Udtalelse om:

- Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet vedrørende et flerårigt fællesskabsprogram til stimulering af udviklingen af en europæisk multimedieindholdsindustri og tilskyndelse til anvendelse af multimedieindhold i det spirende informationssamfund (INFO 2000), og - Kommissionens forslag til Rådets beslutning vedrørende vedtagelsen af et flerårigt EU-program til stimulering af udviklingen af en europæisk industri for multimedieindhold i det spirende informationssamfund (INFO 2000) () (96/C 82/09)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 14. september 1995 under henvisning til EF-traktatens artikel 130 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emner.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Giampaolo Pellarini til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 29. november 1995.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 331. plenarforsamling af 20. og 21. december 1995, mødet den 21. december 1995, enstemmigt følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Programmet INFO 2000, som faktisk er en videreførelse af IMPACT-programmet, skal fremme udviklingen af nye multimedieprodukter og -tjenester (Multimedia - kombination af tekst, grafik, billeder, lyd og andre »medier« i en digital præsentation) og stimulere efterspørgselen efter dem. Programmet dækker perioden fra den 1. januar 1996 til den 31. december 1999 og tildeles et budget på 100 millioner ECU.

1.2. Informationsindholdsindustrien omfatter forlagsvirksomhed inden for de trykte medier (aviser, bøger, publikationer i almindelighed osv.), forlagsvirksomhed inden for de elektroniske medier (databaser, lyd- og billedbaserede informationstjenester - audiotex og videotex, fax- og CD-baserede tjenester og videospil) samt den audiovisuelle industri (tv, radio, biografer).

1.3. I EU tegnede indholdsindustrien sig i 1994 for en anslået årsomsætning på 150 milliarder ECU og gav beskæftigelse til mere end 2 millioner ansatte.

1.4. I programmet opereres der med tre aktionslinjer:

- stimulering af efterspørgsel og mobilisering af brugere;

- udnyttelse af den information, der findes hos den offentlige sektor i Europa;

- aktivering af Europas multimediepotentiale.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Det er efterhånden alment accepteret, at etableringen af en global informationsinfrastruktur (GII) vil få så store følger for de nationale økonomier, markedet og den enkelte borgers livskvalitet, at de tåler sammenligning med den industrielle revolutions konsekvenser for landbrugssamfundet i det 18. århundrede.

2.1.1. Det er spørgsmålet, om vort samfund kan klare følgerne af denne udvikling, hvis vi udelukkende sætter vor lid til markedskræfternes frie spil, eller om processen skal styres fleksibelt og kontrolleres.

2.1.2. Sidstnævnte skulle i teorien være muligt, fordi vi i dag råder over viden, prognosemetoder og avancerede teknologiske midler, som gør det muligt at opstille scenarier og modeller, der i vidt omfang afspejler en fremtidig situation, og som løbende kan ajourføres. Dermed kan vi opnå større indsigt i de problemer, der skal løses.

2.2. Impulser til mere indgående overvejelser kommer dels fra vigtige aktører i samfundet såsom fagforeninger, forbrugersammenslutninger og arbejdsgiverforeninger, dels fra spydspidsnationer som USA og Japan.

2.2.1. Alle er meget optagede af mulighederne for at skabe nye arbejdspladser, dvs. beskæftigelsesmulighederne, samtidig med at der afhængigt af de forskellige holdninger og interesser også lægges vægt på andre emner, f.eks. de offentlige tjenesters rolle, når det drejer sig om at bevare kulturarven og sikre et tilfredsstillende udbud af almene tjenester, adgangen til informationer, privatlivets beskyttelse, begrænsning af brugeromkostningerne samt klare regler på områder som standardisering, licensudstedelse, ligelige konkurrencevilkår og intellektuelle ejendomsrettigheder.

2.2.2. Efter en euforisk periode, hvor et væld af initiativer blomstrede, er USA nu inde i en mere forsigtig fase, fordi amerikanske virksomheder befinder sig i en situation med udpræget retsusikkerhed.

2.2.2.1. Som et vidnesbyrd herom er nogle af de største fusioner inden for informationsindustrien, der nogen sinde er bebudet, endnu ikke gennemført, og det er de planlagte lovgivningsreformer inden for telekommunikation, der sætter tempoet.

2.2.3. I Japan har den monopolistiske markedskontrol, der udøves af NTT (Nippon Telegraph and Telephone Public Corp.) og KDD (Kokusai Denshin Denwa Ltd.), ikke medført generelle omkostningsbegrænsninger og i sidste instans faktisk hæmmet de nye tjenesters udbredelse.

2.2.3.1. Den japanske regering nedsatte for nylig en arbejdsgruppe om informationspolitik med henblik på at afhjælpe dette problem, og regeringen stiller sig åbent over for gensidige kontakter med især EU.

2.3. EU har sat sig for at liberalisere alle teleinfrastrukturer og -tjenester inden den 1. januar 1998.

2.3.1. Samtidig vil EU vedtage en lovgivningsramme, hvori en række generelle principper skal fastlægges, f.eks.: forsyningspligten, licensudstedelse, sikring af ligelige konkurrencevilkår, standardisering, beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, privatlivets beskyttelse mv.

2.3.2. Denne liberaliseringsproces er nok nødvendig for at realisere informationssamfundet, men EU må også med konkrete handlinger vise sin vilje til at styre processen ved hurtigt først at iværksætte både en lovramme, der lever op til de nye teknologiske og kommercielle realiteter, og de flerårige EU-programmer, der skal fremme udviklingen af de berørte sektorer.

2.4. Den 13. juli 1995 nedsatte Kommissionen et forum bestående af europæiske eksperter på området, som har til opgave at analysere, kommentere og kritisere de forskellige aspekter af det kommende informationssamfund.

2.4.1. Det drejer sig kort sagt om følgende aspekter: konsekvenserne for arbejdets tilrettelæggelse, beskyttelsen af demokratiet, de offentlige tjenesters kvalitet og gennemsigtighed, ophavsrettigheder og privatlivets beskyttelse, fri adgang, den kulturelle dimension mv.

2.4.2. Denne ambitiøse og meget vanskelige opgave går i praksis ud på at skitsere informationssamfundets fremtidige scenarier så nøjagtigt som muligt ved at kortlægge mulighederne, risiciene, hindringerne og de strategiske målsætninger, så Kommissionen får et bedre beslutningsgrundlag.

2.4.3. De emner, der drøftes i nævnte forum, har stor politisk relevans for fastlæggelsen af lovrammen og er sammenfaldende med målsætningerne for INFO 2000.

3. Bemærkninger til programmet INFO 2000

3.1. ØSU tilslutter sig, at det er nødvendigt at udbygge EU's programmer inden for information og telekommunikation med et specifikt tiltag til fordel for indholdsindustrien, ikke mindst når man tager i betragtning, at Europa råder over et bredt spektrum af kulturelle værdier og historiske traditioner, som helt frem til det enogtyvende århundrede har sikret det europæiske kontinent en position som kulturel, økonomisk og social referencemodel.

3.1.1. Disse karakteristika hæmmer imidlertid også udviklingen og spredningen af nye kulturmønstre, som i stadig større udstrækning bygger på brug af de nye digitalteknologier, eftersom de europæiske borgere selv i det indre marked fortsat må leve med de mange sprog, forskellene i lovgivningerne og de store forskelle i de forskellige tjenesters omkostninger og priser.

3.1.2. På den baggrund er det nødvendigt at stimulere multimedieindholdsindustrien, og det gælder ikke kun industriens virksomheder, men også den offentlige administration, undervisningssektoren, forskningen og de enkelte borgere.

3.2. Som et supplement til de øvrige programmer under det fjerde FTU-rammeprogram sigter INFO 2000 mod dels at udnytte den europæiske indholdsindustris stærke sider, dels at styrke dens svage sider.

3.2.1. Programmets langsigtede strategiske målsætninger og aktionslinjer lever op til de overordnede præmisser for projektet. Der sættes her mere fokus på målsætninger vedrørende udviklingen af den europæiske indholdsindustri, som afgjort er et kardinalpunkt, end på systemet af informationstjenester, som ganske vist er et af de vigtigste områder, men ikke det eneste.

3.3. På baggrund af ovenstående overvejelser giver Kommissionens meddelelse og det indeholdte programforslag anledning til utilfredshed på mindst fire punkter.

3.3.1. Kommissionen betegner ganske vist indholdsindustrien som et af nøgleelementerne i informationssamfundet, men udelukkende på baggrund af dens produktions- og beskæftigelsesmæssige aspekter og dens store betydning for udviklingen af fremtidens samfund. Kommissionen undersøger ikke de økonomiske og sociale konsekvenser, som f.eks. kan opstå på grund af den indflydelse, de store forlagskoncerner kan udøve, den potentielle koncentration inden for massemedierne og den tyngende usikkerhed om mulighederne for at sikre ægte pluralisme på informationsområdet.

3.3.2. I Kommissionens dokument støder man hyppigt på termer som liberalisering, konkurrenceevne og fri konkurrence, men behovet for regler nævnes stort set ikke, eller i hvert fald kun i forbifarten, og der henvises heller ikke til de minimumsregler, der forlængst er blevet stillet i udsigt. Det tages nærmest for givet, at reglerne vil være der til tiden.

3.3.2.1. Denne holdning fremkalder en følelse af usikkerhed - en stor del af programmets projekter tager trods alt sigte på lovbestemmelser og regler (jf. f.eks. ophavsretten eller intellektuelle ejendomsrettigheder).

3.3.3. Med hensyn til finansieringsrammen vil man ved blot at dividere det samlede beløb med antallet af forventede projekter nå frem til, at der gennemsnitligt vil være ca. 250 000 ECU pr. projekt. Selv om det afhængigt af projektet naturligvis kan være mere eller mindre, er det klart utilstrækkeligt og minder os desværre om risikoen for, at EU's støttemidler spredes drypvist.

3.4. Endelig skal det bemærkes, at der er et grelt misforhold mellem det meget kortfattede forslag til Rådets beslutning og den overvældende mængde af bilag. Dette kan kun vække undren og lede tankerne hen på overdrevet bureaukrati og vidtgående skønsbeføjelser i forbindelse med projektudvælgelsen.

4. Bemærkninger til programmets aktionslinjer

4.1. Ikke alene er den samlede finansieringsramme som nævnt yderst beskeden, men den procentuelle fordeling mellem de forskellige aktionslinjer synes også at være skæv. Man burde lægge hovedvægten på aktionslinje 3 (aktivering af Europas multimediepotentiale) og om nødvendigt overføre finansieringsmidler hertil fra aktionslinje 1 (stimulering af efterspørgsel og mobilisering af de europæiske brugere), der kunne være mere tidsbegrænset og i hvert fald er mindre omkostningskrævende.

4.1.1. Dette skøn støttes f.eks. af den store betydning og udbredelse, Internet allerede har fået som informationsmedium.

4.2. Da der ikke foretages nogen sondring mellem de aktioner, der indvirker direkte på indholdsproduktionen, og de aktioner, der vedrører markedsmekanismer og -regler, kunne programmet styrkes yderligere med en specifik aktionslinje, der sigtede mod at afhjælpe Europas svagheder på det punkt.

4.2.1. Især udviklingen af politikker for adgang (2.1), handel med intellektuelle ejendomsrettigheder (3.2) og udbredelse af brugen af standarder for multimedieindhold (4.2) må betragtes som teknisk-normative støtteinstrumenter, der kan afhjælpe de strukturelle svagheder, Europa lider under som følge af sin politiske, økonomiske og sproglige opsplitning. Disse instrumenter kunne samles i én aktionslinje.

4.3. Aktionslinje 1 - Stimulering af efterspørgsel og mobilisering af de europæiske brugere

4.3.1. I sin meddelelse »På vej mod informationssamfundet« (KOM(95) 224 endelig udg.) lægger Kommissionen stor vægt på tjenester af kollektiv interesse, og den erklærer, at de tjenester, der efterspørges af brugerne, har den højeste prioritet; det vil sige, at initiativerne bør tage sigte på at tilfredsstille faktiske eller potentielle behov.

4.3.2. Kommissionen bør derfor hurtigst muligt iværksætte behovsanalyser. INFO 2000 kan ikke begrænse sig til blot at stimulere efterspørgselen efter de nye produkter.

4.3.3. Det er kun ganske få store virksomheder, der har råd til at gennemføre markedsanalyser af dette omfang, men analyserne er også nødvendige for, at de små og mellemstore virksomheder kan få adgang til markedet på rimelige konkurrencevilkår.

4.3.4. Hvis Kommissionen - som det er tilfældet i forbindelse med mange EU-tiltag - specielt ønsker at fremme de små og mellemstore virksomheder, må den også formidle dem konkrete data, for det er utænkeligt, at små og mellemstore virksomheder, som ikke råder over de fornødne midler til sådanne analyser, skulle kaste sig ud i omkostningskrævende projekter uden at vide, om der er et marked for dem.

4.3.5. Et andet centralt punkt, der bør lægges vægt på, er begrænsningen af omkostninger og priser, og brugernes behov for optimal gennemsigtighed, også hvad angår meromkostninger ved tjenester og udstyr, fordi en lav pris på et produkt betyder langt mere for dets modtagelse på markedet end en omfattende oplysningskampagne.

4.3.6. I forbindelse med tidsplanen og forfaldsplanen for bevillingerne må man holde sig for øje, at aktionslinje 1 forbereder de andre. Denne linje bør derfor koncentreres mere på de første to år, så vejen kan banes for de første produktioner, der må forventes fra det tredje år og fremad.

4.3.7. De planlagte aktioner kan ledsages af aktioner, der skal fremme og lette erhvervelsen og udnyttelsen af multimedieprodukter og -tjenester, herunder uddannelses- og rådgivningstjenester, idet disse ikke alene rettes mod SMV-markedet, men også mod forbrugermarkedet, der ifølge mange analytikere er et af de største potentielle markeder for multimediesektoren.

4.3.8. I den forbindelse kunne man styrke grund-, erhvervs- og universitetsuddannelsernes rolle.

4.4. Aktionslinje 2 - Udnyttelse af den information, der findes hos Europas offentlige sektor

4.4.1. Denne aktionslinje omfatter en bred vifte af projekter, men for at sikre, at det offentlige kommer til at spille en mere aktiv rolle i forbindelse med de sociale aspekter, bør hovedvægten lægges på at udvikle aktioner til støtte for projekter vedrørende:

- multimedietjenester til borgerne, som mange lokale myndigheder i europæiske byer iværksætter eller planlægger med henblik på at øge livskvaliteten, især i de store metropoler, og nedbringe de omkostninger og den tid, den enkelte borger bruger på sine mellemværender med den lokale forvaltning;

- interaktive programmer på sundhedsområdet med henblik på at informere og rådgive såvel læger som patienter;

- støtteprogrammer inden for efter- og videreuddannelse;

- særlige informationsprogrammer til virksomhederne vedrørende regionalstøtte.

4.4.2. Disse projekter kan ikke blot bidrage til at udvikle indholdsindustrien, men også til en mere tætforgrenet udbredelse af multimediekulturen gennem praktiske løsninger, der anvendes i dagligdagen.

4.4.3. Dette skal ske for at styrke nogle af programmerne under det 4. rammeprogram, som omfatter specifikke aktioner til dette formål (f.eks. TELEMATICS, underprogrammet TURA), omend handlerummet og ressourcerne er for begrænsede til at dække efterspørgselen.

4.5. Aktionslinje 3 - Aktivering af Europas multimediepotentiale

4.5.1. Virkningerne kunne øges, hvis man afsatte flere af programmets ressourcer til dette formål, især til aktion 3.1 (stimulering af europæisk multimedieindhold af høj kvalitet). I den forbindelse ville det være hensigtsmæssigt at tage midlernes fordeling på de forskellige aktioner op til fornyet vurdering, som påpeget i punkt 4.1, så en større andel af midlerne kan afsættes til aktiveringen af Europas multimediepotentiale.

4.6. Støtteaktioner

4.6.1. Med hensyn til støtteaktionerne kunne man integrere de europæiske videnskabs- og teknologiparkers og BIC's netværk i de planlagte aktioner (BIC = Business Innovation Center). Dette netværk er rigt på kompetencer og kapacitet, fordi det længe har arbejdet med at overføre viden og innovationer til industrisektoren. I den forbindelse kunne man udvikle aktioner til støtte for de specifikke parker, der beskæftiger sig med udvikling af multimedieindhold og -tjenester.

4.7. Uddannelse

4.7.1. ØSU må konstatere, at det foreliggende program nærmest tilsidesætter uddannnelsesproblematikken med den begrundelse, at dette spørgsmål henhører under andre EU-programmer.

4.7.2. Der er imidlertid et særligt problem for producenter, ophavsmænd og skabere af multimedieindhold. Det gælder ikke så meget den yngre generation, der helt naturligt har bedre adgangsforudsætninger, men mere den ældre generation, der har behov for omskoling, især i brug af de nye teknologier og produktionsmetoder, så de mangeårige erfaringer, de ligger inde med, ikke går tabt.

4.7.3. ØSU mener derfor, at der bør udvikles et særligt uddannelsesprogram, og henstiller, at Kommissionen anmoder CEDEFOP om at undersøge de forskellige aspekter af uddannelsesproblematikken på dette område.

5. Konklusioner

5.1. ØSU mener generelt, at Kommissionen undervurderer de socioøkonomiske konsekvenser, som en overdreven koncentration i massemedierne eller manglende sikring af informationskildernes mangfoldighed kan have.

5.2. Kommissionen støtter ganske vist aktivt principper som liberalisering, deregulering, konkurrence osv., men det er stærkt foruroligende, at de standarder, der skal anvendes som led i lovgivningen, endnu ikke er udviklet.

5.3. ØSU kan fuldt ud tilslutte sig målsætningerne i INFO 2000-programmet og bakker op om programmets hovedlinjer. På grundlag af debatten om emnet finder ØSU imidlertid, at det foreslåede program har visse svagheder; der er ikke overalt lagt en klar linje, og aktionsområdet er ikke nøje defineret.

5.4. ØSU er godt klar over, at informationsindhold er et vanskeligt emne at behandle, og at en overdreven forenkling af problemerne indebærer en række risici, men det har indtryk af, at principperne om gennemsigtighed og effektivitet i de påtænkte aktioner ikke anvendes fuldt ud i det foreliggende tilfælde.

5.5. ØSU erkender imidlertid, at et hurtigt EU-initiativ vedrørende indholdsindustrien er både ønskeligt og vigtigt, og henstiller derfor på baggrund af bemærkningerne i denne udtalelse, at Kommissionen overvejer mulighederne for at fastlægge følgende så klart som muligt i programmet:

5.5.1. Da der er en klar sammenhæng med andre fællesskabsprogrammer på informationsområdet, bør INFO 2000 efter ØSU's mening udformes som et instrument, der kan sikre en bedre helhedskoordinering.

5.5.2. Det samlede budget er meget beskedent, i hvert fald for den første fireårsperiode, og den procentuelle fordeling af midlerne på de forskellige aktionslinjer bør derfor ændres, så det europæiske multimediepotentiale kan udnyttes bedst muligt (jf. pkt. 4.1, 4.2, 4.3.6 og 4.5).

5.5.3. For at undgå for stor spredning af de begrænsede ressourcer og for at gøre tiltagene så effektive som muligt bør antallet af mulige projekter reduceres til et minimum på grundlag af nyttekriterier og under hensyntagen til sociale behov (jf. pkt. 3.3.3, 4.3.2 og 4.4.1).

Bruxelles, den 21. december 1995.

Carlos FERRER

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 250 af 26. 9. 1995, s. 4.