Forslag til RAADETS FORORDNING (EF) om udviklingssamarbejde med Sydafrika

forelagt af Kommissionen

BEGRUNDELSE

Mellem 1986 og 1999 leverede Det Europaeiske Faellesskab (EF) 1 085,2 mio. ECU til Sydafrika (SA) via sine bistandsprogrammer.

Udgangspunktet var det saerlige europaeiske program, der oprindeligt blev foreslaaet af Europa-Parlamentet og godkendt af Raadet (almindelige anliggender) i september 1985, til at hjaelpe ofrene for apartheid; det blev mellem 1986 og 1990 finansieret via budgetpost B9530 og mellem 1991 og 1995 via budgetpost B7-5070.

Efterhaanden som den politiske situation udviklede sig med indsaettelsen af en demokratisk regering i 1994, tilpassede EF betoningen i og retningslinjerne for sit samarbejde. Kommissionen aabnede en delegation, programmet blev i 1995 omdoebt til European Programme for Reconstruction and Development in South Africa (EPRD) (det europaeiske program for genopbygning og udvikling i Sydafrika) til afstemning af det med det nye Sydafrikas eget program for genopbygning og udvikling (PRD).

I november 1996 udstedte Raadet forordning (EF) nr. 2259/96 om udviklingssamarbejde med Sydafrika (1) med henvisning til en finansielt beloeb paa 500 mio. ECU til EPRD fra januar 1996 til december 1999 og bekraeftede EF's tilsagn om at ville bidrage til en baeredygtig oekonomisk of social udvikling i Sydafrika og til at befaeste grundlaget for et demokratisk samfund. Med henblik paa dette samarbejde blev der vedtaget et fleraarigt vejledende program i maj 1997, og der er siden da igangsat ca. 50 enkeltprogrammer og -projekter i sektorer som f.eks. uddannelse, sundhed, vand og sanitet, boliger, stoette af den private sektor, god regeringsfoerelse, kapacitetsopbygning og regional integration (SADC).

(1) EFT L 306 af 28.11.1996.

Forordning (EF) nr. 2259/96 udloeber den 31. december 1999.

Formaalet med dette forordningsforslag er at give udtryk for Den Europaeiske Unions solidaritet med Sydafrika i dettes bestraebelser for at styre den vanskelige og langvarige proces med aendringer i retning af et aabent demokratisk samfund samt at sikre kontinuitet i stoetten gennem en fortsaettelse af EPRD med en finansiel tildeling af samme stoerrelsesorden som til det tidligere EPRD.

Samtidig er Kommissionen villig til at tilpasse og forbedre stoetten og foreslaar derfor nogle aendringer til 1996/1999-forordningen. Der er flere grunde til, at saadanne aendringer skoennes noedvendige.

For det foerste har forbindelserne mellem EF og SA vaeret markeret af vigtige nye udviklinger:

- Efter AVS-EU-Raadets beslutning i april 1997 blev Sydafrika kvalificeret medlem af Lomé-konventionen i juni 1998 og deltager i forhandlingerne sammen med de andre AVS-stater om den fremtidige EU/AVS-samarbejdsaftale. Kommissionen har i sin meddelelse til Raadet om forhandlingerne om en partnerskabsaftale om udvikling med AVS-landene (KOM/SEK/98/119) anfoert, at Sydafrikas fulde tiltraedelse burde overvejes. Muligheden af at give Sydafrika fuld adgang til EUF-ressourcerne fra 2003 og fremover boer overvejes, og retningslinjerne for et saadant samarbejde vil da skulle fastlaegges til sin tid. For naervaerende betyder dette, at udviklingssamarbejdet mellem EF og Sydafrika fortsat vil skulles finansieres via det almindelige budget, men samtidig skal man soege at goere det saa sammenhaengende som muligt med bestemmelserne under Lomé-ordningen, navnlig hvad angaar samfinansiering (via EUF og EPRD) af regionale programmer.

- Paa grundlag af Raadets direktiver, der blev udstedt i juni 1995 og marts 1996, har Sydafrika netop indgaaet en bilateral aftale med EF om handel, udvikling og samarbejde; denne aftales afsnit V indeholder bestemmelser om maalene, prioriteterne, midlerne og metoderne for udviklingssamarbejde, som gaar forud for intern EU-lovgivning og derfor kraever, at de tilsvarende artikler i den tidligere forornding aendres eller tilpasses, hvor det er noedvendigt.

For det andet skal der tages hensyn til erfaringerne med EPRD. Navnlig foelgende goer sig gaeldende:

- I Revisionsrettens beretning nr. 7/98 saavel som i Europa-Parlamentets bemaerkninger hertil rettes der en raekke henstillinger om, hvordan de konstaterede problemer kan angribes, navnlig den langsomme gennemfoerelse, de besvaerlige procedurer og problemerne med forvaltningen og opfoelgningen af programmet; de peger paa, at der er behov for forenklede og hurtige procedurer, en stoerre decentralisering af beslutningsbefoejelser, godkendelse og betalinger til de sydafrikanske myndigheder, dekoncentration fra hovedsaedet til delegationen, lettere procedurer, navnlig i samarbejdet med ngo'er, behov for globale evalueringer af EPRD og behov for at afsaette stoerre ressourcer til forvaltningen af et af Den Europaeiske Unions vigtigste samarbejdsprogrammer,

- et behov, som ogsaa fremhaevet af medlemsstaterne, for stoerre fokus i EPRD for at understrege den overordnede sammenhaeng i EU-bistanden paa linje med traktatens artikel 130 og de relevante raadsforordninger for at goere den mere synlig og oege gennemslagskraften (saerlig i den politiske dialog med de sydafrikanske myndigheder), og for at undgaa en spredning af ressourcerne; dette er grunden til, at det vil vaere relevant at koncentrere sig om en begraenset raekke fleraarige sektorstoetteprogrammer. Disse programmer vil kunne gennemfoeres i koordination med forskellige partnere (ministerier, lokale myndigheder, ngo'er osv.) og bestaa af forskellige stoetteformer (projekter saavel som direkte stoette til det sydafrikanske budget, naar passende betingelser er opfyldt)

- behov for periodiske globale evalueringer af EPRD med sigte paa en tilpasning af strategien for udviklingssamarbejdet

- krav om at tilgodese bemaerkninger fra Finanskontrollen om, hvordan bestemmelserne i finansforordningerne vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget skal anvendes i forbindelse med EPRD.

Kommissionen har allerede truffet en raekke forholdsregler i den anledning, navnlig:

- beslutningen om at udstyre delegationen med mere personale og flere edb-redskaber til at forvalte og foelge programmerne

- omorganisering og rationalisering af hovedsaedets opgaver i tilslutning til oprettelsen af den faelles tjeneste RELEX

- faerdigbearbejdning og uddeling af en procedurehaandbog til brug for modtagerne

- indskraenkning af antallet af programmer, der igangsaettes hvert aar gennem en koncentration af interventionerne

- forberedelse af en global evaluering af Den Europaeiske Unions udviklingsstrategi i Sydafrika siden 1994. Denne evaluering paabegyndes i 1999

- forberedelse sammen med det sydafrikanske finansministerium af en faelles database over udviklingsaktiviteter og -programmer med andre donorer, navnlig medlemsstaterne

- aarlige konsultationer og halvaarlige revisioner sammen med den sydafrikanske regering af forloebet af samarbejdet mellem Den Europaeiske Union og Sydafrika.

Disse forholdsregler er begyndt at baere frugt, og man kan saerlig i 1997 og 1998 observere en betydelige forbedring af udbetalingsniveauet. Men det er stadig noedvendigt at viderefoere og styrke den nu igangvaerende proces i ovennaevnte retninger ved at tilpasse forordningen, som er retsgrundlag for samarbejdet med Sydafrika,

- med hensyn til synlighed og sammenhaeng ved yderligere at samle Den Europaeiske Unions interventioner om et begraenset antal indsatsomraader (se artikel 2 og artikel 6, stk. 1) og ved hjaelp af en treaarig programmering og regelmaessig dialog med medlemsstaterne om, hvilken strategi der skal foelges (se artikel 6, stk. 1, 2 og 3)

- med hensyn til gennemslagskraft og forenkling og harmonsiering af procedurer ved at tilpasse og klart definere de aktiviteter, der vil kunne finansieres via budgettet (se artikel 4, stk. 2), ved i alle tilfaelde, hvor det er muligt, at foelge partnernes saedvanlige procedurer (se artikel 7, stk. 2) og ved at forenkle beslutningsprocessen (se artikel 8, stk. 3)

- med hensyn til decentralisering og dekoncentration ved at overdrage delegationen og modtagerne ansvaret for visse beslutninger, der hidtil er truffet i Bruxelles (artikel 7, stk. 8)

- med hensyn til personaleforoegelse til at sikre en mere effektiv forvaltning og opfoelgning af samarbejdet ved at oprette flere stillinger til lokalt ansatte i delegationen (se finansieringsoversigten, punkt 10) og programmering af en aarlig finansieringsramme til faglig bistand (se artikel 10).

Foelgende artikler er derfor blevet aendret:

- Artikel 1 om prioriteterne

- Artikel 2 om indsatsomraade

- Artikel 4, stk. 2, om udgiftstype

- Artikel 6 om programmering

- Artikel 7 om procedurer (stk. 2 og 8)

- Artikel 8 om komitologi

- Artikel 11 om ikrafttraeden.

Forslag til RAADETS FORORDNING (EF) om udviklingssamarbejde med Sydafrika

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 130 W,

under henvisning til forslag til Kommissionen,

i henhold til fremgangsmaaden i traktatens artikel 189 C, og

ud fra foelgende betragtninger:

Efter valget i april 1994 og indsaettelsen af en demokratisk regering har Faellesskabet indledt en strategi, der tager sigte paa at stoette den politik og de reformer, der gennemfoeres af de nationale myndigheder;

Raadet udstedte den 22. november 1996 forordning (EF) nr. 2259/96 om udviklingssamarbejde med Sydafrika (2);

(2) EFT L 306 af 28.11.1996.

naevnte forordning udloeber den 31. december 1999;

det hedder i afsnit VII i aftalen mellem Det Europaeiske Faellesskab og Den Sydafrikanske Republik om handel, udvikling og samarbejde, at der ydes finansiel bistand i form af gavebistand via en saerlig finansiel facilitet paa Faellesskabets budget, at Faellesskabet erklaerer sig rede til at holde sit finansielle samarbejde med Sydafrika paa et hoejt niveau, og at det vil traeffe de noedvendige beslutninger i denne sammenhaeng paa basis af forslag fra Kommissionen;

der vil kunne stilles andre egnede instrumenter til raadighed efter denne aftales ikrafttraeden, navnlig inden for rammerne af den fremtidige EF/AVS-samarbejdsaftale og i forbindelse med Sydafrikas adgang til Den Europaeiske Udviklingsfond;

ovennaevnte aftales afsnit V indeholder bestemmelser om maalene, prioriteterne og metoderne for og implementeringen af udviklingssamarbejdet med Sydafrika;

paa baggrund af resultaterne med implementeringen af Raadets forordning (EF) nr. 2259/96 af 22. november 1996, der er naevnt ovenfor, og Revisionsrettens saerlige beretning nr. 7/98 om Det Europaeiske Faellesskabs program for udviklingsbistand til Sydafrika vil Raadets forordning (EF) nr. 2259/96 af 22. november 1996 skulle tilpasses, navnlig med hensyn til forenkling af procedurer, stoerre fokus paa sektorspecifikke prioriteter og decentralisering af beslutningstagningen;

bistanden i henhold til denne forordning gennemfoeres i sammenhaeng med andre donorers indsats, herunder den multilaterale institutioners;

i Raadets afgoerelse 87/373/EOEF af 13. juli 1987 (3) fastlaegges de naermere vilkaar for udoevelsen af de gennemfoerelsesbefoejelser, der tillaegges Kommissionen, og for, hvordan det udvalg, der skal bistaa Kommissionen, skal fungere;

(3) EFT L 197 af 18.7.1987.

udvalget boer fungere som forvaltningsudvalg eller som raadgivende udvalg, naar forvaltningsproceduren ikke skoennes egnet;

i Raadets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europaeiske Faellesskabers finansielle interesser (4) fastlaegges der faelles retsregler paa alle omraader vedroerende Faellesskabernes egne indtaegter og udgifter;

(4) EFT L 312 af 23.12.1995.

Raadets forordning (EF, Euratom) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion paa stedet med henblik paa beskyttelse af De Europaeiske Faellesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmaessigheder (5) finder anvendelse paa alle omraader af Faellesskabernes aktiviteter, uden at dette beroerer specifikke EF-regler for de forskellige policy-omraader -

(5) EFT L 292 af 15.11.1996.

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Maal

Faellesskabet ivaerksaetter inden for rammerne af en politisk dialog og et partnerskab et finansielt og fagligt samarbejde med Sydafrika til stoette for den politik og de reformer, som dette lands nationale myndigheder har ivaerksat.

EF-samarbejdsprogrammet, der benaevnes 'det europaeiske genopbygnings- og udviklingsprogram for Sydafrika', har til formaal at bidrage til en harmonisk baeredygtig og oekonomisk og social udvikling i Sydafrika og at indpasse dette land i verdensoekonomien samt at konsolidere grundlaget for et demokratisk retssamfund under fuldstaendig overholdelse af menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder.

I den sammenhaeng prioriteter Faellesskabet stoetteforanstaltninger, der bidrager til at bekaempe fattigdommen.

Artikel 2

Samarbejdsomraader

Udviklingssamarbejdet i medfoer af denne forordning rettes navnlig mod:

- stoette til politikker, instrumenter og programmer, der sigter mod en gradvis integration af den sydafrikanske oekonomi i verdensoekonomien og verdenshandelen, jobskabelse, udvikling af den private sektor, regionalt samarbejde og regional integration. I sidstnaevnte sammenhaeng skal opmaerksomheden saerlig rettes mod stoette til de tilpasningstiltag i regionen, der foelger af etableringen af frihandelsomraadet i henhold til aftalen om handel, udvikling og samarbejde, isaer i SACU. Fremme af et samarbejde mellem EU-erhvervsdrivende og sydafrikanske erhvervsdrivende af gensidig almindelig interesse kan ogsaa overvejes

- forbedring af levevilkaarene og levering af sociale basisydelser

- stoette til demokratisering, beskyttelse af menneskerettighederne, god offentlig forvaltning, styrkelse af de lokale myndigheder og inddragelse af civilsamfundet i udviklingsprocessen.

Dialogen og partnerskabet mellem offentlige myndigheder og ikke-statslige udviklingspartnere og aktoerer vil blive fremmet.

Programmet skal fokusere paa bekaempelse af fattigdom under hensyn til basisbehovene i de tidligere ugunstigt stillede lokalsamfund og afspejle den koensrelaterede og miljoemaessige dimension af udviklingen.

Artikel 3

Stoetteberettigede samarbejdspartnere

De samarbejdspartnere, der kan opnaa finansiel bistand i henhold til denne forordning, er stats-, provins- og lokalmyndigheder og offentlige organer, ikke-statslige organisationer samt samfundsbaserede organisationer, regionale og internationale organisationer, institutioner samt offentlige og private oekonomiske beslutningstagere. Andre organer vil ligeledes kunne vaere stoetteberettigede, hvis begge parter er enige herom.

Artikel 4

Virkemidler, udgifternes art, information om programmet og koordination

1. De virkemidler, der kan tages i anvendelse som led i det samarbejde, der er naevnt i artikel 2, omfatter navnlig undersoegelser, faglig bistand, uddannelse eller andre tjenesteydelser, leverancer og arbejder samt revision og evaluerings- og kontrolbesoeg.

2. EF-finansieringen, som afhaengigt af foranstaltningens behov og art kan afholdes i lokal eller i fremmed valuta, kan daekke:

- udgifter paa statsbudgettet til stoette af reformer og politik i prioriterede sektorer, som indkredses gennem en policy-dialog, i form af direkte sektorspecifik budgetstoette

- investering og udtyr

- i visse tilfaelde faste udgifter (ogsaa administrations-, vedligeholdelses- og driftsudgifter), saerlig naar et program gennemfoeres af en ikke-statslig partner under hensyntagen til, at programmet saa vidt muligt skal sigte mod baeredygtighed paa lang sigt.

En del af finansieringen kan oeremaerkes (f.eks. til nye igangsaettere) som risikovillig kapital eller rentegodtgoerelser ved laan fra Den Europaeiske Investeringsbank.

3. For hver enkelt samarbejdsaktion kraeves principielt et finansielt bidrag fra de i artikel 3 naevnte partnere. Stoerrelsen af dette bidrag fastsaettes under hensyn til de paagaeldende partneres muligheder og efter den enkelte foranstaltnings karakter. Det kan ydes i naturalier. I saerlige tilfaelde og naar partneren enten er en ikke-statslig organisation eller en samfundsbaseret organisation, kan kravet om bidrag frafaldes.

4. Kommissionen kan tage alle noedvendige skridt for at goere det bekendt, at den stoette, der ydes i medfoer af denne forordning, stammer fra Faellesskabet.

5. Potentiel samfinansiering med andre bidragydere kan tilstraebes, navnlig med medlemsstaterne.

6. For at virkeliggoere traktatens maal om sammenhaeng og komplementaritet og for at sikre en optimal udnyttelse af stoetten kan Kommissionen traeffe alle fornoedne koordineringsforanstaltninger, herunder: a) indfoerelse af et system til systematisk udveksling af oplysninger om de foranstaltninger, som Faellesskabet og medlemsstaterne finansierer eller planlaegger at finansiereb) koordination paa stedet for foranstaltningernes gennemfoerelse via regelmaessige moeder og udveksling af oplysninger mellem Kommissionen og medlemsstaternes repraesentanter i modtagerlandet.

7. Kommissionen kan i samarbejde med medlemsstaterne tage alle fornoedne initiativer til at sikre en tilfredsstillende koordinering med de oevrige involverede donorer.

Artikel 5

Den finansielle bistands form

Den finansielle bistand i henhold til denne forordning har form af gavebistand.

Artikel 6

Programmering

1. Der foretages en treaarig vejledende programmering i naer kontakt med den sydafrikanske regering under hensyntagen til resultaterne af den koordination, der er omhandlet i artikel 4, stk. 6 og 7. Det skal med programmeringen tilstraebes, at bistanden hvert aar rettes mod et begraenset antal sektorer paa de omraader, der er omhandlet i artikel 2.

2. Til forberedelse af hver programmeringsrunde udarbejder Kommissionen i taet samarbejde med medlemsstaterne, ogsaa paa stedet, et sammenfattende dokument om strategien for samarbejdet (strategidokument), som gennemgaas af det i artikel 8 omhandlede udvalg, i det foelgende benaevnt 'udvalget'. I dette strategidokument skal der tages hensyn til resultaterne af de seneste generelle evalueringer af foranstaltninger, der er finansieret i henhold til forordning (EF) nr. 2259/96 og denne forordning, samt andre regelmaessige evalueringer. Dokumentet droeftes paa anmodning af Kommissionen eller et eller flere medlemmer af udvalget. Hvis der ikke kan opnaas den oenskelige konsensus om strategidokumentet, afgiver udvalget sin udtalelse efter proceduren i artikel 8.

3. Kommissionen sender det treaarige vejledende program, der skal underskrives af Kommissionen og den sydafrikanske regering, og som er udformet paa grundlag af denne undersoegelse, til udvalget til orientering. En gang om aaret droeftes de almindelige retningslinjer for foranstaltningerne i det kommende aar, som fremlaegges af Kommissionens repraesentant.

Artikel 7

Procedurer

1. Det paalaegges Kommissionen at forberede, vedtage og forvalte de i denne forordning omhandlede foranstaltninger efter de gaeldende budgetprocedurer og andre procedurer, navnlig procedurerne i finansforordningen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget.

2. I det saerlige tilfaelde med bidraget fra EPRD til regionale programmer i SADC-omraadet, der finansieres via EUF, kan bidraget udnyttes efter retningslinjerne i Lomé-konventionen, forudsat at artiklerne i finansforordningen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget overholdes.

3. For at sikre gennemsigtigheden i og virkeliggoerelsen af maalene i artikel 4, stk. 6, tilsender Kommissionen medlemsstaterne og deres repraesentanter paa stedet projektprofilerne, saa snart det er besluttet at paabegynde forundersoegelsen. Senere ajourfoerer Kommissionen disse projektprofiler og sender dem til medlemsstaterne.

4. Enhver finansieringsaftale eller -kontrakt, der indgaas i medfoer af denne forordning, skal bl.a. indeholde en bestemmelse om, at Kommissionen og Revisionsretten kan foretage kontrol paa stedet efter de saedvanlige bestemmelser, som Kommissionen fastsaetter i henhold til gaeldende regler, navnlig bestemmelserne i finansforordningen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget.

Kommissionen kan desuden foretage kontrol og inspektion paa stedet i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2185/96.

De forholdsregler, som Kommissionen tager i medfoer af proceduren i artikel 8, skal bidrage til passende beskyttelse af Det Europaeiske Faellesskabs finansielle interesser i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2988/95.

5. Hvis foranstaltningerne udmoentes i finansieringsaftaler mellem Faellesskabet og Sydafrika, skal disse indeholde en bestemmelse om, at skatter, afgifter og andre omkostninger ikke skal udredes af Faellesskabet.

6. Deltagelse i udbud og kontrakter er aaben paa lige vilkaar for alle fysiske og juridiske personer i medlemsstaterne, Sydafrika og de andre AVS-lande. Deltagelsen kan udvides til ogsaa at omfatte andre tredjelande i behoerigt begrundede tilfaelde og for at sikre den stoerst mulige omkostningseffektivitet.

7. Leverancer skal have oprindelse i Det Europaeiske Faellesskabs medlemsstater, Sydafrika eller de andre AVS-stater. I behoerigt begrundede ekstraordinaere tilfaelde kan leverancerne have oprindelse i andre lande.

8. Medmindre andet er bestemt i denne forordning, underskrives kontrakterne af den sydafrikanske regering. Hvis en kontrakt ikke er omfattet af en finansieringsaftale, gaelder det desuden, at Kommissionen indgaar den.

I medfoer af artikel 111 i finansforordningen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget foretages betalingerne gennem en delegeret betalingsmyndighed, som oprettes ved aftale mellem de sydafrikanske myndigheder og Kommissionen, og som skal oprette bankkonti i lokal valuta og euro. Den delegerede betalingsmyndighed foerer regnskab over transaktionerne paa disse konti og underkaster sig kontrol fra Kommissionens og Revisionsrettens side.

I medfoer af artikel 109 i finansforordningen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget kan der udpeges en national anvisningsberettiget.

Artikel 8

Komitologi

1. Kommissionen bistaas af et udvalg, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repraesentant som formand.

2. Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillaegges de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, der er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af udvalget afgivne udtalelse, underrettes Raadet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. Kommissionen kan i saa fald udsaette gennemfoerelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgoerelse om, i et tidsrum paa hoejst en maaned regnet fra datoen for denne underretning.

Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe en anden afgoerelse inden for det tidsrum, der er naevnt i ovenstaaende afsnit.

3. Uanset stk. 2 afgiver udvalget sin udtalelse om afgoerelser om foranstaltninger, hvis finansiering i henhold til denne forordning er paa over 5 mio. EUR og under 25 mio. EUR pr. foranstaltning, og alle aendringer af disse foranstaltninger, der medfoerer forhoejelser paa mere end 20 % af det oprindeligt fastsatte beloeb til den paagaeldende foranstaltning, samt forslag til grundlaeggende aendringer som foelge af vanskeligheder, der opstaar under gennemfoerelsen af et projekt, for hvilket der allerede er indgaaet en forpligtelse, inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til det paagaeldende spoergsmaals hastende karakter, i givet fald ved afstemning. Udtalelsen optages i moedeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indfoeres i moedeprotokollen.

Kommissionen tager stoerst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.

4. Kommissionen giver kortfattet udvalget underretning om de finansieringsafgoerelser, den planlaegger at traeffe vedroerende projekter og programmer til en vaerdi paa under 5 mio. EUR. Denne underretning finder sted senest en uge, inden afgoerelsen traeffes.

5. Naar den i stk. 3 omhandlede forhoejelse er paa over 5 mio. EUR, men under 20 % af den oprindelige forpligtelse, hoeres udvalget efter forenklede hasteprocedurer.

6. I forbindelse med programmer, der er godkendt af udvalget, og som finansieres i rater, der daekker mere end et regnskabsaar, traeffer Kommissionen hvert aar efterfoelgende finansieringsafgoerelser, som ikke overstiger den fastlagte maksimumsudgift for det godkendte program, og som ligger inden for graensen af de finansielle ressourcer, som budgetmyndigheden har bevilget, uden yderligere underretning af udvalget.

Artikel 9

Overvaagning og evaluering

Efter hvert regnskabsaar forelaegger Kommissionen Europa-Parlamentet og Raadet en aarsrapport om gennemfoerelsen af denne forordning. I rapporten goeres rede for resultaterne af gennemfoerelsen af budgettet for saa vidt angaar forpligtelser og betalinger samt de projekter og programmer, der er finansieret i aarets loeb. Den skal indeholde statistikker vedroerende de kontrakter, der er tildelt med henblik paa ivaerksaettelsen af projekterne og programmerne.

Kommissionen overvaager desuden projektudviklingen paa baggrund af foranstaltningernes maal med hensyn til output og resultater ved hjaelp af objektivt kontrollerbare indikatorer.

Kommissionen evaluerer regelmaessigt de foranstaltninger, Faellesskabet har finansieret, for at fastslaa, om maalene med disse foranstaltninger er naaet, og for at kunne give retningslinjer til forbedring af effektiviteten af fremtidige foranstaltninger. Resuméer af evaluteringsrapporterne sendes til medlemsstaterne. De komplette rapporter er til raadighed for de medlemsstater, som maatte oenske det.

Inden den 31. oktober 2003 og 18 maaneder forud for udloebet af denne forordnings gyldighedsperiode forelaegger Kommissionen Europa-Parlamentet og Raadet en samlet evaluering af de af Faellesskabet i medfoer af denne forordning finansierede foranstaltninger, der udgoer det treaarige program for 2000-2002, om noedvendigt ledsaget af forslag til aendringer af forordningen og i saa fald med forslag til, hvad der i fremtiden skal ske med forordningen.

Artikel 10

AArlige bevillinger

De aarlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.

Hvert aar fastsaettes der i budgetanmaerkningen et loft inden for den aarlige bevilling for kontrakter om faglig bistand, som Kommissionen indgaar for gennemfoerelse af faelles foranstaltninger til gensidig fordel for Europaeiske Faellesskaber og modtageren.

Artikel 11

Varighed

Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, og dens gyldighedsperiode udloeber den 31. december 2006.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den

Paa Raadets vegne

Formand

FINANSIERINGSOVERSIGT

1. Foranstaltningens betegnelse:

Europaeisk program for genopbygning og udvikling i Sydafrika

2. Budgetpost:

B7-3200

3. Retsgrundlag:

Raadets forordning (EF) nr. 2259/96, der udloeber den 31.12.1999 Forslag til en ny raadsforordning under udarbejdelse

4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN

4.1 Foranstaltningens generelle formaal

Denne budgetpost er bestemt til at finansiere programmer, der skal bidrage til at forbedre forholdene for de mest udsatte befolkningsgrupper i det sydafrikanske samfund, til en harmonisk og baeredygtig oekonomisk udvikling i Sydafrika og til at befaeste grundlaget for et demokratisk retsstatssamfund. Dette foelger af prioriteterne i den bilaterale aftale mellem Den Europaeiske Union og Sydafrika om handel, udvikling og samarbejde.

EPRD er en fortsaettelse af det saerlige program for Sydafrika, der oprindeligt blev foreslaaet af Europa-Parlamentet i 1985 og siden er blevet bekraeftet af Det Europaeiske Raad ved flere lejligheder. Som tegn paa den demokratiske udvikling i Sydafrika og efter valget i april 1994 spiller regeringen en rolle som samtalepartner for Kommissionen i den politiske dialog og projektgennemfoerelsen. De tidligere ngo-partnere har fortsat en rolle at spille, idet mindst 25% af den aarlige budgettildeling kommer til udbetaling gennem ikke-statslige kanaler.

4.2 Foranstaltningens varighed og naermere bestemmelser for dens fornyelse

Budgetpost B7-3200 er en aarlig foranstaltning, der kan fornys. Varigheden af projektgennemfoerelsen afhaenger af projekternes saerlige kendetegn og er normalt paa mellem tre og fem aar.

5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE/INDTAEGTERNE

5.1 Obligatoriske/Ikke-obligatoriske udgifter

5.2 Opdelte bevillinger/Ikke-opdelte bevillinger

6. UDGIFTERNES/INDTAEGTERNES ART

Stoerstedelen af udgifterne over denne budgetpost gaelder finansiering af programmer og projekter til at afhjaelpe udviklingsproblemer. Finansieringsbeloebet varierer efter, hvem der gennemfoerer foranstaltningen, op til 100% for projekter, der gennemfoeres af ngo'er, og bidrag til de samlede udgifter, naar regeringen staar for gennemfoerelsen.

De noedvendige administrationsudgifter til gennemfoerelse af programmerne og projekterne - nemlig faglig bistand, undersoegelser, uddannelse, levering af udstyr og arbejder - er ogsaa omfattet tillige med udgifter til projektudarbejdelse, -evaluering og -revision.

Alle udgifter daekkes med gavebistand.

7. FINANSIELLE VIRKNINGER

7.1 Beregningsmetode for de samlede omkostninger ved foranstaltningen (fastlaeggelse af gennemsnitsomkostninger pr. enhed)

Finansieringsbeloebet for 1996-1999 var paa 500 mio. ECU, ligeligt fordelt over fire aar, dvs. en aarlig tildeling paa 125 mio. ECU. Dette beloeb blev forhoejet i 1999 og i 1998 til 127,5 mio. ECU og i 1997 til 127,8 mio. ECU.

Der planlaegges i faste ECU/euro et tilsvarende beloeb for 2000, 2001 og 2002 med forbehold af budgetproceduren.

Spoergsmaalet om Sydafrikas stilling i Lomé-konventionen, enten som kvalificeret medlem som i oejeblikket uden adgang til finansiering fra Den Europaeiske Udviklingsfond, eller som fuldgyldigt medlem, er i oejeblikket genstand for droeftelser og forhandlinger om den fremtidige konventionen, som vil kunne traede i kraft i 2003. Skulle Sydafrika blive optaget som fuldgyldigt medlem, ville budgetressourcerne til udviklingsarbejdet i henhold til EPRD ikke laengere vaere noedvendige, idet der for den nye EU/AVS-udviklingsaftales loebetid vil kunne bevilges et tilsvarende beloeb fra Den Europaeiske Udviklingsfond.

7.2 Omkostningernes fordeling paa foranstaltningens elementer

Tabellen nedenfor vedroerer betalinger over budgettet fra 2000 til 2006, men ikke betalinger i samme periode, som vedroerer foregaaende budgetaar.

Alle tal er vejledende og baseret paa en gennemsnitlig projektgennemfoerelsesperiode paa 5 aar, og der skal tages hensyn til:

- det foreslaaede treaarige projektforloeb, som skal aftales med regeringen

- forskelle med hensyn til gennemfoerelsesperioder for visse projekter

- vanskeligheder med praecist at forudse udviklingsarbejdet i almindelighed.

7.3 Driftsudgifter til undersoegelser, eksperter osv., der er omfattet af budgettets del B

Det er sandsynligt, at stoette til grundlaeggende sociale ydelser, stoette til den private sektor, oekonomisk udvikling og god regeringsfoerelse i de naeste tre aar vil vaere de vigtigste sektorer for EU-bistanden til Sydafrika.

Fordelingen i 1996-1999-programmet var f.eks. 60% til grundlaeggende sociale ydelser, 10% til stoette af den private sektor, 25% til god regeringsfoerelse og demokratisering og 5% til andet. Det er sandsynligt, at beloebene til stoette af den private sektor og oekonomisk udvikling vil blive forhoejet med det nye program.

8. FORHOLDSREGLER MOD SVIG

Korrekt finansforvaltning sikres ved aarlige revisioner af alle regnskaber. Hver kontrakt vil komme til at indeholde bestemmelser til at sikre EU's interesser i overensstemmelse med finansforordningen af 13. marts 1990 vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget, ogsaa kontrol paa stedet foretaget af Kommissionen og Revisionsretten.

Desuden kan Kommissionen foretage kontrol og inspektion paa stedet i medfoer af forordning (EF) nr. 2185/96 og traeffe alle andre forholdsregler, der skoennes noedvendige til at beskytte Det Europaeiske Faellesskabs finansielle interesser i overensstemmelse med forfordning (EF) nr. 2988/95.

9. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS

9.1 Specifikke og kvantificerbare maal, maalgruppe

De treaarige programmer, der begynder med programmet for 2000-2002, udformes i naert samarbejde med regeringen. Det er planen at gaa bort fra en projekt- og programorienteret tilgang og over til en tilgang med sektorstoetteprogrammer. Det vil betyde en indskraenkning antallet af aktioner pr. aar, lette administrationen og en bedre overvaagning af forloebet og resultere i en klarere og mere sammenhaengende strategi.

I hvert program er der fastlagt kvantificerbare maal som f.eks. antal modtagere eller forbedring af levevilkaar, der defineres ud fra passende indikatorer.

Hvor det er muligt og hensigtsmaessigt, vil Kommissionen fortsat insistere paa, at maalgruppen eller maalinstitutionen yder et bidrag.

9.2 Begrundelse for foranstaltningen

Efter 5 aar er de problemer, som den sydafrikanske regering har vaeret udsat for i forbindelse med omstillingen fra overgangsperioden efter apartheids afskaffelse til et baeredygtigt socialt og oekonomisk system, langt fra loest. Den Europaeiske Unions finansielle bistand til Sydafrika kan bidrage til yderligere at styrke demokratiet og hjaelpe regeringen med at udforme politik og tiltag, der kan resultere i en forbedring af levevilkaarene og adgang til bedre service for de mest udsatte samfundsgrupper og tillige lette den sydafrikanske oekonomis integration i verdensoekonomien.

Kommissionen vil staa for dette projekt med bevillinger fra budgetpost B7-3200 i naert samarbejde med medlemsstaterne og deres bilaterale samarbejdsprogrammer. Der finder med regelmaessige mellemrum donorkoordinationsmoeder sted i Sydafrika.

9.3 Overvaagning og evaluering af foranstaltningen

Ved artikel 8 i Raadets forordning er der nedsat et Sydafrika-udvalg bestaaende af repraesentanter for medlemsstater og med en repraesentant for Kommissionen som formand. Udvalget skal fungere som et forvaltningsudvalg, saerlig i forbindelse med droeftelser om strategi hvert tredje aar og finansieringsafgoerelser vedroerende beloeb paa over 25 mio. EUR, og som et raadgivende udvalg for andre finansieringsafgoerelser.

I artikel 9 i Raadets forordning findes der bestemmelser om overvaagning af anvendelsen af budgetpost B7-3200, om en aarsrapport om gennemfoerelsen, som skal forelaegges Parlamentet og Raadet, og om evalueringer af de enkelte aktioner. Evalueringskonklusionerne tages med i betragtningerne ved udarbejdelse af nye forslag.

10. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION (BUDGETTETS DEL A)

10.1 Virkninger for antallet af stillinger

(* Antallet af stillinger vil vaere konstant, hvadenten bistanden til Sydafrika kommer fra budgettet eller EUF)

(1) - en af de to stillinger, til en edb/finansmedarbejder, var genstand for en anmodning fra GD IA-E i december 1998.

(2) - chauffoerer

10.2 Samlede finansielle virkninger at det yderligere personale

10.3 Foroegelse af andre udgifter til administration som foelge af foranstaltningen