1. Indledning

Uddannelse er den bedste investering i Europas fremtid. Uddannelser spiller en afgørende rolle i forbindelse med at fremme vækst, innovation og jobskabelse. Europas uddannelsessystemer skal formidle fremadskuende viden, færdigheder og kompetencer, som folk har brug for til at innovere og trives. De spiller også en vigtig rolle i bestræbelserne på at skabe en europæisk identitet, der bygger på fælles værdier og kulturer. Uddannelse bør styrke de unges evne til at udtrykke og engagere sig, deltage og forme fremtiden for et Europa præget af demokrati, solidaritet og inklusion. Digital teknologi beriger læring på en række forskellige måder og omfatter læringsmuligheder, som skal være tilgængelige for alle. Den giver adgang til et væld af oplysninger og ressourcer.

I Romerklæringen fra marts 2017 understregede medlemsstaterne deres vilje til at give unge den "bedste uddannelse". På Det Europæiske Råds møde i oktober 2017 blev behovet for uddannelsessystemer, der er "egnede til den digitale tidsalder" fremhævet. På topmødet i Göteborg i november 2017 proklamerede Parlamentet, Rådet og Kommissionen den europæiske søjle for sociale rettigheder, som sikrer retten til inklusiv uddannelse og livslang læring af høj kvalitet. Meddelelsen "Styrkelse af den europæiske identitet gennem uddannelse og kultur", som er Kommissionens bidrag til de europæiske lederes drøftelser af uddannelse og kultur på topmødet i Göteborg, indeholder en vision for et europæisk uddannelsesområde og bebudede en egentlig handlingsplan for digital uddannelse.

I januar 2018 er Kommissionen vært for det første europæiske uddannelsestopmøde med temaet "Skabelse af grundlaget for det europæiske uddannelsesområde: for en innovativ, inklusiv og værdibaseret uddannelse". For at leve op til tilsagnene i Den nye dagsorden for færdigheder i Europa vil Kommissionen foreslå en revision af den europæiske referenceramme om nøglekompetencer inden for livslang læring, som omhandler den viden og de færdigheder og holdninger, som folk har brug for gennem hele livet, herunder også digitale kompetencer. Denne handlingsplan indeholder forslag til, hvordan uddannelsessystemerne kan gøre bedre brug af innovation og digital teknologi og støtte udviklingen af relevante digitale kompetencer, som er nødvendige for at leve og arbejde i en tid med hastige digitale forandringer. Handlingsplanen har særligt fokus på grunduddannelsen og omfatter skoler, erhvervsrettede uddannelse og videregående uddannelse.

2. Udfordringer og muligheder i forbindelse med digital omstilling på uddannelsesområdet

Europas digitale omstilling vil blive fremskyndet af den hurtige udvikling inden for nye teknologier såsom kunstig intelligens, robotteknologi, cloudcomputing og blockchain. I stil med tidligere banebrydende teknologiske fremskridt påvirker digitaliseringen den måde, hvorpå mennesker lever, interagerer, studerer og arbejder. Visse job vil forsvinde, mens andre vil blive erstattet, og der vil blive skabt nye job; mange job og industrier vil blive ændret, og nye aktiviteter vil skyde op. Det er derfor af afgørende betydning at investere i digitale færdigheder gennem hele livet.

Selv om digital omstilling er forbundet med mange muligheder, er den største risiko i dag et samfund, der ikke er rustet til fremtiden. Hvis uddannelse skal være rygraden i vækst og inklusion i EU, er den største opgave at forberede borgerne på at udnytte mulighederne bedst muligt og håndtere udfordringerne i en globaliseret og sammenkoblet verden i hastig udvikling.

Reformbestræbelserne fortsætter hvert år, men der er en vedvarende kløft internt i medlemsstaterne og medlemsstaterne imellem, navnlig hvad angår digital infrastruktur og digitale færdigheder: problemer, som alle står i vejen for inklusiv vækst. Udsatte grupper er særlig hårdt ramt af denne situation. Den manglende interesse blandt piger til at studere informations- og kommunikationsteknologi (IKT) og naturvidenskab, teknologi, ingeniørvirksomhed og matematik (STEM) er desuden stadig et stort problem. Dette fører til uudnyttede sociale og økonomiske muligheder og risikerer at øge uligheden mellem mænd og kvinder.

Åbne klasseværelser, praktiske erfaringer og projekter, nye læringsværktøjer og -materialer og åbne uddannelsesressourcer kan være til gavn for uddannelser generelt. Studerende kan få stort udbytte af onlinesamarbejde. Adgang til og brug af digital teknologi kan bidrage til at mindske læringskløften mellem studerende fra velstillede og mindre velstillede socioøkonomiske miljøer. Personlig undervisning kan føre til øget motivation, idet der fokuseres på de enkelte lærende. Fremskridtene med integrering af teknologi på uddannelsesområdet er imidlertid fortsat begrænsede.

Mere end 80 % af de unge i Europa bruger internettet til sociale aktiviteter. Mobil adgang til internettet er blevet forbedret betydeligt i de seneste år. Anvendelsen af teknologi til uddannelsesmæssige formål halter dog fortsat bagefter. Ikke alle skoler på primær- og sekundærtrinnet i EU har bredbåndsforbindelser, og ikke alle undervisere har de kompetencer og den selvtillid, der skal til for at anvende digitale værktøjer til at støtte deres undervisning. En nyere undersøgelse viste, at ca. 18 % af skolerne på primær- og sekundærtrinnet i EU ikke havde bredbåndsforbindelser i 2015.

Innovation i uddannelsessystemer, forstået som uddannelsesinstitutionernes indførelse af nye tjenester, teknologier og kompetencer, kan bidrage til at forbedre uddannelsesresultaterne og skabe større lighed og effektivitet. Innovation er mest effektiv og bæredygtig, når den gennemføres af veluddannede lærere og indgår i klare undervisningsmål. Der skal gøres en ekstra indsats for at finde ud af, hvordan man bedst anvender digitale midler til at nå uddannelsesmålene.

Digitale fremskridt skaber også nye udfordringer for elever, studerende og lærere i Europa. De algoritmer, der anvendes af sociale medier og nyhedsportaler, kan kraftigt forstærke fordomme eller falske nyheder, samtidig med at databeskyttelse er blevet et centralt emne i det digitale samfund. Både unge og voksne kan udsættes for cybermobning og cyberchikane, aggressiv adfærd og foruroligende onlineindhold. Daglig eksponering for digitale data, som hovedsagelig produceres ved uigennemskuelige algoritmer, skaber klare risici og kræver mere end nogensinde kritisk tænkning og evne til at engagere sig i det digitale miljø på en positiv og kompetent måde. Vi står over for et stadigt voksende behov for mediekendskab og en bred vifte af digitale færdigheder og kompetencer, herunder i forbindelse med sikkerhed og beskyttelse af privatlivet, men det er fortsat en udfordring at få dem og de mere avancerede færdigheder formidlet til den brede befolkning og til de digitale erhverv og sektorer.

3. EU-samarbejdets væsentlige rolle i forbindelse med intensivering af innovation i EU-medlemsstaternes uddannelsessystemer

EU-samarbejde med udveksling af bedste praksis, peerlæring og udveksling af dokumentation har vist sig at være en effektiv metode til at støtte EU-medlemsstaternes uddannelsessystemer. Med fælles rammer kan der findes effektive løsninger, samtidig med at fælles redskaber såsom eTwinning sikrer øget effektivitet og gennemslagskraft. Der skabes innovativ praksis på uddannelsesområdet, især digital praksis, i hele EU. Der findes mange former for praksis, og de involverer offentlige, private og ikke-statslige aktører. Innovation i uddannelsessystemer er imidlertid ikke et mål i sig selv, men et middel til at forbedre kvaliteten og inklusionen i uddannelsessystemerne.

Dokumentation fra Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (EIT) har vist, at aktørerne aktivt udnytter digitale muligheder til at forbedre undervisning og læring snarere end at vente på forandringer. Innovativ iværksætterånd inden for uddannelse bør fremmes og støttes med en klar politisk vilje og indsats for at sikre, at alle kan få del i innovation. Der er behov for at dele, drøfte og fremme og, hvor det er muligt, styrke innovativ praksis. Koncepter, redskaber, metoder, processer, systemisk tankegang og designtænkning bør i højere grad gøres tilgængelige for lærere og undervisere, der normalt ikke har kendskab til, hvad der forsøges og testes andre steder, sommetider endda i nærområdet.

Data og dokumentation på EU-plan bidrager til en bedre gennemsigtighed, samtidig med at der måles fremskridt og peerlæring på tværs af EU's medlemsstater. Der er mange studier og undersøgelser i tilknytning til brug af teknologi i skolerne. De fleste er imidlertid enten delvise og omfatter f.eks. et specifikt område såsom konnektivitet eller er geografisk begrænsede og omfatter et bestemt land. De vigtigste kilder til benchmarking på globalt plan er Europa-Kommissionens undersøgelser, herunder undersøgelsen fra 2013 om IKT i undervisningen og den årlige undersøgelse af husstandes og enkeltpersoners anvendelse af IKT, samt OECD's program for international elevevaluering (PISA) og undersøgelsen af voksnes færdigheder (PIAAC). Der er behov for mere viden og en sammenhængende tilgang til dataindsamling.

Fagfolk på uddannelsesområdet er centrale aktører i bestræbelserne på at integrere innovationer. De seneste offentlige høringer har understreget behovet for en mere målrettet indsats fra EU's side for at støtte indførelse af innovative metoder og digitale teknologier i uddannelserne samt udvikling af digitale færdigheder, herunder digitalt mediekendskab og digital sikkerhed og trivsel.68 % af respondenterne i den offentlige høring om Erasmus+ erkendte, at innovation er "yderst relevant" for at opfylde uddannelsessektorens behov. Der er også et klart behov for at: i) styrke iværksætterkompetencer og en iværksætterorienteret tankegang og ii) støtte digitalt iværksætteri, som omfatter nye projekter og omdannelse af eksisterende virksomheder ved hjælp af nye og fremspirende digitale teknologier.

Handlingsplanen for digital uddannelse bygger videre på de to meddelelser, der blev vedtaget i maj 2017, nemlig En ny EU-dagsorden for videregående uddannelse og Skoleudvikling og fremragende undervisning for en god begyndelse i livet.Handlingsplanen understøtter arbejdet med det digitale indre marked og den nye dagsorden for kvalifikationer i Europa.

Handlingsplanen bygger videre på opfordringen i oplægget om styring af globaliseringen til at gøre samfundet "mere og mere mobilt og digitalt, [..] og levere den rette blanding af "bløde færdigheder" samt solide digitale færdigheder." I oplægget blev der lagt vægt på, at uddannelse kan bidrage til at styrke modstandsdygtigheden i en tid med hastige teknologiske ændringer og globalisering. Handlingsplanen er i overensstemmelse med G20-ministrenes erklæring om digital økonomi fra 2017, som giver udtryk for en global erkendelse af, at "alle former for uddannelse og livslang læring vil skulle tilpasses for at drage fordel af nye digitale teknologier".