiftsberegning 
baseret på højest tilladte bruttovægt« som anført i den 
oprindelige udtalelse. 
3.7. Artikel 8 
3.7.1. Til trods for sin generelle modvilje mod vejaf­
gifter bifalder ØSU, at den oprindelige artikel 8, stk. 2, 
litra b), er udgået. 
17. 6. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/21 
3.8. Artikel 9 
3.8.1. De mindstesatser for køretøjsafgifter, der på­
tænkes anvendt i en overgangsperiode, synes a priori 
at være acceptable som et kompromis med henblik på 
en trinvis harmonisering og pålæggelse af afgifter til 
dækning af infrastrukturomkostningerne. En endelig 
stillingtagen forudsætter imidlertid, at fremgangsmåden 
præciseres (jf. punkt 3.11.1). 
3.9. Artikel 10 
3.9.1. ØSU støtter principielt dette forslag, men 
mener, at det vil være hensigtsmæssigt at give medlems­
staterne en større fleksibilitet i beregningen af deres 
satser. 
3.9.2. Der er behov for en vis afklaring af udtrykket 
»eksterne omkostninger«. Før der kan træffes nogen 
afgørelser i den forbindelse, er det efter ØSU's mening 
påkrævet at fremskaffe flere oplysninger om arten og 
resultatet af beregningen af de eksterne omkostninger, 
og ikke mindst de miljørelaterede omkostninger. 
3.9.3. Det undrer ØSU, at Kommissionen ønsker at 
fastlægge de gennemsnitlige vej infrastrukturom­
kostninger for EF som helhed, og dermed opgiver sin 
oprindelige holdning, nemlig at infrastrukturom­
kostningerne varierer fra medlemsstat til medlemsstat 
og derfor bør indebære forskellige afgiftssatser. Skulle 
forskellene mellem disse infrastrukturomkostninger 
vise sig at være ubetydelige, kunne en sådan gennem­
snitsværdi accepteres med henblik på at indføre en så 
vidt muligt ensartet procedure med færre administrative 
Bryssel, den 24. april 1991. formaliteter. Man bør dog sørge for, at de oplysninger, 
de enkelte medlemsstater giver, rent faktisk kan 
sammenlignes. Man kunne tage udgangspunkt i EF's 
regnskabsregler. 
3.10. Artikel 11 
3.10.1. Denne artikel synes at overlade spørgsmålet 
om tilbagebetaling til de enkelte medlemsstater (hvilket 
allerede er muligt nu i henhold til EF-lovgivningen) 
(jf. punkt 2.6). Af hensyn til områdeprincippet bør 
tilbagebetalingen logisk set være obligatorisk. 
3.11. Bilagene 
3.11.1. Bortset fra en henvisning til rapporten Kerne­
energiagenturet (NEA) fra 1989 og de forskellige koeffi­
cienter, der er offentliggjort af Det forenede Kongeriges 
Department of Transport, anføres der ikke nogen kilder 
eller begrundelser for de afgiftsberegninger, der er an­
ført i bilag 2. Nærmere oplysninger er derfor påkræve­
de. I betragtning af, at dette forslag vil føre til højere 
køretøjsafgifter i visse medlemsstater, er det påkrævet 
at fremskaffe flere oplysninger, før der træffes endelig 
beslutning. 
4. Yderligere bemærkning 
4.1. ØSU vil gerne henlede opmærksomheden på de 
vilkår, der gælder for pålæggelse af afgifter på køretøjer 
fra tredjelande ved EF's grænser. 
Fran^ois STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg