Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens beretning til Rådet og Europa-Parlamentet om det indre marked i 1995« (96/C 212/10)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 1. marts 1996 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens beretning til Rådet og Europa-Parlamentet om det indre marked i 1995«.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Bruno Vever til ordfører og Flavio Pasotti til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. maj 1996.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 336. plenarforsamling af 29.-30. maj 1996, mødet den 29. maj 1996, med 87 stemmer for, 7 imod og 6 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. ØSU udtrykker tilfredshed med, at Kommissionen allerede i februar måned fremlagde sin tredje årsberetning om det indre marked (1995). Denne fremskyndelse af tidsfristerne må tilskrives det faktum, at Kommissionen følger aktivt med på dette område, som er af afgørende betydning for Unionen.

1.2. Denne tredje årsberetning giver talrige oplysninger om situationens udvikling og om de vigtigste aktionslinjer, som er blevet fulgt i 1995. Men den foregriber ikke de konklusioner og supplerende retningslinjer, som Kommissionen vil stille forslag om i løbet af 1996 som led i en særlig rapport om det indre markeds følgevirkninger. ØSU udtrykker derfor håb om, at dets kommentarer til denne tredje beretning kan udgøre et nyttigt bidrag til Kommissionens formulering af disse samlede overvejelser.

1.3. Efter ØSU's opfattelse frembyder perioden 1996-1999 en tredobbelt anledning til at sætte nyt skub i færdiggørelsen af det indre marked, nemlig dels den igangværende regeringskonference, dels opløbet til Den Økonomiske og Monetære Union og dels de sidste år, som er tilbage før de nye udvidelser. En sådan chance kommer ikke igen. Hvis ikke man benytter sig af denne anledning til at opnå afgørende fremskridt, risikerer målet om en snarlig færdiggørelse af det indre marked at blive tabt definitivt af syne, hvilket uundgåeligt også vil få negative konsekvenser for vilkårene for ØMU'ens gennemførelse.

1.4. ØSU agter også at anskue fuldendelsen af det indre marked i lyset af den prioriterede målsætning om at opnå en afgørende forbedring i beskæftigelsessituationen i kraft af den øgede konkurrenceevne og økonomiske vækst, som en sådan optimering åbner op for, og det under anvendelse af alle disponible strukturelle og makro-økonomiske virkemidler. Med henblik herpå udtrykker ØSU ønske om:

- at det pointeres i den tryghedspagt vedrørende beskæftigelsen, som er under udarbejdelse, at det indre markeds potentiale endnu ikke er udnyttet i fuldt omfang, og at alle de involverede parter forpligtes til at fremskynde markedets fuldendelse;

- at den giver stødet til en mere effektiv strukturpolitik, som tager højde for den sociale situation, for at støtte medlemsstaterne i deres indsats mod arbejdsløsheden samt for at sikre, at man i fremskyndelsen af den endelige gennemførelse af det indre marked i fuldt omfang medtager de sociale tilpasninger til omlægningerne for at fremme beskæftigelsen i EU.

2. Generelle bemærkninger til situationen

2.1. Kommissionens tredje årsberetning byder på adskillige nyskabelser i forhold til tidligere:

- dels berører den et større antal medlemsstater som følge af Unionens udvidelse fra 12 til 15 lande i starten af 1995;

- dels er den bygget op omkring aktionslinjer, som er blevet finpudset og videreudviklet i forhold til året før. 1994-beretningen fokuserede på en dobbeltmålsætning, hvor nøgleordene var »færdiggøre« og »anvende«. I beretningen for 1995 er tilføjet yderligere fire hovedområder for initiativer: sammenhængen med ØMU, borgernes rolle, tilpasning til udviklingen, forberedelsen af fremtidige udvidelser. ØSU bifalder, at Kommissionen således i højere grad har taget højde for de kommentarer, som ØSU selv fremførte i sin udtalelse fra november 1995 om den anden årsberetning.

2.2. I denne foregående udtalelse udtrykte ØSU ikke mindst bekymring over, at gennemførelsen af det indre marked har mistet sin dynamik i den afsluttende fase. Trods de enkeltstående fremskridt, som er opnået i 1995, står dette generelle indtryk fortsat tilbage efter læsningen af den tredje årsberetning. Kommissionen erkender, at der endnu er lang vej igen. Den peger bl.a. på behovet for: at fuldende såvel borgernes som virksomhedernes indre marked, at liberalisere gas-, elektricitets- og telekommunikationsmarkederne, at forberede informationssamfundet, at fremskynde arbejdet med de transeuropæiske net og at hjælpe de central- og østeuropæiske lande med at forberede sig på at indgå i det indre marked. Desuden lægger den vægten på at lovgive mindre, men bedre.

2.3. ØSU understreger, at de foreliggende vanskeligheder gør det nødvendigt at foretage en præcis evaluering af virkningerne af det indre markeds gennemførelse og arten af de problemer, som stiller sig i vejen herfor, men skal samtidig påpege, at grundene til at fremskynde dets fuldendelse er mere aktuelle i 1996 end nogensinde.

2.3.1. Trods de opnåede fremskridt, især med anvendelsen af direktiverne, konstaterer ØSU, at denne fuldendelse stadig ikke er en realitet, og at vi fortsat står i stampe. Som ØSU allerede påpegede i sin foregående udtalelse om årsberetningen for 1994, er vigtige sager forsinkede eller endda helt blokeret. Desuden vedtager medlemsstaterne fortsat talrige nye nationale lovregler uden at bekymre sig synderligt om, hvordan de indvirker på det indre markeds funktion.

2.3.2. ØSU udtrykker bekymring over, at det indre marked således stadig kun er en delvis realitet og dermed ikke kan leve op til de forventninger, som er knyttet til dets gennemførelse. Den manglende optimering af det indre marked, kombineret med fortsatte strukturelle handicap i den internationale konkurrenceevne (to faktorer med en direkte indbyrdes sammenhæng) udgør en væsentlig del af forklaringen på, hvorfor det endnu ikke er lykkedes EU at genskabe bedre vækst- og beskæftigelsesrater, navnlig i forhold til de største internationale konkurrenter.

2.3.3. ØSU konstaterer ligeledes, at samhørigheden på det indre marked stadig er yderst påvirkelig af uro på valutamarkerne, ikke mindst som følge af de seneste års voldsomme kursudsving mellem de europæiske valutaer indbyrdes, som har skyldtes utilstrækkelig økonomisk konvergens, forstærket af virkningerne af den undervurderede dollar. Det må navnlig befrygtes, at disse monetære spændinger risikerer at blive yderligere skærpet i perioden forud for overgangen til ØMU'ens slutfase, hvilket uundgåeligt vil få meget negative økonomiske og psykologiske følgevirkninger for det indre marked, hvis ikke man sætter alle sejl til for at styrke den økonomiske og monetære konvergens.

2.3.4. ØSU udtrykker derfor ønske om, at der snarest muligt udsendes signaler, som kan skabe klarhed om det indre markeds fremtid:

- dels i retning af borgerne, som er fristet til at se en negativ årsagssammenhæng mellem den nuværende høje arbejdsløshedsprocent og gennemførelsen af det indre marked, idet man ikke har præciseret tydeligt nok, at det indre marked kun blev delvist gennemført i 1992, og at det ydermere er blevet modvirket af en recessiv cyklus, hvilket har hindret dets positive effekt i at slå igennem; der må findes svar på spørgsmål vedrørende beskæftigelse, social udvikling, offentlige forpligtelser, forskellige aspekter vedrørende konkurrencepolitikken, uddannelsernes kvalitet og F& U-indsatsens intensitet;

- dels i retning af erhvervslivets aktører, som selv har svært ved at fæstne lid til det indre markeds hurtige gennemførelse, hvilket går ud over samhandelen, investeringerne og virksomhedernes strategiske planlægning;

- i retning af arbejdsmarkedets parter, som har en opgave at varetage, når det gælder forbedringen af den industrielle organisations og produktionsprocessens effektivitet;

- i retning af medlemsstaterne, når det gælder skatte- og afgiftsharmoniseringen på EU-plan. Som det fremgår af Monti-rapporten, risikerer medlemsstaterne uden en samordnet indsats at miste en del af deres effektivitet på dette område især som følge af globaliseringen af økonomien og de verdensomspændende kapitalbevægelser;

- i retning af tredjelande, idet den hastige fremvækst af frihandelszoner mellem EU og andre lande eller regionale enheder gør det nødvendigt at sætte gang i principovervejelser, som skal gøre det muligt at formulere en egentlig handelsstrategi over for tredjelande, hvilket forudsætter en evaluering af konsekvenserne af sådanne aftaler for samtlige industri- og handelssektorers vedkommende.

2.4. ØSU minder om, at det i sin foregående udtalelse fra september 1995 om den anden årsberetning gik klart ind for et program, som kan sætte nyt skub i det indre marked og dermed genskabe tilliden til det: dette forudsætter et fornyet politisk engagement hos medlemsstaterne i retning af at fremskynde fuldendelsen af det indre marked, med en udvidelse af flertalsprocedurernes anvendelsesområde og en præcis tidsplan for vedtagelsen af de sidste vigtige foranstaltninger inden 1999. Denne prioriterede målsætning forekommer mere aktuel end nogensinde med indledningen af regeringskonferencen om revision af traktaten om Den Europæiske Union.

2.5. Kommissionen har til dato kun taget indirekte og delvis stilling til denne henstilling:

- i sin tredje beretning foreslår Kommissionen en række strategiske retningslinjer med henblik på at færdiggøre og konsolidere det indre marked, men den forankrer dem ikke i en egentlig tidsplan;

- i sin udtalelse af 28. februar med henblik på regeringskonferencen slår Kommissionen til lyd for en generel udvidelse af beslutningstagning ved kvalificeret flertal. Dette har automatisk relevans for fuldendelsen af det indre marked i alle dets aspekter;

- desuden anbefaler Kommissionen i denne udtalelse om regeringskonferencen, at Fællesskabets kompetence - under anvendelse af sådanne flertalsbeslutninger - udvides til at omfatte de forskellige spørgsmål i tilknytning til personers frie bevægelighed, hvilket helt klart vil få en meget positiv indvirkning på et område, som er af central betydning for det indre marked.

2.6. ØSU skal for sit vedkommende gentage ønsket om, at regeringskonferencen undersøger:

- hvordan afstemning ved kvalificeret flertal kan udstrækkes til områder inden for Fællesskabets kompetence, som har relevans for fuldendelsen af det indre marked; denne afstemningsform bør være regelen, hver gang der optræder en hindring for det indre markeds funktion; dette indebærer, at den sociale protokol bør indgå som en del af de fremtidige traktater;

- hvordan Fællesskabets kompetence - med anvendelse af flertalsbeslutninger - kan udvides til at omfatte de forskellige spørgsmål i tilknytning til ikke blot personers frie bevægelighed, men også toldsamarbejdet.

2.7. I den rapport om det indre markeds følgevirkninger, som vil blive fremlagt i løbet af andet halvår af 1996, anmoder ØSU i øvrigt Kommissionen om præcist at angive:

- en tidsplan for vedtagelsen af de sidste udestående foranstaltninger, hvor der tages fuld højde for den centrale etape i gennemførelsen af ØMU'en i 1999;

- efter hvilken metode disse foranstaltninger skal vedtages alt efter den konkrete problemkategori; ØSU fremsætter nedenfor flere henstillinger herom (jf. pkt. 3.1.2).

3. Bemærkninger til de seks aktionslinjer for 1995

Kommissionen indleder sin tredje årsberetning med at anføre de seks retningslinjer, som den har tilrettelagt sin politik efter i 1995. Hertil er knyttet de kommentarer, hvormed Kommissionen i december 1995 præsenterede retningslinjerne over for Det Europæiske Råd i Madrid som i øvrigt gav dem en positiv modtagelse. Hele den tredje beretning som sådan kan kommenteres med afsæt i disse seks hovedområder. ØSU's udtalelse er følgelig opbygget over dette skelet.

3.1. Fuldendelse af det indre marked

3.1.1. ØSU udtrykker ønske om, at Kommissionen for fremtiden udarbejder ét samlet kapitel med en nøjagtig liste over de vigtigste foranstaltninger, som endnu mangler, for at det indre marked kan blive en fuldbyrdet realitet.

3.1.2. ØSU er klar over, at der er tale om en lang række yderst forskelligartede foranstaltninger. Det anbefaler derfor Kommissionen at skelne mellem de enkelte, større problemkategorier, således at opgaven bliver lettere at løse i de kommende år.

3.1.3. Kommissionen burde i første række lægge vægten på den hårde kerne af tiltag, hvis manglende vedtagelse primært skyldes, at det er meget vanskeligt eller direkte umuligt at opnå den enstemmighed, som kræves i dag. Dette ville berettige, at man tog denne regel op til revision.

3.1.3.1. Til denne første kategori kan henregnes forskellige vigtige spørgsmål. Navnlig kan nævnes statutten for det europæiske selskab, fusionsreglerne, fjernelsen af dobbeltbeskatning, den endelige ordning for moms og punktafgifter, personers frie bevægelighed, den endelige styrkelse af det eksterne toldsamarbejde. I øvrigt er EU-patentets ikrafttræden ligeledes underlagt enstemmighedsprincippet, idet dets retsgrundlag i dag udelukkende udgøres af en international konvention.

3.1.3.2. ØSU udtrykker ønske om, at man ved at udvide flertalsprocedurernes anvendelsesområde bliver i stand til at træffe hovedparten af de manglende beslutninger på disse områder i perioden indtil 1999, dvs. før indførelsen af ØMU'en og før enhver ny udvidelse af EU.

3.1.3.3. ØSU erkender, at en enstemmig beslutning fortsat er ønskelig på de mest følsomme områder, navnlig skatte- og afgiftsområdet, men er ikke des mindre af den opfattelse, at beslutning med kvalificeret flertal (til hvilket der for de mest følsomme spørgsmåls vedkommende kunne knyttes særlige krav) i sidste instans er at foretrække, frem for at beslutningerne udskydes i det uendelige til skade for det indre marked; det er afgørende vigtigt, at alle disse spørgsmål finder en snarlig løsning.

3.1.3.4. På skatte- og afgiftsområdet er det navnlig nødvendigt at køre effektive modargumenter i stilling over for de medlemsstater, som hævder, at en fjernelse af dobbeltbeskatningen vil medføre et provenutab: dette argument er lige så lidt holdbart, som hvis man ville begrunde opretholdelsen af toldafgifter i den interne EU-handel med budgetmæssige hensyn. Kommissionen bør derfor påvise med tørre tal, hvilket økonomisk handicap den manglende skatte- og afgiftsmæssige harmonisering medfører på områder, som er af central betydning for det indre markeds funktion.

3.1.4. Dernæst burde Kommissionen lægge vægten på andre og lige så påtrængende problemer, hvis manglende løsning ikke skyldes kravet om enstemmighed, men derimod det faktum, at national administrativ tænkning udgør en hårdnakket hæmsko for tilvejebringelsen af en fællesskabsbaseret konvergens.

3.1.4.1. ØSU udtrykker ønske om, at der på disse områder sker en grundlæggende positiv drejning i perioden indtil 1999, selv om der i mange tilfælde er tale om langsigtede problemfelter, hvor yderligere frister er nødvendige, før man kan nå et vellykket slutresultat. Målet er at få omstillet dynamikken, så der ikke længere er nogen vej tilbage fra EU-konvergensen. Dette forudsætter bl.a.:

- at man intensiverer udarbejdelsen af europæiske tekniske standarder; dermed undgår virksomhederne at blive stillet over for et kostbart krav om dobbelte eller endog tredobbelte produktionsstandarder, og det vil få afgørende indflydelse på de internationale standarder;

- at man ufortøvet sætter ind på at gennemtrumfe anvendelsen af princippet om gensidig anerkendelse, både når det gælder den lovregulerede sektor, som er underkastet harmoniseringsdirektiver, og den ikke-regulerede sektor, som omfatter de øvrige potentielle handelshindringer. Dette skal ske ved, at det lokale administrationspersonale gøres bevidst om og oplæres i den praktiske håndtering af denne anerkendelse; for de tekniske hindringers vedkommende skal ØSU lige som i den foregående udtalelse påpege, at det vil være hensigtsmæssigt at etablere et tilstrækkeligt antal lokale godkendte centre, således at aktørerne ude i marken får mulighed for at foretage kontrol på centre inden for en overkommelig afstand, hvilket langt fra er tilfældet i øjeblikket;

- at man kontrollerer, at de væsentlige produktsikkerhedskrav overholdes i medlemsstaterne, og navnlig at CE-mærkningen anvendes efter hensigten, og at markedskontrollen er effektiv ();

- at man fremmer udviklingen af det nyligt oprettede EF-Varemærkekontors aktiviteter;

- at man i den almindelige liberaliseringspolitik tager mere hensyn til de berørte sektorers specifikke karakteristika, således som ØSU har anbefalet for konkrete enkeltområders vedkommende;

- at man indhenter forsinkelserne i indførelsen af de transeuropæiske net, som er af afgørende betydning for det indre markeds funktion.

3.1.4.2. ØSU udtrykker ligeledes ønske om, at Kommissionen sætter en debat i gang om, hvordan man kan forhindre ved kilden, at der opstår så mange forskelle mellem medlemsstaternes lovgivninger; det ville være bedre end bagefter at udfolde stadig større anstrengelser for at afbøde disse uligheder gennem harmoniseringstiltag på de mest forskelligartede områder. Dette spørgsmål er direkte knyttet til problemerne omkring det indre markeds funktion og analyseres nedenfor.

3.2. Optimering af det indre marked

3.2.1. Kommissionen konstaterer, at medlemsstaterne ved udgangen af 1995 havde givet meddelelse om 93,4 % af de retlige gennemførelsesforanstaltninger på nationalt plan. Dette gennemsnit tilslører imidlertid, at situationen er yderst forskellig fra land til land. De nye medlemsstater ligger stort set på linje med de øvrige, hvilket må betegnes som et godt resultat.

3.2.2. Hovedproblemerne vedrørende gennemførelsen af EU-lovgivningen vedrører forsikringssektoren, offentlige indkøb, tjenesteydelser inden for nye teknologier samt intellektuel og industriel ejendomsret.

3.2.3. Der må udtrykkes tilfredshed med udviklingen af medlemsstaternes administrative samarbejde om anvendelsen af lovgivningen om det indre marked. Især understreger ØSU betydningen af toldsamarbejdet, idet ensartede vilkår for kontrollen ved de ydre grænser er en forudsætning for samhørigheden på det indre marked som helhed. ØSU insisterer på nødvendigheden af, at erhvervslivets og arbejdsmarkedets aktører inddrages direkte i dette samarbejde mellem medlemsstaterne: deres rolle kunne fortjene at blive fremhævet og uddybet i højere grad i Kommissionens beretning.

3.2.4. ØSU minder om, at der for øjeblikket kun er ringe mulighed for hurtigt at få bugt med de hindringer, som aktørerne måtte støde på i deres daglige virke på det indre marked. De klagemuligheder, som er hjemlet i traktaten - navnlig klagen til Kommissionen - er relativt lette at sætte i værk, men det tager alt for lang tid at nå frem til en løsning. For at kunne løse de konkret foreliggende problemer ville det derfor være nyttigt at indføre ordninger, som kan sikre erhvervslivets aktører en hurtig reaktion fra de myndigheder, som den frie bevægelighed i EU sorterer under.

3.2.5. Hvad angår bekæmpelsen af overtrædelser ved hjælp af effektive sanktioner, bifalder ØSU de retningslinjer, Kommissionen har fastlagt. Det henstilles, at Kommissionen snarest udarbejder en rapport om den faktiske situation i de enkelte medlemsstater.

3.2.6. ØSU beklager i øvrigt på det kraftigste den konstante vækst i antallet af tekniske regler, som fastsættes på nationalt plan, og den måde, man træffer modforholdsregler på. Sådanne regler skal anmeldes efter proceduren i direktiv 83/189/EØF, og trods gennemførelsen af det indre marked er antallet af nationale notifikationer øget fra 362 i 1992 til 438 i 1995, og de synes at give anledning til stadig færre reaktioner fra EU's side, både når det gælder bemærkninger, begrundede udtalelser og påtænkte direktiver (fra 43 i 1992 til 6 i 1995). Denne udvikling må beklages, selv om det misforhold, der synes at kunne aflæses af Kommissionens beretning, muligvis også kan forklares med andre eller tilfældige årsager. Som Kommissionen selv påpeger, rejser disse nationale forskrifter således spørgsmål med hensyn til deres indvirkning på det indre marked, og de risikerer at bringe selve markedets eksistens i fare.

ØSU opfordrer derfor Kommissionen til ufortøvet at tage initiativet til, at der foretages en samlet analyse af denne foruroligende og stadig mere dominerende tendens til nationale lovbestemmelser i Europa, som ikke blev behandlet under det nyligt gennemførte arbejde med at lette og forenkle EU-lovgivningen, men som ufortøvet bør tages op, netop fordi det har så skadelige konsekvenser for selve det indre markeds funktion og troværdighed.

I forlængelse af denne analyse bør der snarest træffes foranstaltninger af EU-institutionerne i samråd med medlemsstaterne, så problemet kan løses ved kilden.

3.2.7. Med hensyn til den offentlige støtte og dens indvirkning på konkurrencevilkårene på det indre marked tilslutter ØSU sig helhjertet Kommissionens plan om at gøre brug af alle sine beføjelser for at få bedre kontrol med denne støtte, således som den bebudede i sin meddelelse fra maj 1995. ØSU udtrykker dog ønske om, at der bliver gennemført en tilsvarende kontrol med den offentlige støtte, som Fællesskabet selv udbetaler; denne støtte er vokset kraftigt i de seneste år og kan lige som statsstøtten få skadelige virkninger for konkurrencen på det indre marked.

3.2.8. ØSU fremhæver betydningen af positive tiltag til fordel for SMV og håndværksvirksomheder, således at disse også kommer til at nyde godt af det indre marked. Der tænkes her navnlig på mekanismer til fremme af information og samarbejde.

3.3. Det indre marked som hjørnesten for Den Økonomiske og Monetære Union

3.3.1. ØSU pointerer, at problemerne med valutauroen er af afgørende betydning for samhørigheden på det indre marked. Kommissionen udtrykker sig alt for hypotetisk på dette område, hvor der allerede nu gør sig særdeles håndfaste problemer gældende. Siden 1992 har forskellen mellem medlemsstaternes valutakurser svinget med helt op til 20-30 points, hvilket har haft forstyrrende negative virkninger for samhandelen, investeringerne, væksten, beskæftigelsen og stabiliteten i transnationale indkomster, herunder også for modtagere af sociale ydelser.

3.3.2. ØSU understreger, at dets forslag om i alt væsentligt at fuldende det indre marked inden 1999 ville gøre det muligt at synkronisere disse bestræbelser med ØMU'ens indførelse, som vil udgøre en central etape for det indre marked. Det bekræfter sin opbakning bag ØMU'en, bl.a. fordi kun en fælles mønt vil kunne sikre lige og gennemsigtige konkurrence-, investerings- og samhandelsvilkår på det indre marked.

3.3.3. ØSU er helt enig med Kommissionen i, at det er nødvendigt at styrke budgetdisciplinen og den økonomiske konvergens for at afbøde valutauroen og forberede overgangen til ØMU'ens slutfase. Det udtrykker imidlertid ønske om, at denne nødvendighed bliver uddybet og konkretiseret. Det er bydende nødvendigt, at et begrænset antal medlemsstaters overgang til ØMU'ens slutfase i 1999 ikke får negative konsekvenser for sammenhængen på det indre marked, fordi man ikke har styr på euro-zonens og ikke-euro-zonens sameksistens: den midlertidige afgrænsning af ØMU'ens hårde kerne må ikke føre til en opsplitning af det indre marked. Derfor må der gøres alt for at sikre:

- at så mange medlemsstater som muligt er med i overgangen til den 3. fase;

- at stabilitetspagten mellem de medlemsstater, som deltager i den fælles valuta, ledsages af et regelsæt, som sikrer økonomisk og monetær konvergens med de øvrige medlemsstater, således at disse hurtigst muligt kan optages i inderkredsen.

3.3.4. Endelig understreger ØSU, at overgangen til ØMU'ens slutfase vil åbne nye felter, hvor medlemsstaternes indbyrdes samarbejde og harmonisering kan udbygges, navnlig på det budgetmæssige og på det skatte- og afgiftsmæssige og -lignende område, men også på det sociale område. Denne opstramning af EU's økonomiske og sociale konvergens under en fælles mønt bør få direkte positive følger for integrationen på det indre marked. Disse følger bør tages op til overvejelse, når den tid kommer.

3.4. Borgernes indre marked

3.4.1. Det er ved utallige lejligheder blevet bekendtgjort, at nu vil man bringe EU nærmere til borgerne, og ØSU skal på ny understrege, at det er bydende nødvendigt at udmønte disse hensigtserklæringer i praksis.

ØSU er enig med Kommissionen i, at »socialpolitikken [...] fortsat [er] en integrerende del af gennemførelsen af det indre marked«, og beklager, at den sociale dimension får for lidt opmærksomhed i Kommissionens rapport. Der kræves ikke kun oplysning, men konkrete tiltag, hvis EU skal være relevant for borgerne.

ØSU udtrykker ligeledes ønske om, at forbruger- og miljøbeskyttelsen tilgodeses ved fuldendelsen af det indre marked. Det henviser til de forskellige udtalelser, som det har afgivet om dette spørgsmål. ØSU agter at uddybe sine overvejelser om det komplekse samspil mellem den frie udveksling af varer og tjenesteydelser og borgernes berettigede krav om et øget beskyttelsesniveau.

3.4.2. Hvis borgeren skal blive til en aktør på det indre marked, må der iværksættes en ægte interaktiv samfundsinformation med udgangspunkt i arbejdsmarkedets og erhvervslivets aktører, og alle lokale aktører skal kobles effektivt op på EU-informationsnettet (Euro-Info-Centre, EU-centre for arbejdsmarkeds- og forbrugerinformation osv.). Hvis borgeren skal holdes fyldestgørende informeret, må der tilvejebringes omfattende og effektive redskaber, hvis arkitektur skal fastlægges af de berørte parter ikke bare på europæisk og nationalt plan, men også på regionalt plan, thi EU-politikken har vidtrækkende regionale konsekvenser, som der for øjeblikket kun tages ringe højde for. Som repræsentativt organ for erhvervs- og samfundslivets aktører i EU kan ØSU i denne forbindelse være i konstant kontakt med borgerne og videreformilde deres synspunkter. ØSU har allerede i de seneste år foranstaltet adskillige høringer og konferencer for at fremme borgernes Europa, også med henblik på det indre marked under dets forskellige aspekter. Denne aktivitet kan udbygges ved hjælp af informationsstrømme fra regionale økonomiske og sociale råd eller tilsvarende forsamlinger overalt i EU.

3.4.3. I denne sammenhæng skal ØSU på ny anbefale, at der rundt om i de enkelte medlemsstater oprettes Observationscentre for Det Indre Marked, hovedsagelig på regionalt plan og i grænseområder, hvor arbejdsmarkedets og erhvervs- og samfundslivets aktører kan mødes i marken. Som det vigtigste talerør for disse Observationscentre kunne ØSU, via sit eget Observationscenter og takket være en konstant tilgang af informationer, styrke sin rolle som videreformidler af praktiske erfaringer med det indre marked vis-à-vis de øvrige EU-institutioner.

3.4.4. ØSU bifalder det »Citizens First«-initiativ, som Kommissionen har besluttet at lancere i tilknytning til det indre marked. Dette initiativ bør sættes i værk med det konstante mål for øje at gøre EU-projektet mere nærværende for borgerne i deres dagligdag. Navnlig understreger ØSU sin interesse for det arbejde, som på Kommissionens initiativ varetages af gruppen på højt plan under forsæde af Simone Veil; det udtrykker ønske om at kunne bidrage til disse overvejelser.

3.4.5. ØSU understreger, at der hos alle aktørerne ude i marken er et udtalt behov for at få klargjort selve formålet med et indre marked. På baggrund af de stedfundne og fremtidige EU-udvidelser, den stadige strøm af nationale udkast til teknisk lovgivning (442 notifikationer i 1995), debatten om subsidiaritetsprincippet samt overvejelserne om forenkling af EU-lovgivningen er det på høje tid, at Kommissionen præciserer, hvornår det indre marked kan siges at være tilstrækkelig »køreklart« - omend det aldrig kan blive totalt ensartet. Navnlig bør der på et sådant marked foretages en klar afgrænsning af dels det område, hvor harmoniseringen er total, det område, hvor den gensidige anerkendelse er gældende, og det område, hvor aktørerne må tilpasse sig efter de eksisterende forskelle. Det bør ligeledes præciseres, hvordan man kan opretholde det indre marked i en sådan moden og velfungerende tilstand.

3.4.6. I denne forbindelse noterer ØSU sig Kommissionens erklæring om, at den agter at udarbejde ti praktiske vejledninger på de forskellige områder. Især anmoder ØSU Kommissionen om at udarbejde en praktisk grundvejledning om adgangen til det indre marked, der kan tjene som samlepunkt for informationen. Denne vejledning bør, lige som de ledsagende vejledninger, struktureres under hensyntagen til borgernes og virksomhedernes - navnlig SMV's - behov og give et så konkret overblik som muligt over de friheder og muligheder, som findes på det indre marked. Det ville være hensigtsmæssigt at inddrage ØSU i udformningen af denne vejledning, som skal være forståelig og tilgængelig for alle.

3.4.7. Endelig bifalder ØSU generelt Kommissionens strategi om en »bedre lovgivning«, idet dog to kommentarer skal knyttes hertil:

3.4.7.1. Som repræsentant for arbejdsmarkedets og samfunds- og erhvervslivets aktører på det indre marked, som er de vigtigste brugere af EU-lovgivningen, udtrykker ØSU ønske om at blive inddraget i den forudgående kontrol af, om Kommissionens forslag respekterer subsidiaritetsprincippet.

3.4.7.2. Desuden skal ØSU henvise til sin tidligere kritik af medlemsstaternes umådeholdne tiltag i retning af at fastlægge nye forskrifter (pkt. 3.2.6); det ville være på sin plads med en indgående analyse og konkrete forslag med henblik på at afhjælpe dette hidtil upåagtede aspekt af regelforenklingen på EU-plan.

3.5. Justering af det indre marked i takt med blandt andet den teknologiske udvikling

3.5.1. ØSU er enig med Kommissionen i, at det er nødvendigt at fastlægge harmoniserede forskriftsmæssige rammer for informationssamfundet med henblik på at fremme etableringen af de netværk, som skal give næring til det indre marked. ØSU udtrykker tilfredshed med de bestræbelser, som er blevet udfoldet i 1995, og som vil blive videreført.

3.5.2. ØSU skal i øvrigt pege på forsinkelserne i udviklingen af de transeuropæiske infrastrukturnet som helhed, og navnlig dem, som Det Europæiske Råd i Essen tillagde topprioritet. Disse forsinkelser skyldes især, at nødvendigheden af at begrænse de offentlige underskud har skabt problemer med finansieringen. ØSU udtrykker ønske om, at man finder frem til nye løsningsmodeller for at fremskynde gennemførelsen af disse net, herunder f.eks.:

- hyppigere anvendelse af blandede private/offentlige finansieringsmodeller inden for rammerne af ad hoc-partnerskabsaftaler;

- tilvejebringelsen af sammenhæng mellem politikken for de store net og konvergensmålsætningen;

- anvendelse af poster på EU-budgettet, som enten udviser overskud eller ikke er blevet udnyttet, således som Kommissionen selv for nylig har foreslået.

3.6. Klargøring af det indre marked til udvidelse

3.6.1. ØSU er klar over, at udsigten til en udvidelse af det indre marked med landene i Central- og Østeuropa udgør en dobbelt udfordring:

- dels for landene i Central- og Østeuropa, således som det i nær fremtid vil blive påvist af ØSU i en udtalelse på grundlag af Kommissionens hvidbog;

- og dels for forvaltningen af det fremtidige, udvidede indre marked, som må tage højde for de øgede indbyrdes forskelle mellem alle de deltagende parter.

3.6.2. ØSU udtrykker tilfredshed med den bemærkelsesværdige udvikling i samhandelen mellem EU-landene og landene i Central- og Østeuropa, hvor toldafgifterne og de kvantitative restriktioner allerede er bortfaldet for de fleste sektorers vedkommende. Det er ØSU's ønske, at denne gensidige åbning fortsat videreudvikles, indtil udvidelserne engang har fundet sted. Samtidig må det dog forventes af Kommissionen, at den sørger for at bevare sammenhængen på det indre marked, navnlig ved at sætte al sin indflydelse ind på at fremskynde indførelsen af EU's konkurrenceregler i de central- og østeuropæiske lande og for at opnå, at disse lande gradvis retter sig ind efter EU's fælles handelspolitik over for tredjelande.

3.6.3. Endelig understreger ØSU, at:

- EU bør medtænke fuldendelsen af det indre marked i forbindelse med fremtidige udvidelser, men samtidig gøre støtten på det økonomiske, industrielle og sociale område for at lette de nye landes indtræden i EU-fællesskabet mere effektiv og tilgængelig;

- at de nuværende medlemsstater må kunne fæste lid til, at de lande, der søger om optagelse i EU, begynder at tilpasse deres lovgivning m.v. til det indre markeds normer, uden at de først afventer, at forhandlingerne om deres tiltrædelse skal gå fra start; de bør med sigte på deres tiltrædelse arbejde på fuldt og helt at efterleve disse normer;

- dets henstilling om i alt væsentligt at fuldende det indre marked i perioden indtil 1999 også kan begrundes med udsigten til nye EU-udvidelser; med en sådan målsætning vil det indre marked således kunne fuldendes med 15 EU-lande, og slutresultatet kan overtages af de nye medlemmer.

4. Konklusioner

4.1. ØSU noterer sig de fremskridt, som er gjort i 1995 dels med hensyn til vedtagelsen af nye beslutninger, som berører det indre marked, dels med hensyn til håndhævelsen af direktiverne. Dog:

- konstaterer ØSU, at disse fremskridt ikke opvejer de hårdnakkede handicap, som forsat plager dette marked med hensyn til samlet optimering, international konkurrenceevne, økonomisk vækst, jobskabelse, monetær stabilitet og umiddelbar forståelighed for borgerne og for erhvervslivets aktører;

- udtrykker ØSU samtidig bekymring over de konsekvenser for det indre markeds funktion, som kan følge af den sideløbende tendens i medlemsstaterne til at fastsætte et voksende antal nationale regler;

- agter ØSU, navnlig inden for rammerne af sit Observationscenter for Det Indre Marked, at tage større temaer op, som Kommissionen ikke har behandlet fyldestgørende i sin beretning, især i tilknytning til beskæftigelsespolitikken, SMV samt forbruger- og miljøbeskyttelse.

4.2. ØSU opfordrer til, at man i løbet af de kommende tre år lægger sig afgørende i selen for at fuldende det indre marked og i den forbindelse udnytter de muligheder, som byder sig med dels regeringskonferencen, dels gennemførelsen af Den Økonomiske og Monetære Union og dels opløbsfasen til nye EU-udvidelser.

4.3. ØSU henstiller, at man med fuldendelsen af det indre marked i første række koncentrerer sig om at forbedre beskæftigelsessituationen, navnlig i kraft den øgede konkurrenceevne og økonomiske vækst, som en sådan optimering åbner op for, under hensyntagen til de nødvendige strukturelle og sociale ledsageforanstaltninger.

4.4. ØSU udtrykker ønske om, at regeringskonferencen undersøger mulighederne for at lade afstemning med kvalificeret flertal gælde i alle spørgsmål, som skaber hindringer for det indre markeds funktion, samtidig med at EU-kompetencen udvides til at omfatte personers frie bevægelighed og toldsamarbejdet.

4.5. ØSU skal anmode Kommissionen om i den rapport om det indre markeds følgevirkninger, som den agter at forelægge i andet halvår af 1996, at fastlægge en tidsplan for vedtagelsen af de sidste nødvendige foranstaltninger, som er lagt til rette efter den afgørende fase af gennemførelsen af ØMU'en i 1999, og som anviser en metode til at gennemtvinge EU-samordningen på tværs af nationale administrative tænkemåder, selv om det på visse langsigtede områder kan være nødvendigt at fastsætte længere tidsfrister.

4.6. Hvad angår bekæmpelsen af overtrædelser ved hjælp af effektive straffe, tilslutter ØSU sig de retningslinjer, Kommissionen har fastlagt. Det foreslås, at Kommissionen hurtigst muligt udarbejder en rapport om den faktiske situation i de enkelte medlemsstater.

4.7. ØSU bifalder Kommissionens strategi om en »bedre lovgivning« og ønsker i den forbindelse at blive inddraget i den forudgående subsidiaritetskontrol; samtidig skal ØSU dog understrege, at også medlemsstaterne har en rolle at spille, når det gælder regelforenkling i EU: dette aspekt, som endnu ikke er blevet taget op, bør gennemanalyseres af en særlig arbejdsgruppe med henblik på at afklare, hvordan dette dobbelte problem med så mange og så forskelle regler i EU kan afværges i opløbet.

4.8. ØSU tilslutter sig Kommissionens bebudede plan om at skærpe kontrollen med nationale støtteordninger, som kan influere på det indre markeds funktion, men anbefaler samtidig, at EU-støtten underkastes en lignende kontrol.

4.9. ØSU understreger nødvendigheden af at undgå enhver monetær splittelse på det indre marked, også når et begrænset antal medlemsstater går ind i ØMU'ens slutfase i 1999: der bør for hele EU gælde et sæt økonomiske og monetære konvergensregler, som kan garantere, at alle medlemsstater overholder budgetdisciplinen og ender med at tilslutte sig ØMU'en.

4.10. Endelig understreger ØSU nødvendigheden af at klargøre, hvordan et indre marked i »køreklar« stand i sidste instans skal se ud, og hvordan det kan bevares i denne tilstand (harmonisering, gensidig anerkendelse, forskelligartethed); det vil gerne inddrages i udarbejdelsen af en klar vejledning for alle borgere og skal på ny anbefale, at man ude i de enkelte medlemsstater fremmer etableringen af observationscentre for det indre marked, især på regionalt plan og i grænseområder.

Bruxelles, den 29. maj 1996.

Carlos FERRER

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 212 af 22. 7. 1996, s. 7, pkt. 4.2.4, 6.3.4, 6.7 og 6.8.