Udtalelse om Groenbog om forbrugernes klagemuligheder og om bilaeggelse af tvister paa forbrugeromraadet inden for enhedsmarkedet

(94/C 217/10)

REGIONSUDVALGET

har ud fra foelgende betragtninger:

Traktatens artikel 129 A fastsaetter, at Faellesskabet skal bidrage til virkeliggoerelsen af et hoejt forbrugerbeskyttelsesniveau gennem foranstaltninger, som det vedtager i henhold til artikel 100 A som led i gennemfoerelsen af det indre marked, og gennem saerlige aktioner, som stoetter og supplerer den politik, medlemsstaterne foerer med henblik paa at beskytte forbrugernes sundhed, sikkerhed og oekonomiske interesser og sikre en passende forbrugeroplysning,

i Raadets resolutioner af 14. april 1975, 19. marts 1981, 23. juni 1986 og 9. november 1989 opregnes de »fundamentale forbrugerrettigheder«, herunder »retten til rimelig erstatning for skader gennem hurtige, effektive og lidet bekostelige fremgangsmaader«,

i Kommissionens meddelelser til Raadet af 4. januar 1985 og af 7. maj 1987 bekraeftes det, at »sigtet er helt klart: nemlig at sikre, at forbrugerne i hele EF har samme muligheder for at opnaa erstatning og afhjaelpning«, og der bebudes stoette til »pilotprojekter«,

etableringen af det indre marked stiller forbrugerbeskyttelsen i Faellesskabet over for nye udfordringer - specielt hvad angaar graenseoverskridende tvister - og Kommissionen foreslaar paa den baggrund i en groenbog af 16. november 1993 at igangsaette en debat herom mellem de involverede,

i brev af 7. marts 1994 har Kommissionen anmodet Regionsudvalget om at udtale sig senest den 31. maj 1994,

VEDTAGET

paa sin tredje plenarforsamling af 17. og 18. maj 1994 (moedet den 17. maj) enstemmigt foelgende udtalelse, forberedt af hovedordfoerer Luc Van den Brande.

1. Regionsudvalgets holdning til Europa-Kommissionens forslag i groenbogen

En groenbog udarbejdet af Europa-Kommissionen indgaar ikke i den europaeiske beslutningsproces i formel forstand. Med en groenbog tilsigter Kommissionen at saette gang i en bred diskussion med alle beroerte parter i Faellesskabet om et bestemt politikomraade, hvor der er spoergsmaal, problempunkter og udfordringer paa EF-plan, som man kan overveje at imoedegaa med EF-initiativer. Paa grundlag af de hoeringer, der gennemfoeres, kan Kommissionen i paakommende tilfaelde formulere konkrete forslag til en EF-indsats.

Da der er en direkte sammenhaeng mellem forelaeggelsen af en groenbog og anvendelsen af subsidaritetsprincippet som beskrevet i EU-traktatens artikel 3 B, vil Regionsudvalget - under hensyntagen til de befoejelser, denne traktat tillaegger det - foelge den linje at udtale sig om groenboeger fra Europa-Kommissionen ud fra en overordnet politisk synsvinkel.

Regionsudvalget anser det saaledes ikke for sin opgave at udtale sig om alle tekniske detaljer paa det delpolitikomraade, groenbogen drejer sig om. Det koncentrerer sig i udtalelsen i stedet om foelgende spoergsmaal:

- Hvilke konsekvenser har anvendelsen af subsidaritetsprincippet som beskrevet i artikel 3 B i EU-traktaten for det paagaeldende politikomraade ?

- Tages der i groenbogens analyse af spoergsmaal, problempunkter og udfordringer paa det paagaeldende politikomraade tilstraekkeligt hensyn til de forskellige og specifikke situationer i Faellesskabets regioner ?

- Tager de i groenbogen foreslaaede loesninger og initiativer tilstraekkeligt hensyn til de forskellige og specifikke situationer i Faellesskabets regioner, og respekterer man og goer man i tilstraekkeligt omfang brug af de regionale og lokale myndigheders egne befoejelser og styrkepositioner ?

- Kan groenbogens tanker, naar de omformes til konkrete forslag, bidrage til at forbedre dagligdagen for de europaeiske borgere og dermed bringe den europaeiske integration ind paa livet af dem i form af konkrete resultater ?

- Hvilken rolle skal Regionsudvalget spille under den videre bearbejdelse af groenbogen, naermere bestemt i forbindelse med de hoeringer, Europa-Kommissionen arrangerer med alle mulige instanser, organisationer og myndigheder ?

Via sine underudvalg vil Regionsudvalget skabe egnede arbejdsmetoder til paa naert hold at foelge processen i forbindelse med behandling af en groenbog udarbejdet af Europa-Kommissionen.

2. Forbrugernes klagemuligheder og bilaeggelse af tvister paa forbrugeromraadet inden for enhedsmarkedet

2.1. Regionsudvalget glaeder sig over Europa-Kommissionens groenbog, der beskaeftiger sig med konkrete problemer for de europaeiske borgere, for hvem enhedsmarkedet hverken maa blive en abstrakt stoerrelse eller give anledning til nye hindringer eller diskriminationer.

Regionsudvalget tilslutter sig fuldt ud Europa-Kommissionens udsagn om, at forbrugerbeskyttelse er en sag, som er af afgoerende betydning for den europaeiske integrations trovaerdighed. For at enhedsmarkedet kan virke efter hensigten, er det desuden noedvendigt, at de europaeiske borgere har den tilstraekkelige tillid til det, fordi de ved, at eventuelle problemer kan loeses via hurtig og effektiv bilaeggelse af tvister.

Regionsudvalget konstaterer, at groenbogen slaar fast, at forbrugerbeskyttelsen har faaet en ny »europaeisk« dimension inden for enhedsmarkedet, saerlig i forbindelse med graenseoverskridende tvister. Der hersker for oejeblikket usikkerhed om, om forbrugernes rettigheder beskyttes effektivt. Det er en utaalelig situation.

Af de naevnte aarsager anmoder Regionsudvalget Europa-Kommissionen om at prioritere problemet med forbrugernes klagemuligheder og bilaeggelse af tvister paa forbrugeromraadet inden for enhedsmarkedet og i den forbindelse fuldt ud at udnytte de nye muligheder, der er givet med EU-traktatens artikel 129 A.

2.2. Regionsudvalget stiller sig bag Europa-Kommissionens maalsaetning: »at sikre, at forbrugerne i hele EF har samme muligheder for at opnaa erstatning og afhjaelpning«.

Regionsudvalget konstaterer - specielt hvad angaar graenseoverskridende tvister - at hverken EF-lovgivningen eller de eksisterende internationale konventioner eller medlemsstaternes indbyrdes afvigende lovgivninger indeholder tilstraekkelige garantier.

Effektive loesninger paa dette problem maa efter Regionsudvalgets opfattelse soeges under hensyntagen til subsidaritetsprincippet. Det vil sige, at behovet for en EF-indsats i hvert tilfaelde maa paavises i form af et svar paa foelgende spoergsmaal:

1. Hvilken konkret europaeisk dimension har problemerne ?

2. Hvilke loesninger er mest effektive set i forhold til de midler, Faellesskabet raader over ?

3. Hvilken fordel indebaerer en EF-indsats sammenlignet med isoleret optraeden fra medlemsstaternes eller de regionale og lokale myndigheders side ?

Ud over, at nye foranstaltningers noedvendighed skal demonstreres, skal de ogsaa svare til det tilstraebte maal. Det vil sige, at medlemsstaterne, regionerne og de lokale myndigheder skal kunne gennemfoere dem med den stoerste fleksibilitet. Harmoniseringsforanstaltninger maa kun gennemfoeres, hvor der er tale om vaesentlige »horisontale« anliggender i Faellesskabet.

Efter Regionsudvalgets opfattelse kan forskellene mellem medlemsstaternes lovgivning om forbrugerbeskyttelse ikke bare betragtes som et minus for den europaeiske forbrugerbeskyttelse. Regionsudvalget ser snarere forskellene som et udtryk for den rige kulturelle mangfoldighed i Europa. Det henstiller til Kommissionen, at den i kommende forslag om forbrugerbeskyttelse til fulde respekterer de forskellige traditioner. Der kan alligevel kun foeres en effektiv europaeisk forbrugerpolitik, hvis der fuldt ud tages hensyn til de regionale og lokale forhold i hvert land, med respekt for forbrugerens rolle.

2.3. RU finder, at det er vaesentlige elementer i debatten om de europaeiske forbrugeres stilling, Kommissionen foreslaar at tage op til diskussion, nemlig:

1. fri bevaegelighed for soegsmaal,

2. fri proces,

3. bistand til juridisk raadgivning og fri proces,

4. faellesskabsret og retsmidler.

Dog anmoder RU Kommissionen om ogsaa at tage spoergsmaalet om direkte oplysning og informering af de europaeiske forbrugere om disse emner op. Som foelge af enhedsmarkedets indfoerelse konfronteres de europaeiske forbrugere med nye problemer; de maa derfor ogsaa informeres fuldstaendigt om de loesninger paa problemerne, der foreslaas paa EF-plan.

Kommissionen anmodes om at soerge for, at alle medlemsstaterne indfoerer en eller anden form for kollektivt soegsmaal for at sikre, at forbrugerne ikke afskaeres fra at soege afhjaelpning, fordi omkostningerne ved at anlaegge sag mod et selskab er uoverkommelige for enkeltpersoner.

Kommissionen anmodes om at sikre, at adgangen til at soege afhjaelpning bringes i overensstemmelse med en faelles norm i hele EF, og om at anerkende og fremhjaelpe medlemsstaternes og de regionale og lokale myndigheders bestraebelser ved at fremme samarbejdet mellem dem om at gennemfoere denne adgang.

2.4. RU stoetter Kommissionens forslag om foerst at skabe et system for tilsyn med graenseoverskridende klager. Inden man skrider til gennemfoerelse af retsinstrumenter og udformning af loesninger, boer man skaffe sig overblik over problemerne og opstille en liste over, hvilke spoergsmaal der foerst og fremmest skal behandles.

RU opfordrer Kommissionen til ved udformningen af dette tilsynssystem fuldt ud at respektere og udnytte de regionale og lokale forhold.

2.5. RU anbefaler Kommissionen fortrinsvis at placere fremtidige pilotprojekter i Faellesskabets graenseomraader, i dialog med de kompetente regionale og/eller lokale instanser og afpasset efter de juridiske og socialoekonomiske forhold i hvert land.

2.6. Via det kompetente underudvalg vil RU paa naert hold foelge EF's videre behandling af groenbogen, herunder ikke mindst konsultationsproceduren og de regionale og lokale instansers inddragelser heri, og hvis underudvalget foreslaar det, og det skoennes nyttigt, vil det forelaegge Kommissionen en tillaegsudtalelse.

Bryssel, den 17. maj 1994.

Jacques BLANC

Formand for

Det Regionsudvalg