A4-0095/99

Europa-Parlamentets henstilling til Raadet om EU's Middelhavspolitik

Europa-Parlamentet,

* der henviser til forslag til henstilling forelagt af Spencer m.fl. om EU's Middelhavspolitik, (B4-0282/98),

* der henviser til artikel J.7 i EU-traktaten,

* der henviser til forretningsordenens artikel 46, stk. 3,

* der henviser til sin beslutning af 11. oktober 1995 om Den Europaeiske Unions Middelhavspolitik med henblik paa konferencen i Barcelona ((EFT C 287 af 30.10.1995, s. 121.)),

* der henviser til sin beslutning af 14. december 1995 om Middelhavskonferencen i Barcelona ((EFT C 17 af 22.01.1996, s. 178.)),

* der henviser til sin beslutning af 13. marts 1997 om den faelles beretning fra Raadets formandskab og Kommissionen om Middelhavspolitikken ((EFT C 115 af 14.04.1997, s. 159.)),

* der henviser til Barcelona-erklaeringen og det arbejdsprogram af 28. november 1995, der vedtoges paa konferencen,

* der henviser til konklusionernes fra Malta-konferencen den 15. og 16. april 1997,

* der henviser til betaenkning fra Udvalget om Udenrigs-, Sikkerheds- og Forsvarsanliggender (A4-0095/99),

A. der henviser til, at en genetablering af fredsprocessen vil have en positiv indvirkning paa udviklingen af Euro-Middelhavspartnerskabet,

B. der understreger, at der ikke vil kunne opnaas fremskridt i Barcelona-processen, som er baseret paa princippet om gensidigt samarbejde mellem de kontraherende parter, hvis ikke det nuvaerende doedvande i fredsprocessen i Mellemoesten overvindes,

C. der anerkender Den Europaeiske Unions bestraebelser og erkender noedvendigheden af, at den som led i fredsprocessen i Mellemoesten paatager sig en rolle, som staar i forhold til dens store politiske, finansielle og oekonomiske forpligtelser,

D. der med beklagelse konstaterer, at menneskerettighedssituationen, selv om alle staterne med undertegnelsen af Barcelona-erklaeringen forpligtede sig til at respektere verdenserklaeringen om menneskerettigheder, ikke er blevet bedre, men at der tvaertimod i nogle stater er sket en forvaerring,

E. der er dybt bekymret over, at mange af deltagerne den ene gang efter den anden i oejeblikket helt tilsidesaetter Barcelona-erklaeringens principper om udelukkende at loese konflikter mellem partnerne med fredelige midler og at afstaa fra at anvende trusler eller vold mod en anden konferencedeltagers territoriale integritet,

F. der med beklagelse konstaterer, at selv nu, tre aar efter Barcelona-konferencen, er det stadig ikke alle Middelhavsstaterne, der indbydes til at deltage i Barcelona-processen,

G. der anerkender de resultater, der hidtil er opnaaet med undertegnelsen af fem associeringsaftaler, men er ikke desto mindre bekymret over, at medlemsstaterne er saa laenge om at ratificere saadanne aftaler, hvilket forsinker ikrafttraedelsen, samt over de problemer, der er opstaaet i forhandlingerne om de resterende aftaler, og over, at det forhandlingsmandat, som Raadet har givet Kommissionen, ikke er tilstraekkeligt fleksibelt,

H. goer opmaerksom paa, at til trods for undertegnelsen af disse associeringsaftaler, som indeholder en bindende klausul om demokrati og menneskerettigheder, sker der en stadig forvaerring af situationen i nogle af disse lande;

I. er forundret over, at Kommissionen endnu ikke har fremlagt en model til en multilateral aftale til droeftelse,

J. der glaeder sig over de mange aktiviteter, som det civile samfund har gennemfoert i denne region, og som staar i glaedelig modsaetning til den politiske stagnation og oensker, at der straks tilfoeres det decentraliserede Middelhavssamarbejde nye impulser,

K. der ogsaa glaeder sig over den konstruktive holdning i NGO-Forumet, der moedes regelmaessigt sideloebende med de officielle tvaerministerielle moeder;

L. der henviser til det foerste moede i Det Parlamentariske Euro-Middelhavsforum, som fandt sted i Bruxelles den 27.-28. oktober 1998, og sluterklaeringen fra det moede, navnlig opfordringen til Den Europaeiske Unions medlemsstater til at koordinere deres bestraebelser for at finde en retfaerdig og varig loesning i Mellemoesten,

M. der er af den faste overbevisning, at der med Det Parlamentariske Euro-Middelhavsforum vil blive skabt en mulighed for, at EU-parlamentarikerne og Middelhavslandene paa frugtbar vis kan udveksle tanker og forestillinger om, hvordan Euro-Middelhavspartnerskabet kan genoplives og udvikles,

N. der anerkender retten for alle tredjelande i Middelhavsomraadet til at deltage i Barcelona-processen,

1. henstiller til Raadet:

a) at udvide hele politikken for Mellemoesten saaledes, at EU under varetagelse af sine vitale politiske interesser i regionen i samarbejde med USA fuldt ud paatager sig sit medansvar for og medbestemmelse i fredsprocessen i Mellemoesten og inddrages i denne proces med sin egen maegler;

b) at tilfoere nye impulser til det politiske og sikkerhedsmaessige partnerskab ved at fremskynde vedtagelsen af konkrete tillidsskabende foranstaltninger, pagten om fred og stabilitet og aftaler om begraensning af rustning og nedrustning;

c) at paalaegge Kommissionen at udarbejde en aarsberetning om menneskerettighedssituationen i de lande, der har undertegnet Barcelona-erklaeringen, specielt i de stater, der allerede er indgaaet associeringsaftaler med;

d) at gaa nye veje for at medvirke til, at der i Stuttgart kan afholdes et sideloebende moede i ngo-forummet med henblik paa at tilskynde det civile samfund i de beroerte lande til aktivt at deltage i Barcelona-processen;

e) i overensstemmelse med sluterklaeringen fra Det Parlamentariske Euro-Middelhavsforum at indbyde Libyen til at deltage i den naeste konference i Stuttgart, forudsat at FN's generalsekretaer, Kofi Annan, kan bekraefte, at dette land til den tid opfylder de forpligtelser, som det har indgaaet i forbindelse med Sikkerhedsraadets ad hoc-resolutioner, og at det isaer anerkender principperne fra Barcelona-konferencen om alle dialogens parters eksistensberettigelse;

f) at sikre, at de tredjelande i Middelhavsomraadet, som i oejeblikket ikke deltager i Barcelona-processen (Albanien, Forbundsrepublikken Jugoslavien, Kroatien, Bosnien-Hercegovina og Slovenien), i betragtning af deres interesser i regionen og som et foerste skridt kan deltage i denne proces som observatoerer, og af samme geopolitiske grunde at overveje at give Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien samme status som Mauretanien;

g) at udforme Kommissionens forhandlingsmandat vedroerende Euro-Middelhavsaftalerne paa en vaesentligt mere fleksibel maade, der udelukker klausuler om demokrati og menneskerettigheder, saa der bedre kan tages hensyn til de enkelte forhandlingspartneres saerlige behov;

h) sammen med de associerede Middelhavslande og inden for rammerne af den eksisterende finansielle bistand at udarbejde en plan, der goer det muligt for de daarligst stillede associerede lande gradvist at nedbringe deres udlandsgaeld, hvori gaeldseftergivelse indgaar som led i en strategi, ifoelge hvilken den gaeldstyngede stat forpligter sig til at geninvestere gaeldseftergivelsen i projekter, der kan forbedre oekonomien, samt i reformforanstaltninger, som den nuvaerende formand for Raadet, forbundskansler Schroeder, for kort tid siden har foreslaaet det paa G8-moedet;

i) at vedtage faelles bestemmelser vedroerende alle indvandrerproblemer, som skal indeholde et charter over indvandrernes rettigheder, efter at Kommissionen har udarbejdet sit forslag i overensstemmelse med Amsterdam-traktaten, og at tilfoere samarbejdet mellem Middelhavslandene om forvaltning af indvandringen nye impulser;

2. paalaegger sin formand at sende denne henstilling til Raadet og til orientering til Kommissionen.