FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 60/96 fastlagt af Rådet den 27. september 1996 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/. . ./EF af . . . om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med angivelse af priser på forbrugsvarer (96/C 333/02)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 129 A, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det er vigtigt at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau; Fællesskabet bør bidrage hertil gennem en særlig aktion, der støtter og supplerer medlemsstaternes politik vedrørende passende forbrugeroplysning med hensyn til priserne på de varer, som udbydes;

(2) i henhold til Rådets resolution af 14. april 1975 om Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs første program for en politik vedrørende forbrugerbeskyttelse og -oplysning (4) og Rådets resolution af 19. maj 1981 om Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs andet handlingsprogram for en politik vedrørende forbrugerbeskyttelse og -oplysning (5), skal der udarbejdes fælles principper vedrørende prisangivelser;

(3) disse principper er fastsat i direktiv 79/581/EØF (6) og 88/314/EØF (7) om angivelse af priser på visse levnedsmidler og ikke-levnedsmidler;

(4) forbindelsen mellem angivelse af prisen pr. måleenhed og varernes færdigpakning i standardmål eller rummængder, der svarer til mængdeserier fastsat på fællesskabsplan, har vist sig at være al for kompliceret at anvende; man bør derfor afskaffe denne forbindelse til fordel for en ny, forenklet ordning i forbrugerens interesse, uden at dette berører ordningen vedrørende standardisering af emballager;

(5) forpligtelsen til at angive salgsprisen og prisen pr. måleenhed bidrager i betydelig grad til at forbedre forbrugeroplysningen især på købstidspunktet, da dette er den enkleste måde at give forbrugerne de bedste muligheder for at vurdere og sammenligne varernes pris og at gøre det muligt for dem at foretage et bevidst valg baseret på enkle sammenligninger;

(6) der bør derfor være et generelt krav om angivelse af både salgsprisen og prisen pr. måleenhed på alle varer med undtagelse af varer, der sælges i løs vægt, når det ikke er muligt at fastsætte salgsprisen, inden forbrugeren har angivet, hvor meget af varen der ønskes;

(7) medlemsstaterne kan beslutte ikke at lade ovennævnte krav gælde for varer, der leveres i forbindelse med en tjenesteydelse, eller ved salg på auktion og salg af kunstgenstande og antikviteter;

(8) det er nødvendigt at tage hensyn til, at visse varer sædvanligvis sælges i størrelser, der afviger fra et kilo, en liter, en meter, en kvadratmeter eller en kubikmeter; det er derfor hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne kan tillade, at prisen pr. måleenhed henviser til et decimalmultiplum eller et decimalsubmultiplum af disse størrelser eller til en anden enkelt størrelsesenhed, under hensyn til varens art og den sædvanligvis solgte mængde i den pågældende medlemsstat;

(9) forpligtelsen til at angive prisen pr. måleenhed kan under visse omstændigheder medføre en urimelig byrde for nogle små detailforretninger, og medlemsstaterne bør derfor i sådanne tilfælde kunne undlade at kræve dette;

(10) medlemsstaterne bør ligeledes fortsat have mulighed for at fravige kravet om angivelse af prisen pr. måleenhed på varer, for hvilke en sådan prisangivelse ikke er betydningsfuld, eller hvor oplysningen vil kunne skabe forvirring, f. eks. i tilfælde af, at mængdeangivelsen ikke udgør en nødvendig oplysning med henblik på prissammenligningen, eller hvor forskellige varer markedsføres i en og samme emballage;

(11) for så vidt angår ikke-levnedsmidler har medlemsstaterne med henblik på at lette anvendelsen af den indførte ordning mulighed for at opstille en fortegnelse over de varer eller varegrupper, som kravet om angivelse af prisen pr. måleenhed stadig gælder for;

(12) ved hjælp af et regelsæt på fællesskabsplan er det muligt at sikre en ensartet og gennemskuelig information til gavn for samtlige forbrugere i det indre marked; den nye forenklede ordning er både tilstrækkelig til og nødvendig for, at dette mål kan nås;

(13) små detailforretninger bør gøres til genstand for særlig opmærksomhed; med henblik herpå bør Kommissionen i sin beretning om dette direktivs gennemførelse, der skal forelægges senest inden fem år efter direktivets offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, tage særligt hensyn til de erfaringer, som små detailforretninger har gjort med direktivets anvendelse bl. a. med hensyn til tendenser og den teknologiske udvikling i salgsmetoder -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Formålet med dette direktiv er at fastsætte krav om angivelse af salgsprisen og prisen pr. måleenhed for varer, som udbydes af forhandlere til forbrugere for at forbedre forbrugeroplysningen og lette en prissammenligning.

Artikel 2

I dette direktiv forstås ved:

a) salgsprisen: prisen for en måleenhed af varen eller en given mængde af varen

b) prisen pr. måleenhed: prisen pr. kilogram, pr. liter, pr. meter, pr. kvadratmeter eller pr. kubikmeter af varen

c) varer, der sælges i løs vægt: varer, der ikke er færdigpakket, og som afmåles i forbrugerens nærvær

d) forhandler: fysisk eller juridisk person, der sælger eller tilbyder salg af varer, der hører ind under den pågældendes erhvervsmæssige virksomhed

e) forbruger: fysisk person, der køber en vare med et formål, som ikke hører ind under den pågældendes erhvervsmæssige virksomhed.

Artikel 3

1. Salgsprisen og prisen pr. måleenhed skal anføres for alle de varer, der er nævnt i artikel 1, idet angivelsen af prisen pr. måleenhed dog er omfattet af bestemmelserne i artikel 7.

2. Medlemsstaterne kan beslutte, at stk. 1 ikke skal finde anvendelse på:

- varer der leveres i forbindelse med en tjenesteydelse

- salg ved auktion samt salg af kunstgenstande og antikviteter.

3. For varer, der sælges i løs vægt, skal kun prisen pr. måleenhed angives.

4. Reklamer, hvori salgsprisen for de i artikel 1 omhandlede varer nævnes, skal angive prisen pr. måleenhed, jf. dog artikel 7.

Artikel 4

1. Salgsprisen og prisen pr. måleenhed skal angives på en sådan måde, at de ikke kan misforstås, er umiddelbart synlige og let læselige.

2. Salgsprisen og prisen pr. måleenhed skal svare til varernes endelige pris i overensstemmelse med medlemsstaternes lovgivning.

3. Prisen pr. måleenhed skal henvise til en angivet mængde i overensstemmelse med nationale forskrifter og fællesskabsforskrifter.

Hvis der ifølge fællesskabsforskrifter eller nationale forskrifter skal være angivelse af både nettovægt og drænet nettovægt på visse færdigpakkede varer, er det tilstrækkeligt at angive prisen pr. måleenhed af den drænede nettovægt.

Artikel 5

Medlemsstaterne fastsætter de nærmere bestemmelser for angivelse af priser (f.eks. ved mærkning eller etikettering).

Artikel 6

Medlemsstaterne kan fastsætte, at prisen pr. måleenhed skal henvise til et decimalmultiplum eller et decimalsubmultiplum af de i artikel 2, litra b), nævnte mængder eller til en anden enkelt størrelsesenhed end dem, der er anført i artikel 2, litra b), ovenfor, under hensyn til varens art og den sædvanligvis solgte mængde i den pågældende medlemsstat.

Artikel 7

1. Medlemsstaterne kan fritage varer fra kravet om angivelse af prisen pr. måleenhed, når en sådan angivelse er uden betydning som følge af varernes art eller anvendelse eller vil kunne give anledning til forvirring.

2. Medlemsstaterne kan fritage varer fra kravet om angivelse af prisen pr. måleenhed, hvis angivelse af længde, vægt, overflade eller rumfang ikke er påkrævet i henhold til enten nationale forskrifter eller fællesskabsforskrifter. Denne mulighed vedrører navnlig varer, der sælges enkeltvis eller stykvis.

3. Med henblik på gennemførelsen af bestemmelserne i stk. 1 og 2 i denne artikel kan medlemsstaterne, for så vidt angår ikke-levnedsmidler, opstille en fortegnelse over varer eller varekategorier, der fortsat er omfattet af kravet om angivelse af prisen pr. måleenhed.

Artikel 8

Medlemsstaterne kan fastsætte, at kravet om angivelse af prisen pr. måleenhed for varer, bortset fra varer i løs vægt, der sælges i visse mindre detailforretninger, ikke gælder, jf. dog artikel 13, såfremt forpligtelsen til at angive prisen pr. måleenhed vil medføre en uforholdsmæssig stor byrde for forretningerne, som følge af antallet af udbudte varer, salgsarealets størrelse, salgsstedets indretning eller særlige salgsforhold, hvor produktet ikke er direkte tilgængeligt for forbrugeren, eller visse forretningsformer, som f. eks. bestemte typer vandrehandel.

Artikel 9

Medlemsstaterne fastsætter, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af de nationale bestemmelser til gennemførelse af dette direktiv, og de træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de håndhæves. Disse sanktioner skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.

Artikel 10

1. Den overgangsperiode på ni år, der er nævnt i artikel 1 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/58/EF af 29. november 1995 om ændring af direktiv 79/581/EØF om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med angivelse af priser på levnedsmidler og i direktiv 88/314/EØF om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med angivelse af priser på ikke-levnedsmidler (8), forlænges indtil den i artikel 12, stk. 1, i dette direktiv anførte dato.

2. Rådets direktiv 79/581/EØF og 88/314/EØF ophæves med virkning fra den i artikel 12 anførte dato.

Artikel 11

Dette direktiv forhindrer ikke medlemsstaterne i at vedtage eller opretholde forskrifter, der er mere gunstige for så vidt angår forbrugeroplysning og sammenligning af priser, med forbehold af forpligtelserne i henhold til traktaten.

Artikel 12

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den . . . (9*). De underretter straks Kommissionen herom. De vedtagne bestemmelser gælder fra denne dato.

Når medlemsstaterne vedtager de i stk. 1 nævnte love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 13

1. Kommissionen forelægger senest tre år efter den i artikel 12, stk. 1, anførte dato Europa-Parlamentet ogRådet en samlet beretning om anvendelsen af dette direktiv, herunder navnlig artikel 8, om fornødent vedlagt forslag til ændring heraf.

2. Europa-Parlamentet og Rådet tager på grundlag heraf bestemmelserne i artikel 8 op til fornyet overvejelse.

Artikel 14

Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 15

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den . . .

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT nr. 260 af 5. 10. 1995, s. 5.

(2) EFT nr. C 82 af 19. 3. 1996, s. 32.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 18. april 1996 (EFT nr. C 141 af 13. 5. 1996, s. 191), Rådets fælles holdning af 27. september 1996 (endnu ikke offentliggjort i Tidende) og Europa-Parlamentets afgørelse af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(4) EFT nr. C 92 af 25. 4. 1975, s. 2.

(5) EFT nr. C 133 af 3. 6. 1981, s. 2.

(6) EFT nr. L 158 af 26. 6. 1979, s. 19. Direktivet er ændret ved direktiv 95/58/EF (EFT nr. L 299 af 12. 12. 1995, s. 11).

(7) EFT nr. L 142 af 9. 6. 1988, s. 19. Direktivet er ændret ved direktiv 95/58/EF.

(8) EFT nr. L 299 af 12. 12. 1995, s. 11.

(9*) 24 måneder efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

1. Kommissionen forelagde den 17. juli 1995 Rådet et forslag til Europa-Parlamentet og Rådets direktiv om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med angivelse af priser på forbrugsvarer, der har EF-traktatens artikel 129 A som retsgrundlag.

2. Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse henholdsvis den 18. april 1996 og den 20. december 1995.

3. Den 24. juni 1996 sendte Kommissionen Rådet et ændret forslag.

4. Rådet fastlagde den 27. september 1996 sin fælles holdning i overensstemmelse med fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B.

II. FORMÅL

Forslaget tager sigte på at indføre en mere enkel ordning i stedet for den ordning for angivelse af priser på forbrugsvarer, som blev indført for levnedsmidler ved direktiv 79/581/EØF og for ikke-levnedsmidler ved direktiv 88/314/EØF; denne ordning har nemlig vist sig at være meget kompliceret at anvende for medlemsstaterne og har været omfattet af en overgangsperiode.

Overgangsperioden på syv år blev ved direktiv 95/58/EF forlænget til ni år, dvs. indtil den 6. juni 1997.

Den nye, forenklede ordning, som afskaffer forbindelsen mellem angivelse af priser og varernes færdigpakning i standardmål eller -rummængder, indebærer en generel pligt til at angive salgsprisen og prisen pr. måleenhed med det formål at forbedre forbrugeroplysningen i betydelig grad.

I henhold til forslaget er visse former for salg undtaget, eller visse former for salg kan undtages; endvidere kan medlemsstaterne fritage varer for kravet om angivelse af prisen pr. måleenhed, når en sådan angivelse ikke er relevant; opfyldelsen af kravet kan under visse omstændigheder udsættes i seks år for visse små detailforretningers vedkommende.

III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING (Der henvises til teksten til det ændrede forslag)

Artikel 1

Den sidste sætning (»når en sådan må anses for at være relevant«) er blevet fjernet for klarhedens skyld; mulige undtagelser er nemlig anført i artikel 3, stk. 2, i den fælles holdning, og artikel 7, stk. 1, (tidligere artikel 6), indeholder en beskrivelse af de tilfælde, hvor medlemsstaterne kan fritage varer fra kravet om angivelse af prisen pr. måleenhed.

Artikel 2

Rådet har foretrukket at bibeholde artikel 4, stk. 2, om den endelige pris.

I litra c) dækker udtrykket »afmåles« også vejning af en vare.

Spørgsmålet om andre mængder end dem, der er nævnt i litra b), behandles i den nye artikel 6.

Artikel 3

Rådet har fundet det mest hensigtsmæssigt at behandle undtagelser udelukkende i denne artikel og har endvidere valgt at overlade det til medlemsstaterne at beslutte, om de vil gøre brug af undtagelserne eller ej.

Rådet har i stk. 2 foretrukket:

- at lade undtagelsen gælde for såvel salgsprisen som prisen pr. måleenhed (nævnt i stk. 1)

- at formulere første led som en generel bestemmelse i stedet for at anføre en række konkrete eksempler

- ikke udtrykkeligt at undtage mobile salgssteder samt varer, der sælges i transportmidler, og varer, der sælges i salgsautomater; disse spørgsmål overlades i stedet til den enkelte medlemsstat under hensyn til artikel 7 og 8 (tidligere artikel 6 og 7)

- at medtage salg ved auktion samt salg af kunstgenstande og antikviteter, idet der i visse medlemsstater findes bestemmelser om, at der skal angives en vurderingspris i forbindelse med salg ved auktion.

Som følge af ordlyden i artikel 1 (»varer, som udbydes af forhandlere til forbrugere«) og definitionen af »forhandler« i artikel 2 finder direktivet definitivt ikke anvendelse på privat salg.

En delegation fandt, at det ikke vil være i modstrid med artikel 3, at prisen på kostbare smykker ikke angives. Den fandt endvidere, at medlemsstaterne skal have mulighed for ikke at indføre prisangivelser på brugte varer, og at spørgsmålet bør tages op igen i forbindelse med andenbehandlingen.

I stk. 4 har Rådet fulgt den model, som Europa-Parlamentet foreslog vedrørende reklamer.

Artikel 4

For så vidt angår stk. 2, henvises der til bemærkningerne til artikel 2.

I stk. 3 er der indsat en bestemmelse om drænet nettovægt for at gøre ordningen klar og enkel.

Artikel 5 og artikel 6 (ny)

Rådet har foretrukket at lade det tydeligt fremgå af artikel 5, at der med de omtalte nærmere bestemmelser sigtes til praktiske aspekter, og at indsætte en ny artikel 6 om mængder, der afviger fra dem, der er nævnt i artikel 2, litra b).

Ved decimalmultiplum eller decimalsubmultiplum menes f.eks. 100 kg (byggemateriale) eller 100 g (krydderier), medens der med en enkelt størrelsesenhed menes f.eks. 0,75 l for vin eller 450 g for marmelade, eller et glas fadøl.

Artikel 7 (tidligere artikel 6)

I stk. 1 har Rådet i den engelske tekst foretrukket ordet »significant« frem for »meaningful«, idet dette ord giver en mere korrekt oversættelse på visse sprog (på dansk »uden betydning« i stedet for »ikke relevant«).

Det synes mere logisk at anvende den hypotetiske formulering »would not be« på engelsk frem for »is not« (vedrører ikke den danske tekst); formuleringen er uden betydning for substansen.

Efter Rådets opfattelse er formuleringen »vil kunne give anledning til forvirring« hensigtsmæssig, og den er derfor blevet bibeholdt for at dække f. eks. varer, der indeholder mere end et produkt (toiletartikler).

Rådet har endvidere foretrukket at bibeholde stk. 2.

I stk. 3 har Rådet foretrukket at beholde en fakultativ bestemmelse.

Artikel 8 (tidligere artikel 7) og artikel 13 (ny)

Som et kompromis mellem forskellige holdninger, hvoraf to var i direkte modstrid med hinanden (umiddelbar anvendelse af direktivet på mindre detailforretninger/permanent undtagelse fra direktivet), har Rådet lagt sig fast på en fakultativ undtagelse kædet sammen med en bestemmelse om, at Kommissionen tre år efter direktivets gennemførelse skal forelægge en samlet beretning om anvendelsen af direktivet, navnlig artikel 8, om fornødent vedlagt forslag til ændring, og en bestemmelse om, at Europa-Parlamentet og Rådet på grundlag heraf skal tage artikel 8 op til fornyet overvejelse.

For så vidt angår de tilfælde, hvor direktivet ikke skal finde anvendelse på mindre detailforretninger, har Rådet fundet det mest logisk at anse alle de anførte forhold (antallet af udbudte varer mv.) som forhold, der medfører en uforholdsmæssig stor byrde eller er med til at øge byrden. Blandt sådanne forhold har Rådet også medtaget særlige salgsforhold , hvor produktet ikke er direkte tilgængeligt for forbrugeren. Vandrehandel er blevet bibeholdt som eksempel på visse forretningsformer.

Artikel 10 (tidligere artikel 9)

Rådet har fulgt den model, som Europa-Parlamentet havde foreslået.

Artikel 11 (ny)

Rådet har som i tidligere direktiver indsat en minimumsbestemmelse.

Artikel 12 (tidligere artikel 10)

Rådet har fulgt den frist, som Europa-Parlamentet har foreslået.

Præamblen

Rådet har tilpasset og forenklet betragtningerne. Det har ikke indsat betragtninger, som ikke modsvares af konkrete artikler.

For så vidt angår de betragtninger, som Europa-Parlamentet havde foreslået, og som Kommissionen havde medtaget, har Rådet ikke taget hensyn til betragtning nr. 1, 8 og 20. Den foreslåede ændring i betragtning nr. 2 dækkes - i hvert fald delvis - af betragtning nr. 5 og 12.

Ændringer foreslået af Europa-Parlamentet, men ikke medtaget af Kommissionen

Rådet har ikke taget hensyn til disse ændringer.