DA Den Europæiske Unions Tidende C 347/19

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2015/C 347/09)

Denne offentliggørelse giver ret til at rejse indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1).

ENHEDSDOKUMENT

»ROSÉE DES PYRÉNÉES CATALANES«

EU-nr.: MULTI-PGI-0005-01343 — 23.4.2010

BOB ( ) BGB ( X )

1. Betegnelse

»Rosée des Pyrénées Catalanes«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Spanien (fælles ansøgning med Frankrig)

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.1. Kød (og slagteaffald), fersk

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Rosée des Pyrénées Catalanes« er lyst kalvekød fra landracerne Bruna de los Pirineos, Aubrac eller Gasconne, eller fra en krydsning mellem hunner fra disse landracer og hanner fra racerne Charolaise, Limousine eller Blonde d’Aquitaine.

Kalvene opvokser på friland med deres mødre og fodres med modermælk og græs.

De slagtes i alderen 5 til 8 måneder uden at være vænnet fra, og slagtekroppene vejer mindst 110 kg.

Kødet forhandles som hele eller halve slagtekroppe, kvarte slagtekroppe (for- eller bagfjerding) eller i udskæringer (også hakket).

Slagtekroppene er i klasserne E, U eller R efter EUROP-systemet med profiler fra »superkonvekse« til »rette« og med »ekstraordinær« til »god« muskelfylde.

De har et talgdække i klasse 2-3 i EUROP-systemet.

Kødets farve varierer fra rosa til lys rød. Fedtet er hvidt til cremefarvet.

3.3. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

Kalvenes foder består i hele deres levetid udelukkende af modermælk og græs,

og de slagtes uden at være vænnet fra modermælken.

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Kødet kommer fra kvæg af de racer, der er nævnt i punkt 3.2, som er født og opvokset i det afgrænsede geografiske område.

De etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område, er:

Fødsel

Opdræt: Kalvene tilbringer hele deres liv med moderen på landbrugets græsmarker frem til græsningsskiftet om sommeren, hvor de vandrer op i bjergene sammen med moderen. De indtager gradvist mindre mælk, som i stedet erstattes med græs,

men de vænnes aldrig helt fra.

3.5. Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

Slagtning og udskæring finder ikke nødvendigvis sted i området.

Kvæget må højst transporteres i tre timer forud for slagtning, så dyrene udsættes for så lidt stress og få forstyrrelser som muligt og for at garantere slutproduktets kvalitet.

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

Mærkningen skal tydeligt bære den beskyttede betegnelse »Rosée des Pyrénées Catalanes«, EU-symbolet for beskyttede geografiske betegnelser samt de oplysninger, der i henhold til de gældende regler skal påføres mærkningen.

4. Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Til trods for at det geografiske område (de catalanske Pyrenæer) er beliggende i to forskellige lande, er det kulturelt og geografisk set meget homogent.

De catalanske Pyrenæer — Spanien:

Det geografiske område omfatter alle kommunerne i distrikterne (»comarcas«) i højlandet: Alta Ribagorça, Alt Urgell, Berguedà, Cerdanya, Garrotxa, Pallars Jussà, Pallars Sobirá, Solsonès, Ripollès og Val d'Aran, samt kommunerne i bjergområderne i distrikterne Alt Empordà (Albanyà, Maçanet de Cabrenys og La Vajol), Bages (Aguilar de Segarra, Castellfollit del Boix, L’Estany, Moià, Mura, Sant Feliu Sasserra, Sant Mateu de Bages og Talamanca), Noguera (Àger, Alòs de Balaguer, Les Avellanes i Santa Linya, La Baronia de Rialb, Camarasa, Os de Balaguer og Vilanova de Meià), Osona (Alpens, Balenyà, El Brull, Centelles, Collsuspina, Espinelves, Folgueroles, Lluçà, Montesquiu, Muntanyola, Olost, Orís, Oristà, Perafita, Prats de Lluçanès, Rupit i Pruit, Sant Agustí de Lluçanès, Sant Bartomeu del Grau, Sant Boi de Lluçanès, Sant Julià de Vilatorta, Sant Martí de d’Albars, Sant Martí de Centelles, Sant Pere de Torelló, Sant Quirze de Besora, Sant Sadurní d’Osormort, Sant Vicenç de Torelló, Santa Eulàlia de Riuprimer, Santa Maria de Besora, Santa Maria de Corcó, Seva, Sobremunt, Sora, Tavèrnoles, Tavertet, Tona, Vidrà, Viladrau og Vilanova de Sau) og Pla de l’Estany (Sant Miquel de Campmajor).

De catalanske Pyrenæer — Frankrig:

I departementet Pyrénées Orientales omfatter det geografiske område alle kommunerne i kantonerne Vinça, Sournia, Arles sur Tech, Prats de Mollo, Prades, Olette, Mont Louis og Saillagouse samt nogle af kommunerne i kantonerne Perpignan (Perpignan), Millas (Corbère og Corbère les Cabanes), Thuir (Thuir, Castelnou, Camelas, Caixas, Sainte Colombe de la Commanderie, Fourques, Tordères, Llauro, Passa), Latour de France (Belesta og Caramany), Céret (Montauriol, Calmeilles, Oms, Taillet, Reynes, Céret, Vivès, Saint-Jean-Pla-de-Corts, Maureillas las Illas, Les Cluses, Le Perthus, l'Albère), Argelès (Montesquieu des Albères, Villelongue dels Monts, Laroque des Albères, Sorède, Argelès sur Mer), Saint Paul de Fenouillèdes (Vira, Fenouillet, Caudiès de Fenouillet, Prugnanes, Fosse, Saint Martin).

I departementet Aude omfatter det geografiske område de kommuner, der grænser op til departementet Pyrénées Orientales og er beliggende i bjergområdet macizo pirenaico. Det drejer sig om kommunerne i kantonerne Axat, Belcaire, Mouthoumet og Quillan samt nogle kommuner i kantonerne Couiza (Arques, Bugarach, Camps sur l'Agly, Cassaignes, Couiza, Coustaussa, Cubières sur Cinoble, Fourtou, Luc sur Aude, Missègre, Peyrolles, Rennes le Château, Rennes les Bains, Serres, Sougraigne, Terroles, Valmigère), Lagrasse (Mayronnes og Saint Martin des Puits), Limoux (Alet les Bains, Bouriège, Bourigeole, Castelreng, Festes et Saint André, La Bezole, Saint Couat du Razès, Véraza), Saint Hilaire (Belcastel et Buc, Caunette sur Lauquet, Clermont sur Lauquet, Greffeil, Ladern sur Lauquet, Villardebelle, Villefloure) og Tuchan (Cucugnan, Duilhac sous Peyrepertuse, Maisons, Montgaillard, Padern, Rouffiac des Corbières)

5. Tilknytning til det geografiske område

Forholdene i de catalanske Pyrenæer er særligt gunstige for opdræt af frilandskvæg. Området er karakteriseret ved lange strækninger og græsarealer i høj- og lavland med store naturlige græsgange, som kvæget kan græsse på det meste af året, indtil de klimatiske forhold bliver mindre gunstige. Området påvirkes af Middelhavet (et fugtigt submediterrant klima), og kvæget kan derfor tilbringe mere tid med sommergræsning og på græsgangene i bjergene, hvor de græsser frem til efteråret.

Den rigelige vandmængde og den gode soleksponering støtter fremkomsten af en rig og karakteristisk flora (især festuca pratensis, festuca alpina, poa pratensis, dactylis glomerata, sisleria coeruela, bromus erectus og arrhenaterum elatius), som skaber særligt gode græsningsområder for kvæg. Det giver også kvægavlerne mulighed for at dyrke forskellige græs- og bælgplanter i de lavere bjergområder, som de kan fodre kvæget med i de perioder, hvor kvæget ikke kan græsse i højlandet. De mest almindelige foderplanter er kløver, rajgræs, lucerne, esparsette og svingel.

Med hensyn til de menneskelige faktorer har kvæg opdrættet med henblik på arbejde eller produktion af kød typisk kælvet om foråret og er derefter blevet sat på græs med kalvene om sommeren, så der var mere ledig arbejdskraft til andre sæsonbaserede aktiviteter og for at bevare foderressourcerne i lavlandet. Nogle af kalvene blev slagtet til lokalt eller eget forbrug, når de vendte tilbage fra sommergræsning. Det kunne betale sig rent økonomisk, eftersom kalvene (kaldet »rosée«) i løbet af sommermånederne udelukkende var blevet fodret med modermælk og græs. Disse traditionelle metoder afspejler sig i den nuværende produktion af »Rosée des Pyrénées«.

Det beskyttede produkts særlige egenskaber skyldes de landracer, der anvendes (Bruna de los Pirineos, Aubrac og Gasconne), som er tilpasset forholdene og holdes på friland.

Denne form for opdræt sikrer kalvene en god vækst takket være deres føde i opdrætsperioden, og det giver således velformede slagtekroppe.

»Rosée des Pyrénées Catalanes« er kød med en fremragende muskelfylde, farven spænder fra rosa til lys rød, og fedtet er cremefarvet. Derfor nyder kødet stor anseelse, såvel blandt slagtere som blandt forbrugere. Denne type kød fra kvæg, der ikke er blevet vænnet fra, er blevet spist gennem århundreder i det geografiske område.

I de catalanske Pyrenæer afholdes der mange festlige arrangementer, dyrskuer og markeder for kødkvæg, hvor kalvene fra området spiller en fremtrædende rolle. Heriblandt bør nævnes Fira de Sant Ermengol i la Seu d’Urgell (som går tilbage til det XI. århundrede), feria d’Olette, feria de Prats de Mollo, og feria de Vinça samt vandreturene i bjergene i den regionale naturpark i de catalanske Pyrenæer. Den omfattende turisme i området har været med til at udbrede kødets ry for fremragende kvalitet, således at kødets gode omdømme har spredt sig til forbrugere og erhvervsdrivende uden for produktionsområdet. Det har ført til en lang række artikler og kommentarer i de aviser, der dækker området, såsom »l'Indépendant« (2. juli 1992 og 11. juli 2013), eller en bredere udbredelse i tidsskriftet »Patrimoine en region« (nr. 22 i foråret 2014), samt online-referencer i »guide gourmand« (http://guidedesgourmands.fr) og »Association des cuisiniers et restaurateurs du Rousillon« (http://toques-blanches-du-roussillon.com). Produktets store betydning fremgår også klart af distributionskanalerne, f.eks. er der etableret kollektivt postordresalg, og slagterne i området har hele hylder afsat til kun dette produkt.

De særlige kendetegn ved »Rosée des Pyrénées Catalanes« skyldes:

— det særlige miljø med store arealer, som er særligt egnet til frilandsopdræt med lange græsningsperioder om sommeren

— det solrige klima og de rigelige vandmængder i det geografiske område fremmer fremkomsten af en rig og helt særlig flora, som helt naturligt skaber store græsningsarealer. Klimaet giver således mulighed for at tilså midlertidige græsningsarealer i de lavere bjergområder til at fodre kvæget med, når det ikke er muligt at sende dem på græs

— indførelsen af racer, der er særligt tilpassede omgivelserne. De racer, der anvendes, dvs. Bruna de los Pirineos, Aubrac og Gasconne, er alle typiske landracer fra området, som udviser de særlige egenskaber, der er egnede til traditionelt opdræt i bjergområder, eftersom de kan udholde ekstreme vejrforhold, kræver meget lidt føde takket være deres evne til at udnytte de reserver, der er ophobet i perioder med rigeligt føde (græsningsskifte), og derfor er særligt godt tilpassede til både klimaet og områdets orografi

— en særlig knowhow (frilandsopdræt med få dyr)

— kalvenes føde (som udelukkende består af mælk og græs fra markerne) sammen med driftssystemet, som giver kødet dets særlige farve og mørhed og slagtekroppene deres form. Den modermælk, som kalvene får, bidrager til en god vækst takket være den betydelige tilførsel af calcium. Det giver en veludviklet knoglebygning, som igen bidrager til velformede slagtekroppe.

Kort sagt omdannes de vanskelige leveforhold i dette bjergområde til ubestridelige fordele takket være denne produktion af høj kvalitet, som har en betydelig tilknytning til territoriet. Landracerne kan udnytte hele området, både oppe i bjergene og i lavlandet, hvilket er med til at forme naturomgivelserne. Kvægavlerne prissætter deres produktion (anerkendelse og omdømme, lige så vel blandt forbrugere som forhandlere, højere priser), hvilket gør at de kan opretholde deres driftssystem (hvilket også er en fordel for resten af værdikæden), forblive i de vanskelige områder og videreføre landbruget i bjerglandsbyerne.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i denne forordning)

http://www.gencat.cat/alimentacio/pliego-rosee-pyrenees-catalanes

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCRoseedesPyreneescatalanes-FR-24-03-2015.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.