13.2.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr.C41/5 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om bogføring af importafgifter og eksportafgifter 
der udgør en toldskyld, og om vilkårene for betaling heraf 
KOM(84) 739 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 11. januar 1985) 
(85/C 41/05) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43 
og 235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamen­
tet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og 
sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Bogføring af importafgifter og eksportafgifter er af­
gørende for anvendelsen af størstedelen af de speci­
fikke toldforskrifter; betingelserne for, hvorledes bog­
føringen skal finde sted, er i øjeblikket kun fastlagt i 
Rådets direktiv 78/453/EØF af 22. maj 1978 om har­
monisering af administrativt eller ved lov fastsatte 
bestemmelser om henstand med betaling af import-
og eksportafgifter ('); i de øvrige tilfælde fatsættes be­
tingelserne for bogføring af importafgifter og eksport­
afgifter af medlemsstaterne; derved opstår der afvigel­
ser i anvendelsen af de specifikke toldforskrifter, som 
fører til forskelle i behandlingen af virksomhederne i 
Fællesskabet alt efter, i hvilken medlemsstat de op­
ererer; 
det må derfor på fællesskabsplan i almindelighed fast­
lægges, på hvilke betingelser denne bogføring skal 
finde sted; 
det kan overlades til medlemsstaterne selv at fast­
lægge de praktiske retningslinjer for bogføringen af 
importafgifterne og eksportafgifterne; det vigtigste er 
at fastlægge, inden for hvilke frister bogføringen skal 
finde sted; 
O EFT nr. L 146 af 2. 6. 1978, s. 19. for at sikre reel ligebehanding af virksomhederne bør 
det ligeledes fastlægges, inden for hvilke frister de 
bogførte importafgifts- og eksportafgiftsbeløb skal er­
lægges; de betalingslempelser ud over betalingshen­
stand, der indrømmes i medlemsstaterne, bør efter en 
harmonisering opretholdes; af klarhedshensyn bør 
samtlige foranstaltninger vedrørende betaling af im­
portafgifter og eksportafgifter, herunder foranstalt­
ningerne vedrørende betalingshenstand, der i øjeblik­
ket er omhandlet i direktiv 78/453/EØF, samles i en 
enkelt tekst; 
når toldmyndighederne indrømmer andre betalings-
lempelser end betalingshenstand, bør der opkræves en 
lånerente ud over importafgifts- eller eksportafgiftsbe­
løbet; når den person, der skal betale dette beløb, 
ikke har indfriet sin forpligtelse i denne henseende in­
den for den fastsatte frist, bør der opkræves en mora­
rente ud over afgiftsbeløbet; 
under hensyn til den løbende udvikling i varetrafik­
ken og kravet om hurtigst mulig frigivelse af varerne 
er toldsvæsenets kontrolmetoder blevet tilpasset på en 
sådan måde, at toldvæsenet kun i meget få tilfælde 
kontrollerer varerne, før de frigives; kontrollen af, at 
importen og eksporten sker i overensstemmelse med 
forskrifterne, udsættes således og består oftest i en 
regnskabskontrol, som kan medføre efteropkrævning 
af et yderligere afgiftsbeløb; den person, der skal be­
tale dette afgiftsbeløb, bør ikke skulle lide under de 
eventuelle følger af toldvæsenets kontrolmetoder, og 
efteropkrævning bør derfor ikke give anledning til 
betaling af renter til toldmyndighederne; efterføl­
gende kontrol kan endvidere medføre godtgørelse af 
et for meget opkrævet afgiftsbeløb; det for meget op­
krævede beløb er blevet beregnet på grundlag af op­
lysninger, som den pågældende selv har opgivet, og 
han har kunnet få rådighed over varerne meget hurti­
gere, end hvis de var blevet kontrolleret inden frigi-
Nr. C 41/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 13. 2. 85 
velsen; en sådan godtgørelse bør derfor heller ikke 
give anledning til rentebetaling fra toldmyndigheder­
nes side; 
i tilfælde af overgang til fri omsætning af varer, der er 
henført under proceduren for aktiv forædling, opstår 
toldskylden på det tidspunkt, hvor angivelsen til fri 
omsætning antages, og ikke når varerne henføres un­
der proceduren; det er derfor ikke berettiget at fast­
sætte bestemmelser om, at der ved denne overgang til 
fri omsætning skal betales renter; 
i betragtning af, at de forskellige medlemsstater følger 
forskellige retningslinjer i deres kreditpolitik, kan der 
ikke påtænkes fastsat en enkelt lånerente og en enkelt 
morarente, der skal gælde i hele Fællesskabet; det bør 
imidlertid undgås, at der i de enkelte medlemsstater 
opstår for store forskelle i behandlingen af personer, 
som skal betale en -lånerente i henhold til denne for­
ordning, i forhold til sådanne, som optager lån hos 
finansieringsinstitutter; lånerenten bør derfor fastsæt­
tes af medlemsstaterne i forhold til den gældende 
rente på kapitalmarkedet, idet den dog ikke må være 
lavere end den diskontosats, der anvendes af den på­
gældende medlemsstats centralbank; morarenten bør i 
kraft af sit formål ikke være lavere end lånerenten; 
hvad angår forsendelse, indrømmes der kautionister 
lempeligere vilkår med hensyn til betalingsfrister og 
rentebetaling end fastsat i denne forordning; disse 
mere favorable bestemmelser findes i visse internatio­
nale konventioner, og nye fællesskabsbestemmelser på 
området må ikke gribe ind heri; det samme bør gøre 
sig gældende for fællesskabsforsendelsesproceduren i 
det omfang, hvor denne procedure i medfør af aftaler 
med Schweiz og Østrig finder anvendelse på varer, 
der forsendes mellem to punkter på Fællesskabets told­
område gennem disse to landes område; det samme 
bør ligeledes gøre sig gældende for midlertidig ind­
førsel af varer, som sker på betingelserne i den kon­
vention, der blev indgået i Bruxelles den 6. december 
1961 (ATA-konventionen). 
direktiv 78/453/EØF bør ophæves, idet bestemmel­
serne deri er medtaget i denne forordning; for at tage 
hensyn til ovennævnte tilfælde, i hvilke de betalings­
pligtige og toldmyndighederne ikke skal betale renter, 
bør man dels foretage en supplering med relevante 
bestemmelser af Rådets forordning (EØF) nr. 
1430/79 af 2. juli 1979 om godtgørelse af eller frita­gelse for import- eller eksportafgifter ('), senest æn­
dret ved forordning (EØF) nr. 1672/82 (2), dels op­
hæve betemmelserne om eventuel rentebetaling i Rå­
dets forordning (EØF) nr. 1697/79 af 24. juli 1979 
om efteropkrævning af import- eller eksportafgifter, 
der ikke er opkrævet hos debitor for varer, der er an­
givet til en toldprocedure, som medfører en forplig­
telse til at betale sådanne afgifter (3), samt i Rådets 
direktiv 69/73/EØF af 4. marts 1969 om harmonise­
ring af lovgivning om aktiv forædling (4), senest ænd­
ret ved direktiv 83/89/EØF (5); 
denne forordning vedrører bogføring af importafgif­
ter og eksportafgifter, som følger af anvendelsen af 
den fælles landbrugspolitik eller anvendelsen af trak­
tatens bestemmelser vedrørende toldunionen, samt 
vilkårene for betaling af disse afgifter; hvad angår 
dette andet aspekt, giver traktatens betemmelser ikke 
Fællesskabernes institutioner beføjelse til at vedtage 
bindende bestemmelser vedrørende bogføring af im­
portafgifter eller eksportafgifter eller betaling heraf; 
det er derfor nødvendigt ligeledes at anvende trakta­
tens artikel 235 som grundlag for denne forordnings 
bestemmelser — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. Denne forordning fastsætter reglerne for bogfø­
ring af importafgifter og eksportafgifter, der udgør en 
toldskyld, som er opstået på de betingelser, der er 
omhandlet i Rådets direktiv 79/623/EØF af 25. juni 
1979 om harmonisering af de ved lov eller administra­
tivt fastsatte betemmelser om toldskyld (6), samt vilkå­
rene for betaling af disse afgifter. 
2. I denne forordning forstås ved: 
a) Toldskyld: en persons forpligtelse til at erlægge im­
portafgifter (toldskyld ved import) eller eksportaf­
gifter (toldskyld ved eksport), der i henhold til 
gældende bestemmelser finder anvendelse på varer, 
som er pålagt sådanne afgifter; 
(*) EFT nr. L 175 af 12. 7. 1979, s. 1. 
O EFT nr. L 186 af 30. 6. 1982, s. 1. 
O EFT nr. L 197 af 3. 8. 1979, s. 1. 
(4) EFT nr. L 58 af 8. 3. 1969, s. 1. 
(5) EFT nr. L 59 af 5. 3. 1983, s. 1. 
(*) EFT nr. L 179 af 17.7. 1979, s. 31. 
13.2.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr.C41/7 
b) Person: 
— en fysisk person, 
— en juridisk person, 
— en sammenslutning af personer, der anerkendes 
som havende handleevne uden at have status 
som juridisk person; 
c) Bogføring: den forvaltningsakt, hvorved størrelsen 
af import- eller eksportafgifter, der skal opkræves 
af toldmyndighederne, er blevet behørigt opgjort; 
d) Importafgifter: told og afgifter med tilsvarende 
virkning samt landbrugs afgifter og andre afgifter 
ved indførsel, der er fatsat inden for rammerne af 
den fælles landbrugspolitik eller som led i de sær­
lige ordninger, der anvendes på visse varer, som er 
frembragt ved forarbejdning af landbrugsproduk­
ter; 
e) Eksportafgifter: landbrugsafgifter og andre afgifter 
ved udførsel, der er fastsat inden for rammerne af 
den fælles landbrugspolitik eller som led i de sær­
lige ordninger, der anvendes på visse varer, som er 
frembragt ved forarbejdning af landbrugsproduk­
ter; 
f) Toldmyndigheder: alle myndigheder, der har kom­
petence til at håndhæve toldforskrifterne, også selv 
om disse myndigheder ikke henhører under told­
administrationen. 
AFSNIT I 
BOGFØRING AF IMPORTAFGIFTER 
OG EKSPORTAFGIFTER 
Artikel 2 
1. Ethvert importafgifts- eller eksportafgiftsbeløb, 
der udgør en toldskyld, i det følgende benævnt »af­
giftsbeløb« skal bogføres af toldmyndighederne. 
2. De praktiske regler for bogføringen af afgiftsbe­
løbene fastlægges af medlemsstaterne. Disse regler 
kan være forskellige alt efter om toldmyndighederne 
under hensyntagen til de betingelser, på hvilke told­
skylden opstår, er sikre på, at de nævnte beløb beta­
les. 
Reglerne for toldmyndighedernes bogføring af af­
giftsbeløbene i de forskellige tilfælde meddeles Kom­
missionen senest tredive dage efter denne forordnings 
ikrafttræden. 
Artikel 3 
1. Såfremt der opstår en toldskyld ved antagelsen 
af angivelsen af en vare til en anden toldprocedure 
end midlertidig indførsel med delvis fritagelse af im­portafgifter, eller ved en hvilken som helst anden 
handling, der har samme retsvirkning som denne an­
tagelse, skal beløbet svarende til denne toldskyld bog­
føres senest to dage efter det tidspunkt, hvor varerne 
er blevet frigivet, jf. dog stk. 2. 
Dog kan samtlige afgiftsbeløb vedrørende varer, der 
er frigivet til en og samme person i løbet af en af 
toldmyndighederne fastsat periode, som højst må 
være på 31 dage, bogføres samlet ved slutningen af 
perioden. Denne bogføring skal ske senest fem dage 
efter den pågældende periodes udløb. 
2. Såfremt det afgiftsbeløb, som følger af en told­
skyld, der er opstået på de i stk 1 omhandlede vilkår, 
er blevet beregnet for lavt i forhold til det lovligt skyl­
dige beløb, skal bogføringen af det afgiftsbeløb, der 
skal efteropkræves i overensstemmelse med forord­
ning (EØF) nr. 1697/79, ske senest to dage efter det 
tidspunkt, hvor toldmyndighederne har fastlagt det 
lovligt skyldige beløb. 
3. I andre tilfælde end dem, der er omhandlet i stk. 
1, skal bogføringen ske senest to dage efter det tids­
punkt, hvor toldmyndighederne råder over de nød­
vendige oplysninger til at 
a) beregne det pågældende afgiftsbeløb, og 
b) fastslå, hvilken person der skal betale dette beløb. 
Artikel 4 
De i artikel 3, stk. 1, 2 og 3, nævnte frister kan for­
længes, dog højst til 14 dage, 
a) hvis medlemsstaternes administrative organisation 
gør det nødvendigt, navnlig hvis bogføringen sker 
centralt; 
b) hvis toldmyndighederne som følge af særlige om­
stændigheder ikke er i stand til at overholde de 
fastsatte frister. 
Artikel 5 
Så snart afgiftsbeløbet er bogført, underrettes den be­
talingspligtige person, efter en passende fremgangs­
måde om størrelsen deraf. 
Såfremt der i toldangivelsen af anført et vejledende 
afgiftsbeløb, kan toldmyndighederne bestemme, at 
den i stk. 1 omhandlede underretning kun finder sted, 
såfremt det angivne afgiftsbeløb ikke svarer til det af 
toldmyndighederne fastsatte beløb. 
Nr.C41/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.2.85 
I tilfælde hvor der gøres brug af den i stk. 2 fastsatte 
mulighed, betragtes toldmyndighedernes frigivelse af 
varerne som underretning af den betalingspligtige 
person om det bogførte afgiftsbeløb, jf. dog artikel 3, 
stk. 1, andet afsnit. 
AFSNIT II 
FRIST OG NÆRMERE REGLER FOR BETALING AF 
IMPORTAFGIFTERNE OG EKSPORTAFGIFTERNE 
KAPITEL A 
Princip 
Artikel 6 
Ethvert afgiftsbeløb, der er genstand for den i artikel 
5 omhandlede underretning, skal erlægges af den be­
talingspligtige person inden udløbet af følgende fri­
ster: 
a) såfremt der ikke er indrømmet denne person no­
gen af de i kapitel B fastsatte betalingslempelser, 
skal betalingen ske inden for den fastsatte frist. 
Denne frist må højst være på ti dage fra bogfø-
ringstidspunktet. Fristen kan fastsættes som en ge­
nerel frist for betaling af afgiftsbeløb, der udgør 
en toldskyld, som opstår på bestemte betingelser. 
Når den pågældende person modtager underret­
ningen efter udløbet af den for betalingen fastsatte 
frist, skal betalingen finde sted senest to dage efter 
det tidspunkt, hvor den pågældende har modtaget 
underretningen; 
b) såfremt der er indrømmet denne person en af de i 
kapitel B fastsatte betalingslempelser, skal betalin­
gen finde sted ved udløbet af den eller de frister, 
der er givet i forbindelse med disse betalingslem­
pelser. 
Artikel 7 
Medmindre toldmyndighederne på grundlag af speci­
fikke bestemmelser indrømmer undtagelser, skal beta­
lingen ske i en valuta, som er lovligt betalingsmiddel i 
den medlemsstat, hvor afgiftsbeløbet skal erlægges. 
Betalingen kan ske via modregning, hvor gældende 
bestemmelser tillader det. 
KAPITEL B 
Betalingslempelser 
Afdeling 1 
Betalingshenstand 
Artikel 8 
Såfremt det afgiftsbeløb, den pågældende skylder, 
vedrører varer, der er angivet til en toldprocedure, som indebærer pligt til betaling af sådanne afgifter, 
indrømmer toldmyndighederne efter anmodning hen­
stand med betaling af dette beløb på de i artikel 9 til 
12 fastsatte betingelser. 
Artikel 9 
Det er en forudsætning for indrømmelse af betalings­
henstand, at ansøgeren har stillet sikkerhed. 
Artikel 10 
Toldmyndighederne kan efter følgende regler ind­
rømme betalingshenstand : 
a) enten særskilt for hvert enkelt beløb, der bogføres 
på de i artikel 3, stk. 1, første afsnit, anførte vil­
kår; 
b) eller samlet for alle afgiftsbeløb, der bogføres på 
de i artikel 3, stk. 1, første afsnit, anførte vilkår i 
løbet af en periode, der fastsættes af toldmyndig­
hederne, og som højst må være på 31 dage, 
c) eller samlet for alle afgiftsbeløb, som bogføres 
samlet i medfør af artikel 3, stk. 1, andet afsnit. 
Artikel 11 
1. Betalingshenstanden er på 30 dage. 
2. Den i stk. 1 omhandlede frist beregnes således: 
a) såfremt betalingshenstanden indrømmes efter arti­
kel 10, litra a), beregnes fristen fra det tidspunkt, 
hvor toldmyndighederne bogfører afgiftsbeløbet; 
såfremt artikel 4 bringes i anvendelse, nedsættes 
den i overensstemmelse med første afsnit bereg­
nede frist på 30 dage med et antal dage svarende 
til den frist ud over to dage, der har været anvendt 
til bogføringen; 
b) såfremt betalingshenstanden indrømmes i overens­
stemmelse med artikel 10, litra b), beregnes fristen 
fra det tidspunkt, hvor perioden for samlet bogfø­
ring udløber; den nedsættes med et antal dage sva­
rende til halvdelen af det antal dage, som perioden 
for samlet bogføring omfatter; 
c) såfremt betalingshenstanden indrømmes i overens­
stemmelse med artikel 10, litra c), beregnes fristen 
fra tidspunktet for udløbet af den periode, i hvil­
ken de pågældende varer er blevet frigivet; den 
nedsættes med et antal dage svarende til halvdelen 
af det antal dage, som den pågældende periode 
omfatter. 
3. Såfremt de i stk. 2, litra b) og c), omhandlede 
periode omfatter et ulige antal dage, er det antal 
dage, der skal fradrages fristen på 30 dage i henhold 
13.2.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr.C41/9 
til bestemmelserne i disse litra, lig med halvdelen af 
det lige antal dage umiddelbart under dette ulige an­
tal. 
4. Såfremt de i stk. 2, litra b) og c), omhandlede 
perioder er en kalenderuge eller en kalendermåned, 
skal den afgiftsbetaling, for hvilken der er indrømmet 
betalingshenstand: 
a) når der er tale om en periode på en kalenderuge, 
finde sted om fredagen i den fjerde uge efter 
denne kalenderuge; 
b) når der er tale om en periode på en kalendermå­
ned, finde sted på femtendedagen i måneden efter 
denne kalendermåned. 
Artikel 12 
1. Der kan ikke indrømmes betalingshenstand for 
afgiftsbeløb, som, selv om de vedrører varer, der er 
angivet til en toldprocedure, som indebærer pligt til 
betaling af sådanne afgifter, bogføres 
a) efter gældende bestemmelser hvad angår antagelse 
af ufuldstændige angivelser som følge af, at kla­
reren ved udløbet af den fastsatte frist ikke har gi­
vet de nødvendige oplysninger til endelig bestem­
melse af varernes toldværdi, eller ikke har leveret 
de oplysninger eller det dokument, der manglede 
ved antagelsen af den ufuldstændige angivelse; 
b) i forbindelse med efteropkrævning. 
2. Der kan dog indrømmes betalingshenstand i de i 
stk. 1 omhandlede tilfælde, såfremt det afgiftsbeløb, 
der skal opkræves, bogføres inden udløbet af en frist 
på 30 dage fra datoen for bogføringen af det oprinde­
ligt krævede beløb, eller, såfremt der ikke er foretaget 
nogen bogføring, fra tidspunktet for antagelsen af an­
givelsen vedrørende de pågældende varer. Varigheden 
af en betalingshenstand, der indrømmes på disse vil­
kår, må ikke gå ud over tidspunktet for udløbet af 
den periode, som i medfør af artikel 11 er indrømmet 
for betaling af det oprindeligt fastsatte afgiftsbeløb, 
eller som skulle være indrømmet, såfremt det lovligt 
skyldige afgiftsbeløb var blevet bogført ved angivelsen 
af de pågældende varer. 
Afdeling 2 
Andre betalingslempelser 
Artikel 13 
1. Medlemsstaterne kan tillade, at der indrømmes 
en person, der skal betale et afgiftsbeløb, en yderli­
gere kredit ud over den, der følger af den i artikel 1 
omhandlede betalingshenstand. Det er en forudsæt­ning for indrømmelse af denne yderligere betalings-
kredit, at der stilles en sikkerhed. 
2. Toldmyndighederne kan ud over det i stk. 1 
omhandlede tilfælde, såfremt de finder det berettiget, 
indrømme betalingslempelser enten i form af en beta­
lingshenstand, som de fastsætter i forhold til omstæn­
dighederne, eller i form af ratebetaling. 
Disse former for betalingslempelse kan kun indrøm­
mes, hvis betalingen af det pågældende afgiftsbeløb 
ikke allerede er omfattet af en sikkerhed. Det er en 
forudsætning for indrømmelse af disse former for be­
talingslempelse, at der stilles en sikkerhed. 
Afdeling 3 
Betaling inden fristernes udløb 
Artikel 14 
Uanset hvilken betalingslempelse den person, der skal 
betale et afgiftsbeløb, har fået indrømmet, kan denne 
erlægge dette beløb helt eller delvis inden udløbet af 
den frist, der er indrømmet. 
Afdeling 4 
Betaling foretaget af tredjemand 
Artikel 15 
Ethvert afgiftsbeløb kan betales af en tredjemand på 
den betalingspligtige persons vegne. 
KAPITEL C 
Tvangsfuldbyrdelse 
Artikel 16 
Såfremt en person, der skal betale et afgiftsbeløb, 
ikke har indfriet sin forpligtelse inden for den fatsatte 
frist, indleder toldmyndighederne over for denne per­
son den procedure, der er fastsat i gældende forskrif­
ter vedrørende tvangsfuldbyrdelse af offentlige for­
dringer, uden at dette i øvrigt indskrænker de mulig­
heder, de har for i givet fald at opnå betaling af belø­
bet ved hjælp af en stillet sikkerhed eller ved salg af 
varerne i overensstemmelse med gældende bestemmel­
ser. 
AFSNIT III 
BETALING AF RENTER 
Artikel 17 
Såfremt toldmyndighederne indrømmer en af de i ar­
tikel 13 omhandlede betalingslempelser, opkræves der 
ud over afgiftsbeløbet en lånerente. 
Nr. C 41/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.2.85 
Artikel 18 
Såfremt den person, der skal betale et afgiftsbeløb, 
ikke har indfriet sin forpligtelse inden for den fast­
satte frist, opkræves der ud over dette beløb en mora­
rente. 
Det samme gælder, såfremt der for det afgiftsbeløb, 
der skal opkræves, er stillet sikkerhed af en kautio­
nist, som ikke har indfriet sin forpligtelse indenfor 
den fastsatte frist. 
Artikel 19 
Lånerenten fastsættes af medlemsstaterne i forhold til 
renten på deres kapitalmarked. Den må ikke være la­
vere end den diskontosats, der anvendes af den på­
gældende medlemsstats centralbank. Morarenten må 
ikke være lavere end lånerenten. 
AFSNIT IV 
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 
Artikel 20 
1. Der kan ikke kræves andre renter af de af en 
betalingspligtig skyldige afgiftsbeløb end dem, der er 
omhandlet i denne forordning, uden at dette dog 
hindrer eventuel anvendelse af bestemmelserne i for­
bindelse med overtrædelse af toldforskrifterne. 
2. Denne forordnings bestemmelser er ikke til hin­
der for, at der indrømmes den betalingspligtige erstat­
ning i tilfælde, hvor det fastslås, at toldmyndighe­
derne må bære ansvaret for, at der er opkrævet et 
større afgiftsbeløb end det lovligt skyldige. 
Artikel 21 
Denne forordning anfægter ikke de bestemmelser, der 
fritager toldmyndighederne for at bogføre afgiftsbe­
løb på under to ECU. Artikel 22 
Denne forordning ændrer ikke de gunstigere bestem­
melser, der måtte være fastsat for kautionister inden 
for rammerne af ordningen for forsendelse og ord­
ningen i konventionen vedrørende midlertidig indfør­
sel af varer, indgået i Bruxelles den 6. december 1961 
(ATA-konventionen). 
Artikel 23 
1. Direktiv 78/453/EØF ophæves. 
I alle fællesskabsakter, hvor der henvises til nævnte 
direktiv, skal henvisninger til dette direktiv betragtes 
som henvisninger til denne forordning. 
2. Artikel 6 og 7 i forordning (EØF) nr. 1697/79 
ophæves. 
3. I forordning (EØF) nr. 1430/79 indsættes: 
»Artikel 17a 
Når de kompetente myndigheder i medfør af 
denne forordning godtgør importafgifter eller eks­
portafgifter, skal de pågældende myndigheder 
ikke betale renter.« 
4. I direktiv 69/73/EØF foretages følgende æn­
dringer: 
a) i artikel 15, stk. 2, udgår »og betalingen af 
eventuelle morarenter«; 
b) i artikel 16 udgår » — foruden eventuelle mo­
rarenter — «. 
Artikel 24 
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1986. 
Den finder anvendelse på afgiftsbeløb, der bogføres 
fra dette tidspunkt. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat.