DA    DA DA 
 
DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, xxx [version 16/05/2008] 
SEK(2008) yyy 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Ledsagedokument til  
 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TI L EUROPA-PARLAM ENTET, RÅDET, 
DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG 
REGIONSUDVALGET 
 
"Et fornyet tilsagn til et socialt og arbejdsmar kedspolitisk Europa: styrkelse af den åbne 
koordinationsmetode for social sikring og social integration" 
  
Resumé af konsekvensanalysen 
 
{KOM(2008) xxx endelig} 
{SEK(2008) xxx} 
 
DA 2   DA Konsekvensanalysen vedrører meddelelsen om  "Et fornyet tilsagn til et socialt og 
arbejdsmarkedspolitisk Europa: styrkelse af de n åbne koordinationsmetode  for social sikring 
og social integration". Denne meddelelse, der indgår som et prioriteret initiativ i 
Kommissionens arbejdsprogram 2008, er nu en del af den pakke, der ledsager den "nye 
sociale dagsorden". 
Siden 2000 er den åbne koordinationsmetode blev et anvendt inden for politikken vedrørende 
social integration, pensionspolitikken og po litikkerne for sundhed og langtidspleje. I 2006 
blev de tre separate områder tilpasset og saml et til én fælles åben koordinationsmetode for 
social sikring og social integra tion (i det følgende kaldet "d en åbne koordinationsmetode for 
sociale spørgsmål").  
Koordinationsmetoden omfatter en aftale om EU 's fælles målsætninger, der fastsætter fælles 
mål på højt niveau, som skal styre hele processen,  definitionen af ét sæt fælles indikatorer, der 
skal gøre det muligt at føre tilsyn med udvik lingen i retning af de  fælles målsætninger, 
medlemsstaternes forberedelse af nationale stra tegiske rapporter, hvor de aftalte målsætninger 
omsættes i konkrete politi kker, og den fælles evaluering af udviklingen og af de politiske 
bestræbelser, som Europa-Kom missionen og medlemsstaterne har ydet i forbindelse med 
Udvalget for Social Beskyttelse. 
De forskellige procesaktørers overordnede evaluering  af resultaterne vedrørende den åbne 
koordinationsmetode for sociale spørgsmål har overvejende været positiv. Den åbne 
koordinationsmetode for sociale spørgsmål har være t med til at yde støtte til gensidig læring, 
sikre et større engagement fra aktørernes side, skabe mere bevidsthed om de mange 
forskellige facetter af udstødelse og fattigdom, sætte skub i moderniseringen af de sociale 
sikringssystemer, etablere en fælles fremga ngsmåde over for fælles udfordringer og sætte 
fokus på nye fælles emner.  
Men resultaterne i forbindelse med de fælles målsætninger er fremkomm et for langsomt eller 
er ikke tilstrækkelige. Det er urealistisk at  forvente, at en åben koordinationsproces, der 
bygger på frivilligt samarbejde mellem medlem sstaterne, vil kunne tilvejebringe omfattende 
resultater i løbet af en begræn set periode, men der er bred eni ghed om, at potentialet for den 
åbne koordinationsmetode for sociale spørgsmål stort set er uudnyttet, at  en række svagheder 
bør korrigeres, og at strategisk styrkelse af me toden i et vist omfang vil forbedre opfyldelsen 
af de fælles målsætninger.  
I analysen peges der på et manglende poli tisk engagement og manglende synlighed og et 
behov for bedre horisontal koordination på det politiske område samt en indarbejdelse af spørgsmål inden for social sikring og social integration i alle rele vante politikområder. 
Derudover er der behov for en stærkere analytisk støtte til politikken og mere engagement fra 
de regionale og lokale aktørers side i proces sen vedrørende den åbne koordinationsmetode for 
sociale spørgsmål. Repræsentanter for civils amfundet bør også spille en større rolle, og 
processen vedrørende gensid ig læring bør styrkes.  
Behovet for styrkelse af den å bne koordinationsmetode for sociale spørgsmål underbygges af 
forskellige udviklinger af inst itutionel og politisk art. I tillæ g til den fornyede sociale 
dagsorden forventes Lissabontraktat en at træde i kraft (med sit krav om mainstreaming), dertil 
kommer det europæiske år for bekæmpelse af  fattigdom og social udstødelse i 2010 samt det 
kommende initiativ fra Kommi ssionen om aktiv inddragelse. 
 
DA 3   DA For at kunne evaluere fordelen ved en styrket åben koordinationsmetode for sociale spørgsmål 
og udpege de mest effektive måder at opnå denn e styrkelse på, har man udvalgt tre forskellige 
politiske valgmuligheder til nærmere undersøgelse1.  
Den første valgmulighed beskrives som "statu s quo". Den tager højde for, at den åbne 
koordinationsmetode for sociale spørgsmål i sagens  natur er en proces, der udvikler sig, og at 
den selv uden større ændringer vil fortsætte me d at udvikle sig gennem gr advise ændringer og 
forbedringer af arbejdsmetoder.  
Den anden valgmulighed beskrives som en "g rundlæggende gennemgang" af processen, hvor 
anvendelsesområdet for den åbne koordinationsme tode for sociale spørgsmål udvides, og 
processen tilpasses, så den rummer alle dimensioner af EU's social- og arbejds-
markedspolitikker, sikrer en effektiv mainstr eaming og bliver til en slags "Lissabon" på det 
sociale og arbejdsmarkedspolitiske område.  
Den tredje valgmulighed beskrives som en "o mfattende og ambitiøs styrkelse inden for den 
eksisterende struktur". Den er baseret på de n hidtil anvendte tilgang i forbindelse med den 
åbne koordinationsmetode for sociale spørgsmå l, der er karakteriseret ved gradvise 
fremskridt, der har bred opbakning, men den er sa mtidig "strategisk" og "fremadrettet", da 
systemet derigennem tilføres ny dynamik. Det betyde r, at der skabes plads til at udforske nye 
redskaber og arbejdsmetoder, som afprøve s og indføres i tæt samarbejde med 
medlemsstaterne med henblik på at styrke processen og optimere dens gennemførelse.  
Når man sammenligner de forskellige valgmuli gheder, bør man skelne mellem procedure-
mæssige og væsentlige indvirkninger af de foreslåede ændringer.  
Konsekvensanalysen beskæftiger sig hove dsageligt med de proceduremæssige og 
ledelsesmæssige aspekter. Det antages, at be dre koordination og gensid ig læring vil indvirke 
positivt på opfyldelsen af de fælles målsæt ninger, nemlig fattigdomsbekæmpelse, mere 
bæredygtige og passende pensionsordninger,  retfærdige og effektive sundheds- og 
langtidsplejeordninger. Det antages også - i tråd med ånden bag de fælles social- og 
arbejdsmarkedspolitiske målsætninger - at bedr e social sikring og social integration vil 
bidrage til strategien om væ kst og beskæftigelse og mere  generelt til en bæredygtig 
økonomisk udvikling. For eksempel kan en aktiv  integrationspolitik ikke bare nedbringe 
fattigdommen, men den øger også arbejdskraftudbudde t. Pensionsreformer hjælper ikke bare 
på ligheden mellem generationerne, men øger også er hvervsfrekvensen og bi drager til at sikre 
bæredygtige offentlige finanser. Ligeledes fremmer gode sundhedsplejeordninger ikke kun 
den enkeltes velbefindende, men har også posi tive indvirkninger på arbejdskraftudbuddet og 
arbejdskraftens produktivitet.  
Det er imidlertid klart, at den åbne koordi nationsmetode for sociale spørgsmål kun kan gøre 
det lettere at opfylde disse målsætninger i en  situation, hvor hoveda nsvaret for politikker 
vedrørende social integrati on og social sikring forblive r hos medlemsstaterne. I den 
forbindelse trænger følgende spørgsmål sig på: "Vil de foreslåede foranstaltninger bidrage til 
at gøre den åbne koordinationsmetode for soci ale spørgsmål til en passende og levedygtig 
                                                 
1 To politiske valgmuligheder - komplet opgivelse af den åbne koordinationsmetode for sociale 
spørgsmål og fuld integration af den åbne koordinationsmetode for sociale spørgsmål i forbindelse med strategien for vækst og beskæftigelse – har været til overvejelse, men blev ikke udvalgt til en nærmere 
analyse.  Årsagerne hertil forklares i konsekvensanalysen.  
 
DA 4   DA koordinationsmekanisme mellem de nationale  niveauer og EU-n iveau? Vil de gøre 
koordinationsmetoden til et bedre egnet redskab, som kan anvendes i forbindelse med opfyldelsen af de fælles sociale og arbe jdsmarkedspolitiske målsætninger?"  
Med andre ord er evalueringen af foranstaltningerne i forbindelse med de forskellige 
valgmuligheder mere en kvalitativ evaluering af de potentielle indvirkninger på den åbne koordinationsmetode for sociale spørgsmål end af deres konsekvenser i form af endelige 
politiske resultater. Af den gr und er der ikke foretaget noge n særskilt evaluering af den 
overordnede sociale, økonomiske og miljømæ ssige indvirkning af de udpegede valgmulig-
heder. Dog er der behørigt taget højde for de mikroøkonomi ske aspekter i konsekvens-
analysen (administrative omkostninger, ressour cemæssige konsekvenser), samtidig med at der 
er foretaget "feasibility-undersøgelser" af de forskellige valgmuligheder.  
I konsekvensanalysen er de foreslåede foransta ltninger grupperet ud fra de fire målsætninger i 
meddelelsen: forøgelse af det politiske engagement  og forbedring af syn ligheden, styrkelse af 
den politiske interaktion i forhold til andre EU-po litikker, styrkelse af de n analytiske støtte til 
processen og forøgelse af medlemsstaternes ansvar. De bedømmes derefter i henhold til, 
hvilken indvirkning de har på problemer ne og deres gennemførlighed. Begrebet 
gennemførlighed henviser til, om der er politisk accept, om der findes menneskelige og finansielle ressourcer, om der er tale om  en administrativ byrde, og om der findes 
fundamentale værktøjer. I analysen  fremkommer følgende resultater: 
For så vidt angår valgmulighed  1: "status quo"
:  
Gradvise ændringer, der foretages ved at genne mføre en række allerede  aftalte forbedringer, 
vil sandsynligvis have en positiv, men genere lt langsom og begrænset indvirkning på de 
identificerede problemer. Desuden er ri sikoen ved denne mulighed, at den åbne 
koordinationsmetode for sociale spørgsmål bliver  offer for "procestræthed" og gradvis mister 
troværdighed og aktørernes og tilhængernes ti llid. Under alle omstændigheder er det ret 
usandsynligt, at disse begrænsede forbedringer vil være tilstrækkelige til at give den åbne 
koordinationsmetode for sociale spørgsmål den nødve ndige styrke og effektivitet for at sikre 
bedre resultater i forbindelse med de fælles sociale målsætninger og styrke den sociale 
dimension af den europæiske integration.  
På den anden side forekommer den i høj grad at være gennemførlig.  Faktisk er de fleste af 
disse foranstaltninger allerede blevet godkendt  af Europa-Kommissionen og medlemsstaterne 
(jf. den fælles rapport 2008). Den (begrænsed e) stigning i de menneskelige og finansielle 
ressourcer, som er nødvendig, (øget tilsyn, bedre resultatformidling, styrkelse af de analytiske 
rammer osv.) kan tilvejebringes gennem større effektivitet og ved i højere grad at anvende 
ekstern ekspertise. Der er ingen åbenlys indv irkning i form af en administrativ byrde for 
medlemsstaterne. 
Vedrørende valgmulighed  2: grundlæggende gennemgang:  
De foranstaltninger, der er planlagt i forbi ndelse med denne mulighed, vil sandsynligvis i vid 
udstrækning kunne rette op på de svagheder, der er udpeget, og styrke pr ocessen væsentligt. I 
de fleste tilfælde er de beregnet på at sikre et næsten "ideelt" fungerende system gennem en 
kombination af væsentlig strenge re procedurer og en massiv inve stering i ressourcer. Der er 
imidlertid negative risici. For det første bygg er den åbne koordinatio nsmetode for sociale 
spørgsmål på konsensus og subsidiaritetsprincippet . En betydelig stramning af de procedurer, 
 
DA 5   DA som Kommissionen har foreslået, ka n blive afvist af medlemsstaterne og får dermed ikke den 
forventede indvirkning med hensyn til ejerskab. En  radikal reform af metoden kun et par år 
efter, at den blev omstruktureret og "strømlin et", vil måske ikke m øde forståelse og kan i 
nogen grad virke fremmedgørende på de aktører,  der har støttet og medvirket til at udtænke 
den åbne koordinationsmetode for soci ale spørgsmål i sin nuværende form.  
Gennemførligheden af denne politiske valgmuli ghed på kort til mellemlangt sigt forekommer 
ret begrænset. Som anført ovenfor er medlemssta ternes politiske accept langt fra sikret. Selv 
om der er en betydelig anerkendelse af, at Europa  skal spille en rolle med hensyn til at hjælpe 
medlemsstaterne med at klare store sociale og arbejdsmarkedspolitiske udfordringer, holder 
medlemsstaterne på deres beføjelser på det sociale og arbejdsmarkedspolitiske område og 
formodes at være tilbageholdende med at acceptere nogle (eller de fleste) af de 
foranstaltninger, der er planlagt i forbindels e med denne valgmulighed. Der findes i øjeblikket 
ingen traktatbestemmelser, de r kan anvendes til udstedelse af henstillinger til enkelte 
modtagere. Desuden forudsætter denne politis ke valgmulighed en kr aftig investering i 
menneskelige og finansielle ressourcer. Den vil også medføre en øget administrativ byrde for 
regeringerne, som følge af kravet om yde rligere rapportering, den interne koordinerings-
indsats og kravene til aktørernes deltagelse. 
For så vidt angår valgmulighed  3: "omfattende og ambitiøs styrkelse inden for den 
eksisterende struktur":   
Selv om denne valgmulighed viderefører den nuvæ rende struktur, har den potentialet til at få 
betydelig indvirkning på de identificerede må lsætninger som følge af  en kombination af 
konsolidering af igangværende forbedringer og gradvis indfør else af innovative elementer. 
Den gradvise definition af mål på EU- eller nationalt plan, når udv iklingen af de fælles 
analytiske rammer berettiger til det, vil best emt medføre en synliggørelse af processen. 
Eksemplet med de lande, som har vedtaget kva ntitative mål, viser, at disse kan øge 
regeringernes ansvar og medvirke til at klarlægge prioriteterne på alle relevante politikområder og regeringsniveauer, forudsat at de bygger på en stærk analytisk støtte. 
Styrket analytisk kapacitet og gensidig læring v il forbedre kvaliteten af beslutningstagningen 
på det sociale og arbejdsmarkedspolitiske område. Udviklingen af en fælles analytisk ramme vil hjælpe medlemsstaterne med at udpege de cen trale udfordringer, som de står over for, og 
gøre det muligt for dem at lære af hinanden på de områder, der vedrører dem allermest. Det 
vil også bidrage til andre fæ llesskabspolitikker og derigenne m vil der opstå en mere 
evidensbaseret politisk beslut ningstagning også på andre område r. Således vil der ske en 
styrkelse af den politiske inte raktion i forhold til andre politikker, heru nder den økonomiske 
politik.  
De fleste af de foranstalt ninger, der er planlagt i fo rbindelse med denne politiske 
valgmulighed, forekommer gennemførlige. Også  her afhænger interaktionen i forhold til 
andre politikker af faktorer, der ligger uden fo r den åbne koordinationsmetode for sociale 
spørgsmål. Selv om de væsentligste ændringe r kun vil blive indført gradvist, vil det være 
nødvendigt med en vis investering i menneske lige ressourcer. Med he nsyn til finansielle 
ressourcer bør de ressourcer, der er allokeret under Progress-programmet, være tilstrækkelige. Generelt kræver en række af de foreslåede  foranstaltninger (målretning, øget tilsyn osv.) 
medlemsstaternes politiske støtte  og engagement. På nationalt pl an vil bedre koordination på 
tværs af politiske områder (horisontal koordi nering og mainstreami ng) og på forskellige 
forvaltningsniveauer (vertikal koordinering) også medføre en vis yderligere administrativ 
byrde, som imidlertid bør give et konst ant "afkast" i form af effektivitet. 
 
DA 6   DA I konsekvensanalysens konklusion udpeges den tred je valmulighed som den bedste. Det er 
den valgmulighed, der er tættest på at kunne håndtere de identificerede problemer uden i 
unødigt omfang at gribe forstyrrende ind i de  nuværende arbejdsmetoder i Kommissionen og 
medlemsstaterne. Faktisk bør en sådan valg mulighed gennemføres gr advist, ikke kun som 
følge af de ressourcemæssige konsekvenser, men også som følge af behovet for at drøfte de 
planlagte forbedringer med medlemsstaterne og aktø rerne og sikre, at diss e "finder fodfæste".