Nr. C 201/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 8. 89 
Udtalelse om forslaget til Rådets direktiv om supplering af det fælles merværdiafgiftssystem 
og om ændring af artikel 32 og 28 i direktiv 77/388/EØF — Særordning vedrørende brugte 
genstande, kunstgenstande, antikviteter og samlerobjekter 
(89/C 201/03) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 23. januar 1989 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 99 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for økonomiske, finansielle og monetære 
spørgsmål, som udpegede Luigi Della Croce til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
13. juni 1989. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 267. plenarforsamling, den 21. juni 1989, 
uden stemmer imod og med 2 stemmer hverken for eller imod, følgende udtalelse. 
1. Indledning 
1.1. Forslaget vedrørende moms finder anvendelse 
på brugte genstande, kunstgenstande, antikviteter og 
samlerobjekter som omhandlet i artikel 32 og nærmere 
defineret i bilag K i 6. momsdirektiv. 
1.2. Formålet er at etablere en fælles momsordning, 
som opfylder kravet om neutralitet i det fælles system 
samt princippet om undgåelse af dobbeltbeskatning. 
Domstolen har således i flere domme slået fast, at 
brugte genstande, som i forvejen er pålagt moms, ikke 
på ny kan pålægges moms i forbindelse med videresalg. 
1.3. Forslagets retsgrundlag er 6. momsdirektivs arti­
kel 32, som ændres med det nye forslag. 
1.4. I henhold til denne artikel skulle Rådet inden 
den 31. december 1977 have vedtaget en EF-afgiftsord-
ning for nævnte genstande. Med henblik herpå forelag­
de Kommissionen da også et forslag den 11. januar 
1978, som blev ændret den 14. maj 1979. Den måtte 
imidlertid trække forslaget tilbage, eftersom det blev 
betragtet som uhensigtsmæssigt. Det økonomiske og 
sociale Udvalg udtalte sig om dette forslag i en udtalelse 
afgivet den 1. juni 1978 (ordfører Pereymaure-Debord-
Broca). 
Det forslag, som nu er fremlagt, er væsensforskelligt 
fra det oprindelige. 
1.5. Forløbet ovenfor illustrerer, hvor ømfindtligt og 
sammensat problemet er, og fortæller ligeledes om de 
store forskelle, der præger ordningerne i de forskellige 
medlemsstater. 
1.6. På dette sted skal der også mindes om, at medens 
der er opnået påskønnelsesværdige resultater med ind­
førelsen af en momsordning i samtlige medlemsstater, 
går det langsomt med gennemførelsen af Kommissio­nens specifikke forslag, hvoraf mange gennem lang tid 
har ligget på Rådets bord. Hertil kommer, at der verse­
rer en række momssager ved EF-Domstolen. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. En EF-særordning vedrørende moms på brugte 
genstande, kunstgenstande, antikviteter og samler­
objekter forekommer hensigtsmæssig. Det er absolut 
rimeligt at efterkomme kravet i 6. momsdirektivs artikel 
32 om at indføre en fælles ordning, som er i overens­
stemmelse med EF-Domstolens kendelser og med be­
stræbelserne på at realisere det indre marked. 
2.2. For så vidt kan formålet med Kommissionens 
forslag accepteres. 
2.3. Der er imidlertid tale om en meget sammensat 
problematik, og introduktionen af en fælles ordning 
vanskeliggøres af, at udgangssituationerne i medlems­
staterne er meget forskellige. 
2.4. ØSU ser positivt på princippet bag forslaget, 
men er noget skeptisk med hensyn til forslagets bestem­
melser og tekniske aspekter. 
2.5. Kommissionens forslag løser ikke til fulde det 
af EF-Domstolen påpegede problem omkring dobbelt­
beskatning. Princippet om, at intet gode kan pålægges 
moms to gange, må derfor føres fuldt igennem i praksis. 
2.6. Kommissionen har gjort anvendelsesområdet 
for særordningen meget bredt, og der er derfor nok 
behov for en vis specificering. 
En korrigering af anvendelsesområdet skal ikke nødven­
digvis indebære en indsnævring, men bør bestå i, at 
særordningen kun finder anvendelse på goder, som for 
første gang går ind i handelskredsløbet, og som enten i 
forvejen er pålagt moms, eller som er fritaget for moms 
på grund af deres art, eller fordi omsætningen refererer 
til en periode, hvor der endnu ikke var indført moms. 
7. 8. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 201/7 
2.7. Anvendelsen af forhandlernes fortjeneste på vi-
deresalgstidsunktet som beskatningsgrundlag kan set 
under visse synsvinkler betragtes som en enkel løsning, 
men set under andre synsvinkler vil en afgift beregnet 
på dette grundlag afvige fra moms i traditionel forstand. 
Den foreslåede særordning indebærer, at afgiften læg­
ges på den erhvervsdrivendes fortjenste (som defineret 
af Kommissionen, dvs. forskellen mellem godets pris 
ekskl. afgift på videresalgstidspunktet og de faktiske 
omkostninger ved godets erhvervelse) og ikke på godets 
værdi i egentlig forstand. 
2.8. Den omstændighed, at afgiften ændrer karakter, 
fremgår tydeligere i det tilfælde, hvor forslaget udtryk­
keligt åbner mulighed for, at den erhvervsdrivende som 
afgiftsgrundlag kan benytte den samlede fortjeneste for 
en given afgiftsperiode. I dette tilfælde kappes referen­
cen til værdien af det enkelte solgte gode fuldstændigt 
over, og den endelige forbruger har overhovedet ingen 
mulighed for at finde noget referencegrundlag for den 
afgift, han skal udrede. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Særordningen omfatter hverken ædelmetaller 
eller ædelstene, hvilket man finder helt rigtigt. Det kan 
samtidig godkendes, at smykker medtages i anvendel­
sesområdet. 
Imidlertid finder man, at Kommissionen anlægger en 
noget arbitrær sondring, når den i særrordningen inklu­
derer leveringer af ædelmetaller eller ædelstene, forud­
sat værdien af de anvendte materialer ikke overstiger 
50 % af de nævnte genstandes salgspris. Vanskeligheden 
ved at foretage en fuldt objektiv vurdering heraf vil 
formentlig i mange tilfælde afføde indsigelser og skat­
tesvig. Måske havde det været mere hensigtsmæssigt, 
hvis man i særordningen ikke havde medtaget genstan­
de, som indeholder bestanddele, der lader sig viderefor­
arbejde. 
Bryssel, den 21. juni 1989. 3.2. Kravet om, at der skal føres separate regnskaber 
for de to kategorier af aktiviteter, bør præciseres meget 
detaljeret, herunder gennem klare normer fastsat af 
medlemsstaterne. 
3.3. Afgiftsgrundlaget, der defineres som forskellen 
mellem salgspris og købspris, er nok korrekt for mange 
normale aktiviteter, men kan ikke være rigtigt i forbin­
delse med genstande, erhvervet længe før videresalgs-
tidspunktet, hvori der er bundet en betydelig kapital, 
og hvis nominelle værdi er blevet ændret af inflationen. 
3.4. Den mulighed, som medlemsstaterne indrøm­
mes med hensyn til at lægge den samlede fortjeneste 
registreret i en given periode til grund, er med til at 
fordreje afgiftens karakter, jf. de generelle bemærknin­
ger ovenfor. 
3.5. Den omstændighed, at genstande, som udføres 
til tredjelande, er pålagt afgift, medens goder indført 
fra tredjelande omvendt er fritaget for afgift, kan skabe 
visse problemer og fremme svig, f.eks. i forbindelse med 
genstande af høj værdi. 
3.6. Valgmulighed D i artikel 1 kan efter omstæn­
dighederne indebære, at den endelige forbruger stilles 
ringere. 
3.7. Såfremt det besluttes at lægge destinationsprin-
cippet til grund for opkrævning af moms på goder, som 
handles på tværs af EF's indre grænser, må bestemmel­
serne i artikel 28 tages op til fornyet revision. 
3.8. Bilag H kræver en grundig gennemgang, som 
det vil være vanskelig at foretage, og som vel må siges 
at ligge uden for rammerne af denne udtalelse. Det er 
således nødvendigt, at der efter høring af sagkyndige 
og af de berørte kredse udarbejdes et nyt, mere omfat­
tende og mere præcist bilag. Specielt er der behov for 
en definition af på den ene side originale skulpturarbej­
der og på den anden side skulpturarbejder af hånd­
værksmæssig art. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg