Forslag til Rådets forordning (EF) om politikken med hensyn til fødevarehjælp og særlige foranstaltninger til støtte for fødevaresikkerheden og forvaltning af denne hjælp og disse foranstaltninger (95/C 253/05) KOM(95) 283 endelig udg. - 95/0160(SYN)

(Forelagt af Kommissionen den 14. juli 1995)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 W,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

i samarbejde med Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

Fødevarehjælpen er et afgørende led i Fællesskabets politik for udviklingssamarbejde;

fødevarehjælpen skal indpasses i udviklingslandenes politik til forbedring af fødevaresikkerheden, især ved indførelse af fødevarestrategier;

Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater koordinerer nøje deres politikker for udviklingssamarbejde og fører samråd om deres fødevarehjælpsprogrammer, Fællesskabet og dets medlemsstater deltager i visse internationale aftaler på dette område, herunder den internationale konvention om fødevarehjælp;

fødevarehjælpen og foranstaltningerne til støtte for fødevaresikkerheden er væsentlige aspekter ved Fællesskabets politik for udviklingssamarbejde, og der skal derfor tages hensyn dertil inden for hele den fællesskabspolitik, som kan have betydning for udviklingslandene;

fødevarehjælpen skal være et effektivt instrument, som kan sikre adgang til tilstrækkelig og passende ernæring og forbedre betingelserne for befolkningernes rådighed over og adgang til fødevarer i overensstemmelse med forbrugsvanerne og de lokale produktionssystemer, bl.a. i situationer med fødevarekriser, og skal desuden være fuldt indpasset i udviklingspolitikken;

fødevarehjælpsinstrumentet udgør en vigtig bestanddel af Fællesskabets forebyggelses- og interventionspolitik i tilfælde af krisesituationer i udviklingslandene, og der skal ved anvendelsen deraf tags behørigt hensyn til denne grundlæggende rolle som social og politisk stabilitetsfaktor;

fødevarehjælpsaktionerne kan ikke bidrage til anvendelige løsninger, hvis de ikke integreres i udviklingsforanstaltninger, som kan få gang i de lokale produktionsprocesser;

det er nødvendigt at forbedre mulighederne for analyse, diagnose, programmering og overvågning af fødevarehjælpen for at sikre en større effektivitet og undgå negative virkninger for de lokale muligheder for produktion, distribution, transport og afsætning;

fødevarehjælpen bør gøres til et virkeligt instrument for Fællesskabets udviklingspolitik over for de nævnte lande, hvorved det bl.a. gøres muligt for Fællesskabet at engagere sig fuldt ud i flerårige samarbejdsprojekter;

i dette øjemend bør det gøres muligt for Fællesskabet at sikre regelmæssige samlede bistandsstrømme, i egnede tilfælde at forpligte sig til at levere minimale varemængder til de pågældende lande som led i særlige flerårige programmer i tilknytning til udviklingspolitikkerne og at forpligte sig over for de internationale organisationer;

det er muligt at øge Fællesskabets støtte til udviklingslandenes indsats på området fødevaresikkerhed ved hjælp af større fleksibilitet i fødevarehjælpen, hvorved det på visse betingelser gøres muligt i stedet for fødevarehjælpsaktioner at yde finansiel støtte til foranstaltninger på området fødevaresikkerhed, navnlig udvikling på områderne landbrug og levnedsmidler;

Fællesskab kan bistå de nødlidende befolkninger i udviklingslandene ved at deltage i finansieringen af foranstaltninger til støtte for fødevaresikkerheden ved køb af fødevarer, frø, landbrugsredskaber og råstoffer og ved hjælp af oplagringsprogrammer, systemer til hurtig varsling, tilvejebringelse, styring og faglig bistand;

Fællesskabets fødevarehjælpspolitik skal tilpasses de geopolitiske forandringer og de økonomiske reformer, der er i gang i mange modtagerlande;

der bør opstilles en liste over de lande og organer, der kan omfattes af fødevarehjælpsaktioner;

desuden bør det i samme øjemed gøres muligt at stille en fødevarehjælp til rådighed for internationale og ikke-statslige organisationer; disse skal opfylde visse betingelser, som sikrer vellykkede fødevarehjælpsaktioner;

til fremme af gennemførelsen af nogle af de fastsatte bestemmelser bør der sikres et tæt samarbejde mellem medlemsstater og Kommissionen i et udvalg for fødevarehjælp;

der bør fastsættes en række foranstaltninger, som i forbindelse med aktionernes gennemførelse skal træffes for at tilpasse gennemførelsesbestemmelserne efter de særlige forhold i den enkelte modtagerzone, dog inden for rammerne af fælles politiske retningslinjer og en fælles strategi;

for at sikre en forbedret forvaltning af fødevarehjælpen i bedre overensstemmelse med modtagerlandenes interesser og behov og for at forbedre beslutnings- og iværksættelsesprocedurerne bør følgende forordninger erstattes af denne forordning: Rådets forordning (EØF) nr. 3972/86 af 22. december 1986 om politikken med hensyn til fødevarehjælp og forvaltning af denne hjælp (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1930/90 (2), Rådets forordning (EØF) nr. 1755/84 af 19. juni 1984 om iværksættelse af aktioner på fødevareområdet, der træder i stedet for levering af fødevarehjælp (3), Rådets forordning (EØF) nr. 2507/88 af 4. august 1988 om iværksættelse af oplagringsprogrammer og systemer til hurtig varsling (4), Rådets forordning (EØF) nr. 2507/88 af 4. august 1988 om iværksættelse af aktioner vedrørende samfinansiering af internationale og ikke-statslige organisationers køb af fødevarer og frø (5) og Rådets forordning (EØF) nr. 1420/87 af 21. maj 1987 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 3972/86 om politikken med hensyn til fødevarehjælp og forvaltning af denne hjælp (6) -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I Mål og almindelige retningslinjer for fødevarehjælpen og foranstaltningerne til støtte for fødevaresikkerheden

Artikel 1

Fællesskabet iværksætter fødevarehjælpsaktioner og foranstaltninger til støtte for fødevaresikkerheden til fordel for udviklingslandene som led i sin politik for samarbejde med udviklingslandene og for at sikre en passende reaktion i situationer med fødevarekrise.

AFSNIT I Fødevarehjælpsaktioner

Artikel 2

1. Formålet med de i artikel 1 omhandlede fødevarehjælpsaktioner og foranstaltninger til støtte for fødevaresikkerheden er navnlig:

- at fremme fødevaresikkerheden i modtagerlandene og -regionerne

- at forbedre ernæringsniveauet i modtagerbefolkningerne

- at bidrage til en harmonisk økonomisk og social udvikling i modtagerlandene

- at støtte modtagerlandenes bestræbelser for at forbedre deres fødevareproduktion og mindske deres afhængighed af import af fødevarer.

2. Fællesskabets fødevarehjælp skal i videst muligt omfang integreres i udviklingspolitikken, navnlig i landbrugs- og levnedsmiddelsektoren, samt i de berørte landes fødevarestrategier. Fødevarehjælpen og foranstaltningerne til støtte for fødevaresikkerheden supplerer de politikker, som modtagerlandene har udviklet på områderne fattigdomsbekæmpelse, ernæring, familieplanlægning, miljøbeskyttelse og genopretning med særlig vægt på programmernes kontinuitet, navnlig hvis landet er på vej ud af en nødsituation. Uanset om denne bistand sælges eller fordeles gratis, må den ikke forstyrre det lokale marked.

3. De varer, der leveres som fødevarehjælp, og enhver anden foranstaltning skal så vidt muligt være i overens stemmelse med modtagerbefolkningernes ernæringsvaner og må ikke have negative følger for modtagerlandene.

Der skal ved valget af de varer, der skal leveres som fællesskabsbistand, og ved fastsættelsen af bestemmelserne om tilvejebringelse og fordeling navnlig tages hensyn til de sociale aspekter ved adgangen til føde i modtagerlandet, bl.a. for de mest udsatte grupper, og til kvindernes rolle i familieøkonomien.

4. Fødevarehjælpen tildeles først og fremmest på grundlag af en objektiv vurdering af de faktiske behov, som gør denne bistand berettiget, og ligeledes under hensyn til økonomiske overvejelser. Med henblik herpå tages der især hensyn til følgende kriterier, uden at andre relevante betragtninger derved udelukkes:

- fødevareunderskuddene

- indkomsten pr. indbygger og tilstedeværelsen af særlig ringe stillede befolkningsgrupper

- modtagerlandets betalingsbalancesituation

- de økonomiske og sociale følger af og de finansielle omkostninger ved den foreslåede foranstaltning

- eksistensen af en langsigtet politik for fødevaresikkerhed i modtagerlandet.

5. Ydelsen af fødevarehjælp kan eventuelt være betinget af iværksættelse af udviklingsprojekter, der løber over ét eller flere år, sektorbestemte aktioner eller udviklingsprogrammer, idet der lægges vægt på foranstaltninger, der på lang sigt skal fremme en varig fødevareproduktion i modtagerlandene inden for rammerne af en fødevarepolitik og en fødevarestrategi. I givet fald kan bistanden bidrage direkte til gennemførelsen af disse projekter, aktioner eller programmer. Begge disse hensyn kan tilgodeses ved en efter fælles overenskomst mellem Fællesskabet og modtagerlandet fastlagt anvendelse af counterpartmidlerne, når Fællesskabets støtte er bestemt til salg. I de tilfælde, hvor fødevarehjælpen ydes som støtte til et flerårigt udviklingsprogram, kan den have form af flerårige leverancer i tilknytning til dette program. Bistanden kan bl.a. ud over tildeling af basisfødevarer omfatte levering af frø, gødning, redskaber, andre råstoffer og basisvarer, opbygning af reservelagre og bevidstgørelses- og uddannelsestiltag.

6. Det er vigtig, at modtagerlandene opbygger sikkerhedslagre som en vigtig del af programmet for fødevaresikkerhed, og at der samtidig oprettes regionale lagre.

AFSNIT II Foranstaltninger til støtte for fødevaresikkerheden

Artikel 3

Fællesskabet kan træffe foranstaltninger til støtte for fødevaresikkerheden i udviklingslande med fødevareunderskud, dersom forholdene gør dette berettiget.

Disse foranstaltninger kan gennemføres af modtagerlandene, af Kommissionen, af internationale organer eller af ikke-statslige organisationer.

Sigtet med disse foranstaltninger er ved anvendelse af de disponible midler at støtte forberedelsen og gennemførelsen af en fødevarestrategi eller andre foranstaltninger, som fremmer fødevaresikkerheden i disse lande og ansporer dem til at øge deres selvforsyning med fødevarer. De skal bidrage til at forbedre levevilkårene for de ringest stillede befolkningsgrupper i de pågældende lande.

Foranstaltningerne til støtte for fødevaresikkerheden har form af finansiel og faglig bistand i henhold til de i denne forordning fastsatte kriterier og procedurer. Disse foranstaltninger behandles i sammenhæng med og under skyldig hensyntagen til de mål og foranstaltninger, der finansieres med de øvrige instrumenter for Fællesskabets udviklingsbistand.

Artikel 4

Der kan træffes foranstaltninger til støtte for fødevaresikkerheden i udviklingslande, som i henhold til denne forordning er berettigede til at nyde godt af Fællesskabets fødevarehjælpsaktioner, for en del af eller alle de fødevarehjælpsmængder, som tildeles dem eller kunne tildeles dem, under hensyn til bl.a. udviklingen i produktionen, forbruget og lagerniveauet i det pågældende land, befolkningens fødevaresituation og den af andre donorer ydede fødevarehjælp.

Artikel 5

Foranstaltningerne til støtte for fødevaresikkerheden er finansielle og faglige bistandsaktioner, der i henhold til målene i artikel 1 har til formål at forbedre fødevaresikkerheden ved at bidrage til finansieringen af f.eks.:

- levering af frø og råstoffer, der er vigtige for fødevareproduktionen

- långivning til landbruget

- oplagringsforanstaltninger på bedrifts- eller landsbyniveau eller på lokalt, nationalt eller regionalt plan

- foranstaltninger inden for afsætning, transport, distribution eller forarbejdning af landbrugsvarer og fødevarer

- foranstaltninger til fremme af kommerciel import af fødevarer

- anvendt forskning og uddannelse på stedet

- udviklingsprojekter inden for fødevareproduktion

- ledsage- og bevidstgørelsestiltag, bl.a. uddannelse på stedet.

AFSNIT III Systemer til hurtig varsling og oplagringsprogrammer

Artikel 6

Fællesskabet kan påtage sig at iværksætte systemer til hurtig varsling med hensyn til fødevaresituationen i udviklingslandene. Det kan tillige påtage sig at iværksætte oplagringsprogrammer i disse lande til støtte for fødevarehjælpsaktioner i overensstemmelse med denne forordning eller tilsvarende foranstaltninger, som gennemføres af medlemsstaterne, internationale organer eller ikke-statslige organisationer.

Det bør sikres, at der i forbindelse med foranstaltningerne tages hensyn til Fællesskabets øvrige bistandsinstrumenter, herunder anvendelsen af de counterpartmidler, der opstår ved salg af fødevarehjælp, og at de er i overensstemmelse med Fællesskabets udviklingspolitik.

Formålet med foranstaltningerne er at styrke modtagerlandenes fødevaresikkerhed. De skal bidrage til at forbedre levevilkårene for de ringest stillede befolkningsgrupper i de pågældende lande og være i overensstemmelse med de udviklingsmål, disse har fastsat, navnlig deres fødevarepolitik.

Fællesskabets deltagelse i disse foranstaltninger har form af finansiel og/eller faglig bistand efter de i denne forordning fastsatte kriterier og fremgangsmåder.

Artikel 7

Fællesskabets bistand til oplagringsprogrammer og til systemer til hurtig varsling kan på begæring ydes til foranstaltninger til fordel for udviklingslande, der opfylder betingelserne for at modtage fødevarehjælp fra Fællesskabet og dets medlemsstater, til internationale organer og til ikke -statslige organisationer.

Artikel 8

Fællesskabets bistand kan ydes til finansiering af:

- systemer til hurtig varsling og indsamling af data om udviklingen i høstresultater, lagre og markedssituation med henblik på at opnå bedre information om fødevaresituationen i de pågældende lande

- foranstaltninger til forbedring af oplagringssystemer med henblik på at begrænse tabene eller sikre tilstrækkelig oplagringskapacitet i nødstilfælde. Disse foranstaltninger kan tillige omfatte indførelse af infrastrukturer, bl.a. de afsæknings-, losnings-, skadedyrsbekæmpelses-, behandlings- og oplagringsenheder, der er nødvendige til håndtering af fødevarerne i disse lande til støtte for fødevarehjælpsaktionerne eller foranstaltningerne til støtte for fødevaresikkerheden

- forberedende undersøgelser og uddannelsesaktioner i tilknytning til ovennævnte aktiviteter.

KAPITEL II Gennemførelsesbestemmelser vedrørende fødevarehjælpen og foranstaltningerne til støtte for fødevaresikkerheden

Artikel 9

1. De lande og organer, der kan modtage fællesskabsbistand til de i denne forordning omhandlede foranstaltninger, er anført i bilaget.

Kommissionen kan ændre denne liste over lande og organer, der kan modtage bistand, efter at have hørt det i artikel 26 fastsatte udvalg efter den i artikel 27 fastsatte fremgangsmåde.

2. Bistanden kan ligeledes stilles til rådighed for ikke-statslige organisationer, der bl.a. opfylder følgende kriterier:

a) de skal haves en status, der er karakteristisk for en organisation af denne art

b) de skal have hovedsæde i en af Fællesskabets medlemsstater, i modtagerlandet eller undtagelsesvis - for NGO'er med international status - i et tredjeland

c) de skal have godtgjort, at de er i stand til at gennemføre fødevarehjælpsaktioner på tilfredsstillende måde

d) de skal have forpligtet sig til at overholde de af Kommissionen fastsatte tildelingsbetingelser.

Artikel 10

1. Fællesskabet kan deltage i finansieringen af foranstaltninger til støtte for fødevaresikkerheden som fastlagt i afsnit I og II (kapitel I), der gennemføres af modtagerlandet, Kommissionen, internationale organer eller ikke-statslige organisationer.

2. Samfinansieringsforanstaltningerne kan iværksættes på begæring af modtagerlandene, internationale organer og ikke-statslige organisationer med henblik på - dersom en sådan foranstaltning synes at være den mest hensigtsmæssige - at bidrage til at forbedre fødevaresikkerheden for befolkningsgrupper, som er ude af stand til at dække et fødevareunderskud ved hjælp af egne midler og ressourcer.

3. I forbindelse med finansiering af foranstaltninger til støtte for fødevaresikkerheden eller fødevarehjælp omfatter Fællesskabets bidrag køb i Fællesskabet eller udviklingslandene af fødevarer, frø, værktøj og råstoffer samt transport deraf.

Artikel 11

1. Varerne tilvejebringes på fællesskabsmarkedet, i modtagerlandet eller i et af udviklingslandene (der er opført i bilaget til denne forordning), som om muligt tilhører samme geografiske region.

2. Undtagelsesvis kan de tilvejebringes på markedet i et andet land end de i stk. 1 fastsatte:

- dersom den ønskede vare ikke findes eller ikke findes i rette kvalitet på fællesskabsmarkedet og på markedet i et udviklingsland

- dersom der foreligger en fødevarekrise, og sådanne køb gør det muligt at øge foranstaltningens effektivitet.

3. Fødevarer, der står til rådighed på det europæiske marked, kan tilvejebringes på markedet i et udviklingsland, dersom dette i økonomisk henseende er mere effektivt end en tilvejebringelse på det europæiske marked, og dersom disse køb holdes inden for grænser, der sikrer, at princippet om disse varers tilvejebringelse på fællesskabsmarkedet ikke bringes i fare.

4. Hvis købet foretages i modtagerlandet eller i et udviklingsland, drages der omsorg for, at dette køb ikke forstyrrer markedet i det pågældende land eller i udviklingslandene i samme region, og at det ikke har negativ indvirkning på fødevareforsyningen til deres befolkninger. Disse køb skal i så vid udstrækning som muligt indgå i den samlede gennemførelse af Fællesskabets udviklingspolitik over for disse lande, bl.a. med hensyn til bestræbelserne for at fremme fødevaresikkerheden i landet eller på regionalt plan.

Artikel 12

For modtagerlande, hvis import af fødevarer helt eller delvis er liberaliseret, skal fællesskabsbistanden, tilvejebringes under skyldig hensyntagen til de nationale politikker, og fordrejninger på markedet skal undgås.

I dette tilfælde kan Fællesskabets bidrag have form af overdragelse af fremmed valuta til de berørte lande med henblik på videregivelse til private erhvervsvirksomheder, forudsat at foranstaltningen indgår i en sektorpolitik (inklusive en strategi for import af basisfødevarer) i tilknytning til den økonomiske politik.

De i artikel 11 fastsatte principper gælder også for denne bistand.

Artikel 13

1. Fællesskabet kan påtage sig de med fødevarehjælpen forbundne transportudgifter.

2. Såfremt Kommissionen finder, at Fællesskabet i andre tilfælde skal påtage sig de med fødevarehjælpen forbundne udgifter til intern transport, tager den hensyn til følgende generelle kriterier:

- situationer med alvorlig fødevarekrise

- levering af fødevarehjælp til lavindkomstlande med alvorligt fødevareunderskud

- om fødevarehjælpen er bestemt til de i artikel 10 omhandlede internationale organer eller ikke-statslige organisationer

- nødvendigheden af at sikre, at den pågældende fødevarehjælpsaktion gøres mere effektiv.

3. Såfremt fødevarehjælpen sælges i modtagerlandet, bør Fællesskabet kun i undtagelsestilfælde påtage sig udgifterne til intern transport.

4. Fællesskabet kan ligeledes i ekstraordinære situationer påtage sig udgifterne til flytransport af fødevarer som led i fødevareforanstaltningerne.

Artikel 14

Fællesskabet kan påtage sig distributionsudgifterne, såfremt dette er nødvendigt for en tilfredsstillende gennemførelse af den pågældende fødevarehjælpsaktion.

Artikel 15

Fællesskabets bistand ydes i form af gavebistand.

Bistanden kan anvendes til dækning af eksterne udgifter og lokake udgifter, der er nødvendige til gennemførelsen af foranstaltningerne, herunder vedligeholdelses- og driftsudgifter.

Skatter, told og afgifter omfattes ikke af fællesskabsfinansieringen.

Eventuelle counterpartmidler anvendes i overensstemmelse med de i denne forordning fastsatte mål og i samråd med Kommissionen.

Artikel 16

Fællesskabets bidrag kan også dække ledsageforanstaltninger til disse leverancer, bl.a. styring, fordeling og uddannelse på stedet.

Artikel 17

Alle fysiske og juridiske personer i Det Europæiske Fællesskab og i modtagerlandet kan på lige vilkår deltage i udbud, licitationer og kontrakter. Kommissionen kan for hver særlig foranstaltning udvide denne deltagelse til også at omfatte fysiske og juridiske personer i andre udviklingslande, der modtager bistand fra Fællesskabet.

Undtagelsesvis kan den også udvides til fysiske og juridiske personer i tredjelande.

Kommissionen sørger som led i gennemførelsen af denne forordning for en passende offentlighed, som sikrer disse foranstaltningers åbne karakter.

Artikel 18

Kommissionen kan udpege en befuldmægtiget, som indgår samfinansieringsaftaler i dens navn.

Artikel 19

1. Beslutningerne om vilkårene for ydelse af den i denne forordning omhandlede bistand træffes af Kommissionen.

2. Bistanden ydes kun til modtagerne, hvis de forpligter sig til at overholde de tildelings-, tilvejebringelses- og iværksættelsesbetingelser, som meddeles dem af Kommissionen.

Artikel 20

Kommissionen træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for en planmæssig gennemførelse af fødevarehjælpsprogrammerne og -aktionerne samt programmerne og foranstaltningerne til støtte for fødevaresikkerheden.

Med henblik herpå yder medlemsstaterne Kommissionen al fornøden bistand og meddeler den bl.a. alle nyttige oplysninger.

KAPITEL III Procedure for iværksættelse af fødevarehjælpsaktioner og foranstaltninger til støtte for fødevaresikkerheden

Artikel 21

Med hensyn til fødevarehjælp træffer Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen og efter udtalelse fra Europa-Parlamentet afgørelse om:

- fordeling på fællesskabsaktioner og nationale aktioner af den hjælp i form af korn, der skal ydes i henhold til konventionen om fødevarehjælp

- fordeling blandt medlemsstaterne af de nationale aktioner i form af ydelse af korn i henhold til konventionen om fødevarehjælp.

Artikel 22

Kommissionen skal efter høring af det i artikel 26 omhandlede udvalg og efter fremgangsmåden i artikel 27 samt endvidere under hensyn til de generelle retningslinjer for fødevarehjælp:

- fastsætte listen over varer, der kan tilvejebringes med henblik på levering af bistand

- fastsætte de samlede mængder for hvert produkt på et étårigt eller flerårigt grundlag

- fastsætte de nærmere bestemmelser vedrørende tilvejebringelse, kontrol og evaluering

- fastlægge fordelingen, udtrykt i mængde og omkostninger, mellem de forskellige modtagere af de varer, der kan tilvejebringes inden for de budgetmæssige rammer for hver vare

- ændre, efter behov, de tildelte mængder under gennemførelsen af programmerne

- ændre listen over modtagerlande og -organer efter den i artikel 26 og 27 fastsatte fremgangsmåde.

Artikel 23

Afgørelser

- om ydelse af fødevarehjælp eller bistand, der træder i stedet derfor, og om vilkårene for levering deraf

- om ydelse til internationale organer og ikke-statslige organisationer af et bidrag til finansiering af foranstaltninger til støtte for fødevaresikkerheden

- om ydelse af bistand til et oplagringsprogram eller et system til hurtig varsling

træffes af Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 27.

Artikel 24

1. Under iagttagelse af de i artikel 21 omhandlede rådsafgørelser og afgørelserne truffet i medfør af artikel 22 træffer Kommissionen afgørelse om:

a) foranstaltninger, der imødegår en krisesituation karakteriseret af hungersnød eller umiddelbar risiko for hungersnød, der udgør en alvorlig trussel for liv eller sundhed for befolkningerne i et land, som ikke kan imødegå fødevareunderskuddet ved egne midler og ressourcer. Kommissionen handler efter at have rådført sig med medlemsstaterne ved anvendelse af de bedst egnede kommunikationsmidler, og disse har en frist på tre arbejdsdage til at gøre eventuelle indsigelser

b) betingelserne for leveringen og iværksættelsen af bistanden, særlig:

- de almindelige bestemmelser, som skal finde anvendelse over for modtagerne

- indledning af procedurerne for tilvejebringelse, levering af varerne og iværksættelse af andre foranstaltninger samt indgåelse af de hertil nødvendige kontrakter.

2. Til gennemførelse af stk. 1, litra a), har Kommissionen beføjelse til at træffe enhver foranstaltning, som kan fremskynde ydelsen af fødevarehjælp.

Omfanget af den bistand, der træffes beslutning om at yde i hvert enkelt tilfælde, begrænses til de mængder, der er nødvendige, for at den nødlidende befolkning kan klare sig i en periode, der principielt ikke overstiger seks måneder.

Kommissionen sikrer, at der på alle stadier først og fremmest sættes ind på at tilvejebringe fødevarehjælp til de i stk. 1, litra a) og b), fastsatte foranstaltninger.

Artikel 25

I forbindelse med foranstaltninger til mindre beløb træffes afgørelserne om ydelse af bistand af Kommissionen i henhold til de bestemmelser og inden for de grænser, som i forvejen er fastsat af det i artikel 26 omhandlede udvalg.

Artikel 26

1. Kommissionen bistås af et udvalg for fødevarehjælp, i det følgende benævnt »udvalget«, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.

2. Kommissionen skal undersøge, hvilke virkninger ethvert forslag om afholdelse af udgifter til fødevaresikkerhed har på lang sigt på nationalt, regionalt og familiemæssigt plan i modtagerlandene.

3. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.

Artikel 27

Når der henvises til fremgangsmåden i denne artikel, forelægger Kommissionens repræsentant udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Under afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

Udvalget undersøger forslagene til afgørelse, bl.a. i henseende til deres indvirkning på fødevaresikkerheden på lang sigt og deres indpasning i en sammenhængende politik for fødevaresikkerhed. Det analyserer og overvåger den politik for fødevaresikkerhed, som Fællesskabet yder bistand til, og undersøger forslag til fælles initiativer.

Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af udvalget afgivne udtalelse, underrettes Rådet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. I så fald udsætter Kommissionen gennemførelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på to måneder regnet fra datoen for denne underretning.

Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelsen inden for det tidsrum, der er nævnt i ovenstående afsnit.

Artikel 28

Medlemsstaterne træffer bestemmelse om deres nationale aktionsprogrammer for fødevarehjælp og underretter Kommissionen herom; efter at have hørt udvalget fastsætter Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 27 bestemmelser for underretning om nationale foranstaltninger.

Koordineringen af Fællesskabets og medlemsstaternes fødevarehjælpsaktioner, både hvad angår planlægnings- og gennemførelsesfasen, er genstand for en regelmæssig udveksling af oplysninger i udvalget. Under denne udveksling af oplysninger, der finder sted på begæring af udvalgets formand eller en repræsentant for en medlemsstat, tages der også hensyn til aktioner, hvorom der foreligger oplysninger, foranstaltet af andre donorer.

Artikel 29

Udvalget kan behandle ethvert andet spørgsmål vedrørende fødevarehjælp, som forelægges det af formanden enten på eget initiativ eller på begæring af en medlemsstats repræsentant.

Artikel 30

Kommissionen foretager regelmæssigt evalueringer af de vigtigste fødevarehjælpsaktioner for at fastslå, om de mål, der blev fastlagt i forbindelse med forberedelsen af disse aktioner, er blevet nået, og for at give direktiver med henblik på at forbedre effektiviten af fremtidige aktioner. Disse evalueringsrapporter tilstilles udvalget.

Kommissionen fastsætter bestemmelser om intern og ekstern udbredelse af og kommunikation vedrørende konklusionerne af evalueringsarbejdet i de berørte tjenester og organisationer.

Artikel 31

Europa-Parlamentet underrettes om forvaltningen af fødevarehjælpen ved fremsendelse af de i artikel 21 til 25 omhandlede afgørelser, så snart de er truffet, og ved oversendelse hvert år af situationsrapporter om de forskellige foranstaltninger vedrørende de respektive regnskabsår.

De i artikel 22 til 25 omhandlede afgørelser og de i stk. 1 omhandlede rapporter fremsendes samtidig til Rådet.

Artikel 32

Forordning (EØF) nr. 3972/86, (EØF) nr. 1755/84, (EØF) nr. 2507/88, (EØF) nr. 2508/88 og (EØF) nr. 1420/87 ophæves.

Artikel 33

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

(1) EFT nr. L 370 af 30. 12. 1986, s. 1.

(2) EFT nr. L 174 af 7. 7. 1990, s. 6.

(3) EFT nr. L 165 af 23. 6. 1984, s. 7.

(4) EFT nr. L 220 af 11. 8. 1988, s. 1.

(5) EFT nr. L 220 af 11. 8. 1988, s. 4.

(6) EFT nr. L 136 af 26. 5. 1987, s. 1.

BILAG

1. Lande

>TABELPOSITION>

2. Organer

>TABELPOSITION>

3. Ikke-statslige organisationer

Europæiske NGO'er, NGO'er i modtagerlandet eller undtagelsesvis internationale NGO'er, der er specialiseret i udviklingsspørgsmål.