1.3.

EØSU anbefaler Kommissionen at: 1) betænke, at alt fremover kan udgøre en personoplysning og gøres til genstand for elektronisk kommunikation, som får konsekvenser for privatlivets fred for fysiske og juridiske personer; 2) afklare, hvordan Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder samt menneskerettighederne udmøntes i forslaget (artikel 5, 8 og 11), og hvilke begrænsninger, der kan foretages i henhold til national ret (betragtning 26); 3) revidere artikel 5 og 6 i forslaget. Ved at give mulighed for elektronisk kommunikation er internet og mobiltelefoni tjenesteydelser af almen interesse, som bør stå til rådighed for alle, være tilgængelige og prisoverkommelige, uden at forbrugerne for at nyde godt heraf tvinges til at give deres samtykke til behandling af de data, som operatøren kræver oplyst. Derfor bør det være et krav, at brugeren altid skal have mulighed for afslå dette ud fra en forståelig information (cookies, webtracking-værktøjer osv.); 4) klart slå fast, at den særlovgivning, der foreslås for at supplere den generelle forordning om databeskyttelse, overholder de generelle principper heri og ikke svækker den beskyttelse, som er fastlagt i den generelle forordning. Det bør også slås fast, at enhver behandling, herunder måling af internetbesøgende, følger principperne i den generelle forordning (artikel 8); 5) garantere borgere og virksomheder en reguleringsmæssig stabilitet og i dette øjemed tydeliggøre forordningens tekst og indholdet af gennemførelsesbestemmelserne for at undgå for mange delegerede retsakter; 6) udvikle en strategi med det mål at informere alle forbrugere om, at EU forbliver tro mod sine principper om respekt for menneskerettighederne og stræber efter, at ikke kun udbydere af elektronisk kommunikation, men også OTT-tjenesterne (over-the-top-tjenester) skal respektere privatlivets fred; 7) forhindre, at sundhedsområdet bliver en åben dør for udnyttelse af privatliv og personoplysninger til kommercielle formål via elektronisk telekommunikation; 8) tage fat på den kollaborative økonomi, transmission og udnyttelse af data gennem elektronisk kommunikation via platforme, som ofte er beliggende uden for EU; 9) gøre sig overvejelser over tingenes internet, som er meget indgribende og kan udnyttes til at krænke privatlivets fred i forbindelse med datatransmission gennem elektronisk kommunikation; 10) tage højde for det, der følger efter datatransmissionen, og beskytte de data, som lagres af personer, eftersom de fleste er privatpersoner (uanset grænseflade, herunder cloudcomputing); 11) præcisere beskyttelsen af datatransmission mellem maskiner og afsætte en artikel og ikke kun en betragtning (12) hertil; 12) oprette en europæisk portal (GD for Retlige Anliggender), som er frit tilgængelig for alle, forståelig og som giver adgang til EU- og nationale tekster, klagemuligheder og retspraksis (f.eks. uddybe betragtning 25 og artikel 12 og 13) for at hjælpe borgerne med at finde vej i virvaret af tekster og udøve deres rettigheder; 13) give tilsynsmyndighederne ressourcer til at udføre deres opgaver (Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og de nationale myndigheder); 14) give forbrugerne mulighed for at anlægge kollektive søgsmål på EU-niveau og gøre deres rettigheder gældende ved at udarbejde et nyt direktiv, der går videre end henstilling C(2013) 401 og 3539 (1).