Nr. C 198/2 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7. 8. 79 
II 
(Forberedende  retsakter) 
KOMMISSION 
Forslag  til Rådets  direktiv  om  samordning  af de ved  lov  eller  administrativt  fastsatte 
bestemmelser  om retshjælpsforsikring 
(Forelagt  Rådet  af Kommissionen  den  23. juli 1979) 
RÅDET  FOR  DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  57, 
stk. 2, 
under  henvisning  til forslag  fra Kommissionen, 
under  henvisning  til  udtalelse  fra  Europa-Parla-
mentet, 
under  henvisning  til udtalelse  fra Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg,  og 
ud fra følgende  betragtninger:, 
Ved Rådets  direktiv  73/239/EØF  af 24.  juli  1973  om 
samordning  af de ved  lov  eller  administrativt  fastsatte 
bestemmelser  om  adgang  til og udøvelse  af direkte 
forsikringsvirksomhed,  bortset  fra livsforsikring  ('), er 
der for  at lette  adgangen  til den  nævnte  virksomhed 
og udøvelsen  heraf  fjernet  visse  forskelle  mellem  de 
nationale  lovgivninger; 
i artikel  7, stk.  2, litra  c),  i direktiv  73/239/EØF 
hedder  det dog: 
»Indtil  den  senere  samordning,  der  finder  sted 
inden  for  en frist  af fire  år. efter  meddelelsen  af 
dette  direktiv,  kan  Forbundsrepublikken  Tyskland 
opretholde  forbudet  mod,  at  sygeforsikring, 
kredit-  og kautionsforsikring  eller  retshjælpsforsik-
ring udøves  sideløbende  eller  samtidig  med  andre 
klasser  på dens  område«; 
(') EFT  nr. L 228 af 16. 8. 1973,  s. 3. det følger  heraf,  at der  i øjeblikket  findes  begræns-
ninger  i adgangen  til under  sunde  konkurrencebetin-
gelser  at oprette  agenturer  og filialer,  som  beskæftiger 
sig med  retshjælpsforsikring;  det  er nødvendigt  at 
rette  op på det forhold; 
ud fra  ønsket  om  at beskytte  de sikrede  bør  man 
undgå  enhver  mulighed  for,  at der  mellem  en rets-
hjælpsforsikret  og hans  forsikringsselskab  opstår  en 
interessekonflikt  som  følge  af, at den  sikrede  hos  det 
samme  selskab  også  er dækket  med  hensyn  til en 
anden  af de forsikringsarter,  der  er anført  i bilaget  til 
direktiv  73/239/EØF,  eller  som  følge  af, at selskabet 
har tegnet  forsikring  for en anden; 
den lovpligtige  specialiseringsordning,  som  på nuvæ-
rende  tidspunkt  praktiseres  i en enkelt  medlemsstat, 
nemlig  i Forbundsrepublikken  Tyskland,  medfører,  at 
de fleste  af disse  konflikter  undgås;  det  synes  dog 
ikke  nødvendigt  for  at opnå  dette  resultat  at indføre 
denne  ordning  inden  for  hele  Fællesskabet,  således  at 
de virksomheder,  der  driver  flere  former  for  forsik-
ring,  må opdeles; 
det tilsigtede  mål  kan  nemlig  også  nås  ved  at pålægge 
virksomheder,  der  beskæftiger  sig med  flere  former 
for forsikring,  pligt  til at etablere  en særskilt  forvalt-
ning,  navnlig  i form  af særskilt  bogføring  og ved  at 
tegne  forsikringerne  særskilt  eller  lade  den  dækning, 
der ydes  ved  en og samme  forsikring,  opdele;  over-
lades  det  til et i juridisk  henseende  selvstændigt 
selskab  at foretage  skadesreguleringen  i forbindelse 
med retshjælpsforsikring,  kan  man  også  herved  undgå 
risikoen  for interessekonflikter; 
7. 8. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 198/3 
skal dette  mål  nås,  må også  de specialiserede  virksom-
heder  overholde  visse  bestemmelser;  det  personale, 
som beskæftiger  sig med  skadesreguleringen,  bør  ikke 
samtidig  udføre  et lignende  arbejde  i en virksomhed, 
der arbejder  inden  for en anden  forsikringsklasse; 
den interessemodsætning,  som  kan  bestå  mellem 
forsikringsselskabet  og den  sikrede,  bevirker,  at sidst-
nævnte  bør  have  mulighed  for  selv  at vælge  sin 
advokat; 
der kan  dog  stadig  opstå  konflikter  mellem  forsik-
ringsselskabet  og  den  sikrede;  det  er  vigtigt  at 
behandle  sådanne  tilfælde  på den  mest  rimelige  og 
hurtigst  mulige  måde;  det  er således  hensigtsmæssigt 
at indsætte  en bestemmelse  om  voldgift  eller  tilsva-
rende  fremgangsmåde  i retshjælpsforsikringspoli-
cerne; 
i bilaget  til direktiv  73/239/EØF  fastsættes  det under 
punkt  C, andet  punktum,  at de risici,  der  omfattes  af 
de under  punkt  A nævnte  klasser  14 og 15,  ikke  kan 
betragtes  som  accessoriske  risici  til andre  klasser;  det 
bør undgås,  at en forsikringsvirksomhed  — uden  at 
have  opnået  tilladelse  til at tegne  retshjælpsforsikring 
— tegner  en  sådan  som  accessorisk  risiko  til en 
anden;  det  er derfor  vigtigt  at indsætte  klasse  17 
under  punkt  C i nævnte  bilag; 
UDSTEDT  FØLGENDE  DIREKTIV: 
Artikel  1 
Formålet  med  dette  direktiv  er at samordne  de ved 
lov eller  administrativt  fastsatte  bestemmelser  om 
retshjælpsforsikring,  jf. punkt  A, nr.  17,  i bilaget  til 
direktiv  73/239/EØF,  i det følgende  benævnt  »første 
direktiv  om  samordning  af skadesforsikring«,  for 
herved  at forhindre,  at der  mellem  en retshjælpsforsik-
ret og hans  forsikringsgiver  opstår  en eventuel  interes-
sekonflikt  som  følge  af, at den  sikrede  hos  det samme 
selskab  også  har  tegnet  en  anden  af de  forsik-
ringsarter,  der  er nævnt  i dette  bilag,  eller  som  følge 
af, at selskabet  har tegnet  forsikring  for en anden. 
Dette  direktiv  finder  ikke  anvendelse  på retshjælpsfor-
sikring,  der  er knyttet  til en søansvarsforsikring,  jf. 
punkt  A, nr. 12, i førnævnte  bilag. Artikel  2 
Dette  direktiv  vedrører  de bestemmelser  i retshjælps-
forsikringsaftaler,  ifølge  hvilke  forsikringsselskabet 
yder  bistand  eller  påtager  sig  dække  omkostninger, 
navnlig  i forbindelse  med 
— en sag  om  erstatning  af den  skade,  den  sikrede 
har lidt,  og som  afgøres  ved  forlig  eller  under  en 
civilretlig  sag  eller  en straffesag; 
— den  sikredes  forsvar  under  en civil  sag,  straffesag, 
under  en  sag  ved  en  forvaltningsdomstol  eller 
lignende  eller  i anledning  af en klage,  som  er 
indgivet  mod  ham. 
Artikel  3 
1. En  virksomhed,  der  på samme  tid  beskæftiger 
eller  agter  at beskæftige  sig med  både  retshjælpsforsik-
ring og en eller  flere  af de øvrige  forsikringsklasser, 
der er nævnt  i første  direktiv  om  samordning  af 
skadesforsikring,  skal  for  retshjælpsforsikringens 
vedkommende  indføre  en fra  de øvrige  klasser  sær-
skilt  forvaltning. 
2. Denne  særskilte  forvaltning  skal  etableres 
således,  at den  samtidige  udøvelse  af retshjælpsforsik-
ring og en eller  flere  af de øvrige  forsikringsklasser, 
der er nævnt  i første  direktiv  om  samordning  af 
skadesforsikring,  ikke  krænker  de sikredes  interesser 
med hensyn  til retshjælpforsikring. 
Dette  indebærer  navnlig: 
— at der  for  retshjælpsforsikring  skal  foretages  sær-
skilt  bogføring; 
— at der  for  retshjælpsdækningen  som  sådan  indgås 
en i forhold  til de øvrige  forsikringsklasser  selv-
stændig  forsikringsaftale,  eller  at den  opføres 
under  et særskilt  kapitel  i en fælles  police  med 
angivelse  af omfanget  af retshjælpsdækningen  og 
den hertil  svarende  præmie. 
3. Endvidere  kan  medlemsstaterne  af de virksom-
heder,  som  på  deres  område  samtidig  beskæftiger 
eller  agter  at beskæftige  sig med  retshjælpsforsikring 
og en eller  flere  af de andre  forsikringsklasser,  der  er 
nævnt  i første  direktiv  om samordning  af skadesforsik-
ring,  kræve,  at de  overlader  det  til et i juridisk 
henseende  selvstændigt  selskab  at foretage  skadesre-
guleringen  i forbindelse  med  retshjælpsforsikring. 
Navnet  på dette  selskab  skal  angives  i den  selvstæn-
dige  forsikring  eller  i det  selvstændige  kapitel,  der 
omhandles  i stk.  2, andet  led.  De medlemsstater,  som 
gør brug  af denne  adgang,  skal  underrette  Kommis-
sionen  og de øvrige  medlemsstater  herom. 
Nr. C 198/4 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 7. 8. 79 
Artikel  4 finder  tilsvarende  anvendelse  i forholdet 
mellem  et selskab,  som  driver  de to former  for virk-
somhed,  og det  selskab,  som  varetager  skadesregule-
ringen. 
4. Enhver  retshjælpsforsikring,  som  er tegnet  hos 
et selskab,  der  både  driver  retshjælpsforsikring  og 
anden  forsikring  uden  samtidig  at overlade  skadesre-
guleringen  i forbindelse  med  retshjælpsforsikring  til et 
i juridisk  henseende  selvstændigt  selskab,  skal  inde-
holde  bestemmelser  om,  at hvis  den  retshjælpsforsik-
rede  måtte  anmode  om  bistand  fra  forsikringssel-
skabet,  skal  dette  underrette  ham  om ethvert  forhold, 
der ville  kunne  give  anledning  til en interessekonflikt 
mellem  ham  og selskabet,  og skal  samtidig  give  ham 
mulighed  for selv  at vælge  en advokat,  som  skal  vare-
tage hans  interesser.  Opfylder  forsikringsselskabet 
ikke denne  forpligtelse,  skal  det  erstatte  den  sikrede 
den skade,  han  måtte  lide  herved. 
Artikel  4 
Dersom  en virksomhed,  der  kun  driver  retshjælpsfor-
sikring,  har  økonomisk,  forretningsmæssig  eller  admi-
nistrativ  tilknytning  til en virksomhed,  der beskæftiger 
sig med  en eller  flere  af de øvrige  forsikringsklasser, 
som er nævnt  i første  direktiv  om  samordning  af 
skadesforsikring,  kan  intet  medlem  af direktionen 
eller  en person,  der  er ansat  inden  for  eller  uden  for 
et af de to selskaber,  og som  beskæftiger  sig med 
regulering  af skader  eller  juridisk  rådgivning  i forbin-
delse  med  denne  regulering,  samtidig  have  en 
lignende  funktion  i det andet  selskab. 
Artikel  5 
Såfremt  en retshjælpsforsikret  skal  repræsenteres  og 
forsvares  af en advokat,  skal  han  have  ret til selv  at 
vælge  denne.  Den  sikrede  kan  ikke  ved  aftale  fra-
skrive  sig denne  ret. 
Artikel  6 
Medlemsstaterne  træffer  de fornødne  foranstaltninger 
med henblik  på, at der i retshjælpsforsikringspolicerne 
indsættes  bestemmelser  om  en voldgift  eller  lignende procedure,  hvorefter  tvister  mellem  retshjælpsforsik-
ringsselskabet  og den  forsikrede  om  den  holdning, 
der skal  indtages,  skal  afgøres  af en  eller  flere 
personer,  som  skal  være  advokater  eller  voldgifts-
mænd. 
Den forsikrede  skal  højst  afholde  halvdelen  af omkost-
ningerne  i forbindelse  med  en sådan  procedure. 
Artikel  7 
Medlemsstaterne  ophæver  ethvert  forbud  mod,  at der 
på deres  område  samtidig  drives  både  retshjælpsforsik-
ring og andre  former  for forsikring. 
Artikel  8 
Andet  afsnit  i punkt  C i bilaget  til første  direktiv  om 
samordning  af skadesforsikring  affattes  således: 
»De risici,  der  omfattes  af de under  punkt  A 
nævnte  klasser  14,  15  og  17,  kan  dog  ikke 
betragtes  som  accessoriske  risici  til andre  klasser«. 
Artikel  9 
Medlemsstaterne  ændrer  deres  nationale  retsfor-
skrifter  i overensstemmelse  med  dette  direktiv  senest 
12 måneder  efter  dets  meddelelse  og  underretter 
straks  Kommissionen  herom.  De således  ændrede  rets-
forskrifter  bringes  i anvendelse  senest  18 måneder 
efter  denne  meddelelse. 
Artikel  10 
Efter  meddelelsen  af  dette  direktiv  underretter 
medlemsstaterne  Kommissionen  om  de vigtigste  love 
eller  administrative  bestemmelser,  som  de udsteder  på 
det af dette  direktiv  omfattede  område. 
Artikel  11 
Dette  direktiv  er rettet  til medlemsstaterne.