KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(94) 221 endelig udg. 
Bruxelles, den 07.09.1994 
FÆLLESSKABSAKTIONER TIL FORDEL FOR SMV 
OG HÅNDVÆRKSFAGENE: 
KOMMISSIONENS 4. AKTIVITETSRAPPORT 
OM ERHVERVSPOLITIK 
- ÅRET 1993 -
2. KOMMISSIONENS RAPPORT 
OM KOORDINERING AF AKTIVITETER TIL FORDEL FOR 
SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER (SMV) 
1 
FÆLLESSKABSAKTIONER TIL FORDEL FOR SMV 
OG HÅNDVÆRKSFAGENE 
s)^ 
Den 25. maj 1994 vedtog Kommissionen et integreret program til fordel for SMV og 
håndværksfagene1. 
Dette program, hvori der afstikkes retningslinjer for såvel igangværende som nye aktioner til 
fordel for SMV, har til formål at forbedre effektiviteten og gennemskueligheden af de 
initiativer, som medlemsstaterne og Den Europæiske Union skal gennemføre. De 
igangværende og de nye aktioner blev præsenteret i det integrerede program i form af et 
skema, som er gengivet på næste side. 
Med henblik på at opfylde kravene om gennemskuelighed og sammenhæng har man fundet 
det nødvendigt at samle de forskellige elementer med oplysninger om Unionens politikker til 
fordel for SMV, som Kommissionen har forpligtet sig til at levere, i forbindelse med 
afgørelsen om et flerårigt program (1993-1996) til fordel for SMV og håndværksfagene2. 
Formålet med nærværende meddelelse er at give en detaljeret præsentation af de 
igangværende aktioner, som gennemføres i henhold til virksomhedspolitikken og andre 
fællesskabspolitikker. 
Nærværende dokument består således af: 
for det første, en rapport om de aktioner, der er gennemført i 1993 i henhold til det 
flerårige program til fordel for SMV3, og 
for det andet, rapporten om samordning af fællesskabsaktiviteter til fordel for SMV 
gennemført som led i andre fællesskabspolitikker, med særlig vægt lagt på aktioner 
inden for regionalpolitikken, forskning og faglig uddannelse4. I denne rapport, som 
dækker perioden fra 1991 til udgangen af 1993, gøres der rede for, hvilken indvirkning 
disse programmer har på SMV. Resuæe qf rqpporten forefinder oven for. 
Kommissionen mener, at denne samlede præsentation af Fællesskabets foranstaltninger og 
politikker til fordel for SMV og håndværksfagene vil bidrage til at forbedre 
gennemskueligheden og sammenhængen i disse, og hermed imødekommes det ønske, som 
Rådet og alle de parter, der er berørt af virksomhedspolitikken, har udtrykt om at få forbedret 
gennemskueligheden og sammenhængen af disse foranstaltninger og politikker. 
4 KOM(94) 207 endelig udg. af 3. juni 1994 
Rådets afgørelse 93/379/EØF af 14.6.1993, EFT nr. L 161 af 2. juli 1993 
Rapport udarbejdet i henhold til artikel 3, stk. 4, i afgørelse 93/379/EØF 
Rapport udarbejdet i henhold til artikel 5 i afgørelse 93/379/EØF 
Ak-
INTEGRERET PROGRAM TIL FORDEL FOR SMV OG HÅNDVÆRKSFAGENE 
1. HARMONISEREDE AKTIONER 
Formil: SMVs miljø Indhold Finansiering 
Forbedring af det administrative miljø Ny aktion: 
• Gruppe vedr. administrativ forenkling . 
Formål: Støttetjenester for SMV Indhold Finansiering 
Fremme af foranstaltninger til fordel for SMV Nve aktioner: 
Harmoniseringsforum 
. Stimulering af efterspørgsel | 
2. BIDRAG FRA FÆLLESSKABET 
Formål: SMVs miljø Indhold Finansiering 
Forbedring af det administrative miljø Igangværende aktioner: 
Impaktanalyse SMV-program 
Ny aktion: 
^ Cost/benefit-analyse SMV-program 
Forbedring af det lovmæssige og fiskale miljø Nve aktioner: 
Gennemgang af eksisterende lovgivning SMV-program 
Overdragelse af virksomheder SMV-program 
Fiskalt miljø SMV-program 
Betalingsfrister SMV-program 
Hjemmeservice - SMV-program 
Formål: Støttetjenester for SMV Indhold Finansiering 
Forbedret adgang til finansiering og kredit Igangværende aktioner: 
SMVs adgang til finansielle instrumenter: f.eks. SMV-program 
risikovillig kapital, selskaber for gensidig 
sikkerhedsstillelse, værdipapirmarkedet 
Nve aktioner: 
Kapitalmarkeder SMV-program 
Privatkapital til FTU 4. FTU-rammeprogram 
Nye finansieringsteknikker SMV FIP 
Rundbordskonference: analyse og opfølgning EIB+EIF+SMV FIP 
Forbedring af vilkårene vedr. 
- fællesskabsinstrumenter Strukturfonde + globale EIB-lån 
Samarbejde Igangværende aktioner: 
Netværk for forskningspartnere (BC-NET, BRE) SMV-program 
Direkte partnerskab: Europartenariat, 
INTERPRISE SMV-program 
Underleverance: markedets gennemskuelighed og 
pilotaktioner SMV-program 
Nve aktioner: 
Støtte ud over den første kontakt SMV-program (pilotaktion, håndværk) + 
SMV FIP 
Virksomhedsnet SMV FIP 
Gruppering i produktions-eller distributionsnet SMV FIP 
Underleverance: fagudstillinger, udviklingspoler, 
netværk, kvalitetsstrategi SMV-program + SMV FIP 
Ledelsens kvalitet, SMVs tilpasning til Igangværende aktioner: 
strukturændringer og det indre marked Hjælpepilotaktion, som EUROMANAGEMENT SMV-programmet 
Små virksomheder, håndværksfag, handel, 
samfundsøkonomi SMV-programmet 
Igangsættere og unge SMV-programmet 
Nve aktioner: 
Formidlernes hjælpepotentiale SMV FIP 
Støtte til vækstvirksomheder (fremme af 
pilotaktioner) SMV-programmet + SMV FIP 
Lederuddannelse og personalets tilpasning til 
ændringer i industrien SMV FIP + ADAPT 
. Uddannelse LEONARDO-programmet 
Andreaktioner Igangværende aktioner: 
Udvikling og forbedring af EIC-netværkene SMV-programmet 
Nve aktioner: 
Forbedret adgang til FTU-programmet 4. FTU-rammeprogram 
I . SMV og "informationsfællesskabet" SMV FIP (...) 
Væsentligste finansieringskilder: 
SMV-programmet, 1993-1996: 112,2 mio. ECU 
SMV FDP 1994-1999: 1 mia. ECU 
ADAPT-initiativet 1994-1999: flere SMV-projekter inden for rammerne af de bevilgede 1,4 mia. ECU 
4. FTU-rammeprogram 1995-1999: flere SMV-projekter inden for rammerne af de bevilgede 12,3 mia. ECU 
Globale EIB-lån: 1 mia. ECU til SMVs konkurrenceevne 
Rentegodtgørelser (2%): 45 mio. ECU for 1994 - 22,75 mio. ECU for 1995 
EIF: 2 mia. ECU som garantikapital, derefter direkte medfinansiering 
>l c 
KOMMISSIONENS 4. AKTIVITETSRAPPORT OM 
ERHVERVSPOLITIK 
-ÅRET 1993-
-2-
INDLEDNING 5 
•I. OPHÆVELSE AF UHENSIGTSMÆSSIGE 
ADMINISTRATIVE. FINANSIELLE OG JURIDISKE KRAV 
1.1 Administrativ forenkling og effektevaluering af Fællesskabets lovgivning 7 
1.2 Forbedring af virksomhedernes finansielle miljø 7 
1.2.1 Paneldiskussion for topledere fra banksektoren 7 
1.2.2 Betalingsfrister i handelstransaktioner 8 
1.2.3 Stimulering af det finansielle miljø 9 
1.3 Overdragelse af virksomheder 9 
1.4 Kooperative foretagender, gensidige selskaber og foreninger 10 
1.5 Forstærkning af eksterne konsultationer 10 
II. INFORMATION OG STØTTE TIL VIRKSOMHEDERNE 
2.1 Information til virksomhederne 12 
2.1.1 Euro Info Centre 12 
2.1.2 Udvikling af den kooperative sektors Euro Info Centre 14 
2.1.3 Europæisk virksomhedsuge 14 
2.1.4 Forskellige informationsforanstaltninger 16 
2.2 Støtteforanstaltninger for virksomheder 18 
2.2.1 Faglig uddannelse og rådgivning 18 
Euromanagement - Forberedelse af SMV til det indre marked 
Euromanagement - Standardisering, certificering, kvalitetssikring 
sikkerhed på arbejdspladsen 
Småvirksomheder og håndværksmestre 
-3-
2.2.2 Finansiering 22 
Startkapital 
Gensidige kautionsselskaber 
2.2.3 Adgang til markederne 23 
Euromarketing 
SMV skal hjælpes til at arbejde med Central- og Østeuropa 
SMV-deltagelse i offentlige kontrakter 
2.2.4 Teknologi 26 
SMV og fælles FTU-aktiviteter 
Pilotaktionen Value-SMV 
III. PROMOVERING AF SAMARBETDE OG PARTNERSKAB 
3.1 Business Cooperation Network (BC-NET) 27 
3.2 Bureau de rapprochement des entreprises (BRE) 32 
3.3 Europartnerskab og Interprise 33 
3.3.1 Europartnerskab 33 
3.3.2 INTERPRISE 36 
3.4 Underleverancer 38 
IV. DEN FØRTE POLITIK. EVALUERING OG UDVIKLING 
4.1 Bedre kendskab til SMV 41 
4.1.1 Statistik 41 
4.1.2 Definition af SMV 42 
4.1.3 Europæisk Observationscenter for SMV 42 
-4-
4.2 Udvikling af politikken inden for handel og socialøkonomi 43 
4.2.1 Handel og distribution 43 
4.2.2 Foreninger, kooperative foretagender og gensidige selskaber 46 
Bilag 1: Fortegnelse over de vigtigste tekster godkendt i 1993 i forbindelse med 
virksomhedspolitikken 
Bilag 2: Metodologi for Europartnerskab 
Bilag 3: Metodologi for INTERPRISE 
INDLEDNING 
1993 skulle blive en grundlæggende etape vedrørende mål, midler og udvikling med 
hensyn til den fælles erhvervspolitik. 
Ikrafttræden og vedtagelse af flere vigtige dokumenter danner nu en ny institutionel 
ramme og sikrer en styrket og udvidet dimension for Fællesskabets aktioner til fordel for 
Den Europæiske Unions virksomheder, herunder navnlig SMV. I 1993 er således anden 
generation af den fælles erhvervspolitik blevet knæsat, og det er sket i nøje samordning 
med medlemsstaternes politikker. 
En hurtig gennemgang af nøgledatoerne tillader at vurdere betydningen af det forgange år 
fra tre synsvinkler: 
Institutionelt 
• Ikrafttræden af traktaten om Den europæiske Union den 1. november 1993 , ifølge 
hvilken erhvervspolitikken gøres officiel i artikel 130 (den hviler nu på et 
selvstændigt juridisk fundament), og i hvis 18. sluterklæring Kommissionen 
tilpligtes at tage hensyn til de omkostninger og indtægter, som dens forslag til 
retsakter kan resultere i for medlemsstaternes offentlige myndigheder og samtlige 
berørte parter. 
Alment-økonomisk 
• Kommissionens forslag af 12. januar 1993 om oprettelse af Den Europæiske 
Investeringsfond til sikkerhed for lån til investeringer på SMV-området. 
• Kommissionens forslag af 9. juli 1993 om lånefaciliteter til SMV, som under visse 
omstændigheder giver mulighed for rentegodtgørelse. 
• Kommissionens hvidbog om konkurrenceevne, vækst og beskæftigelse -
udfordringer og veje ved indgangen til det 21. århundrede. Denne bog foreslår en 
supplerende strategi til fordel for virksomhederne, herunder navnlig SMV, der skal 
sikre, at de erhvervsdrivende bliver tilstrækkeligt mobiliserede med henblik på 
fremme af vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse. 
Virksoinliedspolitisk 
• Rådets afgørelse af 14. juni 1993 om et flerårigt fællesskabshandlingsprogram til 
styrkelse af de prioriterede områder og med henblik på at sikre kontinuiteten og 
konsolideringen af erhvervspolitikken for navnlig små og mellemstore 
virksomheder i Fællesskabet. Denne afgørelse stiller et budget på 112,2 mio. ECU 
til rådighed for erhvervspolitikken i 1993-1996. 
• Rådets (SMV) resolution af 11. november 1993 om forstærkning af 
virksomhedernes konkurrenceevne, navnlig i SMV- og håndværkssektoren, samt 
bedre udvikling af beskæftigelsen. 
• Konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Bruxelles den 10. og 11. december 1993. 
der opfordrer til at skabe et fiskalt, finansielt og administrativt miljø, der 
begunstiger SMV. 
Nærværende rapport opfylder Rådets afgørelse af 28.07.1989 om forbedring af 
erhvervsklimaet og fremme af udviklingen af virksomheder, især små og mellemstore 
virksomheder, i Fællesskabet (EFT nr. L 239 af 16.08.1989), jf. artikel 6, og Rådets 
ovennævnte afgørelse af 14. juni 1993 (EFT nr. L 161 af 02.07.1993), jf. artikel 3. 
-7-
I. OPHÆVELSE AF UHENSIGTSMÆSSIGE ADMINISTRATIVE. 
FINANSIELLE OG JURIDISKE KRAV 
1.1 Administrativ forenkling og effektevaluering af Fællesskabets lovgivning 
Kommissionen har fortsat arbejdet med at forenkle de administrative procedurer og 
dermed sikre maksimal lettelse af de administrative, juridiske og finansielle krav til 
virksomhederne og reducere deres omkostninger. Man beskæftiger sig stadig i særlig 
grad med SMV-problemer og med evalueringen af den effekt, det har på de små og 
mellemstore virksomheder, at de skal tilpasse sig den fælles lovgivning. 
Kommissionen har især bestræbt sig på at forbedre og forstærke det 
effektevalueringssystem, den selv har udviklet, og forbedre konsultationsprocedurerne for 
erhvervsorganisationerne. I overensstemmelse med dens bestræbelser på at gøre sine 
arbejdsmetoder mere gennemskuelige, offentliggøres det af Kommissionen foreslåede 
lovgivningsprogram nu i EF-Tidende. Virksomhederne informeres i forvejen om 
Kommissionens hensigter på lovgivningsområdet, om, hvilke forslag der vil blive 
genstand for en effektevaluering, og om, hvilke forslag der vil give anledning til brede 
konsultationer med berørte, eksterne parter. 
Selve effektevalueringerne bekendtgøres i EF-Tidende. Inden for rammerne af 
effektevalueringssystemet er ca. tredive lovforslag fra Kommissionens arbejdsprogram 
for 1993 fundet egnede til en effektevaluering. En række forslag er fremlagt af 
Kommissionen og blev diskuteret ved periodiske møder med SMVs 
repræsentantorganisationer. 
Den 29. april 1993 afholdt Kommissionen et arbejdsseminar for medlemsstaterne og 
erhvervsorganisationerne med det formål at fremlægge effektevalueringssystemet til en 
kritisk gennemgang og eventuelt foretage forbedringer af det. Resultatet af seminaret var 
en klar tilkendegivelse af det nødvendige i, at Kommissionen ved gennemgangen af 
lovforslagene anvender en mere effektiv costbenefitanalyse, men det erkendtes samtidig, 
at dette forslag kan få store finansielle konsekvenser. 
1.2 Forbedring af virksomhedernes finansielle miljø 
1.2.1 Paneldiskussion for topledere fra banksektoren 
På foranledning af kommissionsmedlem Vanni d'Archirafi, som har erhvervspolitik som 
forretningsområde, sammenkaldte Kommissionen et panel af topledere fra flere 
medlemsstaters bankverden. Der var følgende to formål med gruppen: 
• På mellemlang sigt en bedre allokation af privat finansiering til fordel for SMV (i 
samordning med finanskredse agter man at definere bedre metoder, vurdere 
mulighederne for at indarbejde metoderne i medlemsstaterne, foreslå nye 
angrebsvinkler for at fremme et effektivt partnerskab mellem de finansielle 
institutioner og SMV); 
• på kort sigt udarbejdelse af henstillinger for iværksættelse af Den Europæiske 
Investeringsfond (EIF) (under hensyntagen til dennes vedtægter og uafhægighed) og 
lån med rentegodtgørelse (facilitet bestemt for SMV). Disse henstillinger blev i 
store træk forelagt Ministerrådet (SMV-ansvarlige ministre) på Rådets møde den 
11. november 1993. 
De tjenestegrene, som har ansvaret for erhvervspolitikken, varetog sekretariatsfunktionen 
omkring panelet (arrangerede 5 møder for medlemmer og en arbejdsgruppe for 
sagkyndige). Flere andre berørte generaldirektorater var inviteret til at overvære 
drøftelserne. 
Som afslutning på arbejdet vedtog panelet en række henstillinger, som kunne forelægges 
Rådet (SMV) den 11. november 1993. 
1.2.2 Betalingsfrister i handelstransaktioner 
For at bestemme, i hvor høj grad problemerne omkring betalingsfrister bør behandles på 
fællesskabsniveau, og hvilke foranstaltninger man i givet fald skal foreslå, konsulterede 
man i første halvår af 1993 de interesserede kredse, og dette arbejde udførtes på grundlag 
af tjenesternes arbejdsdokument SEC(92) 2214. 
Kommissionen har modtaget mere end 130 skriftlige holdningstilkendegivelser efter 
offentliggørelsen af arbejdsdokumentet. ØSU afgav sin udtalelse den 30.06.1993. 
Europa-Parlamentet gav i sin beslutning af 21. april 1993 om underleverancer og 
entreprisekontrakter udtryk for, at dette problem krævede en harmonisering på europæisk 
niveau, og opfordrede Kommissionen til at stille konkrete forslag. På 
Europa-Parlamentets anmodning arrangerede Kommissionen en offentlig høring den 7.-8. 
juli 1993 i Bruxelles. Ca. 30 erhvervsorganisationer var repræsenteret. 
Konsultationerne bekræfter eksistensen af alvorlige vanskeligheder for virksomhederne i 
de fleste medlemsstater og sektorer samt en forværring i den seneste periode. 
Størsteparten af organisationerne finder, at der bør træffes foranstaltninger på 
fællesskabsplan. En intern evaluering af konsultationen er under udarbejdelse. 
Virksomhedskredse har udtrykt deres tilfredshed med, at Kommissionen både har 
interesseret sig for et problem, der ganske konkret berører virksomhederne, og har givet 
-9-
alle berørte erhverv lejlighed til at fremsætte deres synspunkter. 
1.2.3 Stimulering af det finansielle miljø 
En meddelelse udarbejdet til Rådet gennemgår de finansielle problemer, som de små og 
mellemstore virksomheder konfronteres med i Det Europæiske Fællesskab, og anfører 
løsninger, der fortjener en nærmere analyse. Denne meddelelse blev godkendt af 
Kommissionenden 19.10.19931. 
Meddelelsen er især henvendt til Ministerrådet og medlemsstaternes regeringer, idet 
størsteparten af foranstaltningerne skal træffes på nationalt og/eller regionalt plan; de 
finansielle institutioner og organisationer, der har til opgave at rådgive og hjælpe SMV, 
berøres ligeledes. 
Under udarbejdelsen af dette dokument er der ført talrige drøftelser med de berørte parter 
og med Kommissionens tjenestegrene. Officielle, tværtjenestelige konsultationer 
organiseredes mellem juni og oktober 1993; Artikel 4-Udvalget gennemgik udkastet til 
meddelelsen den 16. juli 1993, og Det Rådgivende Udvalg for Handel og Distribution 
gennemgik det den 22. oktober 1993. 
1.3 Overdragelse af virksomheder 
Alt for mange virksomheder og især SMV forsvinder hvert år, fordi problemerne 
omkring en overdragelse ikke har kunnet løses. Kommissionen er meget bevidst om de 
økonomiske følgevirkninger, denne vanskelige transaktion kan medføre, og undersøger i 
øjeblikket, hvilke foranstaltninger der kan træffes for at bevare SMV-strukturen. 
Grundlaget for undersøgelsen er forslag fremsat ved det symposium, som den arrangerede 
den 29. og 30. januar 1993 for omkring hundrede sagkyndige fra alle medlemsstaterne. 
Forslagene vedrører hovedsagelig foranstaltninger, der skal lette skattetrykket og skabe et 
juridisk miljø, der gør det nemmere at overdrage en SMV, således at dens fortsatte 
eksistens og beskæftigelsen sikres. 
Symposiets konklusioner er forelagt deltagerne, erhvervsorganisationerne og Artikel 
4-Udvalget. 
KOM(93) 528 
-10-
Symposiets aktstykker er under udarbejdelse. 
Andre konsultationer er i gang. 
Der kan konstateres en voksende interesse i de pågældende kredse for overdragelse af 
virksomheder som emne. Især ses et voksende seminarer, konferencer, artikler m.v. 
1.4 Kooperative foretagender, gensidige selskaber og foreninger 
Den 11. marts 1992 forelagde Kommissionen Rådet tre forslag til forordninger om en 
europæisk vedtægt for henholdsvis foreninger, kooperative foretagender og gensidige 
selskaber, samt supplerende direktiver om arbejdstagernes stilling. Formålet med disse 
forslag var at indføre juridiske, europæiske vedtægter, ifølge hvilke disse 
erhvervsdrivende foreninger kan udvikle tværnationale aktiviteter uden at miste deres 
egenart som personselskaber eller blive diskrimineret i forhold til kapitalselskaberne. 
Efter Europa-Parlamentets udtalelse i januar 1993, fremlagde Kommissionen ændrede 
forslag den 6. juli 1993. 
I sidste halvår af 1993 gav det belgiske formandskab den nødvendige impuls til 
færdiggørelse af den første tekniske gennemgang af »kooperativ«-spørgsmålet. 
De fremskridt, der allerede var gjort med udarbejdelsen af teksten til vedtægten for Det 
Europæiske Selskab, fik arbejdet til at skride hurtigere frem, idet delegationerne på 
forhånd var enige om flere af formuleringerne, som kunne videreføres uændret i 
vedtægten for Det Europæiske Kooperative Sselskab (f.eks. flytning af hovedsæde, 
gældende lovsæt, valgbarhedskriterier for medlemmer af de styrende organer m.v.). 
Desuden påbegyndtes i september 1993 en undersøgelse af »Direkte skatter på 
foreninger«. 
1.5 Forstærkning af eksterne konsultationer 
Europæiske virksomhedsorganisationer 
Med den åbenhed og gennemsigtighed, som Kommissionen altid har lagt for dagen, har 
den holdt nær kontakt til de erhvervsorganisationer, der varetager SMVs, håndværkenes, 
handelens og de erhvervsdrivende foreningers særlige interesser. 
Il 
På månedsmøder med repræsentantorganisationerne har man kunnet drøfte aktiviteterne i 
Kommissiones tjenestegrene. Repræsentanter for forskellige generaldirektorater har været 
indbudt til at præsentere deres arbejde og drøfte det med erhvervskredse. Den ansvarlige 
kommissær for erhvervspolitik Vanni d'Archirafi deltog i to af møderne. Kommissær 
Flynn ledsagede ham for at drøfte problematikken omkring hvidbogen om vækst, 
konkurrenceevne og beskæftigelse med organisationerne. 
Kommissionen har haft den glæde at konstatere, at syv europæiske organisationer for 
SMV og håndværk havde indgået en aftale om gensidig repræsentation for at iværksætte 
konsultations- og forhandlingsprocedurer inden for rammerne af protokollen om social-
og arbejdsmarkedspolitikken. 
Handel 
Konsultationen med handelserhvervet om lovmæssige foranstaltninger, der berører 
erhvervets virke, fortsatte inden for rammerne af CCD-udvalget, hvis mandat blev 
fornyet for 1993-1995. Hovedemnerne for CCD-udvalgets arbejde i 1993 var følgende: 
betalingsfrister, statistikker, fortsatte drøftelser om moralkodeks, herunder især de ny 
betalingsmidler, forbrugerbevægelsen, udenrigshandel og problemer for SMV i 
handelssektoren. 
CCD-udvalgets plenarmøde den 5. marts 1993 med temaet «Handel, det indre markeds 
hovedhjørnesten» samlede mere end 250 deltagere (CCD, sagkyndige, embedsmænd fra 
Kommissionen og medlemsstaterne, pressefolk). Mødet blev som hvert eneste år en 
markant begivenhed med dertil hørende erklæringer og de kontakter mellem 
Kommissionen, repræsentanter for erhvervet, embedsmænd og pressefolk, som er så 
nyttige for en bedre forståelse. 
Den kooperative sektor 
Den fjerde konference om erhvervsdrivende foreninger fra 8. til 10. november 1993 
understregede ligesom den foregående nødvendigheden af en konsultationsautomatik 
mellem foreningerne og Fællesskabets institutioner. Initiativer til etablering af et forum 
for den kooperative sektor er i gang. , . 
Medlemsstaterne 
På foranledning af kommissær Vanni d'Archirafi afholdt man den 21. juni 1993 det 
første uformelle møde mellem de administrativt ansvarlige for SMV i medlemsstaterne, 
således at Kommissionen kunne få mulighed for en udveksling af synspunkter vedrørende 
de små og mellemstore virksomheders globale situation inden for Fællesskabet. Blandt de 
•12-
vigtigste emner kan nævnes Kommissionens bestræbelser omkring information og 
opsøgning af erhvervspartnere samt arbejdet med gennemførelse og udvikling af aktioner 
f.eks. vedrørende uddannelse af ledere og forbedring af virksomhedernes administrative 
miljø. Ligeledes diskuterede man forskellige igangværende nationale og fælles initiativer 
til fordel for SMV på områder som vilkår for adgang til finansiering, deltagelse i 
forskning og teknologisk udvikling samt anvendelse af strukturfondene. 
Allerede på dette indledende møde var det muligt at definere de vanskeligheder, som 
SMV står over for, samt de SMV-aktioner, der er i gang inden for de videre rammer, der 
står for kooperativ forvaltning i det indre marked, og hvor information og forenkling 
prioriteres højt - både nationalt og på fællesskabsplan. Kommissionen agter at gentage 
denne form for møder bl.a. for at sikre, at aktionernes udvikling koordineres med 
medlemsstaterne. 
II. INFORMATION OG STØTTE TIL VIRKSOMHEDERNE 
2.1 Information til virksomhederne 
2.1.1 Euro Info Centre 
Udviklingen inden for Euro Info Centrene (EIC-nettet) i 1993 hænger nøje sammen med 
den voksende anerkendelse af SMVs betydning for det økonomiske opsving i Europa, 
således som det bl.a. blev udtrykt ved Det Europæiske Råd i Edinburgh i december 1992 
og i København i juni 1993. Sigtet er bl.a. at indføre nye former for partnerskab, der 
skal hvile på en trekant bestående af Kommissionen, virksomhederne og deres 
organisationer på regionalt og lokalt plan (handelskamre og lav, de lokale 
udviklingscentre, erhvervsorganisationer osv.). 
Målsætningen for EIC er her at fremme europæiseringen og internationaliseringen af de 
europæiske virksomheder gennem deres forskellige funktioner (produktion, 
markedsføring, management, finansiering, promotion). I en aktiv og permanent dialog 
med lokale erhvervsfolk befinder Euro Info Centrene sig således i forreste linie, når det 
gælder om at føre den ny dimension i erhvervspolitikken ud i livet. Denne feltopgave 
udføres i øvrigt i totalt samspil med medlemsstaternes aktioner. 
-13-
Hovedvægten i EIC'ernes særlige aktiviteter i 1993 blev derfor lagt på grundighed, 
kvalitet og effektivitet. 
Vedrørende grundigheden prægedes netværket af en udbygning af EIC-centrenes 
informationsopgave, hvilket især kom i stand takket være en udvidelse og systematisering 
af partnerskabsaktionerne mellem EIC-centrene og Kommissionens generaldirektorater. 
Fire særarbejdsgrupper blev dannet i EIC-sammenhæng til at koncentrere sig om det 
indre marked, forskning og udvikling, forbindelser til tredjelande og 
fællesskabsprogrammer. Udviklingen har bl.a. gjort det muligt for EIC-centrene at 
deltage aktivt i det arbejde, der udføres i moms-høringsudvalget; at samarbejde i 
opfølgningen af den effektive indførelse af det indre marked på grundlag af et detaljeret 
spørgeskema; og at bidrage direkte til udarbejdelse af sektorielle retningslinjer i 
miljøspørgsmål henvendt til virksomhederne. Alle disse aktioner har gennem 
EIC-centrene sikret de berørte generaldirektorater en mere direkte vej til at udbrede 
kendskabet til deres programmer hos de enkelte virksomheder og dermed give større 
deltagelse fra virksomhedernes side i initiativerne. 
Denne udvekslingsautomatik har desuden forstærket returinformationen fra 
EIC-netværket og samtidig forbedret den målrettede og foregribende 
informationsformidling. Endelig har den bidraget til en finpudsning af den bistand og 
rådgivning, der tilbydes fra EIC-centrene, idet den giver bedre identificering og 
udvælgelse af de virksomheder, der skal være målet for de fælles initiativer, og sikrer en 
bedre sagkundskab inden deltagelsen. 
Udvidelsen af nettet til interesserede tredjelande fortsatte hele året 'igennem med 
oprettelse af korrepondancecentre i Budapest, Sofia, Reykjavik, Nicosia, Ljubljana, 
Bratislava, Ankara og Tel Aviv. 
Vedrørende kvaliteten i de tilbudte tjenester har man i særlig grad fokuseret både på 
tilpasning og forædling af informationsværktøjerne og på intensivering og spredning i 
efteruddannelsesprogrammerne, og det er sket med det dobbelte formål at gøre netværket 
mere professionelt og forbedre tjenesternes virkning på virksomhederne. Opfølgningen af 
de aktioner, der ledes af EIC-centrene, er ligeledes blevet forstærket og omlagt med et 
kvalitativt management, der er direkte inspireret af MBO-teknikkerne. 
Endelig vedrørende effektiviteten er der sket en betydelig udbygning på det tekniske plan, 
hvilket ud over effektiviseringen af tjenesterne også har betydet en langt hurtigere 
informationsspredning. Udbygning af et supernetværk (VANS), der dækker alle de af 
Kommissionens netværk, som beskæftiger sig med virksomhedspolitik, har bl.a. betydet 
mange flere muligheder for kommunikation og overførsel af filer og samtidig sikret stor 
samklang mellem informations- og samarbejdsaktionerne til fordel for virksomhederne. 
-14-
En ny »hot line« har betydet direkte og permanent konsultation mellem EIC-centrene og 
informationstjenesten i netværkets centrale struktur om alle spørgsmål vedrørende fælles 
politikker og programmer. Der er på basis af udvalgte spørgsmål, som virksomhederne 
har stillet EIC-centrene, og som EIC-centrene har stillet den centrale struktur, udarbejdet 
en ad /zøodatabase (5000 spørgsmål indsamlet i 1993). Der er udvist store bestræbelser 
på at aktivisere netværket og dermed stimulere den direkte og systematiske udveksling 
mellem medlemmerne indbyrdes og mellem medlemmerne og deres delnetværk (mere end 
2500 relæer registreret i 1993). 
Takket være den dynamik, den ny dimension af virksomheden på europæisk plan har 
betydet, er EIC-centrene således med deres fleksible og multifunktionelle instrumenter 
blevet værdsatte samtalepartnere for Kommissionen i dens forhold til SMV. 
EIC-netværkets feltaktioner har i 1993 navnlig resulteret i en mere flydende, hurtigere og 
mere systematisk ydelse af tjenester til virksomhederne. 
2.1.2 Udvikling af den kooperative sektors Euro Info Centre 
Arbejdsprogrammet ARIES (Association Réseau d'Information de l'Economie Sociale) 
etableredes i 1993 for at stille sektorspecifikke informationsmidler til rådighed for de 
erhvervdrivende foreninger. 
ARIES dækker følgende aktiviteter: 
• Program om udvikling af database, 
• informationsprodukter - standardiseringssystem, 
• seminar, netværk og demonstrationsstande, 
• udvikling af en ARIES-medlemsstandardpakke (uddannelse, software, installation 
og pilottestnetværk). 
Der har været afholdt demonstrationsmøder i de forskellige medlemslande. 
2.1.3 Europæisk virksomhedsuge 
For at promovere de aktioner og instrumenter, Kommissionen har etableret til fordel for 
virksomhederne, og for at opfordre især SMV til at anvende dem, afholdtes anden udgave 
af »Europæisk virksomhedsuge« den 4.-8. oktober 1993. 
-15-
En række arrangementer (konferencer, paneldiskussioner, åbent hus, workshops, 
medieaktioner, messer, udstillinger) har været afholdt i de tolv lande i Fællesskabet med 
særlig adresse til SMV, organisationerne, lokale, regionale eller nationale myndigheder 
samt alle formidlere med tilknytning til SMV-kredse. 
2500 arrangementer er blevet bragt i stand i mere end 600 byer af netværksmedlemmer 
(EIC, BC-NET, BRE) med støtte og deltagelse fra Kommissionen. Ifølge optællinger har 
der været aktiv deltagelse fra mere end 60 000 erhvervsfolk (tæller man radio- og 
TV-dækningen med, bliver publikumstallet over 100 000). 
Arrangementerne omhandlede samtlige fælles programmer og politikker med særlig vægt 
på aktuelle aspekter, som angår de små og mellemstore virksomheder (moms, miljø, 
indre marked, partnerskab, forskning og teknologisk udvikling, kontrakter med det 
offentlige m.v.). 
Kommissionen deltog med foldere, plakater og i enkelte tilfælde med støtte til afholdelse 
af visse arrangementer. Tjenestemænd fra et dusin generaldirektorater deltog i mere end 
250 arrangementer. Flere EF-kommissærer holdt foredrag, blandt andre Scrivener, 
Bangemann, Deus Pinheiro, Matutes, Milian og Vanni d'Archirafi. 
Sammenlignet med resultaterne af den første »Europæisk virksomhedsuge« i 1992 kan 
man drage følgende konklusioner: 
• Generelt var arrangementerne mere specialiserede, mere målrettede og i højere grad 
koncentreret om forhold, der berører virksomhederne direkte (mange møder gjaldt 
f.eks. moms, transport, miljø m.v.). Samtidig var det store, almene arrangement 
sjældnere. Denne tofløjede udvikling svarer dog godt til Kommissionens 
tjenestegrenes egentlige målsætning om at etablere en regional og lokal dialog 
mellem specialister, der skal gå tæt på de forhold, som optager virksomhederne i 
det daglige; 
• mediedækningen var uhyre omfattende: mange hundrede presseklip er allerede 
registreret, og radio- og TV-optagelserne bliver flere og flere; 
• landsdækningen er stort set den samme som i 1992 med Italien som det mest aktive 
land. Der har været flere initiativer i Tyskland, Irland og Danmark og en smule 
færre i Frankrig og Grækenland (i Grækenland på grund af det forestående 
parlamentsvalg). 
En synteserapport om iagttagelser gjort af tjenestemænd, der har deltaget som talere, af 
pressen, arrangørerne og Kommissionens tjenestegrene er under udarbejdelse og vil give 
en evaluering af »Europaugen«'s resultater. 
•16-
To eksempler blandt de mest originale arrangementer: 
* Opsætning af et spørge-/svareprojekt blandt virksomhederne i 
Rhône-Alpes-regionen under koordinering af ERAI (Entreprises Rhône-Alpes 
International) og EIC-netværkets informationstjeneste. En aktiv udveksling, som 
strakte sig over flere måneder og under »Europaugen« udmøntede sig i en daglig 
offentliggørelse i lokalpressen af udvalgte spørgsmål og svar (ét tema pr. dag). 
Spørgsmålene var af en sådan karakter og spørgerne så forskellige, at 
Kommissionen har kunnet danne sig et detaljeret og fuldt overblik over de behov 
og problemer, som indførelsen af det indre marked har skabt hos regionens 
virksomhedsledere. 
* En fortrinlig regional dækning blev opnået af flere britiske EIC-centre (f.eks. 
Leicester, Newcastle og Liverpool), som hver især stod for over femten 
arrangementer og presseaktioner i løbet af »Europaugen«. Blandt 
»kapillariseringsbestræbelserne« (informationsformidling på regionalt plan) bør 
endvidere nævnes CCI i Sligo, Irland, Comité de Liaison des Chambres 
Economiques de la Région Languedoc Roussillon (forbindelsesudvalg for 
Erhvervskamrene i Languedoc Roussillon-regionen), som er EIC-center i 
Montpellier, og CCI for de Dodekanesiske Øer i Grækenland. 
2.1.4 Forskellige informationsforanstaltninger 
Information om den europæiske økonomiske firmagruppe (eøfg) 
Kommissionen begyndte i 1993 at udsende en brochure med navnet «EØFG»: Fremkomst 
af en ny form for europæisk samarbejde - Status over tre års erfaring«, der giver 
oplysninger om og eksempler på anvendelse af den europæiske økonomiske firmagruppe 
blandt erhvervsfolk og især SMV. På grundlag af en undersøgelse, der påbegyndtes i 
1991 blandt eksisterende firmagrupper, gør denne brochure status over situationen og 
opfylder et udtrykkeligt SMV-behov for praktisk information om dette nye 
samarbejdskoncept og det hensigtsmæssige ved at anvende det. 
-17-
I betragtning af den store interesse for denne brochure, har Kommissionens tjenestegrene 
besluttet at forstærke sin aktion på EØFG-området. Etablering af et europæisk 
EØFG-netværk (ved navn REGIE), som skal samle alle praktiske og nøjagtige 
informationer om samtlige eksisterende firmagrupper, pågår i øjeblikket. Dette vil 
efterhånden gøre det muligt at opbygge en database til brug især for SMV, som ønsker at 
udvikle nogle af deres aktiviteter gennem det transnationale samarbejde og 
EØFG-konceptet. 
Praktisk vejledning for smv om konkurrence 
Kommissionen ansporer SMV til at indgå indbyrdes samarbejdsaftaler og overvåger 
særligt etableringen og overholdelse af de regler, der skal sikre den fri konkurrence. 
Brochuren »SMV og konkurrencen - en praktisk vejledning«, der er direkte bestemt for 
SMV, informerer om væsentlige punkter, forklarer systemerne og gennemgår de 
gældende retsprincipper på fællesskabsplan. Konkrete eksempler og skemaer gør det nemt 
at fastslå, om en aftale indgået med en anden virksomhed er lovlig, eller om der skal 
ansøges om dispensation. Gældende foranstaltninger og procedurer forklares 
(bekendtgørelser, klager, retsmidler m.v.). Vejledningen er udgivet på Fællesskabets ni 
sprog og kan rekvireres. 
Fortsat udgivelse af euro-info 
Euro-Info er et lyn-nyhedsbrev med adresse til små og mellemstore virksomheder og 
håndværksfagene. Det sendes gratis til virksomheder, organisationer, foreninger og 
erhvervssammenslutninger, til BRE's abonnenter, BC-NET's medlemmer og 
EIC-centrene. 
Euro-Info giver konkrete oplysninger om aktioner og instrumenter, der etableres af de af 
Kommissionens tjenestegrene, som beskæftiger sig med erhvervspolitik, samt om aktioner 
fra andre generaldirektorater af interesse for SMV og håndværksfagene. 
Euro-Info udkommer ti gange om året på de ni EF-sprog i et oplag på snart 70 000. Man 
overvejer særlige temanumre f.eks. om håndværk og leverancer, som vil få en særlig 
betydning i de kommende måneder. 
Vandrestande 
Kommissionen råder nu over to moderne vandrestande, som er mere fleksible end den 
første. Standene anvendes ved præsentation af erhvervspolitikken på messer og 
udstillinger, seminarer og konferencer for ledere af små og mellemstore virksomheder og 
-18-
håndværksfirmaer. 
Tolv aktiviteter i forbindelse med erhvervspolitikken vises på en ca. 30 m2 stor stand 
med tavler, logoer og tekster på det relevante sprog, medens en noget mindre stand 
sørger for en samlet forevisning af aktiviteter omkring information og samarbejde. 
Endvidere vises reklamevideo, og både en generel og en målrettet dokumentation tilbydes 
publikum på det relevante sprog. Endelig er en repræsentant for Kommissionens 
tjenestegrene til stede ved alle arrangementerne for at supplere med oplysninger til 
publikum. 
I 1993 deltog de af Kommissionens tjenestegrene, der beskæftiger sig med 
erhvervspolitik, i omkring tredive messer og udstillinger i EF-landene og endog i 
Nordafrika (Tunesien). Overalt har tusindvis af gæster, heriblandt talrige 
virksomhedsledere, kunnet udvide deres kendskab til Kommissionen og specielt dens 
aktioner til fordel for SMV og håndværksfagene. 
2.2 Støtteforanstaltninger for virksomheder 
2.2.1 Faglig uddannelse og rådgivning 
EUROMANAGEMENT - Porberedelse af smv til det indre marked 
For at hjælpe SMV-ledere med at fastlægge en strategi for deres virksomhed ved 
åbningen af det indre marked, har Kommissionen fortsat sine aktiviteter på 
uddannelsesområdet. Her har 1993 - ud over at være en afsluttende etape for omkring 
hundrede uddannelser og undersøgelser af det indre markeds effekt - været starten på 
Euromanagement-netværket, som samler alle medlemsstaternes uddannelses- og 
rådgivningsorganer. 
Den 17. maj 1993 samledes 57 uddannelses- og rådgivningsorganer til et seminar i 
Bruxelles. Repræsentanterne for disse organer, der havde deltaget i forberedende aktioner 
for SMV op til det indre marked, samledes med to formål for øje, nemlig at evaluere 
samtlige igangværende aktioner og samtidig fremlægge retningslinjer for det kommende 
netværks specifikationer. 
Evalueringen af aktionerne viser, at 
• SMV-lederne har kunnet forbedre deres viden om de nye muligheder i det indre 
marked og finde frem til de aktioner, der sætter dem i stand til at udnytte disse 
muligheder, 
-19-
• uddannelses- og rådgivningsorganerne har kunnet danne sig et indtryk af det indre 
markeds effekt på SMV og tage initiativ til at arrangere flere seminarer og 
følgeaktioner som f.eks. at oprette iværksætterklubber eller sàlgskonsortier. 
Seminaret gav følgende konklusioner: 
• Deltagerne er enige om at erkende, at de fleste SMV-ledere har behov for uddannelse i 
den europæiske integrationsproces; 
• det må konstateres, at virksomhedsledernes svage punkter især ligger på området for 
strategisk ledelse. For at råde bod på disse mangler bør adgangen til en hensigtsmæssig 
og nøje udvalgt information gøres lettere, kompetencen til at udnytte informationerne 
øges, og velegnede foranstaltninger sikres en effektiv iværksættelse; 
• for at kunne bidrage effektivt til SMVs konkurrenceevne skal netværket fremme 
udveksling af informationer (»success stories«), værktøjer og sagkyndige. Desuden bør 
den tillade udvikling af nye transnationale aktioner. 
Endelig har de allerede deltagende organer foreslået, at netværket etableres i to etaper, 
nemlig først en konsolideringsfase for en relativt fleksibel struktur, dernæst en fase, hvor 
netværket åbnes for nye deltagere blandt de organer, der ønsker optagelse. 
-20-
EUROMANAGEMENT ^_ standardisering, certificering, kvalitetssikring og sikkerhed på 
arbejdspladsen 
I denne pilotaktion har Kommissionen følgende to målsætninger: 
• Evaluering af effekten på SMV af europæisk standardisering, certificering og 
kvalitetssikring; 
• støtte i form af information og rådgivning til SMVs bestræbelser på at efterleve disse 
krav. 
Kommissionen udvalgte i 1993 efter et udbud 52 konsulenter til at evaluere og rådgive 
780 SMV. Desuden fik en ekstern koordinator, som også var udvalgt ved udbud, til 
opgave at udarbejde metodologien for SMV-evalueringerne, støtte konsulenterne under 
aktionens, afvikling og skrive en synteserapport over de resultater, konsulenterne nåede 
frem til. 
Aktionen startede i juni med et seminar til ajourføring af konsulenternes viden inden for 
den fælles politik om standardisering og certificering samt til deres uddannelse i 
evalueringsmetoderne for SMV. 
Evalueringerne er godt i gang og forventes afsluttet i februar 1994. Koordinatoren kan 
derpå frembringe en slutsyntese, der vil sætte Kommissionen i stand til 
• bedre at afgrænse de problemer med tilpasning efter de europæiske krav til 
standardisering, certificering, kvalitetssikring og sikkerhed på arbejdspladsen, som 
dette repræsentative udsnit af SMV er stillet over for; 
• at uddrage foreløbige retningslinjer for divergenserne både fra land til land og fra 
sektor til sektor. 
AFNOR, som er det franske standardiseringsråd, er valgt til rollen som koordinator. 
Kommissionen finansierer 50% af evalueringsomkostninger. Konsulenterne har fået 
pålagt at finde andre offentlige eller private finansieringskilder, især i form af finansiel 
medvirken fra de evaluerede SMV. 
-21-
Småvirksomheder og håndværksmestre 
Aktionerne har på dette område haft det mål at fremme tilpasningen af de små 
virksomheder og håndværksvirksomheder til de nye forhold i det indre marked. 
En foreløbig pilotplan på 3 år (1991-1993) efterfølges af et flerårigt program 
(1993-1996). 
Den foreløbige pilotplan omfattede bl.a.: 
• Udbud afholdt i 1991 og 1992 efter henstilling fra den europæiske 
håndværkskonference samt opfølgning på gennemførelsen af de 25 tildelte kontrakter; 
• afholdelse af den 2. europæiske konference for små virksomheder og håndværksmestre 
samt 11 forberedende møder. 
I 1993 omfattede aktiviteterne bl.a.: 
• Forberedelse af de 2 første indledende møder (Luxembourg og Rom) før den 2. 
europæiske konference; 
• lancering af 2 pilotaktioner vedrørende træf blandt sagkyndige fra 
erhvervsorganisationerne og udveksling mellem virksomheder; 
• forberedelse af retningslinjer for SMV og håndværksmestre i Poseidon-programmet; 
• bekendtgørelse af udbud vedrørende grænseegne; 
• forberedelse af udbud vedrørende samarbejde blandt småvirksomheder. 
Pilotprojekt inden for faglig håndværksuddannelse 
Dette projekt er påbegyndt i 1990 med det formål at give unge håndværkere en faglig 
uddannelse, således at de kan udøve et fag i deres oprindelsesland eller senere starte egen 
virksomhed. Der er udvalgt 45 unge mellem 16 og 20 år fra Grækenland, Spanien og 
Portugal; de har alle gennemført den tvungne skolegang i hjemlandet. 
På tre eller tre et halvt år får disse urige i Tyskland en faglig uddannelse efter 
»vekselsystemet« (dvs. dels i et uddannelsescenter, dels på en virksomhed). Et seks 
måneders sprogkursus går forud for denne uddannelse. 
-22-
Flere møder har fundet sted: 
• Det fjerde evalueringsmøde for pilotprojektet afholdtes i Ohlstadt (Tyskland) den 18. 
marts 1993 med deltagelse af repræsentanter for de unge, håndværksmestrene, 
erhvervsorganisationer fra de pågældende lande og for det projetkansvarlige, tyske 
organ; 
• på et seminar om samarbejdet mellem europæiske håndværksvirksomheder på området 
faglig uddannelse (Ohlstadt den 19. marts 1993) mødtes de samme deltagere med 
iværksættere fra de pågældende lande; 
• en konference om »Uddannelse af virksomhedsledere« (Luxembourg den 15. og 16. 
november 1993) blev arrangeret i forbindelse med fremlæggelsen af pilotprojekter 
(konferencen havde 140 deltagere). 
Det skal bemærkes, at det alene drejer sig om Kommissionens pilotprojekt om en 
fuldstændig, håndværksmæssig uddannelse i udlandet. 
På tredje år i træk fortsætter 28 unge dette forsøg, og det er den samme 
gennemførelsesprocent, som unge tyskere kan opvise i samme uddannelse. 
Pilotprojektet samfinansieres gennem PETRA-programmet. 
2.2.2 Finansiering 
Startkapital 
1993 var fjerde år i 5-års-pilotplanen (1990-1994), som skal anspore til at oprette 
virksomheder inden for Fællesskabet og give de nye virksomheder større chancer for at 
overleve. Som det huskes, udvalgtes 24 startfonde efter udbud. De modtager alle lån 
(som skal betales tilbage) svarende til 50% af deres driftsomkostninger, i en periode på 5 
år, og 15 af disse startfonde,etableret i stattemodtagende regioner, modtager også 
kapitaltilskud. 
1993 var præget af en dæmpet investeringslyst som følge af de økonomiske 
vanskeligheder. 
Tre nye medlemmer sluttede sig til netværket. Flere arrangementer blev afviklet: 
• I Sevilla (27. og 28. maj 1993) - 7. netværksseminar - 55 deltagere: »Den offentlige 
sektors rolle i "early stage"-investering«; 
-23-
• i Bruxelles (2. og 3. december 1993) - 8. seminar - 150 deltagere: »Investering i 
virksomhedsoprettelse og -vækst - fund raising, samfinansiering, output«. 
Artikel 4-Udvalget blev informeret om afviklingen af pilotaktionen ved møderne i februar 
og juli 1993. 
En situations- og resultatrapport blev fremlagt i januar 1993 
Warwick Business School stod for en ekstern evaluering i 1992. 
Efter næsten fire års forløb kan nedenstående resultater noteres inden for rammerne af 
pilotplanen: 
- de 24 startfonde disponerer over en samlet kapital på 40 mio. ECU, hvor 57% 
stammer fra private kilder, 37% fra offentlige regionale kilder og 6% fra 
Kommissionen 
- 20 mio. ECU er blevet investeret af disse fonde i forbindelse med oprettelse af 187 
nye virksomheder 
- 161 virksomheder ud af 187 var ved udgangen af 1993 i aktivitet, hvilket svarer til en 
konkurskvotient på 14% over 4 år 
- der er direkte oprettet 1 706 arbedspladser og indirekte et stort antal arbejdspladser 
gennem underentreprise 
- 75% af projekterne ligger inden for det højteknologiske område. 
Gensidige kautionsselskaber 
Den 2. kongres i Europæisk Sammenslutning for Gensidig Sikkerhedsstillelse blev afholdt 
i Hamburg den 5. og 6. oktober 1993. Der var omkring 300 deltagere fra Fællesskabet 
og fra tredjelande. Kongressen gjorde både institutionernes ansvarshavende for SMVs 
udvikling og SMV-organisationerne lydhøre med hensyn til den betydning, som gensidig 
sikkerhedsstillelse kan få for bedre finansiering på SMV-området. 
Der var foretaget en sammenlignende undersøgelse af gensidig sikkerhedsstillelse og 
SMV, og resultaterne af denne undersøgelse blev fremlagt. Det gjorde også et 
pilotprojekt om oprettelse af et gensidigt kautionssystem i Portugal. Dette projekt skal 
gennemføres i et nært samarbejde mellem IAPMEI, AECM og IMPI. 
2.2.3 Adgang til markederne 
Euromarketing 
Formålet med denne undersøgelse (lanceret ved EFT-udbud den 26. juni 1991) er at 
hjælpe SMV-ledere med at fastlægge en passende marketingstrategi for netop deres 
virksomhed med adresse til det indre marked. 
-24-
Euromarketings målsætning 
Gennemgang af SMVs markedsføringspolitik og tilpasningen af deres metoder til 
udviklingen i erhvervsmiljøet. 
Definition af en Euromarketing-strategi optimeret efter SMV, som ønsker at gribe de 
nye chancer i det indre marked. 
Udarbejdelse af en vejledning til SMV-ledere, der skal kunne hjælpe dem med at 
fastlægge den individuelle Euromarketing-strategi. 
Denne undersøgelse afsluttedes i 1993 og konklusionerne er fremlagt i form af to 
dokumenter: 
• En endelig rapport og en syntese henvendt til Kommissionen. Sidstnævnte dokument, 
som sandsynligvis skal distribueres bredt blandt offentlige myndigheder og organer i 
medlemsstaterne, indeholder undersøgelsens hovedkonklusioner og forslag: 
- til virksomhederne, så de bliver i stand til at iværksætte en Euromarketing-strategi, 
- til Kommissionen og offentlige myndigheder, så de kan tilføje et nyttigt bidrag til 
SMV på dette område. 
• en vejledning til SMV-lederne med en detaljeret beskrivelse af en 
Euromarketing-strategi, rigt illustreret med casestudier. Formålet med vejledningen er 
at ledsage virksomhedslederen i hans overvejelser og hjælpe ham til at planlægge den 
markedsføringspolitik, der passer bedst for hans virksomhed i det indre marked. 
Smv skal hjælpes til at arbejde med Central- og Østeuropa 
Denne aktion tager sigte på at hjælpe Fællesskabets SMV til at opdage de nye markeder i 
de central- og østeuropæiske lande. 
Kommissionen ønsker med en pilotaktion, der blev startet i 1993, at støtte de fælles 
aktioner, der skal samle, udbrede og udveksle informationer og knowhow inden for 
udenrigshandel, investering og samarbejde med seminarer, konferencer, 
personaleudveksling, informationsværktøjer m.v. 
-25-
Udbuddet blev færdiggjort i september 1993. 11 kontrakter er tildelt. Dersom der gives 
supplerende budgetbevillinger, tildeles endnu 10 kontrakter. 
Smv-deltagelse i offentlige kontrakter 
For at give SMV bedre muligheder for adgang til offentlige kontrakter, har 
Kommissionen arbejdet på at udarbejde et arbejdsprogram med henblik på opfølgning af 
de overordnede metoder, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse: »SMV s-deltagelse 
i offentlige indkøb i Fællesskabet« - SEK(92) 722, endelig udgave. 
Det væsentlige i den betydelige mængde af indledende arbejde har bl.a. bestået i en 
fortsat undersøgelse af de allerede identificerede hindringer, der ligger i vejen for 
SMV-deltagelsen, og en definering af alle områdets valgmuligheder. Man har endvidere i 
forbindelse med netop dette problem gjort sig overvejelser over den bedst mulige 
anvendelse af de finansielle fællesskabsinstrumenter, der blev godkendt ved Det 
Europæiske Råd i Edinburgh og København, samt af strukturfondene og 
Samhørighedsfonden, blandt andet vedrørende udvikling af certificerings- og 
afprøvningsinfrastrukturen i de mindst begunstigede regioner. Kommissionens 
tjenestegrene har indledt undersøgelser omkring en bedre almen rådighed over 
informationer om offentlige kontrakter, især gennem et netværk for tjenesteydelser til 
virksomheder, der beskæftiger sig med information og teknisk assistance. I denne 
sammenhæng har visse Euro Info Centre allerede specialiseret sig i offentlige kontrakter. 
En analyse af uregelmæssigheder i offentliggørelserne af udbud i EF-Tidende er nu selv 
udbudt. Desuden er forberedelserne til et andet udbud langt fremskredne. Det drejer sig 
om udarbejdelse af en praktisk vejledning i styring af forberedelserne til deltagelse i 
offentlige kontrakter. 
Kommissionens tjenestegrene har forberedt seminaret om SMVs adgang til offentlige 
kontrakter, som blev afholdt den 14. og 15. januar 1994, og hvortil man havde indbudt 
repræsentanter for en bred vifte af offentlige, halvoffentlige og private organisationer. 
Det Rådgivende Udvalg for Offentlige Aftaler er blevet rådspurgt i denne forbindelse. 
Den seneste konsultation fandt sted den 13. oktober 1993. 
-26-
2.2.4 Teknologi 
Smv og fælles ftu-aktiviteter 
En meddelelse fra Kommissionen til Rådet med titlen »Små og mellemstore virksomheder 
og Fællesskabets aktiviteter på området forskning og teknologisk udvikling « blev 
godkendt af Kommissionen den 30. september 1993 og forelagt Rådet den 11. november 
1993. 
Dette dokument, som er et sammendrag af SMVs situation i forbindelse med de fælles 
FTU-programmer, giver et overblik over opnåede resultater og forslag til 
hensigtsmæssige korrektioner til målsætningen for en øget deltagelse fra SMVs side. 
Det bemærkes, at der mellem den 1. januar 1987 og den 31. december i 1991 kun var 
1140 virksomheder med mindre end 500 ansatte (dvs. 11 % af det samlede antal deltagere 
og 13% af totalbudgettet), der havde deltaget i de fælles FTU-programmer, når man ser 
bort fra informationsteknologi. Derfor bør det 4. rammeprogram for forskning og 
udvikling 1994-1998 føre til en væsentligt forøget SMV-deltagelse i disse programmer, 
især ved at udvide de præmieringssystemer i forbindelse med forundersøgelser og 
udvidelser, der er etableret inden for rammerne af BRITE/EURAM, til også at omfatte 
andre forskningsområder. 
Efter godkendelsen af dette dokument oprettede Kommissionen en arbejdsgruppe, der 
skal sørge for en bedre koordinering af de forskellige tjenestegrenes aktion over for SMV 
i den fælles forskning. 
EUROMANAGEMENT FTU H 
Efter at have rådført sig med Det Rådgivende Udvalg for Erhvervspolitik (Artikel 
4-Udvalget) besluttede Kommissionen at starte anden fase af pilotaktionen 
Euromanagement FTU i 1994. Denne nye aktion tager sigte på at udpege en lang række 
SMV (ca. 1500), der kan deltage i udbud under det 4. rammeprogram på områderne 
informationsteknologi, industriteknologi og biovidenskab og -teknologi. Aktionen 
fokuserer desuden særligt på SMVs udnyttelse af de fælles FTU-resultater. 
pilotaktionen value-smv 
Denne aktion skal fremme overførsel af nyskabelser i de fælles F&U-programmer til 
SMV. Det drejer sig om at forbedre udnyttelsen og spredningen af Fællesskabets 
forskningsresultater. 
-27-
FREMSTØDSPRÆMIER: Støtte til dækning af rejseomkostninger (og direkte afledte 
udgifter) for SMV, der søger at indgå en aftale om overførsel af teknologi på grundlag 
af Fællesskabets forskningsresultater (op til 75% af de faktiske omkostninger, maks. 
7000 ECU). 
TEKNOLOGIOVERFØRSELSPRÆMIER: Støtte til dækning af alle omkostninger 
(arbejdskraft, overheads, udstyr m.v.) i forbindelse med en konsekvensberegning for 
overførsel og implementering af teknologi (op til 50% af de faktiske omkostninger, 
maks. 100 000 ECU). _^_^__ 
I løbet af 1993 blev 
• 10 kontrakter til et samlet beløb af 42 000 ECU indgået om fremstødspræmier; 
• 5 kontrakter til et samlet beløb af 270 000 ECU indgået om 
teknologioverførselspræmier. 
10 VACRO-Days (Value Crossroads Days) blev arrangeret til promovering af 
Fællesskabets forskningsresultater hos SMV (5 under ESPRIT-programmet, 2 under BAP 
og 2 under BRITE/EURAM). 
III. FREMME AF SAMARBEJDE OG PARTNERSKAB 
3.1 Business Cooperation Network (BC-NET) 
Netværksstruktur 
Pr. 15. december 1993 havde netværket 571 medlemmer (rådgivere og formidlere). 539 
af disse befinder sig i medlemsstaterne og 32 i 24 tredjelande. 
Denne situation er resultatet af en manglende fornyelse af aftaler med lidet aktive 
rådgivere i slutningen af 1992 og af en udvælgelse af nye kandidater i henhold til en 
indkaldelse af ansøgere i EF-Tidende i januar 1993 (93/C17, 93/S15 af 22. januar 1993). 
Med disse regelmæssige revisioner af netværkets sammensætning kan man både forbedre 
dets kvalitet og bevare et passende omfang. 
Antallet af kontrakter underskrevet af de enkelte medlemsstater var 15. december 1993 
som følger: 
-28-
Belgien 35 Italien 91 
Tyskland 91 Luxembourg 3 
Danmark 16 Nederlandene 28 
Grækenland 35 Portugal 22 
Spanien 63 Det Forenede Kongerige 67 
Frankrig 78 Tredjelande 32 
Irland 10 
Den gradvise åbning af BC-net for tredjelande, som gør det muligt at følge og drage 
fordel af internationaliseringen af økonomien, er blevet fortsat. 
Den officielle underskrivelse af aftalerne om Canadas og Marokkos deltagelse i netværket 
skete den 2. juli 1993 på den årlige konference "PARTNERSKAB '93". Med denne 
udvidelse kan BC-net styrke sin tilstedeværelse i middelhavsområdet og for første gang 
fungere i Nordamerika. BC-net er for øjeblikket til stede i 24 tredjelande. 
Netværkets arbejde og resultater 
I 1993 registrerede centralenheden 10043 CP (Cooperation Profiles, samarbejdsprofiler), 
dvs. et gennemsnit på 838 SAMARBEJDSPROFILER pr. måned. 
Det er ansøgninger om kommercielt arbejde, der er dominerende (60,7%), men der er en 
svag fremgang for ansøgninger om teknisk samarbejde (27%) og en tilsvarende nedgang 
for ansøgninger om finansielt samarbejde (6,8%) i forhold til 1992. 
Fordelingen af samarbejdsansøgninger på aktivitetssektorer er ligeledes stabil med stadig 
overvægt på fremstillingssektoren (65% af ansøgningerne pr. 30. november 1993 i 
forhold til 64% pr. 31. december 1992). 
Centralenhedens aktioner 
a. Arbejdsgrupper og specialiserede delnet 
Centralenheden har nedsat en arbejdsgruppe bestående af BC-NET's finansielle organer. 
Gruppen mødtes i januar 1993. 
En arbejdsgruppe under navnet »Flash Profile« mødtes ligeledes i januar 1993. Det 
arbejde resulterede i etablering af en selektiv udsendelsesautomatik for FP. 
Uddannelsesarbejdsgruppen mødtes i februar 1993. Konklusionerne fra dette arbejde 
forelagdes i marts 1993 monitoringgruppen, som derpå kunne opstille et nyt 
uddannelsesprogram. 
-29-
Endelig er et delnet med betegnelsen »Offentlige kontrakter« under dannelse. 
b. Den rådgivende monitoringgruppe 
Monitoringgruppen mødtes i marts 1993. Det blev besluttet 
• at styrke medlemssupporten ved bl.a. at videreføre programmet om kvalitetssikring; 
• at gennemføre et fornyet promotionsprogram; 
• at optimere netværkets effektivitet (offentlige kontrakter, ændring til moralkodeks, 
udvidelse til tredjelande). 
c. Nationale møder 
I første halvår af 1993 arrangerede BC-NET nationale møder i Irland og Danmark, inden 
for Europartnerskabet et nationalt møde i Lille i Frankrig (juni 1993) og et møde for 
britiske og irske medlemmer i Glasgow i Skotland (december 1993)2. 
I øvrigt arrangerede de svenske og finske NPC (National Contact Points) et møde for 
deres delnet, hvor de for erhvervspolitikken ansvarlige tjenestegrene deltog. 
Andre nationale møder, der arrangeres af centralenheden og interesserede medlemmer, er 
på programmet i de enkelte medlemsstater. Det første af denne møderække blev afholdt 
for belgiske og luxembourgske medlemmer i november 1993. 
d. årskonference 
Den årlige konference for BC-NET-netværket blev udvidet til også at omfatte de øvrige 
samarbejdsaktioner fra de for erhvervspolitikken ansvarlige tjenestegrene. Konferencen 
hed: »Partnerskab '93 - Dynamikken i væksten« og samlede medlemmerne fra BC-NET 
og BRE samt de vigtigste partnere fra aktionerne Europartnerskab, Interprise og 
Underentreprise. I alt efterkom 744 deltagere invitationen. 
I december 1992 afholdtes i Bari et Europartnerskabsmøde for italienske medlemmer. 
-30-
e. uddannelse 
Efter valg af nye rådgivere arrangeredes en første række samlinger om uddannelse i 
BC-NET i de forskellige medlemsstater (11 nationale samlinger om uddannelse) fra maj 
til juni 1993. 
Desuden afholdtes uddannelsessamlinger for de nye NCP (argentinske, canadiske, 
chilenske, ungarske, marokkanske, filippinske, tjekkiske, slovakiske og uruguayanske) 
samt deres delnet. 
Genopfriskningskurser afholdtes for svenske og finske NCP-delnet og for andre 
medlemmer med delnet. 
En ny række med 26 uddannelser for alle medlemmer startede i fjerde kvartal 1993. Ved 
den lejlighed blev undervisningsmaterialet fuldstændig opdateret. 
f. Tarifering 
Tariferingen trådte i kraft pr. 1. januar 1993 for medlemmer fra Fællesskabet3, hvilket 
krævede deres underskrift på en tillægskontrakt4. 
g. Kvalitetsstyring 
Kvalitetsstyringspolitikken videreførtes gennem forskellige aktioner, f.eks.: 
• Indførelse af tarifering, 
• netværksfornyelse efter en ny udvælgelsesprocedure inkl. individuel samtale med de 
kandidater, hvis ansøgning kræver yderligere oplysninger, 
• intensivering af uddannelsesprogrammerne. 
Den var allerede i kraft i EFT A-landene, Israel, Tyrkiet og Australien. 
For nye medlemmer er denne passus integreret i BC-NET-konventionen. 
•31-
Centralenheden har nu påbegyndt et aktionsprogram til forbedring af operationerne. 
I denne forbindelse tog den i andet halvår af 1993 en Quality Help Desk i brug. 
h. anvendelse af bc-net til teknologisk innovation 
Nedenstående to aktioner er påbegyndt vedrørende tilpasningen af BC-NET til den 
teknologiske innovation: 
• En kortfristet aktion skal anbringe nogle autoriserede, tekniske og teknologiske 
SAMARBEJDSPROFILER i en databank, som kan konsulteres aktivt med adgang fra 
VANS; 
• en langsigtet aktion skal gennemgå grundlaget for BC-NET-systemet, navnlig med 
hensyn til ansøgninger om teknisk og teknologisk samarbejde. 
i. Udvikling af applikationer - installering af brs og vans 
Samtlige allerede nævnte aktiviteter supporteres af informatikudviklinger. Ud over 
vedligeholdelse af eksisterende applikationer er der foretaget adskillige udviklinger i 
1993: .-•.•'• 
• Version 4.1 af BRS-softwaren til medlemmer af et delnet er installeret og fungerer 
godt hos mere end 30 formidlere; 
• en software med betegnelsen RPS er færdigudviklet i 1993; den skal fungere som 
hjælpemiddel for medlemmerne, når de skal skrive halvårsrapporter; 
• BC-NET-holdet har udviklet en konsolideret database over alle netværk henhørende 
under de for erhvervspolitikken ansvarlige tjenestegrene (databasen blev anvendt til at 
udarbejde den konsoliderede fortegnelse over BC-NET-netværkene, der blev uddelt 
ved Europæisk virksomhedsuge fra 4. til 8. oktober 1993); 
• en softwarepakke er færdigudviklet i 1993, således at centralenheden kan anvende 
tariffen på alle medlemmer fra samme år. 
Installering af BRS og VANS fortsatte i 1993. Siden den 1. januar er 42 nye BRS-anlæg 
blev færdiggjort. Centralenheden har ligeledes påtaget sig omkring et dusin 
VANS-installeringer og syv kurser i at anvende de tjenester, som netværket VANS har at 
tilbyde. 
-32-
3.2 Bureau de rapprochement des entreprises (BRE) 
For BRE var 1993 et år med evaluering af resultaterne efter aktionerne til kvalitative og 
kvantitative forbedringer fra 1991 og 1992. 
Netværket omfatter nu 412 korrespondenter i 54 lande. 
De 6580 samarbejdsprofiler, man allerede har modtaget, og de stadige ansøgninger om 
optagelse i netværket fra nye organisationer er bevis på den voksende interesse og 
succesen med vore aktioner. 
I det samme tidsrum er der truffet foranstaltninger til at forbedre og støtte BRE-
instrumentet. 
De foranstaltninger, der er vedtaget i løbet af året, fulgte efter projekter, der allerede var 
startet i 1991 og 1992, og som udvikles langs tre hovedlinjer: 
Teknisk og funktionsmæssig forbedring af netværket 
Der er foretaget forbedringer på informatiksystemet. 
Der er sket en udbygning af arbejdsdokumenterne. Der har allerede i nogen tid været 
arbejdet med redigeringen af mere detaljerede informationsvej ledninger, den ene til brug 
for korrespondenterne, den anden for virksomhederne. 
Vedrørende oversættelse er der tilført funktionsmæssige forbedringer, og der arbejdes på 
et projekt, som skal gøre det muligt at oversætte annoncerne automatisk til alle 
EF-sprogene og således reducere medgået tid. 
Kvalitativ forbedring og udvidelse af netværket 
Der har været foretaget en "evaluering" af netværkets medlemmer navnlig på grundlag af 
den enkeltes aktivitet i form af fremsendte samarbejdstilbud, kapacitet med hensyn til 
spredning af annoncer og deltagelse i netværkets forskellige aktiviteter. 
En undersøgelse har fundet sted blandt korrespondenterne for at samle statistiske data af 
interesse for netværkets udvikling og fremkalde reaktioner og/eller forslag til 
forbedringer. Undersøgelsen fokuserede især på den måde, hvorpå korrespondenterne 
fungerer på det sektoropdelte eller geografiske niveau, opfølgning af kontakter etableret 
for kunderne, midler og teknikker til spredning og promotion. 
-33-
En ny formular til den halvårlige aktivitetsrapport er blevet tilbudt netværkets 
medlemmer. 
Hvad udvidelsen angår, er den fortsat både inden og uden for Fællesskabet. For 1993 er 
det især værd at nævne, at ud over de nye medlemmer fra Fællesskabet er Costa Rica, 
Uruguay, Algeriet, Libanon og de besatte områder indtrådt i netværket. Man agter at 
fuldstændiggøre den geografiske dækning af Middelhavsregionen og Latinamerika inden 
for rammerne af programmer MED-INVEST og AL-INVEST. 
Stimulering og animering af netværket 
• Udgivelsen af et informationsbrev fortsætter. 
• Der har været afholdt to lukkede møder om konsulentsupport. 
• I forbindelse med Samarbejdskonferencen afholdtes plenarmøde i Bruxelles den 1. og 
2. juli 1993. 
• Der har været afholdt nationale møder for franske, engelske og irske medlemmer i 
forbindelse med Europartnerskab »Lille« og »Skotland«. Der har ligeledes været 
afholdt møder i Danmark og Irland for at stimulere medlemsaktiviteten i disse lande. 
3.3 Europartnerskab og Interprise 
3.3.1 Europartnerskab 
Europartnerskab, som er et program, der styres af Generaldirektoratet for 
Erhvervspolitik, Handel, Turisme og Erhvervsdrivende Foreninger og Generaldirektoratet 
for Regionalpolitik i fællesskab, har til formål at stimulere udvikling og vækst i en mindst 
begunstiget region5 gennem et transnationalt SMV-samarbejde. Anvendt metodologi ved 
iværksættelse af Europartnerskabsarrangementer fremgår af bilag 3. 
Mål l-, 2- eller 5b-regioner. 
-34-
a) Analyse af 1993-arrangementerne 
Siden 1991 har kadencen for arrangementerne ligget på to om året. 
»Europartnerskab nordøstlige Frankrig«: 
I 1993 henvendte Europartnerskab sig med arrangementet i Lille til mål nr. 2-regioner, 
dvs. Nord-Pas-de-Calais. Picardie. Champagne-Ardennes og Lorraine. Formålet var at 
fremme det transnationale partnerskab mellem SMV fra disse fire egne i det nordøstlige 
Frankrig og SMV inden for Fællesskabet, i Middelhavsområdet, Central- og Østeuropa 
og EFTA-landene. 
Desuden deltog Korsika og de oversøiske departementer (Guadeloupe, Martinique, 
Guyana og Réunion) i Lille-arrangementet som modtagerlande inden for rammerne af den 
politik, der skal afhjælpe enklavetilstande i tilbagestående regioner. 
»Europartnerskab nordøstlige Frankrig« blev det største arrangement, der nogensinde har 
været afholdt i Europa inden for virksomhedssamarbejdet, og virkelig mange firmaer 
kom på besøg fra tredjelande (EFTA, Central- og Østeuropa, Middelhavslandene). 
I Lille kan man regne med, at mere end 40% af de katalogiserede virksomheder indgår 
samarbejdsaftaler. Aftalerne dækker meget bredt (finanser, teknologi, underleverancer, 
patenter m.v.), hvilket bekræfter den udvikling, der har tegnet sig siden Europartnerskab 
»Leipzig« i 1991. 
For »Europartnerskab nordøstlige Frankrig« kan man allerede opstille følgende nøgletal: 
* Udvalgte franske virksomheder i landets nordøstlige del 414 
Udvalgte virksomheder fra de oversøiske departementer 63 
Udvalgte virksomheder fra Korsika 18 
* Antal deltagerlande 42 
Antal indtegnede, besøgende virksomheder 1 768 
* Antal ønskede møder 10 650 
Gennemsnitlige antal møder pr. fransk virksomhed 21 
-35-
"Europartnerskab Skotland": 
Dette arrangement var den niende udgave af Europartnerskaberne. Det samlede i alt 1259 
besøgende virksomheder, heraf 626 fra Fællesskabet, fra 55 lande i Glasgow den 13. og 
14. december 1993. 
For første gang deltog virksomheder fra Nordamerika (USA og Canada), Kina og de 
besatte områder i arrangementet. 
Ca. 6000 møder var forprogrammeret med de 334 skotske virksomheder, der var valgt 
ud. 
De vigtigste sektorer, der var repræsenteret, var fødevaresektoren, tekstil og konfektion, 
handel og uddannelse, elektro og elektronik, optik og optoelektronik. 
De første reaktioner fra deltagerne vidner om perfekt logistik og forretningskontakter af 
høj kvalitet. 
b) Programudvikling 
Kvotesystem: 
Kvotesystemet blev afprøvet for første gang i forbindelse med »Europartnerskab 
nordøstlige Frankrig«. Den enkelte nationale rådgiver har pligt til at sikre deltagelse i 
arrangementet fra et bestemt antal virksomheder. Antallet står i forhold til det budget, 
som er forelagt hovedkontrahenten. Systemet betyder både en garanteret 
mindstedeltagelse og et større engagement fra de nationale rådgivere. 
Internationalisering: 
Programmet er åbent for EFTA-landene og landene i Central- og Østeuropa. PHARE 
samfinansierer således promotionsaktionerne og de virksomhedsmissioner, som 
arrangeres af disse landes nationale rådgivere. 
Ligeledes betyder programmet MED-INVEST støtte til samme typer aktioner for 
rådgiverne i landene rundt om Middelhavet. 
Opfølgning: 
Man påtænker at forstærke opfølgningsaktionerne efter arrangementerne. Således vil der 
blive krævet en ekstra rapport fra hovedarrangøren på 1 års dagen for begivenheden. 
-36-
Denne evaluering indgår som integreret del i hovedarrangørens og de nationale rådgiveres 
arbejdsprogram. 
Struktureffekt: 
Det er vigtigt at understrege, at Europartnerskab virker direkte på følgende punkter: 
• Den pågældende regions image forbedres eller udvikles, 
• partnerskabsstrategien kommer til at spille en vigtig rolle, 
• SMV bliver mere bevidste om det indre markeds muligheder, 
• der skabes forståelse for erhvervslivets nødvendige internationalisering. 
Kommende arrangementer: 
Programmet for de nærmest forestående arrangementer ser således ud: 
• Polen: Gdansk den 9. og 10. juni 1994, 
• Spansk Baskerland: Bilbao den 21. og 22 november 1994. 
3.3.2 INTERPRISE 
INTERPRISE-programmet (Initiative pour Encourager le Partenariat entre Industries 
et/ou Services en Europe) har til formål at støtte lokale, regionale og nationale aktioner 
overalt på Fællesskabets territorium, som skal tjene til at stimulere direkte kontakter 
mellem virksomhedsledere med henblik på at udvikle samarbejdsaftaler mellem små og 
mellemstore virksomheder. 
INTERPRISE er inspireret af Europartnerskabets målsætning og metodologi, men 
opererer efter en større målestok, hvor både veludviklede industriregioner og regioner, 
der får udviklingshjælp er omfattet. Projekterne skal omfatte mindst tre regioner i tre af 
Fællesskabets medlemsstater, også selv om de måske strækker sig ud i regioner uden for 
Fællesskabet. 
Detaljer om organisationsforhold i INTERPRISE-arrangementerne fremgår af bilag 4. 
INTERPRISE-programmet giver mulighed for: 
• At få små og mellemstore virksomheder til at nærme sig hinanden på tværs af de 
nationale grænser og sørge for, at de bliver uddannet og ansporet til partnerskab; 
-37-
• at bringe regioner, erhvervsorganisationer, handels- og industrikamre, 
udviklingsagenturer, der arbejder for økonomisk udvikling og et effektivt indre 
marked, og den private sektor nærmere på hinanden i en fælles aktion; 
• at intensivere kontakterne mellem iværksætterne, organisationerne og de politiske 
institutioner; 
• at etablere direkte kontakter mellem den fælles aktion og virksomhederne, som så vil 
forstå, at der findes konkrete programmer af interesse for dem, især når det gælder om 
at udnytte det indre markeds muligheder. 
I 1993 godkendtes 44 projekter, der samlede 290 regioner. 
Medlemsstaternes deltagelse 
Disse projekter svarer i alt til 47 arrangementer med følgende fordeling: Frankrig har 
været vært for 14 arrangementer, Italien for 9, Spanien for 4, Det Forenede Kongerige, 
Tyskland og Belgien for hver 3, Grækenland for 2, Nederlandene for 2, Danmark, Irland 
og Portugal for hver 1. Uden for Fællesskabet har Polen, Ungarn, Tjekkiet og Slovakiet 
samt Malaysia hver været vært for ét arrangement. 
Ser man på antallet af medarrangører pr. projekt, må man imidlertid konstatere, at alle 
medlemslande deltager nogenlunde ligeligt i de forskellige projekter: Frankrig med 27 
deltagelser, Tyskland med 22, Spanien med 22, Italien med 21, Det Forenede Kongerige 
med 18, Belgien med 13, Nederlandene med 13, Danmark med 8, Portugal med 7, 
Grækenland med 7, Irland med 4 og Luxembourg med 1. 
Ser man på deltagelse fra tredjelande (EFTA, Central- og Østeuropa, De Baltiske Lande, 
Malaysia), må man specielt lægge mærke til Sverige (har deltaget 3 gange) og Polen (5 
gange). 
Interprisen »Euro-Malaysian Partnership Days« har f.eks. allerede resulteret i 
joint-ventures inden for elektronik- og automobilindustrien samt fremskredne 
forhandlinger om handelsaftaler, bl.a. for farmaceutiske instrumenter og 
luftkonditionering i forbindelse med tyske, britiske, italienske og hollandske 
virksomheder. 
Hovedsektorer 
Levnedsmiddelindustri, elektronikindustri, kemisk industri, miljø, jern og metal, 
tekstiler, byggeri, tjenesteydelser og træindustri var i 1993 de mest eftertragtede sektorer 
for transnationalt samarbejde. Nogle projekter er højt specialiserede, som f.eks. et 
-38-
projekt om kompositmaterialer, der har givet anledning til underskrift af fem CRAFT 
F&U-projekter. 
Synergi mellem erhvervspolitikkens instrumenter 
EIC: ni Euro Info Centre har i 1993 fremlagt INTERPRISE-projekter, og 32 EIC har 
deltaget som medarrangører. 
BC-NET: i projekternes metodologi anvendes ofte BC-NET i den fase, hvor møderne 
aftales. 
Kvantitativ evaluering 
Mere end 5500 virksomheder deltog i 1993 i de forskellige arrangementer, medens tallet 
for 1992 lå på omkring 4200. 
En samlet evaluering af 1993-aktionerne er under forberedelse. Her bør fremhæves 
resultaterne af en undersøgelse på grundlag af et spørgeskema, der er udsendt til 
arrangørerne af de projekter, der afvikledes i september, oktober og november 1992. 
Spørgeskemaet er fra februar 1993 og belyser resultaterne af møderne inden for tre 
måneder efter arrangementet. Resultaterne ser således ud: 
Antal deltagende firmaer 1876 
Antal møder 92-4} 
Allerede tegnede kontrakter 68 
Seminar ef-kina (antwerpen den 6. - 8. december 1993) 
Det bør til slut nævnes, at et arrangement, der både var seminar og virksomhedstræf blev 
afholdt for første gang mellem Fællesskabet og Kina. 
Formålet var at fremhæve fordelene ved at komme ind på det kinesiske marked og 
udvikle samarbejdsprojekter mellem SMV. Således sørgede omkring 40 kinesiske 
iværksættere for en mængde møder med omkring 60 iværksættere fra Fællesskabet på 
områder som magnetkort til telefoner og kødforædling. 
3.4 Underleverancer 
Den voksende betydning af underleverancer i Fællesskabet ses både af den stærke 
position, de har fået i Rådets afgørelse af 14. juni 1993, som blev yderligere befæstet i 
Europa-Parlamentets beslutning om underleverancer. 
-39-
I denne forbindelse besluttede Kommissionen at forstærke de igangværende 
koordineringsbestræbelser og udvikle en række støtteaktioner. 
Derudover blev retningslinjerne for det paneuropæiske forum om underleverancer 
(Madrid den 14. og 15. december 1992) konkretiseret på de særlige hovedfelter, nemlig 
gennemsigtighed og samarbejdsnetværk. 
Forbedret gennemsigtighed på det europæiske underleverandørmarked 
Efter analyse af undersøgelserne om underleverancernes økonomiske betydning i alle 
medlemsstaterne, som har påvist behovet for en større gennemsigtighed på 
underleverandørmarkedet, har Kommissionen videreført det statistiske arbejde i direkte 
relation til de nationale statistiske institutter og erhvervsorganisationer. Dette arbejde, 
som er rettet mod tilføjelse af et kapitel for underleverancer i de eksisterende statistiske 
instrumenter, drejer sig i første fase om fem aktivitetsområder (automobilindustrien, 
fly-industrien, byggeri, tekstil- og beklædningsindustrien og elektronikindustrien), for 
hvilke underleverancernes altoverskyggende rolle er påvist gennem økonomiske 
undersøgelser. 
Desuden sørger Kommissionen for de nødvendige midler til regelmæssig opdatering af de 
praktiske vejledninger i underleverancernes jura og undersøger det hensigtsmæssige i en 
europæisk underleverandørkontrakt. 
Bedre kommunikation og samarbejde både underleverandørerne indbyrdes og mellem 
ordregivere og underleverandører 
Kommissionen kan glæde sig over den tydelige interesse, som dens informationspolitik 
har vakt på underleverandørområdet. Den har nemlig som svar på ganske målrettede 
anmodninger udsendt omkring 10 000 dokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, og 
det lige efter det paneuropæiske forum i Madrid. 
Skridt på området for kvalitetssikring og certificering 
I øvrigt støtter Kommissionen og deltager aktivt i et initiativ fra 
erhvervsorganisationerne, der ønsker gensidig anerkendelse af certificeringer og 
udarbejdelse af en bredt anerkendt moralkodeks. 
Både allerede igangværende initiativer og nye opfordringer fra Rådet, Parlamentet og 
erhvervsorganisationerne eller formidlerne på underleverandørmarkederne har fået 
Kommissionen til at udvikle en aktionsramme til støtte for underleverancer i 
Fællesskabet. Tager man nemlig den voksende betydning af et velorganiseret og 
struktureret underleverandørmarked i forbindelse med de nye relationer på kryds og tværs 
-40-
i erhvervslivet i betragtning, er Kommissionens opfordring et strategisk valg mod en 
bedre konkurrenceevne for virksomhederne og dermed en bedre økonomisk vækst inden 
for Fællesskabet. 
Kommissionen har da også for at dække det voksende behov hos virksomhederne for 
praktiske aktioner til fordel for underleverandørerne indledt en støtteaktion, der skal 
anspore en række databørser og databanker, der allerede findes i Fællesskabet, til at slutte 
sig sammen i netværk. Formålet med denne decentrale enhed er at give virksomhederne 
adgang til forskellige informationer, især om situationen på markederne, offentlige 
kontrakter, juridiske og tekniske problemer samt certificeringsspørgsmål. 
Ved en konference i Bruxelles den 24. og 25. marts 1993 med deltagelse af et stort antal 
af elektroniksektorens topfolk og virksomhedsledere både fra Fællesskabet og fra Japan 
lanceredes desuden et pilotprogram til forbedring af underleverandørernes 
konkurrenceevne i den del af elektroniksektoren, der producerer varer til de almindelige 
forbrugere. Den første afdeling af dette program, som bestod i en studierejse om den 
japanske måde at organisere sektoren på, er allerede afviklet med stor succes. Der var 
ansporing til de europæiske komponentfabrikanter om at forbedre deres praksis. 
-41-
IV. DEN FØRTE POLITIK. EVALUERING OG UDVIKLING 
4.1 Bedre kendskab til SMV 
4.1.1 Statistik 
Arbejdet med at vise et så tidssvarende billede som muligt af den samlede bestand af 
europæiske virksomheder, som udføres sammen med Eurostat, blev videreført med vægt 
på anvendelse af eksisterende informationskilder. 
Det europæiske statistiske system over SMV, dvs. data om virksomhederne fordelt efter 
størrelse, er opdateret og indeholder nu tal for perioden 1988-1991; det er blevet udvidet 
til også at omfatte andre lande (nu i alt 22), aktivitetssektorer (omfatter nu den samlede 
økonomi minus landbruget), samt størrelsesklasser (nu ni beskæftigelsesklasser, hvortil 
enkelte lande har indsendt data fordelt efter omsætning). De senest tilkomne værdier er af 
bedre kvalitet end de foregående, bl.a. takket være de nationale statistiske institutters 
bestræbelser på at udarbejde et metodologisk grundmateriale. 
Den efterforskning, der havde til formål at skabe et system af konjunkturindikatorer, har 
vist sig at give godt udbytte i de tre omhandlede områder, dvs. demografi, beskæftigelse 
og produktion. Vedrørende demografi råder flere lande allerede over information om 
oprettelse og lukning af virksomheder og er endog i stand til at beregne en 
overlevelsesgrad. For de øvrige to områder synes de første resultater at vise, at SMV har 
deres egen konjunkturudvikling, som adskiller sig fra de store virksomheders. 
Resultaterne optimeres i øjeblikket i form af en publikation med navnet »Enterprises in 
Europe - Third Report«, som forventes at udkomme i begyndelsen af 1994. 
-42-
4.1.2 Definition af SMV 
Denne problematik er grundlaget for samtlige aktioner til fordel for SMV. 
Efter sin rapport fra 19926 til Rådet har Kommissionen fortsat arbejdet på at ajourføre 
forholdstallene mellem de forskellige definitionskriterier, der anbefales, dvs. omsætning, 
antal ansatte og samlet balance. 
En opdatering af fortegnelsen over de definitioner, der anvendes i Fællesskabets aktioner, 
er påbegyndt. 
4.1.3 Europæisk Observationscenter for SMV 
Efter starten den 10. december 1992 har det Europæiske Observationscenter for SMV 
forelagt Kommissionen den første selvstændige rapport om de små og mellemstore 
virksomheders situation og fremtid i Fællesskabet. 
Denne første årsrapport giver en betydelig samling nyttige oplysninger ledsaget af en 
række politiske henstillinger. Hovedformålet med Observationscentret er at fremskaffe et 
horisontalt og sammenhængende overblik over emner af relevans for SMV, og rapporten 
kan blive et centralt referencedokument for de ansvarlige for erhvervspolitikken og 
SMV-udviklingen, på regionalt og nationalt niveau samt på fællesskabsniveau. Både 
denne rapport og dens efterfølgere kan blive en vigtig kilde til oplysninger om 
udviklingen inden for de forskellige typer af SMV og deres driftsvilkår, og rapportens 
information er af betydelig potentiel værdi ved bedømmelse af det indre markeds effekt 
på de små og mellemstore virksomheder. 
For at bidrage til en almindelig debat om emner omkring de små og mellemstore 
virksomheder, har Kommissionen besluttet at offentliggøre sine egne kommentarer til 
Observationscentrets første årsrapport7 og forelægge dem for Rådet, Europa-Parlamentet 
og Det Økonomiske og Sociale Udvalg. 
Især ud fra den betragtning, at Kommissionens hovedformål med aktionen er at sikre en 
kraftig værditilvækst i den fælles erhvervspolitik og bidrage til opsvinget i den 
økonomiske aktivitet med vækst og øget beskæftigelse, konstaterer den med tilfredshed 
det sammenfald af analyser, konklusioner og henstillinger i denne rapport og de 
retningslinjer, man har lagt sig fast på i det ny, fælles aktionsprogram, og som skal 
SEK(92) 351, endelig udg. af 29/04/1992. 
KOM(93) 527, endelig udg. af 05/11/1993. 
-43-
forstærke de prioriterede felter og sikre kontinuitet og befæstelse af den fælles 
erhvervspolitik8. 
4.2 Udvikling af politikken inden for handel og erhvervsdrivende foreninger 
4.2.1 Handel og distribution 
Handel 2000 
Programmet Handel 2000 har til formål at styrke samarbejdsrelationerne mellem SMV 
gennem iværksættelse af moderne ledelsesmetoder og ny teknologi i handels- og 
distributionssektoren. 
Programmet omfatter pilotprojekter, konferencer og evaluering af projekter, der 
gennemføres efter et udbud fra 1991 (EFT 1991 C209). I 1993 afsluttedes 11 
pilotprojekter med en støtte på 1 789 000 ECU. 
På en evalueringskonference den 14. og 15. juni 1993 i Bruxelles forelagdes de 
gennemførte projekter og evalueringen af dem for mere end 300 deltagere 
(virksomhedsledere, erhvervsrepræsentanter, embedsmænd og pressefolk). Indlæggene 
blev trykt i resume, og 2000 eksemplarer udsendt. 
En gruppe af fagfolk og tjenestemænd fra Kommissionen samledes efter konferencen den 
14. og 15. juni 1993 for at tage stilling til de tiltag, konferencen lagde op til inden for 
rammerne af initiativ nr. 2. 
Deloitte & Touche har udarbejdet en evalueringsrapport over initiativ nr. 1 med titlen 
»Evaluering af programmet Handel 2000«. Den er dateret 30. juni 1993. 
En indkaldelse af interessetilkendegivelser er udsendt vedrørende forundersøgelserne, og 
pilotprojekterne er udbudt (EFT C277/20 af 15/10/1993) for aktionens videre forløb. 
Bekendtgørelserne lægger særlig vægt på incitamentet til nye samarbejdsprojekter mellem 
kommercielle SMV (forundersøgelserne) og disse projekters egnethed for gennemførelse 
(af hensyn til eventuel støtte). 
Rådets afgørelse 93/379/EØF af 14. juni 1993, EFT L 161 af 31. juli 1993 
-44-
Projekteksempel fra programmet Handel 2000: 
Firmaet Scheins (D) har startet et forsøg med en helt ny transnational forbindelse: 
Scheins er grossist i havebrugssektoren og har nu etableret en fast forbindelse mellem 
sig og sine leverandører og detailhandlere i to nabolande (L & B) gennem et tosproget 
(fransk, tysk) dataudvekslingssystem. Softwaren kan anvendes overalt i verden, sikrer 
hurtig formidling og giver større samhandel mellem partnerne (samlet investering: 93 
000 ECU, heraf 30 000 ECU (eller 32,3%) som støtte fra Fællesskabet. 
Handelsstatistikker 
De vigtigste aktiviteter var følgende: 
• Publikationen »Detailhandelen på det europæiske marked i 1993«. 
Dette værk blev i februar forelagt regeringsfagfolk og Udvalget for Handel og 
Distribution (CCD). En »mailing« til mere end 1200 aktører i europæisk handel 
præsenterede publikationen; selve publikationen er udsendt til mere end 300 
erhvervsfolk og kompetente myndigheder. 
Publikationen har stor succes og der har været fremsat anmodninger om en udvidelse 
af undersøgelsen til også at omfatte engroshandlen. 
• Pilotundersøgelse af salgsformer i detailhandelen i Fællesskabet: 
De foreløbige konklusioner blev fremlagt som rapport i oktober 1993 (fremlæggelse 
og udsendelse sker først, når endelig rapport foreligger). 
• Eftersom den eksisterende information ikke er tilstrækkelig til at dække den aktuelle 
efterspørgsel, påtænker Kommissionen et statistisk bilag om handel i en forordning 
over virksomhedernes struktur. 
Der har være afholdt mange møder om dette emne blandt statistikere og et enkelt møde 
med både regeringsfagfolk og erhvervsfolk (GCI/CCD). Disse møder mundede ud i en 
principaftale om et forslag til forordning. Man erkendte et behov for harmonisering. 
Der fremsattes anmodning om at tage passende hensyn til SMV og gøre 
spørgeskemaerne lettere. Man krævede »hurtigere gennemførelse af Kommissionens 
initiativ«. 
-45-
Undersøgelser vedrørende handel 
Fem undersøgelser fra 1991 blev udsendt i 1993 i mere end 1000 eksemplarer. Det drejer 
sig om undersøgelser af franchising, indkøbsgrupper, de nye formidlere inden for handel, 
effekten af ny teknologi og internationaliseringsformer. 
To nye strukturundersøgelser blev fremlagt den 5. februar 1993 ved et møde med både 
regeringsfagfolk (GCI) og erhvervsfolk (CCD). I disse undersøgelser behandles: 
• Udenlandske investeringer i engros- og detailhandelen i EF (undersøgelsen udsendtes i 
300 eksemplarer i oktober 1993); 
• udvikling af handelsformer i EF og USA (står for udsendelse). 
En indkaldelse af interessetilkendegivelser for undersøgelser inden for handel og 
distribution (EFT nr. C 123/15 af 05/05/1993) efterfulgt af to begrænsede udbud 
vedrørende: 
• Udarbejdelse af 4 lovhæfter omfattende nationale og fælles lovgivninger af direkte 
betydning for handelen: kommerciel byplanlægning, fri etablering, 
forbrugerbeskyttelse, konkurrence; 
• opgaver inden for handel i Central- og Østeuropa: nedsættelse af ekspertgrupper til at 
repræsentere distributionssektoren i Fællesskabet, således at der kan knyttes kontakter 
mellem iværksættere og tjenestemænd fra EF og landene i Central- og Østeuropa 
(samarbejde mellem erhvervsfolk, støtte til oprettelse af erhvervsorganisationer). 
Den årlige præsentation af gennemførte undersøgelser ved et møde med både 
regeringsfagfolk (GCI) og erhvervsfolk (CCD), til hvilket pressen inviteres med, har stor 
succes og fremkalder krav om, at de behandlede emner uddybes. 
Udsendelsen af disse undersøgelser giver samme type positive reaktioner. 
-46-
Gennemførelse af arbejdsprogrammet 
Foranlediget af Rådets konklusioner af 30. juni 1992 har Kommissionen (EF-Bull. 
6-1992, pkt. 1.3.58) udarbejdet en statusrapport til Rådet om arbejdsprogrammet på 
handelsområdet. 
Formålet med rapporten er at analysere sektorens behov i forbindelse med tilpasningen til 
det indre markeds realiteter, således at man får et grundlag for opstilling af nye 
retningslinjer for Fællesskabets aktioner og gøre status. 
Den er forelagt til gennemgang for regeringsfagfolk, medlemmerne i CCD-udvalget og 
Kommissionens øvrige tjenestegrene. Også medlemsstaternes generaldirektører for handel 
har fået den forelagt. Den vil være på Rådets dagsorden i andet kvartal 1994 under græsk 
formandskab. 
4.2.2 Foreninger, kooperative foretagender og gensidige selskaber 
Statistik 
Da Kommissionens kompetente tjenestegrene i 1992 udsendte et spørgeskema til 
foreninger og fonde i de 12 medlemsstater, var mængden af svar så overvældende (2300), 
at kontoret for erhvervsdrivende foreninger måtte tilkalde hjælp udefra til indkodning, 
behandling og analyse af svarene. Firmaet ISG-Sozialforschung und Gesellschaftspolitik 
blev udpeget til dette arbejde. 
Informatiksystemet SPSS (Statistical Package for the Social Science), som man agter at 
anvende, har den fordel at kunne kommunikere med Johns Hopkins University - Institute 
for Policy Studies, som er ved at gennemføre en parallel og komplementær undersøgelse 
om foreningenssektoren. Databanken i MS-DOS er læsbar og kompatibel med de 
systemer, der anvendes af Kommissionen og de fleste af de eksterne kontaktorganer, og 
det uden at det går ud over svarenes anonymitet. 
Den endelige rapport blev forelagt i december 1993. 
Klassificering af erhvervsdrivende foreninger 
For at give erhvervsdrivende foreninger lettere adgang til finansiering af deres 
investeringer har Kommissionen ladet foretage flere undersøgelser, som har udmøntet sig 
i konkrete foranstaltninger for etablering af en finansieringsordning. For øjeblikket er det 
vigtigt at identificere de driftigste aktører i sektoren for at få et ideelt grundlag for at 
opbygge denne finansieringsordning (investorernes tillid skal vækkes). 
-47-
Det er med henblik herpå, at der i december 1992 blev taget initiativ til »Klassificering af 
de 500 største og de 500 mest dynamiske af de erhvervsdrivende foreninger i Det 
Europæiske Fællesskab«. 
Formålet er at tegne et positivt billede af den kooperative sektor ved at præsentere den i 
begge disse aspekter, som vidner om deres konkurrenceevne, og udvælge 1000 
konkurrencedygtige erhvervsdrivende foreninger, beskrive deres stærke sider og deres 
muligheder, gøre dem kendte og sætte tal på deres ydelser. Kontrahenten er udvalgt efter 
et udbud. 
Den endelige rapport forventes fremlagt den 30. juni 1994. 
vv 
Bilag 1 
Fortegnelse over de vigtigste tekster godkendt i 1993 i forbindelse med den fælles 
erhvervspolitik 
Kommissionen 
• Forslag til Rådets afgørelse om Fællesskabets medlemskab af Den Europæiske 
Investeringsfond. 
EFT C 37 af 11/02/1993 
• Kommissionens meddelelse af 30. september 1993 om de små og mellemstore 
virksomheder og Fællesskabets aktiviteter på området forskning og teknologisk 
udvikling. 
KOM(93) 356 
• Kommissionens meddelelse af 5. november 1993. Kommentarer til den første 
årsberetning (1993) fra Det Europæiske Observationscenter for SMV. 
KOM(93) 527 
• Kommissionens meddelelse af 10. november 1993 om små og mellemstore 
virksomheders finansielle problemer. 
KOM(93) 528 
• Forslag til raadets afgoerelse af 11 november 1993 om rentegodtgoerelse fra 
fællesskabet paa laan ydet til smaa og mellemstore virksomheder af den europaeiske 
investeringsbank som led i dennes midlertidige laanefacilitet. 
KOM(93) 577 
Rådet 
• Rådets afgørelse af 14. juni 1993 om et flerårigt fællesskabshandlingsprogram til 
styrkelse af de prioriterede områder og med henblik på at sikre kontinuiteten og 
konsolideringen af erhvervspolitikken for navnlig små og mellemstore virksomheder i 
Fællesskabet. 
EFTL 161 af 02/07/1993 
• Det belgiske formandskabs memorandum: "SMV - motoren i den europæiske vækst" 
(oktober 1993). 
• Rådets resolution af 22. november 1993 om styrkelse af virksomhedernes 
konkurrenceevne, navnlig små og mellemstore virksomheder samt 
håndværksvirksomheder, med henblik på udvikling af beskæftigelsen. 
EFT C 326 af 03/12/1993 
• Konklusioner fra Det Europæiske Råd i Bruxelles den 10. og 11. december 1993 til 
^3 
støtte for et fiskalt, finansielt og administrativt miljø til fordel for SMV. 
Europa-Parlamentet 
• Parlamentets udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om et flerårigt handlingsprogram 
til fordel for SMV (KOM(92) 479). 
EFT C 150 af 31/05/1993 
• Parlamentets beslutning om Kommissionens meddelelser til Rådet om et europæisk 
marked for underleverancer og om SMVs deltagelse i offentlige indkøb i 
Fællesskabet. 
EFT C 150 af 31/05/1993 
• Betænkning fra Udvalget om Økonomi, Valutaspørgsmål og Industripolitik om 
underleverancer (ordfører: Roberto SPECIALE). 
EP-mødedokument nr. 203.858/endelig udg. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
• Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om et 
flerårigt handlingsprogram til fordel for SMV (KOM(92) 470). 
EFT C 161 af 14/06/1993 
• Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kommissionens arbejdsdokument 
om betalingsfrister i handelsforhold 
EFT C 249 af 13/09/1993 
J o 
Bilag 2 
Metodologi for Europartnerskab 
Opbygningen af et Europartnerskab sker på følgende måde: 
1. Kommissionen udsøger sig en region i Fællesskabet, som har behov for en specifik 
aktion i den regionale udvikling. Valget sker på basis af ansøgninger fra 
interesserede regioner. 
2. Kommissionen udsøger en eller flere arrangører. 
3. Arrangørerne udsøger og vælger i den valgte region et bestemt antal SMV/SMI, 
som lever op til nogle kriterier f.eks. om virksomhedens størrelse, 
partnerskabsprojekter, virksomhedens evne til at indgå et transnationalt partnerskab 
og dens finansielle sundhed. 
4. I et oplag på 80 000 stk. udgives på fem af EF-sprogene (fransk, tysk, spansk, 
italiensk og engelsk) et katalog over de udvalgte virksomheder og deres 
samarbejdsprojekter (her anses eksportfremme ikke som et tilstræbt mål). 
5. Arrangementet promoveres i samtlige deltagende lande (EU, Middelhavslandene 
uden for EU, landene i Central- og Østeuropa, EFTA). Promotionen sker gennem 
et netværk af nationale rådgivere, DKommissionens samarbejds- og 
informationsnetværk (Bureau de Rapprochement des Entreprises (BRE), Business 
Cooperation Network (BC-Net) og Euro Info Centrene (EIC)) samt netværket af 
europæiske virksomheds- og innovationscentre (BIC). Den nationale rådgivers rolle 
er afgørende. Ud over promotions- og informationsaktionen ledsager han 
virksomhederne til arrangementet og bistår dem de dage, mødet varer. 
6. Der arrangeres to mødedage, hvor samtaler finder sted på tidspunkter, der er fastsat 
i forvejen efter ønsker indsendt af virksomhederne selv. 
Støtte fra Kommissionen 
1. Til operationens samlede budget bidrager Kommissionen med to tredjedele og 
værtslandet med én tredjedel. Til promotion af Europartnerskab i 
Middelhavslandene og Central- og Østeuropa kommer der endvidere 
finansieringskilder fra MED-INVEST- og PHARE-programmerne. 
-Ti 
2. Repræsentanter for de af Kommissionens tjenestegrene, der beskæftiger sig med 
Fællesskabets erhvervspolitik og med regionalpolitikken, bistår og vejleder 
hovedarrangøren under de enkelte forberedende faser. 
X I 
Bilag 3 
Metodologi for INTERPRISE 
Et projekt, der skal kunne opnå støtte fra de tjenestegrene, der er ansvarlige for 
Kommissionens erhvervspolitik, skal fremover opbygges i nøje overensstemmelse med en 
programmetodologi med følgende faser: 
1. Der udsøges og vælges pr. deltagende region mindst 15 virksomheder, der arbejder 
med reelle samarbejdsprojekter (handel, finans, teknik, joint-venture, 
teknologioverførsel m.v.). 
2. Der udgives og udsendes et katalog over de enkelte deltagervirksomheders profil og 
samarbejdsprojekter eller et udsnit af dem (mono- eller multiregionalt katalog). Alle 
andre metoder til direkte udveksling mellem virksomhederne af informationer om 
dem selv og deres samarbejdsprojekter er tilladt, når blot princippet om, at 
virksomheden selv skal vælge mødepartner og -tid, overholdes. 
3. Der arrangeres kontaktdage (logistik, tolkning osv.), og møder bringes i stand. 
Hertil samler partnerne anmodningerne fra virksomhederne centralt og arrangerer et 
individuelt modeprogram på dette grundlag. 
4. Evaluering og opfølgning af møderne for at fastslå, hvor mange samarbejdsaftaler 
der blev indgået. 
Kriterier 
Nedenstående kriterier skal opfyldes: 
• Projektet kan præsenteres når som helst på året, men normalt seks måneder inden 
arrangement løber af stabelen. 
• Programmet skal handle om samarbejde mellem virksomheder. 
• Programmet skal styres af mindst et organ pr. deltagende region eller land, dog mindst 
3 regioner fra 3 EF-lande. 
• De deltagende organer skal bidrage finansielt til programmet. 
• Den ovenfor beskrevne metodologi skal følges. 
• Kommissionen, Generaldirektorat XXIII, skal figurere på hvert enkelt dokument, der 
publiceres i forbindelse med det pågældende initiativ. 
• Budgettet må hverken vise tab eller vinding. 
S3 
Støtte fra Kommissionen 
Kommissionen giver to former for støtte: 
• Teknisk bistand til programopbygningen på basis af de erfaringer, som er høstet af de 
af Kommissionens tjenestegrene, der har ansvaret for Fællesskabets erhvervspolitik 
med hensyn til samarbejdsprogrammer. 
• En finansiel støtte på højst 50% af hovedarrangørens samlede budget. 
54 
KOMMISSIONENS RAPPORT 
OM KOORDINERING AF AKTIVITETER TIL FORDEL FOR 
SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER (SMV) 
FORORD 
Formålet med denne beretning er at give en oversigt over de interventioner og 
programmer, der pågår i Fællesskabet parallelt med, men uden tilknytning til Rådets 
beslutning om et flerårigt program til fordel for SMV1. Koordinering af Fællesskabets 
interventioner har to formål, nemlig dels at sikre en større hensyntagen til SMVs særlige 
karakter, når de fælles aktioner tilrettelægges, dels at øge selve SMVs deltagelse i 
programmerne. 
Af beretningen fremgår, at koordineringen har båret frugt inden for forskning og 
teknologisk udvikling, internationalt samarbejde og faglig uddannelse. Det samme gælder 
strukturfondene; her afhænger analysen af strukturfondenes indvirkning på 
SMV-udviklingen dog af de informationer, som medlemsstaterne skal opgive bl.a. i 
forbindelse med de efterfølgende evalueringer og forudgående vurderinger, som kræves 
efter de nye regler. Det udvidede partnerskab, der introduceres i disse regler, kan muligvis 
forbedre koordineringen. Derfor påhviler det Kommissionen, medlemsstaterne samt 
erhvervslivets og arbejdsmarkedets parter at forene deres bestræbelser for at sikre den 
stramme koordinering, som er så nødvendig for, at foranstaltningerne til fordel for SMV 
bliver effektive. 
Her er det hensigtsmæssigt at erindre om Fællesskabets metode til at definere SMV. Som 
det fremgår af Kommissionens beretning til Rådet af 29. april 1992 (SEK(92) 351, 
endelig udg.), anses det ikke for muligt at give en samlet definition af SMV på 
fællesskabsplan. Ikke desto mindre anbefales en større lighed i de fælles definitioner især 
gennem valg af visse kriterier. Kommissionen forslår i sin beretning "at foretrække 
tærsklerne 250 og 50 ansatte for at undgå et unødig højt antal tærskler i anvendelse". De 
vigtigste definitioner, der for tiden anvendes på fællesskabsplan, fremgår af bilaget til 
denne beretning. Kommissionens tjenester agter endvidere at arbejde på, at de 
definitioner, der anvendes nationalt, bliver mere gennemskuelige, bl.a. i forbindelse med 
de operationelle programmer og de globaltilskud, som samfinansieres af strukturfondene. 
93/379/EØF, EFT nr. L 161 af 02.07.1993, s. 68 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
FORORD (RESUMÉ OG OVERSIGTSSKEMA) 
INDLEDNING 
I. FÆLLESSKABETS FINANSIELLE INSTRUMENTER OG SMV 
1.1 Strukturfondene og SMV 
1.1.1 STØTTEAKTIONER TIL FORDEL FOR MÅL NR. 1, 2 OG 5B 
1.1.2 STØTTEAKTIONER TIL FORDEL FOR MÅL NR. 5A 
1.1.3 DEN EUROPÆISKE SOCIALFOND OG SMV 
1.1.4 FÆLLESSKABSINITIATIVER 
1.1.5 EN FORELØBIG EVALUERING AF SMVS ANVENDELSE AF STRUKTURFONDENE 
1.2 Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og SMV 
1.3 Det ny Fællesskabsinstrument NIC og SMV 
1.4 EKSF og SMV 
II. FORSKNING OG TEKNOLOGISK UDVIKLING (F&TU) OG SMV 
II. 1 SMV-deltagelse i F&TU-programmer om produktions- og styring, 
miljøteknologi, biologi & bioteknologi samt energiteknologi 
11.2 SMV-deltagelse i forskning inden for informations- og 
telekommunikationsteknologi 
11.3 SMV-deltagelsen i programmer til udnyttelse af forskningsresultater 
11.4 SMV-deltagelse i innovation og overførsel af teknologi 
11.5 Andre fællesskabsprogrammer med tilknytning til teknologi og forskning 
11.6 Koordination mellem Kommissionens tjenester 
III. ERHVERVSUDDANNELSERNE OG SMV 
111.1 EUROTECNET-programmet 
111.2 COMETT-programmet 
111.3 FORCE-programmet 
111.4 CEDEFOP 
111.5 Den lokale udvikling og beskæftigelsen 
IV. DE ØVRIGE FÆLLESSKABSPROGRAMMER 
IV. 1 Internationalt samarbejde 
IV.2Hygiejne, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 
IV.3De nye finansieringsteknikker og SMV 
IV.4Transportsektoren og SMV 
IV.5Miljøet og SMV 
IV.6Den fælles fiskeripolitik og SMV 
V. KONKLUSION 
Oversigt over skemaer 
Oversigtsskema S~Oj 
Skema 1: Oversigt over EFRU's forpligtelsesbevillinger pr. år og kumuleret fra 
1989 til 1993 
Skema 2: 
Skema 3: 
Skema 4: 
Skema 5: 
Skema 6: 
Skema 7: 
Skema 8: 
Skema 9: 
Skema 10: Globale tilskud 
Mål nr. 5b 
Den Europæiske Investeringsbank 
Oversigt over SMV-deltagelse i aktionerne "gennemførlighedspræmier" 
og CRAFT inden for BRITE-EURAM-programmet 
Oversigt over SMV-deltagelse i rammeprogrammer inden for 
telekommunikations og informationsteknologi 
Antal SMV med direkte støtte fra SPRINT 
SMV-deltagelse i THERMIE-programmet 
EKSF-forskningsaktiviteter og SMV 
Faglige uddannelsesprogrammer (EUROTECNET, COMETT og FORCE) 
^v 
RESUMÉ 
FINANSIELLE INSTRUMENTER, FÆLLESSKABSPROGRAMMER OG SMV 
Det erhvervspolitiske aktionsprogram (Rådets beslutning nr. 93/379/EØF af 14. juni 
1993) omfatter - ud over en række særlige aktioner til fordel for SMV til et samlet 
budget af 112,2 mio. ECU for perioden 1993-1996 - en koordinering af de øvrige 
fællesskabspolitikker. Koordineringen har til formål dels at sikre en bedre hensyntagen 
til SMVs særlige karakter i de øvrige fællesskabspolitikker og dels at øge 
SMV-deltagelsen i fællesskabsprogrammerne. 
I. UNIONENS FINANSIELLE INSTRUMENTER 
Hovedparten af fællesskabsstøtten til SMV kommer fra strukturfondene i form af 
samfinansieringer, hvis formål er at sikre økonomisk og social sammenhæng i Den 
europæiske Union. Den finansielle støtte til SMV består desuden i globallån fra EIB og 
lån fra Det ny Fællesskabsinstrument NIC. 
Støtte fra strukturfondene (EFRU, ESF og EUGFL) 
Man anslår de summer, der fra 1989 til 1993 er ydet virksomhederne inden for 
Fællesskabets Støtterammer FSR og andre støtteordninger under mål nr. 1 og 2 til 5 
mia. ECU og 1 mia. ECU for mål nr. 5b, dvs. i alt 6 mia. ECU for mål nr. 1, 2 og 
5b eller i alt 13% af FSR-rammebevillingen. Skal SMVs udnyttelse af strukturfondene 
forbedres, må foranstaltninger til fordel for dem gøres mere overskuelige, deres 
formidlende organer bør engageres kraftigere, og ansøgningsprocedurerne forenkles. Det 
planlagte, udvidede partnerskab mellem Kommissionen, medlemsstaterne, de regionale 
eller lokale myndigheder samt erhvervslivets og arbejdsmarkedets parter vil kunne 
forbedre hjælpen fra strukturfondene til SMV i perioden 1994-1999. 
Den europæiske investeringsbank EIB 
EIB anvender globallån til støtte for investeringer i lille og mellemstor målestok især fra 
SMV. Siden 1988 har næsten 36 500 SMV fået lån til et samlet beløb af over 9,7 mia. 
ECU eller over 50% af samtlige finansieringer til industrien og servicesektoren. I 1992 
var det Italien, Tyskland, Frankrig og Belgien, der var de største nydere af bevillingerne 
fra globallånene til SMV. 
Det ny Fællesskabsinstrument NIC 
Pr. 31.12.1992 beløb lån under NIC III og NIC IV sig til 3,5 mia. ECU heraf 682,8 mio. 
ECU under NIC IV. Disse lån sikrede finansiering af nye investeringer til 7,2 mia. ECU, 
hvilket svarer til over 9600 projekter og har bidraget til oprettelse af 60 000 jobs. Disse 
lån er gået til virksomheder med mindre end 50 ansatte. Under NIC IV har Italien, 
Spanien og Det Forenede Kongerige haft størst udbytte. 
•s 3 
II. FORSKNING OG TEKNOLOGISK UDVIKLING F&TU 
F&TU er en nøglekomponent i SMVs konkurrenceevne. Derfor bestræber 
Kommissionen sig på at øge SMV-deltagelsen i de fælles forskningsprogrammer og 
iværksætter aktioner til udbredelse af ny teknologi. 
TEKNOLOGIEN I INDUSTRIEN, MATERIALERNE, MILJØET, VIDENSKABERNE, BIO- OG ENERGISEKTOREN 
I 1991 og 1992 var der for samtlige F&TU-programmer for alle sektorer tilsammen en 
SMV-deltagelse på 11,5%, og der var 1004 kontraherende SMV. Beløbet til SMV var 
på 167 mio. ECU svarende til 12% af det samlede budget. 
I industriprogrammer som BRITE-EURAM (produktions- og materialestyring) er 
deltagelsen højere, nemlig 32% af kontrahenterne og 25% af midlerne. Man kan 
nemlig konstatere en større og større SMV-deltagelse i dette program, som bl.a. omfatter 
to SMV-specifikke aktioner, nemlig "gennemførlighedspræmier" og "Cooperative 
Research Action for Technology - CRAFT". Disse særlige aktioner har gjort det muligt 
for SMV at udvikle og anskaffe ny teknologi og knowhow i direkte tilknytning til deres 
aktiviteter og dermed engagere sig i en oplæringsproces, der giver dem forståelse for 
F&TU's voksende betydning som konkurrenceparameter. 
INFORMATIK OG TELEKOMMUNIKATION 
SMV-deltagelsen er her øget siden starten af ESPRIT-programmet i 1980. For øjeblikket 
er SMV-deltagelsen 80% i projekter inden for kommunikationsteknologi, 65% inden 
for informationsteknologi og 95% inden for telematiksystemer. 
Størsteparten af SMV-partnerne i projekterne stammer fra de højteknologiske og 
teknologiintense industrisektorer. Der er tale om leverandører af F&TU-tjenster og 
fabrikanter af komponenter og halvfabrikata, hvis hovedbeskæftigelse er udvikling af 
F&TU-applikationer. 
BEDRE FORSKNINGSRESULTATER MED VALUE-PROGRAMMET 
I alt har 300 SMV nydt godt af pilotaktionen VALUE-SMV til et beløb af 2,1 mio. 
ECU. VALUE-SMV-programmet har til formål at overføre fælles forskningsresultater 
til SMV. Programmet er et godt eksempel på koordineringen mellem Kommissionens 
tjenester. 
Euromanagement-F&TU har gjort det muligt for 657 SMV at fa hjælp fra 47 
teknologirådgivere, som har identificeret mere end 1000 F&TU-projekter. Disse 
projekter udmøntede sig i 1993 i 120 forskningstilbud som svar på Kommissionens 
indkaldelse. 30% af de 120 tilbud blev valgt. 
6o 
INNOVATION OG OVERFØRSEL AF TEKNOLOGI MED SPRINT-PROGRAMMET 
SPRINT-programmet har med et budget på 90 mio. ECU fra 1989 til 1993 støttet 
teknologisk samarbejde mellem SMV gennem transnationale SMV-samarbejdsnet og 
arrangementer til overførsel af teknologi. Spredning af ny teknologi er hjulpet godt på 
vej af forsknings- og teknologinet og specifikke projekter til overførsel af innovation 
inden for Fællesskabet. 
For SMV viser resultaterne siden 1989, at 
• 7200 SMV har erhvervet ny teknologi, 
• 24 000 SMV har testet eller evalueret ny teknologi, 
• 64 000 SMV er blevet motiveret for ny teknologi. 
dvs., at i alt 95 200 SMV har haft fordel af SPRINT-programmet. 
Anden forskningsvirksomhed uden for rammeprogrammet for F&TU har ligeledes berørt 
SMV som fx inden for energi (THERMIE-programmet), transport (EURET) og EKSF. 
Den effektive koordinering mellem disse F&TU-programmer har åbnet mulighed for en 
konkret SMV-dimension i det 4. rammeprogram for F&TU og sørget for, at de fælles 
F&TU-aktioner bliver mere gennemsigtige for SMV bl.a. gennem en samlet promotion 
og koordinering af eksisterende net. 
III. FAGLIGE UDDANNELSESPROGRAMMER 
En række fællesskabsprogrammer har til formål at hæve kvalifikationsniveauet i hele 
Unionen, således at man får kontrol over den økonomiske, teknologiske, sociale og 
kulturelle ændringsproces. 
Blandt disse programmer er især EUROTECNET (innovation inden for faglig 
uddannelse som følge af teknologisk udvikling), COMETT (uddannelse og tilpasning til 
teknologi) og FORCE (faglig videreuddannelse) af direkte betydning for SMV. 
Inden for EUROTECNET er 18% af de projekter, der indgår i nettet, rettet mod SMV. 
I COMETT regner man med, at 7000 SMV er direkte implicerede i aktionerne, dvs. en 
SMV-deltagelse på 75%, og at 30 000 SMV står som direkte eller indirekte modtagere 
bl.a. gennem kursusdeltagelse. Inden for FORCE deltager 1250 SMV eller SMV-grupper 
i projekter som partnere, og det svarer til en direkte deltagelse på 62%. 
I forbindelse med fælles aktioner til udvikling af den lokale beskæftigelse har der med 
programmet "Initiative Locale d'Emploi des femmes (ILE)" fra 1986 til 1990 været 
givet støtte til næsten 700 kvindevirksomheder. 
6"1 
IV. ANDRE PROGRAMMER 
Blandt de øvrige igangværende programmer er de værd at nævne, der har til formål at 
fremme SMVs internationalisering inden for rammerne af det samarbejde, der er 
udviklet sammen med en række tredjelande. 
Det internationale samarbejde 
SMV-samarbejdet er ikke begrænset til Unionens område, men udvikles sammen andre 
lande som fx EFT A-landene, som indtil nu samarbejder med BC-Nettene og 
Euroinfo-centrene (som korrespondancecentre). Det udvikles endvidere sammen med 
landene i Central- og Østeuropa inden for PHARE-programmet, SNG-landene og 
Georgien samt med udviklingslandene i Asien, Latinamerika og Middelhavsregionen. 
I forbindelse med PHARE-programmet har Kommissionen etableret nogle 
udviklingsprogrammer for SMV, hvor den bidrager med teknisk assistance til 8 lande 
i Central- og Østeuropa og de tre baltiske randstater til et beløb af 95 mio. ECU. Støtten 
omfatter foranstaltninger i form af støttetjenester til SMV, finansielle instrumenter og 
retningslinjer til formulering af en erhvervspolitik: Efterhånden integrerer nye partnere 
fra landene i Central- og Østeuropa sig i informations- (EIC) og samarbejdsnettene 
(BC-Net) samt i partnerskabsprogrammerne (Europartenariat og JOPP). Med 
JOPP-programmet (Joint Venture PHARE Programme) ønsker man at fremme 
oprettelsen af sammensluttede SMV i CEEC-landene. Siden 1991 er 17 mio. ECU ydet 
direkte til SMV til planlagte investeringer på 400 mio. ECU. 
Samarbejdet med SNG-landene og Georgien sker gennem TACIS-programmet med et 
budget på 20 mio. ECU for 1992. Her planlægges 7 udviklingsagenturer og 9 "Business 
Communication Centres - BCC", som efter planen skal tilsluttes BRE- og BC-Nettene. 
Samarbejdet med udviklingslandene sker gennem MED-INVEST-programmet (12,2 mio. 
ECU, 1993 til 1995) i Middelhavsområdet, AL-INVEST-programmet (18,5 mio. ECU, 
1993 til 1995) i Latinamerika og ECIP-programmet (20 mio. ECU i 1992 og 39 mio. 
ECU i 1993). 
Endelig gennemføres promotionsaktioner for eksport fra Fællesskabet mod tredjelande. 
V. KONKLUSION 
SMV optager en større og større plads i fællesskabsprogrammerne, og Kommissionen 
fortsætter sammen med medlemsstaterne og repræsentantorganisationerne for SMV og 
håndværksfagene sine bestræbelser på at sikre SMV fuld medleven i den europæiske 
integrationsproces på baggrund af de foranstaltninger, der anbefales i hvidbogen "Vækst, 
konkurrenceevne, Beskæftigelse". 
FINANSIELLE INSTRUMENTER, FÆLLESSKABSPROGRAMMER OG SMV* 
Fællesskabsstøtte 
Finansielle instrumenter 
- Strukturfondene (1989-1993) (ydelser, anslået) 
- Den Europæiske Investeringsbank - globallån (1988-
1992) 
- Ny fællesskabsinstrument (NIC III & IV) - lån 
Program for forskning og teknologisk udvikling 
- alle programmer tilsammen i 1991 og 1992 heraf 
- BRITE-EURAM, som omfatter 
- gennemførlighedspræmier 
- CRAFT 
- JOULE 
- informations- og telekommunikationsteknologi 
- kommunikationsteknologi 
- informationsteknologi 
- telematiksystemer ydelser til 
SMV, ECU 
6 mia. 
9,7 mia. 
3.5 mia. 
167 mio. 
5.6 mio. 
26 mio. antal SMV 
36 500 
1 004 
192 (projekter) 
255 (projekter) SMV-deltagelse 
i samtlige 
projekter 
11,5% 
32% 
100% 
100% 
16% 
80% 
65% 
95% SMV-deltagelse 
i det samlede 
budget 
13% 
12% 
25% 
100% 
100% 
19% 
Fællesskabsstøtte 
- VALUE-SMV 
- EUROMANAGEMENT-F&TU 
- SPRINT 90 MIO. ECU (1989-1993) 
- THERMIE (90-93) 
- EKSF 
Fagligt uddannelsesprogram 
- EUROTEC-NET 
- COMETT 
- FORCE 
Internationalt samarbejdsprogram 
- PHARE-SMV 
- JOPP (1991-1993) 
- MED-INVEST (1993-1995) 
- AL-INVEST (1993-1995) 
- ECIP 1992 
1993 ydelser til 
SMV, ECU 
2,1 mio. 
175 mio. 
26 mio. 
95 mio. 
17 mio. 
12,2 mio. 
18,5 mio. 
20 mio. 
39 mio. antal SMV 
300 
657 
95.200 
311 projekter 
46 projekter 
7000 (direkte) 
30 000 (indirekte) 
1250 
186 projekter SMV-
deltagelse i 
samtlige 
projekter 
100% 
100% 
59% 
18% 
75% 
62% 
100% 
93,3% 
100% 
100% SMV-deltagelse 
i det samlede 
budget 
100% 
100% 
41% 
48% 
100% 
100% 
100% 
(X) Læserens opmærksomhed henledes på, at dette skema indeholder forskellige interventionsformer, hvorfor tallene ikke nødvendigvis 
er direkte sammenlignelige linje for linje. Dels dækker data forskellige perioder, dels kan beløbene være udbetalt som støtte eller som 
lån. Derfor kan ydelserne til SMV ikke lægges sammen kolonnevis. 
6 L/ 
INDLEDNING 
En foreløbig beretning fra Kommissionen om "koordinering af aktiviteter til fordel for 
SMV uden for rammerne af Rådets beslutning 89/490/EØF" blev allerede godkendt den 
26. maj 19922; den dækkede perioden fra juli 1989 til udgangen af 1990. Beretningen 
opfyldte kravene i Rådets beslutning af 28. juli 19893, som i mellemtiden er erstattet af 
Rådets afgørelse af 14. juni 19934. 
Alene ud fra den første beretnings informationer, bl.a. især programbeskrivelsen, som 
stadig er relevant for den omhandlede periode, har Kommissionen ønsket i nærværende 
beretning at fokusere på effektiv koordinering af de fælles programmer og initiativer og 
på de aspekter, der ikke behandles i den første beretning som fx evaluering af 
programmernes indvirkning på SMV. 
Formålet med nærværende beretning er at dække årene 1991 og 1992 og så meget som 
muligt af 1993. 
De små og mellemstore virksomheders betydning for den fornyede vækst og øgede 
beskæftigelse i Europa, som har vundet bred erkendelse både i Fællesskabets og de 
nationale instanser, betyder fuld opbakning af en horisontal fremgangsmåde, som 
samtidig kan sikre sammenhæng i Fællesskabets aktioner til fordel for SMV og en bedre 
indpasning af SMV-dimensionen i de øvrige fællesskabspolitikker og -initiativer. I 
forhold til de omlægninger, som de store virksomheder står overfor i de traditionelle 
erhvervssektorer, har SMV ganske vist et større potentiale takket være deres fleksibilitet, 
deres tilpasningsevne efter markedsbehovet og deres innovationskapacitet, men også de 
står over for alvorlige udfordringer - gennemførelsen af det indre marked og 
industriomlægninger - som de må tage op for at bevare deres konkurrenceevne. Derfor 
er det nødvendigt at sørge for, at SMV kan deltage fuldt ud i den europæiske 
integrationsproces. 
Med denne beretning har vi ingen ambitioner om at gennemgå alle Fællesskabets 
programmer eller initiativer, der kan få en direkte eller indirekte indvirkning på SMV. 
Fællesskabets støtteordninger er vidtfavnende, og SMV-strukturen horisontal, og det ville 
tilsammen betyde, at næsten alle Fællesskabets programmer skulle analyseres. Desuden 
er der udarbejdet separate beretninger om handlingsprogrammet til fordel for SMV iht. 
Rådets beslutning 89/490/EØF af 28. juli 1989 og 93/379/EØF af 14. juni 1993. 
Beretningens fire hovedafsnit handler derimod om SMV og strukturfondene, SMV og 
forsknings- og teknologiske udviklingsprogrammer, SMV og faglige 
undervisningsprogrammer og endelig SMV og de øvrige fællesskabsprogrammer med 
klar interesse for SMV og håndværksfagene. 
2 SEK(92) 704, endelig udg. 
3 89/490/EØF, EFT L 239 af 16.08.1989, s. 33 og 34. 
4 93/379/EØF, EFT L 161 af 02.07.1993, s. 68. 
SJ 
I. FÆLLESSKABETS FINANSIELLE INSTRUMENTER OG SMV 
1.1 Strukturfondene og SMV 
Den første periode efter reformen af strukturfondene løb fra 1989 til 1993, og ved 
slutningen af denne periode var der disponeret over praktisk talt alle fondsmidlerne. 
Bestræbelserne mod en økonomisk og social sammenhæng i Fællesskabet videreføres 
i den ny 6 års programperiode (1994-1999) på grundlag af resultaterne fra Rådet i 
Edinburgh i december 1992, hvor man vedtog tildelingen af strukturfondsmidlerne for 
de kommende år (141 mia. ECU) og godkendte nye forordninger, der udstedtes den 20. 
juli 19955. 
Den foregående beretning indeholdt en fyldestgørende fremstilling af de store principper 
(koncentration, supplering, programlægning og partnerskab) i Fællesskabets strukturelle 
aktioner, deres instrumenter (EFRU, ESF og EUGFL-Udvikling), deres finansielle kilder 
og deres funktionsmåde. 
I indeværende kapitel af denne beretning behandles først Fællesskabets støtteaktioner iht. 
mål nr. 1, 2 og 5b, mål nr. 5a, dernæst Den Europæiske Socialfond og endelig den lære, 
man kan drage af en foreløbig evaluering af SMVs anvendelse af strukturfondene. 
1.1.1 STØTTEAKTIONER TIL FORDEL FOR MÅL NR. 1, 2 OG 5B 
Som det huskes, var budgettet for Fællesskabets strukturelle aktion i perioden 1989-1993 
på 60,3 mia. ECU (1989-priser) ydet fra forpligtelsesbevillinger, hvortil for perioden 
1991-1993 kommer 3 mia. ECU til Fællesskabets indsats for genrejsning og integrering 
af de ny tyske Lander. Skema 1 giver en oversigt over EFRU's forpligtede beløb pr. år, 
pr. land og kumuleret fra 1989 til 1993. 
EFT L 193 af 31.07.1993; rammeforordning nr. 2081/93 (ændring af forordning 
2052/88), koordineringsforordning nr. 2082/93 (ændring af forordning 4253/88), 
forordning nr. 2083/93 (ændring af EFRU's forordning nr. 4254/88), forordning nr. 
2084/93 (ændring af ØSU's forordning nr. 4255/88), forordning nr. 2085/93 
(ændring af EUGFL-udvikling's forordning nr. 4256/88 ) og forordning nr. 2080/93 
(indførelse af det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet). 
66 Skema 1 
Oversigt over EFRU's forpligtelsesbevillinger pr. år 
og kumuleret for pr. 31.12.93 (1989-1993) for mål nr. 1, 2 og 5b 
samt fællesskabsinitiativer og innovationsaktioner 
(EFRU, artikel 10) i tusind ECU 
B 
DK 
D 
EL 
ESP 
FR 
IRL 
L 
NL 
P 
UK 
COM 
CE 89 
40.686 
8.948 
178.507 
642.029 
1.220.927 
219.809 
308.373 
910.846 
3.462 
592.567 
505.588 
34.895 
4.666.637 90 
66.803 
18.390 
113.941 
561.693 
1.802.226 
442.739 
291.997 
837.113 
2.975 
45.677 
533.722 
469.548 
40.747 
5.227.571 91 
74.435 
26.122 
246.201 
882.586 
1.741.648 
334.898 
280.096 
1.440.666 
2.511 
27.473 
938.883 
590.808 
125.223 
6.711.550 92 
48.386 
14.216 
211.578 
1.427.840 
1.924.284 
621.859 
636.022 
1.017.014 
19.142 
56.425 
1.497.162 
654.559 
257.448 
8.385.935 93 
93.712 
12.074 
350.217 
1.081.129 
2.283.905 
761.188 
519.472 
2.441.724 
732 
64.414 
1.374.600 
897.614 
152.193 
10.032973 kumuleret 
324.021 
79.750 
1.100.444 
4.595.277 
8.972.990 
2.380.493 
2.035.960 
6.647.363 
25.360 
197.451 
4.936.934 
3.118.117 
610.506 
35.024.666 
Kilde: Generaldirektoratet for Regionalpolitik og Generaldirektoratet for Budgetter 
6 7-
MÅL NR, 1: Udvikling og strukturel tilpasning af tilbagestående regioner 
De fælles støtteordninger, der indgår i Fællesskabets Støtterammer (FSR) for mål nr. 
1-regioner og ydes fra strukturfondene, beløber sig til 36.200 mio. ECU (faste 
1989-priser), hvortil kommer summen af de øvrige finansielle instrumenter: de 
supplerende linjer PIM (integrerede programmer for Middelhavsregionerne) og PEDIP 
(særprogrammet for industriel udvikling i Portugal), som beløber sig til 1.084 mio. ECU. 
Både PIM'erne og PEDIP går forud for tidspunktet for de nye strukturfondsforordningers 
ikrafttrædelse. 
Hovedparten af disse operationelle programmer og andre former for støtte fra FSR blev 
godkendt i 1990 og 1991. Således godkendtes næsten 300 operationelle programmer, 63 
projekter og storprojekter samt 13 globale tilskud. 
PEDIP (særprogrammet for industriel udvikling i Portugal), som er blevet til på basis 
af en Rådsbeslutning til afhjælpning af portugisisk industris relativt tilbagestående 
udvikling, fortjener særlig omtale. PEDIP dækker en bred vifte af aktioner til fordel for 
dynamikken i industrisektoren med støtteforanstaltninger bl.a. til små og mellemstore 
virksomheder, til industrikvaliteten og til konkurrenceevnen. Blandt aktioner til fordel 
for SMV er følgende blevet støttet: oprettelse og udvikling af teknologicentre, 
ekspertcentre og centre til udbredelse af ny teknologi, indkøb af test- og måleudstyr, 
støtte til brancheforeninger, partnerskabsaktioner mellem store virksomheder og SMV 
og støtte til anskaffelse af produktionsudstyr. 
Direkte støtte til SMV-projekter inden for rammerne af PEDIP mellem 1989 og 1992 
beløber sig til 370 mio. ECU ud af investeringer på 1600 mio. ECU i mere end 1300 
virksomheder. Denne støtte svarer i alt til ca. 21% af de samlede offentlige (nationale 
og fællesskabs-) udgifter til programmet. 
Ser man nærmere på støtten fra EUGFL's udviklingssektion til fordel for mål nr. 
1-regioner, sker den hovedsagelig i form af både enkeltfonds- og flerfonds- operationelle 
programmer og fællesskabsinitiativer (inkl. LEADER). De samlede forpligtelser i 
perioden 1991-1992 beløber sig til 978 mio. ECU for de operationelle programmer. På 
fællesskabsinitiativer er anvendt 174 mio. ECU inkl. 124 mio. ECU til LEADER. 
Særprogrammerne POSEICAN, POSEIDOM og POSEIMA har modtaget 30 mio. ECU 
i forpligtelsesbevillinger. Desuden er 183 mio. ECU i samme periode anvendt til 
operationelle programmer til gennemførelse i de ny tyske Lander. 
6f 
De foretagne finansieringer har følgende hovedformål: diversificering af produktionerne, 
udvikling af alternative ressourcer, udvikling af miljøvenlige produktionsmetoder og 
oprettelse af varige arbejdspladser i landdistrikterne. SMV er støtteberettigede iht. alle 
de beskrevne foranstaltninger, og i praksis står SMV og personvirksomheder som 
modtagere under næsten alle finansieringsordninger i forbindelse med disse 
foranstaltninger. 
Vedrørende Den Europæiske Socialfond har erfaringen fra de seneste fire år påvist en 
række interventioner til fordel for SMV, og det gælder navnlig perioden fra udgangen 
af 1991 til i dag. 
ESF støtter aktioner til faglig uddannelse af "ansatte i små og mellemstore 
virksomheder". Der er tale om at give arbejdstagere mulighed for at tilpasse sig de reelle 
jobtilbud. Ved at promovere omskolingen og derved den faglige mobilitet udnyttes 
arbejdskraftpotentialet i disse egne bedre. 
Mellem 1989 og 1993 har mere end 10 mia. ECU været brugt på jobtræning, 
beskæftigelse og udvikling af menneskelige ressourcer i mål nr. 1-regioner. Indsatsen 
til fordel for SMV har i al væsentlighed udmøntet sig i store mængder faglig uddannelse 
til gavn for SMV-ansatte. Selv om der ikke længere findes et "SMV'-felt i mål nr. 
1-regionerne, er der en lang række aktioner inden for operationelle programmer og andre 
former for interventioner, der støtter SMV, bl.a. de store programmer "Industri og 
service" i Irland, områderne "Turisme" og "Virksomhedernes konkurrenceevne" i 
Grækenland, og førnævnte "PEDIP" i Portugal. 
For eksempel er to foranstaltninger, der indførtes i slutningen af 1991 i det 
operationelle program "Industri og service " i Irland, til gavn for SMV. Der er tale 
om: 
• job training schemes, undervisning på virksomheden. Disse ordninger er en ny måde 
til løsning af problemerne med jobtræning i Irland og opfylder forventningerne hos de 
ansatte, der finder, at de etablerede strukturer endnu ikke er tæt nok på virksomhedens 
dagligdag. 
• ansættelsespræmier, denne ansættelsesstøtte skulle for første gang have finansiel 
støtte fra den private sektor (25%, de resterende 75% skulle fortsat bidrages af ESF). 
Disse to nye foranstaltninger krydser konklusionerne fra en ad hoc-arbejdsgruppe, som 
har understreget det nødvendige i at udnytte de lokale virksomheders potentiale i 
Irland. 
63 
MÅL NR. 2 : Hel eller delvis omlægning af regioner, der er hårdt ramt af industriel 
tilbagegang 
Første fases FSR til mål nr. 2-regionerne løb over en periode på 3 år (1989-1991), og 
den globale allokation var fastsat til 3900 mio. ECU (faste 1989-priser). Anden fases 
FSR (1992-1993) svarede til en global allokation på 3354 mio. ECU (faste 1992-priser). 
Således godkendtes over 200 operationelle programmer og andre former for 
interventioner (15 store projekter og 4 globale tilskud). 
En analyse af 18 operationelle programmer i Det Forenede Kongerige viser, at 
udviklingsstøtten til virksomhederne og især SMV gik til de ni mål. nr. 2-regioner. 
Støtten omfatter tjenester til virksomhederne (finansielle, administrative, design og 
markedsføring), lokale beskæftigelsesinitiativer til fremme af virksomhedsstarter, 
samfinansiering af industriinvesteringer i form af tilskud eller lån og støtte til 
lånegarantier, tjenester til nemmere adgang til risikovillig kapital og startkapital til 
vækst og udvidelse af virksomheder. Den omfatter desuden etablering eller fremme af 
økonomiske omlægningsstrukturer eller regionale udviklingsteams inkl. investering i 
"Enterprise Agendes", driftsomkostninger for erhvervscentre, promotion af 
markedsføring og eksport til fremme af små virksomheders andel i det indre marked. 
Dette eksempel viser variationen i de gennemførte foranstaltninger. 
En evaluering af EFRU-interventionerne under mål nr. 1 og 2 påbegyndtes i 1993 i 
Kommissionen. Målet er at få tegnet et skarpere billede af fællesskabsinterventionernes 
indvirkning på SMV i disse egne. 
Støtten fra det Den Europæiske Socialfond til fordel for mål nr. 2-regionerne beløber sig 
til 1762 mio. ECU, som blev anvendt til uddannelse og beskæftigelse i disse områder 
i årene 1989-1993. En af planerne for FSR, som genforhandles for perioden 1992-1993, 
består i at styrke SMV-systemet i de pågældende områder ved at styrke de lokale 
underleverandører til industrien, ved at fremme indførelse af innovation i SMV og ved 
at modernisere håndværkssektoren. 
Rigtig mange sektorer berøres både i industrien (bioteknologi, vedligeholdelse) og 
servicesektoren (transport, kontorautomatik, telekommunikation, helbredspleje). I 
hovedparten af medlemsstaterne er et prioriteret hovedfelt for støtten en fordel for SMV, 
nemlig når talen er om at "fremme oprettelse og udvikling af virksomheder" (Frankrig, 
Italien, Det Forenede Kongerige, Luxembourg, Belgien, Nederlandene m.v.), og for de 
ESF uddannelsesaktioner, der skal vejlede om modernisering og omlægning af 
virksomheder. ' 
} 
I visse tilfælde prioriteres aktioner om faglig uddannelse, der skal udvikle en veritabel 
"virksomhedskultur" baseret på uddannelse og kvalifikationer ikke blot hos 
beslutningstagere og chefer, men hos hele personalet og i forbindelse med alle 
virksomhedens forskellige organisatoriske og ledelsesmæssige opgaver. 
Som eksempel kan nævnes, at det spanske Industriråd i 1992 i Baskerlandet startede el 
projekt på basis af konceptet "tolalkvalitet" udformet som en styringsteknik, der skal 
gøre alle aspekter i virksomhedens drift rentable. 
Industrirådet udvalgte til forsøget en virksomhed inden for teknisk udstyr i kul- og 
stålsektoren. Alle funktioner (fra arbejderen til produktionschefen) og samtlige kredsløb 
i virksomheden (administration, finans, distribution) er inddraget. Der er nedsat 
arbejdsgrupper, som fokuserer på konkrete aktiviteter og metodologiske problemer. 
Denne proces skal udmunde i en systematisering af gode arbejdsmetoder og en kritisk 
gennemgang af hver arbejdsplads for at give større lydhørhed og motivation for 
kvalitet. Tilfredse kunder mod et minimum af omkostninger øger hele virksomhedens 
konkurrenceevne. 
EUROCENTRE FOR VIRKSOMHED OG INNOVATION: CEEI 
Et særlig vigtigt aspekt i Fællesskabets regionalpolitik til fordel for SMV består i De 
Europæiske Centre for Virksomhed og Innovation (EC-BIC, European Community 
Business Innovation Centres), som er specielt oprettet for at fremme innovative SMVs 
tilblivelse eller opsving og udnytte det lokale potentiale af menneskelige, fysiske og 
finansielle ressourcer. Kommissionen har ydet støtte til oprettelse af associationen 
"European Business Innovation Centre Network" (EBN), som skal aktivere BIC-nettet 
gennem uddannelses-, promotions- og informationsaktioner. EBN omfatter desuden 
finansielle institutioner, internationale netværk, tekniske institutter, professionelle 
rådgivere og internationale forretningsgrupper, som betyder en berigelse for nettet ved 
at skabe en god synergi mellem de forskellige aktiviteter. 
BIC-centrene arbejder med lokal erhvervsudvikling efter en integreret metode, hvor de 
stiller et komplet program af effektive tjenester til virksomhedernes disposition. Planen 
går ud på at styrke virksomhedens ledelseskapacitet og iværksætterevne ved at planlægge 
en udviklingsstrategi (business plan), som omfatter markedsanalyse, finansieringspakke, 
teknologi, etablering og vejledning af virksomheden. Fællesskabets støtte til 
BIC-centrene ydes i alle de regioner, der er berettiget til støtte fra EFRU's 
finansieringsordninger. 
m 
De første BIC-centre oprettedes i 1984 og findes nu i et antal af 92 fordelt ikke blot i 
Fællesskabet, men også i Central- og Østeuropa. Til dato er der oprettet eller udviklet 
næsten 3000 nye industri-SMV ved hjælp af BIC-centrene, som i gennemsnit har 
anvendt 5,5 personer pr. virksomhed. 
Desuden har 15 ud af de eksisterende 25 startkapitalfonde (støttet af erhvervspolitikken 
gennem lån, der tilbagebetales over driftsomkostningerne) modtaget støtte fra 
BIC-centrene, som deltager i fondene som aktionærer. Startkapitalfondene er samlet i 
nettet "European Seed Capital Fund Network", som finansieres fra både 
regionalpolitikken og erhvervspolitikken. 
GLOBALE TILSKUD 
Ud over de operationelle programmer er en af nyhederne fra 1988-reformen muligheden 
for at søge globale tilskud. "Kommissionen kan overdrage velegnede formidlere, 
herunder regionale udviklingsorganer udpeget af medlemsstaten i samråd med 
Kommissionen, forvaltningen af de globale tilskud, som den helst ser anvendt til 
initiativer inden for lokal udvikling"6. 
14 globaltilskud blev tilkendt i 1991 og 1992 heraf 13 til mål nr. 1-regioner og et til mål 
nr. 2-regioner i Frankrig. Skema 2 viser de beløb, som er tildelt de enkelte lande. Som 
det fremgår, blev der i 1991 og 1992 udbetalt over 238 mio. ECU i globaltilskud, 
hvilket betyder investeringer af størrelsesordenen 756 mio. ECU. Samfinansieringen fra 
Fællesskabet er i gennemsnit 31%, som især stammer fra EFRU, og 50% går til Italien. 
Broderparten af globaltilskuddene er beregnet på SMV-specifikke foranstaltninger. 
I Italien er EFRU's støtte til globaltilskuddene koncentreret på FSR-felterne "Industri, 
håndværk, tjenester" til mål nr. 1-regioner (bortset fra et globaltilskud, som skal fremme 
turismeudviklingen). 
Forordning nr. 2052/88, art. 5 stk. 2. 
3 2 
Skema 2 
GLOBALE TILSKUD 
LAND 
1991 
FRANKRIG (mål nr. 2) 
Stride (ANVAR) 
SPANIEN (mål nr. 1) ' 
Andalusien (IFA) 
Murcia (FM) 
1992 
Mål nr. 1 
ITALIEN 
"Industrie Artisanat services" 
Pouilles (BIC-APULIA) 
(IASM) 
(GEPI) 
"Tourisme" (INSUD) 
(AFM/Edilizia) 
(ENFAPI) 
(EFIBANCA) 
(UNIONCAMERE) 
Sardinien (CONSORZIO 21) 
Mezzogiorno (FIME) 
IRLAND 
Endogen udvikling 
Area Management Development Ltd. 
I ALT GT-
beløb, 
mio. 
ECU 
17,3 
46 
18,9 
218 
10 
8 
87 
3 
5 
10 
6,35 
7,6 
6,5 
10 
238,45 Projekt i 
alt, mio. 
ECU 
35,02 
338 
36,2 
4 
20 
16 
216 
6 
10 
20 
12,7 
12,04 
13 
17,5 
756,46 EF-
samfinan 
-siering 
50% 
13% 
52,3 
70% 
50% 
50% 
40,28% 
50% 
50% 
50% 
50% 
63% 
50% 
57% 
31,5% EFRU, 
% 
90% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
63,7% ESF, % 
10% 
36,3% 
Il 
Inden for denne ramme omfatter aktionerne til fordel for SMV bl.a.: oprettelse af et net 
af agenturer til levering af informatiktjenester og ledelsesassistance til SMV inden for 
byggeriet, støtte til tilbudsstrukturer for specialtjenester, støtte til innovation (nye 
processer, nye produkter), oprettelse af SMV-konsortier inden for områderne 
lånegarantier, eksport og avancerede tjenester, støtte til opstart og finansielle tjenester 
som risikovillig kapital, startkapital, erhvervelse af anparter og parthaverlån. 
Det globaltilskud, der er givet til udviklingsinstituttet for Andalusien IFA er opdelt i 5 
delprogrammer til fordel for SMV: støtte til realinvesteringer, støtte til tjenester til 
virksomhederne, lokal udvikling, industri- og håndværksområder, teknisk bistand. Det 
globaltilskud, der er givet til Murcia, omfatter desuden foranstaltninger til fordel for 
turismen, hvilket ikke er tilfældet med IFA-tilskuddet. 
Globaltilskuddet til Irland har til formål at støtte den endogene udvikling, dvs. promotion 
og støtte til lokale initiativer til erhvervsudvikling gennem hjælp til oprettelse og 
udvikling af virksomheder, undervisning, uddannelse og teknisk assistance. 
Globaltilskuddet STRIDE til Frankrig er gået il ANVAR (Agence Nationale pour la 
Valorisation de la Recherche); det anvendes til forskning og overførsel af teknologi i 
mål nr. 2-regionerne i Frankrig. 
Det er endnu for tidligt at bedømme effektiviteten af disse globaltilskuds indvirkning på 
SMV, fordi de er givet for så kort tid siden. Imidlertid er det planen, at også 
globaltilskuddene skal evalueres. 
VIRKSOMHEDSPARTNERSKABET 
De to programmer Europartenariat og Interprise, som har til formål at knytte 
iværksættere sammen, fremlægges i gennemførelsesberetningen for Rådets beslutning af 
28. juli 19897. Disse programmer koordineres af tjenesterne inden for 
regionalpolitikkerne og erhvervspolitikken. 
KOM(93) 365 endelig udg. af 23.07.1993. 
^ï 
Fællesskabets støtteaktioner til fordel for mål nr. 5b: Udvikling af sårbare 
landdistrikter 
1. Oversigt over fordelingen de tre FSR-fondes bevillingsramme 1989-1993 og status 
over forpligtelsesbevillingerne 
Mål nr. 5b vedrører 50 områder i 9 medlemsstater eller 5% af befolkningen og 17% af 
territoriet i Fællesskabet. 73 operationelle programmer er godkendt under mål nr. 5 til 
et beløb af 2607 mio. ECU. Forventede den 31.12.93 var alle fopligtelsesbevillinger 
m.h.t. mål nr.5b udnyttet. Skema 3 viser fordeling efter lande, status for 
forpligtelsesbevillinger d. 31.12.1993 og fordeling af EFRU-støtten under mål nr. 5b. 
2. Støtten fra de forskellige fonde 
EFRU har støttet diversificeringen af den økonomiske aktivitet i landdistrikterne. 
Programmerne har spillet en igangsættende rolle hos andre, både offentlige og private 
finansieringskilder (1 "EFRU"-ECU har givet ca. 5 investerings-ECU). 
Fællesskabsstøtten på 2 mia. ECU har således betydet forretninger til 7,5 mia. ECU, 
hvoraf 2,7 mia. stammer fra den private og 4,8 mia. fra den offentlige sektor 
(fællesskabsplan, nationalt og regionalt plan). 
Det kan fastslås, at EFRU og EUGFL supplerer hinanden med deres støtte på 
landbrugsområdet, både inden for fødevareindustrien, træindustrien og turismen 
(landboturisme) samt til infrastrukturer på landet; og ESF supplerer med at støtte 
oprettelse og fornyelse af fagstrukturerne inden for uddannelse. 
Støtteordningerne fra ESF til mål nr. 5b-regionerne på næsten 450 mio. ECU for 
perioden 1989-1993 er hovedsagelig beregnet på at udvikle uddannelsen i nye fag og 
øge beskæftigelsen i disse egne, således at der kan ske en diversificering af økonomien 
især til fordel for landmændene. 
Et eksempel er fornyelsen af et traditionelt håndværk i Frankrig (Laguiole), nemlig 
kniv- og klejnsmeden: til trods for, at knowhowen var helt forsvundet, kunne 7 
kursister på 9 måneder nå at lære faget hos fagfolk. En af kursisterne tog desuden en 
lederuddannelse. Dernæst blev et anpartsselskab dannet til at beskæftige sig med 
montage af dele, der blev leveret fra Thiers. Selskabet beskæftiger en snes ansatte og 
baserer sin konkurrenceevne på produktkvaliteten. 
V Skema 3 
MÅL NR. 5b 
Fordeling af midlerne fra de 3 FSR-fonde (1989-1993) 
LAND MIO. ECU (89-priser) Støtte pr. indbygger, 
ECU 
FRANKRIG 960 170 
TYSKLAND 525 113 
ITALIEN 385 133 
UK 350 235 
SPANIEN 285 289 
NEDERLANDENE 44 99 
BELGIEN 32,5 125 
DANMARK 23 215 
LUXEMBOURG 2^5 735 
I ALT _^_ 2607 158 
Status for bevillinger pr. 31.12.1993 
LAND 
FRANKRIG 
TYSKLAND 
ITALIEN 
UK 
SPANIEN 
NEDERLANDENE 
BELGIEN 
DANMARK 
LUXEMBOURG 
I ALT EUGFL 
535,0 
223,0 
231,0 
22,2 
204,1 
14,2 
12,2 
3,8 
1,604 
1247 EFRU 
405,2 
288,0 
158,3 
290,3 
76,0 
29,0 
15,2 
15,0 
1,037 
1278 ESF 
161,0 
78,0 
46,0 
52,45 
44,3 
11,5 
14,8 
9,8 
0,052 
418 3 fonde 
1101,2 
589,0 
435,3 
364,95 
324,4 
54,7 
42,2 
28,6 
2,693 
2943* 
* 2 mio. ECU EFRU, ikke fordelt. 
IC 
3. Status over EFRU-støtteordningerne 
Den sektormæssige fordeling af EFRU-støtten i mål nr. 5b-programmerne viser, at den 
fortrinsvis går til SMV og håndværksfagene, dernæst turismen med hhv. 40% (eller 
over 1 mia. ECU) og 32% af bevillingerne. 
EFRU giver støtte til følgende: 
• oprettelse af nye erhvervsområder, "mistbænke" for nye virksomheder, 
underleverandørværksteder, fælles servicecentre, uddannelsescentre, forsknings- og 
udviklingscentre; 
• realinvestering i produktionsudstyr, kontor- og proces-automatik; 
• overdragelses-/overtagelsesforretninger inden for handel og håndværk samt renovering 
af erhvervene i provinshoved- og småbyer; 
• promotions- og vejledningsaktioner som fx støtte til rådgivning og innovation, 
motivering til styrkelse af ledergruppen, støtte til udplantning af aktiviteter til 
landbomiljøer, opmuntring til distancearbejde eller tilskyndelse til oprettelse af 
multimediecentre; 
• finansieringsteknik til konsolidering af egenkapitaler (erhvervelse af anparter, 
parthaverlån, startkapital) og nedbringelse af gæld (gensidig kautionering, 
rentegodtgørelse, leasing). 
Foranstaltninger til modernisering og tilpasning af produktionsapparatet, støtte til 
etablering og udvidelse af virksomheder gennem etablering af virksomhedshoteller og 
erhvervs- og industriområder gennemføres øjensynligt hurtigere end "immateriel" støtte 
som rådgivning til virksomhederne, overførsel af teknologi eller finansieringsteknik. 
Hvad turismen angår, prioriteres dette erhverv i næsten alle operationelle programmer. 
Dog er finansieringen endnu utilstrækkelig til at dække et behov, der vokser med 
efterspørgslen. EFRU-finansierede projekter omfatter især oprettelse og udvikling af 
indlogeringssteder, udstyr til forbedring af turismepoler og aktivering og promotion på 
turismeområdet. 
^ 
Det ses dog, at støtten især er gået til de indlogeringsfaciliteter, der har været enklest 
at etablere. 
På miljøområdet er EFRU-støtten bl.a. anvendt til virksomhedernes investeringer (SMV, 
håndværk og service) med henblik på at begrænse forureningen fra deres 
produktionssystemer. 
Status over den første programlægning afslører en række mangler. I visse medlemsstater 
er mængde og fordeling af midlerne således blevet fastlagt på forhånd og ikke på 
grundlag af de behov, der fremlægges i udviklingsplanerne. De fleste områder er svært 
tilgængelige for innovation i form af ny kommunikationsteknologi eller 
finansieringsteknik. Derfor har man i delprogrammet "SMV-støtte" prioriteret materielle 
investeringer til skade for immaterielle investeringer i fx rådgivning og uddannelse. 
Foranstaltningerne til fremme af SMV-integreringen i det indre marked eller 
begrænsning af effekten af de åbne grænser og den øgede konkurrence (beskatning, 
standardisering) er desuden utilstrækkelige. 
Nogle partnere og især virksomheder har følt sig foranlediget til at ændre deres 
investeringsplaner efter konjunkturskiftet i 1991.1 enkelte medlemsstater har de lokale 
administrative enheder endog måttet prioritere anderledes af hensyn til 
budgetstramningen. Derfor er planlagte infrastrukturer til produktion (industriområder) 
eller turistanlæg undertiden ikke blevet gennemført. Aktioner, der skal skabe dynamik 
i handel og håndværk i mindre landkommuner, er ikke altid forberedt gennem en analyse 
af den geografiske placering. Begrebet "udviklingspol" er stadig ukendt. 
I lyset af den første status har man foretaget en analyse af landdistrikternes handicap, 
hvilket har gjort det muligt at identificere disse SMVs behov og tilrettelægge 
prioriteringen i den ny programlægningsperiode derefter. 
Broderparten af landdistrikterne kendetegnes ved, at: 
• rådgivnings- og tilréttevisningstjenesterne er utilstrækkelige og utilpassede, 
• informations- og innovationscentrene ligger langt borte, 
• der er for få SMV-underleverandører, 
• de faglige kvalifikationer er for ringe, 
• ledere og mellemledere er utilbøjelige til at lade sig ansætte, 
• der er mangel på finansierings værktøj er. 
^K 
SMVs behov ligger således på områderne finansiering (inkl. støtte fra det offentlige), 
udbud af tjenester og uddannelse samt sammenslutning af virksomhederne i netværk. 
Disse retningslinjer svarer fint til erhvervspolitikkens målsætning. 
1.1.2 STØTTEAKTIONER TIL FORDEL FOR MÅL NR. 5A: HURTIGERE TILPASNING AF 
LANDBRUGSSTRUKTURERNE OG FORBEDRING AF VILKÅRENE FOR FORÆDLING OG 
MARKEDSFØRING AF FISKERI- OG DAMBRUGSPRODUKTER 
Fællesskabets finansielle bidrag til disse støtteordninger ydes gennem EUGFL's 
udviklingssektion. 
1. Strukturstøtte til fordel for modernisering af landbrugsbedrifter 
Fællesskabets regler8 åbner mulighed for at yde strukturstøtte til landbrugere og/eller 
grupper af landbrugsproducenter. Støtten fra EUGFL-Udvikling beløb sig i 1992 til hen 
ved 983 mio. ECU og blev anvendt til samfinansiering af følgende tre 
hovedforanstaltninger: 
• Investeringsstøtte til ca. 50 000 ny landbrugere hvert år til fremme af diversificering 
af aktiviteterne, større miljøhensyn og højere samfinansieringsgrad i tilbagestående 
regioner, 
• kompensationer til ringe begunstigede regioner til over 1,2 millioner landmænd og 
svarende til over 30% af indkomsterne i disse regioner, 
8 Forordning (EØF) nr. 2328/91, EFT L 218 af 06.08.1991, nr. 1096/88, EFT L 110 af 29.04.1988 
og forordning (EØF) nr. 1360/78, EFT L 166 af 23.06.1978. 
13 
• støtte til unge landmænds etablering og investeringer (helt nødvendig for at nedsætte 
gennemsnitsalderen i landbruget). 
Disse foranstaltninger har været en succes for de levedygtige bedrifter og de unge 
landmænd samt for de lande, der endnu kun har benyttet dem i kort tid som Spanien og 
Portugal, der bruger dem til modernisering af landbruget. 
2. Støtte til modernisering af forædling og markedsføring af land- og 
skovbrugsprodukter 
Fællesskabets støtte til modernisering af forædling og markedsføring fremgår for 
landbrugsprodukternes vedkommende af forordning (EØF) nr. 866/90 og for 
skovbrugsprodukternes vedkommende af forordning (EØF) nr. 867/90. Mens førstnævnte 
forordning åbner mulighed for investeringsstøtte til fysiske eller juridiske personer og 
gruppesammenslutninger, indeholder den anden en prioritering af investeringer på 
SMV-området. 
I 1991 blev 846 projekter valgt til at modtage en samlet støtte fra EUGFL på 396 mio. 
ECU. Heraf fik 506 SMV (eller næsten 60% af projekterne) del i fællesskabsstøtten til 
218 mio. ECU dvs. 55% af EUGFL-støtten). I 1992 blev 1137 projekter valgt til at 
modtage en samlet støtte fra EUGFL på 440 mio. ECU. Heraf fik 890 SMV (eller 
næsten 78% af projekterne) del i fællesskabsstøtten til 271 mio. ECU (dvs. 62% af 
EUGFL-støtten). Det ses, at selv om SMV er de største modtagere med hensyn til antal 
projekter, så er disse projekter mindre, og derfor er EUGFL-støtten relativt lavere til 
SMV end til de store virksomheder. 
Desuden varierer SMVs betydning meget fra medlemsstat til medlemsstat; SMV står 
fx for 33% af projekterne i Danmark og 100% i Spanien og Grækenland i 1991. 
SMV-deltagelsen voksede mellem 1991 og 1992, hvor deres andel steg fra 60% til 78% 
af projekterne og fra 55% til 62% af EUGFL-støtten. Også EUGFL's gennemsnitlige 
bidrag pr. gennemført SMV-projekt varierer betydeligt. I 1991 går den fra 61.260 ECU 
i Frankrig til 801.530 ECU i Tyskland, og EF-gennemsnittet pr. SMV-projekt ligger 
på 431.527 ECU (når der ses bort fra Luxembourg). I 1991 mindskes forskellen mellem 
medlemsstaterne (fra 65.649 ECU i Nederlandene til 559.838 i Irland) og 
EF-gennemsnittet pr. SMV-projekt ligger på 304.000 ECU. Endelig lå den 
gennemsnitlige støtte fra EUGFL's udviklingssektion pr. projekt for andre områder 21% 
højere end for SMV i 1991, og i 1992 var den dobbelt så høj. 
2?o 
3. Forbedring af vilkårene for forædling og markedsføring af fiskeri- og 
dambrugsprodukter 
Fællesskabets regler9 åbner mulighed for deltagelse i finansiering af offentlige, 
halvoffentlige og private investeringer til forbedring af forædlings- og 
markedsføringsstrukturerne for fiskeri- og dambrugsprodukter. Disse investeringer er 
hovedsagelig rettet mod opførelse og modernisering af lokaler og infrastrukturer til 
forædling og salg, forbedring af hygiejnen, indførelse af ny teknologi og udvikling af 
nye processer og produkter. Investeringer i projekter foreslået af producentgrupper og 
kooperativer far en særlig prioritering, hvilket også gælde SMV-specifikke behov. 11993 
tildeltes 74 mio. ECU til omkring 60 projekter. 
1.1.3 DEN EUROPÆISKE SOCIALFOND OG SMV 
Den Europæiske Socialfond har til formål at forbedre jobmulighederne i Fællesskabet. 
Den støtter især erhvervsuddannelsesaktioner (efter behov ledsaget af 
erhvervsvejledningsaktioner), beskæftigelsessaktioner samt udvikling af egnede 
uddannelsesstrukturer. 
Som det er fremhævet i den foregående beretning, har ESF siden firserne lagt vægt på 
støtte til erhvervsuddannelser og beskæftigelse af mandlige og kvindelige ansatte i de 
små og mellemstore virksomheder, og det har den gjort ud fra den betragtning, at SMV 
udgør et righoldigt økonomisk system og har et stort jobskabelsespotentiale. 
Det gælder i særlig grad regelsættet fra 198810, som giver fortrinsstilling til 
erhvervsuddannelserne og til ansættelsesstøtte i forbindelse med modernisering af SMV 
inkl. kooperativer og erhvervsdrivende foreninger. 
De nye regler, som blev godkendt den 20. juli 19931' forstærker yderligere denne 
tendens. Således planlægges det i det ny mål nr. 4 (arbejdstagernes tilpasning til 
industriflytninger og udvikling af produktionssystemer), at SMV skal have særlig 
opmærksomhed. 
Forordning 4042/89, EFT L 388 af 30.12.1989. 
Forordning 4255/88 af 19.12.1988. 
Rådets forordning (EØF) nr. 2084/93 af 20. juli 1993, som ændrer forordning (EØF) 
nr. 4255/88 om anvendelse af forordning (EØF) nr. 2052/88 vedrørende Den 
Europæiske Socialfond. 
Ifølge derme målsætning bør uddannelseaktionerne knyttes sammen med de krav, som 
SMV-arbejdstagerne skal honorere i forbindelse med produktionssystemernes udvikling 
og den nødvendige fokusering på produktkvalitet og miljøhensyn. 
Det anføres endvidere klart inden for rammerne afmål nr. 1,2 og 5b, hvor Socialfonden 
søger at fremme stabilitet og vækst i de pågældende regioners beskæftigelse, at de 
samfinansierede aktioner især vil omfatte faglig videreuddannelse, rådgivning og 
vejledning for mandlige og kvindelige SMV-arbejdstagere. 
De horisontale mål nr. 3 og 4 
ESF har i årene 1989-1993 stillet over 7 mia. ECU til rådighed for bekæmpelse af 
langtidsledigheden og de unges indslusning på arbejdsmarkedet. 
Fonden søger med disse to mål at sikre faglig uddannelse til langtidsledige og unge, så 
disse to grupper får en grunduddannelse i forbindelse med et praktikophold på en 
virksomhed og/eller uddannelser i ny teknologi, for dermed at hæve 
kvalifikationsniveauet for arbejdskraften i hele Fællesskabet, hvilket kan blive til gavn 
for SMV. 
Med disse mål støtter ESF også erhvervsuddannelsesaktioner til fordel for de mest 
sårbare personer, især handicappede, således at de kan indgå i et normalt, ikke-beskyttet 
arbejdsmiljø i en virksomhed 
Et eksempel fra Luxembourg: to fonde har efter en markedsanalyse konstateret en 
betydelig stigning af behovet for arbejdskraft på områderne gartneri og havebrug 
(aktiviteter, der oftest varetages af håndværksvirksomheder og SMV, og som giver 
personer, der lider af fysiske eller psykiske handicap, en chance for erhvervsmæssig 
integration). 
Man går frem efter en jobtræning "i drivhus" beregnet for fysisk og mentalt 
handicappede, og med støtte fra ESF nåede ordningen sin "marchhastighed" i 1991. 
Denne type aktioner ledsages undertiden af en motivationsaktion (brochurer, 
seminarer) blandt arbejdsgiverne for at opfordre dem til at ansætte handicappet 
personale (fx i Det Forenede Kongerige). 
ESF søger desuden at støtte virksomhedsstarter blandt langtidsledige og unge. 
sz 
Med de faglige uddannelsesaktioner, der samfinansieres af ESF, søger man at fjerne en 
betydelig hindring for virksomhedsetablering, nemlig manglen på teoretisk og praktisk 
viden på området. Undersøgelser (bl.a. i Belgien) har nemlig vist, at kun de højst 
uddannede ønsker at etablere egen virksomhed. 
Som konklusion bør det erindres, at ESF's drift styres af strukturfondsreformens 
principper, eller med andre ord partnerskabstanken. I henhold til dette koncept er det 
medlemsstaternes ansvar at udvælge markprojekter og foreslå dem til finansiering fra 
Fællesskabet. Under disse omstændigheder har Kommissionens tjenester ikke altid 
mulighed for at sætte sig ind i projekterne (hvis der da ikke er tale om projekter, som 
medlemsstaterne selv har valgt at fremhæve bl.a. i tilsynsudvalgene). 
Det bør endvidere bemærkes, at det i første række er op til medlemsstaterne at holde 
potentielle slutmodtagere af strukturstøtte inden for uddannelse og beskæftigelse 
informerede, og at denne forpligtelse er gjort større i de nye regler, som netop er 
godkendt for strukturfondene. Medlemsstaterne bør derfor sikre en bedre spredning af 
informationen om strukturfondsstøtten især over for virksomhederne. 
1.1.4 FÆLLESSKABSINITIATIVER 
Ud over de fælles initiativer, der fremgik af den foregående beretning, skal to nye 
aktioner omtales her: 
• KONVER til fordel for områder, der rammes af nedskæring i rustningsindustrien og 
militære baser. KONVER-inititativet er kommet i stand på Europa-Parlamentets 
anmodning, og det blev besluttet den 6. april 1993 i henhold til Rådets forordning 
EØF nr. 4253/88, art. 11. Det er en videreførelse af finansieringen af pilotprojekter 
i 1991 og 1992 på budgetkontoen PERIFRA. Aktionen er opført på budgettet for 
1993 med en bevilling på 130 mio. ECU (85 mio. ECU til EFRU og 45 mio. ECU 
til ESF), og vil blive videreført i 1994 og efterfølgende. De nye tyske Lander er 
støtteberettigede. De planlagte foranstaltninger dækker uddannelse, innovation og 
miljø og anvendes som regel i forbindelse med omlægningsprogrammer. En række 
medlemsstater har i deres programmer foreslået foranstaltninger til fordel for SMV, 
og det gælder især Det Forenede Kongerige og Belgien. 
T?3 
• RETEX-initiativet, hvorom der blev truffet beslutning i 199212, er tænkt som en 
fremskyndelse af den økonomiske diversificering på de pågældende områder, så de 
bliver mindre afhængige af tekstil- og beklædningssektoren, og således at de 
levedygtige virksomheders tilpasning til alle industrisektorer gøres nemmere. 
Strukturfondenes bidrag anslås til 100 mio. ECU indtil udgangen af 1993, og der er 
lagt et budget på 400 mio. ECU for perioden 1994-1997. Der er tale om 
samfinansierede bestræbelser mod bedre knowhow og større innovation gennem 
rådgivning, teknisk assistance, samarbejdsprogrammer, erhvervsuddannelse, 
renovering af bygninger og nemmere adgang til risikovillig kapital og lån. 
Blandt fællesskabsinitiativerne findes en række, som man kan samle under en fælles 
titel: "Integration af de mindst udviklede regioner i det indre marked". De hedder 
STRIDE, TELEMATIQUE og PRISMA og er særlig interessante for SMV. 
• STRIDE: 460 mio. ECU fra EFRU og ESF (1990-1993)'3 
Formålet med STRIDE er (1) at øge kapaciteten med hensyn til innovation og 
teknologisk udvikling i mål nr. 1-regionerne, hvor der har kunnet konstateres en 
mangel på udstyr og investeringer i forhold til gennemsnittet i Fællesskabet; (2) øge 
disse regioners forskningscentre, -institutter virksomheders deltagelse i Fællesskabets 
og de internationale forskningsprogrammer og -net. Initiativet bidrager endvidere til 
at styrke forholdet mellem industri og forskning både i mål nr. 1-regioner og i mål 
nr. 2-regioner. 80% af STRIDE-midlerne tildeles mål nr. 1-regioner. 
• TELEMATIQUE: 233 mio. ECU fra EFRU (1991-1993)14 
Formålet med TELEMATIQUE er at fremme anvendelse af avancerede 
telekommunikationstjenester i mål nr. 1-regioner inkl. bedre adgang til avancerede 
tjenester beliggende i andre af Fællesskabets regioner. Initiativet forstærker den 
proces, der påbegyndtes under STAR-programmet, ved at tilskynde SMV til at 
anvende avancerede telekommunikationstjenester og hjælpe dem med selv at udvikle 
sådanne tjenester. 
Kommissionens beslutning, EFT C 142 af 04.06.1992, s. 5 
EFT C 196 af 04.08.90, s. 18. 
EFT C33 af 08.02.1991, s. 7. 
• PRISMA: 114 mio. ECU fra EFRU (1991-1993)15 
Formålet med PRISMA er at stille bedre infrastrukturer og tjenester til rådighed for 
virksomheder i mål nr. 1-regionerne, således at de kan deltage i og få fuldt udbytte 
af det indre markeds gennemførelse. 
Støtteberettigede foranstaltninger omhandler: 
• Oprettelse eller udvidelse af kalibrerings- og metrologitjenester til rådighed for 
virksomhederne til brug i deres kvalitetspolitik; 
• teknisk assistance til SMV i forbindelse med åbningen af de offentlige markeder 
og for at hjælpe dem i tilfælde af ophævede foranstaltninger i medfør af 
EU-traktatens art. 115. 
Inden for udvikling i landdistrikterne bør fællesskabsinitiativet LEADER nævnes, da det 
er af reel interesse for SMV, håndværksfagene og turismen. 
• LEADER (Liaisons Entre Actions de Développement de l'Economie Rurale): 450 
mio. ECU fra alle tre fonde (1991-1993)16 
Formålet med LEADER er at støtte en metode til lokal udvikling på grundlag af 
programmer baseret på lokale udviklingsstrukturer i mål nr. 1- og mål nr. 
5b-regionerne. Samfinansiering sikres gennem globale tilskud. I denne forbindelse 
støtter LEADER integrerede programmer med en bred vifte af støtteberettigede 
foranstaltninger såsom aktivering af udviklingen på landet, faglig uddannelse og 
ansættelsesstøtte, landboturisme, små og mellemstore virksomheder, håndværksfag og 
tjenester, forædling af lokale land- og skovbrugsprodukter, udstyr til lokale 
udviklingsgrupper inkl. telekommunikationsudstyr. 
LEADER har bistået 217 lokale grupper. En foreløbig "affotografering" af 
programmet viser, at 25% af budgetterne anvendes på SMV og håndværk med en 
større andel i mål nr. 5b-regionerne i Frankrig og Italien. 
EFT C33 af 08.02.1991, s. 9. 
EFT. C73 af 19.03.1991. 
^ 
Det ses, at støtten til SMV og håndværk ofte suppleres af aktioner vedrørende 
menneskelige ressourcer og undertiden forædling af lokale landbrugsprodukter. Af 
LEADER'S felter er turismen bedst udviklet, idet den andrager over 42% af 
udgifterne; desuden kan den betragtes som SMV-specifik, for så vidt som denne 
sektor hovedsagelig består af SMV. 
Endelig bør nævnes fællesskabsinitiativer, der hører under menneskelige ressourcer som 
fx NOW, HORIZON og EUROFORM, hvor det er ESF, der yder støtten. Disse 
initiativer lægger vægt på den transnationale dimension af de finansierede projekter. Det 
gælder i særlig grad NOW (lige muligheder for mænd og kvinder), som søger at hjælpe 
kvinder til at starte virksomheder. 
Et eksempel fra Frankrig: Indenfor rammerne af NOW påbegyndtes i 1991 et projekt 
ved Centre Social Familial Saint Gabriel i nærheden af Marseille, som henvender sig 
til kvinder, der ønsker social og faglig genintegrering. To virksomheder (beklædning 
og restauration) blev projekteret. Samtidig iværksattes pasning og pleje af kvindernes 
børn, mens de var under uddannelse. Dette projekt gennemføres som et partnerskab 
med et lignende projekt i Neapel i Italien. 
En evaluering af fællesskabsinitiativerne er påbegyndt, og konklusionerne ventes at 
foreligge i 1995. 
NÆSTE GENERATION AF FÆLLESSKABSINITIATIVER 
Den 16.06.1993 udgav Kommissionen en grønbog om den ny generation af 
fællesskabsinitiativer for perioden 1994-1999, og den har givet anledning til en bred 
debat om Fællesskabets initiativer. Samtlige partnere er opfordret til at komme med 
udtalelser inden udgangen af september 1993. Således er også medlemsstaternes 
repræsentanter med ansvar for SMV (art. 4-udvalget) og de faglige SMV-organisationer 
blevet informeret og konsulteret, således at de kan fremsætte deres udtalelser og 
eventuelle forslag til at dække SMV-specifikke behov og øge SMV-deltagelsen. 
Fællesskabsinitiativerne indebærer pr. definition en åbenbar, fælles værditilvækst alene 
gennem deres fællesskabsdimension. Til forskel fra FSR kan de omfatte foranstaltninger, 
der rækker ud over nationale grænser, og de danner en ramme, der er velegnet til at 
fremme transnationalt samarbejde og sammenlægning af knowhow for områder, der har 
fælles problemer. De fælles initiativer bidrager til innovationsprocessen ved at afprøve 
nye metoder, der senere kan indgå som integrerende del i FSR. 
tfc 
Den 16.02.1994 vedtog Kommissionen retningslinjerne for kommende 
fællesskabsinitiativer for perioden 1994-1999. Tildelingen hertil bliver 13,45 mia. ECU 
eller 9% af de samlede ressourcer i strukturfondene. 
Blandt de 9 emner, der foreslås af Kommissionen, findes en række fortsættelser; det er 
tilfældet med INTERREGII om internt og eksternt transnationalt samarbejde, LEADER 
II om udviklingen på landet, REGIS II om ultraperifere regioner, initiativet 
EMPLOI-RESSOURCES HUMAINES (beskæftigelse og menneskelige ressourcer) med 
afsnittene NOW og HORIZON samt de regionale omlægningsinitiativer RECHAR, 
RESIDER, RETEX og KONVER, som skyldes ændrede forhold i industrien. Der er dog 
også foreslået betydningsfulde nyheder, som med baggrund i de hurtige omskift i 
industrien tjener som opfølgning af de foranstaltninger, der omtales i hvidbogen "Vækst, 
konkurrenceevne, beskæftigelse"; det er tilfældet med EMPLOI-YOUTH START, 
EMPLOI-ADAPT, initiativerne URBAINE og PESCA og sidst, men ikke mindst 
initiativet til fordel for SMV. 
Initiativet til fordel for SMV er forsynet med 1 mia. ECU (hvoraf 800 mio. ECU til mål 
nr. 1-regioner) og vil kunne finansiere projekter til forbedring af produktionssystemer, 
spredning af teknologisk innovation, samarbejde mellem SMV og adgang til 
kreditgivning og risikovillig kapital. Det indgår som integreret del af "anden 
generation" af den fælles aktion til fordel for SMV. 
Samtlige disse initiativforslag har været forelagt Europa-Parlamentet, Regionaludvalget, 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt det ny udvalg til forvaltning af 
fællesskabsinitiativer, som består af repræsentanter for medlemsstaterne. Kommission 
har godkent disse initiativer d. 15 juni 1994 og dette er publisereti EF-Tidende d. 1 juli 
1994. 
1.1.5 EN FORELØBIG EVALUERING AF SMVS ANVENDELSE AF STRUKTURFONDENE 
Støtteordningerne fra strukturfondene stilles til rådighed for nationale og regionale 
myndigheder på basis af Fællesskabets Støtterammer, der er udarbejdet i et partnerskab 
mellem Kommissionen og medlemsstaterne. FSR er koncentreret om et mindre antal 
prioriterede områder og indebærer ingen definition af konkrete projekter. Derfor giver 
de heller ingen mulighed for at opgive en nøjagtig fordeling af de beløb, der er hensat 
til SMV, eller anføre de ressourcer, som SMV rent faktisk har trukket på i perioden 
1989-1993. 
Hverken på fællesskabsplan eller nationalt plan er der foretaget nogen systematisk 
evaluering for at tegne et mere nøjagtigt billede af strukturfondenes betydning for SMV. 
si 
Hvad mål nr. 5b angår, har tjenesternes analyser dog kunnet give helt tilfredsstillende 
resultater. Reelt er 40% af EFRU-støtten under mål nr. 5b (1989-1993) eller over 
1 mia. ECU gået til SMV og håndværk. Denne høje støttekvotient til fordel for SMV 
og håndværksfagene viser den store rolle, som SMV og håndværksfirmaerne kan spille 
for udviklingen i landdistrikterne. Til gengæld råder man ikke over tal, der viser 
fordelingen af EFRU-støtten til specielt SMV og håndværksfagene, når talen er om 
regioner, der er berettigede til støtte under mål nr. 1 og 2. 
Her skal dog nævnes resultaterne af en undersøgelse, der gennemførtes i februar 1993 
for Kommissionens regning om "SMVs anvendelse af strukturfondene". Denne 
undersøgelse hviler på nationale beretninger og viser vanskelighederne med at 
identificere de enkelte projekter. 
En vifte af foranstaltninger og instrumenter er etableret til støtte for virksomhederne fx 
på følgende områder: Rentable investeringer, adgang til finansiering og 
finansieringsteknik (risikovillig kapital, startkapital, garantifond, rentegodtgørelse m.v.), 
modernisering og omlægning af virksomheder, oprettelse af "mistbænke" for 
virksomheder, teknologicentre, erhvervsuddannelser, centre for teknologisk innovation, 
forskning, oprettelse og udvikling af virksomheder, virksomhedsrådgivning 
(management, marketing), international promotion samt eksport. Imidlertid har SMV 
ikke altid villet eller kunnet drage fordel af den støtte, der var bestemt for dem. 
Undersøgelser viser, at ud af 10 mia. ECU hensat som FSR-støtte til virksomheder i mål 
nr. 1, 2 og 5b-regionerne (dvs. 20% af FSR-bevillingerne) var kun 2,5 til 3 mia. ECU 
øremærket til SMV i de operationelle programmer, og disse virksomheder har reelt kun 
modtaget en lille del af de disponible midler; det gælder især regioner med 
støtteberettigelse under mål nr. 1. 
I undersøgelsen foreslås en række anbefalinger, som fortjener nærmere overvejelse, bl.a. 
om at: 
• Inddrage SMV-repræsentantorganisationerne (handelskamre, industriråd, laug, 
regionale udviklingsagenturer og sammenslutninger af småvirksomheder) i 
projektering, gennemførelse og opfølgning af de operationelle programmer. 
Kommissionen bør under sine kontakter med medlemsstaterne insistere på, at SMVs 
brancheorganisationer i højere grad medtages i partnerskabet; 
• forenkle og gennemskueliggøre ansøgningsprocedurerne for SMV, der ønsker 
fællesskabsstøtte, samt hurtigere tildeling af bevillingerne; 
• effektivisere og diversificere formidlingsnettene på lokalt og regionalt plan, dvs. tæt 
på SMV, således at de kan give SVM's ansøgninger om fællesskabsstøtteen effektiv 
sagsbehandling; 
• overtale de nationale myndigheder til at udnytte mulighederne for lån og 
globaltilskud; 
• forbedre opfølgnings- og evalueringsprocedurerne for strukturfondene, således at man 
får et bedre indtryk af fællesskabsstøttens effekt på SMV. 
Imidlertid må man også konstatere, at SMV selv kan være en hindring for deres egne 
muligheder for at optage fællesskabsstøtte, og det skyldes, at: 
• Der mangler nødvendig kompetence på lederplan eller med hensyn til 
virksomhedernes udviklingsstrategi ; 
• virksomhedsejere og -ledere viger tilbage for at udhule deres virksomhedskapital, 
hvilket som regel er betingelsen for at få adgang til risikovillig kapital; 
• SMV har for ringe kapacitet til at strukturere deres projekt, så det bliver 
erhvervsmæssigt levedygtigt, og levere de nødvendige oplysninger til vurdering af 
risikoen i forbindelse med støtten (ingen "business plans"). 
Situationen er kompliceret. Kommissionens tjenester har selv svært ved at måle 
strukturfondenes indvirkning på SMV, og det skyldes især en programlægningsmade 
uden mulighed for at identificere de projekter, der kan indsendes af SMV, et stort antal 
operationelle programmer (over 500 alene til mål nr. 1 og 2), samt at selve definitionen 
af SMV sker efter forskellige kriterier i de enkelte medlemsstater. Det er ligeledes 
vanskeligt i FSR at skelne de foranstaltninger, der direkte er beregnet for SMV, fra de 
foranstaltninger, der indirekte kan gavne dem. Desuden kan foranstaltninger til fordel 
for SMV indgå i flere felter som fx: "industri og service", "virksomhedernes 
konkurrenceevne", "lokal udvikling" eller "forskning og teknologisk udvikling", som alle 
kan være til gavn for SMV, selv om de ikke er direkte stilet mod dem. 
$d 
Endelig må man også konstatere, at medlemsstaterne har tendens til at prioritere 
infrastrukturerne frem for støtteforanstaltninger for SMV. Det skyldes, at 
infrastrukturerne hurtigere absorberer bevillingerne og giver øjeblikkelige og synlige 
resultater, hvilket ikke altid er tilfældet med aktioner til fordel for SMV. 
Ikke desto mindre har Kommissionens tjenester foretaget en gennemgang af FSR og et 
stort antal operationelle programmer i regioner med støtteberettigelse under mål nr. 1 
og 2. Den har på denne baggrund vurderet de bevillinger, der er tilfaldet SMV, og 
vurderingerne viser, at næsten 5 mia. ECU (1989-priser) er hensat til direkte 
foranstaltninger til fordel for virksomhederne og især SMV. Føjer man til disse 5 mia. 
ECU støtten på 1 mia. ECU iht. mål nr. 5b, bliver den samlede, anslåede støtte under 
mål nr. 1, 2 og 5b på næsten 6 mia. ECU til SMV eller næsten 13% af de samlede 
FSR til disse tre mål. 
Denne opgørelse over foranstaltninger og uddrag af budgettet ligger ganske uden for 
denne beretnings område og kræver en snævrere koordinering ikke blot i Kommissionens 
tjenester, men også i medlemsstaterne og især hos de regionale myndigheder, der har til 
opgave at gennemføre programmerne. 
En af de mulige løsninger til forbedring af kendskabet både til de reelt iværksatte 
foranstaltninger og de beløb, som SMV virkelig modtager, ville være at overtale 
medlemsstaterne til at skelne foranstaltninger til fordel for SMV fra de øvrige 
foranstaltninger. Hertil ville indsættelse af et delprogram eller felt i FSR med 
betegnelsen "støtte til SMV-udviklingen" give dobbelt fordel, idet den både ville give 
bedre overblik over SMV-foranstaltninger og give mulighed for en differentieret og 
integreret fremgangsmåde under hensyntagen til SMVs specifikke behov. En sådan 
målretning af aktionerne kunne i virkeligheden gøre det muligt for SMV at være bedre 
informerede om støttemulighederne inden for Fællesskabet, at finde løsningen på deres 
problemer og dermed forbedre deres adgang til disse støtteordninger. På denne måde 
ville det være lettere at identificere eksempler på gode innovationsmetoder, som senere 
kunne overføres til regioner, der har endnu flere vanskeligheder. 
Kommissionen ønsker et bedre overblikk over SMV-aktionerne under regionalpolitikken. 
Hertil arbejder den på at overbevise medlemsstaterne og de ansvarlige myndigheder om 
at være særlig opmærksomme på SMV-støtten inden for Fællesskabets nye støtterammer. 
yo 
Et af midlerne til at nå dette mål kan endvidere være iværksættelsen af den ny 
rammeforordnings art. 4, ifølge hvilken man ønsker at udvide partnerskabet til "de 
kompetente organer, hvilket alt efter vilkårene i henhold til institutionelle regler og 
eksisterende praksis i de enkelte medlemsstater omfatter erhvervslivets og 
arbejdsmarkedets parter udpeget af medlemsstaten". 
Kommissionen ønskede med forslaget om dette udvidede partnerskab at fremme 
deltagelse fra kompetente myndigheder og instanser på nationalt, regionalt og lokalt 
plan, hvilket kan bidrage til øget effektivitet omkring strukturfondsstøtten. Står det fast, 
at det er medlemsstaternes opgave at udpege erhvervslivets og arbejdsmarkedets parter, 
kunne gennemførelse af dette partnerskab blive en chance for virksomhederne og især 
SMV for at lade sig repræsentere og dermed få indflydelse på strukturfondenes 
anvendelse i deres region. 
Rammen for næste programlægning ligger fast. Det er nu op til samtlige partnere at 
afgøre, hvilken rolle SMV skal spille i denne forbindelse. 
1.2 Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og SMV 
1.2.1 I FÆLLESSKABET 
Den Europæiske Investeringsbank er Det Europæiske Fællesskabs autonome, finansielle 
institution. Den er oprettet til at fremme finansiering af investeringer til fordel for den 
europæiske integration ved at udbyde lån på kapitalmarkederne. I sin rolle som finansiel 
institution støtter den Fællesskabets politikker. 
EIB finansierer investeringer i henhold til fællesskabspolitikkernes målsætning. Den gør 
det i første række for at støtte den regionale udvikling og bidrage til udviklingen af 
kommunikationsnettene, men skal endvidere bidrage til at sikre miljøhensyn og bedre 
livsvilkår. Endelig skal den bidrage til at styrke industriens konkurrenceevne og 
samarbejdet med tredjelande. 
For at styrke industriens internationale konkurrenceevne og fremme dens integration på 
fællesskabsplan finansierer EIB storstilede investeringer direkte gennem individuelle lån 
og mindre investeringer - især til små og mellemstore virksomheder - indirekte gennem 
globallån. 
9'1 
Reelt anvender EIB globallån til at støtte små og mellemstore investeringer 
hovedsageligt foretaget af SMV, som det ville være umuligt at administrere effektivt 
som individuelle lån. Globallånene ydes gennem finansielle formidlere, som opererer på 
nationalt, regionalt eller endog lokalt plan, og som EIB anvender efter aftale og i 
henhold til sine økonomiske, tekniske og finansielle kriterier. Globallånene har 
efterhånden udvidet deres anvendelsesområde og tilpasser sig dermed behovsudviklingen 
og diversificeringen af fællesskabspolitikkerne. ; 
Globallånene tilgodeser oftest flere målsætninger i fællesskabspolitikken og anvendes 
som følger: 
• I de mindst begunstigede egne til de små og mellemstore virksomheder inden for 
industri, service (især turisme) og landbrug samt til små infrastrukturer; 
• i andre egne til investering i små og mellemstore industri- og turismevirksomheder; 
• samt til investeringer i lille og mellemstor målestok uanset geografisk placering, når 
blot de tilgodeser Fællesskabets målsætninger på områderne miljøbeskyttelse, 
energiforsyning, transport og avanceret teknologi. 
EIB samarbejder med omkring hundrede partnere, finansielle institutioner eller 
erhvervsbanker. 
Tallene i skema 4 viser EIBs vigtige rolle i støtten til SMV-investeringerne. 
Siden 1988 har EIB ydet en ikke ringe støtte til finansiering af SMV. Således har 
næsten 36.500 SMV modtaget bevillinger til et samlet beløb af over 9,7 mia. ECU 
eller over 50% af de finansieringer, der er ydet til industri- og servicesektoren. 
Over 23.000 operationer (bevillinger på 6,4 mia. ECU) har fundet sted i forbindelse 
med investeringer i de støttede regioner og ca. 13.500 projekter uden for disse 
regioner (heraf 11.600 projekter til 3 mia. ECU af egne midler og 1700 projekter 
til 660 mio. ECU fra NIC-midler). 
9^ Skema 4 
DEN EUROPÆISKE INVESTERINGSBANK 
EIB i tal: 
Samlede lånemængde fra EIB beløber sig som følger: 
1992: 17 mia. ECU (10,7% højere end i 1991) heraf 16 mia. ECU i 
Fællesskabet og 893 mio. ECU i forbindelse med samarbejdspolitik 
over for tredjelande. 
1991: 15,3 mia. ECU. 
EIB og regionaludviklingen 
1992: 11,8 mia. ECU (93% til regioner berettigede til støtte fra 
strukturfondene (mål nr.l, 2 og 5b). 
1991: 8,49 mia. ECU. 
Mellem 1989 og 1992 beløb EIB's finansiering af regionaludviklingen sig til næsten 35 
mia. ECU heraf 31 mia. til strukturfondenes aktionsområder (mål nr. 1, 2 og 5b). 
EIB og SMV: 
I 1992 indgik EIB aftaler om globallån til et samlet beløb af 3.258 mio. ECU mod 
3.758 mio. i 1991. Der var i 1992 i alt tale om 8.788 bevillinger til et beløb af 4.071 
mio. ECU mod 10.271 bevillinger til i alt 2.991 mio. ECU i 1991 (heraf hhv. 17 mio. 
og 71 mio. ud af globallånene under det aktuelle NIC). 
40% af globallånene gives til investering i lille og mellemstor målestok inden for 
infrastruktur- og energisektoren som regel foretaget af lokale, administrative enheder. 
60% af globallånene ståtter hovedsagelig SMV i de mindst udviklede regioner. 
Fordelingen af SMV i forhold til antal ansatte viser en koncentration af virksomheder 
med mindre end 50 ansatte (beløbsmæssigt over halvdelen og næsten 75% beregnet ud 
fra antallet af bevillinger). 
EIB's finansiering inden for Fællesskabet til støtte for virksomhedernes 
konkurrenceevne beløb sig som følger: 
1990: 3,7 mia. ECU heraf 2 mio. ECU til 7.447 SMV. 
1991: 3,3 mia. ECU heraf 2,3 mia. ECU til 9.548 SMV (inkl. bevillinger fra 
NIC-globallån) 
1992: 2,6 mia. ECU heraf 2,1 mia. ECU til 7.223 SVM. Italien (913 mio. 
ECU), Tyskland (321 mio. ECU), Frankrig (318 mio. ECU), Belgien 
(183 mio. ECU) og Spanien (162 mio. ECU) har været de største 
modtagere af bevillinger fra globallån til SMV i 1992. Desuden støtter 
EIB SMV-investeringer til miljøbeskyttelse og rationel udnyttelse af 
energien. 
d 5 
Det Europæiske Råd i Edinburgh den 11. og 12. december 1992 henvendte sig i 
erkendelse af EIB's store betydning specielt i den ugunstige, økonomiske situation til 
banken for at få åbnet en midlertidig låneordning på 5 mia. ECU (for 1993 og 1994). 
Ordningen, der i daglig tale kaldes "Edinburg-faciliteten", skal sætte gang i 
finansieringen af infrastrukturprojekter især i forbindelse med de transeuropæiske 
transport-, telekommunikations- og energiforsyningsnet samt miljøbeskyttelse. Systemet 
er allerede på plads, og EIB har pr. november 1993 ydet lån til et beløb af 3,5 mia. 
ECU. 
Desuden blev det på samme Rådssamling besluttet at oprette en Europæisk 
Investeringsfond, som inden for rammerne af det europæiske vækstinitiativ skal 
garantere lån til projekter i forbindelse med de transeuropæiske net og til SMV. Med en 
kapital på 2 mia. ECU tegnet af EIB (40%), Kommissionen (30%) og bankerne (30%) 
vil dette instrument kunne garantere lån til et samlet beløb, der i sidste ende vil kunne 
beløbe sig til otte gange den tegnede kapital eller 16 mia. ECU. Senere vil EIF kunne 
erhverve selskabsandele. Dermed vil fonden kunne hjælpe SMV i hele Fællesskabet ved 
at garantere deres lån. 
På Det Europæiske Råd i København den 21. og 22. juni 1993 opfordredes EIB til i 
samarbejde med Kommissionen at forhøje den midlertidige låneordning fra Edinburgh 
("Edinburgh-faciliteten") til 3 mia. ECU og samtidig forlænge perioden ud over 1994. 
Af disse 3 mia. ECU vil 1 mia. ECU gå til styrkelse af SMVs konkurrenceevne, og den 
del kaldes fremover "SMV-faciliteten". Lånene vil blive ydet i 5 år med en 
rentegodtgørelse på 2%. Kun investeringsprojekter, der medfører jobskabelse, kan 
komme i betragtning. 
1.2.2 UDEN FOR FÆLLESSKABET 
Uden for Fællesskabet opererer EIB i samarbejdet med tredjelandene. Her finansierer 
den investeringer i industri, landbrug og service hovedsagelig gennem globallån 
formidlet af finansielle institutioner og udviklingsbanker. 
I de afrikanske stater, Caribien og Stillehavsområdet samt i de Oversøiske Lande og 
Territorier samfinansierer EIB sådanne investeringer dels fra egne midler og dels fra 
risikovillig kapital og budgetmidler. Fra 1976 til 1992 blev der i forbindelse med de fire 
Lomé-konventioner ydet lån på over 1900 mio. ECU (57% af den samlede støtte) til 
investeringer i produktionssektoren, og heraf gik 500 mio. ECU til ca. 1100 
småvirksomheder hovedsagelig i den private sektor. 
CJ v 
I landene i Middelhavsområdet har virksomheden i forbindelse med forskellige 
finansielle protokoller, der virkede mellem 1988 og 1992, muliggjort finansiering af 
projekter i industrien, landbruget og servicesektoren til næsten 400 mio. ECU (24% af 
den samlede finansiering), og heraf gik 200 mio. ECU til over 1400 investeringer i 
småvirksomheder i den private sektor. De fleste af disse investeringer blev foretaget 
i et partnerskab med virksomheder i Fællesskabets lande. 
I landene i Central- og Østeuropa har EIB med sin virksomhed siden 1990 kunnet støtte 
investeringer især i infrastruktur- og energisektoren. På industriområdet har man i tråd 
med banksektorens udvikling kunnet yde globallån til i alt 290 mio. ECU (ud af et 
totalbeløb på 890 mio. ECU ved udgangen af 1992), som har givet en snes førstegangs 
kreditgivninger til 42 mio. ECU. 
1.3 Det ny Fællesskabsinstrument NIC og SMV 
For at kunne få støtte skal projekterne opfylde den målsætning, som Rådet har krævet 
i de beslutninger, hvor det "giver Kommissionen mandat til at indgå låneaftaler til 
fremme af investeringer i Fællesskabet"; denne målsætning gentages i de enkelte 
afgørelser.L; om frigivelse af lånetrancherne. Kommissionen og EIB har indgået 
samarbejdsaftaler, hvoraf endvidere fremgår de mandater, banken får til at handle i 
Fællesskabets navn og for dets regning og risiko. 
Den generelle målsætning varierer kun lidt fra den ene NIC-tranche til den anden, hvor 
det nemlig gælder finansiering af investeringsprojekter, der bidrager til voksende 
sammenhæng og integration af den økonomiske politik (NIC I, II og III) og industriel 
tilpasning og øget konkurrenceevne i Fællesskabet, bl.a. gennem anvendelse af ny 
teknologi og innovation (NIC IV). 
Retningslinjerne er dog mere specifikke og tilpasser de forskellige NIC-trancher efter 
de øjeblikkelige økonomiske krav. 
Det gælder fx afgørelsen om NIC II17 til finansiering af investeringsprojekter i 
SMV-produktionen, som blev kombineret med finansiering af energi og infrastrukturer. 
17 Rådets afgørelse 82/169/EØF af 15.03.1982, EFT L 078 af 24.03.1982, s. 19. 
9S 
NIC III18 indeholdt samme prioritering; ifølge Kommissionens retningslinjer kunne 
NIC-SMV-lånene, som ikke er geografisk begrænsede, udmærket supplere EIB's aktion, 
når den ydede hjælp i ikke-støttede regioner. 
NIC IV var udelukkende beregnet på SMV-investeringsprojekter i industrien, især når 
de omfattede anvendelse af ny teknologi og innovation samt rationel anvendelse af 
energi. Derudover kunne disse lån finansiere visse kategorier af immaterielle aktiver, når 
disse var direkte knyttet til de pågældende investeringer, som fx patenter, licenser, 
knowhow og udgifter til forskning og udvikling. 
Ministerrådet opfordrede i anvendelsesbeslutningen til NIC IV20 "EIB til at stille 750 
mio. ECU til rådighed af egne midler" til lån, der kunne dække samme områder. Ved 
at give EIB tilladelse til at støtte SMV-projekter uden for de støtteberettigede regioner 
med op til 750 mio. ECU gav bankens direktørråd samtidig tilladelse til efter behov at 
videreføre denne type støtte ud over den pågældende tranche. 
NIC i tal: 
Pr. 31.12.1992 var den samlede låneydelse for NIC III og NIC IV på 3.554,4 mio. 
ECU heraf 682,8 mio. ECU for NIC IV. Disse lån har sikret finansiering af 7y2 mia. 
ECU nye investeringer svarende til over 9600 projekter og bidrag til næsten 60.000 
nye arbejdspladser. Desuden ses det, at disse lån især koncentreres på virksomheder 
med mindre end 50 ansatte; det gælder både, når man ser på antal finansierede 
projekter og på lånemængden. 
Hovedparten af globallånene fra de sidste 3 trancher (NIC II, III og IV) er gået til 
industrivirksomheder (89%), især maskinindustrien (19%), levnedsmiddelindustrien 
(13%), tekstilindustrien (10%) og papirindustrien (8%). En betydelig del er gået til 
tjenester (7,5%)) og især tjenester til virksomhederne (5,4%). Desuden har hovedparten 
af de individuelle lån været koncentreret i støttede regioner i Fællesskabet. Ser man 
særskilt på NIC IV (682,8 mio. ECU) viser fordelingen af lån efter lande, at det er 
Italien, der har modtaget mest (285,7 mio. ECU) fulgt af Spanien (132 mio. ECU) og 
Det Forenede Kongerige (96,1 mio. ECU). 
18 
19 
20 Rådets beslutning 83/200/EØF af 19.04.1983, EFT L 112 af 28.04.1983, s. 26. 
Rådets beslutning 87/182/EØF af 09.03.1987, EFT L 071 af 14,03.1987, s. 34. 
Rådets beslutning 87/182/EØF af 09.03.1987, EFT L 071 af 14.03.1987, s. 34. 
3£ 
1.4 EKSF og SMV 
I forbindelse med EKSF-lån har SMV i visse omlægningsområder været prioriterede 
modtagere af denne type fællesskabsmidler. Der er her tale om lån, der ydes på gunstige 
markedsbetingelser, med rentegodtgørelse (maks. 3%) og på betingelse af, at projektet 
giver nye og varige arbejdspladser. 
II. FORSKNING OG TEKNOLOGISK UDVIKLING (F&TU) OG SMV 
Den betydning, som Kommissionen tillægger en styrkelse af sammenhæng og 
koordinering mellem forsknings- og teknologisk udviklings- (F&TU)-politikker og 
aktioner til fordel for SMV fremgår med al ønskelig tydelighed i dens forslag til Rådet 
om det 4. F&TU-rammeprogram21. 
F&TU er en hovednøgle til SMVs konkurrenceevne under det nuværende præg af 
skarpere og skarpere international konkurrence. Derfor har Kommissionen bestræbt sig 
på at øge SMVs deltagelse i Fællesskabets forskningsprogrammer. Faktisk har den 
åbnet sine F&TU-programmer for SMV og gennemfører aktioner til spredning af ny 
teknologi. 
Kommissionens meddelelse med titlen "SMV og fællesskabsaktioner inden for F&TU"22 
indeholder en gennemgribende analyse af SMV-deltagelsen i eksisterende programmer 
især under det 3. F&TU-rammeprogram og et overblik over de perspektiver, der ligger 
i det 4. F&TU-rammeprogram, for at gennemføre en mere effektiv koordinering. 
I nærværende beretning har Kommissionen interesseret sig for de F&TU-programmer, 
der har været genstand for en særlig snæver koordinering blandt Kommissionens 
tjenester omkring de SMV-specifikke programmer og de programmer, hvor SMV har 
deltaget aktivt. 
21 Fjerde F&TU-rammeprogram KOM(93) 276, EFT C 230 af 26.08.1993, s. 4. 
22 KOM(93)356. 
J'i 
IL! SMV-deltagelse i F&TU-programmer om produktions- og styring, 
miljøteknologi, biologi & bioteknologi samt energiteknologi 
I Fællesskabets rammeprogrammer for forskning og teknologisk udvikling er 
SMV-deltagelsen af stor strategisk betydning. Det ses af den prioritering, der anvendes 
ved gennemførelse af specifikke, individuelle programmer, hvori indgår en aktiv indsats 
for at stimulere og øge SMV-deltagelsen i samtlige forskningsaktioner. Af indgåede 
kontrakter i 1991 og 1992 inden for rammerne af de specifikke F&TU-programmer for 
alle sektorer undtagen informations- og telekommunikationsteknologi er 1004 
kontrahenter (dvs. 11,5%) SMV svarende til forpligtelsesbevillinger for i alt 167 
mio. ECU (eller 12% af det samlede budget). Procenttallene for industriprogrammer 
som BRITE-EURAM- produktions- og materialestyring - (32% af kontrahenterne 
og 25% af midlerne) og JOULE - ikke-nuklear energi (hhv. 16% og 19%) er, som 
man kunne forvente, højere end gennemsnittet. Der er en voksende SMV-deltagelse især 
i BRITE-EURAM-programmet (produktions- og materialestyring), hvor to specifikke 
aktioner er henvendt til SMV, nemlig Gennemførlighedspræmier (GP) og "Cooperative 
Research Action for Technology (CRAFT)". 
Gennemførlighedspræmier (GP) gives individuelt til SMV, der hver især er udstyret til 
forskning, og som ønsker at fremsætte forslag i forbindelse med 
BRITE-EURAM-programmet. Denne aktion yder en finansiel støtte på maks. 30 000 
ECU op til 75% af de samlede omkostninger ved en forundersøgelse af maks. 9 
måneders varighed, så det kan konstateres, om et koncept, en proces eller et materiale 
kan komme i betragtning som BRITE-EURAM-projekt. 
CRAFT giver SMV med små eller ingen F&TU-kapacitet adgang til forskning ved at 
give en transnational gruppe af industri-SMV en finansiel støtte svarende til 50% af den 
samlede pris for et F&TU-projekt, hvis gennemførelse overdrages til tredjemand 
(forskningscenter, universitet eller virksomhed). De enkelte projekter skal omfatte mindst 
4 selvstændige SMV fra mindst 2 forskellige medlemsstater, og budgettet skal ligge 
mellem 400 000 ECU og 1 mio. ECU over en periode på et eller to år. 
Et af grundkriterierne for aktioner inden for rammeprogrammet er transnationalt 
samarbejde (forskningsprojekter med omkostningsdeling, samordnede aktioner og 
ledsageforantaltninger). 
?¥ 
Samarbejdet skal indebære snæver kontakt med virksomheder, universiteter eller 
forskningscentre i andre af Fællesskabets regioner. Her har CRAFT det specifikke formål 
at katalysere et snævert samarbejde mellem SMV indbyrdes; virksomheder samles i 
grupper inden for en given sektor eller fra forskellige sektorer for at beskæftige sig med 
et fælles teknisk problem, som således kan behandles kollektivt til alles fordel. 
For at give potentielle brugere blandt SMV lettere adgang til CRAFT og stille et hjælpe-
og rådgivningsinstrument til deres disposition, når de ønsker at deltage i CRAFT, har 
Kommissionen etableret et net af "National Focal Points" til dækning af alle 
Fællesskabets lande og EFT A-området. Der er tale om et uformelt og fleksibelt netværk, 
som ikke finansieres af Kommissionen, men det er igennem dette net, at informationer 
spredes, og talrige ledsageforanstaltninger for CRAFT organiseres (SMV-målrettede 
kampagner, sektorundersøgelser, workshops) og bidrager til at hjælpe SMV med at 
definere deres behov for F&TU og identificere deres partnere, inden de indsender 
ansøgning til CRAFT. 
Desuden har promoveringen af CRAFT været særlig effektiv gennem 
Euroinfo-centrenes F&TU-delnet. Lignende kontakter er blevet knyttet mellem 
Kommissionens tjenester og de nyligt etablerede VALUE-relæcentre. 
Ud over de SMV-specifikke programmer findes der andre foranstaltninger til gavn for 
SMV, som fx indrykning af en særlig omtale i alle informationsblade og en intensere 
spredning af F&TU-resultater blandt SMV. 
Aktionen med gennemførlighedspræmier har fungeret siden 1989, og man arbejder for 
øjeblikket med et budget på 6 mio. ECU fra perioden 1991-1993. CRAFT-programmet 
har et budget på 57 mio. ECU fra samme periode. Disse to programmer repræsenterer 
tilsammen 10% af budgettet for BRITE-EURAM-programmet og omhandler 
udelukkende SMV-specifikke aktiviteter. 
SMV-deltagelsen i præmieaktionen og CRAFT-aktionen under 
BRITE-EURAM-programmet fremgår af skema 5. 
Skønt en evaluering af CRAFT endnu ikke kan lade sig opføre, idet de første 
CRAFT-aftaler først påbegyndtes i 1993, har erfaringerne fra en række pilotprojekter, 
der fuldførtes i 1991 og 1992, været yderst positive. 
^^ Skema 5 
Oversigt over SMV-deltagelse i aktionerne "gennemførlighedspræmier og CRAFT 
inden for BRITE-EURAM-programmet 
Aktioner 
Gennemførlig­
hedspræmier SAMLET 
BUDGET 
6 mio. ECU 
(1991-93) Antal forslag 
Antal udvalgte 
projekter 
Forpligtelseshensæt-
telser, ECU Indtil 
15.12.92 
270 
99 
2.890.717 Fra 
15.12.92 
til 
10.09.93 
270 
93 
2.740.392 TALT 
540 
192 
5.631.109 
Aktioner 
Craft 
Craft I 
Craft II SAMLET 
BUDGET 
57 mio. 
ECU 1991-
1993 
Antal forslag 
Antal udvalgte 
projekter 
Forpligtelseshensæt-
telser, ECU 
Antal forslag 
Antal udvalgte 
projekter 
Forpligte Iseshensæt-
telser, ECU Indtil 
15.01.93 
156 
78 
1.074.852 
39 
31 
11.625.395 Fra 
15.01.93 til 
31.05.93 
237 
117 
1.645.483 
37 
29 
12.017.087 I ALT 
393 
195 heraf 
706 SMV 
2.720.335 
76* 
60 
23.642.482 
* 50 forslag + 5 genindsendelser 
De tre følgende eksempler er taget fra de udvalgte forslag og viser, at man med CRAFT forsøger 
at dække virksomhedernes meget konkrete behov ved at give dem mulighed for at løse 
dagligdags, tekniske problemer: udvikling af et nyt system til påføring af aluminiumsbelægning 
mod rust (5 partnere i 4 lande), anvendelse af mikrobølger i kontinuerlige ovne til fremstilling 
af fødevarer (6 partnere i 3 lande), udvikling af kunststofdiamant-imprægneret tråd til 
stenslibning (10 partnere i 3 lande). 
En typisk SMV-profil i CRAFT's deltagerskare er en virksomhed fra en traditionel, 
teknologisvag industrisektor- i alt fald sammenlignet med de langt færre SMV, der hører til den 
såkaldte "high tech"-gruppe. 
Effekt og fordele for SMV af disse programmer kan opstilles i følgende oversigt: 
• Programmerne er et effektivt og rentabelt middel til at udvikle og erhverve ny teknologi og 
knowhow med direkte tilknytning til SMV- aktiviteter; 
• SMV bliver engageret i en oplæringsproces, hvor de ser F&TU's voksende værdi og 
betydning for at bevare eller forbedre konkurrenceevnen; 
• SMV får større forståelse for deres teknologiske og konkurrencemæssigemiljø og kan dermed 
forbedre deres strategilægning; 
• programmerne fremmer etablering af kontaktnet for kommende samarbejdsaftaler, der giver 
en mere direkte indvirkning på SMV-anliggender. 
n.2 SMV-deltagelse i forskning inden for informations- og telekommunikationsteknologi 
Kommissionen styrer en række initiativer omkring standardiserings- og konkurrenceforskning 
og teknologisk udvikling inden for spredningsteknologier på områder som information og 
kommunikation samt produktions- og materialestyring. Som eksempel kan anføres programmer 
om informations- og kommunikationsteknologi samt udvikling af telematiksystemer på almene 
interesseområder.Disse programmer gennemføres efter regelmæssigt udsendte, åbne indkaldelser 
af forslag til transnationale projekter af kooperativt tilsnit. 
SMV-deltagelsen i disse projekter er vokset, lige siden Kommissionen indledte 
ESPRIT-programmeti begyndelsen af firserne. 
l°n 
For tiden deltager SMV i 80% af projekterne inden for kommunikationsteknologi, i 65% 
af projekterne inden for informationsteknologi og i ca. 95% af projekterne på området for 
telematiksystemer.Størstepartenaf SMV-partnernei disse projekter kommer fra højteknologiske 
eller teknologi intense industrisektorer. Der er tale om leverandører af F&TU-tjenester, 
komponentfabrikanter og fabrikanter af halvfabrikata, som især deltager i udvikling af 
F&TU-applikationer. SMV fra traditionelle industrisektorer deltager ligeledes som slutbrugere 
og har fordel af udnyttelse og tilpasning af avanceret teknologi. 
Forskning før konkurrencestadiet, der finder sted i forbindelse med ovenstående 
forskningsprogrammer, bidrager til at skabe og forbedre specifikke sprednings- og generiske 
teknologier, som har en altoverskyggende betydning, når det drejer sig om at give Fællesskabets 
industri og især SMV et konkurrencemæssigt forspring. Standardiseringsforskningenbidragertil 
udviklingen af europæiske og internationale standarder og har ligeledes betydning for SMV, for 
så vidt som den hjælper dem til at udvide deres potentielle markeder. 
Med programmerne vedrørende informations- og kommunikationsteknologier (TIC/IKT) har 
SMV kunnet gå sammen med andre firmaer, universiteter og forskningscentre og er derved 
blevet tilskyndet til "start-ups" og innovation. Takket være deres evne til at forny sig og reagere 
hurtigt på markedsændringer har SMV deltaget aktivt i TIC/IKT-programmerneog bidraget til 
at fremskynde udviklingen af nye produkttyper og udnyttelse af avanceret teknologi. 
Indhøstede erfaringer viser imidlertid de vanskeligheder, som SMV og andre organisationer i 
Fællesskabets perifere regioner står overfor med hensyn til at deltage i visse områder af 
forskningen. Pilotinitiativer skal hjælpe på denne situation ved at styrke de lokale organisationers 
og især SMVs kapacitet, så de kan deltage i forskningen og dermed sprede risikoen ved at 
udnytte resultaterne. 
Formålet med disse særlige initiativer er at hjælpe SMV til at forstå og anvende den teknologi, 
der genereres i Fællesskabets F&TU. De har støttet indførelse af teknologi (fx anvendelse af 
elektronik i produktionen), afholdelse af workshops, kurser og publikationer i tilbagestående 
regioner. 
-7o<: 
Hovedaktiviteterne i disse regioner har til formål at øge motivationen for teknologi og dens 
anvendelse samt fremme udveksling af eksperter med andre af Fællesskabets regioner, at 
overføre teknologi fra forskningsprojekterne, at give demonstrationer i industrien og især hos 
SMV, at sørge for praktisk anvendelse af teknologien og at støtte forskning i avancerede 
spørgsmål som forberedelse til kommende projekter. 
Et direkte resultat af de særlige initiativer i Spanien, Portugal, Grækenland, Italien og Irland er, 
at en række SMV, som i de fleste tilfælde ikke havde nogen tidligere erfaring overhovedet med 
avanceret teknologi, har erhvervet ny kompetence eller er ved at gøre det. Disse initiativer har 
endvidere bidraget til en mere effektiv infrastruktur for informationsteknologi i Fællesskabetog 
øget behovet for innovation. 
Sensibiliserings-og promotionsaktiviteterer ligeledes gennemført for at sikre, at SMV modtager 
informationer om F&TU-programmer og vilkårene for at deltage samt for at promovere 
samarbejdet mellem SMV og de øvrige virksomheder, universiteter og forskningscentre. 
Supplerende aktiviteter under andre programmer tangerer ligeledes promotion af udvikling og 
adgang til forskning og teknologi. Her bør især nævnes aktiviteterne iht. TEDI S-programmet 
(elektronisk dataudvekslingssystem for handelen). Udveksling af elektroniske data spiller en 
voksende rolle i de europæiske virksomheders øgede konkurrenceevne og effektivitet, og derfor 
er der ydet bevillinger til en bred vifte af regionale centre, så de kan øge motivationen for at 
anvende EDI. Der skal især lægges vægt på SMV i hele Fællesskabet, men også tages hensyn 
til tilbagestående lande eller regioner. 
Skema 6 viser SMVs deltagelsesprocent for programmer inden for telekommunikation og 
informationsteknologi. 
II.3 SMV-deltagelsen i programmer til udnyttelse af forskningsresultater 
VALUE-programmet (1989-1993), 38 mio. ECU - udnyttelse af fælles forskningsresultater. 
VALUE I I-programmet- centraliseret aktion (1992-1994), 66 mio. ECU. 
OVERSIGT OVER SMV-DELTAGELSE I RAMMEPROGRAMMER INDEN FOR 
TELEKOMMUNIKATIONS OG INFORMATIONSTEKNOLOGI 
Ramme 
I 
I 
II 
III Program 
ESPRIT 
AIM 
DELTA 
DRIVE 
ESPRIT 
EUROTRA 
RACE 
VALUE I25 
COMM, TECH 
INFO, TECH 
TELEMATIC 
VALUE II26 
I ALT Forpligtelses­
bevillinger 
750.000.000 
17.187.000 
17.442.000 
47.867.000 
1.500.348.062 
17.000.000 
468.401.000 
7.276.890 
356.025.000 
949.676.756 
255.865.000 
7.060.000 
4.394.148.708 Betalingsbevil­
linger til SMV23 
407.810.632 
13.753.000 
16.438.000 
43.141.000 
1.238.234.559 
2.200.000 
254.073.000 
2.910.156 
295.083.000 
741.917.706 
234.994.000 
2.965.200 
3.253.520.253 Budgetter for SMV i 
forhold til samlet24, % 
54% 
80% 
94% 
90% 
83% 
13% 
54% 
40% 
83% 
78% 
92% 
42% 
74% Projekter* 
lait 
239 
43 
28 
63 
418 
88 
92 
109 
75 
379 
134 
52 
1720 SMV 
139 
32 
26 
55 
300 
0 
51 
55 
59 
243 
126 
31 
1117 % 
58 
74 
93 
87 
72 
0 
55 
50 
79 
64 
94 
60 
65% Partnere** 
lait 
551 
197 
160 
254 
1453 
35 
421 
197 
480 
1182 
1173 
113 
6216 SMV 
159 
61 
70 
81 
545 
0 
95 
93 
128 
382 
385 
66 
2065 % 
29 
31 
44 
32 
38 
0 
23 
47 
28 
32 
33 
58 
33% Deltagelse*** 
lait 
1264 
277 
203 
442 
3769 
134 
881 
205 
812 
2699 
1699 
131 
12516 SMV 
226 
71 
88 
133 
844 
0 
129 
101 
173 
515 
520 
78 
2878 % 
18 
26 
43 
30 
22 
0 
16 
49 
21 
19 
31 
60 
23% 
Antal kontrakter. 
Partnere: Der kan være flere SMV-partnere i samme projekt. 
Deltagelse: Samme SMV kan deltage i flere projekter. 
O 
23 
24 
25 
26 Budget for projekter med SMV-deltagelse. NB: Disse tal er kun retningsgivende, idet f.eks. filialer af store virksomheder er indeholdt i SMV. Anførte beløb for 
Value I og II svare til projekter foreslået af SMV. 
Budget for projekter med SMV-deltagelse i forhold til det samlede budget, %. 
Optimeringsprojekter (1989-92). 
Optimeringsprojekter (1992-93). 
•7 o V 
Med VALUE-programmet ønsker man at promovere spredning og effektiv anvendelse af videnskabelige 
og teknologiske forskningsresultater og dermed bidrage til styrkelse af europæisk industris og særlig 
SMVs konkurrenceevne. Støtten til kontrahenter og især SMV, der har deltaget i den fælles forskning, 
omfatter finansiering af markedsundersøgelser, forundersøgelser, udarbejdelse af entrepriseplaner for SMV 
på jagt efter risikovillig kapital eller andre former for finansiering. 
Den centraliserede aktion til spredning og udnyttelse af resultaterne fra de fælles F&TU-aktiviteter 
(VALUE II), som er godkendt af Rådet den 29. april 199227, har givet aktiviteter, der direkte eller 
indirekte har gavnet SMV. Af disse aktiviteter skal særlig nævnes: 
• Uddeling af præmier til SMV med interesse for udnyttelse af resultater fra den fælles 
F&TU-forskning (fremstødspræmier eller knowhow-præmier) til fremme i deres 
område af anvendelse og optimering af resultater fra Fællesskabets 
F&TU-programmer; 
• direkte hjælp til at promovere anvendelse af de fælles F&TU-resultater 
(optimeringsprojekter); 
• etablering af et net på 27 relæcentre i medlemsstaterne, som skal forbedre 
informationsniveauet især hos SMV vedrørende F&TU-aktiviteter i Fællesskabet og 
vedrørende opnåede resultater og erhvervet viden; 
• tilrettelægning inden for nettets rammer af temadage til at promovere resultaterne 
(VACRO DAYS) blandt industrikredse og især SMV i Fællesskabets regioner. 
Informationssystemet CORDIS, som består af flere databaser, samler og ajourfører 
nøgleinformationer om F&TU-aktiviteter og deraf følgende resultater. Det giver SMV 
lettere adgang til informationerne bl.a. gennem Euroinfo-centrene (som således bør råde 
elektronisk over ansøgningsformularer for hvert enkelt af Fællesskabets 
F&TU-programmer) eller VALUE-relæcentrene, som blev etableret i 1992. 
27 Rådets beslutning 92/272/EØF af 29.04.1992, EFT L 141 af 23.05.1992, s. 1. 
VALUE-SMV er en pilotaktion, der påbegyndtes i 1991 med det formål at fremme 
overførsel af fælles forskningsresultater til SMV og udnytte SMVs forskningsresultater 
i et fælles program. VALUE-SMV tilbyder fremstødspræmier (til kontraktindgåelse) og 
overførsel af teknologi. Ca. 300 SMV har draget fordel af 
VALUE-SMV-aktiviteterne. Budgettet for denne pilotaktion er på 2,1 mio. ECU. På 
baggrund af de opmuntrende resultater fra 1991 og 1992 er aktionen blevet fornyet for 
1993. 
Under VALUE-programmet vil der blive arrangeret en række seminarer for at promovere 
de fælles forskningsresultater for de SMV, der har deltaget i pilotaktionen 
Euromanagement - revision af F&TU. Som det huskes, gav Euromanagement - revision 
af F&TU 657 SMV mulighed for hjælp fra 47 teknologirådgivere, som definerede 
mere end 1000 F&TU-projekter. Disse resulterede i, at Kommissionen i begyndelsen 
af 1992 modtog 120 forskningsforslag som svar på indkaldelsen under det tredje 
rammeprogram, og 30% af forslagene kunne udvælges. Aktionen agtes videreført i 1994 
under det 4. rammeprogram for F&TU. 
II.4 SMV-deltagelse i innovation og overførsel af teknologi 
SPRINT-programmet (1989-1993), 90 mio. ECU. 
Det fælles SPRTNT-program28 til promotion af innovation og overførsel af teknologi er 
et af de instrumenter, som Fællesskabet har etableret for at forbedre SMVs inkl. 
håndværksfirmaernes evne til at optage teknologi. 
SPRJNT's aktionsprogram følger tre hovedlinjer: 
• Styrkelse af den europæiske infrastruktur af innovative og teknologiske støttetjenester; 
• udbredelse af ny teknologi og andre ressourcer til virksomhederne; 
28 Rådets beslutning 89/286/EØF af 17.04.1989, EFT L 112 af 25.04.1989, s. 12. 
/?o£ 
• bedre motivation og forståelse for innovation og udveksling af erfaringer fra nationale 
og fælles innovationspolitikker. 
Siden april 1989 er der påbegyndt en række aktioner svarende til hver af de tre 
aktionslinjer. 
A. EUROPÆISK INFRASTRUKTUR AF STØTTETJENESTER FOR INNOVATION 
For at styrke den europæiske infrastruktur af støttetjenester for innovation og udvikle 
disse tjenester i hele Europa omfatter SPRINT oprettelse af transnationale net af 
støttetjenester til innovation, som virker i et samarbejde og udbreder kendskabet til "de 
bedste metoder" på deres område. 
Programmet støtter for øjeblikket: 
• 50 netværk med i alt mere end 300 teknologiagenturer, forbindelsestjenester, 
regionale udviklingsagenturer, handelskamre, forskerparker m.v. fordelt over hele 
Europa; 
• EUROTECH-nettet, som er en sammenslutning af tolv nationale forsknings- og 
udviklingsorganisationer med bl.a. ANVAR (F), British Technology Group (UK), 
DCTI (ES), CNR (IT), Fraunhofer Gesellschaft (D), TNO (NL), m.v.; 
• 50 net af centre for kollektiv, sektorbestemt forskning - "centres techniques 
industriels" i Frankrig, "Forschungsgemeinschaften" i Tyskland - som i alt omfatter 
200 sammenslutninger af denne art, dvs. en tredjedel af alle sådanne centre i Europa, 
både i traditionelle industrier som maskiner, tekstiler og træ og i tværgående 
teknologier som laser- og informationsteknologi. 
Desuden har man i SPRINT-programmet ønsket at udnytte den store erfaring, der er 
høstet i disse netværk, og dertil startet et koordineret og integreret program med det 
formål at definere og udbrede kendskabet til "den bedste metode". Dette projekt vil 
bidrage til at befæste netværkenes saglighed og styring, fastsætte kvalitetsnormer og 
styrke de transnationale bånd mellem deltagerne. 
Ud over ovennævnte netværk har SPRINT-programmet muliggjort starten af 
EACRO-sammenslutningen("Association européenne pour l'organisation de la recherche 
sous contrat" eller Den europæiske sammenslutning for organisering af 
kontraktforskning), som i dag omfatter mere end halvtreds 
kontraktforskningsorganisationer i Europa. 
^o 91 
Formålet med dette meganet er at følge eksemplet fra EVCA ("Association européenne 
du capital risque" eller Den europæiske sammenslutning for risikovillig kapital) og fra 
Til ("Association européenne pour le transfert des technologies, l'information et 
l'innovation industrielles" eller Den europæiske sammenslutning for overførsel af 
teknologi, information og innovation i industrien), nemlig at blive de europæisk platform 
for de organisationer, det repræsenterer, og forsyne dem med de tjenester, de har brug 
for i deres udvikling, fx uddannelse og udveksling af informationer. 
Endelig har programmet på forsøgsplan hjulpet de lokale og regionale myndigheder til 
en bedre projektering og planlægning af forskerparker og innovationscentre ved at 
forsyne dem med knowhow og de bedste, europæiske metoder på området. Der har 
været udsendt tre indkaldelser af interessetilkendegivelser i denne kontekst. Den første 
resulterede i udvælgelse af over 100 eksperter til projektering, planlægning og 
forvaltning af forskerparker; den anden og den tredje indkaldelse gav 82 udvalgte 
projekter til forskerparker, som måske kan trække på erfaringerne i en lille gruppe af 
ovennævnte eksperter (3 til 5). 
Et indirekte resultat af alt dette er, at SPRINT er blevet brændpunktet for europæisk 
knowhow i denne sektor. 
B. SPREDNING INDEN FOR FÆLLESSKABET AF TEKNOLOGISKE RESSOURCER 
For at fremme spredning inden for Fællesskabet af teknologiske ressourcer og 
kompetence til selskaberne støtter programmet forsøgsvis projekter om storstilede 
overførsler af industriteknologi, som kan anvise veje til at tilpasse og anvende 
disponibel, ny teknologi i sektorer eller regioner, der endnu ikke anvender den i praksis. 
Projekterne, som inddrager store og små industrivirksomheder direkte, skal fungere som 
katalysatorer for transregional og tværindustriel teknologioverførsel. Forundersøgelser 
til fyrre sådanne specifikke projekter er for øjeblikket i gang, og man forventer, at 
tredive projekter med Fællesskabets støtte vil blive ført igennem til et resultat. 
For at motivere SMV for adgang til og anvendelse af ny teknologi til fornyelse og 
styring af teknologien omfatter programmet endvidere initiativet MINT. MINT (står for 
Monitoring Integration of New Techniology, dvs. "styring af integrationen af ny 
teknologi") er udviklet som et forsøgsprogram på fællesskabsplan, der med rådgivning 
og diagnosticering har til formål at yde finansiel støtte fra Fællesskabet til 1000 SMV 
i alle medlemsstaterne. Disse SMV vil modtage rådgivning om optagelse af ny 
teknologi. 
4-o <? 
Der er startet flere initiativer i forbindelse med spredning af styringsteknik for 
information og innovation. Som eksempel på disse initiativer kan nævnes støtten til 
projekter om transnationalt samarbejde mellem forsknings- og teknologiorganisationer, 
ovenfor betegnet som net, med henblik på at sprede tekniske og økonomiske 
informationer omkring ny teknologi og innovationsstyringsteknik og for at fremme 
effektiv optagning i firmaerne af avanceret procesteknologi, for ikke at glemme 
procedurerne for ledelse og kontrol af kvalitetsstyringen. Det anslås, at disse 
samarbejdsprojekter har gjort det muligt at nå ud til mere end 100 000 SMV om året, 
bl.a. i de traditionelle industrisektorer. 
For at støtte den bedste anvendelse af design som styrings- og innovationsværktøj 
begyndte man allerede i programmets forsøgsfase at udsætte Det Europæiske 
Fællesskabs Designpris, som hidtil er uddelt tre gange efter i alt 1000 
SMV-ansøgninger i hele Fællesskabet. Den næste pris uddeles i 1994. 
Derudover har programmet fortsat ydet støtte til foranstaltninger, der skal mindske 
omkostningerne ved transnational erhvervelse af teknologi og/eller teknisk samarbejde 
virksomhederne imellem. Som eksempel på sådanne initiativer kan nævnes de 70 net af 
formidlings- og forbindelsestjenester, hvis opgave består i at fremme firmaernes 
transnationale erhvervelse af teknologi eller etablere et teknologisk samarbejde mellem 
dem. Mere end 300 virksomhedsaftaler er forhandlet i direkte forbindelse med disse net. 
Endnu et eksempel er overførselsdage for teknologi, hvor udvalgte virksomheder fra en 
bestemt region i to eller tre dage kan komme i kontakt med hinanden og opsøge 
udenlandske partnere gennem teknologimæglere fra andre regioner. Seksten sådanne 
overførselsdage har allerede været afholdt, og endnu seksten bliver det i de næste to år. 
Dermed kan mere end 1300 virksomheder fremsætte deres anmodning og/eller tilbud om 
teknologisk samarbejde til teknologimæglere og forbindelsestjenester i hele Europa. 
Endelig har man påbegyndt to programmer til finansiering af innovationsprocessen. Det 
første hedder transnationale investeringsmarkeder, hvor iværksættere fra stærkt voksende 
innovationsfirmaer i forskellige medlemsstater på jagt efter finansieringskilder kan 
mødes med finansfolk ligeledes fra forskellige medlemsstater, der er på udkik efter 
investeringsmuligheder. Der har hidtil været afholdt otte sådanne investeringsmarkeder 
med deltagelse fra i alt 300 innovations-SMV fra højteknologiske områder. De 
kommende to år vil der blive afholdt ti sådanne markeder med deltagelse fra i alt 800 
innovationsfirmaer og mere end 1000 kapitalindskydere - heriblandt hovedsagelig 
repræsentanter for den risikovillige kapital - fra Fællesskabet. 
/lof 
Det andet er kendt under navnet FTP ("Plan de Financement de la Technologie selon 
la Performance" eller Finansieringsplan for teknologi i henhold til ydelse) og har til 
formål at fremme erhvervelse af ny teknologi i virksomhederne og især SMV gennem 
en større likviditet og ved at gøre de europæiske teknologileverandører mere 
konkurrencedygtige (ofte er de også selv SMV). Således støttes iht. SPRINT en udvalgt 
gruppe af europæiske storbanker og finansielle institutioner i at optræde som formidlere 
og dermed fremme teknologien. SPRINT tegner en del af risikofinansieringen fra disse 
finansielle etablissementer til teknologier iht. FTP-projekterne (hvor hvert projekt har 
en værdi mellem 50 000 og 200 000 ECU) og skaber den handelsmæssige og tekniske 
ramme. 
Skema 7 viser type for type af Kommissionens foranstaltninger, hvor mange 
virksomheder, der har fået direkte støtte fra SPRINT-programmet enten med henblik på 
anskaffelse eller afprøvning af ny teknologi eller blot for at bliver informeret. Som det 
ses, har 7200 SMV anskaffet, 24 000 SMV afprøvet eller evalueret ny teknologi og 
64 000 er blevet motiveret for den bl.a. gennem de transnationale net. I alt har 95 200 
SMV haft fordel af SPRINT-programmet. 
C. EFFEKTIVITET OG SAMMENHÆNG I OFFENTLIG POLITIK 
Med henblik på større effektivitet og sammenhæng i offentlig politik til promotion af 
innovation og overførsel af teknologi er der givet finansiel støtte til to typer aktiviteter. 
Den første type, som til dels allerede påbegyndtes under pilotfasen, omhandler 
udveksling af viden og erfaring mellem medlemsstaterne og Kommissionen om 
innovationspolitik samt støtteforanstaltninger til innovation. 
Emner, der har været genstand for særlig opmærksomhed, er følgende: 
• Patenter og andre ophavsrettigheder, 
• forskerparker, 
• regionale centre til støtte for teknologien, 
• styringsteknik for innovation, herunder især design, værdianalyse og kvalitet. 
/li o 
Antal SMV med direkte støtte fra SPRINT Skema 7 
Indførelse af ny teknologi Antal SMV, der 
har fået ny 
teknologi eller 
andre ressourcer 
(f.eks. 
finansielle) Antal SMV, 
der har testet 
eller evalueret 
ny teknologi Antal SMV, 
der er blevet 
motiveret for 
ny teknologi 
A. Transnationalt, teknologisk SMV-samarbejde gennem 
SMV-samarbejde gennem SMV-nettene og 
arrangementer til teknologioverførsel: 
. 600 aftaler indgået mellem to SMV. Eks.: 
produktions- eller distributionslicenser, aftaler om 
både F&TU og produktion; 
. for hver indgået aftale har i gennemsnit 10 SMV 
evalueret eller afprøvet teknologi; 
. for hver indgået aftale er i gennemsnit 30 SMV blevet 
motiveret for ny teknologi 
B. Udbredelse af ny teknologi 
. Gennem forsknings- og teknologi net (siden 1986) 
300 forsknings- og teknologiorganisationer med en 
gennemsnitlig kundekreds på 750 SMV har deltaget i 
denne aktion 
2% af disse SMV har fået ny teknologi direkte 
pga. nettene; 
8% af disse SMV har evalueret eller testet ny 
teknologi direkte pga. nettene; 
20% af disse SMV er blevet motiveret for ny 
teknologi. 
. Specifikke projekter til overførsel af innovationer 
inden forFællesskabet (20 projekter af denne type, der 
hver omfatter 5 SMV): 
SMV, der deltager i specifikke projekter, 
SMV, der forventes at blive motiveret for ny 
teknologi ved udbredelse af specifikke projekter 1200 
6000 
18000 
4500 
18000 
45000 
100 
1000 
II. Andre fordele Antal direkte 
implicerede 
virksomheder 
C. Fremme tilpasning til ny teknologi gennem MINT-
programmet (styring af integration af den ny teknologi): 
1000 SMV vil få råd om anvendelse af ny teknologi 1000 
D. Investeringsmarkeder: 
10 fora hver især med deltagelse af ca. 40 foregangs-
SMV fra forskellige lande på jagt efter 
finansieringsmuligheder 400 
I ALT A TIL D 7200 24000 64000 
For at kunne gøre status over offentlige, politiske foranstaltninger til støtte for 
innovation og teknologioverførsel på regionalt, nationalt og fællesskabsplan, har en 
række fora om innovationspolitikken været i gang i 1993. Emnerne for den første række 
er følgende: 
• Støtte til nye virksomheder på højteknologisk grundlag, 
• erhvervelse og spredning af underliggende teknologisk knowhow, 
• gruppering af innovative SMV, 
• organisering af forskning, teknologi og fremtidsstrategier, 
• kvalitetspromotion for innovative SMV. 
Den anden type aktiviteter drejer sig om opbygning af et europæisk system for tilsyn 
med innovation (EIMS, European Innovation Monitoring System), som skal sammensætte 
en europæisk knowhow-base og et fond af forskningskapaciteter inden for innovation 
og overførsel af teknologi. 
Et udbud resulterede i valg af 53 organisationer med forsknings-knowhow inden for 
innovation og overførsel af teknologi. Disse organisationer vil bistå Kommissionen i at 
udvikle systemet og gennemføre undersøgelserne. Endnu et udbud er under evaluering. 
Flere projekter er sat i gang til effektiv støtte for beslutninger og aktioner fra følgende 
målgrupper: 
• Beslutningstagere og offentlige administratorer i Kommissionen, medlemsstaterne og 
regionale instanser, 
• leverandører af tjenester i innovationssupport. 
To hovedområder er aktuelle for SMV: 
1. Innovationsundersøgelser under anvendelse af eksisterende data 
Der findes i dag en række datakilder, som kan anvendes til at udforske og sammenligne 
resultater inden for videnskab, teknologi og innovation. Blandt disse datakilder findes 
databaser indeholdende driftsdata for F&TU og industri, datasæt fra decentraliserede 
undersøgelser af innovation, undersøgelser af innovation baseret på litteraturen o.m.a. 
I EIMS-systemet søger man at give et empirisk skøn over den aktuelle situation for 
innovation og forskning ved at beskæftige sig med følgende spørgsmål: 
* F&TU-effektivitet og industristrukturer, 
* tværindustrielle strømme af ny teknologi, 
* europæiske sammenligninger inden for innovation, 
* fordeling i industrien af innovationsresultater, 
* kilder til innovationsideer, 
* innovationshindringer, 
* teknologisk samarbejde mellem virksomheder. 
2. Undersøgelser og nye datakilder 
EIMS-systemet kan ikke udelukkende anvendes til at integrere og sammenligne 
eksisterende datasæt. Det må også sponsorere udvikling og anvendelse af nye, innovative 
kilder til information om innovationen i Europa. Innovationsundersøgelser kommer 
derfor til at spille en central rolle i udviklingen af EIMS-systemet. 
Undersøgelserne bliver grundlaget for at supportere udbuddet af diagrammer, miljøer og 
praksis inden for europæisk innovation. 
En række nationale innovationsundersøgelser er påbegyndt i samarbejde med Eurostat, 
og de skal på basis af metodologiske behandlinger og tests dække: 
* Innovationskapacitet og -strategier i europæiske virksomheder og 
* anvendelse og udbredelse af teknologier og metoder inden for innovationsstyring. 
Omkring 55 000 SMV bliver berørt 
Ved udgangen af 1992 beløb SPRINT-programmets finansielle forpligtelser sig til 87 
mio. ECU eller næsten hele programmets budget. Fordelingen af budgettet på 
nedenstående tre typer aktioner er i overensstemmelse med Rådets afgørelse fra 1989 
(EF/89/826), dvs.: 
* infrastruktur og service: 50 mio. ECU 
* spredning: 30 mio. ECU 
* øget kendskab: 10 mio. ECU 
En tværtj enestelig gruppe mødes regelmæssigt og uformelt for at udveksle information 
om finansieringen af innovationen, således at initiativer og aktioner på området kan 
koordineres. 
'/I o? 
Kommissionen forelægger Rådet et forslag til beslutning om at forlænge 
SPRINT-programmet med ét år i 1994 og tildele det et budget på 23 mio. ECU29. 
II.5 Andre fællesskabsprogrammer med tilknytning til teknologi og forskning 
THERMIE-PROGRAMMET 
På energiområdet bidrager ud over SAVE- og ALTENER-programmerne også 
THERMIE-programmet til SMV-støtten. 
THERMIE-programmet, hvis formål er at støtte udvikling og spredning af 
produktionsteknologier, er især koncentreret om begrænsning af forurenende udslip, 
industriens og især SMVs konkurrenceevne og samarbejdet med tredjelande. 
Ud over støtte til innovationsprojekter gennemføres iht. THERMIE-programmet 
ledsageforanstaltninger gennem et net af 40 europæiske organer til fremme af 
energiteknologi, dvs. OPET-nettet. 
I dette net kan SMV til opbygning af deres energiprojekter få målrettet og nøjagtig 
information, deltage i "marketing"-tænketanke sammen med fagfolk, industrifolk og folk 
fra OPET-nettet samt udvikle transnationale partnerskaber til fremlæggelse af 
innovationsprojekter på fællesskabsplan. Desuden er der oprettet en SMV-database for 
energiteknologi. 
Ud fra den betragtning, at SMV i høj grad bidrager til teknologisk innovation, omfatter 
THERMIE-programmets kriterier for valg af innovationsprojekter i SMV også 
samarbejde og partnerskab til fremme af projekternes europæiske islæt. 
Den statistiske evaluering af THERMIE-programmet, der dækker perioden fra 1973 til 
1991, omfatter forudgående demonstrations- og supportprogrammer vedrørende 
kulbrinter. Den viser, at gennemsnitlig 50% af forslagsstillerne er SMV. Desuden 
ligger SMV-andelen i de indsendte og udvalgte projekter på 57% på brugersiden og 48% 
på producentsiden for energiteknologien. 
29 KOM(93) 306 endelig udg. af 05.07.1993 
01 H 
SMV-deltagelse i THERMIE-programmet fra 1990 til 1993 fremgår i detaljer af skema 
8. Som det ses omfatter næsten 60% af projekterne fra 1990 til 1993 mindst én 
SMV svarende til 40% af budgettet. 
Med THERMIE-programmet og OPET-nettet er der taget hensyn til SMVs særlige 
behov, idet de har modtaget finansiel støtte, assistance til projekternes administrative og 
finansielle opbygning, nøjagtig og komplet information, midler til at finde europæiske 
partnere og få del i fremtidige, retningslinjer for energiteknologien. Således gør 
THERMIE-programmet SMV livet lettere og bidrager til at øge deres konkurrenceevne 
og styrke deres administrative og finansielle forståelse for Fællesskabets programmer. 
Indførelse af drifts- og energiteknologi i SMV vil utvivlsomt reducere deres 
produktionsomkostninger og bidrage til at bevare eller skabe arbejdspladser. En 
evaluering viser, at ca. 17 000 jobs er bevaret eller skabt takket være 
THERMIE-programmet i perioden 1973-1991. 
EKSF'S FORSKNINGSAKTIVITETER 
Forskningsprogrammer på området sundhed og sikkerhed har ligeledes bidraget til 
fremme af virksomhedssamarbejdet og -partnerskabet blandt SMV i de forskellige 
EØF-regioner. Der er tale om følgende programmer: 
• 1. fælles program om sikkerhedsforskning i EKSF-industrierne, 1989-199430, 
• 5. og 6. forskningsprogram "Arbejdshygiejne i minerne", 1983-1991 ', 
• 5. forskningsprogram "Teknisk bekæmpelse af skadevirkninger på arbejdspladser og 
i miljøet i kul- og stålanlæg", 1985-199332. 
30 EFT C 325 af 29.12.1989. 
31 EFT C 332 af 08.12.1983 og EFT C 14 af 22.01.1991, 
32 EFT C 338 af 31.12.1985. 
Skema 8 
SMV-DELTAGELSE I THERMIE-PROGRAMMET 
RATIONEL 
UDNYTTELS 
E AF ENERGI 
VARIGE 
ENERGI­
KILDER 
FAST 
BRÆNDSTOF 
OLIE OG 
GAS 
1990-1993 Antal 
projekter 
Ydelser 
(mio. ECU) 
Antal 
projekter 
Ydelser 
(mio. ECU) 
Antal 
projekter 
Ydelser 
(mio. ECU) 
Antal 
projekter 
Ydelser 
(mio. ECU) 
Antal 
projekter 
Ydelser 
(mio. ECU) 1990 
SMV I ALT % 
23 
9,1 
2,1 
4,8 
1 
8,7 
8 
5,2 
53 
27,8 39 
18,7 
27 
6,6 
3 
9,6 
16 
10 
85 
44,9 59,0% 
48,7% 
77,8% 
73,1% 
33,3% 
90,9% 
50,0% 
51,8% 
62,4% 
62% 1991 
SMV I ALT % 
34 
13,1 
32 
20,5 
1 
0,1 
11 
4,7 
78 
38,5 65 
34,8 
51 
35,7 
6 
22,1 
30 
22,9 
152 
115,5 52,3% 
37,5% 
62,7% 
57,4% 
16,7% 
0,6% 
36,7% 
20,7% 
51,3% 
33,3% 1992 
SMV I ALT % 
29 
13,9 
43 
18,6 
0 
0 
16 
8,3 
88 
40,8 52 
31,6 
67 
35,1 
4 
33,2 
31 
27,7 
154 
127,6 55,8% 
43,9% 
64,2% 
53% 
0% 
0% 
51,6% 
29,9% 
57,1% 
32,0% 1993 
SMV I ALT % 
30 
30,1 
40 
24,1 
1 
0,5 
21 
14 
92 
68,6 42 
43,3 
52 
35,2 
10 
33 
35 
26,4 
139 
138 71,4% 
69,4% 
76,9% 
68,3% 
10% 
1,4% 
60% 
52,9% 
66,2% 
49,7% 1990-1993 
SMV I ALT % 
116 
66,1 
136 
68,0 
3 
9,3 
56 
32,2 
311 
175,7 198 
128,5 
197 
112,7 
23 
97,9 
112 
87 
530 
426,1 58,6% 
51,5% 
69% 
60,4% 
13% 
9,5% 
50% 
37% 
58,7% 
41,2% 
SMV = projekter med deltagelse af mindst én SMV 
I ALT = samlet antal støttede projekter 
Kilde: Kommissionens evaluerings- og beslutningsmeddelelser for ydet støtte 
'MG 
Skema 9 viser fordeling efter medlemsstater af beløb til SMV i procent af de samlede 
bevillinger til disse programmer. Som det ses, er SMV-bevillingerne i gennemsnit på 
48% med et maksimum på 77% for det største af de tre 
EKSF-forskningsprogrammer. 
SMV har især deltaget i de forskningsarbejder, der består i at øge sundhed, sikkerhed 
og hygiejne i industrien og i miljøet på arbejdspladserne og i boligområderne for 
arbejdstagere i de europæiske kul- og stålvirksomheder. 
Et stort antal resultater af disse forskningsarbejder, som er gennemført af SMV, har 
resulteret i direktiver om bedre sundhed og sikkerhed på arbejdspladser. Dermed er 
SMV kommet tættere på Fællesskabets beslutninger. Kommissionens finansielle bidrag 
ligger generelt på 60% af de samlede udgifter til forskningen. Følgerne med hensyn til 
beskæftigelse og erhvervsmæssigt udbytte (ofte er der udtaget industripatenter) er helt 
tydelige. Dog bliver de beløb, der ydes til EKSF-forskningen, snart stærkt beskåret eller 
falder helt bort på grund af EKSF-traktatens fremtid og den gradvise reduktion af 
EKSF-afgifterne. SMV bør derfor vælge at sprede deres industridrift og følge nye 
retningslinjer. 
FORSKNINGSAKTIVITETER PÅ TRANSPORTOMRÅDET 
Programmet EURET (European Research in Transport) er et transportforskningsprogram, 
der indledtes med Rådets beslutning af 21. december 199033. Det har tre mål: optimering 
af styringen af transportnettene, optimering af logistikken og reduktion af eksterne 
påvirkninger. Med et budget på 26,8 mio. ECU har man under dette program kunnet 
oprette virksomhedskonsortier med SMV-deltagelse. Ganske vist har de store 
virksomheder modtaget over halvdelen af de disponible midler (51%), men SMV 
kommer ind som en flot nummer to med 19% af budgettet (3,6 mio. ECU), og 
derefter kommer forskningsinstitutterne (13%), universiteterne (12%) og konsulenterne 
33 Beslutning 90/1 l/EØF af 21.12.1990, EFT L 8 af 11.01.1991, s. 16. 
Skema 9 
Forskningsaktiviteter (EKSF) og SMV 
Forskningsprogram 
(EKSF) 
Sikkerhedsprogram 
(1989-94) 
Programmet "teknisk 
bekæmpelse af 
skadevirkninger på 
arbejdspladserne og i 
miljøet i jern- og 
stålindustrien" (1983-
1991) (1991-1994) 
Programmet "industri­
hygiejne i minerne" 
lait Samlet 
budget for 
programmet 
, mio. ECU 
21 
23 
11 
55 Hensættelser til SMV i % af det samlede budget for programmerne pr. land 
FR 
3,4% 
25,7 
-D 
4,6% 
3,2 
15,9 ES 
5,6% 
2,6 
6,5 GB 
1,8% 
12,5 IT 
4,2% 
23,9 
2,2 PT 
2,2% 
2 
-B 
19,9 
1,5 lait 
21,8 
77,3 
38,6 
48% Absolutte 
tal i mio. 
ECU 
4,578 
17,8 
4,2 
26,578 ^ 
^ 
-U 
"71 S 
II.6 Koordination mellem Kommissionens tjenester 
Som konklusion skal det siges, at koordineringen mellem Kommissionens tjenester har 
været særdeles frugtbar inden for rammerne af de SMV-specifikke aktioner, og det 
gælder både F&TU-programmer som CRAFT og gennemførlighedspræmierne i 
BRITE-EURAM-programmet. Kommissionens tjenester er i øvrigt blevet opfordret til 
at lade sig repræsentere i IRDAC-udvalget (Industrial Research and Development 
Advisory Committee), hvis udtalelse om SMV og F&TU har dannet grundlag for 
CRAFT-programmet; og det samme gælder programmerne om udnyttelse af 
forskningsresultater som VALUE og under afviklingen af pilotaktionen 
Euromanagement-F&TU. 
VALUE-programmet udvikler i øvrigt synergier med fællesskabsinitiativer, som bidrager 
til finansiering af SMV-projekter med teknologisk sigte som fx EUROTECH CAPITAL, 
SPRINT INVESTMENT FORA, SPRINT TECHNOLOGY PERFORMANCE 
FINANCING, VENTURE CONSORT og pilotplanen Startkapital. 
For at opnå bedre integrering af de forskellige metoder, der anvendes af Kommissionens 
kompetente tjenester omkring risikovillig kapital til SMV, er en fælles brochure blevet 
udarbejdet under titlen "risikovillig kapital til udnyttelse af fælles forskningsaktiviteter 
gennemført af SMV". 
For at fremme en global metode og konsolidere disse indledende 
koordineringsbestræbelser mod bedre dækning af SMVs særlige behov, er en 
tværtjenestelig arbejdsgruppe netop blevet nedsat til at beskæftige sig med F&TU og 
SMV. 
Målsætningen er at konkretisere SMV-dimensionen i dét 4. F&TU-rammeprogram ved 
at styrke komplementariteten mellem de gennemførte foranstaltninger i forbindelse med 
de forskellige politikker. Arbejdsgruppen agter bl.a. at sikre en bedre gennemsigtighed 
i Fællesskabets F&TU-aktioner i forhold til SMV, og det gennem en fælles promotion 
og koordinering af eksisterende net. 
III. ERHVERVSUDDANNELSERNE OG SMV 
Ud over de mange midler (næsten 20 mia. KCU i perioden 1989-1993), som gennem 
Den Europæiske Socialfond er anvendt pa indslusning af mennesker med problemer på 
arbejdsmarkedet, har Kommissionen på de faglige uddannelsers område gennemført en 
række programmer med aet formål at hæve kvalifikationsniveauet i hele Fællesskabet 
og dermed bidrage til at styre de økonomiske, teknologiske, sociale og kulturelle 
ændringsprocesser (ERASMUS, COMETT, LINGUA, EUROTECNET, FORCE og 
PETRA). 
Målsætningen for disse programmer er følgende: 
• Fremme af transnationaliteten med henblik på kvalitetsforbedring uden at 
kompromittere nationale systemer; 
• mangedobling af transnationale udvekslinger og større bevægelighed for 
undervisningstagere og undervisere; 
• oprettelse af net til fremme af udveksling, samarbejde og opbygning af fælles 
projekter. 
Af disse programmer er det EUROTECNET (innovation inden for 
erhvervsuddannelserne i tråd med den teknologiske udvikling), COMETT (uddannelse 
og undervisning i teknologi) og FORCE (faglig videreuddannelse), der berører SMV 
mest direkte. Derfor beskæftiger denne beretning sig da også, efter en kort beskrivelse 
af målsætningerne, med projekternes indvirkning på SMV. 
Skema 10 er en oversigt i tal om SMV-deltagelsen i disse tre programmer. 
III.1 EUROTECNET-programmet 
EUROTECNET-programmet34 har til formål at fremme innovation inden for 
erhvervsuddannelserne i tråd med den teknologiske udvikling. Det er beregnet på at 
hjælpe medlemsstaterne med at tilpasse erhvervsuddannelserne efter de seneste 
teknologier. Til fremme af udveksling af informationer og overførsel af erfaring og 
ekspertise er der etableret et fælles net af demonstrations- og samarbejdsprojekter . 
34 Rådets beslutning 89/657/EØF, EFT L 393 af 30.12.1989, s. 30. 
/)Zv3 
Skema 10 
FAGLIG UDDANNELSE 
OVERSIGT OVER AKTIONER TIL FORDEL FOR SMV IPROGRAMMERNE 
EUROTEC-NET, COMETT OG FORCE 
PROGRAMMER 1991-1992 
EUROTEC-NET (1990-1994) 
Budget (mio. ECU) 7,5 mio. ECU 
Samlet antal projekter i netværket 277 
Samlet antal projekter rettet mod SMV 46 
% af projekter rettet mod SMV 18% 
COMETT (1990-1994) 
Budget (ekskl. EFTA) (mio. ECU) (90-92: 121) 200 mio. ECU 
(93-94: 79) 
Antal modtagende SMV* (direkte og indirekte) 30 000 
Antal direkte involverede SMV** 7 000 
Antal SMV <50 ansatte 3 300 
Antal SMV fra 50 til 200 ansatte 2 300 
Anslået SMV-deltagelse >75% 
FORCE (1991-1994) 
Budget 91-93 32,8 mio. ECU 
Samlet antal projekter (udbud 91 og 92) 427 
Antal SMV som kontrahenter el. koordinatorer inkl. 140 
SMV-grupper 
Modtagende SMV Flere tusinde, idet SMV-grupperne 
direkte omfatter mange, undertiden flere 
gennem virksomhedsgrupper hundrede virksomheder. 
gennem faglige, sektorbestemte 
sammenslutninger m.v. 
Antal implicerede virksomheder inkl. SMV-grupper 2 000 
(kontrahenter, koordinatorer, partnere) 
Antal direkte implicerede SMV inkl. SMV-grupper 1 250 
(kontrahenter, koordinatorer, partnere) 
Direkte deltagelse af SMV og SMV-grupper i forhold 62% 
til samlet antal virksomheder 
** Anslået 
SMV-deltagelsen omfatter afholdelse af faglige kurser. 
/) 2 s) 
Med EUROTECNET-programmet har det været muligt at koncentrere forskningen på 
virksomhedsuddannelsen og især lærlingeuddannelsen. Det sker for at forbedre kompetence og 
færdigheder hos ansatte og især SMV-ansatte i at forvalte den teknologiske udvikling og skabe 
de rette betingelser for at gøre virksomheden til en læreplads. EUROTECNET-programmet 
startede i 1990 for fem år og har i høj grad udvidet de muligheder, som tilbydes 
erhvervsuddannelsessystemerne, for at drage nytte af innovationen i hele Fællesskabet. I 
EUROTECNET-programmet prioriteres de kvalifikationer, der undergår store forandringer, og 
som har et stort teknologiindhold. Både uddannelsesmetoderne og de instrumenter, som SMV 
skal bruge til personalets videreuddannelse, tilpasses konstant efter de seneste teknologiske 
landvindinger. 
Rådet anfører i sin beslutning, at SMV bør deltage i programmets gennemførelse og 
resultatspredningen. I EUROTECNET-programmet lægges der dermed stor vægt på de projekter, 
der har en direkte eller indirekte indvirkning på anvendelse af innovative løsninger af hensyn til 
de menneskelige ressourcer i SMV. Efter udvælgelsesprocedurerne i de tolv medlemsstater var 
277 demonstrationsprojekterudtaget til at danne EUROTECNET-programmetsprojektnet. Heraf 
omhandler 46 (ca. 18%) faglig grund- eller videreuddannelse i SMV eller beregnet for SMV. 
Disse projekter kan opdeles i fire grupper: 
1. De projekter, der især drejer sig om at udvikle nye fremgangsmåderog metoder til analyse 
af SMVs behov for kvalifikationer og uddannelse; 
2. de projekter, der drejer sig om at hæve kvalifikationsniveauet hos SMV-ansatte. Her 
fokuseres særligt på identifikation af "nøglekompetencer", som arbejdstagerne kan bruge 
til at dække deres behov både for tekniske kvalifikationer og for personlig udvikling; 
3. de projekter, der drejer sig om at omorganisere el. omlægge uddannelsescentre til 
servicecentre for virksomhederne, så de dækker SMV-specifikke behov; 
4. de projekter, der drejer sig om at fremme teknologioverførsel inden for SMV (fx 
Computer Integrated Manufactoring (CIM), Computer Aided Design (CAD), Local Area 
Networks (LAN)) og udvikle nye strategier og metoder for træning på virksomheden. 
Som eksempel pa hver projektgruppe kan vi give følgende: 
• det italienske projekt AFM-Edilizia i bygge- og anlægssektoren med delformål at udvikle 
og etablere SMV ved hjælp af et avanceret servicesystem (ny teknologi), at stimulere 
efterspørgslen ved al indføre nye erhvervsprofiler og fremme nye organisatoriske strategier 
i byggeriet som fx integrering af store og mellemstore virksomheder og SMV. 
• Det belgiske projekt ARIA, med det formål at uddanne virksomhedsledere i, hvor nødvendigt 
det er at bevare og udvikle SMV-ansattes intelligenskapital samt informere dem om 
teknologiske nyskabelser. Videreuddannelse anses således her for at være en investering i 
virksomhedens menneskelige kapital. 
• Det britiske projekt i Newcastle College, der skal udvikle innovation i uddannelsen til de 
nye kvalifikationer på elektronikområdet og dermed opfylde virksomhedernes behov for 
kvalifikationer (CAD/CAM, microcomputere, robotter og automatik) med det formål at 
skaffe industrien ingeniører og teknikere, der kan tilpasse sig specielle behov. 
• Endnu et britisk projekt, denne gang ved universitetet i Aberdeen, har på dambrugsområdet 
det formål at give uddannelse i bioteknologi til personalet fra nyoprettede, europæiske 
dambrug. Der anvendes multimedieteknik og distanceundervisning i marken. Man anvender 
telekommunikationsnettene i landdistrikterne i denne videreuddannelse i virksomhederne, 
der ofte ligger i perifere områder. 
Som emne er SMV og erhvervsuddannelserne blevet behandlet på forskellige 
EUROTECNET-seminarer, fx SMV og CIM, udvikling af menneskelige ressourcer eller ny 
koncepter i undervisning, hvor talrige SMV har deltaget. Resultaterne af disse seminarer er 
udgivet og udsendt. 
Desuden bør vi omtale EUROTECNET-publikationerne, som er beregnet på at hjælpe SMV i 
deres tilpasnings- og omlægningsbestræbelser i forhold til nye metoder for udvikling af 
menneskelige ressourcer og nye uddannelsesstrategier som fx: den praktiske håndbog for SMV 
" 12 steps towards the qualification of employees: mastering new technologies through continuing 
training", "the Learning Organization", der indeholder retningslinjer for omlægning af SMV, 
"EPOQUAL", som er et udpluk af case studies for de nye fagprofiler, og "L'importance de la 
productique (CIM) pour la formation continue au sein des petites et moyennes entreprises" 
(CIM-teknologiens betydning for videreuddannelsen i de små og mellemstore virksomheder). 
III.2 COMETT-programmet <1Z3 
COMETT-programmet (1990-1994)35 er et samarbejdsprogram på fællesskabsplan mellem 
universitet og virksomhed inden for grund- og videreuddannelse specielt i avanceret 
teknologi. Et af de almene mål er at opfylde SMV-specifikke kvalifikationsbehov. 
Foranstaltningerne er koncentreret om følgende 4 aspekter: 
Aspekt A: Udvikling og styrkelse af det europæiske AUEF-net, som er en 
sammenslutning af universitets- og erhvervsuddannelser til yderligere 
fremme af grænseoverskridende samarbejde. 
Aspekt B: Transnationale udvekslinger gennem stipendier til studerende og andre, 
der har afsluttet deres første uddannelse, samt til universitets- og 
virksomhedsansatte. 
Aspekt C: Fælles projekter om videreuddannelse specielt i avanceret teknologi og 
multimedie-distanceundervisning. 
Aspekt D: Supplerende promotions- og ledsageforanstaltninger. 
En detaljeret analyse af SMV-deltagelsen i COMETT-programmet blev foretaget i 1992 
på grundlag af et udsnit på 200 SMV, der havde deltaget i de 129 projekter, der blev 
udtaget efter indkaldelsen af forslag i 1990. Undersøgelsen kombineret med 
informationer fra COMETT-databasen viser, at ca. 75% af virksomhederne i 
COMETT-programmet er SMV (under 500 ansatte), dvs. ca. 7000 SMV. Af disse 
7000 SMV, som har deltaget direkte, beskæftiger 3300 (næsten halvdelen) mindre end 
50 ansatte og 2300 (en tredjedel) mellem 50 og 200 ansatte. 
80% af COMETT-projekterne omfatter mindst én SMV, og dette tal har været jævnt 
stigende siden COMETT I. Et AUEF-netværk (sammenslutning af 
universitets-Aiddannelser, aspekt A) omfatter gennemsnitligt 10 SMV. Et fælles projekt 
for videreuddannelse i avanceret teknologi og multimedia (aspekt C) omfatter 
gennemsnitligt 4 SMV. 
35 Rådets beslutning 89/27/EØF, EFT L 13 af 17.01.1989, s. 28. 
iZlj 
Af de SMV, der deltager i COMETT-programmet, er 40% med i AUEF-nettet (aspekt 
A), 33% i de transnationale udvekslinger (aspekt B) og ca. 25% i fællesprojekterne for 
videreuddannelse (aspekt C). Et stigende antal SMV er aktive i to aspekter, A og B eller 
A og C. 
Det anslås, at 30 000 SMV vil få direkte eller indirekte fordel af COMETT II især 
gennem uddannelseskurser. 
Med analysen har man endvidere kunnet uddrage en typologi for SMV i 
COMETT-programmet. SMVs deltagelseskvotient efter land viser ingen signifikante 
forskelle. Til gengæld ses det, at 60% af de SMV, der er partnere i samme projekt, også 
opererer i samme land, og 20% af dem arbejder transnationalt. Derfor er 
COMETT-programmet en vigtig indgang for de SMV, der ønsker europæisering. 
Med hensyn til aktivitetssektorer er en tredjedel af de involverede SMV servicefirmaer, 
der især tilbyder rådgivning, softwaresystemer og uddannelse. Det er ligeledes i 
servicesektoren, man finder de mindste virksomheder, mens industrisektorens 
virksomheder snarere er af den mellemstore størrelse (mellem 50 og 500 ansatte). Det 
ses endvidere, at det er konsulenterne, der er den mest aktive SMV-sektor i 
COMETT-programmet, og at den traditionelle industrisektor omvendt er den mindst 
aktive. 
III.3 FORCE-programmet 
FORCE-programmet36 for den faglige videreuddannelse i Europa har til formål at 
tilskynde virksomhederne og især SMV til at foretage helt nødvendige investeringer i 
erhvervsmæssige videreuddannelser og opmuntre dem til at formidle denne uddannelse 
til medarbejderne. Hertil ydes der i de transnationale foranstaltninger i 
FORCE-programmet støtte til synergi i innovationen, gennemførelse af sektoropdelte 
undersøgelser i Europa af faglig videreuddannelse, udveksling af sammenlignelige data 
om videreuddannelse og analyse af kontraktpolitik i videreuddannelserne, ligesom man 
søger at forudsige udviklingen i kvalifikationer og fag. 
I 1991 og 1992 blev 427 projekter udtaget (164 i 1991 og 263 i 1992). 1250 SMV eller 
SMV-grupper deltager som partnere i over to tredjedele af projekterne. De deltager 
enten direkte eller indirekte gennem sammenslutninger, handelskamre eller 
virksomhedsskoler. 
36 Rådets beslutning 90/267/EØF, EFT L 156 af 21.06.1990, s. 1. 
fes 
Projekterne er enten sektoropdelte eller dækker flere sektorer, og de henvender sig til 
forskellige kategorier af arbejdstagere. De støtter SMV i deres arbejde med faglig 
videreuddannelse i virksomheden med undersøgelser og undervisningsmateriale. 
Generelt kan man opdele SMV-projckterne for faglig videreuddannelse i fem grupper: 
1. Projekter med stor, direkte SMV-deltagelse (mindst tre SMV er med som 
kontrahenter, koordinatorer eller partnere); 
2. projekter med deltagelse fra handelskamre og sammenslutninger (indirekte 
SMV-deltagelse); 
3. projekter, hvor SMV deltager sammen med store virksomheder; 
4. SMV-projekter med overvejende deltagelse fra uddannelsesorganer og 
arbejdsmarkedsparter; 
5. projekter for virksomheder i almindelighed herunder SMV. 
1. PROJEKTER MED STOR DIREKTE SMV-DELTAGELSE 
Disse projekter omfatter mindst 3 SMV og kan undertiden nå op på 10 deltagende SMV. 
De store virksomheder og/eller handelskamre og sammenslutninger er slet ikke eller kun 
lidt repræsenteret. De fungerer mest i grænseegne og især mellem Tyskland og 
Nederlandene, og de koordineres af erhvervssammenslutninger. Disse projekter berører 
flere lande. Det hænder, at en SMV både er kontrahent og koordinator i et projekt. De 
fleste af disse projekter omfatter 3 til 5 SMV. Desuden er virksomhedsskoler 
repræsenteret i næsten alle partnerskaberne. 
Uafhængigt af deres specifikke målsætning har disse projekter til fælles, at de har en 
klar definition og opdeling af SMVs behov for kvalifikationer, hvilket også klart 
fremgår af de resultater, man ønsker at opnå. De kan med hensyn til pensa og 
pædagogiske principper være beregnet for forskellige målgrupper (pilotprojekter), som 
skal suppleres med vejledende strukturer og støtte til kortlægning af 
kvalifikationsbehovet i industrien (kvalifikationsprojekter).- Resultatspredningen sikres 
gennem moderne undervisnings- og oplæringsmedier. 
1Z6 
Et eksempel er det projekt, der koordineres af BBS (Berufsbildungsstâtte) til dækning 
af SMV's behov for uddannelse, og som har til formål at samle hollandske og tyske 
ansattes behov for kvalifikationer vedrørende plastmaterialer. Dette 
grænseoverskridende partnerskab bidrager sandsynligvis til at udligne 
udviklingsniveauet mellem udviklede regioner som fx Munster og mindre udviklede 
regioner som de fem nye Lander. 
Undervisningsmodulerne er beregnet for undervisning først i undervisningscentre og 
dernæst på virksomhederne. De omfatter multimedie-værktøjer til kurser i 
undervisningscentrene, håndbøger til undervisningen på virksomheden, informative 
seminarer for SMV og en rådgivningsstruktur, der skal bistå ved gennemførelsen af 
uddannelsesstrategier. Dette projekt omfatter centre for faglig videreuddannelse, 
erhvervssammenslutninger, en virksomhedsfagforening, et universitet, SMV og store 
virksomheder fra Tyskland og Nederlandene. 
Andre projekter vedrører fx styring af strategiske informationer for SMV i 
beklædningsindustrien (F, UK, GR) eller sejlfabrikanter, der hovedsagelig er 
mikrovirksomheder, som ønsker at udvikle en kompetencegivende uddannelse og 
oprette et anerkendt leverandør- og vedligeholdelsesnet i europæisk industri (UK, GR, 
P, I, IRL). 
2. PROJEKTER MED DELTAGELSE FRA HANDELSKAMRE OG SAMMENSLUTNINGER 
I denne gruppe projekter er det ikke den direkte SMV-deltagelse, der er afgørende, men 
derimod grupper af virksomheder og især SMV inden for nationale handelskamre, der 
enten kan være private eller offentlige, og erhvervssammenslutninger. Især bør nævnes 
den særdeles aktive deltagelse i "Training and Entreprise Councils" (TEC) i 
Storbritannien. 
Kategorien omfatter to typer projekter. Den første type består af partnerskaber mellem 
mindst fem nationale erhvervssammenslutninger, som med en afgjort europæisk 
indstilling ønsker at dække kommende kvalifikationsbehov hos deltagende virksomheder 
fra fx beklædnings- eller skotøj sindustrien, levnedsmiddelindustrien eller 
godstransportsektoren. Den anden type er projekter med overvejende deltagelse fra 
handels- og erhvervskamre og laug, som hovedsagelig repræsenterer SMV. Skønt disse 
projekter generelt præges af en sektorspecifik metode fx til udarbejdelse af principper 
for videreuddannelse og uddannelsesmateriale til produktionsteknikere fra forskellige 
sektorer, dækker de alligevel ofte flere sektorer, når de hjælper SMV-lederne med deres 
uddannelsesaktiviteter eller planlægning og implementering af foranstaltninger til 
forbedring af virksomhedens kvalifikationsniveau. 
1/ ^ 
Et eksempel er det projekt, der koordineres af COTANCE (Confédération des 
Associations Nationales de Tanneurs et Mégissiers de la Communauté Européenne, 
dvs. konføderationen af nationale garver- og skindberedersammenslutninger i Det 
Europæiske Fællesskab), hvor græske, italienske, franske, hollandske og danske 
partnere er gået sammen om at udarbejde et nyt undervisningsmateriale for 
distanceundervisning af de ansatte i Fællesskabets garverivirksomheder. 
I andre projekter beskæftiger man sig med videreuddannelse af iværksættere indenfor 
europæisk håndværk eller med uddannelse / kvalitetsstyring og statistiske 
kontrolmetoder i aluminiumsindustrien. 
3. PROJEKTER, HVOR SMV DELTAGER SAMMEN MED STORE VIRKSOMHEDER 
I denne kategori er det de store virksomheder, der er direkte engageret i projekter med 
at overføre deres knowhow og viden til SMV. Dermed får SMV de store virksomheders 
erfaringsgrundlag inden for rækkevidde. Det drejer sig ikke om overførsel af strukturer 
for videreuddannelse og stordrift til SMV, for disse virksomheder råder som regel ikke 
over en afdeling specielt for faglig videreuddannelse og langt mindre for udvikling af 
menneskelige ressourcer; det drejer sig derimod om at tilpasse et gennemprøvet 
undervisningsmateriale efter SMV-specifikke behov og moderne pædagogiske medier. 
Målgrupperne for disse projekter er således normalt lærere og undervisere til SMV. 
Uddannelsesorganerne spiller ligeledes en hovedrolle i partnerskaberne, idet de som 
koordinatorer bl.a. samordner uddannelsesmaterialet i overensstemmelse med 
SMV-behovet og muliggør grunduddannelsen. 
Et eksempel er det koordinerede projekt Valeurs et Performance (værdier og ydelse), 
hvor et uddannelsesnet (ASFO) i Frankrig har dannet et partnerskab med deltagelse 
fra uddannelsessammenslutninger, virksomheder, universiteter og storbanker 
Frankrig, Belgien, Spanien, Italien og Det Forenede Kongerige med det formål at 
etablere et transnationalt konsortium til at opbygge en støtteorganisation for SMV. 
Konsortiet skal sammenligne analyser og evalueringsmetoder fra de store virksomheder 
og udvælge de komponenter, der er bedst egnede til SMV-brug, Derefter skal der 
udarbejdes en "rådgivnings- og hjælpepakke for uddannelse i SMV". 
4. SMV-PROJEKTER MED OVERVEJENDE DELTAGELSE FRA UDDANNELSESORGANER OG 
ARBEJDSMARKEDSPARTER 
I denne kategori er virksomhederne ikke direkte engageret, og projekterne omfatter altid 
programmer og principper for efteruddannelse samt vejlednings- og hjælpestrukturer for 
SMVs planlægning. 
^<^ 
Ud over virksomhedernes undervisningsorganer ses i højere og højere grad deltagelse 
i projekterne fra universiteter og fra sammensluttede universiteter og virksomheder fra 
COMETT-programmet. Virksomhedens rolle er her at eksperimentere med resultaterne 
fra projekterne. Partnerskaber indgås mellem uddannelsesorganer og arbejdsgiver- og 
fagforeninger. 
Et eksempel er det projekt, der drives afAIP (Association Industrielle Portugaise, 
dvs. det portugisiske industriråd) i et samarbejde med Frankrig, og som omfatter 
virksomhedssammeslutninger, sektorspecifikke uddannelsescentre og A UEF-net. Her 
udarbejdes transferable undervisningsmetoder for SMV-ledere i strategisk 
planlægning og administration af de menneskelige ressourcer. 
Et andet projekt, der drives af Bedrijfsschool Machinefabriek i Breda i Holland består 
i at udvikle et uddannelsesmodul med titlen "et fleksibelt produktionssystem, just in 
time" for at undgå det enorme tab ved indkøring af en drejebænk i en flex-produktion. 
Modulet er tilpasset SMV og tillader integration af kvindelig arbejdskraft i 
produktionsprocessen. 
5. PROJEKTER FOR VIRKSOMHEDER I ALMINDELIGHED HERUNDER SMV 
Den faglige videreuddannelse, der produceres i denne kategori, gælder ikke specielt 
SMV, men alle virksomheder. Projekterne omfatter udvikling af vejlednings- eller 
støttestrukturer til planlægning (kvalifikationsprojekter), pensa for faglig 
videreudddannelse og kursusindhold (pilotprojekter) i en bestemt industrisektor som fx 
jern- og,metal eller medicinalvarer. Nogle af projekterne dækker dog flere sektorer og 
beskæftiger sig med mere almene emner som tilrettelægning af videreuddannelsen i 
virksomheden fx for kvindelige arbejdstagere i servicesektoren. 
III.4 CEDEFOP 
I forbindelse med erhvervsuddannelser vil det være på sin plads at berette om det 
arbejde, der ydes af Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse 
CEDEFOP som supplement til Kommissionens indsats. CEDEFOP har nemlig prioriteret 
undersøgelser og programmer med henblik på at: 
1. Udvikle og forbedre undervisning af SMVs ledere og mellemledere herunder 
navnlig ledere af småvirksomheder; målgrupperne er her "undervisere og 
tilrettelæggere af uddannelser til SMV"; 
0*3 
2. identificere de mest bæredygtige uddannelsesaktioner for at fremme oprettelse og 
udvikling af småvirksomheder; målgruppen er her "virksomhedsgrundlæggere"; 
3. fremme udveksling af erfaringer og samarbejde; 
4. finde gode eksempler på programmer og strategier, der er anvendt til forbedring 
af SMVs konkurrenceevne; her er målgruppen "støtteinstitutioner for SMV". 
For at opfylde nogle specifikke behov hos ovennævnte målgrupper har der været 
arbejdet med følgende opgaver: 
1. UNDERVISERE OG TILRETTELÆGGERE AF UDDANNELSER TIL SMV 
Fem kompetencevejledninger er udarbejdet for etablering af uddannelsesaktioner i SMV. 
Det er hensigten, at disse vejledninger skal give undervisere og tilrettelæggere af 
uddannelserne større kompetence til at bistå ved oprettelse og udvikling af SMV. 
Vejledningerne behandler fire hovedkomponenter i virksomhedernes eksistens, nemlig 
udvikling af virksomhedsånd, hjælp ved oprettelsen, støtte til overlevelse og udvikling 
af små virksomheder og forberedelse af SMV til det indre marked. 
Vejledningerne er blevet anvendt med succes i syv lande. En evaluering har vist, at det 
dog vil være en god ide, om man ud fra disse vejledninger udarbejdede modeller for 
SMV-tilpassede kurser. Derfor har CEDEFOP støttet udarbejdelse af 
undervisningsmateriale i form af "Håndbøger for SMV-uddannelser", som foreligger ved 
udgangen af 1993. 
2. VIRKSOMHEDSGRUNDLÆGGERE 
På grundlag af nationale undersøgelser fra de tolv medlemsstater af, hvilken uddannelse 
ledere af mindre virksomheder har, har CEDEFOP udgivet en publikation, der 
sammenfatter disse nationale undersøgelser i form af skemaer pr. land. Skemaerne 
indeholder oplysninger som virksomhedsdemografi, grundlæggerprofiler, 
iværksætterpolitik og uddannelse til virksomhedsstarter. Desuden fremsættes en række 
anbefalinger med hensyn til bedre vilkår for oprettelse og udvikling af nye virksomheder 
i Fællesskabet. 
3. UDVEKSLING AF ERFARINGER OG SAMARBEJDE 
I 1991 påbegyndtes et transnationalt projekt til uddannelse af ledere af 
håndværksfirmaer. Projektet dækker den grænseoverskridende region Saar-Lor-Lux. 
Projektet har til formål at finde fællesnævnere for nationale modeller i storregionen. 
Resultatet blev, at Chambres des Métiers du Conseil Interrégional des Chambres des 
Métiers Saar-Lor-Lux (laugene i det interregionale erhvervsråd for Saar-Lor-Lux) 
udarbejdede en model til et fælles undervisningsprogram for håndværkere, der ønsker 
at starte egen virksomhed. Projektet har desuden givet det Økonomiske og Sociale 
Udvalg anledning til at foreslå Kommissionen (udtalelse om SMV og 
håndværksvirksomhederne37), at CEDEFOP i samarbejde med Kommissionen i højere 
grad beskæftiger sig med uddannelse af virksomhedsledere, og at samarbejdsprojektet 
udvides til hele den europæiske håndværkerstand. 
4. STØTTEINSTITUTIONER FOR SMV 
For at finde eksempler på gode metoder til uddannelse i SMV har CEDEFOP 
gennemført en undersøgelse med et dobbelt formål, nemlig at: 
• Påvise eksterne og interne vanskeligheder, der forhindrer små iværksættere i at søge 
uddannelse; 
• finde frem til gode strategier eller støtteprogrammer, der har udviklet sig i de 12 
medlemsstater til at klare disse hindringer. 
Konklusionen på denne undersøgelse viser, at der ikke er de store forskelle på niveauet 
af virksomhedernes problemer. Hvad efterspørgslen angår, må man konstatere, at en 
infrastruktur til den effektive uddannelse ganske mangler, samtidig med at iværksætteren 
forkaster den traditionelle uddannelse. Med hensyn til udbuddet ses i de fleste tilfælde 
en utilpasset metodologi i forhold til iværksætternes behov, at der mangler 
skræddersyede uddannelser, samt at underviserne mangler kompetence med hensyn til 
de små iværksætteres problemer. Til gengæld er det i de udviklede strategier, man finder 
den største variation både i udvikling af infrastrukturer og tjenester og i 
marketingstrategier for uddannelserne, strategier til forbedring af de tilbudte uddannelser 
(bl.a. de skræddersyede), indførelse af ny teknologi eller mere fleksible metodologier, 
der også er tættere på iværksætteren, og endelig strategier til oprettelse og støtte af 
netværk til samarbejde mellem virksomhederne og uddannelsesorganerne. 
37 EFT C 332 af 16.12.1992, s. 35. 
1 3 1 
De aktioner, som CEDEFOP har udviklet, har givet startskuddet til støtteaktioner for 
SMV-uddannelserne. For eksempel har de nye tyske Lander etableret et netværk til støtte 
for oprettelse af virksomheder, og et observationscenter for virksomhedsstarter har set 
dagens lys i Portugal. Der har ligeledes været afholdt seminarer for at udbrede 
kendskabet til resultaterne. 
Ovenstående CEDEFOP-projekter er gennemført i forbindelse med et arbejdsdokument 
med titlen "udvikling af erhvervsuddannelser i SMV og kooperativer". Selv om 
budgettet har været begrænset til 175 000 ECU i 1991 og 127 000 ECU i 1992, har 
aktionerne haft en påviselig indvirkning på SMV. 
III.5 Den lokale udvikling og beskæftigelsen 
Blandt fællesskabsaktioner til fordel for øget beskæftigelse i lokalområderne bør nævnes 
ILE-, LEDA- og SPEC-programmerne samt EGLEI- og TURN-nettene, som i høj grad 
inddrager SMV - ikke mindst pga. deres demonstrationseffekt. 
ILE- og SPEC-programmerne støtter finansielt, mens LED A-programmet snarere støtter 
med et erfaringsnetværk og forskningsaktioner. 
ILE-programmet (Initiative Locale d'Emploi, dvs. lokalinitiativ for beskæftigelse)38 
, som startede i 1984, har til formål at give direkte støtte til kvinder, der ønsker at starte 
egen virksomhed eller kooperativ eller tage andre initiativer til beskæftigelse i 
lokalområdet. I 1987 blev der i forbindelse med Fællesskabets 2. handlingsprogram om 
lige muligheder for mænd og kvinder etableret et europæisk ekspertnet til støtte for 
kvinder, der ønsker at starte egen virksomhed. Fra 1986 til 1990 har næsten 700 
kvindevirksomheder fået støtte fra Fællesskabet. ILE-programmet er stadig en 
nøgleaktion i Fællesskabets 3. handlingsprogram om lige muligheder for mænd og 
kvinder (1991-1995). Med et meget begrænset budget på 1,5 mio. ECU om året er 
præmierne små (1500 ECU pr. fuldtidsjob), men har alligevel haft çn hævertvirkning, 
således at de øvrige finansielle partnere har fået lyst til at bidrage til projekterne. 
ILE-nettet tilbyder teknisk assistance og opretter partnerskaber for netværksdannelser, 
virksomhedssamarbejde og synergi med andre fællesskabsprogrammer. 
38 Rådets henstilling af 13.12.1984 om af positive foranstaltninger til fordel for kvinder, EFT L 331 
af 19.12.1981, s. 34. Rådets resolution af 21.05.1991 om Fællesskabets 3. handlingsprogram på 
mellemlang sigt for lige muligheder for kvinder og mænd (1991-1995), EFT C 142 af 31.05.1991, 
s. 1. 
^3e 
Publikationer som fx "Guide to better Business" vejleder kvinderne i opstart og ledelse 
af egen virksomhed, og der findes også en eksporthåndbog. 
SPEC-programmet, et særligt støtteprogram for jobskabelse, startede i 1990 for en 
periode af tre år på Europa-Parlamentets initiativ; det støtter finansielt og teknisk 
aktioner for øget beskæftigelse gennem diagnoser og prognoser til belysning af følgerne 
af det indre marked. Støtten kan bl.a. gå til SMV-hjælpeprogrammer og overførsel af 
knowhow til andre fællesskabslande. 
LEDA-programmet, som er et forsknings-handlingsprogram for udvikling og 
beskæftigelse i lokalområdet, startede i 1986. Det har til formål at højne knowhow om 
udvikling i lokalområdet og hjælpe lokale instanser med at bekæmpe arbejdsløsheden, 
skabe nye arbejdspladser og udnytte det lokale potentiale. På grundlag af positive 
erfaringer er der med støtte fra lokale fagfolk og forskere udarbejdet metoder og 
teknikker til planlægning af effektive strategier til lokaludvikling, som dernæst er 
udsendt i hele Fællesskabet. For at nå så langt er der oprettet et net af 33 pilotzoner 
fordelt på tolv medlemsstater, hvortil kommer de "associerede zoner" (især i Central-
og Østeuropa), som er base for udveksling af erfaringer, hvilket foregår i form af 
seminarer og studieophold. Desuden har der siden 1991 eksisteret et 
undervisningsprogram om ledelse, og der er udgivet en håndbog i lokaludvikling. Med 
et årligt budget på 2 mio. ECU finansieres initiativerne ikke direkte fra 
LEDA-programmet; det gør kun aktioner som fx udvikling af lokale 
jobskabelsesprojekter, uddannelsesprogrammer og ekspertseminarer. 
I juli 1993 gik LEDA-programmet ind i sin tredje fase, en periode på tre år. 
Prioriteringen i "LEDA 3" er fremover, at: 
1. Styrke det eksisterende netværk med en samling nye zoner, 
2. øge eksperternes kapacitet med hensyn til at indkredse, udvikle og overføre gode 
metoder på basis af de dynamiske LEDA-mininetværk og med støtte fra 
ekspertorganisationen i LED A-zonerne; 
3. øge indsatsen for udbredelse af knowhow til hele Fællesskabet og videre ud til 
EFTA-landene og landene i Central- og Østeuropa, hvor LEDA-programmet 
opretter net af associerede zoner; 
4. søge at bringe LEDA-knowhowen i praktisk anvendelse gennem: 
• Tilpasning, af instrumenter til lokaludvikling, såsom uddannelsesprogrammet 
om projektstyring eller håndbog for eksperter i de forskellige områdetypers 
specifikke behov, og 
• opfordring og støtte til anvendelse af gode metoder i lokale, nationale og 
fælles programmer. 
43 3 
Desuden påbegyndte Kommissionen i 1986 et program med besøgsudveksling af ansatte 
inden for lokaludvikling under ledelse af EGLEI (Groupe Européen d'Initiatives Locales 
pour l'Emploi, dvs. europæisk gruppe for lokale beskæftigelsesinitiativer) med henblik 
på at uddanne ansatte gennem udveksling og sammenstilling af praktiske ideer og 
udvikle transnationalt samarbejde samt TURN-nettet, som er et fagligt, regionalt og 
lokalt net af beskæftigelsesinitiativer. 
Alle disse initiativer inden for lokaludviklingen muliggør forsøg og sammensætning af 
innovative fremgangsmåder, som senere kan overføres og dermed få katalysatorvirkning 
især på SMV. 
IV. DE ØVRIGE FÆLLESSKABSPROGRAMMER 
IV.l Internationalt samarbejde 
Samarbejdet mellem virksomhederne er et af de højst prioriterede felter i 
erhvervspolitikken. Dette kapitel indeholder samarbejdsprogrammer, som er sat i stand 
for at stimulere og støtte samarbejdet mellem Fællesskabets virksomheder og 
virksomheder udenfor, dvs. Den Europæiske Frihandelszone EFTA, landene i Central-
og Østeuropa, SNG-landene og Georgien samt landene i Asien, Latinamerika og 
Middelhavsområdet. 
1. SAMARBEJDE MED EFT A-LANDENE 
Deltagelse fra EFT A-landene har ingen budgetmæssig betydning for Det Europæiske 
Fællesskab, idet disse lande deltager for egen regning i BC-Nettene og Euroinfo-centrene 
(som korrespondance-center) samt i Europartenariat-programmet. For eksempel fortæller 
det østrigske handelskammer, at BC-Nettet har formidlet underskrift af 29 kontrakter 
mellem virksomheder i Østrig og virksomheder i Fællesskabet fx. i tekstilindustrien, 
møbelindustrien og servicesektoren, og at disse aftaler gik ud på at oprette filialer, 
udvikle handelsaktiviteter, agenturer eller underleverancer. 
4jy 
2. SAMARBEJDE MED LANDENE I CENTRAL- OG ØSTEUROPA (CEEC) 
I forbindelse med PHARE-programmet har Kommissionen startet 
SMV-udviklingsprogrammer med teknisk assistance i følgende lande: Polen, Ungarn, 
Tjekkiet, Slovakiet, Bulgarien, Albanien, Slovenien, Rumænien, Estland, Letland og 
Litauen. De tilsvarende SMV-bevillinger er på 31 mio. ECU til Polen, 20 mio. ECU 
til eks-TjekkosIovakiet, 25 mio. ECU til Ungarn, 2,5 mio. ECU til Bulgarien, 2,1 
mio. ECU til Albanien, 700 000 ECU til Slovenien, 10 mio. ECU til Rumænien, 2 
mio. ECU til Litauen, og 1 mio. ECU til hver af Letland og Estland. Støtten er 
koncentreret om tre typer foranstaltninger, nemlig assistance til SMV (rådgivning, 
information og uddannelse), finansielle instrumenter (bankvirksomhed) og vejledning til 
formulering af en erhvervspolitik. Programmerne styres decentralt gennem en 
styringsenhed i hvert land bestående af lokale og udenlandske eksperter. 
De erhvervspolitisk ansvarlige tjenester arbejder nært sammen i gennemførelsen af 
PHARE-programmets foranstaltningerne til fordel for SMV. Koordineringen effektueres 
på flere niveauer bl.a. gennem teknisk udviklingsbistand til SMV i disse lande, bidrag 
til definition, opfølgning og evaluering af udbud samt fælles afholdelse af seminarer. 
Desuden bidrager de til gradvis integration af nye partnere fra CEEC-landene i 
informations- og samarbejdsnettene for SMV, dvs. EIC og BC-Net, til etablering af et 
Europartenariat i Polen i 1994 og endelig til udvikling af samarbejde og partnerskaber 
mellem virksomheder inden for JOPP-programmet. 
JOPP-programmet (Joint Venture PHARE Programme)39 er et særligt program under 
PHARE-programmet, som går ud på at udvikle støtteaktioner til oprettelse af 
joint-ventures i CEEC-landene med deltagelse af SMV fra fællesskabet og partnere fra 
disse lande. 
Programmet omfatter fire typer foranstaltninger: 
• Finansiering af forundersøgelser gennemført af SMV fra Fællesskabet inden oprettelse 
af et joint-venture i CEEC-landene; 
39 Kommissionens beslutning af 30.01.1991, nr. Z91/01. 
n 5 s 
• deltagelse i joint-venture kapitalen på lige fod med de kreditformidlende organer; 
• finansiering af uddannelse af joint-venture-personalet; 
• almene aktioner gående ud på at reducere omkostningerne ved adgang til de 
informationer, der er nødvendige for et joint-venture. 
JOPP rådede oprindeligt over 20 mio. ECU i perioden 1991-1993; heraf var 17 mio. 
ECU beregnet som direkte støtte til SMV. Ved udgangen af 1991 var bevillinger på 
1 mio. ECU forpligtet til fordel for SMV, og pr. 31. december 1972 suppleredes med 
10,4 mio. ECU, og dermed nåede man op på de samlede forpligtelsesbevillinger allerede 
i september 1993. Et tillægsbeløb på 27,5 mio. ECU blev straks hensat til 
JOPP-programmet, for at det kunne leve op til den fortsatte vækst i antallet af 
ansøgninger fra SMV. 
Foranstaltningerne har især gjort det muligt for SMV i Fællesskabet at gennemføre 
forundersøgelser af deres joint-venture-projekter, hvilket har lempet de administrative, 
finansielle og juridiske krav, som bremser udviklingen af disse konsortier. Efter endt 
forundersøgelse har en række SMV oprettet de påtænkte joint-ventures i praksis med 
støtte fra JOPP-programmets bevillinger. 
JOPP-finansieringer kommer ganske vist samtlige CEEC-lande til gode, men det er 
Polen og Ungarn, der er de største modtagere. Finansieringerne dækker alle 
værdiskabende erhvervssektorer, og det er procesindustrien og servicesektoren, der er 
de største modtagere fulgt af forbrugsgoder og levnedsmidler. SMV i Fællesskabet har 
været de overvejende modtagere under dette program (93,3% af de valgte projekter). 
Man agter fremover at forbeholde deltagelse i joint-venture-kapitalen på lige fod med 
de kreditformidlende organer til ansøgninger fra SMV i Fællesskabet. Opmuntring til 
oprettelse eller udvidelse af joint-ventures i PECO-landene er en del af dette program 
til fremme af investeringer fra Fællesskabets SMV i udlandet. I midten af 1993 lå 
planlagte investering på 400 mio. ECU for en forpligtelse på Fællesskabsbudgettet på 
17 mio. ECU, dvs. en gearing på 1 til 24. 
3. SAMARBEJDE MED SNG-LANDENE OG GEORGIEN 
Kommissionen har lanceret et støtteprogram til fordel for den økonomiske reform- og 
udviklingsproces i fællesskabet af uafhængige stater SNG og i Georgien. Det skal hjælpe 
til at indføre markedsøkonomi. TACIS-programmet (Technical Assistance to the 
Commonwealth of Indépendant States (CEI) and Georgia)40. Med et budget på 20 mio. 
ECU i 1992 indeholder dette program et SMV-målrettet, teknisk støtteprogram til 
oprettelse af partnerskaber mellem virksomheder og etablering af netværk såvel i som 
uden for de lande, der modtager fællesskabsstøtten, og dermed udvikling af den 
nødvendige kompetence og knowhow i lokalområdet. Fx vil der blive oprettet syv 
udviklingsagenturer og ni "Business Communication Centres - BCC", som derefter skal 
kobles sammen med netværkene BRE og BC-Net. 
4. SAMARBEJDE MED LANDENE I ASIEN, LATINAMERIKA OG MIDDELHAVSOMRÅDET 
Der afvikles specifikke SMV-støtteprogrammer i en række udviklingslande. Det drejer 
sig om programmerne MED-INVEST i tredjelande i Middelhavsområdet, AL-INVEST 
i landene i Latinamerika og ECIP. 
MED-INVEST er et støtteprogram til samarbejde om udvikling af SMV i tredjelande i 
Middelhavsområdet i en sammenslutning mellem SMV og europæiske erhvervsorganer. 
Formålet er at fremme et SMV-gunstigt udviklingsmiljø i disse lande og dermed øge 
deres konkurrenceevne. MED-INVEST har et budget på 12,2 mio. ECU og en varighed 
på to år (1993-1995). Programmet giver støtte, der ikke skal betales tilbage, til 
virksomhedsgrupper, institutioner, udviklingsorganer eller -selskaber, der besidder en 
virkelig kompetence inden for information, virksomhedssamarbejde og økonomisk 
udviklingsstøtte. 
BC-Net (Business Cooperation Network) er tilknyttet dette program til at styrke og 
udvide nettet til de elleve tredjelande i Middelhavsområdet samt sikre uddannelse af 
medlemmerne og gennemføre nødvendige ledsageforanstaltninger for erhvervsaktørerne. 
Kommissionens erhvervspolitisk ansvarlige tjenester leverer teknisk assistance til 
oprettelse af partnerskaber. 
40 Rådets forordning nr. 2127/91/EØF af 15.07.1991, EFT L 201 af 24.07.1991, s. 2. 
^39 
AL-INVEST eller program for industrielt samarbejde og investeringsfremme i landene 
i Latinamerika41 har et budget på 18,5 mio. ECU og en varighed på to år (1993-1995). 
Dets formål er fremme af handelssamkvem, overførsel af teknologi og knowhow og 
finansieringer til fælles bedste både for latinamerikanske og europæiske virksomheder. 
Også BRE er knyttet til dette program. 
ECIP eller European Communities-Investment Partners er et finansielt instrument til 
fordel for udviklingslandene i Latinamerika, Asien og Middelhavsområdet oprettet i 
1988, og,hvis nuværende, lovmæssige ramme stammer fra 199242, hvor det blev 
forlænget med en ny prøveperiode på tre år og fik tilført ny og større finansiering pga. 
den succes, det havde haft (39,15 mio. ECU for 1993). 
ECIP-instrumentets hovedformål er at fremme oprettelse af joint-ventures i 
støtteberettigede lande og dermed bidrage til deres økonomiske udvikling. Derfor 
optræder det i de forskellige faser af virksomhedsoprettelsen, dvs. opsøgning af partnere 
og udarbejdelse af potentielle projekter gennem formidlere af uddannelse og tekniske 
assistance, forundersøgelse til projektet og bidrag til joint-venture-kapitalen. Det største 
beløb, der kan ydes til et joint-venture, er på 1 mio. ECU. ECIP-instrumentet giver ikke 
støtte til multinationale firmaer, ligesom det kræver som betingelse, at et joint-venture 
for at kunne komme i betragtning skal omfatte mindst én partner fra Fællesskabet og én 
fra det pågældende udviklingsland. SMV prioriteres. ECIP-støtten finder vej gennem et 
net af 73 kreditformidlende organer. 
I 1992 godkendtes 186 projekter til et samlet beløb af 20,27 mio. ECU sammenlignet 
med 171 projekter i perioden fra 1988 til januar 1991. De opmuntrende resultater viser, 
at dette instrument spiller en rolle i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet, hvor 
det tilskynder lokale økonomiske enheder til at betragte Den Europæiske Union som 
partner i udviklingen af deres virksomheder. 
Andre specifikke joint-venture-aktioner er ligeledes under planlægning som fx afholdelse 
af et seminar om virksomhedspartnerskaber med Kina. 
41 Rådets forordning nr. 443/92 af 25.02.1992, EFT L 52 af 27.02.1992, s. 1. 
42 Rådets forordning nr. 319/92 af 03.02.1992, EFT L 35 af 12.02.1992, s. 1. 
1zf 
5. FREMME AF FÆLLESSKABETS EKSPORT TIL TREDJELANDE 
Fremme af Fællesskabets eksport til tredjelande kan støttes fx inden for rammerne af 
EXPROM-programmet til Japan, og det sker gennem uddannelsesaktioner for ledende 
personale, markedsundersøgelser og logistik- og finansstøtte til deltagelse i messer. 
Desuden har tjenesternes joint-venture-aktioner resulteret i håndbøger i eksport til USA, 
Canada, Australien og Japan for at fremme og promovere Fællesskabets eksport til disse 
vækstmarkeder. 
For at konkludere kan det anføres, at de fleste samarbejdsprogrammer med tredjelande 
som fx TACIS, PHARE, Export Promotion, EXPROM-Japan, MED-INVEST, ECIP, 
Med-Campus og Med-Urbs betyder et fremstød for udviklingen af SMV og især 
joint-ventures. Skønt SMV både direkte og indirekte er de største modtagere (gennem 
voksende virksomheder), bør det bemærkes, at Fællesskabets støtte ikke specifikt er 
rettet mod Fællesskabets SMV, og at fx PHARE- og TACI S-programmerne giver støtte 
også til SMV i tredjelande, der modtager støtte fra Fællesskabet. Til gengæld har 
begge parter i joint-ventures en fælles interesse i at knytte varige, økonomiske bånd 
mellem Fællesskabets og tredjelandenes partnere. 
Samtlige aktioner for samarbejde med tredjelande styres gennem en god koordinering 
blandt Kommissionens ansvarlige tjenester. Kommissionen giver disse lande lejlighed 
til at bruge den indvundne erhvervspolitiske ekspertise og de eksisterende net af 
europæiske SMV-formidlere, og den giver samtidig de europæiske SMV et bedre indblik 
i de muligheder, som Fællesskabets programmer kan tilbyde dem i tredjelandene. 
IV.2 Hygiejne, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 
l. DETEimOP^SKEÂRFORSIKIŒRHED,HYGIEJra 
I forbindelse med det europæiske år for sikkerhed, hygiejne og sundhed på 
arbejdspladsen i 1992 blev der lagt særlig vægt på information og forbedret sikkerhed 
og sundhed i SMV. 
4s3 
Rådets beslutning af 25.07.199143, som indstiftede det europæiske år for sikkerhed, 
hygiejne og sundhed på arbejdspladsen, indeholder således en passus i kriterierne for 
projektudvælgelsen, om at projekter til fordel for SMV bør prioriteres. Af et budget på 
12 mio. ECU er 56% af de aktioner, der direkte finansieres af Kommissionen, og 
50% af de projekter, der samfinansieres på forslag fra de nationale 
forbindelsesudvalg44 beregnet for SMV. 
Hovedparten af aktionerne havde følgende målsætning: 
• Informere SMV om europæiske og nationale love og bestemmelser på området 
sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen; 
• motivere eller uddanne SMV-ansvarlige til at tage hånd om disse problemer; 
• skaffe konkrete instrumenter til evaluering og forbedring på området. 
Desuden var Kommissionen med de aktioner, den organiserede direkte, meget 
opmærksom på SMV: 
• Den rådførte sig med europæiske SMV-organisationer, 
• den informerede Euroinfo-centrene; 
• den udsendte informationer og forskellige dokumenter og brochurer til SMV direkte 
eller gennem netværk, der kunne nå ud til SMV (især sektorielle 
erhvervsorganisationer, SMV-sammenslutninger, Euroinfo-centre); 
• den producerede SMV-målrettede dokumenter; 
• den fremmede informations- og undervisningsmateriale til brug for SMV (fx 
videofilm). 
De for erhvervspolitikken ansvarlige tjenester sluttede sig til det europæiske år for 
sikkerhed, hygiejne og sundhed på arbejdspladsen bl.a. ved at udarbejde en "håndbog 
i selvkontrol af arbejdssikkerhed" stilet til SMV og ved at finansiere en særlige udgave 
af tidsskriftet EURO-CE, der er uddelt i 200 000 eksemplarer. I løbet af det europæiske 
år har Kommissionen arrangeret foredrag om forskellige aspekter af arbejdstagernes 
sundhedsmæssige beskyttelse i SMV, og disse indlæg er genopstået som 
konferencerapporter. 
Da disse aktioner hovedsagelig er en informationskampagne, har formålet ikke været at 
ændre SMVs administrative, finansielle eller juridiske miljø, men derimod at udbrede 
information om krav og god praksis på området. 
43 EFT L 214 af 02.08.1991. 
44 Foreløbigt tal. 
4 y o 
Dette aktivitetsområde er så vigtigt, at Kommissionen i samarbejde med 
rådgivningsudvalget for sikkerhed, hygiejne og sundhed på arbejdspladsen, som er nedsat 
ved Rådets beslutning af 27.06.197445, har påbegyndt en mere langfristet overvejelse om 
information til SMV vedrørende arbejdssikkerhed og -sundhed. Overvejelsen vil finde 
sted i samarbejde me|lem arbejdsmarkedsparter Pg de for erhvervspolitikken ansvarlige 
tjenester. 
Som konklusion kan anføres, at koordineringen af tjenesterne inden for sikkerhed, 
hygiejne og sundhed på arbejdspladsen har været yderst frugtbare. 
2. AKTTVrrETER I FORBINDELSE MED ARBEJDSTAGERENS SUNDHEDSMÆSSIGE BESKYTTELSE 
Kommissionens tjenester har i samarbejde med Verdenssundhedsorganisationen WHO 
og Det Internationale Arbejdsbureau ILO udviklet sikkerhedskort for kemikalier. Disse 
kort er hovedsagelig stilet til SMV og skal informere om data, giftvirkninger og typiske 
reaktioner ved kemikalier, der anvendes på arbejdspladserne. Til dato er de første serier 
af sikkerhedskort samt en håndbog udarbejdet og oversat til fællesskabssprogene. Det 
er planen efterhånden at supplere kortserien, så den kommer til at dække så stort et antal 
kemikalier som muligt. 
Et forslag til henstilling om oprettelse af et indsamlings- og spredningssystem for 
tekniske løsninger, der kan forbedre arbejdspladsbetingelserne, er under udarbejdelse. 
Målsætningen for dette projekt er følgende: 
• Tilskyndelse til samarbejde med hensyn til udveksling af gode løsninger på 
arbejdspladsproblemer; 
• klar definition af mål og krav for et system af denne art; 
• undersøgelse af, om en database over typiske løsninger ville være en god ting; 
• forslag til foranstaltninger på området. 
Under udarbejdelsen af et lovforslag med det formål at forbedre arbejdstagerens sundhed 
og sikkerhed er Fællesskabet i medfør af Traktatens art. 118a forpligtet til at bevise, at 
loven ikke vil medføre administrative, finansielle eller juridiske hindringer i oprettelse 
og udvikling af små og mellemstore virksomheder. 
45 EFT L 185 af 09.07.1974, s. 74. 
4H-1 
3. UDDANNELSE OG RÅDGIVNING TIL SMV-GRUNDLÆGGERE 
11987 og 1988 støttede den Europæiske Socialfond uddannelses- og rådgivningsaktioner 
for SMV-grundlæggere vedrørende sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. To 
pilotaktioner blev gennemført, den ene i Luxembourg sammen med Chambres des 
Métiers (håndværkslaugene) og den anden i regionen Nord-Pas-de-Calais i et partnerskab 
med regionen og den regionale sygesikringskasse. Aktionerne, der fortsattes i 1992 og 
1993, virkede gennem motivation og uddannelse til SMV i sikkerhed og hygiejne på 
arbejdspladsen, således at denne problematik indgik i virksomhedsledelsen. Faktisk er 
en forringelse af sikkerheden på en virksomhed ofte det første tegn på en forringet 
ledelse. Derfor hjælper disse aktioner til at undgå en række konkurser af nystartede 
virksomheder. De har givet anledning til udformning af undervisningsmateriale i 
sikkerhed. Der er tale om to softwarepakker til simulering af SMV-ledelse, den ene for 
snedkeri, den anden for charcuteri. 
I betragtning af de to pilotaktioners succes vil lignende aktioner blive gennemført i 
Spanien og Portugal. Disse aktioner koordineres tværtjenesteligt. 
IV.3 De nye finansieringsteknikker og SMV 
I forbindelse med de nye finansieringsteknikker har Kommissionen - ud over 
JOPP-programmet, der er beskrevet i kapitlet om samarbejde med CEEC-landene -
fortsat udviklingen med aktionerne EUROTECH CAPITAL46 og VENTURE CONSORT, 
der som målsætning har at fjerne uhensigtsmæssige finansielle krav, der bremser 
oprettelse og udvikling af SMV. Disse programmer styres i et samarbejde mellem 
Kommissionens tjenester og indgår i en samling programmer af finansielt (SEED 
CAPITAL) eller teknologisk tilsnit (VALUE, SPRINT, IMPACT). 
EUROTECH CAPITAL råder over et netværk af investorer i egenkapital og deltager 
derigennem direkte i finansieringen af SMV, der udvikler transnationale, højteknologiske 
projekter. 
VENTURE CONSORT har samfinansieret SMV til et beløb af 0,8 mio. ECU i 1991, 
0,9 mio. ECU i 1992 og 0,7 mio. ECU i 1993. EUROTECH CAPITAL har deltaget 
i SMV-finansieringen til et beløb af 1,9 mio. ECU i 1991, 1,4 mio. ECU i 1992 og 
1,1 mio. ECU i 1993. 
46 Kommissionens beslutning E/1781/91 af 17.12.1991. 
/)VC 
Disse finansielle foranstaltninger bidrager til at nedbringe SMVs 
finansieringsomkostninger og samtidig fremme deres åbning på internationale markeder. 
Samfinansieringerne fra EUROTECH CAPITAL, som har en gearing på 1 til 25, har 
således siden begyndelsen af programmet kunnet stille et samlet beløb af 195 mio. ECU 
til rådighed for SMV i risikovillig kapital. 
EUROTECH CAPITAL-aktionens effekt på den økonomiske udvikling kan ikke måles 
før investeringsrunden (5-10 år) er afsluttet, idet den jo opererer i investeringsfasen. 
Efter oprettelsen af Den Europæiske Investeringsfond, som omfatter et støtteafsnit for 
egenkapital på SMV-niveau, er det tanken at gennemføre en intern evaluering af 
VENTURE CONSORT-aktionen med henblik på integration i Investeringsfondens 
SMV-aktivitet. 
IV.4 Transportsektoren og SMV 
Skønt der i transportsektoren ikke findes nogen lovgivning, der specifikt gælder SMV, 
så har næsten samtlige foranstaltninger en direkte eller indirekte afsmitning på SMV. 
Rådet udstedte i 1992 og 1993 en række forordninger, der i betydelig grad liberaliserer 
godstransport og passagerbefordring ad landevejen, en sektor med rigtig mange SMV. 
LANDEVEJSTRANSPORT, GODS 
Forordning EØF nr. 881/92 af 26. marts 199247 om adgang til det internationale 
transportmarked for godsbefordning ad landevejene i Fællesskabet indeholder ophævelse 
af alle kontingenter pr. 01.01.1993. International transport foregår herefter på licens fra 
Fællesskabet, som erstatter alle dokumenter eller tilladelser, som tidligere krævedes. 
Ifølge fagfolk har denne foranstaltning med den deraf følgende administrative forenkling 
betydet en besparelse på 3 til 4% i forhold til de traditionelle fragtrater, en besparelse 
der ligger højere for transporter af "ekspres"-typen. 
47 EFTL 95 af 09.04.1992, s. 1. 
4^3 
Vedrørende landevejs-cabotage opstilles i forordning EØF nr. 3118/93 af 25. oktober 
199348 betingelser for ikke-hjemmehørende transportørers adgang til indenlandsk 
godstransport ad landevejen i en medlemsstat og en progressiv frigivelse af cabotagen 
stilles i udsigt (gennem årskontingent fordelt mellem medlemsstaterne) frem til den 1. 
juli 1998; fra denne dato vil der så ikke længere være nogen begrænsninger. 
LANDEVEJSTRANSPORT, PASSAGERER 
Med forordning EØF nr. 684/92 af 16. marts 199249 opstilles fælles regler for 
international passagerbefordring med rutebiler og turistbusser, en anden sektor med 
mange SMV, og virkningen herafer at frigive samtlige bestillingstransporter for rejsende 
og tur/retur med overnatning. Ophævelse af tilladelserne betyder eliminering af tunge 
administrative formaliteter, hvilket er højst interessant for de SMV, der især opererer i 
denne sektor. Desuden medfører forordningen en kortere ventetid på de tilladelser, der 
kræves til rutetransport og tur/retur uden overnatning. 
Vedrørende "passager-cabotage" indeholder forordning EØF nr. 2454/92 af 23. juli 
199250 vilkårene for ikke-hjemmehørende transportørers adgang til national 
personbefordring ad landevejen i en medlemsstat og en øjeblikkelig frigivelse af visse 
grænseoverskridende specialruter, mens de øvrige rutetransporter på nuværende stadium 
ikke frigives, samt øjeblikkelig frigivelse af rene, sluttede befordringer og frigivelse pr. 
01.01.1996 af alle bestillingstransporter. 
IV.5 Miljøet og SMV 
I det femte handlingsprogram for miljøet hedder det i kapitel 4 (fabrikation), at 
diskrimination mellem SMV og store virksomheder ikke må finde sted. Det bekræftes 
andetsteds, at "en særlig indsats bliver nødvendig for at undgå administrative, finansielle 
eller juridiske krav uden proportioner, der risikerer at stille hindringer for oprettelse og 
udvikling af SMV ... Man kunne påtænke en direkte, praktisk støtte i form af 
eksperttjenester og uddannelsesprogrammer". 
48 EFT L 279 af 12.11.1993, s. 1. 
49 EFT L 74 af 20.03.1992, s. 1. 
50 EFT L 251 af 29.08.1992, s. 1. 
4L/V 
Parallelt med mulighederne for statsstøtte til miljøformål giver finansielle instrumenter 
til miljøbeskyttelse som fx LIFE-instrumentet mulighed for at støtte både SMV og de 
store virksomheder. 
Indtil udgangen af 1991 kunne SMV opnå støtte i forbindelse med ACE-aktioner 
(Actions Communautaires pour l'Environnement, dvs. fælles miljøaktioner)51. I denne 
forordning hedder det, at udvikling af ren teknologi og bedre genbrugsteknik bør anses 
for at have en særlig betydning for SMV. Årsbudgettet for ACE-programmerne lå på 4,5 
til 5,5 mio. ECU, men kun en lille del af midlerne gik til SMV. 
Fra 1992 kan SMV støttes fra det finansielle LIFE-instrument for miljøet52. Det samlede 
årsbudget beløber sig til ca. 66 mio. ECU (400 mio. ECU indtil udgangen af 1995), 
hvoraf 20 mio. ECU agtes anvendt til naturbeskyttelse og 5% til projekter uden for 
Fællesskabet. 
LIFE-instrumentet har et større budget end ACE-programmet, og man kan derfor 
formode, at de LIFE-finansierede projekter bliver større. Dette kan blive et afgørende 
moment for SMV med begrænset kapital til fx at finansiere projekter om ren teknologi, 
hvis opståen skyldes forskning og udvikling. Hvis SMV fra forskellige medlemsstater 
samarbejder om disse projekter, bør en passende finansieringsgrad ikke give problemer. 
Denne mulighed understreges i bilaget til LIFE-forordningen, hvoraf det under pkt. 3 om 
"administrative strukturer og miljøtjenester" fremgår, at aktionernes formål er at 
"stimulere til øget samarbejde mellem medlemsstaternes administrationer især om styring 
af grænseoverskridende og globale miljøproblemer". I indkaldelsen af forslag vedrørende 
"ny og renere teknologi"5 hedder det, at Kommissionen ved valg af projekter vil 
foretrække sådanne, som indebærer en sammenslutning af mindst to partnere uden for 
Fællesskabet, og projekter, som kræver anvendelse af et internationalt net. Visse 
projekter er indsendt af SMV-sammenslutninger. Det er klart for tidligt at evaluere 
SMV-deltagelsen i disse programmer. Resultaterne vil blive gennemgået i en senere 
beretning. 
51 Rådets forordning EØF nr. 2242/87 af 23.07.1987, EFT L 207 af 29.07.1987. 
52 Forodning EØF nr. 1973/92 af 21.05.1992, EFT L 206 af 22.07.1992. 
53 Offentliggjort i EFT C 336, 1992, s. 12. 
/?yr 
Et af formålene med disse programmer er at omdanne miljøhensyn til en fordel i forhold 
til konkurrenceevne og beskæftigelse. Ikke desto mindre er de finansielle bidrag til disse 
programmer stadig begrænsede, og det bliver op til virksomhederne at udnytte 
integration af ny teknologi i forureningsbekæmpelsen. 
IV.6 Den fælles fiskeripolitik og SMV 
Ud over foranstaltningerne under mål nr. 5a til forbedring af vilkårene for forædling og 
markedsføring af fiskeri- og dambrugsprodukter giver Kommissionen inden for 
rammerne af strukturafsnittet i den fælles fiskeripolitik en betydelig støtte til omlægning 
af fiskerisektoren, herunder navnlig Fællesskabets fiskeriflåde, og udvikling af dambrug. 
Fællesskabets fiskeriflåde består mest af SMV og har i de fleste medlemsstater 
overkapacitet, og der har derfor være foretaget talrige nedskæringer, hvorefter der nu må 
foretages store investeringer i modernisering og opdatering efter de seneste sikkerheds-
og sundhedsnormer. Ca. 20 mio. ECU er i 1993 gået til modernisering af fiskerisektoren 
inkl. nybyggeri og 164 mio. ECU til kapacitetstilpasning. 
Fiskeopdrættervirksomhederne er også for de flestes vedkommende små, og deres 
udvikling er i høj grad betinget af, at de overholder de fælles krav på sundheds- og 
miljøområdet. I 1993 fik 269 projekter tildelt 52,7 mio. ECU, hvorved man prioriterede 
det at udvikle nye kanaler næst efter opdatering i henhold til normerne . 
V. KONKLUSION 
Med denne beretning har Kommissionen bestræbt sig på at opgøre og måle effekten af 
programmer og initiativer på fællesskabsplan til fordel for SMV. I mange af politikkerne 
kan det konstateres, at SMV-dimensionen rent faktisk er til stede, og at tendensen er, 
at den styrkes, således at SMV inddrages mere og mere i den europæiske 
integrationsproces. 
For at kunne udvikle synergier mellem de forskellige fællesskabsprogrammer, som styres 
af dens tjenester, har Kommissionen koordineret bestræbelserne hen imod en større 
effektivitet, og det gælder ikke mindst SMV-området. 
4 y G 
Således har koordineringen været særlig frugtbar takket være joint-venture-aktioner eller 
aktioner i tæt samarbejde mellem tjenesterne på områder som fx.: 
virksomhedssamarbejde (Europartenariat, Interprise, MED-INVEST, AL-INVEST, 
TACIS, PHARE), forskning og teknologisk udvikling (VALUE-SMV), finansiering 
(EUROTECH CAPITAL, VENTURE CONSORT) og endelig erhvervsuddannelserne. 
Denne koordinering har ofte gjort det muligt at opnå en større indvirkning på SMV, end 
hvis initiativerne var blevet gennemført isoleret. 
Imidlertid kræves der sandsynligvis stadig forbedringer på det regionalpolitiske område, 
hvor koordineringen er vanskeligere på grund af de mange involverede partnere: 
medlemsstater, regionale og lokale myndigheder, talrige tjenester ved Kommissionen. 
Desuden angår størsteparten af de anvendte instrumenter (navnlig Fællesskabets 
Støtterammer og Fællesskabets Initiativer) ikke udelukkende SMV-støtten, som således 
er indbygget i langt bredere støttepolitikker. 
I erkendelse af SMVs potentielle rolle i gennemførelsen af den økonomiske og sociale 
sammenhæng ønsker Kommissionen at øge gennemskueligheden i de aktioner, der pågår 
til fordel for SMV inden for rammerne af regionalpolitikken, således at SMVs adgang 
til disse midler gøres enklere og effektiviteten øges, specielt gennem støtte til 
SMV-formidlerne. I henhold til partnerskabsprincippet drejer det sig derfor om at 
overbevise medlemsstaterne og de regionale og lokale myndigheder med ansvar for 
iværksættelsen om, at de skal være særlig opmærksomme på SMV, når de udarbejder 
de regionale udviklingsplaner, der i øjeblikket forelægges Kommissionen. Oprettelse iht. 
Traktaten om Den Europæiske Union af Regionaludvalget, et rådgivningsudvalg 
bestående af repræsentanter for lokale og regionale myndigheder, forventes ligeledes at 
få en positiv effekt på SMV. 
Desuden er en bedre repræsentation på europæisk plan af erhvervsorganisationer på 
SMV-området et grundelement i en stærkere koordinering. Der gøres skridt i denne 
retning inden for rammerne af arbejdsmarkedsdialogen. 
Kommissionen agter således at fortsætte sine bestræbelser sammen med alle sine 
partnere - medlemsstaterne, erhvervsorganisationerne og arbejdsmarkedsparterne - på 
en større SMV-deltagelse i fællesskabets programmer og en grundigere hensyntagen til 
SMV og deres specifikke behov i den politiske planlægning. 
BILAG 
OVERSIGT OVER FÆLLESSKABETS HOVEDKRITERIER FOR DEFINITION AF SMV 
Område 
Statsstøtte til SMV1 
(EFT C 213 af 19.8.1992) 
små virksomheder 
mellemstore 
virksomheder 
Forenkling af SMV-regn-
skaber2 
små virksomheder 
mellemstore 
virksomheder 
Skadesforsikringer3 
(direktiv 88/357) 
Momsfritagelser 
(6. direktiv) 
EIB-globallån 
EIB-lån med rentegodtgørelse 
(under drøftelse) 
SMV-statistik: 
mikro 
små 
mellemstore 
store 
Forskning og udvikling 
CRAFT 
gennemførelsespræmier Maks. antal ansatte 
50 
250 
50 
250 
250 
-
500 
250 
0, 1-9 
10-19, 20-49, 50-99 
100-199, 200-249, 250-499 
+500 
500 Maks. omsætning 
(mio. ECU) 
5 
20 
5 
20 
12,8 
0,005 
-
20 
-
38 Maks. balancesum 
(mio. ECU) 
2 
10 
2,5 
10 
6,2 
-
-
10 
-Uafhængighed 
Maks. 25% af kapitalen 
ejes af en stor virksomhed 
(med enkelte undtagelser 
-
-
-
Maks. 1/3 af kapitalen 
ejes af en stor virksomhed 
Maks. 25% af kapitalen 
ejes af en stor virksomhed 
(med enkelte undtagelser) 
-
Maks. 1/3 af kapitalen 
ejes af en stor virksomhed Andre kriterier 
-
-
-
-
Nettobeløb for bundne 
aktiver <75 mio. ECU 
-
-
--c 
vi. 
1 Ud over antal ansatte skal kun et af de to kriterier omsætning og balance kontrolleres. 
2 Kun to af de tre kriterier maks. antal ansatte, omsætning eller balance skal kontrolleres. 
3 Kun to af de tre kriterier skal kontrolleres. 
ISSN 0254-1459 
KOM(94) 221 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 08 
Katalognummer : CB-CO-94-233-DA-C 
ISBN 92-77-69483-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg