I. Kontekst og baggrund

Den Europæiske Union bygger på et sæt fælles værdier, herunder respekt for menneskerettigheder, demokrati, lighed og retsstatsprincippet. Korruption underminerer statens og de offentlige myndigheders funktion på alle niveauer og er en vigtig katalysator for organiseret kriminalitet. Effektive rammer for bekæmpelse af korruption samt gennemsigtighed og integritet i udøvelsen af statsmagt kan styrke retssystemerne og tilliden til de offentlige myndigheder. Nærværende meddelelse styrker og supplerer andre andre EU-instrumenter og Kommissionens bestræbelser på at bekæmpe korruption. Som det fremgår af Kommissionens første rapport om retsstatsprincippet, der blev vedtaget tidligere på året, er bekæmpelsen af korruption afgørende for at opretholde retsstatsprincippet og betragtes som så vigtigt, at det er en af hovedsøjlerne i rapporten. En stærk retsstatsprincips- og antikorruptionskultur er resultatet af borgernes tillid til, at integritet er normen, og at overholdelse af loven beskyttes.

EU har ved mange lejligheder understreget sin forpligtelse til revisionsprocessen. Både Europa-Parlamentet og Rådet har understreget behovet for at styrke EU's førende rolle i den globale bekæmpelse af korruption og videreføre revisionsprocessen under De Forenede Nationers konvention mod korruption (i det følgende benævnt "konventionen"). Europa-Parlamentet og Rådet har specifikt mindet om, hvor vigtigt det er for EU at opfylde revisionsforpligtelsen.

EU blev medlem af konventionen i 2008. Dette er den mest omfattende internationale traktat til bekæmpelse af korruption, både hvad angår geografisk dækning (187 parter) og spørgsmål, der er omfattet. Alle EU-medlemsstater er parter i konventionen. EU har også spillet en vigtig rolle i vedtagelsen af resolutionen om bekæmpelse af korruption, som blev vedtaget af FN's Generalforsamling den 1. juni 2020. Denne resolution banede vejen for FN's Generalforsamlings særlige samling om udfordringer og foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af korruption og styrkelse af det internationale samarbejde, som er planlagt til juni 2021.

Konventionen er også det eneste retligt bindende universelle internationale instrument til bekæmpelse af korruption. Den dækker fem områder: forebyggende foranstaltninger (kapitel II), kriminalisering og retshåndhævelse (kapitel III), internationalt samarbejde (kapitel IV), inddrivelse af aktiver (kapitel V), og teknisk bistand og informationsudveksling (kapitel VI). I konventionen behandles bekæmpelse af korruption i bred forstand, og dens bestemmelser dækker mange forskellige former for korruption såsom bestikkelse, handel med indflydelse, misbrug af funktioner og forskellige former for korruption i både den offentlige og den private sektor. Konventionen indfører et sæt standarder, foranstaltninger og regler, som landene kan anvende for at styrke deres retlige og reguleringsmæssige ordninger til bekæmpelse af korruption. Dens vigtigste mål er at styrke foranstaltningerne med henblik på at forebygge og bekæmpe korruption på en mere effektiv måde, fremme integritet, ansvarlighed og korrekt forvaltning af offentlige anliggender og offentlig ejendom samt lette og støtte internationalt samarbejde og teknisk bistand til bekæmpelse af korruption.

Det er afgørende at styrke EU's autoritet i bekæmpelsen af korruption og derfor at sikre, at EU's udestående forpligtelser i henhold til konventionen behandles inden den særlige samling i FN's Generalforsamling (UNGASS). Dette indebærer deltagelse i revisionen af gennemførelsen.

I november 2009 vedtog konferencen mellem de deltagende stater, konventionens vigtigste beslutningstagende organ, resolution 3/1, som indførte en mekanisme til revision af gennemførelsen af konventionen. EU støttede oprettelsen af denne mekanisme til revision af gennemførelsen. I henhold til resolution 3/1 skal de deltagende stater gennemgå en revision af konventionens gennemførelse. Mekanismen, der er baseret på en peerrevision, resulterer i en evaluering af, hvordan hver deltagerstats regler og praksis er i overensstemmelse med konventionens principper, mål og krav. Disse evalueringer bidrager til at identificere mangler i de nationale politikker til bekæmpelse af korruption, hvilket ansporer til de nødvendige lovgivningsmæssige, institutionelle og praktiske reformer.

Internationale aftaler indgået af EU er bindende for Unionens institutioner og for dens medlemsstater, og den revisionsmekanisme, der er oprettet i henhold til denne konvention, er bindende for alle parter i konventionen. Derfor gælder revisionsforpligtelsen også for Den Europæiske Union. Den Europæiske Unions unikke position som den eneste regionale organisation for økonomisk integration, der er part i konventionen, øger imidlertid til en vis grad kompleksiteten med hensyn til vilkårene for EU's deltagelse i øvelsen.

I henhold til artikel 17 i traktaten om Den Europæiske Union udfører Kommissionen koordinerings-, gennemførelses- og forvaltningsfunktioner i forbindelse med gennemførelsen af internationale aftaler, som Unionen er part i, og varetager Unionens repræsentation udadtil og har derfor ansvaret for at styre revisionsprocessen i henhold til konventionen med henblik på at sikre, at Unionen opfylder sine forpligtelser i henhold til konventionen.

I denne meddelelse fremlægges derfor Kommissionens tilgang til revisionsprocessen. Unionen er som helhed forpligtet til at gennemføre konventionen og dermed underkaste sig den revisionsproces, der er fastlagt i konventionen. Denne øvelse, der skal koordineres af Kommissionen, kræver inddragelse af alle relevante EU-institutioner og eventuelt visse agenturer eller organer, afhængigt af de opgaver, som traktaterne eller EU-lovgivningen pålægger dem på det område, der er relevant for konventionen. Deres deltagelse bør være underlagt princippet om hver enkelt institutions administrative autonomi i spørgsmål, der vedrører deres respektive arbejde.

Kommissionen har analyseret konsekvenserne af EU's unikke status som part i konventionen som en regional organisation for økonomisk integration. For at kunne gå videre med revisionen skal kompetenceerklæringen først opdateres, så den afspejler de juridiske konsekvenser af Lissabontraktatens ikrafttræden (afsnit II nedenfor). Med hensyn til de praktiske retningslinjer for revisionen vil det være nødvendigt at foretage nogle nødvendige tilpasninger for at give Den Europæiske Union mulighed for at deltage i revisionen (afsnit III, IV og V nedenfor).

II. Opdatering af kompetenceerklæringen

I konventionen fastsættes det, at ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrumentet for en regional organisation for økonomisk integration skal indeholde en erklæring om omfanget af dens kompetence. Erklæringen om Det Europæiske Fællesskabs kompetence på de områder, der er omfattet af De Forenede Nationers konvention mod korruption, som er behørigt meddelt De Forenede Nationers generalsekretær på tidspunktet for Unionens indgåelse af konventionen. I konventionens artikel 67, stk. 3, fastsættes det også, at den pågældende regionale organisation skal underrette depositaren om enhver relevant ændring i omfanget af dens kompetence.

Med Lissabontraktatens ikrafttræden er omfanget og udøvelsen af Unionens kompetence blevet ændret i et vist omfang. EU erhvervede f.eks. nye kompetencer i henhold til afsnit V i TEUF (artikel 82 og 83 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde). FN's generalsekretær skal derfor underrettes om denne udvikling.

Foranstaltning nr. 1: Kommissionen vil tage de nødvendige skridt til at underrette FN's generalsekretær om relevante ændringer i omfanget af Unionens kompetence, inden revisionen iværksættes.

III. Iværksættelse af EU's revision i henhold til konventionen



Hver part undersøges af to andre stater, der er parter i konventionen, og de parter, der foretager revisionen, udvælges ved lodtrækning. Hver part skal også fungere som undersøger. Lodtrækningen med henblik på udvælgelse af revisionsparterne kan foretages på et hvilket som helst møde i gennemførelsesundersøgelsesgruppen. Revisionen iværksættes formelt, når konventionens sekretariat (UNODC) underretter den part, der er genstand for revision, om at gennemførelsen af landerevisionen starter. Parterne skal også meddele et kontaktpunkt med henblik på koordinering af deres deltagelse i revisionen samt fremsende en liste over regeringseksperter med henblik på revisionsprocessen (hvis parten fungerer som undersøger af andre parter).