Regionsudvalgets udtalelse om »Hvidbogen "En strategi for et effektivt og moderne jernbanesystem i Europa"« (97/C 379/02)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til »Hvidbogen "En strategi for et effektivt og moderne jernbanesystem i EU"« (KOM(96) 421 endelig udg.),

under henvisning til sin beslutning af 15. januar 1997 om i henhold til artikel 198 C, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab at afgive udtalelse om dette emne og at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 3 »Transport og Kommunikationsnet«,

under henvisning til Underudvalg 3's forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 143/97 rev.), som blev vedtaget den 19. juni 1997 (med Maurice Dousset og Luigi Ricca som ordførere),

under henvisning til »The Future of Rail Transport in Europe«. Rapport af 19. juni 1996 fra den rådgivende gruppe til Neil Kinnock, medlem af Europa-Kommissionen med ansvar for transport,

under henvisning til Regionsudvalgets tidligere udtalelser på transportområdet () -

på den 19. plenarforsamling den 17.-18. september 1997 (mødet den 17. september) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Regionsudvalget lægger stor vægt på de generelle målsætninger for en bæredygtig mobilitet og for den fysiske planlægning i EU. Det anser jernbanerne for at høre til en sådan politiks vigtigste elementer. Det ligger derfor Regionsudvalget stærkt på sinde, at Fællesskabet fører en politik, der sigter mod et effektivt og moderne jernbanesystem, som så vidt muligt lever op til forbrugernes krav og tilpasses et marked i stadig udvikling.

Det kan således kun bakke op om Kommissionens forslag om at tilføre Fællesskabets jernbaner ny vitalitet - temaet for hvidbogen af 30. juli 1996 - og det vil håbe, at Kommissionens intentioner om at puste nyt liv i et transportmiddel i hastig tilbagegang bliver virkeliggjort.

1.2. Jernbanetransporten risikerer at komme ind i en ond cirkel, hvilket i sidste ende kan få alvorlige konsekvenser for lokalsamfundene på følgende områder:

a) Beskæftigelsessituationen: på EU-plan er beskæftigelsen i jernbanesektoren i løbet af ti år allerede faldet med 500 000 ansatte - og faldet ventes at fortsætte.

b) Miljøsituationen: udsigten til, at jernbanerne taber yderligere markedsandele til biltransporten, som kommer oven i den allerede bekymrende stigning i biltrafikken, fremkalder et skræmmebillede med overbelastede vejinfrastrukturer, forurening og nedsat trafiksikkerhed.

c) Væksten og samfundsøkonomien: et ineffektivt jernbanesystem hæmmer væksten i økonomien, hvilket på sin side forringer samfundsstrukturerne.

1.3. Regionsudvalget er enig i, at der er brug for en ny form for jernbaner, som først og fremmest skal være en forretning.

Alle lande skal derfor foretage gennemgribende tilpasninger af jernbanerne, ikke blot på personalesiden, men på alle områder, herunder omfattende ændringer af finansierings- og organisationsstrukturerne. (Se pkt. 99 i hvidbogen.)

Det er ikke tilstrækkeligt at sige, at jernbanerne kun vil få en uafhængig og dynamisk ledelse, hvis de har en sund økonomi, og at det er en forudsætning for, at reorganiseringen kan gennemføres med held. (Se pkt. 100 i hvidbogen.) Det skal fremgå helt klart og tydeligt, at dette er et minimumskrav for en effektiv tjenesteydelsesleverandør, som dog - hvis den også skal være infrastrukturforvalter - vil køre med permanent underskud.

Hvis man ønsker at oprette rigtige aktieselskaber, er det nødvendigt, at selskabsformålet tillader en ikke-underskudsgivende drift, eller at de to aktiviteter holdes klart og tydeligt adskilt.

En opdeling af de to aktiviteter betyder helt klart, at det udskilte selskab med ansvar for forvaltningen af »sporene« altid vil køre med underskud.

1.4. Mange af de emner, som behandles i hvidbogen, er kernepunkter for Europas regioner:

- offentlige tjenester, navnlig transporttjenester i regioner og kommuner,

- transeuropæiske net (for såvel godstransport som højhastighedstog til passagerer), navnlig mellem centrale og »perifere« regioner.

2. Forsyningspligtydelsernes rolle

2.1. Det glæder Regionsudvalget, at Kommissionen fremhæver forsyningspligtydelserne som et vigtigt element i EU's økonomiske og sociale model. Det er enigt med Kommissionen i, at man så vidt muligt må stræbe efter, at offentlige tjenester udføres på kontrakt og ikke som en forpligtelse pålagt af det offentlige. Dette vil medføre en bedre forvaltning, større anvarsfølelse hos de involverede, en bedre udnyttelse af de offentlige midler og tjenester af højere kvalitet.

2.2. Regionsudvalget er helt enig i bemærkningerne om den offentlige transport (pkt. 103 i hvidbogen) og især i, at der er behov for at regulere de offentlige tjenester ved generelt at anvende kontrakter mellem staten, de regionale myndigheder og transportvirksomheder.

2.3. For at optimere investeringerne har flere af EU's regionale myndigheder eksperimenteret med at træffe beslutningerne tættere på borgerne ved selv at indgå kontrakter om offentlige tjenester med jernbanevirksomheder.

2.4. Dette har givet resultater på regionalt plan: stigning i jernbanetransporten, økonomisk balance på de enkelte strækninger, udvikling af nyt selvkørende togmateriel, investeringer i de små linjer, elektrificering og modernisering af visse strækninger, nyindretning af banegårde. Regionerne investerer af hensyn til den fysiske planlægning i deres område for at bringe landdistrikter ud af deres isolation og for at højne livskvaliteten. Regionerne kan optimere de offentlige tjenester gennem deres nære kontakt til de folkevalgte, forbrugerorganisationerne og jernbanepersonalet.

2.5. Det er meget vigtigt, at beslutninger vedrørende offentlige tjenester i regionerne så vidt muligt opfylder forbrugernes og borgernes behov, og at de gøres til genstand for reelle forhandlinger mellem jernbanevirksomheder og de ansvarlige offentlige myndigheder (inklusive de regionale myndigheder).

2.6. Regionsudvalget ønsker derfor at pointere, at kontrakter om offentlige tjenester i henhold til subsidiaritetsprincippet skal udarbejdes og gennemføres i overensstemmelse med de enkelte medlemsstaters juridiske tradition. Kommissionen har i øvrigt selv i sin meddelelse om forsyningspligtydelser i Europa () påpeget, at medlemsstaternes socio-kulturelle særpræg og samfundsmæssige valg skal respekteres på dette felt.

3. Etablering af hurtigruter for jernbanegodstransport

3.1. Regionsudvalget tilslutter sig ønsket om, at der oprettes hurtigruter for jernbanegodstransport, at der etableres centre, der skal behandle henvendelser om kanaler, samt at der oprettes et europæisk jernbaneagentur med henblik på at forbedre den institutionelle ramme for jernbanernes fremtidige udvikling.

3.2. Udviklingen af jernbanerne bør selvfølgelig også trækkes længere frem i forgrunden, når man skal finde løsninger på transportproblemerne. Man afhjælper ikke trafikophobningen bare ved at anlægge flere veje. Flere veje skaber tværtimod mere trafik og dermed endnu flere miljøproblemer. Miljøet og den fysiske planlægning sætter grænser for udbygningen af vejnettet i store dele af Europa.

3.3. Jernbanegodstransporten bør udbygges for at mindske belastningen af vejene og miljøproblemerne og for at øge effektiviteten og fremkommeligheden.

3.4. Regionsudvalget gør opmærksom på, at Kommissionens forslag bør fremme samarbejdet mellem myndigheder med ansvar for jernbaneinfrastruktur med henblik på at lette adgangen til visse erhvervsområder: det er først og fremmest havnenes opland og perifere regioner, som vil kunne nyde godt af en bedre betjening.

3.5. Regionsudvalget opfordrer derfor Kommissionens gruppe af højtstående embedsmænd og den europæiske jernbaneunions arbejdsgrupper, der skal tage stilling til ideen om godshurtigruter, til så hurtigt som muligt at konkretisere planerne i overensstemmelse med ovennævnte målsætninger.

4. De transeuropæiske transportnets store betydning

4.1. Regionsudvalget er enigt i, at godstransport er af stor betydning, og det vil gerne gentage sin støtte til en politik til fordel for de transeuropæiske net. Det insisterer på, at der skal findes en passende løsning på problemerne med finansieringen af projekterne, navnlig af det højtprioriterede net til højhastighedstog.

4.2. Hvor ambitiøse disse mål end måtte være, er det nødvendigt at nå dem, hvis man ønsker en harmonisk udvikling i regionerne og EU som helhed.

5. Finansieringen af det sociale aspekt

5.1. Selv om Regionsudvalget beklager, at planerne vedrørende anvendelsen af socialfondsmidler til fremme af omstrukturering af jernbanevirksomhed er for vage, kan det godt gå ind for Kommissionens målsætning om at sanere jernbanernes økonomi, i betragtning af at dette er en ufravigelig betingelse for et effektivt og moderne jernbanenet til gavn for de regioner, som Regionsudvalget repræsenterer.

5.2. Det ville være både nyttigt og interessant (pkt. 105 i hvidbogen), hvis man med udgangspunkt i jernbanesektoren, der i de kommende år vil opleve omfattende omlægninger, kunne overveje nogle nye modeller til fordel for arbejdstagernes mobilitet og omskoling (her er ikke kun tale om arbejdere, men også om eksperter i netværk etc.), f.eks. gennem strukturer, der har til formål at sikre, hvad man kunne kalde »finansiering af de sociale aspekter« (gennem globale tilskud eller under andre former og med deltagelse af EU, medlemsstaterne og jernbanevirksomhederne).

5.3. Man kunne også forestille sig mere sofistikerede tiltag med hensyn til erhvervsorientering, uddannelse, fjernarbejde og fjernassistance til fremme af mobilitet, der kunne fungere som reference for forskellige former for »social interoperabilitet«, eftersom personaleproblemer er fælles for alle større net, hvor der pågår betydelige nedskæringer i arbejdsstyrken.

6. Konklusioner

6.1. Regionsudvalget påskønner, at Kommissionen ønsker:

- at afregulere jernbanerne og afskaffe monopolerne,

- at afklare forholdet mellem medlemsstat, regionale myndigheder og jernbanevirksomheder,

- at afvikle jernbanevirksomheders »gamle« gæld,

- at give kompensation for ekstraordinære sociale omkostninger,

- at gøre statsstøtte til omstrukturering gennemskuelig,

- at anvende socialfondsmidler til fremme af omstrukturering af jernbanevirksomheder,

- at skelne mellem jernbaneejere og jernbaneoperatører,

- at lade medlemsstaternes operatører drive jernbanerne på lige vilkår,

- at fuldføre initiativet til fordel for godskorridorer,

- at udarbejde fælles principper for prissætning for jernbanerne.

6.2. Det skal understreges, at Kommissionen er nødt til helt konkret at overveje, hvilken rolle de lokale og regionale myndigheder skal spille i forbindelse med fastlæggelsen af transportpolitikken og den udfordring, der ligger i at skabe fornyet vitalitet i jernbanerne på lokalt plan, herunder især i de mest fjerntliggende områder, samt i forbindelse med udformningen af en intermodalitetspolitik.

Regionsudvalget er villig til at undersøge, hvad lokalsamfundene kan bidrage med i denne sammenhæng, og hvilke omkostninger og fordele en regionalisering af jernbanetransporten vil kunne medføre.

6.3. Det er af stor vigtighed for Regionsudvalget, at de ændringer, der peges på i Kommissionens hvidbog, kan gennemføres ved hjælp af en egentlig kulturel »revolution«, som ikke alene omfatter en teknisk omlægning, men også gennemgribende omstruktureringer, der vil kræve mere ansvarlige forbindelser mellem virksomhederne, en klar definition af den politiske ledelses målsætninger - uden at denne griber ind i forvaltningen - og en nøje fastlæggelse af ansvarsfordelingen, hvad angår forvaltning, investeringer og dertil hørende finansieringer.

Bruxelles, den 17. september 1997.

Pasqual MARAGALL i MIRA

Formand for Regionsudvalget

() EFT C 210 af 14. 8. 1995, s. 34; EFT C 210 af 14. 8. 1995, s. 38; EFT C 337 af 11. 11. 1996, s. 13; EFT C 337 af 11. 11. 1996, s. 20; EFT C 116 af 14. 4. 1997, s. 58.

() KOM(96) 443 endelig udg.