[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 24.10.2006

KOM(2006) 628 endelig

2004/0220 (COD)

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit vedrørende

Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om etablering af et instrument til finansiering af udviklingssamarbejde

2004/0220 (COD)

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit vedrørende

Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om etablering af et instrument til finansiering af udviklingssamarbejde

1. BAGGRUND

Fremsendelse af forslaget til Europa-Parlamentet og Rådet (dokument KOM(2004)629-2004/0220(COD), ændret ved KOM(2004)629endelig/2 | 1. oktober 2004 |

Udtalelse afgivet under Europa-Parlamentets førstebehandling: | 18. maj 2006 |

Fremsendelse af det ændrede forslag: | 24. maj 2006 |

Vedtagelse af den fælles holdning: | 16. oktober 2006 |

2. FORMÅLET MED KOMMISSIONENS FORSLAG

Parlamentet kunne ikke acceptere Kommissionens oprindelige forslag til et instrument for udviklingssamarbejde og økonomisk samarbejde (DCEDI), som omfattede de geografiske og tematiske aspekter af samarbejdet med udviklingslandene, herunder AVS-landene og industrialiserede lande, og vedtog en række ændringer ved førstebehandlingen i maj 2006. Efter afstemningen ved førstebehandlingen havde de tre institutioner intensive drøftelser med henblik på at finde en løsning så hurtigt som muligt.

En brevveksling mellem Kommissionens formand José Manuel Barroso og Parlamentets formand Josep Borrell i juni 2006 banede vejen for generel enighed om hele pakken af instrumenter for foranstaltninger udadtil: enighed ved førstebehandlingen om det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI), stabilitetsinstrumentet og enighed om instrumentet for førtiltrædelsesbistand (IPA) under forudsætning af, at der blev oprettet et særligt menneskerettighedsinstrument og skabt en ny opbygning med højst tre instrumenter fra DCECI-instrumentet (et instrument for industrialiserede lande (ICI), et instrument for geografisk udviklingssamarbejde (DCI) og eventuelt et tematisk DCI). Kommissionens formand gjorde det klart i sit brev, at Kommissionen kunne gå med til at dele DCECI op, hvis der blev fastlagt en bred definition af begrebet udviklingssamarbejde.

Formandskabet foreslog, at Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et instrument til finansiering af udviklingssamarbejde (DCI) skulle dække både geografisk samarbejde med udviklingslande og tematiske programmer og baseres på et enkelt retsgrundlag (EF-traktatens artikel 179). Til forskel fra det oprindelige forslag skulle DCI omfatte en vejledende finansiel opdeling såvel som et større politikindhold vedrørende geografiske og tematiske programmer og således opfylde Parlamentets ønske om, at dets beføjelser som medlovgiver blev respekteret fuldt ud. Kommissionen kunne godtage ændringerne vedrørende strukturen i DCI, og der var således mulighed for at nå frem til et kompromis om den samlede opbygning af instrumenter for foranstaltninger udadtil.

Efter yderligere intensive trepartsdrøftelser mellem forhandlingsgruppen fra Parlamentets Udviklingsudvalg, formandskabet og Kommissionen i august og september 2006 blev der opnået enighed om en fælles holdning. Navnlig blev der fundet et kompromis om uafklarede spørgsmål, som Parlamentet tidligere havde betegnet som "brydningspunkter", og som vedrører støtteberettigelse til offentlig udviklingsbistand (ODA), sektorbestemte udgiftsmål, strukturen i de tematiske programmer og dialogen med Parlamentet om udkast til program-meringsdokumenter (jf. punkt 3.3).

Denne fælles holdning, som Rådet vedtog den 16. oktober 2006, blev godkendt af Parlamentets Udviklingsudvalg den 3. oktober, hvor det bekræftede, at det ville støtte Parlamentets vedtagelse af den fælles holdning uden tilføjelse af yderligere ændringer ved en fremrykket andenbehandling.

Dette giver mulighed for, at DCI kan træde i kraft i januar 2007, således at man undgår et retligt tomrum i forbindelse med bistandsydelse.

3. BEMÆRKNINGER TIL DEN FÆLLES HOLDNING

3.1. Generelle bemærkninger til den fælles holdning

Kommissionen støtter den fælles holdning, der er resultatet af intensive forhandlinger mellem de tre institutioner. Den er i overensstemmelse med de væsentligste mål og den grund-læggende tilgang i Kommissionens oprindelige forslag. Formanden for Udviklingsudvalget har allerede bekræftet i brev, at hun henstiller til medlemmerne af dviklingsudvalget og plenarforsamlingen, at de godkender den ajourførte fælles holdning inden udgangen af 2006 uden tilføjelse af ændringer ved andenbehandlingen i Parlamentet.

3.2. Vigtigste kendetegn ved den fælles holdning, der er blevet forhandlet

Den fælles holdning afspejler følgende centrale elementer:

- Et særskilt instrument for demokrati og menneskerettigheder : Det tematiske program om menneskerettigheder og demokrati indgår ikke længere i DCI. Et nyt kommissions-forslag til en forordning om oprettelse af et finansieringsinstrument til fremme af demokrati og menneskerettigheder blev vedtaget af Kommissionen den 26. juni 2006 (KOM(2006)354).

- Et særskilt instrument for samarbejde med industrialiserede lande : Formandskabets forslag til en forordning om samarbejde med industrialiserede lande blev forelagt i Rådets COASI-arbejdsgruppe for første gang den 19. juli 2006 og er blevet sendt til Parlamentet til udtalelse.

- Et enkelt retsgrundlag, artikel 179 : Selv om et dobbelt retsgrundlag, dvs. både artikel 179 og artikel 181 A, efter Kommissionens opfattelse ville garantere retssikkerheden, kan den acceptere et DCI, som er baseret på et enkelt retsgrundlag, nemlig EF-traktatens artikel 179, da en bred definition af begrebet udviklingssamarbejde og rækkevidden af eventuelle foranstaltninger under geografiske og tematiske programmer er sikret i den fælles holdning og vil blive bevaret i den endelige forordning. Dette er også i overensstemmelse med det såkaldte "tyngdepunktsprincip", som Domstolen har udviklet med sin retspraksis.

- Betragtninger : En del betragtninger er blevet tilføjet som yderligere forklaring til indholdet af DCI.

- Øget fokus på mål og principper : Artikel 2 indeholder de generelle mål for udviklingssamarbejde som fastlagt i afsnit XX i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og "den europæiske konsensus om udvikling". Artikel 3 vedrører de generelle principper for Fællesskabets oprettelse såvel som generel integration af tværgående spørgsmål og politiksammenhæng og afspejler de seneste tilsagn om bistandseffektivitet som f.eks. koordination mellem donorer. I artikel 3, stk. 9 og 10, hedder det, at Kommis-sionen orienterer Parlamentet med jævne mellemrum og udveksler regelmæssigt synspunkter med det, og at det regelmæssigt skal udveksle oplysninger med civil-samfundet. I begge artikler fastlægges den generelle ramme for geografisk samarbejde og tematiske programmer.

- Artikel 5-10, geografisk samarbejde : Disse artikler er indført for at give det geografiske samarbejde et politikindhold og således opfylde anmodningen fra Parlamentet om politikfastsættende forordninger. Den horisontale artikel 5 gælder for alle geografiske artikler og understreger foranstaltninger på samarbejdsområder, som svarer til områderne for fællesskabsforanstaltninger i den europæiske konsensus om udvikling. De andre artikler om geografisk samarbejde lægger vægt på den særlige situation i den pågældende geografiske region/det pågældende land. Der er tale om følgende regioner/lande: Latin-amerika (artikel 6) , Asien (artikel 7 ), Centralasien (artikel 8 ), Mellemøsten (artikel 9 ) og Sydafrika (artikel 10 ). Hver artikel om et bestemt samarbejde indeholder en krydsreference til den horisontale artikel 5 og gør det således klart, at de foranstaltninger, der er nævnt i artikel 5, gælder for alle regioner, mens foranstaltninger, der er nævnt under artikel 6-10, er supplerende.

- Artikel 11-16, tematiske programmer : Disse artikler er blevet inkorporeret for at tilføre et politikindhold og således opfylde anmodningen fra Parlamentet om bedre definerede politikprioriteter i form af politikfastsættende forordninger. Den horisontale artikel 11 definerer forholdet mellem tematiske programmer og geografisk samarbejde og beskriver de områder for foranstaltninger, hvor de tematiske programmer tilfører det geografiske samarbejde en merværdi. De tematiske programmer er forberedt på grundlag af de tilsvarende meddelelser fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet og er udformet med henblik på fremtidige udfordringer. De er baseret på de eksisterende tematiske forordninger, men går videre end disse og tager nye prioriteringer op, som har udviklet sig i de seneste år og er fastlagt i den europæiske konsensus om udvikling. Der er tale om følgende tematiske programmer: Artikel 12, Investering i mennesker, artikel 13, Miljø og bæredygtig forvaltning af naturressourcer, herunder energi, artikel 14, Ikke-statslige aktører og lokale myndigheder, artikel 15, Fødevaresikkerhed og artikel 16, Migration og asyl .

- Artikel 17, AVS-sukkerprotokollande : Denne artikel afspejler den eksisterende forordning (EF) nr. 266/2006 om fastlæggelse af ledsageforanstaltninger for sukker-protokollande, der påvirkes af reformen af EU's sukkerordning. Den ledsages af en erklæring fra Kommissionen, som understreger den midlertidige karakter af ledsageforanstaltningerne, som ophører i 2013 (jf. erklæring ad artikel 17 i bilag).

- Artikel 18 - 33 : Disse artikler omfatter nærmere bestemmelser for programmering og tildeling af midler.

- Artikel 33 og 34, evaluering og rapportering : Ved evaluering og rapportering skal der i højere grad lægges vægt på de sociale sektorer og fremskridt mod indfrielse af årtusindudviklingsmålene. Hvor det er nødvendigt, vil gennemførelsen af geografiske og tematiske programmer blive evalueret ved hjælp af uafhængige eksterne evalueringer. Angående sidstnævnte vil der ifølge artikel 33 blive taget behørigt hensyn til forslag fra Parlamentet og Rådet om uafhængige eksterne evalueringer.

- Udløbs- og revisionsklausuler : Artikel 40 indeholder en revisionsklausul, også for den finansielle opdeling, og artikel 41 omfatter en udløbsklausul.

- Finansielt referencebeløb : Artikel 38 indeholder sammenholdt med bilag 4 i Rådets fælles holdning en vejledende finansiel opdeling. Der er taget hensyn til Det Europæiske Råds beslutning af 16. december 2005 om at opretholde en mellemstatslig europæisk udviklings-fond til finansiering af geografisk samarbejde med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS), undtagen Sydafrika. De relevante artikler er blevet ændret i overens-stemmelse hermed i det ændrede forslag af 24.5.2006 (KOM(2004)629 endelig/2). Følgelig er det finansielle referencebeløb for DCI i perioden 2007-2013 fastsat til 16 897 mio. EUR som angivet i den fælles holdning. Dette svarer til det tidligere DCECI (17 053 mio. EUR) med fradrag af referencebeløbet for det nye instrument for menneskerettigheder (449 mio. EUR) og det nye instrument for samarbejde med industrialiserede lande (172 mio. EUR) og det vejledende beløb på 465 mio. EUR, som var indføjet i ENPI i det oprindelige forslag, er nu blevet medregnet i det samlede beløb til tematiske programmer til finansiering af aktiviteter til fordel af ENPI-lande. De vejledende beløb til hver enkelt geografisk region og hvert enkelt tematisk program er opført i bilag 4, som udgør en integrerende del af forordningen (jf. også Kommissionens erklæring om artikel 38).

3.3. Særlige spørgsmål:

Følgende spørgsmål var genstand for langvarige forhandlinger, som resulterede i fint afbalancerede kompromisser mellem de tre institutioner:

- Struktur og rækkevidde af de tematiske programmer: Den integrerede metode i de tematiske programmer "Investering i mennesker" og "Ikke-statslige aktører og lokale myndigheder" bevares, men programmet "Investering i mennesker" er blevet omarbejdet og følger nu de overskrifter, som Parlamentet foreslog ("Sundhed for alle", "Uddannelse, viden og færdigheder", "Ligestilling mellem kønnene" og "Andre aspekter af menneskelig og social udvikling"). En procent er indføjet i programmet "Ikke-statslige aktører og lokale myndigheder" hvorefter "mindst 85 % af de finansielle midler under dette tematiske program tildeles ikke-statslige aktører". Der er enighed om ikke at indføje procenter i programmet "Investering i mennesker", da Kommissionen indførte et referencebeløb for sundhed og uddannelse i sin erklæring vedrørende artikel 5 (jf. "Udgifts-mål/referencepunkter").

- Udgiftsmål/referencepunkter : Under forhandlingerne om DCI gjorde Rådet og Kommissionen det klart, at de ikke kunne gå ind for udgiftsmål (som går imod princippet om ejerskab og donorkoordination). Parlamentets Udviklingsudvalg går ind for udgiftsmål, da det ønsker at opmuntre til at øge tildelingerne til de sociale sektorer med særlig vægt på grundlæggende sundhed og undervisning. Parterne blev enige om, at Parlamentet ikke længere skulle insistere på at få udgiftsmål indført i lovteksten, hvis Kommissionen i en erklæring foreslog et større referencebeløb på 20 % til grundlæggende og sekundær undervisning og grundlæggende sundhed i relation til landeprogrammer, der er omfattet af instrumentet for udviklingssamarbejde (DCI). Det eksisterende referencebeløb svarende til 35 % til sociale infrastrukturer og tjenesteydelser ville blive droppet. I erklæringen prioriterer Kommissionen også grundlæggende sundhed og uddannelse og social sammen-hængskraft generelt i sin planlægning og gennemførelse af landeprogrammer. Den vil også lade en profil for årtusindudviklingsmålene indgå i programmeringsdokumentet og opmuntre partnerlandene til at prioritere de sociale sektorer i deres udviklingsstrategier. Endelig vil Kommissionen sikre øget overvågning, evaluering og rapportering om disse mål, idet der især skal lægges vægt på de sociale sektorer og fremskridt hen imod årtusindudviklingsmålene (jf. erklæringen ad artikel 5 i bilag).

- Berettigelse til ODA og lande under ENPI, som ikke er udviklingslande: Der var enighed om, at den procentdel i de tematiske programmer, som ville blive anført som offentlig udviklingsbistand (ODA), dvs. 90 %, skulle angives i artikel 2, stk. 4. ENPI-lande, som ikke er udviklingslande, dvs. Rusland og Israel, vil på forhånd blive udelukket, dvs. at finansiel bistand til disse lande ikke vil blive berørt af de 10 %, som ikke er ODA. Denne margen på 10 % giver Kommissionen den nødvendige fleksibilitet til at gennemføre de tematiske programmer om migration og miljø, som omfatter foranstaltninger, der ikke kan rapporteres som ODA. Den nuværende tekst rammer således en fin balance mellem fuld berettigelse til ODA og den nødvendige margen til fleksibilitet. I en erklæring, der knyttes til forordningen, vil Kommissionen bekræfte, at den har forpligtet sig til, at alle geografiske foranstaltninger og langt størsteparten af tematiske foranstaltninger, som finansieres under instrumentet for udviklingssamarbejde (DCI), vil være berettiget til ODA, og at den ikke har til hensigt at afvige fra denne praksis (jf. erklæringen ad artikel 2, stk. 4, i bilag).

- Dialog med Parlamentet om udkast til programmeringsdokumenter : En række ændringer vedrørende Parlamentets deltagelse i planlægningsprocessen var ikke forenelige med komitologiafgørelsen (Rådets afgørelse 1999/468 af 28. juni 1999, ændret ved Rådets afgørelse 2006/512 af 17. juli 2006), som angiver de generelle rammer for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen. Det blev aftalt, at der skulle sendes et fælles brev fra kommissærerne Louis Michel og Benita Ferrero-Waldner til Gay Mitchell og Luisa Morgantini, hvori Kommissionen bekræfter, at den forpligter sig til at indgå i en regelmæssig dialog med Parlamentet som anført i erklæringerne om demokratisk kontrol, der er knyttet til den interinstitutionelle aftale. I artikel 3 er der desuden indføjet et nyt stykke 9, hvori det hedder, at Kommissionen skal informere Parlamentet med jævne mellemrum og regelmæssigt udveksle synspunkter med det.

4. KONKLUSION

Som forklaret ovenfor afspejler den fælles holdning, der er forhandlet, i vid udstrækning Parlamentets anmodninger og ændringer ved førstebehandlingen såvel som den enighed, som institutionerne nåede frem til i deres intensive drøftelser.

Kommissionen kan derfor støtte den fælles holdning.

5. ERKLÆRINGER FRA KOMMISSIONEN

Følgende erklæringer er optaget i protokollen fra den samling i Rådet, hvor Rådets fælles holdning vedtages formelt (jf. bilag).

BILAG

Erklæring fra Kommissionen om berettigelse til ODA, artikel 2, stk. 4:

Den definition af berettigelse til offentlig udviklingsbistand, som OECD's Komité for Udviklingsbistand har fastlagt, vil fortsat være den generelle regel for fællesskabs-bestemmelser til finansiering af de geografiske programmer med udviklingslandene og de tematiske programmer. Med hensyn til de geografiske programmer forpligter Kommissionen sig til at overholde det tilsagn om midler, der er anført i første afsnit i artikel 2, stk. 4, i forordningsudkastet. Med hensyn til de tematiske programmer har langt størsteparten af foranstaltningerne tidligere været berettiget til offentlig udviklingsbistand, og Kommissionen bekræfter, at den forpligter sig til at fortsætte denne tendens.

Erklæring fra Kommissionen ad artikel 5, DCI:

Kommissionen bekræfter på ny, at fattigdomsudryddelse og indfrielse af årtusind-udviklingsmålene er kernen i det primære mål for dens udviklingsbistand.

Kommissionen minder om, at den i 2002 nåede til enighed med Europa-Parlamentet om, at et referencebeløb svarende til 35 % af bistanden til udviklingslandene skal gå til sociale infrastrukturer og tjenesteydelser, men erkender, at EU's bidrag skal ses som en del af den samlede donorstøtte til de sociale sektorer, og at en vis grad af fleksibilitet bør være normen.

Som resultat af udviklingspolitikkens udmøntning i landeprogrammer og efterfølgende i forpligtelser er støtten til sociale infrastrukturer steget til mere end 35 %, og Europa-Parlamentet er blevet fuldt informeret om de fremskridt, der er gjort. Selv om dette specifikke referencepunkt er passeret, vil Kommissionen fortsat hvert år aflægge rapport om disse tal.

På baggrund af anmodningen fra Europa-Parlamentet forpligter Kommissionen sig nu til at forfølge følgende mål og understreger samtidig, at disse mål skal forfølges ved fastlæggelsen af principperne for bistandseffektivitet, især partnerskab med modtagerlandene, deres ejerskab og komplementaritet med andre donorer som fastsat i den europæiske konsensus om udvikling, der blev vedtaget den 20. december 2005 af Rådet, repræsentanterne for medlems-staternes regeringer, forsamlet i Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen.

Kommissionen vil først og fremmest prioritere grundlæggende sundhed og uddannelse samt social sammenhængskraft generelt i sin planlægning og gennemførelse af landeprogrammer omfattet af instrumentet for udviklingssamarbejde (DCI) og vil lade en profil for årtusind-udviklingsmålene indgå i programmeringsdokumenterne. I dialogen med partnerlandene vil Kommissionen også opmuntre dem til at prioritere de sociale sektorer i deres egne udviklingsstrategier.

Kommissionen vil endvidere bestræbe sig på at sikre, at et referencebeløb svarende til 20 % af den tildelte bistand under de landeprogrammer, der er omfattet af instrumentet for udviklingssamarbejde, inden revisionsåret 2009 afsættes til grundlæggende og sekundær undervisning og grundlæggende sundhed gennem projekt-, program- eller budgetstøtte i tilknytning til disse sektorer, idet der anvendes et gennemsnit for alle geografiske områder, og det erkendes, at en vis grad af fleksibilitet bør være normen, som f.eks. ekstraordinær bistand.

For at sikre Kommissionens ansvarliggørelse i forhold til disse mål forpligter den sig til at gennemføre øget overvågning, evaluering og rapportering, idet der især skal lægges vægt på de sociale sektorer og fremskridt hen imod årtusindudviklingsmålene.

Erklæring fra Kommissionen ad artikel 17 om sukker:

Det er blevet besluttet at hjælpe AVS-sukkerprotokollandene med at tilpasse sig til de nye vilkår, der vil følge af reformen af EU's fælles landbrugspolitik på sukkerområdet.

Da situationen i sukkerprotokollandene er meget forskellig, vil ordningen støtte lande-specifikke tilpasningsstrategier.

Forpligtelses- og udbetalingsordningen vil følge den gradvise udvikling af disse strategier og være i overensstemmelse med den midlertidige karakter af ordningen, der skal ophøre i 2013.

Fælles erklæring fra Rådet og Kommissionen ad artikel 28, stk. 2, om overdragelse af gennemførelsesopgaver:

For så vidt angår budgetgennemførelsesopgaver har Kommissionen fremsat et forslag til revision af Rådets forordning (EF) nr. 1605/2002, der vil blive vedtaget af Rådet, og som fastsætter de betingelser, der skal være opfyldt, for at overdrage sådanne budgetgennem-førelsesopgaver til de organer, der er omhandlet i artikel 27, stk. 1, litra a), b) og c) i denne forordning.

Erklæring fra Kommissionen ad artikel 35 om udvalg:

Møderne vil blive tilrettelagt på en sådan måde, at de udtalelser, der skal afgives, og de drøftelser, der skal føres, samles for hvert geografisk (Latinamerika, Asien, Mellemøsten, Centralasien, Sydafrika) og tematisk (migration, ikke-statslige aktører, miljø, investering i mennesker, fødevaresikkerhed) program.

Erklæring fra Kommissionen ad artikel 38, stk. 4, om det vejledende beløb til tematiske ENPI-programmer:

Kommissionen vil i forbindelse med planlægningen af de tematiske programmer tage hensyn til den geografiske fordeling, som Kommissionen oprindelig havde foreslået mellem de støtte-berettigede lande under henholdsvis det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI) og instrumentet for udviklingssamarbejde (DCI).