DA    DA DA 
 
DA 1   DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 13.11.2008 
SEK(2008) 2768 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
 
Bilag til 
 
Forslag til Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af 
indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger  
RESUMÉ AF KONSE KVENSANALYSE 
{COM(2008) 727 endelig} 
{SEC(2008) 2767}  
 
DA 2   DA 1. I NDLEDNING  
Direktivet om beskatning af opsparing 
Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indt ægter fra opsparing i form af rentebetalinger 
(i det følgende benævnt "dir ektivet") blev vedtaget i 2003. Medlemsstaterne begyndte at 
anvende direktivets bestemmelserne den 1. juli 2005 samtidig med, at Andorra, Liechtenstein, 
Monaco, San Marino og Schweiz indførte lign ende foranstaltninger inden for rammerne af 
aftaler indgået med EF. På samme dato begyndte ti afhængige eller associ erede territorier med 
Nederlandene og Det Forenede Kongerige at  anvende samme foranstaltninger som dem i 
direktivet. 
Det endelige mål med direktivet  er at give medlemsstaterne mulighed for at anvende deres 
indenlandske regler vedrørende  beskatning af rentebetali nger, som fysiske personer med 
bopæl på deres område modtager fra betalende  agenter etableret i andre medlemsstater.  
Med dette mål for øje giver di rektivet mulighed for automatisk udveksling af oplysninger om 
sådanne betalinger. I løbet af overgangsperiod en vil tre medlemsstater (Østrig, Belgien og 
Luxembourg) dog indføre en kildeskat og dele  indtægterne med den medlemsstat, hvor den 
retmæssige ejer er bosiddende, i sted et for at udlevere oplysninger.  
Kommissionens forslag til ændring af direktivet er baseret på den første af de rapporter, som 
Kommissionen skal fremlægge for Rådet hvert tredje år om, hvor dan direktivet fungerer, jf. 
direktivets artikel 18. Ifølge denne artikel  skal Kommissionen endvidere i påkommende 
tilfælde foreslå Rådet de ændringer af direktivet , som måtte være nødvendige for bedre at sikre en reel beskatning af indtæg ter fra opsparing og fjerne uønskede 
konkurrencefordrejninger. 
Som følge af de første afsløringer i februa r 2008 af sager om svig, som involverede EU-
borgere og fonde i Liechtenst ein, var der en debat i Råde t den 4. marts 2008, og Rådet 
opfordrede Kommissionen til at  fremskynde udformningen af en rapport om gennemførelsen 
af direktiv 2003/48/EF efter dets ikrafttrædelse den 1. ju li 2005. Den 29. april 2008 og inden 
præsentationen af artikel 18-rapporten ud gjorde Kommissionens arbejdsdokument 
[SEK(2008) 559] om forbedring af anvendelsesområdet for Råde ts direktiv 2003/48/EF om 
beskatning af indtægter fra opsparing i form af  rentebetalinger grundlaget for et mundtligt 
indlæg fra Kommissionen til Rådet den 14. maj 2008. Arbejdsdokumentet understregede de 
hovedproblemer, der er identificeret, samt rejs te nogle problemområder, som skal afklares 
med henblik på eventuelle forbedringer  af direktivets anvendelsesområde.  
Rapporten efter artikel 18 i direktivet blev vedtaget af Kommissionen den 15. september 2008 
[KOM(2008) 552] og forelagt Rådet.  
Rapporten var ledsaget af et arbejdsdokument fra Kommissione ns tjenestegrene indeholdende 
en økonomisk vurdering af virkningerne af Rå dets direktiv 2003/48/EF på baggrund af de 
tilgængelige data [SEK(2008) 2420]. Arbejdsdoku mentet giver kvantitative tilgange til en 
vurdering af, hvordan direktivet fungerer. De t analyserer udviklingen i visse udbytter fra 
investeringer. Derudover viser anal ysen virkningerne af gennemføre lsen af direk tivet på visse 
investeringsmønstre. Sidste del af dokumentet indeholder en stat istisk analyse af virkningen 
af gennemførelsen af direktivet på opsparinger og bankindskud.  
 
DA 3   DA 2. R EVISION AF DIREKTIVET  
Rapporten og forslaget om ændri ng er resultatet af en  lang analyseproces og åbne høringer. 
Processen blev lanceret i 2005, hvor Kommissionens tjenestegrene påbegyndte en 
undersøgelse af, hvordan direktivet fungerer og fo rtolkes, i samarbejde med eksperter fra 
medlemsstaternes skattemyndigheder i to arbe jdsgrupper, nemlig ar bejdsgruppe IV om 
direkte beskatning og arbejdsgruppen vedrørende administrativt samarbejde inden for direkte 
beskatning. Førstnævnte gruppe har koncentreret sig om juridiske og praktiske problemer 
vedrørende direktivets væsentlige dele, mens sidstnævnte gruppe har hjulpet med at føre 
tilsyn med den korrekte gennemførelse af direk tivet med hensyn til udveksling af oplysninger 
og overførsel af midler i forb indelse med deling af provenu.  Den har endvidere hjulpet med at 
udvikle formatet for udve ksling af oplysninger. 
Sideløbende med de grupper, hvori deltage r repræsentanter for medlemsstaternes 
skattemyndigheder, blev der i starten af 2007 ne dsat en særlig eksp ertgruppe vedrørende 
beskatning af opsparing bestående af eksp erter inden for bankvirksomhed, forsikring, 
investeringsfonde og kapitalfor valtning og hermed beslægtede brancher i EU. Denne gruppe 
forsynede Kommissionen med sy nspunkter fra EU's markedsaktører om anvendelsen af 
direktivet , og den var samtidig med til at tilret telægge en første undersøgelse af, hvilke følger 
det kunne få for markederne, hvis direktivet blev ændret på baggrund af resultaterne af 
revisionsprocessen.  
Der findes mere detaljerede oplysninger om re visionsprocessen på følgende webadresse: 
http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/personal_tax/savings_tax/savings_directive_review/index_en.htm  
Til trods for medlemsstaternes og markedsa ktørernes bestræbelser på at forsyne 
Kommissionen med statistikker er statistikkernes  kvalitet og kvantitet ikke tilstrækkelig til, at 
der kan udarbejdes en detaljeret kvantitativ analyse. Manglen på kvantitative data er dog ikke nødvendigvis en hindring for at udføre en orde ntlig analyse af de problemer, som blev 
identificeret i løbet af høringsprocessen, elle r for at fremkomme me d forslag til passende 
løsninger. Der er endvidere behov for at fo regribe udviklingen med udgangspunkt i inputtet 
fra de deltagende parter, so m med al tydelighed viser, at  systemet skal forbedres. 
3. K
ONSTATEREDE PROBLEMER OG BEHOV FOR LØSNINGER  
Samrådet med erhvervslivet og de nationale myndi gheder har vist, at direktivets dækning ikke 
er så omfattende, som det i princippet var he nsigten i overensstemmelse med den enstemmige 
rådskonklusion af 27. november 200 0, som direktivet er baseret på , og at direktivet indeholder 
visse smuthuller. Sådanne smuthuller er skadelig e for direktivets effektivitet, uanset om det 
anvendes i form af automatisk udveksling af oplys ninger eller, i en overgangsperiode, gennem 
opkrævning af en kildeskat. De udgør også en po tentiel kilde til markedsforvridninger, da de 
forhindrer en ensartet behandli ng af sammenlignelige situationer. 
 
DA 4   DA  
Der foreligger bevis for, at direktivet kan om gås i forbindelse med betalinger inden for EU 
ved at: 
1. anvende formidlende investeringsinst rumenter (juridiske personer eller 
konstruktioner), som ikke er dækket af den nuvær ende formelle definiti on af retmæssig ejer 
(som kun henviser til personer), og som i dag ikke er forpligtet til selv at handle som 
betalende agenter, og/eller 
2. omlægge sin investeringsportefølje på en sådan måde, at indtæg terne fortsat falder 
uden for direktivets definition af  rentebetalinger, samtidig med at der drages fordel af 
risikobegrænsningen, fleksibiliteten og det på forh ånd fastsatte investeri ngsafkast, som svarer 
til fordringer. 
En afbalanceret løsning på at lukke smuthulle rne skal tage hensyn til såvel direktivets tre 
væsentlige elementer, nemlig "retmæssig ejer", "betalende agent" og "indtægter fra opsparing 
i form af rentebetalinger", som den administ rative byrde, der pålægges de betalende agenter 
og medlemsstaterne, behovet for at sikre medl emsstaternes skatteindtæg ter og den finansielle 
sektors konkurrenceevne. 
Hvis arbejdet med at finde løsninger, der ka n sikre en mere retfær dig og konsekvent dækning 
af foranstaltningerne, forsinkes, kan de r opstå mere åbenlyse fordrejninger af 
markedsvilkårene for sammenlignelige varer og investeringsinstrumenter. 
For de tre medlemsstater, som deltager i overgangsordningen (samt de områder og lande uden 
for EU, som samarbejder i form af en kildes kat), er det tidsmæssige aspekt af særlig 
betydning, da risikoen for forvridning mellem sa mmenlignelige produkter forøges i takt med, 
at kildeskatten øges til 35 % den 1. juli 2011. 
Ud over ovennævnte smuthuller har samrådet med markedsaktørerne også  vist, at betalende 
agenters anvendelse af direktivets bestemmelser  i visse tilfælde kan være besværlig på grund 
af mangel på klarhed. Den Europæiske Bankforeni ng (EBF) har påpeget, at  det er tilfældet for 
(i) definitionen af "rentebetaling" og "betalende  agent" (ii) definitionen af "andre enheder" 
(som anses som betalende agenter ved modtagelse  af rentebetalinger) og (iii) den formular, 
der kan anvendes i forskellige medlemsstater til at afgøre, om en fond eller en særlig 
fondsbegivenhed henhører under direktivet. EBF re præsenterer de fleste af de betalende 
agenter, der allerede  deltager i gennemfør elsen af direktivet. 
Følgende tabel indeholder en li ste over de påviste problemer  i den udstrækning, der er behov 
for indgreb: 
 
DA 5   DA Tabel 1: Hierarki over påviste problemer 
1. Anvendelse af formidlende strukturer , der ikke er dækket af det nuværende 
anvendelsesområde, herunder især visse juridi ske konstruktioner, og mangel på klarhed, hvad 
angår reglen for "betalende agent ved modtagelse" (art. 4, stk. 2)  
2. Forskellig behandling af investeringsfonde, som ikke er godkendte investeringsinstitutter 
(UCITS) i henhold til direktiv 85/611/EØF ("ikke-UCITS"), en e og alene på grund af disse 
ikke-UCITS's retlige form (fonde med status som juridisk person er altid udelukket fra 
direktivets anvendelsesområde, hvorimod fonde uden status som juridisk person altid er omfattet af direktivet)  
3. Anvendelse af produkter, der sidestilles med fo rdringer (visse strukt urerede produkter og 
visse livsforsikringsaftaler) 
4. Mangler i reglerne om identifikation af retmæssige ejere, na vnlig når det gælder 
bestemmelsen af deres hjemsted med he nblik på anvendelsen  af direktivet 
5. Håndtering af anvendelsen af mellemliggende  instrumenter i tredjelande på en måde, der 
er i overensstemmelse med princippet om frie kapitalbevægelser (der er et tilsvarende behov 
for at erstatte certificeringsproceduren for at undgå kildeskat med den simpleste procedure til 
frivilligt at indgive oplysni nger til skattemyndighederne) 
6. Mangel på statistikker fra medl emsstaterne. For begrænset anve ndelse af retmæssige ejeres 
skatteidentifikationsnummer, hvilket gør oplysningerne sværere at anvende for de 
medlemsstater, hvor de er bosat. 
4. M ULIGE LØSNINGER  
Når de forskellige muligheder gennemgås, skal de t erindres, at ansvaret  for gennemførelse af 
direktivets bestemmelser først og fremmest hvile r på de betalende agenters skuldre. Derfor 
bør der tages behørigt hensyn til Lissabonstrateg ien og initiativet om bedre lovgivning, som 
bl.a. omfatter en reduktion af den administrative byrde og unødvendige omkostninger for virksomheder, samt proportionalitetsprincippet. Medlemsstaterne bør derfor være rede til at 
acceptere løsninger, som indebærer, at ekst ra administrative byrder forbundet med at gøre 
direktivets bestemmelser mere virkningsfu lde i videst muligt omfang væltes over på 
skattemyndighederne, som vil drage fordel af øgede skatteindtægter, eller på de markedsaktører, som på nuværende tidspunkt spiller en mindre rolle, i stedet for at blive pålagt de markedsaktører (f.eks. banker og kapita lforvaltere), som allerede  i høj grad bidrager 
til at få direktivet til at fungere.  
En anden begrænsning er den forholdsvis begrænsede geogr afiske rækkevidde af såvel 
direktivet som de aftaler, de r indeholder samme eller tilsvare nde foranstaltninger. Det er 
vanskeligt at foretage en korrekt vurdering af  de virkninger, som en eventuel udvidelse af 
direktivets anvendelsesområde kunne få fo r kapitalflugt til tredjelande. Selv om 
undersøgelsen af de tilgængelige data ikke tyder på , at direktivet har ført til ændringer i den 
geografiske sammensætning af rentebærende opsparinger, bør man ved enhver mulighed for 
styrkelse af direktivets effektivitet tage de in ternationale aspekter op til nøje overvejelse. 
 
DA 6   DA Kommissionen søger fortsat at få vigtige finansielle centre  uden for EU til at anvende 
foranstaltninger, som svarer til dem, der anvendes i medlemsstaterne. Det bør dog også 
overvejes, om der under behørig hensyntagen til det traktatfæstede princip om frie kapitalbevægelser skal indføres bestemmelser, som kan tackle forsøg fra personer bosat i EU 
på at omgå direktivet ved at kanalisere re ntebetalinger, som er foretaget i EU, gennem 
ubeskattede skuffeselskaber eller konstruktioner,  der befinder sig uden for EU's område eller 
uden for jurisdiktioner, som anvender tilsvarend e eller samme foranstaltninger som dem, der 
er fastsat på EU-niveau.  
Under hensyntagen hertil har Kommissionens tje nestegrene identificeret følgende fire 
muligheder og deres fordele og ulemper (de forske llige løsningers virkninger er opsummeret i 
tabel 2 i slutningen af dette dokument): 
Løsning 1 – Ingen handling  
Løsning 1 Handling 
Ingen handling Opretholdelse af status quo, dvs. "Gøre ingenting" 
Løsning 2 – Ændringer til sikring af en bedre implementering af Råde ts enstemmige aftale 
af 27. november 2000 om, hvad der bør være  direktivets væsentlige indhold og mål.   
Løsning 2 betyder grundlæggende, at man ta ger udgangspunkt i rådsko nklusionerne af 27. 
november 2000 om, hvad der som benchmark burde have været indholdet af det på det tidspunkt fremtidige direktiv, med det formål at lukke utilsigtede smuthuller.  
Løsning 2 Handling 
Ændringer til sikring af bedre dækning 
i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 27.11.2000 
Begrænsning af den administrative 
byrde for betalende agenter i overensstemmelse med samme 
konklusioner - Udvidelse til alle instrumenter for kollektive 
investeringer 
- Udvidelse af reglen om betalende agenter ved 
modtagelse til også at omfatte juridiske konstruktioner (trustfonde)  
- "Hjemlandsreglen" og løsning på problemet med 
"passiv modtagelse" 
Løsning 3 – Samme ændringer som under løsning 2 med tilføjelse af ændringer, der i videst 
mulige omfang søger at lukke alle smuthulle r og udvide dækningen til at omfatte alle 
produkter, som kan sidestilles me d rentebærende instrumenter 
Denne løsning medfører en udvidelse af direkt ivets anvendelsesområde til at omfatte udbytte 
fra de livsforsikringsaftaler, som konkurrere r med fordringer og investeringsfonde. Den 
medfører også en udvidelse af anvendelsesområdet til at  omfatte indtægter fra de 
værdipapirer, som svarer til fordringer, da stort set al investeret kapital er beskyttet ved udgangen af aftaleperioden, og efte rsom kapitalforrentningen er fastsat ved udstedelsesdatoen, 
selv om produktet ikke form elt består af fordringer. 
 
DA 7   DA "Look-through-tilgangen" for retmæssige ej ere ville udelukkende finde anvendelse for 
betalinger til visse strukturer, som er etablere t i udvalgte jurisdiktioner uden for EU, og som 
ikke effektivt beskattes der. 
Løsning 3  Handling 
Ændringer, som så vidt muligt skal 
lukke alle smuthuller og forhindre forvridninger - Udvidelse ikke blot til dækning af alle 
investeringsfonde, men ogs å til værdipapirer, der 
svarer til fordringer, og til de livsforsikringer, som ikke yder nogen st ørre dækning af bi ometriske risici, 
og som investerer i fordringer, fonde og tilsvarende værdipapirer 
- Udvidelse af bestemmelserne om "betalende agent 
ved modtagelse" til ikke blot at dække arrangementer (trustfonde) men også ubeskat tede enheder med status 
som juridisk person (eksempelvis mange fonde) 
- "Look-through-tilgangen" for betalinger til visse 
ubeskattede strukturer etab leret i visse tredjelande 
eller jurisdiktioner. Fjernelse af certifikatproceduren til omgåelse af kildeskatten. 
- I højere grad anvende de tilgængelige oplysninger 
ved fastsættelse af den retmæssige ejers bopæl.   
 
Løsning 4 – Ændringer med henblik på en udvidelse af direktivets  anvendelsesområde til at 
omfatte alle juridiske personer og alle indtægter fra opsparing  
På mødet i Økofin-Rådet i marts 2008 udtrykte et antal medlemsstater deres ønske om at 
udvide direktivets anvendelsesområde langt ud over, hvad der fremgik af Rådets konklusioner 
af 27. november 2000. Men der er visse begræn sninger, som der skal tages hensyn til: 
- Kildeskat (selv om det er en overgangsordni ng for tre medlemsstater) er udelukkende en 
passende mekanisme, hvis netto indtægten er kendt. Det er  sjældent tilfældet for 
indkomstformer som f.eks. kapita lgevinster. Desuden kan reglerne for kapitalgevinster variere 
betydeligt. Opkrævning af en k ildeskat på hele salgsprovenuet  ville være uforholdsmæssigt.  
- Dækning af udbytter og alle betalinger af invest eringsindkomster til modtagende selskaber, 
som foreslået af mindst én me dlemsstat, kunne indebære en ma ngfoldighed af indberetninger 
og adskillige lag af kildeskat. 
Den generelle ramme for administrativt samarb ejde (direktiv 77/799/EØF og dets eventuelle 
ændringer), som udelukkende er  baseret på udveksling af opl ysninger, ville være mere 
hensigtsmæssig for disse indkomstbetalinger. 
Løsning 4 Handling 
 
DA 8   DA Meget bredere anvendelsesområde  Udvidelse til at omfatte betalinger til alle juridiske 
personer og alle former for investeringsindkomster (udbytter, kapitalgevinster, "udbetalinger" fra reelle 
livsforsikringsaftaler og pensionsordninger osv.) 
5. D EN FORETRUKNE LØSNING OG DEN DERAF FØLGENDE POLITIK  
Efter afslutning af analyse- og høringspro cessen forekommer løsn ing 3 på nuværende 
tidspunkt at være den foretrukne løsning. Den førs te løsning (dvs. ingen handling) bør afvises, 
da den ikke lukker de aktuelle smuthuller i di rektivet, som kan have en potentielt negativ 
virkning på de offentlige indtægter og konkurre ncen. Desuden mener nogle markedsaktører, 
at visse aspekter af direktivet skal afklares. 
Sammenlignet med løsning 2 vil de omkostninger, som bliver pålagt de nuværende betalende 
agenter og fremtidige betalend e agenter under løsning 3, bliv e opvejet af mindre forvridning 
mellem sammenlignelige produkter og en bedre effekt for medlemsst aternes budgetter.  
Løsning 4, der godt nok er mere omfattende end løsning 3, ville være dyrere og kunne 
medføre overflødighed og dobbelt kildeskat. Derf or synes løsning 4 ikke at overholde 
proportionalitetsprincippet, hvad an går målene for direktivet.  
Eventuelle ændringer af direktivets anvende lsesområde ville nødvendiggøre en gennemgang 
af de aftaler, der er indgået med de 10 afhængige og associerede jurisdiktioner, som anvender 
samme foranstaltninger. Hvad angår de fem lande uden for EU, som anvender tilsvarende 
foranstaltninger, skal Rådet vurdere, hvorvidt de nuværende  aftaler stadig indeholder 
foranstaltninger, der svarer til foranstaltninge rne i det ændrede direktiv. Det ser dog ud til, at 
nogle af de foreslåede ændri nger under løsning 3 (navnlig vedrørende mekanismen for 
"betalende agent ved modtagelse"), og helt sikker t de fleste af de foreslåede ændringer under 
løsning 4, gør det tilrådeligt at sikre, at der fo retages en tilsvarende æ ndring i de aftaler, som 
er indgået med disse fem lande uden for EU. 
 
DA 9   DA Tabel 2: Komprimeret oversi gt over konsekvensanalysen  
Tilgængelige 
løsninger Medlems-
staternes 
beskyttelse af 
budgettet Effektivitet Finansielt marked  
Løsning 1 - 
(risiko for 
budgetunderskud) ≈ 
(ingen ekstra administrativ 
byrde, men fastholdelse af den 
eksisterende) 
- 
Dårlige statistikker 
- 
Mangel på klarhed - 
(potentielt flere 
forvridninger) 
Løsning 2 + 
(bedre beskyttelse)  - 
(større administrativ byrde) 
+ 
Øget klarhed/bedre 
statistikker  + 
(Færre forvridninger 
blandt 
opsparingsprodukter)  
Løsning 3  + 
(bedre beskyttelse) 
 
++ 
Horisontal 
rimelighed  - 
(større administrativ byrde) 
+ 
Øget klarhed/bedre 
statistikker 
 ++ 
(Færre forvridninger 
mellem 
opsparingsprodukter, der 
minder om fordringer 
og/eller kapitalbeskyttelse/ 
Færre forvridninger 
mellem betalende agenter, 
som allerede er dækket, og 
andre enheder og 
konstruktioner)  
Løsning 4 + 
(bedre beskyttelse) 
 
+++ 
Horisontal 
rimelighed  - - 
(større administrativ byrde) 
- 
Overflod af oplysninger og 
flere lag af kildeskat 
+ 
Øget klarhed/bedre 
statistikker +++ 
(Færre forvridninger 
mellem alle 
opsparingsprodukter og 
formidlende strukturer)