Nr. C 100/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 4. 89 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 1612/68 om arbejds­
kraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet 
KOM(88) 815 endelig udg. - SYN 185 
(Forelagt af Kommissionen den 11. januar 1989) 
(89/C 100/06) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 49, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Ifølge Traktatens artikel 8A skal Fællesskabet vedtage 
foranstaltninger med henblik på gradvis oprettelse af det 
indre marked i løbet af perioden indtil den 31. december 
1992; 
det indre marked indebærer et område uden indre 
grænser med fri bevægelighed for bl.a. personer i over­
ensstemmelse med Traktatens bestemmelser; 
det bør undgås, at situationen forringes for de arbejdsta­
gere fra medlemsstaterne, der flytter med henblik på at 
finde beskæftigelse, og for deres familiemedlemmer, bl.a. 
på grund af, at de gældende bestemmelser ikke længere 
fuldt ud opfylder kravene fra et samfund, der er i fuld 
udvikling; 
det er tvingende nødvendigt at tilpasse bestemmelserne i 
Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 (l), ændret ved 
forordning (EØF) nr. 312/76 (2), til den nye socio­
økonomiske situation samt at befæste resultaterne af den 
retspraksis, der er fastlagt af De Europæiske Fælles­
skabers Domstol, ved at lade de af Domstolen fastslåede 
principper indgå i Fællesskabets retsforskrifter; 
i forbindelse med gennemførelsen af det indre marked og 
med henblik på at gøre den faktiske udøvelse af den 
grundlæggende ret til fri bevægelighed så fuldstændig 
som muligt, er det vigtigt for så vidt angår de individuelle rettigheder at afskaffe de endnu eksisterende 
hindringer for arbejdstagernes frie bevægelighed, navnlig 
de hindringer, der følger, dels af den omstændighed, at 
territorialitetsprincippet hæmmer anvendelsen af prin­
cippet om ligebehandling, dels af de begrænsninger af 
retten til familiesammenføring, som de nuværende 
bestemmelser indebærer; 
i Rådets resolution af 16. juli 1985 om Retningslinjer for 
Fællesskabets Indvandrerpolitik (3) erkender Rådet for så 
vidt angår fællesskabsbestemmelserne om arbejdstagernes 
fri bevægelighed, at der bør lægges særlig vægt på en 
bedre anvendelse af bestemmelserne, bl.a. ved at under­
søge, om de bør ændres eller udbygges; 
det er hensigtsmæssigt at styrke medlemsstaternes 
kontrol med, at princippet om ligebehandling efterleves i 
praksis — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
I forordning (EØF) nr. 1612/68 foretages følgende 
ændringer: 
1. I artikel 5 indsættes som sidste stykke: 
»Han har endvidere ret til samme mobilitets- og 
ansættelsesstøtte som medlemsstatens egne statsbor­
gere, der flytter inden for medlemsstaten eller til 
andre medlemsstater eller tredjelande for der at tage 
lønnet beskæftigelse«. 
2. I artikel 7, stk. 3, ændres »uddannelse i faglige 
uddannelsesinstitutioner, omskolings- og revalide­
ringscentre« til »erhvervsuddannelse og erhvervs­
mæssig omskoling og revalidering«. 
(') EFT nr. L 257 af 19. 10. 1968, s. 2. 
O EFT nr. L 39 af 14. 2. 1976, s. 2. O EFT nr. C 186 af 26. 7. 1985, s. 3. 
21. 4. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 100/7 
3. I artikel 7 indsættes som stk. 5: 
»5. En medlemsstat, der i sine love og administra­
tive bestemmelser tillægger visse forhold eller begi­
venheder retsvirkninger, eller som gør opnåelsen af 
visse sociale eller skattemæssige fordele betinget af 
sådanne forhold eller begivenheder, skal i nødven­
digt omfang tage hensyn til tilsvarende forhold eller 
begivenheder i enhver anden medlemsstat, som om 
de var forekommet på dens eget område.« 
4. I slutningen af artikel 8, stk. 1, første punktum 
indsættes: 
»for så vidt som de pågældende aktiviteter er 
forbundet med udøvelse af offentlig myndighed«. 
5. I slutningen af artikel 9, stk. 1, indsættes: 
»og til finansierings- og støttemidler«. 
6. Efter artikel 9 indsættes som artikel 9a: 
»Artikel 9a 
Bestemmelserne i nærværende afsnit II gælder for 
enhver statsborger i en medlemsstat, som af sin 
arbejdsgiver, der udøver sit erhverv på en medlems­
stats område, udstationeres enten i en anden 
medlemsstat eller uden for Fællesskabets område for 
dér at udføre sit arbejde i henhold til den indgåede 
arbejdsaftale«. 
7. Artikel 10 affattes således: 
»Artikel 10 
Følgende personer har ret til at tage bopæl hos en 
arbejdstager, der er statsborger i en medlemsstat, og 
som er beskæftiget på en medlemsstats område, også 
selv om de ikke er statsborgere i en medlemsstat: 
a) den pågældendes ægtefælle og deres efterkom­
mere i lige linje 
b) arbejdstagerens og dennes ægtefælles slægtninge i 
opstigende linje 
c) ethvert andet familiemedlem, som forsørges af 
eller som i hjemlandet er optaget i arbejdstage­
rens eller dennes ægtefælles husstand«. 
8. Artikel 11 affattes således: 
»Artikel 11 
Dersom en arbejdstager har lønnet beskæftigelse 
eller udøver selvstændig virksomhed på en medlems­
stats område, har den pågældendes i artikel 10 
omhandlede familiemedlemmer, som ikke er stats­
borgere i en medlemsstat, ret til enhver lønnet 
beskæftigelse på hele denne medlemsstats område, 
samt til at udøve deres erhverv i overensstemmelse 
med de love og administrative bestemmelser, der 
gælder for beskæftigelse af denne stats egne borgere. Familiemedlemmerne fortaber ikke denne rettighed i 
tilfælde af den pågældende arbejdstagers død eller 
ægteskabets opløsning«. 
9. Artikel 12 affattes således: 
»Artikel 12 
De i artikel 10 omhandlede medlemmer af en 
arbejdstagers familie, som har bopæl i den medlems­
stat, hvor arbejdstageren er eller har været beskæf­
tiget, er berettiget til samme sociale fordele som den 
pågældende stats egne statsborgere; desuden har de 
adgang til den almendannende undervisning, til 
lærepladser og til erhvervsuddannelse, hvad enten 
denne er på universitetsniveau eller ej, på samme 
vilkår som statens egne statsborgere. 
Medlemsstaterne fremmer initiativer, der sætter disse 
personer i stand til at følge ovennævnte undervisning 
på bedst mulige vilkår og tager initiativ til at 
forenkle formaliteterne således, at administrations­
omkostningerne herved svarer til dem, der gælder 
for landets egne statsborgere«. 
10. Efter artikel 12 indsættes som artikel 12a: 
»Artikel 12a 
Bestemmelserne i afsnit III finder ligeledes anven­
delse på familiemedlemmerne til en arbejdstager, 
som befinder sig i den i artikel 9a angivne situation«. 
11. Artikel 43 affattes således: 
»Artikel 43 
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foran­
staltninger for at sikre, at alle fysiske og juridiske 
personer nøje følger princippet om ligebehandling på 
de områder, der er omfattet af nærværende forord­
ning, samt at der skrides ind over for ethvert brud på 
dette princip. 
2. Medlemsstaterne skal i tiden mellem datoen for 
undertegnelsen og ikrafttrædelsen af de mellem dem 
afsluttede aftaler, konventioner eller overenskomster, 
der vedrører arbejdsmarkedsområdet, til underret­
ning tilsende Kommissionen ordlyden af disse til 
efterretning«. 
12. I artikel 47 ændres »artikel 2, 3, 10 og 11« til 
»artikel 2, 3, 5, 9a, 10 og 11«. 
Artikel 2 
Denne forordning træder i kraft den . . . 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat.