* it KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 25.07.1997 
KOM(97) 417 endelig udg. 
RAPPORT TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET OM ANVENDELSEN AF 
FORORDNING NR. 1469/95 (SORT LISTE) 
(forelagt af Kommissionen) 

RAPPORT TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET OM ANVENDELSEN AF 
FORORDNING NR. 1469/95 (SORT LISTE) 
1. Med Rådets forordning nr. 1469/95 om foranstaltninger, der skal træffes overfor 
visse erhvervsdrivende, der drager fordel af transaktioner finansieret af EUGFL, 
garantisektionen1, er der indført et identifikations- og underretningssystem. 
Medlemsstaterne træffer præventive foranstaltninger overfor de erhvervsdrivende, 
der vurderes som "upålidelige" (øget kontrol, indstilling af betalingerne, 
udelukkelse), sætter disse på en "sort liste" og giver Kommissionen meddelelse 
herom. Denne giver de øvrige medlemsstater meddelelse herom, således at disse kan 
kontrollere de erhvervsdrivendes aktiviteter og "pålidelighed" på deres område. 
I henhold til artikel 7 skal Kommissionen 2 år efter forordningens ikrafttrædelse 
forelægge en rapport om gennemførelsen af denne forordning og på grundlag af de 
indhøstede erfaringer foreslå eventuelt nødvendige ændringer. 
2. Forordning nr. 1469/95 er trådt i kraft den 6.7.1995. 
Gennemførelsesbestemmelserne er fastlagt i Kommissionens forordning nr. 745/96 
af 24.4.19962. Denne forordning er trådt i kraft den 28.4.1996 og gælder fra 
1.7.1996. Heri fastsættes bl.a., hvorledes identifikations- og underretningssystemet 
skal anvendes, idet der indføres et loft på 100 000 ECU. Følgelig har identifikations-
og underretningssystemet kun reelt været brugt i et år. 
3. For at systemet kan anvendes konkret, har der måttet træffes visse praktiske 
foranstaltninger: 
I henhold til artikel 5, stk. 1 i forordning nr. 745/96 udpeger hver medlemsstat en 
enkelt myndighed til at udfærdige meddelelserne i forbindelse med identifikations-
og underretningssystemet. Den 1.8.1996 havde alle medlemsstater udpeget en 
ansvarlig myndighed, som deltager i underretningssystemet. 
1 HFTnr. LI 45 af 29.6.1995, s. 1 
2 I-FTnr. L 102 af 25.4.1996, s. 15 
- I artikel 5, stk. 2 i forordningen har man defineret, hvilke oplysninger der skal 
meddeles til Kommissionen, og det er fastsat, at Kommissionen skal blive enig 
med medlemsstaterne om en ensartet formular, der skal anvendes til disse 
meddelelser af de ansvarlige myndigheder. Efter at man var nået til enighed med 
medlemsstaterne på mødet i "Gruppen for uregelmæssigheder og gensidig 
bistand" den 26.6.1996, blev den ensartede formular (version A til den første 
meddelelse fra en medlemsstat og version B for de øvrige medlemsstaters 
reaktion) endegyldigt fastlagt med Kommissionens afgørelse af 4.12.19963. 
- I artikel 10 stk. 2 i forordning nr. 745/96 er det fastsat, at medlemstaterne inden 
den 1.10.1996 skal give Kommissionen meddelelse om yderligere nationale 
bestemmelser. Pr. 30.6.1997 havde kun seks medlemsstater4 givet Kommissionen 
meddelelse om yderligere nationale bestemmelser til trods for adskillige 
udtrykkelige opfordringer fra Kommissionen. 
- I artikel 11 stk.. 4 i forordning nr. 745/% er det fastsat, at Kommissionen i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende skal offentliggøre en meddelelse om 
iværksættelsen af identifikations- og underretningssystemet. Denne meddelelse, 
som bl.a. indeholder en oversigt over de ansvarlige myndigheder i 
medlemsstaterne, der deltager i systemet, blev offentliggjort den 5.12.19965. 
4. Den 30.6.1997 havde Kommissionen kun modtaget fire meddelelser fra tre 
medlemsstater6, om at en erhvervsdrivende var blevet sat på "den sorte liste". Tre af 
disse meddelelser drejer sig om eksportrestitutioner på oksekødsområdet og en om 
eksportrestitutioner på svinekødsområdet. I alle disse tilfælde har der fundet øget 
kontrol sted, og i ét tilfælde har det ført til indstilling af betalingerne. Kun få af 
medlemsstaterne har reageret på disse meddelelser og har meddelt, at der ikke var 
grund tit også at træffe foranstaltninger overfor disse erhvervsdrivende på deres 
område. 
3 Dok. C (96) 3593 
Tyskland, Østrig, Finland, Italien, Det Forenede Kongerige, Sverige 
5 ËFT nr. C 366 af 5.12.1996, s. 11 
6 Frankrig, Nederlandene, Det Forenede Kongerige 
Det begrænsede antal meddelelser kan delvis forklares med, at betingelserne for en 
effektiv gennemførelse af systemet (gennemførelsesforanstaltninger, der definerer 
visse væsentlige elementer, udpegelse af ansvarlige myndigheder, national 
omskrivning af bestemmelserne samt enighed om hvilke formularer, der skal 
anvendes) ikke var tilstede før et stykke tid efter, at basisforordningen var trådt i 
kraft. Desuden viste det sig under drøftelserne med repræsentanterne for 
medlemsstaterne på mødet i "Gruppen for uregelmæssigheder og gensidig bistand", 
at medlemsstaterne havde visse vanskeligheder med at blive fortrolige med 
systemet. I relativt nær fremtid skulle indførelsen af et fuldstændigt datamatiseret 
underretningssystem (som anvender AFIS-nettet7) gøre det lettere rent teknisk at 
sende meddelelserne. 
Under alle omstændigheder har medlemsstaterne haft en tilstrækkelig lang periode 
til at meddele de tilfælde, der har været og de foranstaltninger, der er truffet i 
henhold til forordning nr. 1469/95.1 denne sammenhæng skal det tilføjes, at enhver 
meddelelse skal foretages "så hurtigt som muligt", efter at der er konstateret 
uregelmæssighed, dvs. efter "den første, også interne, skriftlige vurdering fra en 
kompetent administrativ eller retslig myndighed" (artikel 1, stk..l i forordning nr. 
1469/95 og artikel 5 stk.. 3 i forordning nr. 745/96). Hvis denne første foreløbige 
vurdering viser sig at være ubegrundet i løbet af den administrative eller retslige 
procedure, kan den revideres (artikel 1, stk. 2 i forordning nr. 745/96). 
Det kan imidlertid konstateres, ved at sammenligne de oplysninger Kommissionen 
har i form af meddelelser fra medlemsstaterne i henhold til artikel 3 i forordning nr. 
595/918 for 1996 og resultaterne af de undersøgelser, Kommissionen (UCLAF9) har 
foretaget i samarbejde med medlemsstaterne, at et større antal erhvervsdrivende 
skulle have været sat på "den sorte liste".Alene for 1996 og alene på 
eksportrestitutionsområdet (et af de tre områder, der omfattes af forordning nr. 
1469/95), har medlemsstaterne i henhold til artikel 3 i forordning nr. 595/91, 
meddelt 72 uregelmæssigheder, som alle10 overskrider loftet på 100.000 ECU. 
Kommissionen (UCLAF) vil sammen med medlemsstaterne undersøge grundene til, 
at der ikke er meddelt flere tilfælde indenfor rammerne af forordning nr. 1469/95. 
Den vil desuden behandle, hvilken procedure der skal følges for sager, der 
undersøges i SG/UCLAF, og som kunne falde ind under bestemmelserne i 
forordning nr. 1469/95. 
7 Antifraud Information System 
« EFT nr.L 67 af 14.3.1991, s. 11 
9 Kontoret til koordinering af bedrageribekæmpelse 
10 I artikel 2 i stk.. 1 i forordning nr. 745/96 er der tale om sammenlægning af alle uregelmæssigheder, 
der er begået af den samme erhvervsdrivende over en periode på et år. 
Konklusion 
Det begrænsede antal meddelelser, der er sendt til Kommissionen, danner ikke 
tilstrækkeligt grundlag for en omfattende evaluering af identifikations- og 
underretningssystemet. I betragtning af at startvanskelighederne i forbindelse med 
systemet nu skulle være overvundet, vil Kommissionen i de kommende tolv 
måneder nøje overvåge anvendelsen af forordning nr. 1469/95 i medlemsstaterne 
både med hensyn til de foranstaltninger, der træffes over for erhvervsdrivende, der 
vurderes som upålidelige og med hensyn til udfærdigelsen af meddelelser. Den 
forelægger herefter en anden rapport for Europa-Parlamentet og Rådet. I denne 
rapport vil den behandle behovet for en eventuel ændring af forordningen. 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 417 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 01 06 09 
Katalognummer : CB-CO-97-422-DA-C 
ISBN 92-78-23719-1 
Kontoret for De Europæiske l'ællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
b