EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 20.7.2021 SWD(2021) 724 final ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE Rapport om retsstatssituationen 2021



Landekapitel om Rumænien Ledsagedokument til MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET Retsstatssituationen i Den Europæiske Union {COM(2021) 700 final} - {SWD(2021) 701 final} - {SWD(2021) 702 final} - {SWD(2021) 703 final} - {SWD(2021) 704 final} - {SWD(2021) 705 final} - {SWD(2021) 706 final} - {SWD(2021) 707 final} - {SWD(2021) 708 final} - {SWD(2021) 709 final} - {SWD(2021) 710 final} - {SWD(2021) 711 final} - {SWD(2021) 712 final} - {SWD(2021) 713 final} - {SWD(2021) 714 final} - {SWD(2021) 715 final} - {SWD(2021) 716 final} - {SWD(2021) 717 final} - {SWD(2021) 718 final} - {SWD(2021) 719 final} - {SWD(2021) 720 final} - {SWD(2021) 721 final} - {SWD(2021) 722 final} - {SWD(2021) 723 final} - {SWD(2021) 725 final} - {SWD(2021) 726 final} - {SWD(2021) 727 final}



Sammendrag Siden Rumæniens tiltrædelse af EU i 2007 er landets reformer af retsvæsenet og indsatsen for at bekæmpe korruption blevet fulgt af Kommissionen gennem mekanismen for samarbejde og kontrol (MSK), som er en vigtig ramme for fremskridt på disse områder. Mekanismen for samarbejde og kontrol fortsætter parallelt med retsstatsmekanismen, som Rumænien — ligesom de øvrige medlemsstater — er en integreret del af, indtil alle benchmarks er opfyldt. Regeringen foreslår reformer, der skal adressere de bekymringer, der kom til udtryk i forbindelse med ændringerne af retsplejelovene i 2017-2019, som blev kritiseret for at have en negativ indvirkning på retsvæsenets uafhængighed, kvalitet og effektivitet. Den Europæiske Unions Domstol har i en præjudiciel afgørelse af 18. maj 2021 undersøgt en række aspekter ved disse reformer og bekræftet disse bekymringer, navnlig hvad angår sektionen for efterforskning af lovovertrædelser i retsvæsenet (SIIJ). Parlamentet behandler i øjeblikket et lovforslag om nedlæggelse af denne sektion. Der er blevet indledt en lovgivningsprocedure med henblik på at ændre retsplejelovene. Personalemangel er blevet forstærket af, at der ikke er blevet ansat nye retsembedsmænd, samtidig med at et stort antal retsembedsmænd er gået på pension. Det har øget presset på retsembedsmændene, hvilket igen er gået ud over retsvæsenets kvalitet og effektivitet. Den institutionelle ramme for bekæmpelse af korruption er omfattende, men det kræver vedvarende politisk vilje fra regeringens side at gøre den effektiv. Vedtagelsen af en ny strategi for bekæmpelse af korruption for 2021-2025 er en central prioritet. Der gøres stadig fremskridt med effektiviteten af efterforskning og sanktionering af korruption på mellemhøjt og højt niveau. Det nationale direktorat for korruptionsbekæmpelse (DNA) har opnået bedre resultater, selv om ændringerne af retsplejelovene i 2017-2019 stadig lægger store hindringer i vejen for, at direktoratet kan fungere efter hensigten. Det er fortsat nødvendigt at ændre straffelovgivningen. Forfatningsdomstolens afgørelser har ikke ført til konkrete lovgivningsmæssige og politiske løsninger, hvilket har forstærket problemerne og forringet retssikkerheden i forbindelse med bekæmpelse af korruption. Det styrkede institutionelle samarbejde i forbindelse med valgene i 2020 kan markere en ændring i tilgangen til folkevalgtes integritet. Agenturet for forvaltning af beslaglagte aktiver er stadig fuldt operationelt, og PREVENT, det elektroniske system vedrørende interessekonflikter, er effektivt. Der foreligger retsgarantier vedrørende mediefrihed og -pluralisme. Der er dog stadig problemer med gennemførelse og håndhævelse af de eksisterende retlige rammer, navnlig når det gælder adgang til information. Det nationale audiovisuelle råd mangler stadig ressourcer til at kunne udføre sine opgaver fuldt ud, og rådets arbejde har været påvirket af, at en række af dets medlemmers mandat er udløbet. Der er stadig ikke fuld gennemsigtighed med hensyn til ejerskabet af medierne. Medier kan være udsat for politisk pres, navnlig når deres indtægter er afhængige af statslig annoncering. Der meldes stadig om injuriesager mod undersøgende journalister. I forbindelse med covid-19-pandemien modtog medierne støtte i form af midler afsat til statslige mediekampagner, der havde til formål at forebygge spredningen af covid-19-smitte. Lovgivningens stabilitet og forudsigelighed giver stadig anledning til bekymring, da lovgivningen ændres hyppigt, hvilket betyder, at love kan være modstridende. Den begrænsede brug af konsekvensanalyser er også bekymrende. Efter folkeafstemningen i 2019 har regeringen ikke i væsentlig grad gjort brug af nøddekreter på det retlige område. Hvad angår covid-19-pandemien har landet indført forhøjet alarmberedskab med skærpet parlamentarisk kontrol. Efter at EU-Domstolen den 18. maj 2021 havde truffet afgørelse om en række aspekter af retsplejelovene, afsagde forfatningsdomstolen den 8. juni 2021 en dom, der har givet anledning til alvorlig bekymring, eftersom den stiller spørgsmålstegn ved princippet om EU-rettens forrang. Lovgivningen om foreninger og fonde blev ændret i 2020 for at mindske NGO'ers administrative byrde. Mekanismen for samarbejde og kontrol blev oprettet ved Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union i 2007 som en overgangsforanstaltning for at lette landets fortsatte bestræbelser på at reformere retsvæsenet og intensivere bekæmpelsen af korruption . I overensstemmelse med beslutningen om oprettelse af mekanismen og som understreget af Rådet ophører mekanismen for samarbejde og kontrol, når alle de benchmarks, der gælder for Rumænien, er blevet opfyldt i tilfredsstillende grad. I sine rapporter fra januar 2017 foretog Kommissionen en omfattende vurdering af Rumæniens udvikling i de ti år med mekanismen for samarbejde og kontrol. Den opstillede også en kurs hen imod en afslutning af mekanismen baseret på 12 endelige centrale henstillinger, der, hvis de bliver efterkommet, vil være tilstrækkelige til at opfylde målene for mekanismen for samarbejde og kontrol, medmindre den positive udvikling skulle vise sig at vende. I rapporten fra november 2018 blev det konkluderet, at udviklingen var vendt eller skabte tvivl om, hvorvidt fremskridtene var irreversible, og at det var nødvendigt at fremsætte otte yderligere henstillinger. Kommissionen vurderede i den seneste MSK-rapport, der blev vedtaget i juni 2021, fremskridtene med de 12 henstillinger fra januar 2017 og de otte yderligere henstillinger fra november 2018. Kommissionen konkluderede i denne rapport, at situationen inden for rammerne af mekanismen for samarbejde og kontrols benchmarks siden den seneste rapport i 2019 havde udvist en klar positiv tendens, og glædede sig over, at der i 2021 blev givet et stærkt fornyet incitament til reformer og til at rette op på tilbagegangen i perioden 2017-2019. Resultatet er, at der sker fremskridt på tværs af alle de resterende MSK-henstillinger, og mange er på vej til at blive opfyldt, hvis fremskridtene fortsat er stabile. I.Retssystemet Det rumænske retssystem er inddelt i fire instanser, både civile og militære: byretterne i første instans, de almindelige og de særlige domstole, appeldomstolene samt kassationsdomstolen. Kassationsdomstolen behandler straffesager i første instans og strafferetlige appelsager for bestemte kategorier af personer samt appelsager i visse civil- og forvaltningsretlige sager. En af denne domstols grundlæggende opgaver er at sikre en ensartet fortolkning og anvendelse af lovgivningen ved de øvrige retsinstanser. Det øverste retsråd, der har til opgave at sikre retsvæsenets uafhængighed, er opdelt i to sektioner, én for dommere og én for anklagere. Hver sektion har enekompetence med hensyn til ansættelse og forvaltning af dommeres og anklageres karriere og fungerer som domstol i disciplinærsager. Anklagemyndigheden ledes af statsanklageren for den offentlige anklagemyndighed ved kassationsdomstolen. Den offentlige anklagemyndighed omfatter specialiserede instanser med særlige kompetencer og en særlig organisation, nemlig det nationale direktorat for korruptionsbekæmpelse (DNA) og direktoratet for efterforskning og bekæmpelse af organiseret kriminalitet og terrorisme (DIICOT), der ledes af chefanklagere, og siden 2018 sektionen for efterforskning af lovovertrædelser i retsvæsenet (SIIJ) . Der er også en militær anklagemyndighed. Statsanklageren og chefanklagerne i de specialiserede instanser, DNA og DIICOT, udnævnes af landets præsident efter forslag fra justitsministeren og efter en ikke-bindende udtalelse fra det øverste retsråd . Rumænien er medlem af Den Europæiske Anklagemyndighed. Den rumænske sammenslutning af advokatsamfund er en juridisk person af offentlig interesse, som omfatter alle 41 advokatsamfund i Rumænien. Forfatningsdomstolen er ansvarlig for at kontrollere, om love er i overensstemmelse med forfatningen, og for at afgøre konflikter af forfatningsmæssig karakter mellem offentlige myndigheder. Uafhængighed Opfattelsen af det rumænske retsvæsens uafhængighed anses af borgerne for at være middel — en markant stigning i forhold til tidligere år. Graden af borgernes opfattelse af retsvæsenets uafhængighed er steget fra 37 % i 2020 til nu at være middel (51 %) . Blandt virksomhederne er graden af opfattelsen af retsvæsenets uafhængighed middel (45 %), svarende til et fald på 8 procentpoint i forhold til 2020 . Den største kilde til bekymring er blandt borgerne stadig indblanding eller pres fra staten og politikere og blandt virksomhederne indblanding eller pres fra økonomiske eller andre specifikke interesser . Ændringerne af retsplejelovene i 2017-2019 er ved at blive gennemgået. Retsplejelovene, som ændret i perioden 2017-2019, indeholder bestemmelser om retsembedsmænds status og om retssystemets og det øverste retsråds organisering. Disse love er centrale for retsembedsmænds uafhængighed og et velfungerende retsvæsen. Ændringerne af retsplejelovene, som stadig var i kraft, havde stor indvirkning på retssystemets uafhængighed, kvalitet og effektivitet. Der blev konstateret væsentlige problemer med navnlig oprettelsen af en sektion for efterforskning af lovovertrædelser i retsvæsenet (SIIJ), ordningen med dommeres og anklageres civilretlige ansvar, førtidspensionsordninger, adgang til professionen samt højtstående anklageres status og udnævnelse. Som nævnt i rapporten om retsstatssituationen 2020 og MSK-rapporten for 2021 bekræftede gennemførelsen af de ændrede love hurtigt, at der var grund til bekymring, og der er opstået nye problemstillinger i de mellemliggende år. Da de ændrede love stadig er i kraft, hersker der fortsat bekymring for den negative indvirkning på retssystemets funktion. Hvad angår SIIJ er sektionen stadig i drift, og der hersker stor bekymring for dens funktion, selv om den har været mindre aktiv i det seneste år. Den 30. september 2020 sendte den daværende justitsminister en række forslag vedrørende en omfattende ændring af retsplejelovene i seks måneders offentlig høring. Ifølge justitsministeren blev lovforslagene uddybet efter en analyse af kravene i Europa-Kommissionens MSK-rapport, GRECO-rapporter og Venedigkommissionens udtalelser. Det erklærede mål med lovforslagene er at afhjælpe de negative virkninger af ændringerne i 2017-2019 og foreslå løsninger på mange problemstillinger, der er blevet påpeget i MSK-rapporterne, navnlig hvad angår afvikling af SIIJ, forbedring af anklageres faglige uafhængighed ved ophævelse af de ændrede lovbestemmelser fra 2018, retsembedsmænds civilretlige ansvar, begrænsninger for dommeres ytringsfrihed og procedurer for tilbagekaldelse og udnævnelse af anklagere i ledende stillinger. I januar 2021 vedtog regeringen et memorandum, der afspejlede det politiske tilsagn om at behandle alle udestående MSK-henstillinger. De planer, der er beskrevet i memorandummet, omfatter et lovforslag om afskaffelse af sektionen for efterforskning af lovovertrædelser i retsvæsenet (SIIJ) og ændringer af retsplejelovene, som begge er direkte forbundet med MSK-henstillingerne. Efter den offentlige høring og en række drøftelser med dommerstanden sendte den nuværende justitsminister den 29. marts 2021 de tre forslag til ændring af lovene til det øverste retsråd til udtalelse. Justitsministeren forpligtede sig til at sende lovforslagene til Venedigkommissionen til udtalelse, samtidig med at de blev sendt til parlamentet. Det er vigtigt, at disse lovgivningsmæssige ændringer sikrer retsvæsenets uafhængighed i overensstemmelse med EU-retten, og at Europarådets anbefalinger tages i betragtning. En vigtig udvikling er Domstolens dom af 18. maj 2021, som behandlede en række bestemmelser i retsplejelovene i lyset af artikel 2 og artikel 19, stk. 1, i TEU og af mekanismen for samarbejde og kontrols beslutning, navnlig med hensyn til SIIJ og midlertidige udnævnelser til lederstillinger i retsinspektoratet samt dommeres personlige ansvar i tilfælde af retslige fejl . Domstolen fastslog desuden, at en medlemsstat ikke kan ændre sin lovgivning, navnlig med hensyn til organisering af retsvæsenet, på en sådan måde, at det medfører en forringelse af beskyttelsen af værdien af retsstatsprincippet . Et særskilt lovforslag, der tager sigte på at afvikle anklagemyndighedens sektion for efterforskning af lovovertrædelser i retsvæsenet (SIIJ), drøftes i parlamentet. Lovforslaget blev offentliggjort på justitsministeriets websted den 4. februar 2021. Den 11. februar 2021 afgav det øverste retsråd en negativ udtalelse om lovforslaget med den begrundelse, at der er behov for yderligere garantier for at beskytte retsembedsmænd mod potentielt ulovlig korruptionsefterforskning. Regeringen godkendte lovforslaget i uændret form den 18. februar og sendte det til behandling i parlamentet. Den 24. marts 2021 vedtog deputeretkammeret lovforslaget, men tilføjede bestemmelser, der efter dets opfattelse er nødvendige for at beskytte retsembedsmænd mod ulovlig korruptionsefterforskning, og foreslog, at en anmodning om godkendelse af sagers forelæggelse for retten først skal behandles af det øverste retsråd, når det drejer sig om korruptionsrelaterede lovovertrædelser. Forslaget mødte stærk kritik fra civilsamfundet, en stor del af dommerstanden og en del af det øverste retsråd, da opfattelsen var, at det kunne føre til en begrænsning af retsembedsmænds ansvar. Lovforslaget behandles nu i senatet, som træffer den endelige afgørelse. Den 29. marts 2021 anmodede justitsministeren Venedigkommissionen om en udtalelse om lovforslaget og navnlig om de yderligere garantier med henblik på at sikre overensstemmelse med Europarådets standarder. Venedigkommissionen glæder sig i sin udtalelse af 5. juli 2021 over Rumæniens planer om at afvikle SIIJ og give kompetencen tilbage til de specialiserede anklagemyndigheder såsom DNA og DIICOT, men anbefaler, at ændringerne af deputeretkammeret opgives. Domstolen fastslog i sin dom af 18. maj 2021 vedrørende SIIJ, at en lovgivning, hvorefter der oprettes en sådan specialiseret afdeling, skal være begrundet i objektive og kontrollerbare krav, der vedrører hensynet til en forsvarlig retspleje, og skal sikre, at afdelingen ikke kan anvendes som et middel til politisk kontrol med dommeres og anklageres virksomhed, og at afdelingen udøver sin kompetence i overensstemmelse med kravene i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. I en dom af 7. juni 2021 var appeldomstolen i Pitești den første forelæggende ret, der skulle anvende Domstolens afgørelse om, at SIIJ's eksistens ikke er begrundet i objektive og kontrollerbare krav, der vedrører hensynet til en forsvarlig retspleje, og at sektionen derfor ikke har kompetence til at efterforske sager, der indbringes for den. Det er vigtigt, at det løbende retslige reformarbejde, som indebærer, at SIIJ afvikles, og de specialiserede anklagemyndigheder igen får materiel kompetence i igangværende sager, finder sted i overensstemmelse med EU-retten og navnlig med Domstolens afgørelse og under hensyntagen til europæiske standarder. Den Europæiske Unions Domstol har truffet en præjudiciel afgørelse om dommeres og anklageres civilretlige ansvar. I rapporten om retsstatssituationen 2020 blev der henvist til bekymringer med hensyn til de regler om civilretligt ansvar, der blev indført med retsplejelovene i 2017-2019, navnlig med hensyn til den beføjelse, der er tildelt finansministeriet i denne forbindelse , da reglerne giver ministeriet ret til at vurdere, om der er begået retlige fejl, hvor dommere har handlet i ond tro eller groft uagtsomt, og derefter iværksætte inddrivelsesprocedurer mod dommere for de skader, der er forårsaget af deres domme. Europarådet pegede på den potentielle afskrækkende virkning, som denne nye ordning kan have på dommere og anklagere, navnlig i forbindelse med oprettelsen af den nye sektion for efterforskning af lovovertrædelser i retsvæsenet . Domstolen tog i sin dom af 18. maj 2021 stilling til ordningen for dommeres civilretlige ansvar og bemærkede, at den klart og præcist skal fastsætte de nødvendige garantier, der sikrer, at hverken efterforskningen eller regressøgsmålet kan forvandles til midler til politisk pres på den judicielle virksomhed. Forslagene til nye retsplejelove fra marts 2021, som justitsministeren har anmodet det øverste retsråd om en udtalelse om, indeholder ændringer af bestemmelserne om dommeres og anklageres civilretlige ansvar. Det er vigtigt, at de foreslåede ændringer afspejler Domstolens afgørelse korrekt og tager højde for de relevante europæiske standarder. Forslagene til retsplejelove omfatter ændringer af reglerne for udnævnelse af retsinspektoratets ledelse og dennes ansvar. Domstolen undersøgte, om regeringens beføjelse til at foretage midlertidige udnævnelser til lederstillinger i retsinspektoratet, som er ansvarligt for at føre disciplinærsager mod dommere og anklagere, var i overensstemmelse med artikel 2 og artikel 19, stk. 1, i TEU. I sin dom af 18. maj 2021 fandt Domstolen, at for så vidt som de personer, der bestrider lederstillinger i retsinspektoratet, kan udøve en afgørende indflydelse på dets aktiviteter, skal reglerne for deres udnævnelse udformes på en sådan måde, at de ikke kan give anledning til nogen rimelig tvivl om, hvorvidt dette organs beføjelser og funktioner anvendes som middel til at lægge pres på den judicielle virksomhed eller som middel til politisk kontrol med denne virksomhed. I de seneste år har retsinstitutionerne, herunder det øverste retsråd selv, sat fokus på bekymringer over retsinspektoratets manglende ansvar, idet de har henvist til den store andel af sager, som anlægges af inspektoratet, men ender med at blive afvist i retten, koncentrationen af al beslutningstagning hos chefinspektøren og begrænsningerne for det øverste retsråds tilsynsbeføjelser . Forslagene til nye retsplejelove fra marts 2021, hvor justitsministeren anmodede om SCM's udtalelse, indeholder ændringer af bestemmelserne om udnævnelse af chefinspektøren og vicechefinspektøren samt om kontrolmekanismerne vedrørende retsinspektoratets arbejde. Proceduren for udnævnelse af højtstående anklagere er ved at blive gennemgået som led i ændringerne af retsplejelovene. Som påpeget i rapporten om retsstatssituationen 2020, MSK-rapporter og en række udtalelser fra Venedigkommissionen hersker der fortsat bekymring for den nuværende lov med hensyn til balancen mellem forskellige institutioners indflydelse på udnævnelsesprocessen og magtkoncentrationen hos justitsministeren. I 2020 blev to ud af tre højtstående anklagere udnævnt til trods for en negativ udtalelse fra det øverste retsråd. I forslaget til nye retsplejelove, der er under udarbejdelse, sigter justitsministeren mod at imødegå disse bekymringer ved at foreslå ændringer af udnævnelsesproceduren. I forslagene til nye love foreslås det navnlig at styrke det øverste retsråds rolle ved at indføre et krav om en bindende udtalelse fra det øverste retsråds sektion for anklagere om den foreslåede udnævnelse, og at præsidenten kan afvise udnævnelsen et hvilket som helst antal gange i stedet for én gang, hvilket er i overensstemmelse med Venedigkommissionens anbefalinger. Afskedigelsesproceduren for højtstående anklagere skal ændres efter en afgørelse fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol. Den 5. maj 2020 fastslog Menneskerettighedsdomstolen, at den tidligere chefanklager ikke havde haft en reel mulighed for at få prøvet grundene til, at hun blev afsat, i retten . I forslagene til ændring af retsplejelovene er proceduren for afskedigelse af højtstående anklagere blevet udvidet med en procedure for prøvelse ved en forvaltningsdomstol. Regeringen fremlagde sin handlingsplan for fuldbyrdelse af dommen i februar 2021, og Europarådets Ministerkomité evaluerede dens gennemførelse i juni 2021. Kvalitet Manglen på menneskelige ressourcer i retssystemet giver fortsat anledning til bekymring. I december 2020 var næsten 10 % af dommerstillingerne og knap 16 % af anklagerstillingerne stadig ubesatte, hvilket også har indvirkning på retssystemets effektivitet. Selv om førtidspensionsordningen for retsembedsmænd, som blev indført i 2018, og som gjorde det muligt at gå på pension efter 20 års tjeneste, blev ophævet af parlamentet i marts 2021 efter anbefaling fra både Venedigkommissionen og Greco, gik omkring 300 retsembedsmænd på pension i 2020 og omkring 150 i det første kvartal af 2021, hvilket har forstærket denne mangel. Forfatningsdomstolens dom, der erklærede bestemmelsen om, at det øverste retsråd skulle godkende reglerne om tilrettelæggelse og afvikling af udvælgelsesprøven med henblik på ansættelse i retsvæsenet, for forfatningsstridig, skabte et juridisk tomrum, som betød, at der ikke blev afholdt nogen udvælgelsesprøve til rekruttering af nye retsembedsmænd i 2020. For at afhjælpe dette tomrum sendte justitsministeriet den 22. juni 2020 et lovforslag om adgang til det nationale retsinstitut ud til offentlig debat. Lovforslaget blev vedtaget af senatet den 3. februar 2021. En gruppe parlamentarikere indbragte imidlertid loven for forfatningsdomstolen ex ante, og domstolen erklærede den forfatningsstridig. Den gældende lovgivning gav som følge heraf ikke mulighed for at afholde udvælgelsesprøver med henblik på ansættelse i retsvæsenet. Det medførte yderligere forsinkelser med hensyn til nyansættelser samt en øget sagsmængde for dommere og anklagere, hvilket øgede presset på dommere og anklagere og havde konsekvenser for retsvæsenets kvalitet og effektivitet. En ny lov, som parlamentet vedtog den 28. juni 2021, skal rette op på det nævnte juridiske tomrum og gøre det muligt at afholde udvælgelsesprøver med henblik på ansættelse i retsvæsenet i 2021 og 2022. Forfatningsdomstolen fastslog ved en afgørelse af 14. juli 2021, at de bestemmelser i denne lov, som ville have nedsat den anciennitet, der krævedes for at deltage i udvælgelsesprøver med henblik på udnævnelse af anklagere ved DNA og DIICOT, fra ti til syv år, var forfatningsstridige.

Den strategiske forvaltning af retsvæsenet har ikke kunnet fungere effektivt. Den strategiske forvaltning af retsvæsenet blev oprettet i 2017 med det formål at behandle vigtige strategiske spørgsmål i retssystemet og samle de vigtigste institutioner med ansvar for retssystemets funktion. MSK-rapporten for 2021 bekræftede tidligere konklusioner om, at den strategiske forvaltning af retsvæsenet ikke havde fungeret efter hensigten, og at handlingsplanen stadig stort set ikke var blevet gennemført. Selv om den strategiske forvaltning af retsvæsenet afholdt en række møder i slutningen af 2019, og det faglige institutionelle samarbejde blev genoptaget, blev der ikke opnået konkrete resultater. I begyndelsen af 2021 begyndte justitsministeren at indkalde til møder igen, og der blev afholdt indledende drøftelser om funktionen af den strategiske forvaltning af retsvæsenet og om strategien for menneskelige ressourcer for 2021-2022. Forfatningsdomstolen fastslog, at domme i straffesager skal være begrundet med hensyn til de faktiske og retlige forhold på tidspunktet for afsigelsen. Bestemmelser i strafferetsplejeloven gav mulighed for at udfærdige den slags domme senest 30 dage efter afsigelsen, hvorved der opstod situationer, hvor en endelig dom skulle fuldbyrdes, selv om den dømte person stadig ikke kendte dommens præmisser. Den 7. april 2021 fastslog forfatningsdomstolen, at udarbejdelsen af en straffedom efter domsafsigelsen fratager domfældte retten til adgang til domstolsprøvelse og retten til en retfærdig rettergang. Der var allerede tidligere blevet peget på denne tidsforskel mellem afgørelse og begrundelse som et vedvarende problem. Den 12. maj 2021 trådte en ny lov i kraft, som kræver, at domsafsigelsen og offentliggørelsen af begrundelsen for domme i straffesager skal ske samtidig inden for en given frist efter retsmødets afslutning. Data viser, at digitaliseringsniveauet i retssystemet generelt er tilfredsstillende. I 2020 er en stor mængde information om retssystemet tilgængelig online for offentligheden. Domstolene gør i vid udstrækning brug af digital teknologi som f.eks. et elektronisk sagsbehandlingssystem, et elektronisk sagsfordelingssystem og digitale kommunikationsværktøjer. Der er også etableret ordninger til udarbejdelse af maskinlæsbare retsafgørelser i civil-, handels- og forvaltningsretlige sager. Interessenter oplyser dog, at der stadig er behov for forbedring. Covid-19-pandemien har medført en stigning i brugen af digitale værktøjer i retssystemet. I 2020 steg antallet af videokonferencesystemer ved domstolene, hvilket medførte, at et øget antal retsmøder blev afholdt som videokonference. Interessenter oplyser imidlertid, at brugen af digitale retsmøder fortsat er begrænset, da dommere stadig foretrækker at afholde retsmøder fysisk i stedet for pr. videokonference. I september 2020 fremlagde justitsministeriet et lovforslag om et digitalt retsvæsen under covid-19-pandemien, som ville udvide muligheden for at afholde retsmøder pr. videokonference. I straffesager giver lovforslaget mulighed for, at frihedsberøvede personer kan afhøres pr. videokonference på tilbageholdelsesstedet uden deres samtykke, hvis retten vurderer, at denne metode ikke er til skade for en korrekt gennemførelse af sagen og ikke berører parternes rettigheder og interesser. Lovforslaget giver også mulighed for, at andre end frihedsberøvede personer kan afhøres pr. videokonference, men kun med deres samtykke. Lovforslaget blev vedtaget af parlamentet den 28. april 2021. Effektivitet Den generelle effektivitet i civil-, forvaltnings- og handelsretlige sager er fortsat stabil. I 2019 faldt sagsbehandlingstiden ved retterne i første instans i civil- og handelsretlige sager en smule i forhold til 2018, mens den steg en smule i forvaltningsretlige sager. Gennemførelsesprocenten for civil-, handels- og forvaltningsretlige sager i første instans faldt en smule og ligger nu på 100. Sagsbehandlingstiden vedrørende specifikke områder af EU-retten er fortsat kort. Det gælder dog ikke for sager om hvidvaskning af penge, hvor den steg kraftigt. De enkelte domstoles udfordringer med hensyn til arbejdsbyrde er imidlertid forskellige. For eksempel har lavere retsinstanser i civilretlige sager angivet en særligt stor sagsmængde, og situationen blev forværret af, at domstolenes arbejde blev indstillet i forbindelse med undtagelsestilstanden. Rumænien er fortsat under skærpet tilsyn af Europarådets Ministerkomité med hensyn til iværksættelse af foranstaltninger til afhjælpning af de uforholdsmæssigt lange sagsbehandlingstider i forlængelse af domme fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol. Ministerkomitéen har bemærket, at reformen af den civile retspleje og strafferetsplejen i alle henseender er fuldført, men at der stadig mangler at blive foretaget en konsekvensanalyse for at vurdere effekten af disse foranstaltninger. II.Ramme for bekæmpelse af korruption Rumænien har i det store og hele indført en lovgivningsmæssig og institutionel ramme for bekæmpelse af korruption. En national strategi for bekæmpelse af korruption blev vedtaget i 2016, og koordineringen af dens gennemførelse varetages af justitsministeriet. Den institutionelle ramme for bekæmpelse af korruption er uændret. Den specialiserede anklagemyndighed for korruptionsbekæmpelse, det nationale direktorat for korruptionsbekæmpelse (DNA), har kompetence til at efterforske sager om korruption på mellemhøjt og højt niveau, mens anklagemyndigheden efterforsker alle andre korruptionssager. DNA efterforsker også strafbare handlinger begået mod EU's finansielle interesser samt visse kategorier af alvorlige strafbare handlinger på området for økonomisk-finansiel kriminalitet. Indenrigsministeriet har et særligt direktorat for korruptionsbekæmpelse (DGA), der har kompetence i spørgsmål vedrørende integritet og korruption i forbindelse med ansatte under ministeriet, herunder politiet. Det nationale integritetsagentur (ANI) udfører administrative undersøgelser af sager om interessekonflikter, uforenelighed og uberettiget velstand og har ansvaret for at overvåge og kontrollere indberetninger af aktiver, bl.a. fra samtlige folkevalgte. Det nationale agentur for forvaltning af beslaglagte aktiver (ANABI) sikrer forvaltningen af beslaglagte og konfiskerede aktiver fra kriminelle aktiviteter og letter opsporing og identificering af udbytte. Opfattelsen blandt sagkyndige og virksomhedsledere er, at korruptionsniveauet i den offentlige sektor stadig er højt. I Transparency Internationals korruptionsindeks for 2020 fik Rumænien en score på 44 ud af 100 og ligger som nr. 19 i Den Europæiske Union og nr. 69 på verdensplan. Denne opfattelse har været forholdsvis stabil i de seneste fem år. Vedtagelsen af en ny national strategi for bekæmpelse af korruption for 2021-2025 er en prioritet for regeringen. Fremskridt med den nationale strategi for bekæmpelse af korruption er en central national prioritet på regeringens politiske dagsorden. Den nationale strategi for bekæmpelse af korruption for 2016-2020 udløb i 2020. OECD gennemfører i øjeblikket en intern evaluering og en ekstern revision, som skal danne grundlag for udarbejdelsen af den nye nationale strategi for bekæmpelse af korruption (2021-2025). Justitsministeriet, der koordinerer strategien, oplyser, at der er gjort fremskridt med gennemførelsen af strategien for 2016-2020 i mange af de deltagende forvaltninger og offentlige organer, omend ulige fordelt, navnlig på højrisikoområder som sundhed, uddannelse og offentlige indkøb. Fremskridtene har omfattet forbedrede procedurer for håndtering af følsomme problemstillinger, langt færre integritetshændelser, øget gennemsigtighed og en forbedret service til borgerne, bl.a. gennem digitalisering. Hovedpunkterne i denne strategi betragtes som bedste praksis blandt de deltagende institutioner og vil blive videreført i den næste strategi. Det gælder navnlig for peer review-overvågningsmekanismen og den deltagelsesbaserede beslutningstagning gennem fem platforme til bekæmpelse af korruption (med deltagelse af interessenter). Justitsministeriet har dog påpeget, at strategiens effektivitet næst efter den dedikerede gennemførelse navnlig afhænger af den politiske vilje til at sætte skub i gennemførelsen af foranstaltningerne i alle deltagende forvaltninger og offentlige institutioner, herunder på lokalt plan. Evalueringerne er ved at blive afsluttet, og justitsministeriet har afholdt en offentlig høring af interessenter fra de fem antikorruptionsplatforme vedrørende den nye strategi og forventer at foreslå, at den nye nationale strategi for bekæmpelse af korruption vedtages inden udgangen af 2021. Der er gjort fremskridt med effektiviteten af efterforskning og sanktionering af korruption på mellemhøjt og højt niveau. Udnævnelsen af en ny chefanklager for det nationale direktorat for korruptionsbekæmpelse og af andre personer til lederstillinger i 2020 har skabt ny fremdrift og institutionel stabilitet. Dette har øget kvaliteten af efterforskningerne og de sager, der indbringes for domstolene. DNA opnåede bedre resultater i 2020 end i 2019 med en stigning i antallet af tiltaler for korruption på højt niveau og en mindre ophobning af sager . Der er også sket fremskridt på domstolsplan med en stigning i antallet af retsafgørelser . I 2020 steg antallet af anmeldelser fra borgere og ex officio-anmeldelser af påstået korruption, hvilket er et skift fra den faldende tendens siden 2015. DNA ser dette som et tegn på, at offentligheden har genvundet tilliden til denne institution, herunder dens rolle, som var hårdt ramt af angreb i perioden 2017-2019. DNA's kommunikationspolitik blev også ændret i 2020, således at navne på mistænkte ikke længere nævnes i pressemeddelelserne, når efterforskningen indledes, hvilket begrænser mistænktes offentlige eksponering. Ændringerne af retsplejelovene i 2017-2019 var en stor hindring for, at DNA kunne fungere tilfredsstillende, hvilket vil være tilfældet, så længe de er i kraft. De generelle problemer, som retssystemet står over for, har medført særlige vanskeligheder for DNA . DNA har manglet menneskelige ressourcer , hvilket har øget presset på anklagere på et tidspunkt, hvor DNA stod over for endnu en udfordring med at udvikle sin egen tekniske kapacitet til at gennemføre retsafgørelser ved hjælp af særlige efterforskningsteknikker Desuden påvirkes den effektive behandling af visse korruptionssager på højt niveau fortsat negativt af sektionen for efterforskning af lovovertrædelser i retsvæsenet (SIIJ), som fortsat griber ind i igangværende korruptionssager på højt niveau, der efterforskes af DNA. Den problematiske praksis med tilbagetrækning af appeller i korruptionssager på højt niveau ophørte, efter at forfatningsdomstolen i juli 2020 afgjorde, at overførslen af appelsager til SIIJ var forfatningsstridig . Der er også en øget risiko for straffrihed i korruptionssager på højt niveau, som SIIJ behandler, navnlig på grund af sektionens langsommelige sagsbehandling. SIIJ's håndtering af klager over anklagere fra personer, der er dømt for korruption, er også blevet opfattet som et pres på DNA's anklagere. De igangværende ændringer af retsplejelovene, herunder nedlæggelsen af SIIJ, vil være vigtige skridt til at sikre, at DNA fungerer tilfredsstillende fremover. Fortsat usikkerhed om ændringer af straffeloven og strafferetsplejeloven er stadig en stor udfordring i kampen mod korruption. Som det pointeres i rapporten om retsstatssituationen 2020 og i MSK-rapporten for 2021, er en anden stor udfordring i kampen mod korruption manglende politisk og lovgivningsmæssig opfølgning på de vidtrækkende afgørelser fra forfatningsdomstolen, der siden 2014 er kommet slag i slag, og som har annulleret eller fortolket bestemmelser i straffeloven og strafferetsplejeloven . Der er stadig behov for ændringer af straffeloven og strafferetsplejeloven. Denne situation har ført til øgede problemer og retlig usikkerhed i forbindelse med efterforskning, retsforfølgelse og sanktionering af korruption på højt niveau. Det har resulteret i, at sager ikke har kunnet vindes, at der er opstået retlig usikkerhed om anerkendelse af bevismateriale, og at efterforskninger eller retssager har skullet begynde forfra . Det vides endnu ikke, hvilken effekt forfatningsdomstolens afgørelser om sammensætningen af panelerne med tre dommere til behandling af korruptionssager på højt niveau og panelerne med fem dommere til endelig behandling af appelsager ved kassationsdomstolen får på verserende korruptionssager på højt niveau . Domstolen fastslog i en nyere dom, at princippet om EU-rettens forrang er til hinder for en national lovgivning med forfatningsstatus, hvorefter en lavere retsinstans mister retten til af egen drift at undlade at anvende en national bestemmelse, der er omfattet af MSK-rammens anvendelsesområde, og som er i strid med EU-retten. Såfremt det fastslås, at EU-traktaten eller MSK-beslutningen er tilsidesat, kræver princippet om EU-rettens forrang, at den forelæggende ret undlader at anvende de omhandlede bestemmelser, uanset om de er fastsat ved lov eller i forfatningen. Der blev taget et vigtigt politisk skridt i februar 2021, hvor parlamentet definitivt afviste problematiske ændringer af lovene, der var blevet foreslået i perioden 2018-2019, efter at forfatningsdomstolen havde fastslået, at de som helhed var forfatningsstridige. Deputeretkammeret har opstillet kriterier for afgørelse af anmodninger om ophævelse af parlamentarisk immunitet, men senatet har endnu ikke fulgt trop. I juni 2019 ændrede deputeretkammeret sin forretningsorden med specifik henvisning til kriterierne i Venedigkommissionens rapport om formålet med og ophævelsen af parlamentarisk immunitet. Senatet har endnu ikke vedtaget sådanne regler. Det nationale integritetsagentur (ANI) undersøger fortsat sager om uforenelighed, interessekonflikter og uberettiget velstand . ANI's arbejde bør lettes af en ændring fra juli 2020, som giver adgang til elektronisk indgivelse af oplysninger om aktiver og interesser , og som trådte i kraft i maj 2021. ANI oplyser, at agenturets budget for 2020 var tilstrækkeligt til, at agenturet kunne udføre sine opgaver, da det oprindeligt reducerede budget blev forhøjet senere på året . ANI står over for en vis usikkerhed med hensyn til sine ledende stillinger. Posten som formand har været ledig siden december 2019, og næstformandens mandat udløber senere i år. I april 2021 blev der endelig iværksat udvælgelsesprocedurer. Den retlige ramme for integritet er fortsat fragmenteret. I rapporten om retsstatssituationen 2020 fremhæves de fortsatte udfordringer for den retlige ramme for integritet og behovet for stabilitet og klarhed samt en solid ramme. En række ændringer af integritetslovene, navnlig i 2017-2019, medførte en svækkelse af ANI's evne til at udføre sit arbejde og en forværring af de allerede fragmenterede retlige rammer. Den retlige usikkerhed om den gældende integritetsordning og pålæggelsen af sanktioner blev navnlig forstærket af to forslag, der trådte i kraft i 2019. I 2020 og 2021 præciserede kassationsdomstolen fortolkningen af lovgivningen. Domstolen fastslog, at sanktionen finder anvendelse, selv om uforeneligheden vedrører et tidligere mandat, og at en forældelsesfrist på tre år bør henvise til behovet for, at ANI afslutter en efterforskning senest tre år efter de faktiske omstændigheder, som afgør, om der foreligger en interessekonflikt eller uforenelighed (i stedet for at sanktionen ikke kan pålægges efter tre år) . ANI har bifaldet disse afgørelser, som på ny skaber klarhed og vished med hensyn til muligheden for at pålægge sanktioner efter en endelig domstolsafgørelse. En konsolidering af lovgivningen om integritet, uforenelighed og interessekonflikter vil gøre det muligt at tage hensyn til retspraksis og politikker til forebyggelse af korruption og skabe et stabilt grundlag for fremtiden. ANI forstærkede sin oplysningsindsats vedrørende integritetsregler for kandidater under lokalvalgene og parlamentsvalget i 2020 og delte oplysninger med de relevante myndigheder om kandidater, der har forbud mod at bestride et offentligt embede. Inden lokalvalgene den 20. september 2020 kontaktede ANI centrale og lokale valgmyndigheder for at oplyse om kandidater, der kunne være underlagt et forbud mod at bestride et offentligt embede efter en sanktion for uforenelighed eller interessekonflikt i forbindelse med den pågældendes tidligere mandat . Desuden sendte ANI efter valget en nominel liste over kandidater, der havde forbud mod at bestride et offentligt embede i tre år, til de domstole, der har kompetence til at kontrollere nye folkevalgtes mandat. Visse kandidater blev forhindret i at opstille, og andre fik ikke noget embede, men for omkring halvdelen af de kandidater, der var underlagt et forbud, fastslog domstolene, at de har lov til at bestride det offentlige embede . Med hensyn til parlamentsvalget anmodede det rumænske senats valideringsudvalg som led i valideringsprocessen efter valget ANI om at oplyse, om de valgte senatorer havde været genstand for endelige og uigenkaldelige retsafgørelser som følge af uforenelighed eller interessekonflikter. ANI fastslog, at ingen af de valgte senatorer var underlagt et forbud mod at bestride et embede. Deputeretkammeret har anmodet om ANI's holdning med hensyn til en række deputeredes fremlæggelse af oplysninger om potentiel uforenelighed . PREVENT, det elektroniske system til forhindring af interessekonflikter inden for offentlige indkøb, er effektivt, da antallet af konstaterede interessekonflikter er faldet markant. I 2020 analyserede PREVENT-systemet 19 140 indkøbsprocedurer med henblik på at identificere mulige interessekonflikter. I 2020 udstedte integritetsinspektørerne ti integritetsadvarsler til en samlet værdi af ca. 11,1 mio. EUR. Under undtagelsestilstanden i forbindelse med covid-19-pandemien fik offentlige myndigheder og juridiske personer, hvor staten havde aktiemajoriteten, tilladelse til at foretage direkte indkøb af materialer og udstyr til bekæmpelse af pandemien uden offentliggørelse i det elektroniske system for offentlige indkøb og med overskridelse af værdigrænsen (på ca. 27 000 EUR) for offentliggørelse i det elektroniske system. Det betød, at disse direkte indkøb ikke blev registreret i det elektroniske system og derfor ikke er blevet kontrolleret af PREVENT-systemet. For at afhjælpe problemet med at kontrollere procedurerne for direkte indkøb har ANI udviklet en mekanisme, der skal analysere datasæt vedrørende disse procedurer på grundlag af oplysninger fra offentlige kilder. Målet med denne mekanisme er at identificere "afviklede" interessekonflikter i disse indkøbsprocedurer, der har undgået PREVENT-systemets kontrol. Ved udgangen af januar 2021 har ANI ved hjælp af en risikomatrix verificeret 580 procedurer for direkte indkøb udført i første halvår af 2020 og identificeret 64 potentielle integritetshændelser (11 % af procedurerne), som vil blive analyseret yderligere. Dette kan medføre, at ex officio-proceduren for vurdering af disse sager sættes i gang. Det nationale agentur for forvaltning af beslaglagte aktiver (ANABI) er stadig fuldt operationelt. Formålet med ANABI er at sikre en effektiv fuldbyrdelse af de beslaglæggelseskendelser, der afsiges i straffesager, gennem en effektiv forvaltning af de beslaglagte aktiver, som agenturet modtager fra anklagere og dommere. I 2021 gik ANABI ind i sit femte år, og agenturet udvikler fortsat sine aktiviteter. Agenturet har på baggrund af sine erfaringer og med støtte fra justitsministeriet indledt en offentlig debat for at fremme en national strategi for styrkelse af systemet for inddrivelse af aktiver. Denne strategi og handlingsplan gælder for perioden 2021-2025 og indeholder målsætninger om øget kapacitet til at spore aktiver både nationalt og internationalt, bedre samarbejdsmekanismer for samtlige berørte interessenter og foranstaltninger til oprettelse af en national kriminalitetsforebyggelsesfond. Denne fond skal yde støtte til foranstaltninger til beskyttelse af ofre, forebyggelse af kriminalitet og uddannelse. Der er fastsat begrænsede bestemmelser om svingdørsproblematikken for embedsmænd i lov 161/200360 og i de skiftende nationale strategier for bekæmpelse af korruption. Embedsmænd, der har overvåget og kontrolleret statsejede virksomheder i forbindelse med deres arbejde, kan ikke ansættes i eller yde særlig rådgivning til sådanne virksomheder i tre år efter udtræden af offentlig tjeneste. Der findes dog ingen regler om karensperioder for centrale beslutningstagere.

Håndhævelsen af adfærdskodekser og manglende regler om lobbyvirksomhed for parlamentarikere er fortsat en udfordring. Hvad angår adfærdskodekser for parlamentsmedlemmer har Greco for nylig peget på den manglende håndhævelse af reglerne samt på manglende regler om, hvordan parlamentsmedlemmer kommunikerer med lobbyister, foruden klart definerede restriktioner med hensyn til gaver, repræsentation, begunstigelser og andre ydelser. For at kompensere for de forskellige retsregler om svingdørsproblematikken blev der udviklet en standardprocedure, der kan anvendes af alle relevante offentlige institutioner, som led i et EU-finansieret projekt. Rumænien har haft en lov om beskyttelse af whistleblowere siden 2004, men dens praktiske gennemførelse ligger på et relativt lavt niveau. Justitsministeriet meddelte ved udgangen af 2020, at der arbejdes på et forslag til en lov, som skal gennemføre direktivet om beskyttelse af whistleblowere. Den 5. marts 2021 blev lovforslaget og dets begrundelse offentliggjort på justitsministeriets websted til offentlig debat. Trods covid-19-pandemien er retsforfølgelsen af korruption stadig effektiv. De offentlige anklagemyndigheder og DNA var særligt opmærksomme på eventuelle korruptionsrelaterede problemer i forbindelse med offentlige indkøb under covid-19-pandemien. De mønstre, som DNA har identificeret, omhandler sager om brud på udbudsreglerne, bestikkelse af offentligt ansatte, der arbejder med udbudsprocedurer, og køb af forfalskede varer. III.Mediepluralisme og mediefrihed Retten til ytringsfrihed og retten til indsigt i oplysninger af offentlig interesse er forankret i forfatningen. Medietilsynsmyndighedens mission og sammensætning er fastsat i loven om audiovisuelle medier. Myndighederne overvejer at ændre denne lov i forbindelse med gennemførelsen af direktivet om audiovisuelle medietjenester. Der hersker stadig bekymring med hensyn til det nationale audiovisuelle råds funktion og budget. Det nationale audiovisuelle råd (CNA), som er den myndighed, der varetager offentlighedens interesser i forbindelse med audiovisuelle programmer, er oprettet ved lov som uafhængig offentlig myndighed under parlamentarisk kontrol. CNA's arbejde var afbrudt fra februar 2021, hvor fire ud af 11 medlemmers mandat udløb, indtil den 11. maj, hvor de nye medlemmer, som parlamentet havde valgt, indtrådte. Det ser ud til, at de budgetproblemer, der nævnes i rapporten om retsstatssituationen 2020, stadig er til stede. Et lovforslag om gennemførelse af direktiv (EU) 2018/1808 om audiovisuelle medietjenester, hvori der stilles krav om tilstrækkelige økonomiske og budgetmæssige ressourcer, blev sendt i offentlig høring i marts 2021. Lovforslaget fastsætter, at myndigheden skal råde over tilstrækkelige budgetmidler. Manglen på specifikke garantier for redaktionel uafhængighed og redaktionelle normer vækker fortsat bekymring. Hvad angår selvregulering i pressesektoren, har der ikke været ændringer siden rapporten om retsstatssituationen 2020, hvori der blev udtrykt bekymring over manglen på specifikke garantier for redaktionel uafhængighed og faglige normer, gennem enten lovgivning eller selvregulering. Covid-19-pandemien forværrede den økonomiske situation for trykte og lokale medier, som i forvejen havde det svært, og betød, at håndhævelsen af kvalitetsstandarder blev prioriteret lavt. I observatoriet for mediepluralisme (MPM) 2021 angives det, at journalisters usikre og dårlige arbejdsforhold er et stort vedvarende problem, og vurderes det, at den kommercielle påvirkning og ejernes påvirkning af redaktionelt indhold er et område med meget høj risiko. Der er stadig ikke fuld gennemsigtighed med hensyn til ejerskabet af medierne. Som nævnt i rapporten om retsstatssituationen 2020 skal rådet i henhold til lov om audiovisuelle medier sikre gennemsigtighed i tilrettelæggelsen, driften og finansieringen af massemedierne i den audiovisuelle sektor. Der gælder ingen mediespecifikke regler for trykte og digitale medier, som er underlagt generelle regler om gennemsigtighed i henhold til selskabslovgivningen. I MPM oplyses det desuden, at der er smuthuller. Der henvises i øvrigt til databeskyttelsesregler for at undgå at offentliggøre visse oplysninger om medieejerskab, som tidligere blev fremlagt af CNA. Ifølge MPM 2021 er nyhedsmediekoncentrationen høj, navnlig i markedssektoren for trykte nyheder, som er meget lille målt på både efterspørgsel og antal medier. Statslig annoncering er fortsat en vigtig finansieringskilde for mediesektoren. Tilbagegangen inden for kommerciel annoncering har betydet, at medievirksomheder har mistet indtægter, mens kontrakter om statslig annoncering tilsyneladende giver anledning til bekymring for den redaktionelle frihed. Interessenter melder også om bekymring over tildelingen af midler og nævner f.eks. aftaler om annoncering af begivenheder under covid-19-pandemien, hvor det må antages, at sådanne begivenheder ikke kunne finde sted. Statslige midler til informationskampagner har spillet en stor rolle for medierne under covid-19-pandemien. Med nøddekret nr. 63 af 7. maj 2020 blev der afsat ca. 50 mio. EUR til statslige mediekampagner, der skulle hjælpe med til at forhindre spredning af covid-19-smitten. Hovedparten af budgettet (53 %) skulle ifølge lovgivningen afsættes til tv-kampagner. I alt 364 ansøgere fik gavn af ordningen. Ordningen blev kritiseret af nogle medievirksomheder og andre interessenter, der anså ansøgningskriterierne for at favorisere store medier og være befordrende for clickbait. De pegede også på risikoen for, at borgernes tillid til medierne falder, og for politisk pres og selvcensur. Gennemførelsen af den retlige ramme for adgang til information giver stadig anledning til bekymring. Lovgivningen garanterer massemediers adgang til information af offentlig interesse, bl.a. gennem pressekonferencer, der skal arrangeres løbende af offentlige myndigheder. Manglende adgang til information anføres dog fortsat som en stor udfordring for journalister. De problemer, der fortsat meldes om, også i forbindelse med covid-19-pandemien, omfatter forsinkelser på og afvisning af at levere information, manglende pressekonferencer samt henvisning til databeskyttelsesregler for at begrænse adgangen til information. Når afgørelser truffet af myndigheder, der afviser at give oplysninger, anfægtes i retten, foretages der desuden forskellige fortolkninger af de samme situationer. Ud over generel statistik blev rådata vedrørende covid-19-pandemien fra marts 2021 stillet til rådighed og opdateret af myndighederne dagligt. På trods af denne indsats ser adgangen til information stadig ud til at være blevet vanskeliggjort yderligere under covid-19-pandemien, hvilket har fået civilsamfundet og journalister til at opfordre til større gennemsigtighed. Løbende overvågning fra de rumænske myndigheders side viser, at de retlige rammer anvendes forskelligt af forvaltningen, og at de offentlige myndigheder ikke prioriterer gennemsigtighedsforanstaltninger tilstrækkelig højt. Det laveste efterlevelsesniveau ses hos lokale myndigheder. Som risikofaktorer angiver MPM 2021 myndighedernes lydhørhed, som stadig er inkonsekvent, og det faktum, at det er besværligt at få adgang til domstolsprøvelse. I august 2020 blev der foreslået ændringer af gennemførelsesbestemmelserne for den retlige ramme for at imødegå nogle af udfordringerne. Nogle af de foreslåede bestemmelser er imidlertid blevet kritiseret for at kunne vanskeliggøre adgangen til visse informationer yderligere. I marts 2021 blev der iværksat et projekt vedrørende en strategi for håndtering af regeringens kommunikation. Der meldes stadig om injuriesager mod undersøgende journalister. To nye varsler fra Europarådets platform til fremme af beskyttelse af journalistik og journalisters sikkerhed vedrører chikane og intimidering af journalister. En anden injuriesag mod undersøgende journalister i forbindelse med artikler om den globale fodboldindustri blev afvist af den pågældende rumænske domstol i begyndelsen af 2021. I en nyere dom i en injuriesag anlagt af borgmesteren i et distrikt i Bukarest mod en større avis fastslog retten i første instans, at en række artikler, som den pågældende avis havde bragt, skulle fjernes. Det oplyses, at borgmesteren også har indgivet en anmeldelse, der efterforskes af direktoratet for efterforskning af organiseret kriminalitet og terrorisme, mod journalister fra flere publikationer for deltagelse i en organiseret kriminel gruppe samt for afpresning. Civilsamfundet har desuden meldt om SLAPP-sager (strategisk retssag mod offentligt engagement) mod journalister, medier eller civilsamfund anlagt af offentlige institutioner eller forretningsfolk . IV.Andre institutionelle spørgsmål vedrørende den demokratiske kontrol og balance Rumænien er en semipræsidentiel republik med repræsentativt demokrati. Det rumænske parlament har to kamre: senatet (overhuset) og deputeretkammeret (underhuset). Regeringen, de deputerede, senatorerne og en gruppe på mindst 100 000 borgere har ret til at tage lovgivningsmæssige initiativer. Forfatningsdomstolen er garant for forfatningens overholdelse og ansvarlig for at prøve loves forfatningsmæssighed. Lovgivningens stabilitet og forudsigelighed giver stadig anledning til bekymring. Den almindelige procedure for udarbejdelse og vedtagelse af love er velreguleret og baseret på en udvidet institutionel magtdelingsstruktur. I rapporten om retsstatssituationen 2020 blev det imidlertid anført, at lovgivningen ændres for hyppigt, hvor formålet med ændringerne ofte er uklart, og de deraf følgende love kan være modstridende. Parlamentet har på forskellige politikområder taget initiativ til adskillige ændringer af de samme love, herunder modstridende ændringer, og efterfølgende vedtaget dem. Det lovgivende råd oplyser, at gentagne og usammenhængende ændringer kombineret med manglen på kodificering af love, der er blevet ændret adskillige gange, har gjort det vanskeligt, selv for advokater, at få kendskab til den positive retstilstand. Virksomheder oplyser, at manglen på stabil og forudsigelig lovgivning er en udfordring. Det lovgivende råd ønsker derfor nu at indføre et krav om offentliggørelse af en konsolideret udgave af love, hver gang de ændres. Lov nr. 24 om lovgivningsmæssig metode giver initiativtagerne til en lov mulighed for at beslutte, at loven skal genpubliceres i konsolideret form, men der gøres sjældent brug af denne mulighed. Det lovgivende råd har desuden taget initiativ til et projekt om kodificering af lovgivningen. Den parlamentariske procedure, hvor ændringsforslag forbliver under behandling, indtil de specifikt fjernes, betyder imidlertid, at en række ændringsforslag og procedurer, der har været under behandling længe, stadig holdes åbne i forhold til parlamentet. Parlamentets endelige afvisning, i den nye lovgivende magts første måneder, af problematiske ændringsforslag på centrale områder, der stadig var under behandling fra den foregående lovgiver, blev anset for et positivt skridt. Regeringen har ikke vedtaget væsentlige nøddekreter på det retslige område siden den forrige rapport. Ved en vejledende folkeafstemning i maj 2019 stemte et flertal af borgerne for at forbyde regeringens brug af nøddekreter på det retslige område. Det afspejlede bekymringen over den overdrevne brug af nøddekreter på dette område, hvor der kun er udstedt få dekreter siden november 2019 . Ser man ud over det retslige område, blev hovedparten af nøddekreter i 2020 udstedt i forbindelse med covid-19-pandemien. Med hensyn til procedurer i parlamentet er antallet af nødprocedurer vedrørende centrale retslige spørgsmål og bekæmpelse af korruption faldet markant i 2020. I februar 2021 forkastede parlamentet et forslag om at gennemgå lovforslaget om nedlæggelse af SIIJ gennem en parlamentarisk nødprocedure. Antallet af konsekvensanalyser og offentlige høringer i forbindelse med behandling af lovforslag er stadig begrænset. På trods af regeringens generalsekretariats bestræbelser på at styrke centrale og lokale myndigheders kapacitet med henblik på at underbygge offentlige afgørelser er brugen af evidensbaserede instrumenter i den politiske beslutningsproces stadig svingende, og konsekvensanalyser af lovgivningen er ofte overfladiske. Fra civilsamfundets side oplyses det, at mange lovforslag, der er underlagt offentlig høring, ikke indvirker på budgettet. Der blev i 2020 vedtaget 65 normative retsakter i regeringens generalsekretariat, hvoraf der kun blev givet offentlig meddelelse om 12. Ud af 47 modtagne anbefalinger blev kun én godkendt. 11 ud af 12 offentliggjorte normative retsakter forblev uændrede. Ikke-statslige organers og medierepræsentanters deltagelse i politikudformningen er sporadisk , selv om den digitale infrastruktur er på plads. Antallet af brugere på den digitale høringsplatform er stadig begrænset. Regeringens generalsekretariat arbejder på et katalog over NGO'er, der er interesseret i at deltage i beslutningsprocessen. Den undtagelsestilstand, der var blevet erklæret i forbindelse med covid-19-pandemien, blev afløst af et forhøjet alarmberedskab, og nødforanstaltninger blev underkastet domstolskontrol. Den undtagelsestilstand, der var blevet erklæret i forbindelse med covid-19-pandemien, blev ophævet den 14. maj 2020. Efter undtagelsestilstandens ophør blev der den 15. maj erklæret forhøjet alarmberedskab, hvilket blev bekræftet af regeringen den 18. maj, i første omgang for 30 dage. Det forhøjede alarmberedskab blev derefter forlænget ved regeringsbeslutninger for 30 dage ad gangen. Det forhøjede alarmberedskab er fortsat gældende. Efter afgørelser fra forfatningsdomstolen, der satte spørgsmålstegn ved retsgrundlaget for undtagelsestilstanden, godkendte parlamentet det forhøjede alarmberedskab, som regeringen havde erklæret. I 2020 og 2021 traf kassationsdomstolens afdeling for administrative og skattemæssige tvister ved endelig afgørelse i sidste instans i 12 sager vedrørende administrative retsakter udstedt på grundlag af artikel 15 i lov nr. 136/2020 om fastlæggelse af folkesundhedsforanstaltninger i situationer med epidemiologisk og biologisk risiko til anvendelse i forbindelse med covid-19-pandemien. I to sager afgjorde retten, at de administrative retsakter skulle annulleres. De foranstaltninger, der skulle løse problemet med gennemførelse af retsafgørelser og anvendelse af domstolenes praksis i den offentlige forvaltning, er stadig ikke iværksat. Efter at det var blevet konstateret, at Rumænien overtræder artikel 6, stk. 1, i den europæiske menneskerettighedskonvention, ved at staten eller juridiske enheder under statens ansvar ikke overholder endelige nationale retsafgørelser eller først gør dette med betydelig forsinkelse, forbliver Rumænien under skærpet tilsyn af Europarådets Ministerkomité med henblik på fuldbyrdelse af denne dom. I denne forbindelse forelagde Rumænien i 2019 en handlingsplan for Europarådets Ministerkomité og godkendte listen over foranstaltninger til opfyldelse af handlingsplanen. Disse foranstaltninger er imidlertid ikke blevet gennemført. I et memorandum af 27. november 2020 besluttede regeringen at nedsætte en arbejdsgruppe, der skulle foreslå nye juridiske løsninger til opfyldelse af alle kravene i handlingsplanen, bl.a. med hensyn til gennemførelse af domme, der pålægger staten eller juridiske enheder en forpligtelse til at udføre en bestemt handling under statens ansvar (en ikke-økonomisk forpligtelse). En dom afsagt af forfatningsdomstolen den 8. juni 2021 har givet anledning til alvorlig bekymring, eftersom den stiller spørgsmålstegn ved princippet om EU-rettens forrang. Forfatningsdomstolen tog i denne dom afstand fra de konklusioner, som EU-Domstolen havde draget i sin præjudicielle afgørelse af 18. maj 2021, og stillede mere generelt spørgsmålstegn ved princippet om EU-rettens forrang . Den fastslog, at nationale domstole ikke har kompetence til at efterprøve, om nationale bestemmelser, som forfatningsdomstolen har anset for at være forfatningsmæssige, er i overensstemmelse med EU-retten, og at nationale domstole ikke er underlagt de forpligtelser, der følger af MSK-beslutningen . Dette kan udgøre en alvorlig hindring for domstole, som skal anvende de EU-retlige krav, der er fastsat i den nævnte præjudicielle afgørelse, når de træffer afgørelse i sager, herunder sager, der vedrører SIIJ.

Uafhængige myndigheder var stadig aktive under hele covid-19-pandemien. I 2020 indbragte ombudsmanden i alt 18 sager om forfatningsstridighed for forfatningsdomstolen (indsigelser), hvoraf 11 blev antaget helt eller delvist, mens to blev afvist, og fire stadig verserer. Seks indsigelser vedrørende forfatningsstridighed, der var indbragt for forfatningsdomstolen, vedrørte foranstaltninger, der var iværksat i forbindelse med undtagelsestilstanden og det forhøjede alarmberedskab. Ombudsmanden sendte også i alt 65 breve og anbefalinger til forskellige ministre om deres beslutninger i forbindelse med undtagelsestilstanden og det forhøjede alarmberedskab. Den 16. juni 2021 afsatte parlamentet ombudsmanden fra hendes stilling, efter at det havde forkastet hendes aktivitetsrapporter for de seneste tre år. Den 29. juni 2021 fastslog forfatningsdomstolen, at parlamentets afskedigelse af ombudsmanden var forfatningsstridig, eftersom det ikke fremgik klart af den lov, der omhandlede afskedigelsen, hvorfor denne sanktion blev pålagt, eller at den kunne indbringes for en uafhængig eller uvildig domstol. Beslutningen om afskedigelsen blev derfor omstødt, og ombudsmanden blev genindsat i sin stilling. Et forslag om at sammenlægge det rumænske menneskerettighedsinstitut med det nationale råd for bekæmpelse af forskelsbehandling er under behandling i parlamentet. Efter vedtagelsen af loven om ændring af det rumænske menneskerettighedsinstituts (RIHR) mandat og beføjelser rejste den rumænske præsident indsigelse om forfatningsstridighed. I denne forbindelse erklærede forfatningsdomstolen loven forfatningsstridig i sin helhed. Et lovforslag om sammenlægning af RIHR med det nationale råd for bekæmpelse af forskelsbehandling (NCCD) er under behandling i senatet. Store forskelle i disse to institutioners retlige status, mission og mandatskaber imidlertid usikkerhed om den foreslåede sammenlægning. Nye ændringer, der skal gøre det nemmere at stifte foreninger og fonde, trådte i kraft i 2020. Ændringerne af regeringsdekret 26/2000 sigter mod at understøtte foreningsfriheden og mindske den administrative byrde for NGO'er . De nye bestemmelser tilskynder navnlig til brug af elektroniske dokumenter og til effektivisering af procedurer og registreringsregler. Disse ændringer blev betragtet som et fremskridt af flere civilsamfundsorganisationer, men der er også eksempler på kritik, bl.a. med hensyn til manglende sammenhæng i ændringerne. Interessenter oplyser, at civilsamfundsorganisationer blev negativt påvirket af begrænsningerne i retten til forsamlings- og foreningsfrihed i forbindelse med covid-19-pandemien. Civilsamfundets råderum anses stadig for at være indsnævret.

Bilag I: Liste over kilder i alfabetisk rækkefølge* * Listen over indkomne bidrag i forbindelse med høringen om rapporten om retsstatssituationen 2021 kan findes på https://ec.europa.eu/info/policies/justice-and-fundamental-rights/upholding-rule-law/rule-law/rule-law-mechanism/2021-rule-law-report-targeted-stakeholder-consultation . Agerpres, "Journalist Cătălin Tolontan afhørt af DIICOT efter en anmeldelse fra borgmesteren for sektor 4" (Jurnalistul Cătălin Tolontan, audiat la DIICOT în urma unei plângeri depuse de primarul Sectorului 4), 20. maj 2021 ( https://www.agerpres.ro/justitie/2021/05/20/jurnalistul-catalin-tolontan-audiat-la-diicot-in-urma-unei-plangeri-depuse-de-primarul-sectorului-4--716788 ). Bertelsmann Foundation, Sustainable Governance Indicators 2020, Romania Report ( https://www.sgi-network.org/docs/2020/country/SGI2020_Romania.pdf ). Center for uafhængig journalistik (2020), Fundamental Rights under Siege 2020. Center for uafhængig journalistik (2020), Fundamental Rights under Siege 2020, s. 18 ( https://cji.ro/wp-content/uploads/2020/09/Freedom-of-expression-report_final.pdf ). Centre for Media Pluralism and Media Freedom (2021), Media pluralism monitor 2021 — Country Report for Romania. Den rumænske regering (2021), input fra Rumænien til rapporten om retsstatssituationen 2021. Det nationale audiovisuelle råd (CNA), pressemeddelelse om CNA's offentlige møder, 10. februar 2021 (https://www.cna.ro/article11090,11090.html). Det nationale direktorat for korruptionsbekæmpelse (DNA), aktivitetsrapport for 2020 ( http://www.pna.ro/obiect2.jsp?id=489 ) Det nationale integritetsagentur (ANI), meddelelse om forebyggelses- og konsignationsforanstaltninger vedtaget af det nationale integritetsagentur i forbindelse med tilrettelæggelsen af lokalvalgene i 2020 ( https://www.integritate.eu/Comunicate.aspx?Action=1&NewsId=3005¤tPage=4&M=NewsV2&PID=20 ). Dumitrita Holdis (2020), ReportIt: When state funding discredits the press — The Romanian media is facing a financial and moral dilemma ( https://www.mappingmediafreedom.org/2020/10/30/reportit-when-state-funding-discredits-the-press-the-romanian-media-is-facing-a-financial-and-moral-dilemma/ ). Europa-Kommissionen (2018), Public administration characteristics and performance in EU28 ( https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=738&langId=en&pubId=8123&furtherPubs=yes ). Europa-Kommissionen (2020), Rapport om retsstatssituationen 2020 — retsstatssituationen i Den Europæiske Union. Europa-Kommissionen (2021), EU's resultattavle for retlige anliggender. Europarådet, Platform to promote the protection of journalism and safety of journalists — Romania ( https://www.coe.int/en/web/media-freedom/romania ). Expert Forum (2021), bidrag fra ekspertforummet til rapporten om retsstatssituationen 2021.

Funky Citizens (2021), bidrag fra Funky Citizens til rapporten om retsstatssituationen 2021. Generaldirektoratet for Kommunikation (2019), Flash Eurobarometer-undersøgelse 482: Businesses’ attitudes towards corruption in the EU. Generaldirektoratet for Kommunikation (2020), Særlig Eurobarometerundersøgelse 502: Corruption. Holdis, Dumitrita (2020), ReportIt: When state funding discredits the press — The Romanian media is facing a financial and moral dilemma ( https://www.mappingmediafreedom.org/2020/10/30/reportit-when-state-funding-discredits-the-press-the-romanian-media-is-facing-a-financial-and-moral-dilemma/ ). Journalister uden Grænser — Rumænien ( https://rsf.org/en/romania ). Journalister uden Grænser og Active Watch (2021), Åbent brev til de rumænske myndigheder med anmodning om en undersøgelse af, hvordan straffesagen blev håndteret ( https://rsf.org/en/news/romania-open-letter-rsf-and-activewatch-denounce-judicial-pressures-investigative-journalists ). Libertatea, "Retten i første instans har givet borgmester Baluta medhold i den civile retssag og besluttet at fjerne artiklerne om Goleac! Afgørelsen er ikke endelig", 24. maj 2021

( https://www.libertatea.ro/stiri/in-procesul-civil-judecatoria-sectorului-2-a-dat-dreptate-primarului-baluta-si-a-decis-si-stergerea-articolelor-despre-goleac-3566580 ). Liberties (2021), EU 2020: Demanding on Democracy ( https://www.liberties.eu/en/stories/rule-of-law-report-2021-democracy-demanding-on-democracy/43362 ) Regeringens generalsekretariat (2020), Årlig rapport om beslutningers gennemsigtighed (1. januar 2020-31. december 2020), bilag nr. 20 — PS 14/2019 på niveauet for regeringens generalsekretariat ( http://sgg.gov.ro/1/wp-content/uploads/2021/02/19022021-SGG-Raportul-de-evaluare-a-implementarii-Legii-nr.-52_2003-in-anul-2020-.pdf ). Regeringens generalsekretariat (2021), Indledende konference om projektet vedrørende en strategi for håndtering af den rumænske regerings kommunikation ( http://sgg.gov.ro/1/conferinta-de-deschidere-a-proiectului-strategia-pentru-managementul-comunicarii-guvernamentale-a-romaniei-cod-sipoca-754/ ). Rumæniens forfatningsdomstol, pressemeddelelse af 7. april 2021 ( https://www.ccr.ro/comunicat-de-presa-7-aprilie-2021/ ). Bilag II: Landebesøg i Rumænien Kommissionens tjenestegrene afholdt i april 2021 virtuelle møder med: ·Anklagemyndigheden ved kassationsdomstolen ·Center for uafhængig journalistik ·Den nationale fagforening for rumænske dommere ·Den nationale strategi for bekæmpelse af korruption ·Den rumænske dommerforening ·Deputeretkammerets retsudvalg ·Det lovgivende råd

·Det nationale agentur for forvaltning af beslaglagte aktiver ·Det nationale audiovisuelle råd ·Det nationale direktorat for korruptionsbekæmpelse ·Det nationale integritetsagentur ·Det rumænske dommerforum ·Det øverste retsråd ·Expertforum ·Freedom House ·Funky Citizens ·Initiative for Justice Association ·Justitsministeriet ·Kassationsdomstolen ·Mediesammenslutningen — Cluj ·Ombudsmanden ·Regeringens generalsekretariat ·Sammenslutningen Mișcarea pentru apărarea statutului procurorilor * Kommissionen mødtes også med følgende organisationer på en række horisontale møder: ·Amnesty International ·Center for Reproductive Rights

·CIVICUS ·Civil Liberties Union for Europe ·Civil Society Europe ·Conference of European Churches ·EuroCommerce ·European Center for Not-for-Profit Law ·European Centre for Press and Media Freedom ·European Civic Forum ·European Federation of Journalists ·European Partnership for Democracy ·European Youth Forum ·Front Line Defenders ·Human Rights House Foundation ·Human Rights Watch ·ILGA-Europe ·International Commission of Jurists ·International Federation for Human Rights ·International Planned Parenthood Federation European Network (IPPF EN) ·International Press Institute ·Netherlands Helsinki Committee