DA Den Europæiske Unions Tidende C 194/6

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2016/C 194/05)

Denne offentliggørelse giver ret til at rejse indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1).

ENHEDSDOKUMENT

»ŠTAJERSKI HMELJ«

EU-nr.: SI-PGI-0005-01191 — 10.1.2014

BOB ( ) BGB ( X )

1. Betegnelse

»Štajerski hmelj«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Slovenien

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.8. Andre produkter i bilag I til traktaten (krydderier m.m.)

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

Humleplanten er en urteartig, flerårig slyngplante. Planten er tvebo, hvilket vil sige, at der på en given plante kun befinder sig enten han- eller hunblomster. Det er kun hunplanterne, der er af erhvervsmæssig interesse, da der udelukkende udvikles humlekopper på disse.

»Štajerski hmelj« udmærker sig ved sin fine humlearoma og ved noter af urter, frugt og blomster. »Štajerski hmelj« omfatter slovenske humlesorter, der er opført på den nationale liste over sorter, primært Savinjski golding, Aurora, Atlas, Ahil, Apolon, Bobek, Buket, Blisk, Celeia, Cekin, Cicero, Cerera, Dana, Styrian gold, Styrian Eureka og Styrian Eagle. De sorter, der dyrkes i størst omfang, er Aurora, Bobek, Celeia og Savinjski golding, mens de nyere sorter Dana og Styrian gold udgør en mindre del. Sorterne tilhører finaroma- og aromahumlesorter (Aurora, Bobek, Celeia og Savinjski golding) og bitterhumlesorter (Dana).

Det slovenske institut for humleforskning og brygning fastslår det gennemsnitlige indhold og sammensætningen af æteriske olier i friskplukkede og tørrede humlekopper, der vokser i det beskyttede geografiske område. I perioden 2005-2014 indeholdt sorten Aurora, der er den mest populære sort, 1,4 ml æteriske olier pr. 100 g tørrede humlekopper, med 6,1 rel. % farnesen og 0,8 rel. % linalool. Forholdet mellem alpha-humulen og beta-caryophyllen var 3,1. I perioden 2005-2014 indeholdt sorten Savinjski golding 1,1 ml æteriske olier pr. 100 g tørrede humlekopper, med 6,0 rel. % farnesen og 0,5 rel. % linalool. Forholdet mellem alpha-humulen og beta-caryophyllen var 2,9.

Det mindste indhold af æteriske olier i »Štajerski hmelj« er 0,5 ml pr. 100 g tørrede humlekopper.

Registreringen af betegnelsen »Štajerski hmelj« vedrører de tørrede humlekopper og de humlepellets eller den humleekstrakt, som udvindes heraf. Alle disse produkter udvindes af tørrede humlekopper. Til de konventionelle humleprodukter hører pellets af type 90 og lupulinberigede pellets af type 45 samt CO2-humleekstrakt og ethanolhumleekstrat.

Pellets af type 90 fremstilles ved at formale humlen og presse den gennem en pelletpresse. Pellets af type 45 fremstilles ved at formale frosne, tørrede humlekopper, som forinden er blevet siet for at fjerne de dele af kopperne, som ikke indeholder lupulin.

3.3. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

—

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Alle etaper af produktionen af »Štajerski hmelj«, herunder tørringen af humlekopperne, skal finde sted i det afgrænsede geografiske område.

Pellets og ekstrakt kan også fremstilles uden for det afgrænsede geografiske område. Ved produktionen af pellets eller ekstrakt er det ikke tilladt at tilsætte andre stoffer til de tørrede humlekopper.

3.5. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

—

3.6. Specifikke regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

»Štajerski hmelj« mærkes med det fælles logo for »Štajerski hmelj«.

4. Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Det geografiske område strækker sig til regionen Štajerskas vestlige grænse og løber derfra mod sydvest og syd langs med floden Sava. I sydvest afgrænses området ved statsgrænsen med Kroatien, i øst ved floden Mura og i nord ved statsgrænsen til Østrig.

5. Tilknytning til det geografiske område

Ud over at give anledning til produktionen af humle for flere århundreder siden har de gunstige klimatiske forhold og jordbundsforhold i det geografiske område også i vidt omfang bidraget til »Štajerski hmeljs« høje kvalitet og som følge heraf dens internationale ry og anerkendelse.

Der løber flere floder (Savinja, Mislinja, Drava og Mura) gennem det geografiske område, hvor »Štajerski hmelj« produceres, og disse har en stor indflydelse på planternes vækst og udvikling og på produktets kvalitet. På terrasserne langs med floderne består jorden mestendels af mellemdyb til dyb eutrisk cambisol, der ligger på en blanding af sand og grus, hvilket klassificerer dem som kambisk jord. Disse jordtyper er de mest velegnede til dyrkning af humle. Temperaturen er også en væsentlig faktor for humleplanternes vækst og udvikling. De optimale vækstbetingelser for humle er temperaturer på 15-18 °C. Dette optimale temperaturinterval findes i hele det geografiske område, hvor der produceres humle. I vækstperioden har humlen behov for 500 til 600 mm nedbør. I det geografiske område falder der i gennemsnit 690 mm nedbør i løbet af vækstperioden (fra april til september).

Det angivne geografiske område har en stor indflydelse på produktionen af humle, da de klimatiske forhold, jordbunden og tradition bidrager til kvaliteten og dermed til »Štajerski hmeljs« ry. Navnlig ved sorten Savinjski golding ses det geografiske områdes indflydelse. Den engelske sort Fuggle blev indført fra England sidst i det 19. århundrede. Efter 1926, hvor mere følsomme sorter blev ødelagt af skimmel, vandt Fuggles økotype, Savinjski golding, frem. Selvom Savinjski golding genetisk tilhører Fugglegruppen, adskiller kvaliteten af dens æteriske olier sig fra Fugglesorterne. Det er resultatet af det geografiske produktionsområdes indflydelse, som kommer til udtryk i oliernes sammensætning og kvalitet (Joh. Barth & Sohn GmbH). En sammenligning mellem de enkelte bestanddele af æteriske olier fra flere forskellige prøver af de to sorter viser, at Savinjski golding har en lavere maksimumværdi for beta-caryphyllen, hvilket giver en højere maksimalværdi for forholdet mellem alpha-humulen og beta-caryphyllen. Forholdet mellem alpha-humulen og beta-caryphyllen er en af de væsentligste indikatorer for kvaliteten af humlens aroma. Også maksimumværdierne af farnesen og linalool, som er yderligere to indikatorer for, hvor fin humlens aroma er, er højere i prøverne af sorten Savinjski golding end i prøverne af sorten Fuggle (hvilket bekræftes af talrige resultater i løbet af de 60 år, Det slovenske institut for humleforskning og brygning (IHPS) har fungeret). Det er netop denne sort, Savinjski golding, der har givet »Štajerski hmelj« (Styrian hops) dens gode ry på verdensplan.

99 % af »Štajerski hmelj« anvendes til brygning af øl, og humlens bitterstoffer og æteriske olier giver øllet dets karakteristiske bitterhed og aroma. »Štajerski hmelj« er kendt i hele verden for sin fine aroma og udmærker sig ved en høj andel af æteriske olier, i visse tilfælde over 4,0 ml pr. 100 g tørrede humlekopper.

Kvaliteten, dvs. produktets høje indhold af alphasyrer eller æteriske olier og dets ensartethed og stabilitet, er blevet forbedret yderligere gennem målrettet forædling, hvilket har ført til udviklingen af nye slovenske humlesorter. I alle typer af produktet findes højere værdier for alfasyrer og mængderne af æteriske olier. Sorten Savinjski golding er blevet efterfulgt af nye, lokale slovenske sorter, som bibeholder den behagelige humlearoma sammen med en række forskellige frugtagtige og blomsteragtige noter. De har et enestående ry i hele verden og giver øllet en behagelig afrundet bitterhed og en af aroma af høj kvalitet.

Dyrkning af planter, der stammer fra plantemateriale af høj kvalitet, og moderplanter, som er fri for virus og viroider, indvirker også på kvaliteten af den humle, der produceres.

Der er en lang tradition for humledyrkning i Slovenien, og dyrkningen af humle til brygning af øl nævnes omkring år 1160 i matrikelbogen for godset Škofja Loka, som hørte under Freisings ærkebispedømme. En mere intensiv dyrkning af humle begyndte at udvikle sig efter 1870.

I 1852 blev der for første gang offentliggjort detaljerede anbefalinger vedrørende humle på slovensk, nemlig »Priporočilo hmelja« (humleanbefalinger) i det slovenske tidsskrift »Novice kmetijskih, obertnijskih in narodnih reči« (dr. Janez Bleiweiss, 15. februar 1852).

»Štajerski hmelj« nævntes i 1883 i Štajerskas erhvervsorganisations Gospodarska priloga (erhvervstillægget) af 12. august 1883, hvoraf det fremgår, at »Štajerski hmelj« i 1881 og 1882 var den første sort, der blev solgt i Nürnberg.

I tidsskriftet »Jutro« fra den 24. september 1929 stod, at »Štajerski hmelj« den 20. september 1929 var blevet solgt på markedet i Strasbourg til det dobbelte af, hvad der blev betalt for humle af den bedste kvalitet fra Alsace, hvilket var et tegn på, at »Štajerski hmelj« var ved at opnå det ry, produktet fortjente.

Uden for Slovenien er Štajerski hmelj bedre kendt og værdsat under sit engelske navn »Styrian hops«.

På økomuséet for humledyrkning i Žalec findes et hæfte med titlen »Styrian hops«, som blev trykt i Kongeriget Jugoslavien (1929-1945). I hæftet står, at »Štajerski hmelj« ikke blev anvendt i stor udstrækning i Jugoslavien, fordi størstedelen blev eksporteret til Storbritannien, USA, Canada, Belgien, Frankrig og Fjernøsten. I hæftet gøres der særligt opmærksom på, hvilke etiketter eller certifikater købere bør holde øje med, når de køber »Štajerski hmelj«, for at undgå at købe et forfalsket produkt.

I dag er »Štajerski hmelj« kendt under navnet Styrian hops hos alle førende og mange mindre bryggerier i hele verden. »Štajerski hmelj« er meget værdsat og vurderes til at være af den højeste kvalitet på internationale udstillinger og smagninger organiseret af etablerede ølkendere.

Takket være »Štajerski hmeljs« høje kvalitet sværger mange kunder til produkter fremstillet af »Štajerski hmelj«, der er en vigtig ingrediens ved deres brygning af øl. Handlen med humle i Slovenien er i høj grad eksportorienteret, og i årevis er over 95 % af produktionen blevet eksporteret.

Štajerski hmeljs ry er bevaret frem til i dag, og en del af forklaringen på dette er de traditionelle fejringer af humlen, som f.eks. humledyrkernes festival i Braslovče (Praznik hmeljarjev v Braslovčah) i august og humledyrkernes fest (Hmeljarski likof), der finder sted i begyndelsen af oktober i Žalec, såvel som den årlige kåring af en humleoldermand og en humleprinsesse. For nogle år siden åbnede økomuseet for humledyrkning og brygning i Žalec, som fokuserer på traditionen for dyrkning af humle i Slovenien.

»Štajerski hmeljs« popularitet i dag dokumenteres af forskellige kilder (bøger, websteder, udsendelser m.m.), som fremhæver »Štajerski hmeljs« kvalitet og anseelse (f.eks. Slohops, A small flower is a big industry for a Slovenian valley — 7. august 2015 — Ljubljana, MMC RTV SLO, …).

Tim Hampson skriver i sin bog World Beer (Dorling Kindersley Ltd., 2013, London, Storbritannien), at det er »Štajerski hmelj«, der giver øllen Green King, IPA, en aroma af appelsin og grapefrugt. Samme forfatter angiver i sin bog The Beer Book fra samme forlag (Dorling Kindersley Ltd., 2008, 2015), at den humle, der anvendes på bryggeriet Lion Brewery med sæde i Sri Lanka, er »Štajerski hmelj«.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i denne forordning)

http://www.mkgp.gov.si/fileadmin/mkgp.gov.si/pageuploads/podrocja/Kmetijstvo/zascita_kmetijskih_pridelkov_zivil/SPEC_HMELJ_25_3_2016.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.