A4-0174/96

Beslutning om en meddelelse fra Kommissionen om den humanitaere bistand til det tidligere Jugoslavien: udsigter og retningslinjer (KOM(95)0564 - C4- 0535/95)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(95)0564 - C4- 0535/95),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Udenrigs-, Sikkerheds- og Forsvarsanliggender og udtalelser fra Budgetudvalget, Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser og Udvalget om Udvikling og Samarbejde (A4-0174/96),

A. der henviser til, at den fredstilstand, som blev skabt gennem aftalen af 12. november 1995 om OEst-Slavonien og gennem Dayton-aftalerne af 21. november 1995 om Bosnien-Hercegovina, indtil nu ikke er opnaaet, og at man maa goere alt for at udvirke en varig fred mellem konfliktens parter,

B. der henviser til, at gennemfoerelsen af Dayton-aftalerne vil skabe en ny stroem af flygtninge fra de zoner, der kommer under anden administrativ myndighed, og at disse flygtninge skal laegges til de 3,6 millioner flygtninge og fordrevne, der findes i det tidligere Jugoslavien paa grund af krigen,

C. der endvidere henviser til, at 850.000 mennesker har fundet tilflugt i en raekke europaeiske lande, og at man ogsaa maa tage hoejde for, at de fleste af dem vender tilbage,

D. der er klar over, at ikke alle disse flygtninge og fordrevne kan eller vil vende tilbage,

E. der henviser til, at den humanitaere bistand til de befolkninger, som har vaeret ofre for krigen, er absolut noedvendig, og at den boer fortsaettes, indtil disse af egen kraft kan forme deres liv,

F. der henviser til, at det er Den Europaeiske Union og dens medlemsstater, som har ydet den vaesentligste humanitaere bistandsindsats under krigen, og at det er de samme stater, som har leveret stoerstedelen af UNPROFOR- styrkerne,

G. der henviser til, at en stor del af den humanitaere bistand blev ydet af mange internationale ikke-statslige organisationer, som ofte arbejdede under vanskelige forhold og uden nogen form for koordinering,

H. der henviser til, at der maa ske forsaettelse af den humanitaere bistand i forbindelse med gennemfoerelse af planen for genopbygning, da disse to aktioner er naert forbundet,

1. fastslaar, at EU yder den stoerste finansielle andel af den humanitaere bistand til det tidligere Jugoslavien og derfor ogsaa har et stort ansvar for, at disse midler bliver rigtigt anvendt;

2. forventer, at den hoejtstaaende repraesentant ubetinget soerger for, at denne betingelse i aftalen ikke bliver omgaaet ved, at der sker en sammenblanding af investeringer til genopbygning og foranstaltninger i forbindelse med humanitaer bistand;

3. understreger, at den humanitaere bistand maa centreres omkring noedhjaelp i form af foedevarer og beklaedning, medicinsk udstyr, bistand til personer, der har lidt traumatisk skade, hurtigst mulig genopfoerelse af boliger, sygehuse og vaesentlige offentlige tjenester (vand, gas, elektricitet, transport og kommunikation); mener desuden, at presserende noedvendig fjernelse af miner kan falde ind under humanitaer bistand;

4. konstaterer, at den humanitaere bistand har en anden karakter end bistanden til genopbygning, da sidstnaevnte i henhold til Dayton-aftalen er forbundet med politiske betingelser; understreger derfor, at den humanitaere bistand, uden at man skal forfalde til total stivhed, ikke maa anvendes til projekter, der omfattes af genopbygningsbistanden;

5. anmoder indtraengende om, at den humanitaere bistand ikke bliver et alternativ, som traeder i stedet for, at Den Europaeiske Union forpligter sig politisk over for det tidligere Jugoslavien, og at den udoever det ansvar, den altid burde have haft over for dette land; finder, at det er saerligt noedvendigt, at Den Europaeiske Union indgaar forpligtelser ud over det mandat, som er fastsat for IFOR, med henblik paa at sikre mindretallenes sikkerhed i hele det tidligere Jugoslaviens omraade, garantere beskyttelse af flygtninge, som oensker af vende tilbage og muliggoere udvikling af det civile samfund;

6. opfordrer Den Europaeiske Union til at goere sin indflydelse gaeldende over for alle de tidligere parter i konflikten med henblik paa, at de giver alle de personer, der er jaget bort fra deres hjem af krigen, flygtningestatus;

7. forventer, at man omhyggeligt soerger for, at den humanitaere bistand naar ud til den lidende befolkning og ikke fylder de lokale myndigheders lommer;

8. er af den opfattelse, at et godt samarbejde mellem Den Europaeiske Union og det internationale samfund om den humanitaere bistand kan skabe betingelser for en positiv, fremtidsorienteret dialog mellem de befolkninger, som har kaempet mod hinanden;

9. understreger, at maalene med den humanitaere bistand paa kort sigt er at sikre, at de beroerte befolkninger overlever under forhold, der garanterer sikkerhed og vaerdighed, og at genopbygningshjaelpen paa mellemlang sigt skal goere det muligt for de samme befolkningsgrupper at genfinde en vis grad af selvforsyning, navnlig gennem levering af saasaed, goedning og maskiner, der goer det muligt at genoptage landbrugsvirksomhed, gennem stoette til smaa og mellemstore virksomheder, gennem genaabning af skoler og hospitaler og gennem genopretning af infrastrukturen;

finder, at den humanitaere bistand i vidt omfang kan bidrage til aktivering af de lokale myndigheder og mobilisering af de lokale ressourcer samt fremme af saerlige programmer for soldater, som vender tilbage fra fronten i en tilstand af generel modloeshed;

10. fremhaever, at det er af yderst hastende karakter at afvaebne lokale militser og paramilitaere grupper og med en minerydningsaktion, som vil goere det muligt at genoptage et normalt liv i Bosnien-Hercegovina; hilser med glaede i denne forbindelse det arbejde, som UNPROFOR og IFOR hidtil har udfoert i denne forbindelse; anser det for acceptabelt, at der i forbindelse med presserende noedvendig fjernelse af miner ogsaa kan anvendes midler afsat til humanitaer bistand;

11. understreger, at den humanitaere bistand navnlig skal vaere rettet mod noedhjaelpsfasen, og at genopbygningsbistanden navnlig boer vaere rettet mod genoprettelsen af den fysiske infrastruktur, som goer det muligt for de fordrevne at vende tilbage, idet den hurtige tilbagevenden af kvalificeret arbejdskraft til genopbygningsprojekter skal prioriteres med henblik paa hurtigst muligt at muliggoere genoptagelse af de sociooekonomiske aktiviteter;

12. er af den opfattelse, at det foerst og fremmest er gennem en konsekvent gennemfoerelse af Dayton-aftalerne - dvs. genoprettelse af bevaegelsesfriheden samt mulighed for at flygtningene inden for omraadet selv kan vende tilbage -, at det vil vaere muligt hurtigt at lade flygtningene i de vestlige lande vende tilbage;

13. mener, at Den Europaeiske Unions humanitaere bistand skal bidrage positivt til, at flygtninge og hjemloese kan vende tilbage til deres hjem; henviser til, at der stadig er mange problemer, der skal loeses, foer flygtninge kan vende tilbage til omraader, hvor de udgoer et kulturelt mindretal, og at deres tilbagevenden skal ske i samarbejde med UNHCR og ikke maa ske for tidligt; anmoder om, at Den Europaeiske Union ikke unoedigt medvirker til yderligere etnisk adskillelse og at den navnlig laegger vaegt paa at sikre og beskytte de flerkulturelle faellesskaber;

14. anmoder om, at de EU-medlemsstater, som storsindet har taget imod flygtninge fra det tidligere Jugoslavien, ivaerksaetter en plan for disse personers gradvise tilbagevenden, paa en saadan maade, at de ikke bliver tvunget tilbage, saa det forvaerrer situationen paa stedet, og isaer paa en saadan maade, at de tager hensyn til de paagaeldende personers oensker, da det ofte drejer sig om par med forskellig nationalitet, som ikke laengere oensker at slaa sig ned i stater, hvis multietniske karakter er langt mindre tydelig end foer;

15. anmoder om, at der gennem den humanitaere bistand sker finansiering af programmer paa det sanitaere, laegelige og kirurgiske omraade, og opfordrer til, at det medicinske personale vender tilbage, og til at internationale laegeorganisationer sender bistand, saa sundheds- og hospitalsvaesenet, der er gaaet i oploesning paa grund af krigen, paa ny kan fungere; understreger, at det er noedvendigt at ivaerksaette programmer for bistand til personer, der er handicappede, fordi de er saaret i krigen, og at give dem proteser, for at de saa vidt muligt kan genoptage en erhvervsvirksomhed;

16. understreger, at det er vigtigt med oejeblikkelige og koordinerede aktioner vedroerende klarhed og oplysning om savnede;

17. henviser til, at 27.000 mennesker er blevet meldt savnet, og at det er noedvendigt at finde disse mennesker eller deres grave; mener, at Unionen boer yde bistand til finansiering af dette efterforskningsarbejde og til den noedvendige identifikation, saaledes at den naermeste familie faar vished om deres slaegtninges skaebne, ogsaa fordi en ny start ellers vil vaere naesten umulig;

18. oensker, at der hurtigt foretages en saerlig uafhaengig undersoegelse af alt, hvad der er sket i forbindelse med Srebrenicas fald og de forsvundne borgere fra denne region;

19. anser det for noedvendigt, at krigsforbrydere, der har gjort sig skyldige i mord, voldtaegt og andre forbrydelser, opspores og udleveres til domstolen i Haag; understreger, at det er umuligt for mennesker at bo i et omraade, hvor mordere og voldtaegtsforbrydere stadig gaar frit omkring, og at det ikke er acceptabelt, at flygtninge af den aarsag ikke kan vende tilbage;

20. insisterer paa, at det er noedvendigt med psykologisk stoette til og rehabiliteringsprogrammer for de personer, som har vaeret ofre for den etniske udrensning, og understreger, at det er absolut noedvendigt, at der sker en kollektiv selvransagelse blandt alle folkeslagene i det tidligere Jugoslavien, for at der ligeledes kan skabes betingelser for en varig fred i menneskets sind; understreger, at den internationale krigsforbryderdomstol ud fra dette synspunkt har en rolle som forsoner i det tidligere Jugoslavien, og at alle regeringerne for de stater, som er opstaaet af det tidligere Jugoslavien, har en forpligtelse til at samarbejde med den, for at krigsforbrydere kan blive arresteret og stillet for retten;

21. finder, at man gennem den humanitaere bistand ogsaa maa tage hensyn til boern, der er blevet foraeldreloese paa grund af krigen, familier med én foraeldrepart og kvinder, der har vaeret udsat for vold, da disse personer har brug for et program for social bistand og psykologisk stoette samt uddannelse;

22. anmoder om, at man er saerlig opmaerksom paa de ca. 300.000 hjemsendte soldater, hvoriblandt mange unge fra det tidligere Jugoslaviens forskellige republikker, og understreger, at navnlig unge har behov for mental omskoling og uddannelse for at kunne forberede sig paa en normal opgave i det flerkulturelle samfund, der skal opbygges; anmoder om, at disse unge inddrages i opbygningen;

23. fremhaever, at de forskellige NGO'er har spillet og fortsat spiller en central rolle i forbindelse med forvaltningen af den humanitaere bistand; anmoder om, at der sker en koordinering af deres aktion, saaledes at de humanitaere aktioner bliver saa effektive som muligt; henviser til, at mange medarbejdere i NGO har meget lange arbejdstider under meget vanskelige forhold, og anmoder Kommissionen om sammen med NGO'erne at gennemfoere en ordning for midlertidig udskiftning om noedvendigt;

24. anmoder Kommissionen om at stoette, at der i Bosnien-Hercegovina dannes en NGO, hvori de tre samfund, der udgoer denne stat, afspejles, for at muliggoere genopstaaelsen af et multietnisk samfund baseret paa tolerance og verdslige europaeiske vaerdier;

25. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, regeringerne og parlamenterne i de stater, som foerhen var en del af det tidligere Jugoslavien, samt til De Forenede Nationers hoejtstaaende repraesentant;