PROTOKOL

TIL AFTALEN OM LEJLIGHEDSVIS INTERNATIONAL PERSONBEFORDRING

MED BUS (INTERBUSAFTALEN) VEDRØRENDE REGELMÆSSIG

OG SPECIEL REGELMÆSSIG INTERNATIONAL PERSONBEFORDRING MED BUS

AFTALEPARTERNE —

under henvisning til ønsket om at videreudvikle og fremme international passagertransport i Europa og lette organisationen og driften heraf,

under henvisning til turismens voksende betydning og ønsket om yderligere at fremme kulturudveksling mellem aftaleparterne i denne protokol,

under henvisning til aftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus ("Interbusaftalen"), som senere ændret, der trådte i kraft den 1. januar 2003,

under henvisning til ønsket om at udvide anvendelsesområdet for transporttjenester, der er indeholdt i Interbusaftalen, til også at omfatte rutekørsel og speciel rutekørsel på visse betingelser, og

ud fra følgende betragtninger:

(1)Interbusaftalens anvendelsesområde bør udvides ved hjælp af bestemmelser om fastlæggelse af procedurer for rutekørsel og speciel rutekørsel, der er genstand for tilladelse.

(2)Denne protokol, der indeholder sådanne bestemmelser, bør være åben for tiltrædelse af aftaleparter i Interbusaftalen.

(3)Bortset fra partnerskabsordninger bør liberaliseringen af rutekørsel og speciel rutekørsel, der kræver tilladelse, for indeværende kun finde anvendelse på kørsel med oprindelsessted eller destination i den aftalepart, hvor transportvirksomheden er etableret, og hvor virksomhedens køretøjer er registreret.

(4)Selv om muligheden for drift af rutekørsel eller speciel rutekørsel med oprindelsessted og destination i samme aftalepart udført af transportvirksomheder, der er etableret i en anden aftalepart, bør udelukkes, bør sådanne transportvirksomheder have tilladelse til at tage passagerer op eller sætte dem af på forud fastsatte stoppesteder som del af en kørsel, for så vidt som de ikke transporterer passagerer mellem to stop i en aftalepart, som de ikke er etableret i.

(5)Princippet om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet eller etableringssted for transportvirksomheden og på grundlag af bussens oprindelsessted eller destination og den leverede ydelse bør anvendes som grundlag for levering af international personbefordring ad vej.

(6)Det er nødvendigt at fastsætte ensartede modeller for ansøgningsskemaet og tilladelsen til international rutekørsel og international speciel rutekørsel for at lette og forenkle procedurerne. For at undgå forskellige fortolkninger bør det præciseres, hvilke dokumenter der tjener til kontrolkrav og skal medføres i køretøjet og forevises på enhver bemyndiget kontrollørs anmodning i overensstemmelse med denne protokol.

(7)Tilladelsen til regelmæssig eller speciel regelmæssig international personbefordring ad vej, der i overensstemmelse med "tilladelsesproceduren" er godkendt af de kompetente myndigheder i alle relevante aftaleparter eller medlemsstater i Den Europæiske Union, hvor kørslen har oprindelsessted og destination, eller hvor gennemkørsel finder sted, og som er udstedt af den tilladelsesudstedende myndighed på oprindelsesstedet eller destinationen for ruten, bør give den ansøgende transportvirksomhed, der er etableret i den aftalepart, hvor oprindelsesstedet eller destinationen er beliggende, eller den transportvirksomhed, som er betroet af de andre transportvirksomheder til dette formål, eller når der er tale om et partnerskab eller grupper, mulighed for at udføre kørslen mellem rutens oprindelsessted og destination. Denne tilladelse bør udgøre den eneste tilladelse, der er nødvendig for at udføre kørslen. Der bør ikke være behov for særskilte tilladelser til at gennemkøre aftaleparterne eller medlemsstaterne i Den Europæiske Union eller overskride deres grænser som en del af kørslen, uanset om passagerer undervejs tages op eller sættes af i aftaleparten eller medlemsstaten i Den Europæiske Union.

(8)En aftalepart eller en medlemsstat i Den Europæiske Union bør, på visse betingelser, have mulighed for at træffe afgørelse om, at international rutekørsel eller international speciel rutekørsel med oprindelsessted eller destination på dens territorium skal være genstand for partnerskabsordninger mellem transportvirksomheder på oprindelsesstedet og destinationen for kørslen. Transportvirksomheder, der er etableret i de aftaleparter eller medlemsstater i Den Europæiske Union, hvis territorier gennemkøres, og hvor passagerer tages op og sættes af, bør have ret til at deltage i sådanne partnerskaber.

(9)Det er hensigtsmæssigt at nedsætte et fælles udvalg til forvaltning af denne protokol for at sikre en korrekt og ensartet håndhævelse og at tilpasse bilagene, således at de afspejler den tekniske og lovgivningsmæssige udvikling.