Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om turisme og transport/opfølgning

(Initiativudtalelse)

(2022/C 275/01)

Ordfører: Panagiotis GKOFAS

Vedtaget på plenarforsamlingen 25.3.2021 Retsgrundlag Forretningsordenens artikel 32, stk. 2 Initiativudtalelse Kompetence Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug Vedtaget i sektionen 3.2.2022 Vedtaget på plenarforsamlingen 23.2.2022 Plenarforsamling nr. 567 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 185/2/7

1. Konklusioner og anbefalinger

1.1. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) påskønner EU-institutionernes enestående fælles indsats i 2021 med deres politiske forslag og foranstaltninger rettet mod at hjælpe virksomhederne med at komme på fode igen og sikre job i de europæiske turisme-, transport- og rejsesektorer, der er de økosystemer, som er hårdest ramt af covid-19-pandemien ( 1 ) . Det er imidlertid endnu ikke helt tydeligt, hvad følgerne af pandemien og konsekvenserne for økonomi og samfund er. Der bør gøres store bestræbelser for at sikre en koordineret EU-tilgang i de kommende måneder med en klar støtte til SMV'er i form af lån og finansiering samt information om vaccination og sikkerhedsforanstaltninger for at garantere sikker turisme, rejse og transport og gradvis genoprette turiststrømmene (ved at gennemføre Det europæiske indikatorsystem for turisme (ETIS) og sikkerhed inden for turisme ( 2 ) ).

1.2. Turismen kommer ikke til at vende tilbage til samme niveau som før pandemien, da global indbyrdes afhængighed og grønnere og mere digitale tendenser i forbrugernes adfærd vil resultere i nye forretningsmodeller. EØSU mener, at der på europæisk og nationalt/regionalt plan, er behov for følgende foranstaltninger på kort, mellemlang og lang sigt:

1.2.1. På kort sigt bør man: — sikre, at der i EU's og medlemsstaternes genopretningsplaner tages behørigt hensyn til hotel-, restaurant- og cateringsektoren (HORECA) og mikrovirksomheder i turistsektoren i bred forstand, navnlig restauranter, for at sikre deres overlevelse. EU og de nationale regeringer skal bakke fuldt ud op om hastende finansielle støtteforanstaltninger, initiativer vedrørende direkte finansiering og de midlertidige rammebestemmelser for statsstøtte efter 2022 — sikre finansielle støtteforanstaltninger for mikrovirksomheder, navnlig SMV'er i HORECA-sektoren, forlænge EU-finansiering og national finansiering, så længe det er nødvendigt og efter december 2022, og ikke undervurdere den indvirkning, som den nuværende personalekrise vil have på genopretningstempoet — forlænge Sureprogrammet til udgangen af 2022, og udsætte betalingen af alle skyldige afgifter til myndighederne, herunder beløb, der er genereret under pandemien og navnlig for mikrovirksomheder i HORECA-sektoren — oprette et særligt turismebudget under den flerårige finansielle ramme og forbedre betingelserne for adgangen til midler under de nationale genopretnings- og resiliensplaner, f.eks. ved at fremme digitalisering og gøre infrastrukturen mere bæredygtig, anvende »tænk småt først«-princippet og »engangsprincippet«, inddrage mikrovirksomheder gennem lette administrative procedurer og indføre gennemsigtige udbudsprocedurer for turismevirksomheder og lokale turistmyndigheder (3) — skabe forudsætningerne for at integrere mikrovirksomheder inden for turisme- og transportområdet i banksystemet og finanssektoren ved hjælp af EU-garantiordninger fra EU og ECB — forbedre koordineringen i hele Europa, harmonisere (SMV-venlige) sundheds- og sikkerhedsprotokoller bedre, gøre rejser nemmere for befolkningen og EU's virksomheder i lande uden for EU, holde grænserne åbne, nedbringe restriktionerne for rejsende og øge antallet af koordineringsstrategier og -planer mellem EU og de nationale regeringer for at genoprette de internationale turiststrømme og udenlandske direkte investeringer — opfordre alle EU-institutioner, arbejdsmarkedsparter, civilsamfundsorganisationer, forskningsinstitutioner og akademiske organer til at medvirke til at afholde et »år for bæredygtig turisme« i 2022 og til at fremme et netværk af EU-udstillinger og -messer om bæredygtig turisme og transport på internationale markeder — indføre en »turismebudgetpost« i alle TEN-T-projekter — europæiske transportkorridorer — indføre et harmoniseret system med reducerede momssatser for hele hotel-, restaurations- og turismesektoren. Et sådant system skal være SMV-venligt og bestå af gennemsigtige procedurer med værktøjer og procedurer for adgang til finansiering (one-stop-shop, onlineværktøjer, partnersamarbejdsprogrammer med organisationer, der repræsenterer SMV'er) og en særlig budgetpost for især mikrovirksomheder — oprette en ombudsmand/myndighed til at føre tilsyn med gennemførelsen af EU's genopretningsforanstaltninger og adgangen til likviditet, navnlig for mikrovirksomheder og små virksomheder i turist- og transportsektoren, og andre specifikke opgaver (4) — udvikle en EU-mekanisme til overvågning af tildelingen af støtte til mikrovirksomheder og SMV'er under den nuværende flerårige finansielle ramme (2021-2027).

1.2.2. På mellemlang sigt bør man: — undgå overdreven gældsætning og tab af virksomheders kreditværdighed (5) — give tilladelse til, at en taskforce overvåger gennemførelsen og virkningerne af genopretningsforanstaltningerne, navnlig dem, der er rettet mod mikrovirksomheder og små virksomheder i turisme- og transportsektoren — overvåge medlemsstaternes nationale genopretnings- og resiliensplaner og sikre, at turismerelaterede reformer er omfattet — oprette en EU-mekanisme til overvågning af tildelingen af støtte til mikrovirksomheder og SMV'er under den nuværende flerårige finansielle ramme (2021-2027) — oprette en særlig EU-budgetpost for turisme, som afspejler både økosystemets betydning og behov i kølvandet på covid-19-krisen — skabe en stærk »europæisk turismealliance« for at samle initiativer og optimere finansieringen. EØSU bør inddrages på meningsfuld vis i denne alliance.

1.2.3. På lang sigt bør man: — udvikle en langsigtet strategisk plan for turismen i EU for at fremskynde omstillingen til en modstandsdygtig og mere bæredygtig forretningsmodel inden for turisme, f.eks. ved at inkludere SMV'er i offentlig-private partnerskaber — prioritere erhvervsuddannelse for SMV'er på nationalt/regionalt plan og samtidig styrke mobilitetsprogrammer for lærlinge i turisme- og transportsektorerne med fokus på digitale færdigheder og færdigheder inden for bæredygtighed (6), især på nye destinationer og i afsidesliggende områder — udforme »næste generation« af EU's turisme- og transportpolitikker, der kan sikre forudsigelighed og skabe tillid til en bæredygtig genopretning — udvikle nye finansieringsformer for mikrovirksomheder, navnlig HORECA-virksomheder og virksomheder, der ledes af kvinder, håndtere aktuelle udfordringer (7) og eftervirkningerne af covid-19-pandemien og undersøge, hvordan man bedst kan støtte disse virksomheder, sådan som H.M. Dronning Máxima af Nederlandene og GPFI har foreslået (8).

1.3. Turisme og transport i 2020 og derefter EØSU mener, at hovedparten af de anbefalinger, som er fremsat i udvalgets udtalelse af 18. september 2020 om ( 9 ) , stadig er sammenhængende og relevante, men at Kommissionen ikke har taget tilstrækkeligt hensyn til dem i sine planer og høringer.

1.4. EØSU vil gerne høre, om EU/medlemsstaterne/regionale institutioner, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne i almindelighed er indstillet på at sætte nyt skub i investeringer på lang sigt ved at anlægge en samlet tilgang med henblik på at støtte fastlæggelsen af en ramme for blå økonomi og en fælles turismedagsorden for 2030/2050, kortlægge egnede finansieringsmuligheder og yde kredit, eftersom SMV'erne inden for turisme vil mangle cashflow efter pandemien. Under disse forhold er det umuligt for SMV'er at investere i den blå økonomi, før de er kommet på fode igen og har betalt deres udeståender.

1.5. Det er afgørende, at der indføres nye politikker, at der tildeles tilstrækkelige finansielle ressourcer for at redde sektoren, og at der udarbejdes en langsigtet bæredygtig, intelligent og ansvarlig europæisk turismepolitik. EØSU understreger endvidere vigtigheden af, at der oprettes en særlig EU-budgetpost for turisme, og at der sikres en forsvarlig styring for at gennemføre strategiske politiske tiltag, herunder oprettelse af et europæisk turismeagentur med ansvar for at: — skabe et fælles europæisk dataområde for at øge udbuddet af brugsdata — iværksætte et europæisk statistisk program til indsamling af data for på fyldestgørende måde at overvåge turismepolitikkerne og fremme udvekslingen af god europæisk praksis og læseplaner inden for bæredygtig turisme (f.eks. et europæisk akademi for bæredygtig turisme for SMV'er) — sætte fornyet skub i EU's internationale samarbejde med Verdensturistorganisationen (UNWTO), OECD og G20 Tourism Working Group med oprettelse af et europæisk akademi for turisme særligt for SMV'er og »train-the-trainers«-programmer i overensstemmelse med førnævnte organisationers standarder.

1.6. EØSU går ind for, at der anlægges en mere samlet politisk tilgang, og at der tilstræbes bæredygtige løsninger for at sikre turismens og transportens fremtid baseret på følgende tre hovedforudsætninger og muligheder: — at genoprette tilliden og bane vejen for genopretning med henblik på at fremme en gradvis genoptagelse af rejseaktiviteten og af de fælles transportforbindelser både i EU og med ikke-EU-lande — at tage ved lære af erfaringerne fra pandemien og af de metoder, der er taget i brug, indføre et særligt sæt (SMV-venlige) indikatorer og harmonisere data om både pandemiens indvirkning på turisme- og transportsektoren og de pandemirelaterede tendenser i denne sektor på europæisk, regionalt og internationalt plan — at prioritere en bæredygtig udviklingsdagsorden med det formål at yde den fremtidige europæiske/internationale turisme langsigtet vejledning.

1.7. EØSU foreslår, at der oprettes en stående europæisk eller national taskforce på højt niveau med speciale i mikrovirksomheders og små virksomheders likviditet, herunder turisme- og transportøkosystemer, som kunne fremme og støtte gennemførelsen af genopretningsforanstaltninger og fungere som en EU-overvågningsmekanisme med de nødvendige uafhængige og gennemsigtige data om mikrovirksomheders og SMV'ers likviditetsstrømme og deres adgang til midler.

1.8. EØSU opfordrer EU-institutionerne, medlemsstaterne, regionerne og de europæiske/nationale arbejdsmarkedsparter til i endnu højere grad at nytænke, iværksætte fælles kvalitetsprogrammer og mere effektive politiske værktøjer inden for rescEU og katastroferisikobegrænsning samt udveksle bedste praksis om inddragelse af civilsamfundet i krisestyring og i forebyggelse af menneskelige og økonomiske tab ( 10 )

1.9. EØSU mener, at turisme- og rejseindustrien uden kundernes tillid kommer til at halte bagefter den generelle tendens for genopretning af økonomien. En nøglefaktor for genopbygning af tilliden er at sikre en stærk beskyttelse af forbrugerrettighederne under direktivet om pakkerejser og sammensatte rejsearrangementer ( 11 ) , hvor man i forbindelse med revisionen bør fokusere på at fjerne de svagheder i EU-lovgivningen om rejsendes rettigheder, som blev afdækket under pandemien.

1.10. Selv om EU's rejselovgivning giver rejsende ret til at få pengene tilbage, har mange medlemsstater truffet nationale nødforanstaltninger i direkte modstrid med denne ret ved at tvinge forbrugerne til at acceptere vouchere og/eller ved at forlænge de lovpligtige frister for tilbagebetaling. Det er vigtigt, at EU-lovgivningen både overholdes og håndhæves. Pandemien har — med sine næsten to år — også haft en direkte og katastrofal økonomisk indvirkning på turistvirksomheder og især mikrovirksomheder.

1.11. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at undersøge gennemførligheden af et forslag om at tilpasse direktivet på en sådan måde, at medlemsstaterne fremover i tilfælde af force majeure-situationer som pandemien kan indføre kollektive garantifonde af hensyn til turistvirksomhedernes overlevelse og samtidig sikre forbrugerne passende kompensation.

2. Indledning og generelle bemærkninger

2.1. Turismen i EU og resten af verden kommer ikke til at vende tilbage til det samme niveau som før pandemien. Følgerne af pandemien og konsekvenserne for samfund og økonomi er dog endnu ikke helt afdækkede. Før covid-19 tegnede turismen sig direkte eller indirekte for næsten 10 % af EU's BNP, beskæftigede ca. 22,6 mio. mennesker og havde gjort EU til verdens førende turistmål med 563 mio. internationale ankomster og 30 % af alle turismerelaterede indtægter på verdensplan i 2018. Med 30 % af alle internationale ankomster i 2018 var EU det mest populære turistmål i verden. Der var over 600 000 turistvirksomheder i EU-27 i 2018, og der blev booket i alt 1 326 049 994 overnatninger.

2.2. Kommissionens Fælles Forskningscenter (JRC) har skønnet, at turismeindustrien tegner sig for mere end 6 % af den samlede beskæftigelse i EU. Hertil kommer, at turismen bidrager langt mere til beskæftigelsen i visse områder og ofte er den eneste form for beskæftigelse for lavtuddannede arbejdstagere. Eksempelvis tegner turismen sig for over 30 % af den samlede regionale beskæftigelse på Kreta (Grækenland), i Jadranska Hrvatska (Kroatien), i Valle d'Aosta (Italien) og på De Kanariske Øer (Spanien).

2.3. Efter de mange postpandemiske bølger i 2020 og 2021 kan vi nu se omfanget af indvirkningen af covid-19 på beskæftigelsen og de ødelæggende sociale følger i turisme- og transportsektorerne i form af manglende international turisme, utilstrækkelig og lav efterspørgsel efter turismerelaterede varer/tjenester (som følge af ændringer i forbrugsmodeller og forbrugeradfærd inden for turisme under covid-19), et stigende antal virksomhedskonkurser og øget gældsætning (som ikke kun er begrænset til turismevirksomheder), problemer med at få adgang til likviditetsforanstaltninger og de offentlige forvaltningers ineffektive reaktioner. De mange nedluknings- og genåbningstiltag, misbruget af det digitale covid-19-certifikat i forbindelse med restriktionsforanstaltninger og de uafhængige myndigheders manglende evne til at sikre ensrettede rettigheder for turister/rejsende og virksomheder, komplekse og ofte manglende pålidelige informationer om den aktuelle lokale sundheds- og sikkerhedssituation for turister og de komplekse bureaukratiske procedurer for intern mobilitet inden for EU's indre grænser bidrager heller ikke til at genoprette den grænseoverskridende mobilitet og fremme den økonomiske genopretning.

2.4. Det bør nævnes, at virkningen af covid-19-pandemien på de forskellige turistmål i Den Europæiske Union ifølge den nylige rapport ( 12 ) fra Europa-Parlamentets Forskningstjeneste (EPRS) er »asymmetrisk og meget lokal«.

2.5. Som det fremgår af figur 1 og 2 i EPRS-rapporten, blev turismens bidrag til beskæftigelsen og BNP betydeligt reduceret under pandemien. Eksempelvis blev turismens bidrag til BNP i Italien halveret i 2020 (i forhold til 2019), idet det faldt fra 13,1 % til 7 %, og 337 000 job gik tabt. I sammenligning med USA oplevede flere EU-medlemsstater (f.eks. Tyskland, Italien og Frankrig) et større tab af BNP, men led mindre, hvad beskæftigelsen angår.

2.6. 21 måneder efter pandemiens indtog i Europa står de globale økosystemer inden for turisme og transport fortsat over for en krise uden fortilfælde ( 13 )

2.7. I EU har vi også set »nye« pendler- og indkøbsmønstre i byområder, som har tilpasset sig de rejserestriktioner, som regeringerne har indført, f.eks. mere gang, cykling, biltransport og onlineindkøb på bekostning af transport med offentlige transportmidler. I mange EU-lande har navnlig ældre ikke kunnet bidrage til efterspørgslen efter turisme og transport som følge af covid-19-restriktioner.

2.8. Rejseaktiviteten med jernbane, krydstogtskibe, passagerskibe og fly har lidt et fald på omkring 70 % i den internationale turismeefterspørgsel, hvilket har medført indtægts- og jobtab i begge sektorer og de sektorer, der er afhængige heraf (f.eks. industri- og detailsektoren). Selv om følgerne for fragt- og godstransport indtil videre har været beskedne, forventes denne sektor at blive mindre i de kommende år, især hvis økonomien er i tilbagegang. Derfor bør EU og medlemsstaterne tage passende hensyn til disse sektorer i deres genopretningsplaner.

2.9. Sammen med disse fænomener har de nylige skovbrande i Sydeuropa og oversvømmelser i Nordeuropa — i tillæg til de tragiske menneskelige og økonomiske tab — også vist, at de konventionelle politikker og den eksisterende skrøbelige rescEU-mekanisme ikke leverer de forventede resultater, og at de er uegnede til langsigtede bæredygtige udviklingsmodeller.

3. Mod »næste generation« af EU-turisme- og transportpolitikker

3.1. Der er behov for en ny næste generationstilgang — en tilgang, der er mere ensrettet og bygger på europæiske og nationale politiske modeller for modstandsdygtighed på kort, mellemlang og lang sigt og fuld genopretning af turisme- og transportsektoren. Centrale fælles principper bør være hjørnestenen i en ny politisk, social og økonomisk EU-dagsorden med sigte på at: — genoprette tilliden til EU's økosystemer inden for turisme og transport (som primært udgøres af mikrovirksomheder og selvstændige erhvervsdrivende) blandt arbejdstagere, offentligheden, turister/rejsende samt europæiske/globale private og offentlige investorer — bidrage til at nytænke de eksisterende økosystemer i EU's turisme- og transportindustri med det formål at fremme modstandsdygtigheden og genopretningen i retningen af en »tredobbelt omstilling« (sundhed, digital teknologi, miljø) — få efterspørgslen tilbage på niveauet fra før covid-19 og fremme nye investeringer, som er økonomisk overkommelige for SMV'erne, i bæredygtig og langsigtet vækst i disse sektorer efter 2021-2027.

3.2. Kommissionens nylige Fit for 55-pakke gør det muligt for EU at nå kontinentets mål for reduktion af drivhusgasemissioner, der er fastsat i den europæiske klimalov. Pakkens forslag påvirker også de europæiske transport- og turismeøkosystemer. Medmindre disse foranstaltninger udformes med den rette politik for øje, vil forslagene ikke føre til en »næste generation« af EU-politikker for turisme og transport. Tværtimod kan de foreslåede foranstaltninger føre til betydelige reguleringsmæssige omkostningsstigninger for både større og mindre virksomheder i EU og skade deres konkurrenceevne i forhold til transport- og turismevirksomheder uden for EU, der ligger tæt på EU's grænser, og dermed bringe europæiske arbejdspladser i disse sektorer i fare. EU-regioner, der er meget afhængige af turisme, vil derfor blive særligt hårdt ramt. Ved en ny »næste generation«-tilgang bør man derfor være opmærksom på de omkostningsmæssige konsekvenser af denne lovgivningspakke for de europæiske transport- og turismeøkosystemer og sikre, at deres (internationale) konkurrenceevne ikke lider skade. Kun på denne måde kan den europæiske beskæftigelse og konkurrenceevne sikres, kulstoflækage undgås, og den nye »næste generations«-tilgang blive en succes.

4. En god start: en ny EU-bevidsthed

4.1. Fuld udnyttelse af fleksibiliteten i de midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud bør sikres indtil udgangen af 2022, og det vigtige Sureprogram mod arbejdsløshed bør være operationelt i samme periode. Sociale aktører og SMV-organisationer bør ikke desto mindre inddrages yderligere, således at pakken lever op til forventningerne for så vidt angår virkning og effektivitet.

4.2. De likviditets-, finans- og rekapitaliseringsordninger, der er til rådighed for små virksomheder og små og mellemstore HORECA-virksomheder, kræver dog et hurtigt politisk tiltag, der forlænger disse foranstaltninger og programmer til udgangen af 2022-2023.

4.3. De fremsendte nationale genopretnings- og resiliensplaner og den nye flerårige finansielle ramme (2021-2027) forudsætter begge et styrket og harmoniseret system af fælles metoder og udveksling af politisk praksis (herunder det europæiske semester) for at sikre den nødvendige symmetriske økonomiske genopretning i EU, fair konkurrence blandt offentlige og private aktører, især restauranter og små og mellemstore HORECA-virksomheder) på nationalt/regionalt/lokalt plan, social konvergens og inklusion.

4.4. Det fastlægges i de nationale genopretnings- og resiliensplaner, hvorledes midlerne vil blive tildelt og anvendt inden for gældende frister. Turismen er — afhængigt af, hvilket EU-land der er tale om — omfattet af enten turismespecifikke foranstaltninger, der moderniserer sektoren, eller af horisontale foranstaltninger, der er relevante for alle sektorer. Vi har derfor udviklet en kort- til mellemfristet/langfristet ramme med fire centrale politiske søjler, der tjener som basis for vores endelige konklusion og anbefalinger:

4.5. SØJLE I: Likviditet, genopretning af beskæftigelsen og af erhvervslivets tillid

4.5.1. Da der ikke foreligger nogen klar og ajourført information om den forventede indvirkning af den finansielle støtte, som ydes gennem Kommissionens genopretningsprogram under Den Europæiske Investeringsfond (EIF), på mikrovirksomheder og SMV'er, giver EØSU udtryk for sin bekymring og foreslår: — at der oprettes en taskforce til overvågning af gennemførelsen af genopretningsforanstaltningerne, især dem, der er rettet mod mikrovirksomheder og små virksomheder i turisme- og transportsektoren — at medlemsstaternes nationale genopretnings- og resiliensplaner overvåges for at vurdere, om de indeholder turismerelaterede reformer — at der oprettes en EU-mekanisme til overvågning af tildelingen af støtte til mikrovirksomheder og SMV'er under den nuværende flerårige finansielle ramme (2021-2027) — at der oprettes en særlig EU-budgetpost for turisme, som afspejler både økosystemets betydning og dets behov i kølvandet på covid-19-krisen — at der iværksættes ordninger, der skal give en ny chance, og ordninger for tidlig varsling for turismevirksomheder og små transportvirksomheder og et nyt brugervenligt solvensprogram for SMV'er — at disse forskellige initiativer og forslag samles i en »europæisk turismealliance«, så man kan udpege problemer, finde på løsninger og skabe finansiering på en mere målrettet måde. EØSU vil bidrage ved at deltage i alliancens drøftelser og arbejde.

4.6. SØJLE II: Datavidennetværk og beredskab, sundhed og sikkerhed, risikoreduktion

4.6.1. Turismen påvirker økonomien, det naturlige og menneskeskabte miljø, lokalbefolkningen på de besøgte steder og de besøgende selv. Politikker, der sigter mod at gøre turismen mere bæredygtig og udnytte dens potentiale for at bidrage til opfyldelsen af verdensmålene for bæredygtig udvikling, hæmmes af manglen på statistikker om turismens bæredygtighed. Hvis bæredygtighed inden for turismen er en prioritet, bør vi også gøre måling heraf til en prioritet.

4.6.2. Verdensturistorganisationen (UNWTO) hjælper i samarbejde med De Forenede Nationers statistikafdeling førende lande og institutioner med at udvikle en statistisk ramme for måling af turismens bæredygtighed. Internationale agenturer understreger det voksende behov for at måle turismens bæredygtighed i alle dens dimensioner — de økonomiske, sociale og miljømæssige — og EU kunne bidrage med sine nationale erfaringer og fastlægge en harmoniseret standard.

4.7. SØJLE III: Mellem-/langfristede omstillingsforløb

4.7.1. EU's industristrategi bør sætte yderligere skub i den grønne og den digitale omstilling og forbedre modstandsdygtigheden i EU's industrielle økosystemer, hvor mikrovirksomhederne og SMV'erne udgør en vigtig del, især i turisme- og transportsektorerne. De »omstillingsforløb« for turismen der er skabt i samarbejde med civilsamfundsorganisationerne, arbejdsmarkedets parter, offentlige myndigheder og tilsynsmyndigheder, bør ledsages af en samlet tilgang. Dette er nødvendigt for at kunne sammenligne bæredygtige scenarier og tage politiske løsninger for turisme-, HORECA- og transportsektorerne op til fornyet overvejelse på europæisk, nationalt og regionalt plan.

4.8. SØJLE IV: Styring og ressourcer : Civilsamfundsorganisationernes rolle i den næste generation af bæredygtige turisme- og transportpolitikker (nationale genopretnings- og resiliensplaner).

4.9. Kommissionen har fremsat syv flagskibsinitiativer, hvortil den opfordrer EU-landene til at foreslå investeringer og reformer. Flere af disse flagskibe såsom dem, der er opført nedenfor, kan afføde investeringer i turisme: — Renovering: Turismeinfrastrukturen bør renoveres for at forbedre den energimæssige ydeevne (næsten energineutrale bygninger), tilgængelighed og ressourcestyring og for at udvikle cirkulære forretningsmodeller (f.eks. med henblik på fødevare- og affaldshåndtering) samt bæredygtige udenlandske/europæiske direkte investeringer — Omskoling og opkvalificering: Erhvervsdrivende inden for turismesektoren, især ledere af mikrovirksomheder, arbejdstagere og destinationsforvaltere, bør uddannes til at understøtte den grønne og den digitale omstilling — Modernisering: Digitaliseringen af de offentlige forvaltninger med ansvar for turismepolitik bør understøttes, og datadeling mellem offentlige forvaltninger, destinationsforvaltere og virksomheder bør fremmes — Opladning og optankning: Der bør investeres i ren mobilitet, og forbindelserne til turistmål, navnlig turismehotspots, bør forbedres (f.eks. transport ad vandvej, busser, offentlig transport) — Indførelsen af en særlig »turismebudgetpost« i TEN-T-projekter (europæiske transportkorridorer) vil gøre det muligt at tage hensyn til særlige karakteristika.

4.10. Medlemsstaterne og EU-institutionerne har behov for en stærk partnerskabsramme med europæiske/nationale/regionale partnere samt europæiske/nationale/regionale arbejdsmarkedsparter (social dialog). Europæiske/nationale organisationer og civilsamfundsorganisationer og andre interessenter vil blive bedt om at indtage en proaktiv rolle, der tilfører merværdi på alle niveauer (ud over at være fuldt involveret i det europæiske semester, markedsovervågning mv.) med en række fælles langsigtede mål, fælles tidsplaner og en ny økonomisk konvergens til sikring af social inklusion. Der er et presserende behov for at planlægge forud og handle — efter en grundig reevaluering — ved hjælp af en konkret fælles politisk dagsorden og nationale forpligtelser til at udvikle en mere bæredygtig, attraktiv og indbyrdes forbundet forretningsmodel inden for turisme og transport, som egner sig til den nye globale efterspørgsel og den ændrede livsstil.

Bruxelles, den 23. februar 2022. Christa SCHWENG Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Meddelelse fra Kommissionen: Et vigtigt øjeblik for Europa: Genopretning og forberedelser til den næste generation COM(2020) 456 final, støtte under samhørighedspolitikken for 2021-2027, og en pakke med sundheds- og sikkerhedsforanstaltninger såsom vaccinationspolitik, EU's digitale covidcertifikat, mindstekravene for det europæiske covid-19-Safety Seal-mærke for turisme mv.

(2) https://s3platform.jrc.ec.europa.eu/digitalisation-and-safety-for-tourism?p_l_back_url=%2Fsearch%3Fq%3Dtourism

(3) For mikrovirksomhedsorganisationer og interessenter i almindelighed er de største interesseområder i forbindelse med »turismeomstillingen« følgende: grønnere turisme (cirkulær turisme, turisme, der er tilgængelig for alle, kulstofneutral mobilitet, viden om bæredygtighed, bæredygtigt forbrug), digitalisering (dataanalyse og styring af realtidsoplevelser, digital helårsturisme og virtuelle oplevelser, teknologiunderstøttede destinationer, omlægning af den fælles værdiskabelse, digital selvstændiggørelse og turismeudbyderes og forbrugeres viden) og modstandsdygtighed (den omskiftelige turismesektors tilpasningsevne, opkvalificering og fastholdelse af arbejdstagere af høj kvalitet i turismesektoren, destinationsstyring til understøttelse af trivsel for alle, egenkapitalstøtte, tilgængelighed og turismens sociale indvirkning på klimaændringerne, aldring og den digitale kløft).

(4) Yderligere opgaver, der skal varetages af ombudsmanden/myndigheden: at overvåge medlemsstaternes aktiviteter i forbindelse med deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at vurdere, om turismerelaterede reformer er blevet gennemført på en sammenhængende måde, at overvåge ordninger for »en chance mere« og »tidlig varsling« for turisme- og små transportvirksomheder og et nyt, brugervenligt solvensprogram for SMV'er og at skabe forudsætninger for en budgetpost specifikt til turisme, så både dette økosystems betydning og dets behov i kølvandet på covid-19-krisen afspejles.

(5) Tiltag: omlægning af fremmedkapital, styrkelse af mikrovirksomheders sammenlægnings- og klyngekapacitet, fremme af egenkapital og indførelse af skatteincitamenter for private investorer og understøttelse af ordninger for tidlig varsling for små insolvenstruede virksomheder.

(6) Rådets henstilling af 15. marts 2018 om en europæisk ramme for effektive lærlingeuddannelser af høj kvalitet (EUT C 153 af 2.5.2018, s. 1).

(7) H.M. Dronning Máxima holdt i sin egenskab af FN-generalsekretærens særlige fortaler for inklusiv udviklingsfinansiering (UNSGSA) en tale på G20-topmødet i Rom den 31. oktober 2021, www.unsgsa.org.

(8) Global Partnership for Financial Inclusion er en inklusiv platform for alle G20-lande.

(9) EUT C 429 af 11.12.2020, s. 219.

(10) FN's Sendairamme for katastrofeforebyggelse 2015-2030, SME knowledge network and preparedness demonstrative centres, https://www.europeansmeacademy.eu/news/improving-preparednes-response-to-eu-natural-and-man-made-disasters/.

(11) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2302 af 25. november 2015 om pakkerejser og sammensatte rejsearrangementer (EUT L 326 af 11.12.2015, s. 1).

(12) Europa-Parlamentets tænketank, Relaunching transport and tourism in the EU after COVID-19, februar 2021.

(13) Dette er gået hårdest ud over små virksomheder og selvstændige erhvervsdrivende i de respektive værdi- og forsyningskæder samt arbejdstagere og samfund og deres modstandsdygtighed.