Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "PRISM 2000 (Observatoriet for Det Indre Marked)"

(2001/C 116/23)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 13. juli 2000 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om "PRISM 2000 (Observatoriet for Det Indre Marked)".

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Giorgio Liverani og Harald Glatz til ordførere. Sektionen vedtog sin udtalelse den 27. september 2000.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 377. plenarforsamling, mødet den 29. november 2000, enstemmigt følgende udtalelse.

1. Indledende bemærkninger

1.1. Markedsobservatoriet har besluttet at undersøge de praktiske tiltag, som bør formidles ud til bredere kredse i det indre marked, fordi de virker mobiliserende, er innovative, udgør forbilleder og udviser positive resultater. Markedsobservatoriet opstiller derfor en oversigt over "bedste praksis" via databasen PRISM (Progress Report on Initiatives in the Single Market).

Formålet med denne udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (ØSU) er at tilvejebringe en ramme med henblik på løbende ajourføring, via en europæisk undersøgelse, af PRISM-databasen. Dette er den første rapport om spørgsmålet; PRISM-projektet vil blive ajourført årligt i kraft af en evalueringsudtalelse, hvori der gøres status over de hindringer, som stadig består i det indre marked(1).

1.2. I PRISM-undersøgelsen er der allerede identificeret omkring 100 initiativer, som er med til at lette gennemførelsen af det indre marked. Disse initiativer vil kunne konsulteres på PRISM-databasen, som indgår i ØSU's website (http://www.esc.eu.int).

1.3. PRISM-databasen samler initiativerne vedrørende det indre marked i følgende fire kapitler:

A. Information og støtte

B. Problemløsning

C. Partnerskaber

D. Aftaler, adfærdskodekser.

1.4. PRISM-initiativerne er samarbejdsbaserede, men har ikke direkte økonomisk gevinst for øje: Initiativer af industriel, finansiel eller kommerciel art, som kan henføres direkte til markedet, medtages ikke (selv om disse initiativer selvsagt bidrager til at lette markedets virkemåde); initiativer, som alene repræsenterer branchemæssige eller lokale særinteresser, og som er uden en specifik merværdi, medtages heller ikke. Initiativerne vedrører for samtlige eller for hovedpartens vedkommende de femten landes indre marked, men nogle af dem relaterer også til andre lande, som berøres direkte af det indre marked (f.eks. Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, ansøgerlandene).

1.5. Markedsobservatoriet har anlagt forskellige kriterier på disse initiativer, herunder især:

- deres forbilledlige karakter (originale, innovative);

- cost-benefit-forholdet (budget, logistik);

- deres virkninger (direkte for deltagerne, potentielle virkninger for ikke-deltagere), og

- deres perspektiver (varighed, mulige synergivirkninger).

2. Det indre marked har affødt en knopskydning af initiativer

2.1. Under iagttagelse af de forordninger og direktiver, hvorved spillets regler fastlægges, består de socioøkonomiske aktørers rolle i at udvælge de mest velegnede initiativer og at omsætte dem i konkrete resultater, dvs. i investeringer, i samhandel, i arbejdspladser og i partnerskaber.

2.2. Disse initiativer tages på alle niveauer (europæisk, nationalt, regionalt, lokalt og grænseoverskridende), og deres ophavsmænd er mangfoldige (Kommissionen, offentlige myndigheder, virksomheder, faglige organisationer eller fagforbund, andre sammenslutninger inden for civilsamfundet).

2.3. De imødekommer behov, som berører de mest forskelligartede felter inden for det økonomiske og sociale liv, og gør det bl.a. muligt at oprette partnerskaber på de forskellige niveauer. De fleste af disse initiativer tager sigte på virksomheder, som støder på problemer i det indre marked, eller som ønsker at udnytte det indre markeds muligheder mest muligt.

2.4. Kombinationen af det indre markeds muligheder og udvidelsen af beføjelser og af EU-programmer bevirker, at de tætte skodder mellem europæiske aktiviteter på den ene side og nationale og lokale aktiviteter på den anden åbnes gradvist, hvilket giver en lang række af de praktiske initiativer et stadig mere europæisk indhold.

2.5. Det skal bemærkes, at de fleste af de initiativer, som er medtaget i PRISM-databasen, er af nyere dato; 50 % er taget inden for de seneste fem år og 80 % inden for de sidste ti år.

2.6. Der bliver stadig flere og mere forskelligartede initiativer

2.6.1. De stadig flere friheder, som aktørerne i det indre marked får, udmønter sig i en betydelig vækst i initiativerne, både i henseende til antal og forskelligartethed:

2.6.2. EU-støtten udgør i stadig stigende grad baggrunden for partnerskabsinitiativer (bl.a. i regioner, som modtager prioriteret EU-støtte).

2.6.3. Behovet for at slutte sig sammen for bedst muligt at kunne drage fordel af det indre marked har også været afgørende, uanset om der samtidig ydes offentlig støtte eller ej.

2.6.4. Euroens indførelse, som letter transaktioner og sammenligninger, vil sætte endnu mere skub i sådanne initiativer.

2.6.5. Via Internet formidles information, og det gøres lettere at etablere kontakter, hvilket også medvirker til denne udvikling.

2.6.6. Forberedelsen af udvidelsen danner også baggrund for stadig flere initiativer med det sigte at lette ansøgerlandenes overtagelse af EU's regelværk og øge samhandelen.

2.6.7. Med den kritiske masse, som er nået i dag, virker disse initiativer forstærkende på hinanden i kraft af etablering af kontakter og kædereaktioner.

3. Initiativernes oprindelse

3.1. Kommissionen er ikke alene initiativtager til stadig flere direktiver og forordninger. Den supplerer også nye regelsæt med programmer, der yder støtte til de socioøkonomiske aktører, gennem etablering af partnerskaber og netværker. Disse initiativer har bl.a. taget sigte på:

a) At understøtte de økonomiske aktører, bl.a SMV'er, via EU-rådgivningscentre, som har udviklet sig til et netværk (273 centre) i samtlige EU-regioner, bl.a faglige organisationer, handelskamre og regionale forvaltninger (tillige med udvidelser til de associerede lande). Det er specielt kendetegnende, at dette initiativ, som bl.a. har gjort det muligt at understøtte talrige virksomheder i det indre marked, fortsat er utilstrækkeligt kendt blandt SMV'er. Der bør derfor tages hul på en ny europæisk informationskampagne for EU-rådgivningscentrene, ikke mindst da disse centre besidder de kvalifikationer, som kan gøre dem til one-stop-shop-informationskilder for virksomhederne og interessegrupperne vedrørende det indre marked og de forskellige EU-initiativer.

b) At gennemføre undersøgelser for at være med til, i de halvårlige resultattavler, at vurdere, hvor langt det indre markeds gennemførelse er nået. Disse undersøgelser vil sætte aktørerne i marken i stand til at deltage direkte i evalueringen af situationen i det indre marked og bl.a at identificere og gradsbestemme de hindringer, som de stadig støder på.

c) At informere forbrugerne via et net af oplysningscentre, som foreløbig befinder sig på forsøgsstadiet, men som bør udbygges yderligere (der findes i øjeblikket 11 sådanne centre).

d) At indføre et net med henblik på udenretslig bilæggelse af forbrugertvister, hvor man bør søge at ty til hurtige, enkle og billige metoder, som skal tilsigte at nå til enighed mellem de to parter. Dette net befinder sig stadig på forsøgsstadiet, men man bør søge at gøre det så ensartet i EU som muligt.

e) At udbygge det grænseoverskridende sociale samarbejde med EURES-centrene, som allerede har gjort det muligt at sætte ind med en innoverende indsats, der letter gennemførelsen af grænseoverskridende arbejdsmarkeder (der findes i dag 18 sådanne centre).

f) At iagttage udviklingen på arbejdsmarkederne ved brug af et europæisk beskæftigelsesobservatorium, som har gjort det muligt at forbedre samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaternes sociale forvaltninger.

g) At sætte skub i udvekslingen af studerende, undervisere, lærlinge og forskere, som har fået et kraftigt opsving i hele EU igennem de seneste ti år, bl.a takket være programmerne Socrates og Leonardo.

h) At føre en dialog med borgerne på den ene side og med erhvervskredse på den anden gennem oplysnings- og dialogkampagner, bl.a vedrørende deres rettigheder i det indre marked.

i) Løbende at informere den europæiske befolkning om fremskridtene i EU's indsats gennem Europa-databasen, som i dag er et af de mest besøgte Internet-steder i Europa.

j) Direkte at løse problemer vedrørende hindringer gennem de koordinationscentre for det indre marked, som findes i hver enkelt medlemsstat (se punkt 3.2).

k) At fremme udvekslingen af tjenestemænd medlemsstaterne imellem, bl.a. som led i toldsamarbejdet, som ellers ser ud til at være gået lidt i stå i den senere tid, men som fortjener at få en saltvandsindsprøjtning på et mere ambitiøst grundlag, bl.a. på baggrund af de stadig flere fælles ansvarsbeføjelser, som medlemsstaterne skal påtage sig for at forbedre det indre markeds gennemførelse.

l) At sætte ind med forsøg på at forenkle regelsættene ved at inddrage brugerne af disse regler direkte, nemlig gennem projekterne SLIM og BEST. Disse projekter er i dag stadigvæk forsøgsprojekter, og resultaterne er fortsat utilstrækkelige, hvad angår deres reelle indvirkning på regelsættene, bl.a på grund af forsinkelser i Rådets og Parlamentets beslutningstagning. Det forekommer nødvendigt at sætte ind med en bedre opfølgning og at give dem et bredere grundlag.

m) At tilrettelægge en kontrol og teknisk opfølgning gennem de europæiske agenturer, som er oprettet i flere EU-lande, og som beskæftiger sig med flere specifikke aspekter af det indre marked (lægemidler, varemærker, miljø, uddannelse osv.).

n) At udvikle tværregionale partnerskaber (euro-partnerskab, Interprise osv.), som der bør pustes nyt liv i på baggrund af de nye perspektiver, som euroen indebærer i det indre marked.

o) At fremme den teknologioverførsel, bl.a. for SMV'er, som er kommet i gang takket være strukturfondsstøtte, især i kraft af regionaludviklingsprogrammer og som led i rammeprogrammet for forskning og udvikling, der i vid udstrækning inddrager innovative, mindre virksomheder og tilskynder til partnerskaber mellem disse og storvirksomheder samt forskningscentre.

p) At sætte ind med en infrastrukturindsats via de store transeuropæiske net, som imidlertid har været ramt af forsinkelser, bl.a. af administrative og finansieringsmæssige årsager, i forhold til de oprindelige hensigter; denne infrastrukturindsats bør fremskyndes mere.

3.2. Hver enkelt medlemsstat har på Kommissionens foranledning oprettet koordinationscentre for det indre marked med sigte på direkte og bilateral løsning mellem medlemsstaterne af de problemer, som udgør hindringer for det indre markeds gennemførelse. Der er ligeledes etableret kontaktpunkter for det indre marked, dels med sigte på borgerne og dels til gavn for virksomhederne.

3.2.1. Markedsobservatoriet er begyndt at aflægge besøg på koordinationscentrene for at se nærmere på deres virkemåde og på, hvilken form for problemer der stadig består. Sammendrag af besøgene:

I de seneste måneder er der aflagt besøg hos repræsentanter for otte koordinationscentre:

- Berlin i juni 1999

- London og Dublin i juli 1999

- Helsinki og Stockholm i september 1999

- Rom i marts 2000

- Lissabon i juni 2000

- Paris i november 2000.

3.2.2. De vigtigste konstateringer efter disse forskellige møder kan sammenfattes således:

a) Der består en tendens til at rette henvendelse direkte til domstolene i stedet for at finde en mindelig løsning; eksistensen af et kontaktpunkt tilskynder dog sagsøgerne til at trække deres sagsanlæg tilbage.

b) Hovedvanskeligheden består i at formidle information til virksomhederne, specielt SMV.

c) Hovedparten af klagerne beror på manglende information eller fejlfortolkning af gråzoner i lovgivningen.

d) Hovedparten af de virksomheder, som støder på vanskeligheder, foretrækker at henvende sig til rådgivningscentrene, idet de som hovedregel ikke har kendskab til koordinationscentrene.

e) Kontakterne etableres som regel direkte mellem virksomhederne og koordinationscentrene og ikke via de nationale organisationer.

f) De virksomheder, som henvender sig til centret, er som regel dem, der støder på problemer på udenlandske markeder, mens det omvendte kun sjældent er tilfældet.

g) De personlige kontakter mellem alle centrene er en stor fordel og meget gavnlig for en bedre problemløsning.

h) Med hensyn til indholdet er det på følgende områder, at der som oftest melder sig problemer: arbejdstagernes arbejdsopgaver, beskatning, kontrol med produkternes kvalitet, gensidig anerkendelse, divergerende fortolkning af lovbestemmelser og fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser.

i) Den ufuldstændige omsættelse af EU's lovregler er et grundlæggende problem, navnlig på områder som: certificering og tekniske normer, fødevareproduktion, direkte og indirekte beskatning samt offentlige købsaftaler.

j) Særlige lokale og regionale forhold med hensyn til forskelle mellem lovgivningerne volder en lang række problemer.

k) Uforholdsmæssigt mange problemer vedrører ansøgerlandene.

3.2.3. Formandskabet har opfattet disse besøg som overmåde nyttige, og det generelle indtryk er særdeles positivt, idet centrene har løst mange konkrete problemer tæt på brugerne. Det er ligeledes lykkedes dem at skabe et udmærket samarbejde med medlemsstaterne samt at etablere et samarbejde mellem medlemsstaterne indbyrdes.

3.3. En lang række initiativer er også blevet taget af de socioøkonomiske aktører, ikke blot i partnerskab med Kommissionen, men også på egen foranledning, og med eller uden offentlig støtte:

a) Inden for Maastricht-traktatens rammer har arbejdsmarkedets parter på eget initiativ indledt en social dialog i EU, som er mundet ud i kontraktmæssige aftaler. Der er allerede indgået tre aftaler (forældreorlov, arbejde med begrænset varighed, deltidsarbejde), som Rådet derpå har omsat i direktiver. Det forhold, at arbejdsmarkedets parter træder ind på skuepladsen, udgør en betydningsfuld udvikling, som vil kunne udbygges langt mere, idet man hermed slår ind på en vej, hvor der i EU i højere grad opereres med kollektive aftaler og selvregulering inden for de enkelte brancher.

b) Der er etableret over 600 europæiske virksomhedsråd i Den Europæiske Union, hvoraf mange har foregrebet direktivets indhold.

c) Der er iværksat 60 regionale beskæftigelsespagter i EU's regioner, hvorved der er tilvejebragt nye lokale partnerskaber.

d) Der er indført flere tusinde europæiske standarder fra de europæiske standardiseringsorganers side (CEN, CENELEC og ETSI), hvilket er en vigtig udvikling, som er en forudsætning for at sikre konsekvens i standarderne i EU, selv om en lang række nationale standarder fortsat har grebet om sig i endnu større omfang.

e) Det Europæiske Patentkontor har udstedt 480000 europæiske patenter. Disse europæiske patenter giver patenthaverne en intellektuel og industriel beskyttelse i medlemsstater efter eget valg, selv om kun EU-patentet, som spændt afventes, men som stadig befinder sig på projektstadiet, vil indebære fuld dækning i EU, med lavere omkostninger.

f) Den gensidige anerkendelse lettes i kraft af certificeringsaftaler på europæisk plan, selv om disse stadig kun findes i et ringe antal og derfor bør udbygges yderligere i de kommende år.

g) I flere medlemsstater er der gennemført talrige undersøgelser af det indre marked, ofte på initiativ af eller i partnerskab med arbejdsgiverorganisationer, hvilket udgør et overmåde nyttigt supplement til Kommissionens undersøgelser.

h) Udsigten til etablering af et europæisk børsmarked i kølvandet på euroens indførelse har dannet baggrund for flere initiativer, bl.a. Euronext mellem Paris, Bruxelles og Amsterdam. I den allernærmeste fremtid vil der på dette felt ske en strategisk udvikling, bl.a fordi Den Økonomiske og Monetære Union på baggrund af internationaliseringen uundgåeligt vil medføre et krav om en øget samling af det europæiske børsmarked.

i) Der er oprettet sammenslutninger af unge iværksættere (junior-virksomheder osv.) på europæisk plan.

j) Der er etableret flere sammenslutninger til fremme af risikovillig kapital for bl.a. at bistå nystartede virksomheder inden for den nye økonomi og SMV'er. Den rivende teknologiske udvikling, herunder edb-udviklingen, bliver herved til en bevæggrund og en hovedkilde til innovative initiativer i EU.

k) Der er vedtaget europæiske adfærdskodekser for organisationer og virksomheder med det sigte at muliggøre en harmonisering af arbejdsmetoderne i det indre marked.

l) Den elektroniske handel griber om sig og er genstand for stigende selvregulering med sigte på etiske regler og bedre forbrugerbeskyttelse. Der er her tale om en vigtig udvikling, som må forventes at blive intensiveret.

m) Der er i den senere tid oprettet ordninger til lettelse af virksomhedsopbakning på europæisk plan, hvilket udgør en økonomisk og kulturel nyskabelse, der fortjener særlig omtale.

n) Der er sat ind med tiltag til bistand og juridisk samarbejde mellem fagorganisationer, mellem fagforeninger og mellem advokatsammenslutninger, hvilket er noget der vil tage til, efterhånden som det store indre marked bliver en realitet, idet sigtet er ret til fri bevægelighed samt til at arbejde og forbruge i alle medlemsstater.

o) Partnerskaber vedrørende samarbejde mellem byer og venskabsbyordninger, som i sig selv er initiativer, der har stået deres prøve gennem en årerække fortsætter med at udvikle sig, både mellem mindre og mellemstore byer og mellem storbyer; formålet er at formidle erfaringer på en lang række områder såsom miljø, transport, sikkerhed, kultur osv.

p) Der er oprettet regionale og lokale partnerskaber i mange regioner, hvilket er med til at etablere EU-dækkende decentraliserede og aktive solidaritets- og udviklingsnetværker - samtidig med at regionernes repræsentationskontorer over for EU-institutionerne (194 delegationer indtil dato) er blevet langt flere og har gjort det muligt at skabe frugtbare kontakter og at styrke partnerskaberne.

q) I flere europæiske lande afholdes der europæiske uddannelseskurser for tjenestemænd; det er bl.a. tilfældet i det europæiske center i Strasbourg; disse kurser må forventes at vinde udbredelse i lyset af det tiltagende samarbejde mellem medlemsstaternes forvaltninger inden for det indre marked.

r) Der er skabt en transatlantisk dialog for de europæiske erhvervskredse inden for rammerne af TABD (Trans-Atlantic Business Dialogue), og der er også afholdt andre rundbordsdrøftelser (eksempelvis Rusland og Japan), hvilket er med til at lette EU's kontakter og handelsaftaler med sine vigtigste partnere.

4. Initiativernes virkninger og begrænsninger

4.1. Det kan bemærkes, at mange initiativer især tager sigte på at støtte små og mellemstore virksomheder, som ofte i højere grad end store virksomheder har behov for støtte for fuldt ud at kunne drage fordel af det indre marked.

4.2. Det bemærkes, at initiativer vedrørende andre områder eller andre aktører spiller en knap så vigtig rolle som de initiativer, der vedrører virksomheder. Der består dog en del initiativer af denne art, ikke mindst med hensyn til arbejdstagernes forhold. Initiativer vedrørende forbrugerne indtager en mere begrænset plads.

4.3. Hvad indholdet angår, kan det bemærkes, at mange af de initiativer, som er taget for nylig, vedrører Internet og elektronisk handel. På disse felter er der i dag tydeligvis tale om et efterslæb med hensyn til information og samarbejde, ikke mindst for SMV'er, hvilket bør indhentes.

4.4. Det hovedbudskab, som disse initiativer udsender, går på decentralisering af forvaltningen af det indre marked, hvilket indebærer en stadig større inddragelse af interesseorganisationerne og de regionale og lokale forvaltninger.

4.5. Initiativerne har betydelige positive virkninger

4.5.1. Der findes i dag informationsværktøjer, som europæerne har permanent og direkte adgang til næsten uden omkostninger, både Internetsteder, ikke mindst Europa-webstedet, og netværker, som er tilvejebragt via partnerskaber ud over hele Europa, hvilket udgør en revolution set i forhold til situationen for bare nogle få år siden.

4.5.2. Denne direkte informationsadgang tilskynder stedse den europæiske befolkning til at udnytte alle de friheder, som står til dens rådighed, til at tage nye initiativer og dermed til at gøre det indre marked til en stadig mere konkret kendsgerning.

4.5.3. Der har udviklet sig partnerskaber på samtlige niveauer, hvor EU-institutioner, medlemsstater og partnere fra erhverv og samfund arbejder sammen om fælles målsætninger.

4.5.4. Gennemførelsen af det indre marked bliver i stadig højere grad en delt opgave, hvor forvaltninger og interesseorganisationer tegner sig for en nøglerolle, idet de skal fungere som relæer for at gennemføre tilpasningerne i praksis.

4.5.5. Der består muligheder for kontraktfrihed og selvregulering, hvilket er forløbere for en ny form for styring i Europa, som ikke mere er centraliseret og påduttet oppefra og nedefter, men som er pluralistisk og interaktiv, ja, som sågar udgår fra græsrødderne, og hvor der appelleres til en ny form for ansvar.

4.5.6. Der er ved at udvikle sig et egentligt europæisk arbejdsmarked, specielt i grænseområder, takket være udvekslinger og støtteforanstaltninger.

4.5.7. Initiativerne bidrager i høj grad til at rydde de stadig eksisterende administrative og kulturelle hindringer af vejen, selv om der også findes juridiske hindringer.

4.5.8. De udgør også et godt middel til at sætte fingeren på specielt juridiske hindringer, som stadig eksisterer, og som initiativerne alt for hyppigt fortsat løber ind i.

4.5.9. De udgør en kilde til god praksis ved at videreformidle idéer og positive resultater og medvirker til at gøre det indre marked til en grobund for innovationer.

4.5.10. Der er også ved at opstå nye, fælles, grænseoverskridende eller decideret europæiske identiteter i kraft af en fælles indsats på det indre marked og i forholdet til tredjelandemarkeder.

4.6. Begrænsningerne kan opdeles i forskellige grupper, og nogle af dem er lettere at rydde af vejen end andre.

4.6.1. Det psykologiske aspekt:

- europæerne (borgerne, forbrugerne, fagforeningerne, iværksætterne) er ikke altid klar over, hvilke redskaber der står til deres rådighed, selv om disse allerede har vundet stor udbredelse;

- sproglige og kulturelle forskelle består fortsat, selv om initiativerne søger at overvinde dem.

4.6.2. Det juridiske aspekt:

- det handicap, som manglende juridiske værktøjer udgør, træder stadig tydeligere frem, efterhånden som initiativerne udvikler sig (jf. vedtægten for det europæiske selskab, EU-patentet, ophævelse af dobbeltbeskatning osv.).

4.6.3. Det tekniske aspekt:

- initiativerne er stadig alt for hyppigt adskilt fra hinanden og udnytter ikke mulighederne for et samspil med andre supplerende initiativer;

- initiativernes cost/benefit-forhold, deres innovative islæt, deres funktion som forbillede og deres praktiske nyttevirkning for deltagerne er stærkt forskelligt, selv om det i mange tilfælde er vanskeligt at foretage en korrekt vurdering.

4.6.4. Det er lykkedes at sætte fingeren på en del af disse hindringer takket være en undersøgelse, som Kommissionen foretog i september 1999, blandt over 3000 virksomheder af forskellig størrelse, i forskellige sektorer og i forskellige lande. Selv om virksomhederne alt i alt erkender, at hindringerne er blevet færre og mindre alvorlige, har ØSU fremdraget en del hindringer på baggrund af forskellige høringer:

- de ekstraudgifter, som det er nødvendigt at afholde, fordi produkter og tjenesteydelser skal bringes i overensstemmelse med nationale specifikationer;

- overdreven offentlig støtte, som begunstiger nogle virksomheder til skade for konkurrencen;

- vanskeligheder, som knytter sig til forskellige momsordninger og -procedurer;

- begrænsninger i adgangen til markeder og eksistensen af eksklusivnetværker;

- de store udgifter til finansiering af grænseoverskridende tiltag;

- utilstrækkelig bekæmpelse af skattesvig og kommercielt bedrageri, plagiater og efterligninger, og;

- mangelen på retssikkerhed i kontrakter og grænseoverskridende transaktioner.

5. ØSU's henstillinger

5.1. Der består en mangfoldighed af initiativer, og PRISM-initiativets hovedsigte er derfor:

- at opstille kriterier vedrørende "bedste praksis";

- at rydde hindringerne for sådan bedste praksis af vejen, og

- at udbrede kendskabet til de bedste initiativer.

5.2. Med udgangspunkt i disse målsætninger anmoder ØSU de øvrige aktører på det indre marked - EU-institutionerne, medlemsstaterne, regionerne og de socio-økonomiske organisationer - om at intensivere deres bestræbelser på følgende felter:

5.2.1. EU-institutionerne bør:

5.2.1.1. fjerne de hindringer, som initiativerne stadig støder på på det indre marked, ved at tilvejebringe det nødvendige retsgrundlag (EU-patent, vedtægt for det europæiske selskab osv.);

5.2.1.2. drage omsorg for, at EU-støtten i højere grad knyttes sammen med fremme af innovative partnerskaber mellem socio-økonomiske aktører;

5.2.1.3. puste nyt liv i visse EU-initiativer for at imødekomme brugernes forventninger, herunder kontoret for virksomhedssamarbejde (BC-net), Interprise-programmet og Mattheus-programmet om udveksling af tjenestemænd;

5.2.1.4. fremme nye initiativer med henblik på at opfylde de stadig større krav vedrørende bl.a. styrkelse af produktsikkerhed, forbrugerbeskyttelse, miljø, bedrageribekæmpelse; og

5.2.1.5. tilskynde de socio-økonomiske aktører til at indgå aftaler om kontraktforhold og selvregulering med det sigte at præcisere og supplere reglerne vedrørende EU's indre marked.

5.2.2. Medlemsstaterne og regionerne bør:

5.2.2.1. forbedre kontaktpunkternes og koordinationscentrenes virkemåde og synlighed, bl.a. ved at sørge for, at borgerne og virksomhederne får et godt kendskab til disse organer;

5.2.2.2. samarbejde mere indbyrdes og med Kommissionen for at lette det indre markeds gennemførelse, bl.a. ved at styrke samarbejdet mellem forvaltningerne med henblik på fælles kontroltiltag;

5.2.2.3. sikre overensstemmelse mellem EU-regler og nationale og lokale regelsæt samt forbedre den gensidige anerkendelse på europæisk plan;

5.2.2.4. sørge for, at EU-lovgivningen omsættes korrekt og hurtigt;

5.2.2.5. i brugen af EU-støtte øge inddragelsen af socio-økonomiske aktører og partnerskaber med sigte på lettere gennemførelse af det indre marked; og

5.2.2.6. øge disse initiativers rolle som relevante informationsmidler angående forholdene i det indre marked.

5.2.3. Interesseorganisationerne bør:

5.2.3.1. udbygge initiativer og partnerskaber i det indre marked med udgangspunkt i bedste praksis på deres respektive felter;

5.2.3.2. tilvejebringe sammenhæng mellem initiativer, som supplerer hinanden, da dette vil øge deres virkninger og forbedre synergierne i det indre marked;

5.2.3.3. medvirke direkte via adfærdskodekser og kontraktmæssige aftaler i udbygningen af selvregulerende tiltag med henblik på definering og gennemførelse af spillereglerne i det indre marked; og

5.2.3.4. sætte fingeren på de stadig eksisterende problemfelter, på nye behov, som måtte dukke op, samt orientere de kompetente organer herom (herunder Europa-Kommissionen og Det Økonomiske og Sociale Udvalgs Observatorium for Det Indre Marked).

Bruxelles, den 29. november 2000.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Denne rapport bygger på flere kilder:

- Nationale oplysninger indhentet af Markedsobservatoriet

- Nationale oplysninger indhentet ved besøg på koordinationscentrene i medlemsstaterne

- Regionale initiativer (udtalelsen "PRISM - regionale initiativer")

- Grænseoverskridende initiativer (udtalelsen "PRISM - grænseoverskridende initiativer")

- Spørgeskemaundersøgelse hos forskellige organisationer

- Søgning på Internet og i andre informationskilder, og

- Europæiske agenturer.