A4-0212/95

Om groenbogen »Mod en energipolitik i Den Europaeiske Union« (KOM(94)0659 - C4-0026/95)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens groenbog »Mod en energipolitik i Den Europaeiske Union« (KOM(94)0659 - C4-0026/95),

- der henviser til Europa-Parlamentets beslutning af 12. marts 1992 ((EFT C 094 af 13.04.1992, s. 279.)) om den faelles energipolitik,

- der henviser til Kommissionens hvidbog om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse (KOM(93)0700),

- der henviser til Kommissionens meddelelse om oekonomisk vaekst og miljoeet: Nogle konsekvenser for den oekonomiske politik (KOM(94)0465),

- der henviser til EU-traktatens artikel B om den oekonomiske og sociale samhoerighed og EF-traktatens artikel 2 om en baeredygtig vaekst,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Forskning, Teknologisk Udvikling og Energi og udtalelserne fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik, Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse, Udvalget om Regionalpolitik, Udvalget om Transport og Turisme, Udvalget om Miljoe- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse og Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser (A4-0212/95),

A. der henviser til, at energimarkedet i EU navnlig kendetegnes ved tilstedevaerelsen af nationale aktoerer (producenter, distributionsvirksomheder, leverandoerer af decentral kapacitet, stor- og smaaforbrugere) samt ogsaa af nationale myndigheder, mens det paa den anden side ud fra det indre markeds funktion, energiforsyningssikkerheden paa lang sigt samt miljoe- og sikkerhedsfaktorerne er noedvendigt, at EU's institutioner kommer til at spille en vigtigere rolle paa dette omraade,

B. der endnu en gang beklager, at forhandlerne af Maastricht-traktaten i sin helhed afviste Europa-Kommissionens forslag paa energiomraadet, som ville have gjort det muligt at fastlaegge principperne for en virkelig faelles energipolitik ved at afstikke maalene for en saadan, de noedvendige foranstaltninger til at naa dem og omfanget af de retsregler, der var noedvendige for at naa dette maal,

C. der henviser til, at EU kun kan skabe betingelserne for den langsigtede politik for energiforsyningssikkerheden, hvilket udelukker, at Kommissionen kan spille en foerende og planlaeggende rolle,

D. der henviser til, at der er essentielle forskelle mellem elektricitets- og gassektoren, der noedvendiggoer en forskellig behandling,

E. der henviser til, at bevarelse af energiforsyningssikkerheden paa EU- plan betragtes som en forudsaetning for oeget spillerum med hensyn til konkurrence og liberalisering, der kan sikre optimalisering af prisdannelse og ydelser,

F. der henviser til, at der i ovennaevnte hvidbog om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse med rette er lagt vaegt paa at udvikle konkurrenceevnen for erhvervslivet i EU, at en sund oekonomi sikrer et hoejt beskaeftigelsesniveau, og at konkurrencedygtige priser er en betingelse herfor,

G. der henviser til, at det derfor er noedvendigt at gennemfoere regelsanering paa energimarkedet og fremme konkurrencen mellem producenter og distributionsvirksomheder, uden at dette dog maa gaa ud over forsyningssikkerheden, miljoeet og forbrugerbeskyttelsen,

H. der henviser til, at forsyningssikkerhed ikke udelukkende er et spoergsmaal om adgang til energikilderne, men frem for alt et resultat af den foerte politik for energimarkedets tilrettelaeggelse, EU's handelsforbindelser med tredjelande, forskningspolitikken og retningslinjerne vedroerende energilagre inden for EU,

I. der henviser til, at spredningen og fleksibiliteten i forsyningerne (ogsaa i mindre maalestok) samt forskning og teknologi ogsaa er af afgoerende betydning for opnaaelse af forsyningssikkerhed,

J. der henviser til, at opmaerksomheden skal henledes paa, hvor vigtigt det er, at der indfoeres de noedvendige sundheds- og sikkerhedsnormer i de energiproducerende industrier,

1. fastslaar, at det med henblik paa EF-traktatens artikel 130 er oenskeligt, at Raadet og Kommissionen klart angiver, hvad EU's politik paa energiomraadet paa lang sigt gaar ud paa, hvilken relation der er til medlemsstaternes politik paa dette omraade, og paa hvilke omraader der er behov for samordning;

2. venter, at Kommissionen i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 130 F, 130 R og 130 S og med konklusionerne fra samlingen i Raadet (energi) den 1. juni 1995 udformer en plan for, hvorledes de tre maalsaetninger inden for energipolitikken, nemlig forsyningssikkerhed, konkurrencedygtige priser og beskyttelse af miljoeet for og i samarbejde med de forskellige samfundssektorer (erhvervsliv, smaa- og storforbrugere osv.), paa kort og lang sigt kan bringes i balance med hinanden inden for rammerne af de oekonomiske regler og friheder, der er fastsat i traktaten;

3. henleder opmaerksomheden paa, at vanskelighederne med at kombinere forsyningssikkerhed og rimelige priser med miljoebeskyttelse ikke boer forvaerres yderligere ved, at de enkelte medlemsstater hver isaer foerer indbyrdes modstridende energipolitikker;

4. er af den opfattelse, at EU i betragtning af, at energiproduktionen og handelen med energi i det store og hele finder sted paa internationalt plan, kan varetage sine egne energiinteresser mere effektivt, hvis De Femten forsoeger at tale med én stemme; minder i den forbindelse om, at EU's energiafhaengighed forventes at stige fra det nuvaerende niveau paa 50% til 70% i aar 2020;

5. opfordrer Kommissionen til som led i sin kommende hvidbog at fremkomme med en tydelig angivelse af hovedmaalsaetninger vedroerende miljoeforurening paa energiomraadet;

6. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at integrere maalsaetningen om oekonomisk og social samhoerighed i energipolitikken og samtidig anvende energipolitikken som hjaelp til at styrke en saadan samhoerighed;

7. understreger, at de energipolitiske aspekter i EKSF- og Euratom- traktaterne og andre energipolitiske overvejelser boer indgaa i en faelles energiramme for derved at bidrage til at sikre et overordnet samarbejde med hensyn til forsyningssikkerhed og miljoebeskyttelse, og anmoder om, at Kommissionens kommende hvidbog ogsaa kommer til at indeholde et udkast til et energiafsnit, som skal forelaegges paa regeringskonferencen i 1996 med henblik paa optagelse i traktaten;

8. kraever desuden, at Kommissionen og Raadet under hensyntagen til subsidiaritetsprincippet formulerer en sammenhaengende energipolitik, hvori de forskellige aktoerers og de nationale myndigheders saerskilte initiativer kan indgaa, og saaledes, at de paa energiomraadet faar et kontaktsted i Kommissionen;

9. gentager, at den fremtidige faelles energipolitik boer bygge paa foelgende kriterier:

- effektivitet, som skal stimulere konkurrencen,

- respekt for markedet, saa produktionen tilpasses behovet,

- stoerst mulig forsyningssikkerhed,

- fortsat investering i nye energikilder og i brugen af de traditionelle kilder,

- beherskelse af teknikken for at undgaa risici,

- baeredygtig udvikling, der respekterer miljoeet;

10. fastslaar, at det paa grund af noedvendigheden af at sikre forsyningssikkerheden, de offentlige serviceopgaver og beskyttelsen af miljoeet fortsat er noedvendigt, at saavel de nationale myndigheder som EU gennemfoerer en regulering af energimarkedet; dog skal reguleringen begraenses mest muligt, saa der fortsat er mulighed for fleksibilitet og markedskraefternes spil inden for disse graenser; desuden boer der tages saerligt hensyn til beskyttelsen af miljoeet, da markedskraefterne i den henseende ikke virker styrende; miljoeomkostningerne skal komme til udtryk i energipriserne;

11. opfordrer Kommissionen til sammen med bankerne og navnlig EIB at forhandle sig frem til naermere betingelser for ydelse af laan for at sikre en forudgaaende finansiering af energibesparelsesforanstaltninger samt til at orientere Europa-Parlamentet om betingelserne og de foranstaltninger, der skal gennemfoeres;

12. erklaerer, at der er behov for en definition af, hvad der inden for energisektoren forstaas ved offentlige tjenesteydelser (»universal service«), og hvilken tjenesteydelse i hvilken kvalitet der skal ydes forbrugeren, og konstaterer i den forbindelse, at disse tjenesteydelser ogsaa kan leveres af private virksomheder;

13. fastslaar, at det er noedvendigt at udvikle et virkeligt indre energimarked og saa hurtigt som muligt at fastlaegge reglerne. En gradvis gennemfoerelse af det indre marked boer bygge paa foelgende vaesentlige principper, der er vedtaget af Europa-Parlamentet:

- hensyn til den miljoemaessige kompatibilitet,

- de energiproducerende virksomheder skal underlaegges markedskraefterne med skyldig hensyntagen til forsyningssikkerheden,

- hensyn til opgaver af almindelig oekonomisk interesse og samfundsopgaver, navnlig paa distributionsniveauet, herunder ud fra et konkurrencemaessigt synspunkt, og paa hvilke betingelser visse af distributionsvirksomhedernes biaktiviteter, der ikke vedroerer energisektoren, er acceptable inden for rammerne af EF-traktatens afsnit V,

- oegede samarbejdsmuligheder for de forskellige aktoerer paa dette omraade under forudsaetning af en prisgennemskuelighed, som Kommissionen fastsaetter retningslinjer og mekanismer for,

- gennemskuelighed i regnskaberne, navnlig i de vertikalt integrerede selskaber, samtidig med overholdelse af princippet om gensidighed, gennemsigtighed og lige behandling af de enkelte leverandoerer,

- at aabne muligheder for at give nye aktoerer (f.eks. lokale forsyningsselskaber) en plads paa energimarkedet og for samtidig at stimulere forsyningen af elektricitet produceret paa grundlag af vedvarende energikilder,

- at fremme den skattemaessige harmonisering af energipriserne og mellem de forskellige raastoffer under saerlig hensyntagen til de vedvarende energikilder i EU samt oeget mulighed for forbrugeren for at gennemskue, hvor stor en del af energiprisen der udelukkende er afgiftsrelateret, og hvor stor en del der gaar til miljoeomkostninger,

- overholdelse af princippet om tredjelandes adgang til infrastrukturen,

- tilrettelaeggelse af adgangen til nettet paa grundlag af gensidighed, sikring af samfundsopgaver og indgaaelse af langtidskontrakter,

- fortsat beskyttelse af interesserne for forbrugere, der er underlagt tilslutningspligt;

14. er af den opfattelse, at definitionen paa maalsaetningen for den globale konkurrenceevne boer klarlaegges gennem etablering af stoerre fleksibilitet i produktions-, transport- og distributionssystemerne, tilskyndelse til decentralisering af produktionen, hvorved man undgaar uoekonomiske el-transmissioner over lange afstande, samt rationalisering af produktionen, produktionsmetoderne og produktionskapaciteterne er maader, hvorpaa man kan bidrage til at goere energimarkederne konkurrencedygtige og effektive og samtidig sikre beskyttelsen af miljoeet;

15. foreslaar, at der laegges stoerre vaegt paa energileverandoerernes/forsyningsvirksomhedernes nye opgaver og nye rolle, hvad angaar styring af efterspoergslen, dvs. omfanget og kvaliteten af tjenesteydelser; oeget konkurrence boer foere til stoerre energieffektivitet, hvilket skaber energibesparelser i alle led i energikaeden og den isaer boer anvendes til at fremme energieffektive tjenesteydelser som et middel til at mindske den endelige forbrugers energiudgifter frem for at fokusere paa energiprisen som saadan;

16. forlanger, at Kommissionen ved gennemfoerelsen af den etapevise liberalisering er tilbageholdende med lovgivning, undtagen lovgivning om kontrol af CO2-emissionerne, og samtidig ogsaa overvejer andre instrumenter, navnlig en energi/CO2-skat, som rammer fossile braendsler og kernekraft lige haardt, og at den i den sammenhaeng udvikler en saerlig strategi for gas- og elektricitetssektoren;

17. fastslaar, at Kommissionen med henblik paa den langsigtede forsyningspolitik inden for EU har til opgave at skabe rammerne for stoerre spredning af forsyningskilderne ved:

- at udvikle og udnytte flere vedvarende energikilder for at nedbringe CO2-emissionerne og samordne og stimulere forsknings- og demonstrationsprojekter paa dette omraade,

- at skabe de fornoedne rammer, saaledes at energisamarbejdet med Rusland og de central- og oesteuropaeiske lande styrkes gennem indgaaelsen af det andet energicharter samt med landene i Middelhavsomraadet, Afrika, Centralasien og Sortehavsomraadet,

- at fastlaegge maalsaetninger og et faelles program for effektiv energiudnyttelse og -besparelse samt vedvarende energikilder i overensstemmelse med maalsaetningerne for emissioner af drivhusgasser, jf. de aftaler, der blev indgaaet i Rio de Janeiro 1992 og Berlin 1995,

- en meget klarere politisk anerkendelse af de oekonomiske fordele, effektivitetsfordelene og de miljoemaessige fordele ved kraft-varme- produktion (CHP); dog kraever denne teknologi et mere konkurrencepraeget marked baseret paa de hermed forbundne energibesparelser; medlemsstater opfordres derfor til at fjerne de administrative hindringer for CHP,

- at udvikle en bredest mulig palette af brugbare energikilder og i den forbindelse rette saerlig opmaerksomhed mod anvendelsen af affald i energiproduktionen,

- at sikre, at EU skaber et attraktivt klima for investeringer i energi, hvilket vil fremme beskaeftigelsen, konkurrencen i industrien, forskning og udvikling samt forbedre energieffektiviteten og miljoebeskyttelsen;

noterer, at EU-medlemsstaterne fortsat selv har ansvaret for i overensstemmelse med den offentlige mening i deres lande at udvaelge de enkelte energikilder, men er dog ogsaa af den opfattelse, at en opgivelse af kerneenergien ikke vil lette virkeliggoerelsen af maalet, at nedbringe CO2-emissionen, og at afgoerelsen om placeringen af kernekraftvaerker fortsat vil vaere et nationalt anliggende, forudsat de internationale sikkerhedsregler noeje overholdes, og det paagaeldende land har underskrevet ikke-spredningstraktaten;

18. opfordrer Kommissionen til at stimulere forskningen i oeget sikkerhed ved kerneenergi gennem

- udvikling af meget sikre saakaldte nye avancerede atomreaktorer (»new advanced nuclear reactors«),

- sikker forarbejdning af affald og en konkretisering af teorierne om sikker behandling af affald i fremtiden,

- genbrug af braendstoffer (mox fuel),

- udvikling af medicinsk nuklear teknologi og fremtidige endnu ukendte applikationer/muligheder,

- skabelse af muligheder for at bistaa landene i Central- og OEsteuropa med en energiudviklingsplan med det formaal at optimere elproduktionskilderne,

- forsat forskning i termonuklear fusion,

- fremme af forskning i virkningerne for sundheden af radioaktiv paavirkning af befolkningerne,

- stoette til forskning paa hoejt niveau af forglasning af hoejradioaktivt affald;

19. understreger, at der i forskningen ogsaa skal tages hoejde for de faktiske omkostninger ved opbevaring og forarbejdning af radioaktivt affald for at undgaa, at udgifterne overvaeltes paa de kommende generationer;

20. understreger endnu en gang, at maalet er at sikre, at den vedvarende energi faar bevilget midler i samme omfang som den termonukleare fusion;

21. opfordrer Kommissionen:

- til at udarbejde faelles europaeiske sikkerhedsstandarder for atomkraftvaerker i Den Europaeiske Union,

- til at udforme retningslinjer vedroerende sikkerhedskravene til kraftvaerker, som Den Europaeiske Union har til hensigt at yde laan,

- til at udforme en strategi for forvaltning af radioaktivt affald med saerligt henblik paa det affald, som indeholder plutonium og andre hoejaktive braendstoffer;

22. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at vedtage et bindende program, der indeholder tydelige tidsfrister for vedtagelsen af CO2- nedsaettelsen, og som bl.a. skal omfatte:

- et ambitioest udviklings- og indfoerelsesprogram for vedvarende energiformer med hovedvaegten lagt paa udnyttelse af biomasse og vindenergi samt i Middelhavsomraadet solenergi,

- et med industrien afstemt udviklingsprogram for at nedbringe motorkoeretoejers, jernbaners og flys energiforbrug,

- en oekologisk skattereform;

23. kraever, at det inden enhver nyopfoerelse af et kraftvaerk skal afgoeres, om ikke der efter metoden med omkostningsminimerende planlaegning boer tildeles energibesparende foranstaltninger en fortrinsstilling fremfor nyopfoerelser;

24. oensker, at Kommissionen i samarbejde med EBRD og Verdensbanken udarbejder et ambitioest program i samraad med landene i Central- og OEsteuropa med henblik paa gradvist at begraense disse landes afhaengighed af kernekraft, og paa at faa dem til at anvende vestlige sikkerhedsnormer i deres atomkraftvaerker samt paa at forhindre forurening med nukleart affald paa en oekologisk forsvarlig maade, og nedbringe energiproducenternes aktuelle miljoeforurening (NOx, CO2, SO2), samt sikre spredning af forsyningskilder med prioritering af energibesparelser ved anvendelse af vedvarende energikilder; opfordrer Kommissionen til at sikre, at ogsaa erhvervslivet i EU fuldt ud kan deltage i dette program;

25. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at stoette den nukleare nedrustning inden for rammerne af SALT I og II paa den maade, at de europaeiske forskningsinstitutters og industriens viden og sagkyndighed stilles til raadighed ved bortskaffelsen af militaert anvendeligt plutonium og hoejt beriget uran;

26. anmoder Kommissionen om, at den ved udarbejdelsen af sin hvidbog om EU's energipolitik viser miljoebeskyttelsen stoerre opmaerksomhed, og at den opstiller retningslinjer for medlemsstaterne med henblik paa at indregne udgifterne til miljoebeskyttelse i energiproduktionspriserne;

27. opfordrer Kommissionen til at yde en aktiv indsats i Oslo- og Paris- kommissionen (OSPAR), naar der skal traeffes afgoerelser om afmontering og ophugning af offshoreanlaeg; der skal ved valget af loesning tages hensyn til foelgende kriterier: beskyttelsen af miljoeet, sikkerheden og eventuelle konsekvenser af de forskellige muligheder med hensyn til energieffektivitet:

28. finder det af stor betydning, at Kommissionen foruden en sammenfatning af de forskellige metoder til energibesparelse og energiproduktion ogsaa angiver, hvilke konsekvenser og positive beskaeftigelsesmaessige aspekter dette kan faa;

29. mener, at EU bl.a. har foelgende opgaver paa energiomraadet:

- at udarbejde en faelles energipolitik, der har en indre sammenhaeng, og som tager hensyn til de kompetente myndigheder i de enkelte medlemsstater og oevrige aktoerer, offentlige og private, med anvendelse af subsidiaritetsprincippet,

- at styrke spredningen af energiforsyningskilderne inden for EU med henblik paa at sikre forsyningssikkerheden paa lang sigt og erhvervslivets konkurrencestilling,

- at fremme en etapevis liberalisering og styrkelse af energisektorens markedskraefter samt at soerge for maegling i konflikter om prisdannelse ved graenseoverskridende import og/eller eksport,

- at udarbejde EU's miljoepolitik ved at angive maalsaetningerne for energibesparelser og effektiv energiudnyttelse og de dertil hoerende instrumenter, minimumsnormer, osv.,

- at samle og fremme nationale og faelles forskningsprogrammer og demonstrationsprojekter paa dette omraade samt udvikle teknologier til mere effektiv udnyttelse af de eksisterende energikilder, ogsaa med henblik paa nye metoder til brug af kul (gasfremstilling paa basis af kul), som skal sikre, at EU bevarer sin foerende rolle paa energiomraadet (nye energikilder, biobraendsel og herunder trae, toerv, biomasse fra landbruget og bioaffald, energibesparelser, sikkerhed, teknologi osv.),

- at forstaerke Faellesskabets og medlemsstaternes indsats for at udvikle egne vedvarende energikilder (solceller, solvarme, vandkraft, vindkraft, biomasse, geotermisk energi, tidevandskraft osv.) med det maal, at de i aar 2010 udgoer 15% af den almindelige efterspoergsel efter almindelig primaerenergi i Den Europaeiske Union,

- at udnytte anlaeg med braendselsceller i forbindelse med fordelt fremstilling af elektrisk og termisk energi,

- at fremme gunstige betingelser for de transeuropaeiske energinet,

- at udarbejde og gennemfoere et ambitioest energiprogram sammen med landene i Central- og OEsteuropa og staterne i Middelhavsomraadet, Afrika, Centralasien og Sortehavsomraadet,

- at skabe et gunstigt klima for energiinvesteringer, som skal stimulere beskaeftigelsen, styrke oekonomien og hjaelpe med til at beskytte miljoeet; mener, at Kommissionen i et bilag til groenbogen boer behandle de positive beskaeftigelsesaspekter ved energibesparelsesprojekter og programmer for energiproduktionen i lille maalestok;

30. forventer, at Kommissionen tager hensyn til ovennaevnte krav i den bebudede hvidbog om energipolitikken, og forventer foerst og fremmest foelgende konkrete foranstaltninger:

- angivelse af en tydeligere sammenhaeng mellem de tre maalsaetninger,

- analyse af energimarkedet og den rolle, Kommissionen heri har tiltaenkt sig selv og de oevrige aktoerer,

- hvilken rolle Kommissionen agter at spille ved energibesparelser og - effektivitet gennem etablering af konkrete projekter, som skal indledes snarest muligt,

- en forordning, der omfatter hele Europa, og hvorefter alle nyopfoerte offentlige bygninger for fremtiden skal udvise et minimalt energiforbrug,

- et i forhold til SAVE I finansielt betydeligt udvidet SAVE II- program,

- en nyudgave af THERMIE-programmet, hvori der foruden de tidligere tilskud i oeget omfang skal indgaa laan til forudgaaende finansiering af energiinvesteringer,

- Kommissionen boer i sine energipolitiske prognoser stoette den kombinerede kraft-varmeproduktion og turbinedrift, navnlig i forbindelse med brugen af gasformigt braendsel, for at forbedre energieffektiviteten og goere fremskridt med hensyn til energibesparelser,

- angivelse af de tilsigtede og gennemfoerlige graensevaerdier for emissionen af CO2, NOx og SO2,

- Kommissionen boer analysere muligheden for at indfoere markedsmekanismer, saasom omsaettelige udledningstilladelser,

- et forslag om et stoerre energipolitisk samarbejde med tredjelande samt finansieringen heraf,

- frigoerelse af flere penge til forskning og udvikling af fornyelige energikilder,

- noedvendigheden af at gennemfoere en sammenlignelig undersoegelse af de forskellige braendstoffers eksterne omkostninger;

31. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen.