Regionsudvalgets udtalelse om "Forslag til retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik i 2000"

(2000/C 57/04)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til Kommissionens forslag til retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik i 2000 (KOM(1999) 441 endelig udg.),

under henvisning til Rådets beslutning af 6. oktober 1999 om i henhold til EF-traktatens artikel 265 at anmode om Regionsudvalgets udtalelse,

under henvisning til præsidiets beslutning af 2. juni 1999 om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 6 "Beskæftigelse, Økonomisk Politik, Det Indre Marked, Industri, SMV",

under henvisning til formandens beslutning af 14. oktober 1999 om at udpege Ken Bodfish (UK, PSE) og Helene Lund (DK, PSE) til hovedordførere for denne udtalelse i overensstemmelse med artikel 39 i Regionsudvalgets forretningsorden,

under henvisning til det forslag til udtalelse (CdR 360/99 rev. 1), som blev udarbejdet af hovedordførerne Ken Bodfish (UK, PSE) og Helene Lund (DK, PSE),

og ud fra følgende betragtning:

Regionsudvalget har gentagne gange understreget vigtigheden af den lokale og regionale dimension i den europæiske beskæftigelsesstrategi (resolution om den europæiske beskæftigelsesstrategi(1), ordfører: Henning Jensen (DK, PSE), udtalelse om forslag til retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik i 1999(2), ordfører: Ken Bodfish (UK, PSE) samt udtalelse om de regionale beskæftigelsespagter(3), ordførere: Dimitrios Efstathiadis (GR, PSE) og Jorma Virtanen (FIN, PSE)-

på den 31. plenarforsamling den 17.-18. november 1999 (mødet den 18. november) vedtaget følgende udtalelse.

1. Baggrund og indledning

1.1. På baggrund af vedtagelsen af Amsterdam-traktaten, som bl.a. blev udvidet med et nyt afsnit om beskæftigelsen, blev det på beskæftigelsestopmødet i Luxembourg i november 1997 besluttet, at den europæiske beskæftigelsesstrategi skulle bygge på fire søjler: beskæftigelsesegnethed, iværksætterkultur, tilpasningsevne og lige muligheder. Hvert år vedtages der for hver søjle et sæt retningslinjer, der opstiller et antal specifikke mål, som medlemsstaterne skal realisere i deres beskæftigelsespolitik. Medlemsstaterne melder hvert år tilbage på disse retningslinjer ved at fremlægge en national handlingsplan for beskæftigelsen.

1.2. Den 8. september vedtog Kommissionen sin "beskæftigelsespakke", der opstiller centrale EU-retningslinjer for beskæftigelsespolitikken og strukturreformer på arbejdsmarkederne. Pakken består af:

- Udkast til fælles rapport om beskæftigelsen 1999(4)

- Kommissionens forslag til retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik i 2000(5)

- Kommissionens henstilling med henblik på Rådets henstilling om gennemførelsen af medlemsstaterne beskæftigelsespolitik(6).

1.3. Det Europæiske Råd skal drøfte beskæftigelsesretningslinjerne og vedtage konklusioner herom på topmødet i Helsingfors den 11. og 12. december.

1.4. Nærværende udtalelses formål er at komme med en klar udmelding fra Regionsudvalget om vigtigheden af det lokale og regionale niveaus rolle inden for beskæftigelsen, at foreslå formuleringer af retningslinjerne, som tager højde herfor i praksis, at foreslå, at de lokale og regionale myndigheder inddrages i udarbejdelsen af den enkelte medlemsstats svar samt at opfordre Helsingfors-topmødet den 11.-12. december til i højere grad at anerkende de lokale og regionale myndigheders rolle.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Den europæiske beskæftigelsesstrategi

2.1.1. Regionsudvalget har deltaget aktivt i udviklingen af den europæiske beskæftigelsesstrategi. I en række nyligt vedtagne udtalelser har Regionsudvalget understreget vigtigheden af de lokale og regionale aspekter i denne sammenhæng. Regionsudvalget er af den opfattelse, at implementeringen af beskæftigelsesretninglinjerne kræver, at de lokale og regionale myndigheder spiller en aktiv rolle. Endvidere skal man holde sig for øje, at erfaringer fra det lokale og regionale plan kan være en inspirationskilde på nationalt og europæisk plan.

2.1.2. På den baggrund har Regionsudvalget i samarbejde med De Europæiske Kommuners og Regioners Råd (CEMR) foreslået en kampagne med titlen "Lokal indsats for beskæftigelsen", som skal lanceres på europæisk plan med det formål at støtte de lokale og regionale myndigheder i deres bestræbelser for at omsætte retningslinjerne til handling i deres egen politik. Regionsudvalget konstaterer med tilfredshed, at Europa-Kommissionen støtter dette initiativ, og at Europa-Parlamentet i dets egenskab af budgetmyndighed også har modtaget dette initiativ positivt.

2.1.3. Det er imidlertid Regionsudvalgets opfattelse, at der er plads til en bedre anerkendelse af de lokale og regionale myndigheders rolle i forbindelse med beskæftigelsesretningslinjerne og medlemsstaterne implementering af disse. I nærværende udtalelse vil Regionsudvalget sætte fokus på forslaget til beskæftigelsesretningslinjer for år 2000. På et senere stadium vil Regionsudvalget gerne tage debatten op med medlemsstaterne om den praktiske omsætning af beskæftigelsesretningslinjerne.

2.2. Udkast til fælles rapport om beskæftigelsen 1999

2.2.1. Udkastet til fælles rapport om beskæftigelsen bygger på Kommissionens analyse af medlemsstaternes rapporter om gennemførelsen af deres nationale handlingsplaner for beskæftigelsen for 1998 og de foranstaltninger, der er truffet på nationalt niveau for at implementere beskæftigelsesretningslinjerne for 1999. Generelt ser det ud til, at medlemsstaterne i højere grad har satset på forebyggelse og søgt at bekæmpe ledigheden med nye initiativer, men ifølge rapporten er der behov for "at gå mere beslutsomt til værks på centrale politikområder, nemlig ved at opstille nationale målsætninger".

2.3. De lokale og regionale myndigheders rolle i forbindelse med formuleringen og gennemførelsen af de nationale beskæftigelseshandlingsplaner

2.3.1. De lokale og regionale myndigheder har en påskønnelsesværdig rolle at spille, når handlingsplanerne skal bringes til udførelse i medlemsstaterne. Tidligere udtalelser fra Regionsudvalget har peget på de fordele, inddragelsen af de lokale og regionale myndigheder kan have for den lokale jobskabelse.

2.3.2. De lokale og regionale myndigheder er unikke i og med den dobbeltrolle, de har som serviceudbydere og i mange tilfælde som store arbejdsgivere. De har dermed en afgørende rolle at spille i jobskabelsen. I samspil med lokale partnere og specialistgrupper medvirker de lokale og regionale myndigheder til at skabe rammevilkår, som fremmer jobskabelsen, og gennem lokale erhvervspolitiske strategier fremmer de aktivt erhvervsudviklingen.

2.3.3. Som demokratisk valgte organer tæt på borgerne påtager de lokale og regionale myndigheder sig ikke-lovbundne ekstraopgaver for at hæve livskvaliteten for alle deres borgere. På den måde fremmer de aktivt en politik, som sikrer lige muligheder for ældre medborgere og udsatte befolkningsgrupper.

2.3.4. Den fælles rapport for 1999 viser, at det kun er nogle få lande, der har lagt deres aktive arbejdsmarkedspolitik ud til det regionale eller lokale plan. I de lande, hvor det er sket, peger de positive resultater på, at det samme burde tages under overvejelse i alle medlemsstater. I en stadig mere differentieret og global økonomi er skræddersyede initiativer - med afsæt i et solidt kendskab til de erhvervspolitiske rammevilkår i regioner og lokalområder - afgørende for succes. Medlemsstaterne bør altså i større omfang satse på det "lokale i det globale", når de udarbejder og gennemfører deres beskæftigelseshandlingsplaner. Som eksemplerne i bilag A viser, er de lokale og regionale myndigheders involvering af relevans inden for alle fire søjler.

2.3.5. Man kan lære meget af at studere erfaringerne fra såkaldte europæiske "industrial districts", som det italienske "Emiglia Romana" og de tyske Baden-Württemberg eller "clusters" i mindre skala såsom det portugisiske Vale Do Ave eller det danske Herning/Ikast-område. I alle disse regioner har de regionale og lokale myndigheder forenet deres anstrengelser og kompetencer med erhvervslivet, lokalsamfundet og fagforeningerne for at varetage fællesskabets tarv; sigtet er at udvikle regionale eller lokale vækst- og beskæftigelsespoler ved at udnytte de styrkepositioner, alle regioner har i den globale økonomi.

2.3.6. Endvidere har de beskæftigelsesinitiativer, der i dag konkret er iværksat i de 15 medlemsstater som led i de territoriale beskæftigelsespagter, som fremmes af Kommissionen, været særligt fremtrædende. I den sammenhæng har Kommissionen satset på lokalforvaltningens rolle som bindeled og mægler mellem de økonomiske aktører, arbejdsmarkedets parter og borgerne. Disse initiativer har i de seneste måneder haft en positiv indvirkning på såvel økonomien som beskæftigelsen.

2.3.7. En oplagt igangsætning af et forløb, der støtter de lokale initiativer, vil være at indbygge den regionale og lokale dimension i de relevante retningslinjer for at få de nationale beskæftigelseshandlingsplaner og dermed politikerne til at tage hensyn til de lokale og regionale myndigheder. Regionsudvalget opfordrer derfor medlemsstaterne til at lade repræsentanter for de lokale og regionale myndigheder indgå i de nationale udvalg, der har til opgave at udarbejde og iværksætte de nationale beskæftigelseshandlingsplaner.

2.4. Henstillinger vedrørende medlemsstaternes gennemførelse af deres beskæftigelsespolitik

2.4.1. For første gang har Kommissionen foreslået Ministerrådet at rette henstillinger til enkeltmedlemsstater om beskæftigelsespolitikken. Disse henstillinger er udarbejdet på grundlag af en komparativ analyse af medlemsstaternes resultater og af væsentlige mangler i gennemførelsen af 1998-retningslinjerne og iværksættelsen af 1999-retningslinjerne.

2.4.2. Regionsudvalget kan godkende det princip, at Rådet retter henstillinger til enkeltmedlemsstater om deres resultater. Medlemsstaterne bør imidlertid indrømmes fleksibilitet, så de kan fremvise kreativitet i deres beskæftigelsespolitiske udspil og ikke af Rådet tvinges til at følge et bestemt spor. Regionsudvalget slår til lyd for, at (1) regionale fremmemuligheder sikres tilstrækkeligt spillerum og (2) at der gives plads til regionale og lokale aktiviteter med sigte på at finde meningsfyldt beskæftigelse til marginaliserede grupper.

2.5. Beskæftigelsesretningslinjer for år 2000

2.5.1. Kommissionen har foreslået nogle mindre ændringer i formuleringen af retningslinjerne på områder, hvor den finder, at medlemsstaterne bør yde en kraftigere indsats.

2.5.2. Regionsudvalget bifalder disse mindre ændringer, eftersom de sigter på at befordre integrationen af potentielt ugunstigt stillede grupper og på at fremme uddannelse og efteruddannelse på IT-området. Som tidligere nævnt, frembyder de lokale myndigheders rolle som serviceudbydere og arbejdsgivere en enestående mulighed for at omsætte disse retningslinjer til virkelighed.

2.5.3. En sådan aktivitet udfoldes, når det drejer sig om Retningslinje 4, hvor de lokale myndigheder aktivt opmuntrer ældre medborgere til især at benytte sig af tilbud om livslang læring. En tidligere udtalelse fra Regionsudvalget(7) peger klart på den rolle, de lokale myndigheder har nu og i fremtiden med hensyn til at støtte de ældre medborgere.

2.5.4. Områderne uddannelse og træning, som diskuteres i forbindelse med Retningslinje 7 og 8, falder inden for de lovbundne opgaver hos mange lokale og regionale myndigheder rundt omkring i Fællesskabet. Mange lokale myndigheder går aktivt ind for at løse problemet med de unge, der forlader skolesystemet i utide, og har også indført foranstaltninger for at tage højde for informationssamfundet.

2.5.5. Regionsudvalget støtter ændringerne til Retningslinje 8 for det kommende år, men ser et par problempunkter i den forbindelse. I udgangssituationen vil der være nogle meromkostninger for at nå dette mål i form af uddannelse af lærere og indkøb af udstyr, og for det andet vil der blive lagt nogle ekstraopgaver over på lærerne, der skal sikre, at eleverne ikke har adgang til upassende sider på Internettet. Alt imens man hilser denne retningslinje velkommen, kan budgetmæssige hensyn altså lægge restriktioner på opfyldelsen af dette mål.

3. Særlige bemærkninger: Regionsudvalgets forslag til ændring af beskæftigelsesretningslinjerne for år 2000

3.1. Anerkendelse af de lokale og regionale myndigheders rolle med hensyn til at støtte SMV - Retningslinje 11

3.1.1. De lokale og regionale myndigheder yder som led i deres beskæftigelsesbefordrende opgave en række støttetjenester til SMV'erne. Af disse serviceydelser skal nævnes: give råd og vejledning, stille erhvervsejendomme (herunder indrettede erhvervslokaler til nyetablerede firmaer) til rådighed, yde tilskud samt indpasse erhvervspolitikken i overordnede strategier for erhvervsudvikling og social integration.

3.1.2. For at sikre, at der i retningslinjerne tages højde for denne rolle, foreslår Regionsudvalget følgende tilføjelse i slutningen af Retningslinje 11:

"Med hensyn til sidstnævnte uddannelse og assistance og fjernelse af enhver hindring for selvstændig erhvervsvirksomhed bør de lokale og regionale myndigheders og arbejdsmarkedets parters særlige rolle og ansvar på disse områder, for så vidt de falder ind under eller er relevante for deres opgaver eller aktiviteter, nyde større anerkendelse og støtte."

3.2. Det lokale/regionale niveaus rolle med hensyn til at fremme jobskabelse - Retningslinje 12

3.2.1. Retningslinje 12 er ændret væsentligt. Regionsudvalget finder imidlertid ikke, at de lokale og regionale myndigheders unikke stilling kommer tilstrækkeligt klart til udtryk i den foreliggende tekst.

3.2.2. Den foreslåede Retningslinje 12 lyder således:

"fremme foranstaltninger for fuldt ud at udnytte de muligheder, som jobskabelse giver både på lokalt plan og i den tredje sektor og navnlig i forbindelse med nye aktiviteter rettet mod behov, som markedet endnu ikke kan tilfredsstille, og samtidig indkredse og reducere de hindringer, som bremser disse muligheder; i den forbindelse skal man blive bedre til at erkende og fremme den særlige rolle og det ansvar, som de regionale og lokale partnere såvel som arbejdsmarkedets parter har; hertil kommer, at man i fuldt omfang bør udnytte den rolle, som de offentlige arbejdsformidlingskontorer spiller, når der er tale om dels at identificere, hvilke lokale muligheder for beskæftigelse der findes, dels at forbedre de lokale arbejdsmarkeder(8)."

3.2.3. I 1998 refereredes der i den 12. retningslinje direkte til "de lokale myndigheders og arbejdsmarkedsparternes særlige rolle". Regionsudvalget finder det nødvendigt, at der gøres klart rede for de lokale og regionale myndigheders nøglerolle, som på baggrund af disse myndigheders særlige opgaver og generelle politiske ansvarsbeføjelser er væsensforskellig fra de roller, andre lokale og regionale aktører har. Regionsudvalget foreslår følgende reviderede tekst:

"fremme foranstaltninger for fuldt ud at udnytte de muligheder, som jobskabelse giver både på lokalt plan og i den tredje sektor og navnlig i forbindelse med nye aktiviteter rettet mod behov, som markedet endnu ikke kan tilfredsstille, og samtidig indkredse og reducere de hindringer, som bremser disse muligheder; i den forbindelse skal man blive bedre til at erkende og fremme den særlige rolle og det ansvar, som de regionale og lokale myndigheder og deres partnere såvel som arbejdsmarkedets parter har; hertil kommer, at man i fuldt omfang bør udnytte den rolle, som de offentlige arbejdsformidlingskontorer i partnerskab med de lokale og regionale myndigheder spiller, når der er tale om dels at identificere, hvilke lokale muligheder for beskæftigelse der findes, dels at forbedre de lokale arbejdsmarkeder(9)."

3.2.4. Partnerskab mellem lokale og regionale myndigheder og den offentlige arbejdsformidling er ligeledes nødvendig, når der skal udarbejdes aktive beskæftigelsesudviklingsforanstaltninger og udformes og iværksættes erhvervsvejledningstiltag og støttetjenester, som skal understøtte lokale udviklingsinitiativer, der prioriterer beskæftigelsesvirkningen.

3.3. De lokale og regionale myndigheder som arbejdsgivere - Retningslinje 20

3.3.1. De lokale og regionale myndigheder har i deres rolle som arbejdsgiver - i nogle tilfælde storarbejdsgiver - en forpligtelse over for alle deres borgere til at optræde som ansvarlige arbejdsgivere, der tilbyder lige muligheder med hensyn til beskæftigelse og dermed sikrer, at myndigheden i sin struktur afspejler det samfund, den tjener. Lokale og regionale myndigheder har som store arbejdsgivere erfaringer med at anvende ligebehandlingsprincippet; på den baggrund vil Regionsudvalget foreslå følgende tilføjelse til Retningslinje 20:

3.3.2. I slutningen af Retningslinje 20 tilføjes:

"Medlemsstaterne vil træffe aftale med de lokale og regionale myndigheder i og med de erfaringer, disse myndigheder har som vigtige arbejdsgivere, om i fællesskab at efterkomme og implementere denne retningslinje."

3.4. Direkte inddragelse af det lokale og regionale niveau i udarbejdelsen af de nationale beskæftigelseshandlingsplaner

3.4.1. Som anført i relation til de specifikke retningslinjer ovenfor, er det nødvendigt, at medlemsstaterne anerkender og støtter den særlige rolle og det ansvar, som de lokale og regionale myndigheder og arbejdsmarkedets parter har, når de iværksætter en række af disse aktiviteter. I det øjemed vil Regionsudvalget gerne foreslå en supplerende retningslinje:

"23. Medlemsstaterne bør opfordre de lokale og regionale myndigheder og arbejdsmarkedets parter til at udarbejde eller direkte yde et bidrag til forberedelsen og implementeringen af de nationale handlingsplaner for beskæftigelsen."

4. Anbefaling til Helsingfors-topmødet

4.1. Regionsudvalget kan godtgøre, at de lokale og regionale myndigheder aktivt har bidraget og fremdeles bidrager til at udmønte den europæiske beskæftigelsesstrategi på det lokale plan.

4.2. De lokale og regionale myndigheder spiller som demokratisk valgte organer tæt på borgerne og som arbejdsgivere og serviceudbydere en unik rolle, hvorved de er i stand til at fremme og engagere sig i aktiviteter vedrørende beskæftigelse af ældre personer og lige muligheder for mænd og kvinder og ugunstigt stillede grupper. Det øger disse myndigheders troværdighed og værdifuldhed.

4.3. Regionsudvalget appellerer atter en gang til de nationale regeringer om formelt at anerkende og inddrage de lokale og regionale myndigheder i udformningen og iværksættelsen af de nationale beskæftigelseshandlingsplaner. Det anmoder Helsingfors-topmødet og Rådet om at tage højde for dette princip i beskæftigelsesretningslinjerne. Det beder også Europa-Parlamentets medlemmer anerkende dette princip.

4.4. Regionsudvalget vil meget gerne have lejlighed til sammen med Kommissionen at diskutere baggrund og begrundelse for henstillinger, som rettes til Ministerrådet.

5. Konklusioner

5.1. Regionsudvalget fordrer atter en gang, at de lokale og regionale myndigheder inddrages i udformningen og gennemførelsen af de nationale handlingsplaner for beskæftigelsen. Inddragelse af de lokale og regionale myndigheder er således afgørende i betragtning af den betydelige medfinansiering, disse myndigheder bidrager med,

5.2. Regionsudvalget foreslår en række ændringer til retningslinjerne, som anerkender den rolle, de lokale og regionale myndigheder spiller, bl.a. i forbindelse med fremme af beskæftigelsesudviklingstiltag. I øvrigt er det vigtigt, at der i de nationale handlingsplaner tages hensyn til de lokale og regionale myndigheders foranstaltninger på beskæftigelsesområdet, eftersom de nationale regeringers prioriteringer ikke bør være de eneste, der er repræsenteret,

5.3. Regionsudvalget foreslår en kampagne "Lokal Indsats for Beskæftigelsen", som på EU-planet understøtter de lokale og regionale myndigheder i deres bestræbelser for at omsætte de nationale beskæftigelsesplaner til handling,

5.4. Regionsudvalget accepterer princippet om, at der rettes henstillinger til medlemsstaterne om beskæftigelsespolitik,

5.5. Regionsudvalget appellerer til Helsingfors-topmødet og Rådet om at støtte de lokale og regionale myndigheders inddragelse i de nationale beskæftigelseshandlingsplaner.

Bruxelles, den 18. november 1999.

Manfred DAMMEYER

Formand for

Regionsudvalget

(1) CdR 156/99 fin - EFT C 293 af 13.10.1999, s. 70.

(2) CdR 279/98 fin - EFT C 51 af 22.2.1999, s. 59.

(3) CdR 91/99 fin - EFT C 293 af 13.10.1999, s. 1.

(4) SEK(1999) 1386 endelig udg.

(5) KOM(1999) 441 endelig udg.

(6) KOM(1999) 445 endelig udg.

(7) CdR 442/99 fin - EFT C 374 af 23.12.1999, s. 36.

(8) Teksten i fede typer refererer til de ændringer i retningslinjen, der er foreslået af Kommissionen.

(9) Teksten i fede typer refererer til Regionsudvalgets forslag til ændringer i retningslinjen, som den er formuleret af Kommissionen.

BILAG

til Regionsudvalgets udtalelse

Beskæftigelsesegnethed

Den danske regering har (ved lov) indført en pligt for hver af de 275 kommuner til at nedsætte udvalg til bekæmpelse af ledigheden og forebyggelse af social udstødning. Udvalgene er sammensat af de lokale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante aktører på arbejdsmarkedet. Formålet er at ansvarliggøre alle relevante aktører i forhold til denne vanskelige udfordring.

Iværksætterkultur

Iværksætteri er et område, hvor virksomhederne møder hindringer på grund af forskellige forvaltningsniveauer. De lokale myndigheder i Italien har taget skridt for at lempe nogle af disse hindringer gennem et "One-stop-shop"-program, der er blevet markedsført af Catania kommune og siden er indført ved lov i alle kommuner. Den italienske regering har påtaget sig at afregulere og forenkle 122 procedurer, der er lagt fast i over 400 administrative bestemmelser. På baggrund af "Investi a Catania"-projektet er der fremlagt 252 projekter, som har resulteret i 1700 nye job.

Tilpasningsevne

I Storbritannien kan de lokale myndigheder ikke deltage direkte i ordninger, der giver ledige tilbud om aktivering i job. Sandwell Metropolitan Authority i West Midlands har i samarbejde med arbejdsformidlingen udviklet en ordning, hvor man identificerer jobmuligheder i den lokale forvaltning, som ledige har gode chancer for at opnå på grundlag af meritter. Der er tale om ansættelsesforhold af 6 måneders varighed. Der udpeges en koordinator, som bistår den aktiverede og personalet på stedet. Under brug af ESF-midler påregner myndigheden, at 20 yderligere jobtilbud kan finansieres over de næste tre år.

Lige muligheder

På baggrund af, at lige muligheder er solidt lovfæstet i traktaten, er der fra de nationale regeringers side taget initiativ til en lang række forslag og rammer vedrørende børnepasning, som imidlertid implementeres af de lokale myndigheder. De lokale myndigheder i Finland afholder udgifter på 1,3 milliarder om året for at sikre alle børn under 7 år retten til en fuldtidsplads i en kommunal børnehave/vuggestue, ligesom skolesøgende børn modtager et varmt måltid på skolen. Disse tilbud har gjort det muligt for begge forældre at være udearbejdende.