DA Den Europæiske Unions Tidende C 182/40

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets forordning om EF-rammebestemmelser for en europæisk forskningsinfrastruktur (ERI)

KOM(2008) 467 endelig — 2008/0148 (CNS)

(2009/C 182/08)

Ordfører: Cveto STANTIČ

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 5. september 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 172 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Forslag til Rådets forordning om EF-rammebestemmelser for en europæisk forskningsinfrastruktur (ERI)

KOM(2008) 467 endelig — 2008/0148 (CNS).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Cveto STANTIČ til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. januar 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 450. plenarforsamling den 14.-15. januar 2009, mødet den 15. januar, følgende udtalelse med 149 stemmer for, 1 imod og 5 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og henstillinger

1.1 Forskningsinfrastruktur af højeste kvalitet udgør en af de afgørende søjler i den yderligere udvikling af det europæiske forskningsrum.

1.2 Anlæg og drift af europæiske forskningsinfrastrukturer (ERI) af verdensklassestandard overstiger generelt de enkelte medlemsstaters kapacitet og udnyttelsespotentiale. En fælles strategi netop på dette område medfører derfor en særlig høj europæisk merværdi. Tiltrækningskraften ved sådanne infrastrukturer styrker netværkssamarbejdet i det europæiske forskningsrum og modvirker den fragmentering, der stadig findes.

1.3 EØSU støtter derfor den køreplan for udvikling af 44 nye, omfattende forskningsinfrastrukturer af paneuropæisk interesse gennem de næste 10 til 20 år, der er fremsat af Det Europæiske Strategiske Forum for Forskningsinfrastruktur (ESFRI).

1.4 Det er højst usandsynligt, at individuelle, nationale rammebestemmelser kan skabe et tilstrækkeligt lovgrundlag for udviklingen af en forskningsinfrastruktur af paneuropæisk interesse, som er i verdensklasse. EØSU støtter derfor fuldt ud forslaget til en forordning om EF-rammebestemmelser for en ERI, der kan strømline og fremskynde gennemførelsen af projekter, som foreslås af ESFRI.

1.5 Nye forskningsinfrastrukturer i verdensklasse kan i høj grad gøre det europæiske forskningsrum (ERA) mere attraktivt og standse »hjerneflugten« fra Europa. Hvis man udelukkende etablerer infrastruktur i stor målestok i udviklede lande, vil dette, i det mindste på kort sigt, tiltrække forskere fra hele Europa. Denne potentielt negative følge for visse lande kan der på sigt kompenseres for ved, at ERI spredes over et passende geografisk område, og ved at adgangen til ERI gøres så fleksibel som mulig.

1.6 EØSU opfordrer medlemsstaterne til at følge op på ESFRI's og Kommissionens initiativ ved hurtigst muligt at udarbejde nationale køreplaner for udvikling og modernisering af forskningsinfrastruktur.

1.7 Udvalget støtter, at ERI'erne fritages for moms og punktafgifter, idet deres attraktivitet hermed øges, og de får en konkurrencefordel sammenlignet med lignende projekter andre steder i verden.

1.8 EØSU anbefaler, at Fællesskabet bidrager mere aktivt til medfinansieringen af ERI ved at øge budgetmidlerne i det 8. rammeprogram for forskning og udvikling. Den øgede medbestemmelse, der følger af et delvist ejerskab, kan Fællesskabet anvende til at sikre en bredere geografisk spredning af ERI og fri adgang for en så bred vifte af europæiske forskere som muligt.

1.9 Udvalget anbefaler, at EU's samhørighedspolitik og dets finansielle instrumenter, strukturfondene, i højere grad prioriterer udviklingen af ny forsknings- og innovationskapacitet. Det opfordrer ligeledes Kommissionen og medlemsstaterne til at videreudvikle politikker, som kan stimulere den private sektors investeringer i forskningsinfrastruktur.

1.10 EØSU ønsker at gøre opmærksom på omkostningerne ved at drive og vedligeholde ERI, efter at den oprindelige investering er gennemført. Disse omkostninger, som årligt kan beløbe sig til op mod 20 % af den oprindelige investering, udgør en potentiel trussel mod ideen om fri adgang for forskere fra lande, der ikke deltager i ERI'en. Det er derfor værd at lade anvendelsen af EU-midler til medfinansiering også af disse driftsomkostninger indgå i det 8. rammeprogram for F&U.

2. Indledning

2.1 Etableringen af et fælles europæisk forskningsrum (ERA) har været hovedformålet med alle EU's forsknings- og udviklingsforanstaltninger siden 2000 (1). I den efterfølgende periode har medlemsstaterne iværksat utallige initiativer på området. Imidlertid er der stadig en række nationale og institutionelle hindringer for opfyldelsen af det endelige mål, som er indførelsen af den »femte frihedshedsgrad« i Europa, nemlig den fri bevægelighed for viden. Et af Europas største problemer inden for forskning og udvikling er områdets opsplitning, der forhindrer Europa i at udnytte sit forskningspotentiale fuldt ud.

2.2 Der er ingen tvivl om, at en førsteklasses forskningsinfrastruktur udgør en af de vigtigste søjler i den yderligere udvikling af det europæiske forskningsrum (2), idet en sådan:

— fremmer forskning af topkvalitet,

— gør det muligt at gennemføre grund- og anvendt forskning, der er konkurrencedygtig på verdensplan,

— tiltrækker de bedste forskere,

— stimulerer industriel innovation og fremmer overførslen af viden,

— bidrager til den europæiske integration

— skaber en større europæisk merværdi.

2.3 Et af kendetegnene ved europæisk forskningsinfrastruktur i stor målestok er, at de store investeringer og høje driftsomkostninger samt evnen til at udnytte kapaciteten fuldt ud ofte er mere end en enkelt medlemsstat kan håndtere. Dette betyder, at europæiske ekspertisecentre ofte er ude af stand til at nå op på en kritisk masse. Nogle må ligeledes kæmpe med manglende netværksrelationer og samarbejde. På trods af disse vanskeligheder er det tidligere lykkedes Europa at etablere en række vigtige paneuropæiske projekter i verdensklasse som CERN, ITER, EMBO, ESA, ESRF (3) og andre.

2.4 Det forslag til forordning KOM(2008)467 endelig, som er genstand for denne udtalelse, er et af fem initiativer, som Kommissionen har planlagt for 2008, og som har til formål at fremskynde etableringen af et europæisk forskningsrum (ERA) (4) væsentligt.

2.5 Dette initiativ bidrager til opfyldelsen af Lissabon-dagsordenens mål, idet det øger de offentlige og private investeringer i forskning, der stadig ligger et godt stykke under 3 %-målet for 2010 (det nuværende gennemsnit ligger på 1,7-1,8 % af BNP). Forslagene skaber grundlaget for den nødvendige konsolidering af de europæiske forskningsinfrastrukturer, som vil styrke ERA og forøge de europæiske virksomheders konkurrenceevne.

3. Baggrund

3.1 I et forsøg på at effektivisere håndteringen af de mange udfordringer, som var forbundet med forskningsinfrastruktur, etablerede Det Europæiske Råd allerede i 2002 Det Europæiske Strategiske Forum for Forskningsinfrastruktur (ESFRI) (5), som fik mandat til at udarbejde en køreplan for udvikling og etablering af den næste generation af omfattende infrastruktur af fælles europæisk interesse.

3.2 I samarbejde med Kommissionen og efter en omfattende høringsproces (med 1 000 eksperter på højt niveau) udpegede ESFRI 35 paneuropæiske projekter (6), der ville opfylde behovet for omfattende europæiske forskningsinfrastrukturer i de kommende 10 til 20 år (7).

3.3 Køreplanen indeholder nye, vitale forskningsinfrastrukturer af forskellig størrelse og værdi, som dækker en bred vifte af forskningsområder, der spænder fra samfunds-, og naturvidenskaber til elektroniske systemer til arkivering af videnskabelige artikler og databaser (8). Den anslåede værdi af alle projekter er på over 20. mia. EUR.

3.4 I forbindelse med udpegningen af de faktorer, der kan lægge hindringer i vejen for etableringen af paneuropæiske forskningsinfrastrukturer i verdensklasse, fremhævede ESFRI, ud over finansielle og organisatoriske begrænsninger, også manglen på EF-rammebestemmelser eller europæiske strukturer, der ville gøre det muligt at etablere internationale partnerskaber på en enkel og effektiv måde. For nærværende må partnere, som ønsker at samarbejde om udviklingen af en fælles forskningsinfrastruktur, først blive enige om den nationale lovgivning (9) (eller en international aftale), som de ønsker at anvende, og dette kan skabe yderligere administrative problemer.

3.5 ESFRI har derfor fremhævet behovet for at udvikle specifikke EF-rammebestemmelser for etablering af en europæisk forskningsinfrastruktur (herefter benævnt ERI), der involverer flere medlemsstater.

3.6 Definition af begrebet ERI: begrebet anvendes om materiale, installationer, kilder og tjenesteydelser, som forskere anvender til at drive forskning i verdensklasse. Dette inkluderer videnskabeligt udstyr, videnskabeligt kildemateriale (videnskabelige publikationer, arkiver, strukturerede videnskabelige data), infrastruktur baseret på informations- og kommunikationsteknologi samt andre unikke ressourcer, der spiller en afgørende rolle for at opnå forskningsresultater i topklasse. En sådan forskningsinfrastruktur kan placeres »ét sted« eller »flere steder« (i et organiseret netværk).

4. Kommissionens forslag

4.1 Efter at have konkluderet, at de nuværende retsinstrumenter, der er baseret på forskellige nationale lovgivninger, ikke kan opfylde de behov, der er forbundet med en ny paneuropæisk infrastruktur, og på initiativ fra medlemsstaterne, har Kommissionen udarbejdet et forslag til en forordning fra Rådet om EF-rammebestemmelser for en europæisk forskningsinfrastruktur baseret på EF-traktatens artikel 171.

4.2 Hovedformålet med lovforslaget er at sætte medlemsstater og tredjelande, der er involveret i EU's rammeprogram for forskning og udvikling, i stand til at etablere og drive forskningsfaciliteter af paneuropæisk interesse i fællesskab.

4.3 ERI er en juridisk person baseret på deltagerne (mindst tre medlemsstater skal deltage; tredjelande og mellemstatslige organisationer kan deltage) og nyder en fuld rets- og handleevne, der er erkendt i alle medlemsstater. Forordningen fastsætter den juridiske ramme for de krav og processer, der kræves for at etablere en ERI.

4.4 I forbindelse med momsdirektivet og direktiverne om punktafgifter og offentlige indkøb betragtes en ERI som en international organisation. Den er derfor fritaget for betaling af moms og punktafgifter, og dens indkøbsprocedurer er ikke omfattet af direktivet om offentlige indkøb (10).

4.5 ERI'en kan medfinansieres gennem samhørighedspolitikkens finansielle instrumenter i overensstemmelse med Rådets forordning (11) om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden.

5. Generelle bemærkninger

5.1 EØSU mener, at det foreslåede nye juridiske instrument, der supplerer eksisterende retsinstrumenter, vil forenkle og fremme beslutningsprocessen vedrørende nye infrastrukturer af paneuropæisk interesse, og dermed bidrage til at fremskynde etableringen af det europæiske forskningsrum og opfyldelsen af Lissabonstrategiens mål.

5.2 EØSU bifalder Kommissionens og medlemsstaternes klare og konsekvente opbakning til harmoniseringen af den igangværende udvikling af den europæiske forskningsinfrastruktur. Kun på den måde vil det være muligt at realisere ESFRI's forslag til køreplan.

5.3 Udvikling af en ny forskningsinfrastruktur af verdensklassestandard kan bidrage væsentligt til det europæiske forskningsrums generelle attraktivitet. En sådan spiller en afgørende rolle i indsatsen for at fastholde og motivere de 400 000 højt begavede unge forskere, som Europa har brug for med henblik på at opfylde 3 procents-målet for investeringer i forskning og udvikling. Derudover kan en førsteklasses forskningsinfrastruktur tiltrække talentfulde og højt kvalificerede forskere fra andre verdensdele.

5.4 På grund af de foreslåede infrastrukturprojekters ekstremt krævende karakter (12) er mindre eller mindre udviklede landes muligheder for at være vært for større forskningsinfrastrukturer, eller deltage i dem, realistisk set ret begrænsede. Det må forventes, at kommende større infrastruktur primært vil blive placeret i de mest udviklede lande, hvilket på kort sigt kan fremskynde »hjerneflugten« internt i EU. På langt sigt bør denne risiko aftage, idet 28 af de 44 projekter på ESFRI's liste er klassificeret som såkaldt delt infrastruktur, dvs. at der er tale om infrastruktur som involverer et europæisk netværk af en art, hvilket vil give mindre og mindre udviklede lande bedre muligheder for at deltage. Med henblik på at realisere en sådan deltagelse, opfordrer EØSU til, at en bred vifte af forskere får adgang til denne infrastruktur. Det er ligeledes vigtigt at sikre, at det videnskabelige, tekniske og administrative personale kan holde en så tæt kontakt som mulig i en infrastruktur, der er spredt over et større geografisk område.

5.5 Ca. 15 procent af forskerne i europæiske forskningsinstitutioner samarbejder med industrien om deres brug af forskningsinfrastruktur. Udviklingen af ny forskningsinfrastruktur kan derfor skabe ny efterspørgsel, utallige »spin-off«-følgevirkninger samt yderligere stimulere til overførsel af viden og teknologi til industrien. En sådan udvikling kan ligeledes fremskynde opfyldelsen af Barcelona-målet, som er at øge den private sektors investeringer i forskning og udvikling til 2 % af BNP.

5.6 Den europæiske økonomiske genopretningsplan, som Kommissionen præsenterede den 26. november 2008 til imødegåelse af de økonomiske følger af den finansielle krise, nævner specifikt forskning og udvikling. Blandt de langsigtede foranstaltninger i planen lægger Kommissionen særlig vægt på såkaldte »smarte« investeringer og opfordrer medlemsstaterne og den private sektor til at øge investeringerne i F&U, innovation og uddannelse. EØSU fremhæver de positive følgevirkninger af investeringer i forskningsinfrastruktur. Investeringernes potentielle handelsværdi på over 10 mia. EUR kan bidrage til at bevare arbejdspladser i de virksomheder, der gennemfører infrastrukturprojekterne. Overgangen til vidensamfundet vil ligeledes blive fremskyndet.

5.7 Den europæiske køreplan for forskningsinfrastrukturer skaber et glimrende grundlag for udarbejdelsen af nationale køreplaner. Udvalget konstaterer, at visse medlemsstater ikke har taget disse initiativer seriøst nok. Det opfordrer dem derfor til at rette op på situationen så hurtigt som muligt og følge op på initiativer fra ESFRI og Kommissionen.

5.8 Størsteparten af den fremtidige finansiering af forskningsinfrastruktur vil fortsat komme fra kilder i medlemsstaterne. Derfor er det vigtigt at koordinere denne finansiering. Kun på den måde vil det være muligt at opnå en kritisk masse, sikre effektive investeringer og garantere en passende specialisering og videnskabelig ekspertise i infrastrukturerne.

5.9 På trods af flere finansielle midler til forskningsinfrastruktur i det 7. rammeprogram og mulighederne under samhørighedspolitikken, er EU-budgettet på ingen måde stort nok til at sikre gennemførelsen af de ambitiøse planer. EØSU påpeger behovet for større synergi mellem det 7. rammeprogram og strukturfondene med hensyn til finansieringen af forskningsinfrastruktur. Udvalget opfordrer ligeledes Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle yderligere politiske instrumenter, der kan fremme den private sektors investeringer i forskningsinfrastruktur. Større opbakning fra Den Europæiske Investeringsbank (f.eks. i form af støtte fra finansieringsfaciliteten med risikodeling) og andre finansielle institutioner vil også være velkommen.

5.10 Udvalget anbefaler, at udvikling af ny forsknings- og innovationskapacitet prioriteres højere i EU's samhørighedspolitik og dets finansielle instrumenter, strukturfondene. Det opfordrer medlemsstaterne til i højere grad at bruge strukturfondsmidlerne til at modernisere og udvide deres forskningskapacitet. Særligt i de nye medlemsstater bliver EU-midler ofte ikke anvendt, fordi regeringerne ikke stiller med tilstrækkelig supplerende finansiering eller ikke prioriterer en forbedret forskningskapacitet højt nok, hvilket fører til, at mange videnskabsfolk forlader deres hjemland for at søge forskningsmuligheder. Det har derfor afgørende betydning at opnå fremskridt på dette område, hvis problemet med den interne »hjerneflugt« i Europa skal imødegås.

6. Særlige bemærkninger

6.1 Udvalget støtter den forslåede momsfritagelse, idet dette i væsentligt omfang kan øge ERI'ernes attraktivitet. Det kan ligeledes give dem en konkurrencefordel i forhold til lignende projekter andre steder i verden. Vi støtter derfor ideen om at give ERI'erne så mange skattefritagelser som muligt (inden for reglerne om statsstøtte). Mange eksisterende forskningsinfrastrukturer, som opfylder kriterierne for en »international organisation« ifølge de relevante direktiver nyder allerede godt af fritagelser for moms og punktafgifter. Den nuværende procedure involverer imidlertid langtrukne og komplicerede forhandlinger, som forsinker etableringen af infrastruktur og skaber en betydelig juridisk og finansiel usikkerhed. En automatisk undtagelse for ERI, som det foreslås i forordningen, vil fjerne væsentlige barrierer for udvikling og drift af forskningsinfrastrukturer i Europa.

6.2 EØSU anbefaler, at det seriøst overvejes at give Fællesskabet mulighed for at deltage mere aktivt i finansieringen af ERI. Gennem den medbestemmelsesret, der følger af målrettede tilskud, kan man garantere en mere afbalanceret geografisk fordeling af ERI samt bedre adgang for de lande, som ikke er direkte medlemmer. Hvis en sådan politik skal iværksættes, vil det imidlertid være nødvendigt at afsætte yderligere budgetmidler til formålet under det 8. rammeprogram for forskning og udvikling.

Udvalget kan ikke se nogen grund til, at EU ikke bør vælge samme strategi for forskningsinfrastruktur, som gælder for medfinansiering af andre europæiske infrastrukturnetværk (f.eks. veje, jernbaner, elkabler, gasledninger mm.).

EØSU ønsker at gøre opmærksom på det problem, der vedrører drifts- og vedligeholdelsesomkostninger, efter at den oprindelige investering er gennemført. Ifølge visse vurderinger kan disse beløbe sig til op mod 20 % af den oprindelige investering årligt. Disse omkostninger overses ofte i investeringsanalyser og kan udgøre en væsentlig hindring for forskningsinfrastrukturernes strømlinede drift på langt sigt. Udvalget anbefaler derfor at lade medfinansiering af forskningsinfrastrukturernes driftsomkostninger ved hjælp af EU-midler indgå i det 8. rammeprogram for F&U.

6.3.1 Med hensyn til driftsomkostninger anbefaler EØSU, at opkrævningen af rimelige brugerafgifter for brugen af fælles infrastruktur bør betragtes som en »begrænset økonomisk aktivitet« (art. 2).

6.4 EØSU fremhæver betydningen af fri adgang til alle ERI for så bred en kreds af europæiske forskere og videnskabsfolk som muligt. Det vil ikke være rigtigt, hvis adgangen i praksis kun omfatter de lande, som deltager i en ERI, eller som er i stand til at betale. Forslaget om delt ejerskab for EU i punkt 6.2 vil også fremme princippet om fri adgang og dermed bidrage til en bedre integration i det europæiske forskningsrum.

6.5 I forbindelse med udvikling og drift af infrastruktur i verdensklasse er det ligeledes vigtigt at tage hensyn til beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder. Potentielle problemer bør løses ansvarligt og rettidigt.

Bruxelles, den 15. januar 2009 Mario SEPI Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) I 2000 offentliggjorde Kommissionen sin første meddelelse på området, »Mod et europæisk forskningsrum«.

(2) Rådet for konkurrenceevne (Det indre marked, industri og forskning) den 29-30. maj 2008.

(3) CERN — Den europæiske organisation for kerneforskning, ITER — International termonuklear forsøgsreaktor, EMBO — Den Europæiske Molekylærbiologiske Organisation, ESA — Den Europæiske Rumorganisation, ESRF — Det Europæiske Synkrotronstrålingscenter.

(4) De andre initiativer/politikker er: fælles programmering af forskningsindsatsen, et europæisk partnerskab for forskere, forvaltning af intellektuelle ejendomsrettigheder og åbning af det europæiske forskningsrum over for verden.

(5) ESFRI — Det Europæiske Strategiske Forum for Forskningsinfrastruktur, http:// cordis.europa.eu/esfri/home.html.

(6) Europæisk køreplan for forskningsinfrastrukturer, rapport 2006, http://cordis.europa.eu/esfri/roadmap.htm. Køreplanen blev færdig i 2008 (der blev særligt tilføjet projekter omhandlende miljø, biologi og lægevidenskab), og der er nu tale om i alt 44 projekter.

(7) Europæisk køreplan for forskningsinfrastrukturer, rapport 2006, http://cordis.europa.eu/esfri/roadmap.htm.

(8) Infrastrukturprojekterne dækker 7 forskellige forskningsområder: samfundsvidenskab og humanistiske videnskaber, miljøvidenskab, energi, biovidenskab og medicin, materialelære, astronomi — astrofysik — nuklear og partikelfysik, IT- og databehandling.

(9) F.eks.: det franske »societé civile«, det tyske »GmbH«, det britiske »limited liability company (Ltd)« eller det nederlandske »stichting« (»fondation«).

(10) Rådets direktiv 2006/112/EU af 28.11.2006, art. 151(1)(b), Rådets direktiv 92/12/EF af 25.2.1992, art. 23(1) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31.3.2004, art. 15(c).

(11) Rådets forordning 1083/2006 af 11.7.2006.

(12) Den budgetmæssige værdi af de enkelte ERI ligger mellem 500 mio. EUR og 1 mia. EUR i gennemsnit.