om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne på det 20. ordinære møde for de kontraherende parter i konventionen om beskyttelse af havmiljø og kystområder i Middelhavet for så vidt angår et forslag til ændring af bilag II til protokollen om særligt beskyttede områder og den biologiske mangfoldighed i Middelhavet

Den påtænkte retsakt får bindende virkning for parterne i henhold til Barcelona-konventionens artikel 29, hvori det fastsættes, at "enhver protokol til denne konvention er bindende […] for de kontraherende parter i den pågældende protokol", og artikel 23, som fastsætter at "bilag til denne konvention eller til enhver protokol udgør en integrerende del af konventionen eller den pågældende protokol".

Proceduren i Barcelona-konventionens artikel 23 finder anvendelse på vedtagelsen af enhver ændring af bilagene til en protokol. Sådanne ændringer skal vedtages af et flertal på tre fjerdedele af protokollens kontraherende parter. I Barcelona-konventionens artikel 25 fastsættes det, at "Det Europæiske Økonomiske Fællesskab […] udøver deres stemmeret med et antal stemmer svarende til antallet af de af deres medlemsstater, der er kontraherende parter i denne konvention samt i en eller flere protokoller; Det Europæiske Økonomiske Fællesskab […] udøver ikke deres stemmeret i tilfælde, hvor medlemsstaterne udøver deres, og omvendt".

Mødet vil bl.a. blive bedt om at træffe afgørelse om en retsakt med retsvirkning, nærmere betegnet et forslag til ændring af bilag II (listen over truede og sårbare arter) til protokollen om særligt beskyttede områder og den biologiske mangfoldighed i Middelhavet ("protokollen").

Barcelona-konventionen om beskyttelse af havmiljø og kystområder i Middelhavet ("Barcelona-konventionen") har til formål at sikre en bæredygtig forvaltning af de naturlige hav- og jordressourcer samt at beskytte havmiljøet og kystområderne gennem forebyggelse mod, nedbringelse af og eliminering af forurening. Barcelona-konventionen trådte i kraft den 9. juli 2004.

Protokollen indeholder en liste over truede og sårbare arter og en liste over arter, hvis udnyttelse er reguleret (artikel 12). Disse to lister udgør henholdsvis bilag II og III til protokollen. De kontraherende parter er forpligtet til at vedtage samordnede foranstaltninger med henblik på at sikre beskyttelsen og bevarelsen af de dyre- og plantearter, der er opført i disse bilag.

Det foreslås ved den påtænkte retsakt at opdatere betegnelsen for en række havfugle- og kystfuglearter i lyset af de taksonomiske ændringer, der er sket siden de seneste ændringer af bilagene til protokollen. Disse udgør ikke væsentlige ændringer men blot ajourførelsen af navnene for arter, der allerede er opført på listen.

Dernæst foreslås det ved den påtænkte retsakt at optage fire nye arter af Anthozoa (Isidella elongata, Dendrophyllia cornigera, Dendrophyllia ramea og Desmophyllum dianthus) på listen over arter i bilag II til protokollen.

Dette andet forslag blev drøftet i konventionens relevante tekniske organ på det 13. møde mellem kontaktpunkterne til protokollen, hvor EU var repræsenteret.

De fire pågældende koralarter findes i naturtypen af fællesskabsbetydning "Rev", hvis bevaring kræver udpegning af særlige bevaringsområder i henhold til habitatdirektivets bilag I. Navnlig omfatter fortolkningsmanualen til Den Europæiske Unions Habitater under revdannende Middelhavsarter Dendrophyllia ramea-bestanden, Dendrophyllia cornigera-bestanden, facies af Isidella elongata samt bestande af hvid koral såsom Lophelia pertusa og Madrepora oculata (som arten Desmophyllum dianthus som regel anses for knyttet til). De fire arter anses for truet i henhold til den røde liste over truede arter i Middelhavsområdet (Dendrophyllia ramea er i øjeblikket klassificeret som sårbar, Dendrophyllia cornigera og Desmophyllum dianthus er truede, og Isidella elongate er en kritisk truet art og betragtes som næsten endemisk). Tre af de pågældende arter (D. ramea, D. cornigera og D. dianthus) tilhører en gruppe stenkoraller, der er omfattet af bilag II til konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter og dermed i bilag B til Rådets forordning (EF) nr. 338/97 (forordningen om beskyttelse af vilde dyr og planter). De fire Anthozoa-arter er udsat for en lang række menneskeskabte påvirkninger i Middelhavet, såsom f.eks. bundtrawling, bentisk langlinefiskeri, tilførslen af forurenende stoffer, boring, global opvarmning og forsuring af havene. Deres restitutionsevne kan være meget begrænset pga. relativt langsomme vækstrater, lav spredningskapacitet og en relativt lang levetid. Selv om der foreligger begrænsede videnskabelige oplysninger vedrørende bestandene af de fire arter, peger de tilgængelige kvalitative observationer og optegnelser for bestandene på et alvorligt tab af levesteder og/eller nedgang i bestanden.

Unionens støtte til disse forslag sikrer, at der er sammenhæng mellem Unionens interne og eksterne indsats.

Unionen er forpligtet til at deltage i det internationale samarbejde om at beskytte den biologiske mangfoldighed, jf. artikel 191, stk. 1, i TEUF, og i overensstemmelse med artikel 5 i FN-konventionen om den biologiske mangfoldighed samt afgørelserne vedtaget på den 10., 12. og 13. partskonference i henholdsvis Nagoya i 2010, Pyeongchang i 2014 og Mexico i 2016. I den henseende er de arter, der foreslås optaget på listen, især berørt af afgørelse XIII/11, der er vedtaget på den 13. partskonference under CBD, og som fremmer gennemførelsen af en frivillig konkret arbejdsplan om biodiversitet i koldtvandsområder, der bl.a. sigter mod at bevare og fremme modstandsdygtigheden af økosystemer i koldtvandsområder.

Forslaget er også i overensstemmelse med de betænkeligheder, der blev udtrykt på FN's konference om bæredygtig udvikling i 2012 "om koralrevs og mangrovers betydelige sårbarhed overfor påvirkninger, herunder klimaændringer, forsuring af havene, overfiskning, destruktive fangstmetoder og forurening", samt tilsagnet om at "støtte det internationale samarbejde med henblik på at bevare koralrevs og mangrovers økosystemer og udnytte deres sociale, økonomiske og miljømæssige fordele samt fremme teknisk samarbejde og frivillig informationsdeling", der blev givet ved samme konference.

Det bidrager endvidere til opfyldelsen af bæredygtigt udviklingsmål 14.2: "Inden 2020 skal hav- og kystnære økosystemer beskyttes og forvaltes bæredygtigt for at undgå større negativ indvirkning, bl.a. ved at styrke deres modstandskraft og ved at genoprette dem for at opnå sunde og produktive have".

I lyset af ovenstående bør Unionen støtte forslaget om ændring til bilag II til protokollen.

4.Retsgrundlag

4.1.Proceduremæssigt retsgrundlag

4.1.1.Principper

I henhold til artikel 218, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) vedtages der afgørelser om "fastlæggelse af, hvilke holdninger der skal indtages på Unionens vegne i et organ nedsat ved en aftale, når dette organ skal vedtage retsakter, der har retsvirkninger, bortset fra retsakter, der supplerer eller ændrer den institutionelle ramme for aftalen".

Begrebet "retsakter, der har retsvirkninger" omfatter retsakter, der har retsvirkninger i medfør af de folkeretlige regler, der gælder for det pågældende organ. Det omfatter også instrumenter, der ikke har bindende virkning i henhold til folkeretten, men som "vil kunne få afgørende indflydelse på indholdet af de regler, der vedtages af EU-lovgiver".

4.1.2.Anvendelse på det foreliggende tilfælde

Den retsakt, som mødet for de kontraherende parter i Barcelona-konventionen skal vedtage, er en retsakt, der har retsvirkninger. Den påtænkte retsakt får bindende virkning i henhold til folkeretten, jf. Barcelona-konventionens artikel 23 og 29. Det proceduremæssige retsgrundlag for den foreslåede afgørelse er derfor artikel 218, stk. 9, i TEUF.

4.2.Materielt retsgrundlag

4.2.1.Principper

Det materielle retsgrundlag for en afgørelse i henhold til artikel 218, stk. 9, i TEUF afhænger hovedsagelig af formålet for og indholdet af den påtænkte retsakt, hvortil der skal indtages en holdning på Unionens vegne.