MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET - Affaldsforvaltning og demontering af nukleare anlæg - Forvaltning af ansvaret på det nukleare område i tilknytning til Det Fælles Forskningscenters (FFC) aktiviteter inden for rammerne af Euratom-traktaten

0 Resumé

Det Fælles Forskningscenter (FFC) blev oprettet i begyndelsen af 1960'erne i medfør af Euratom-traktaten. Centret, som først udelukkende beskæftigede sig med kerneenergi, har siden bredt sine aktiviteter til andre aktivitetsområder. Det nukleare område tegner sig dog endnu i dag for 30 % af centrets samlede aktiviteter og er koncentreret om sikkerhedsforholdene, som er et prioriteret aspekt ved den fredelige anvendelse af kerneenergi i Europa og dermed ved FFC's virksomhed. Der er endnu ikke fastsat nogen dato for indstilling af disse aktiviteter, som formodentligt kun vil kunne videreføres, hvis der opføres nye anlæg eller laboratorier. I henhold til Euratom-traktaten skal FFC imidlertid forvalte den nukleare arv og bl.a. demontere de anlæg, der er taget ud af drift. Der er, med tilslutning fra Europa-Parlamentet og Rådet, oprettet en budgetpost hertil.

I 1999 besluttede Kommissionen at iværksætte et demonteringsprogram for sine forældede nukleare anlæg, benævnt D&WM-programmet [1]. Her følger Kommissionen den nye doktrin, som de fleste af EU-landene har antaget, nemlig "umiddelbar demontering" i stedet for "udskudt demontering", hvor man i sidstnævnte tilfælde drager fordel af den nedgang i anlæggenes radioaktivitet, der sker med tiden.

[1] D&WM: Decommissioning and Waste Management (demontering og affaldsforvaltning)

Formålet med nærværende meddelelse er at fremlægge et komplet, foreløbigt program, som omfatter demontering af alle de bestående anlæg (lukkede eller stadig i drift) og behandling af affald, som allerede findes, eller som opstår som følge af demonteringen. Til den ende er der opstillet en række hypoteser, og ved afslutningen af programmet vil alle de bestående anlæg være demonteret og affaldet fjernet. Programmet vil naturligvis blive revideret med jævnlige mellemrum og kan med tiden komme til at omfatte de nye anlæg, som måtte være bygget i mellemtiden.

FFC's nukleare anlæg

Størstedelen af de nukleare anlæg i Ispra (I) har været forældede i flere år. Deres aktivitet er indstillet definitivt og anlæggene skal derfor demonteres.

FFC's andre nukleare anlæg, i Petten (NL), Geel (B) og Karlsruhe (D), er stadig i drift. De vil formodentlig først blive demonteret omkring 2015 og måske først i 2025 eller endog senere. Uden at afvente disse datoer agter Kommissionen, i overensstemmelse med IAEA's anbefalinger vedrørende demontering af nukleare anlæg og håndtering af affald, at udarbejde demonteringsplaner for de anlæg, der er i drift, og føre dem ajour indtil demonteringen.

FFC påbegyndte demontering og behandling af affald fra de fire institutter, navnlig i Ispra, i 1999. Kommissionen præsenterede sit program og sine intentioner for Rådet og Europa-Parlamentet i sin meddelelse KOM(1999)114.

Meddelelsen KOM(1999)114

Formålet med denne meddelelse var at fremlægge den første version af demonteringsprogrammet for disse anlæg. Formålet var også at meddele Rådet og Europa-Parlamentet, at Kommissionen havde besluttet at indlede et sådant program.

Programmet vedrørte hovedsageligt "fortidsbyrden", dvs. de lukkede anlæg og håndteringen af affaldet fra disse anlæg. Omkostningerne til sanering af denne "fortidsbyrde" blev anslået til 230 mio. EUR1998, omkostningerne til demontering af de fungerende anlæg ("den fremtidige byrde") blev anslået til 223 mio. EUR1998 (rundet ned til 220 mio. EUR i meddelelsen), dvs. i alt 453 mio. EUR1998.

Ajourføring af programmet

FFC foretog i slutningen af 2002 en fornyet analyse af sin "fortidsbyrde" og også af sin fremtidige ansvarsbyrde. Det samlede beløb blev da anslået til 941 mio. EUR2003.

Efter anmodning fra Revisionsretten blev programmet gennemgået af et konsortium af eksterne firmaer med speciale på dette område. Her blev omkostningerne anslået til 1 069 mio. EUR2003, dvs. 13,6 % højere end FFC's overslag. Omkostningerne ved den såkaldte "green-field"-option, dvs. genopretning af grundene til deres oprindelige tilstand, blev anslået til 76 mio. EUR2003.

Kommissionen kan konstatere, at de seneste overslag fra FFC og fra konsortiet er relativt enslydende, når der tages hensyn til arbejdets art og den usikkerhed, et sådant program er behæftet med. Den mærker sig endvidere, at de to organisationer bygger deres respektive overslag på data, som ikke var til rådighed ved den første evaluering (en udtømmende opgørelse og nye radiologiske data).

I betragtning af at de grunde, hvor Euratom-anlæggene er beliggende, tilhører tredjeparter, vælger Kommissionen "green-field"-optionen af forsigtighedsgrunde. De samlede omkostninger ved programmet på 1 145 mio. EUR2003 fordeler sig således på de fire anlæg:

- 56,3 % for Ispra (645 mio. EUR)

- 34,0 % for Karlsruhe (389 mio. EUR)

- 6,0 % for Petten (69 mio. EUR)

- 3,7 % for Geel (42 mio. EUR)

Analyse af omkostningsstigningen ved programmet

Stigningen i omkostningerne til programmet skyldes forskellige forhold:

- Øgede restriktioner og dermed øgede omkostninger ved slutdeponering af affaldet.

Denne forøgelse er mærkbar i Euratom-anlæggenes værtslande, bl.a. Belgien og Italien, hvor omkostningsoverslagene er steget betydeligt.

- Udviklingen i værtslandenes lovgivning om håndtering og konditionering af affald.

Der stilles strengere krav til karakterisering af affaldet (mere avanceret spektrometri), hvortil der kræves avanceret udstyr; kravene til emballering er strammet, og tærskelværdien for frigivelse er sænket.

- Medregning af omkostningerne ved alt personale, der medvirker i forvaltningen i de forældede anlæg.

- Reevaluering af opgaverne og af de tekniske vanskeligheder.

- Behandling og bortskaffelse af "eksotisk" affald: nukleare materialer (ny og brugt brændsel), alkaliske metaller (Na og NaK).

- Fornyet tilbundsgående undersøgelse af det kommende demonteringsarbejde, bl.a. for de anlæg, der endnu er i drift ("fremtidig byrde").

Mindskelse eller fjernelse af risici og usikkerhedsmomenter

Som alle programmer af denne art er også dette behæftet med risici og usikkerhedsmomenter:

De er følgende 2 slags "fysiske" risici: de "konventionelle" risici, som optræder på alle store byggepladser, og de såkaldte nukleare risici, som optræder ved håndtering af radioaktivt eller kontamineret materiale.

Risikoen for konventionelle uheld (fald, brandsår, elektriske stød osv.) er af samme art som på andre byggepladser af denne størrelse. Det skal dog understreges, at der generelt kun indtræffer få uheld af denne art i forbindelse med demonteringsoperationer. Dette skyldes uden tvivl den grundige forberedelse af samtlige operationer kombineret med de kvalitetssikringprocedurer, som gælder for alt arbejde i tilknytning til nukleare anlæg. FFC følger disse procedurer for at forebygge skader på personer og ejendom og anvender kun firmaer med erfaring på området.

Den nukleare risiko er betydeligt mindre i anlæg, der er taget ud af drift, og endnu mindre, når det nukleare brændsel er fjernet, hvilket altid finder sted forud for demonteringen. Som følge af tilstedeværelsen af affald og kontamineret eller radioaktivt udstyr er der imidlertid fortsat risiko for spredning af kontaminationen eller eksponering for ioniserende stråling (risikoen for spredning af kontaminationen stiger, efterhånden som anlæggene ældes, såfremt de ikke vedligeholdes tilstrækkeligt godt. Det er et af de forhold, der taler for, at forældede anlæg demonteres så hurtigt som muligt). Risikoen for spredning af kontaminationen håndteres af FFC's personale og af de medvirkende virksomheder, som har erfaring på dette område. Risikoen mindskes ved, at de anlæg, der er under demontering, isoleres (ved indeslutning, ventilation, filtrering), og gennem strenge regler for behandling og konditionering af affaldet. Risikoen for eksponering for ioniserende stråling kontrolleres efter den såkaldte ALARA-metode (As Low As Reasonable Achievable) - som blandt andet involverer sammenligning af forskellige mulige scenarier og deres strålingsmæssige konsekvenser, anvendelse af passende biologisk beskyttelse samt af særlig beklædning og respirationsudstyr.

Disse foranstaltninger til beskyttelse af arbejdstagerne og deres omgivelser bidrager naturligvis samtidig til at beskytte offentligheden og miljøet generelt.

Ud over de tekniske risici er der også fortsat betydelige finansielle risici:

- Stigningen i omkostningerne til behandling og slutdeponering af affald: denne risiko gør sig gældende for de fire lande, der er værter for FFC, enten fordi der ikke findes kanaler for endelig bortskaffelse, der frigør producenten for finansielle forpligtelser (Tyskland og Italien), og/eller fordi omkostningerne herved kan vokse fra nu af indtil gennemførelsen af de sidste demonteringsoperationer (2015-2030). Dette er en af de årsager, der ligger til grund for forslaget til Rådets direktiv [2], som tager sigte på at fremskynde oprettelsen af centre for slutdeponering i de lande, som endnu ikke har sådanne. Uanset hvilket værtsland det drejer sig om, kan vi imidlertid med rimelighed regne med, at vi i dag - takket være erfaringerne fra visse medlemsstater og de grundige undersøgelser, der er gennemført på området - er bedre i stand til at vurdere omkostningerne ved behandling og deponering, som derfor vil kunne kontrolleres bedre i fremtiden.

[2] Forslag til Rådets direktiv om forvaltning af brugt nukleart brændsel og radioaktivt affald, KOM(2003)32 endelig

- Udviklingen i de internationale og nationale regler, bl.a. vedrørende behandling, konditionering og deponering af affald, reglerne om strålingsbeskyttelse (dosisgrænser under drift), regler for transport af nukleare materialer osv.

- Skærpelse af de administrative restriktioner: øget lovfæstet dokumentation, mere komplekse administrative procedurer (offentlige høringer) osv.

- Forøgelse af omkostningerne til arbejdskraft samt inflation.

- De "klassiske" industrielle risici i tilknytning til kontraktforholdene med leverandører og tjenesteydere.

Der er truffet visse forebyggende foranstaltninger for at mindske disse risici. Ud over udtalelsen fra Gruppen af Uafhængige Eksperter og undersøgelser på de forskellige anlæg, som en række erfarne virksomheder har gennemført, er der skabt tætte kontakter med de nationale myndigheder, navnlig i Italien. Hermed søger man at opnå, at en national organisme overtager ansvaret for det konditionerede affald, så man undgår risikoen for at skulle rekonditionere affaldet, når der engang åbnes et slutdepot. Organisation og forvaltningsmetoder er blevet tilpasset efter de krav, der gør sig gældende for store langvarige industriprojekter, og der er etableret informationsudveksling med de nationale instanser i medlemsstaterne, som står for lignende programmer.

Gennemsigtighed

På grundlag af de ovenfor beskrevne foranstaltninger vil programmet kunne videreføres og ajourføres (mindst én gang om året), og der vil kunne sikres effektiv kommunikation med interessenterne, nemlig Rådet og Europa-Parlamentet, de nationale og lokale myndigheder i værtslandene og offentligheden.

Kommissionen anmoder Rådet og Europa-Parlamentet om at mærke sig indholdet i nærværende meddelelse

1 Formålet med meddelelsen

Formålet med denne meddelelse er at holde Europa-Parlamentet og Rådet ajour med udviklingen i Kommissionens program for affaldsforvaltning og demontering af forældede nukleare anlæg (D&WM-programmet [3]), som blev indledt i 1999.

[3] D&WM: Decommissioning and Waste Management (demontering og affaldsforvaltning)

Hermed efterkommer Kommissionen endvidere Rådets og Europa-Parlamentets anmodning om at forelægge en langsigtet handlingsplan for D&WM-programmet. I dette øjemed forelægges den revurdering af programmet, der blev foretaget af FFC i 2002 og af et konsortium af virksomheder med erfaring på området (i det følgende benævnt "Konsortiet") i 2003.

2 Baggrunden

Det Fælles Forskningscenter (FFC) blev oprettet ved Euratom-traktatens artikel 8. Allerede i begyndelsen af 1960'erne indledte Fællesskabet sine første nukleare aktiviteter i Ispra. FFC, der fra starten udelukkende beskæftigede sig med nukleare aktiviteter, har siden bredt sine aktiviteter til andre områder for at betjene andre af Kommissionens generaldirektorater. De nukleare aktiviteter tegner sig dog endnu i dag for 30 % af FFC's virksomhed, med fokus på FoU til støtte for fredelig anvendelse af kerneenergi i Europa. Det er på grundlag af samme artikel 8, at FFC skal forvalte sin "fortidsbyrde" og demontere de anlæg, som ikke længere er i drift. Hertil er der, med tilslutning fra Europa-Parlamentet og Rådet, oprettet en budgetpost.

Europa-Kommissionens Fælles Forskningscenter (FFC) er på Euratom's vegne ansvarlig for forvaltningen af Det Europæiske Fællesskabs nukleare anlæg. Disse anlæg ligger i Geel (B), Ispra (I), Karlsruhe (D) et Petten (NL).

Kommissionens mål er at sikre forsvarlig forvaltning af Euratom's nukleare arv, som dels stammer fra udviklingen af reaktorer i begyndelsen af 1960'erne, dels fra forskningsprogrammer i reaktorsikkerhed.

Konkret har Kommissionen påtaget sig demontering af forældede anlæg til niveau 3 (i henhold til IAEA-definitionen), hvorved anlæggene kan genanvendes til ikke-nukleare formål. Den har endvidere, af forsigtighedsgrunde, valgt den såkaldt "green field"-option, som består i at nedrive bygningerne og reetablere grundene til deres oprindelige tilstand. Samtidig er Kommissionen begyndt at overføre alt affald, som endnu findes på dets anlæg, til nationale deponeringscentre for endegyldigt at frigøre sig fra de forpligtelser, der knytter sig til ejerskabet til dette affald.

Med meddelelsen KOM(1999) 114 til Rådet og Europa-Parlamentet ønskede Kommissionen at fremlægge den første version af demonteringsprogrammet for disse anlæg. Et andet formål var at gøre Rådet og Europa-Parlamentet opmærksomme på Kommissionens beslutning om at indlede et sådant program.

Den første evaluering af programmet i 1999 byggede på to rapporter fra henholdsvis et tysk og et fransk firma. På grundlag af disse rapporter har man anslået omkostningerne til demontering af de forældede anlæg til 230 mio. EUR, dog med understregning af den store usikkerhedsmargen, som anført i meddelelsen fra 1999. For at give en samlet vurdering af omkostningerne ved demontering af FFC's anlæg er der foretaget et yderligere omtrentligt skøn på 223 mio. EUR ved demontering af de endnu igangværende anlæg (i meddelelsen rundet ned til 220 mio. EUR). Det samlede budget blev således anslået til ca. 453 mio. EUR1998.

Europa-Parlamentet anmodede i sin udtalelse [4] Kommissionen om at uddybe sit demonteringsprogram yderligere, herunder for de endnu igangværende anlæg, så der kunne forelægges et program, der fuldt ud dækkede de nuværende og kommende behov.

[4] Betænkning A5-0159/2000 13c.

Revisionsretten anmodede fra sin side Kommissionen om at indhente en ekstern evaluering til støtte for budgetoverslagene i Fællesskabets budget. Til den ende gav Kommissionen et konsortium bestående af fire selskaber i opdrag at evaluere FFC's program. SCK*CEN i Mol (B) var leder af konsortiet og de andre partnere var selskaberne Forschungszentrum Karlsruhe (D), Nuclear Research and consultancy Group, NRG (NL) og Tractebel-Ingegniera (I).

Kommissionens arbejdsdokument (WD 1) indeholder mere omfattende oplysninger om Kommissionens tiltag, udtalelserne fra institutionerne og Kommissionens svar til Europa-Parlamentet.

3 Gennemførelsen af programmet mellem 1999 og 2003

3.1 Ispra (I)

Omkostningerne ved Ispra-anlæggets fortidsbyrde og fremtidige byrde tegner sig for mere end halvdelen af omkostningerne ved Kommissionens D&WM-program. Ispra's handlingsprogram er også det mest fremskredne, eftersom næsten alle centrets nukleare anlæg er lukket endegyldigt.

Ispra's program for "fortidsbyrden" tager for tiden sigte på, at industrialiserede tredjelande i videst muligt omfang overtager affaldet, og sigter endvidere på opførelse eller opgradering af anlæg til karakterisering, behandling, konditionering og deponering af affald. Disse anlæg er nødvendige til bortskaffelse af andet bestående affald og af det affald, der skabes efterhånden som anlæggene demonteres.

Ispra-anlægget har siden 1999 bestræbt sig på at mindske mængden af affald og brændsel på anlægsområdet. Alt ubrugt udbrændt brændsel returneres derfor til USA, hvorfra det stammer, og kontamineret tungt vand sendes til Canada.

Opgradering og opførelse af affaldsbehandlingsanlæg er på et fremskredet stadium (slutningen af 2003). Det drejer sig bl.a. om anlæg til karakterisering af affald, dekontaminering, spildevandsbehandling, cementering, anlæg til midlertidig oplagring og udgangskontrol med dekontamineret affald. Endvidere er der iværksat undersøgelser med henblik på opførelse af et center for midlertidig oplagring af affald på Ispra-anlægget.

Der er endvidere indledt demonteringsforberedelser. Heri indgår bl.a. konditionering af det forældede affaldsforbrændingsanlæg (lukket i 2003), nedrivning af køletårnet til Ispra-1-reaktoren, afmontering af rørledningen for spildevand fra det gamle spildevandsbehandlingsanlæg (ventes afsluttet i 2004), nedrivning af en række bygninger, bortskaffelse af udstyr og dekontaminering eller frigivelse af over 1200 t metal.

Udgifterne hertil for perioden 1999-2003 andrager 42 mio. EUR.

3.2 IRMM - Geel (B)

Geel-anlægget har afsluttet den første fase af sit program for eliminering af anlæggets "fortidsbyrde". Bygningen for radiokemi er lukket og anvendes i dag til ikke-nukleare aktiviteter. De ikke-bestrålede nukleare materialer er flyttet til SCK*CEN i Mol (B), hvorved anlægget kan placeres i klasse 3 med deraf følgende mindre strenge overvågningskrav end for klasse 1. Den lille Van de Graaff-accelerator er demonteret, og der er gennemført en række saneringsarbejder. Endelig er der foretaget en kortlægning af alle endnu ibrugværende bygninger. Dette kort tjener som reference for den regelmæssige ajourføring af demonteringsplanen for anlæggene.

Udgifterne hertil for perioden 1999-2003 andrager 6,5 mio. EUR.

3.3 ITU - Karlsruhe (D)

Som led i programmet forvalter Karlsruhe bortskaffelsen af affald fra tidligere forskningsprojekter og demonterer forældet udstyr, som f.eks. handskebokse, hvoraf ca. 20 demonteres hvert år.

Det skal fremhæves, at disse demonteringsaktiviteter adskiller sig fra den løbende forvaltning af anlæggene og af det affald, der frembringes som følge af de igangværende FoU-aktiviteter, der fortsat finansieres over forskningsprogrammet. Det drejer sig her kun om aktiviteter i tilknytning til tidligere programmer, der er standset som følge af udviklingen i FFC's aktiviteter. Selv om det er vanskeligt at skelne skarpt mellem de to aktivitetstyper, blev denne skelnen anerkendt af Konsortiet, der hovedsageligt består af forskningsorganer.

Den endelige demontering af Karlsruhe-anlæggene vil, ligesom for Geels vedkommende, først blive påbegyndt, når forskningsprogrammerne er afsluttet. Disses afslutning er endnu ikke planlagt. I forbindelse med nærværende meddelelse har man som hypotetisk dato valgt 2025.

Udgifterne for perioden 1999-2003 andrager 16 mio. EUR.

3.4 IE - Petten (NL)

Petten-anlæggets eneste aktivitet i tilknytning til fortidsbyrden, 1999-2003, består i behandling af bestrålet brændsel fra den periode, hvor reaktoren var genstand for et fælleskabs forskningsprogram.

Siden 1996 har man i forbindelse med anvendelsen af højfluxreaktoren (HFR) sørget for budgethenlæggelser til finansiering af reaktorens demontering. De beløber sig til 5 mio. EUR ved udgangen af 2003. For perioden 2004-2006 bør det årlige bidrag forhøjes med 0,8 mio. EUR. Ved udgangen af 2006 vil beløbet således andrage 7,4 mio. EUR. Det endelige beløb vil afhænge af, hvornår HFR tages ud af drift. Men det vil under alle omstændigheder kun dække 1/3 af det beløb, der kræves til demontering (69 mio. EUR), forudsat at reaktoren lukkes i tidsrummet 2015-2020.

Der er ikke planer om demontering af HFR i Petten før tidligst i 2015 (som følge af reaktortankens udskiftning i 1986 vil reaktoren kunne drives i lang tid efter 2015). En tidligere lukning af reaktoren kan imidlertid ikke udelukkes, enten fordi forskningsprogrammerne standses, og/eller fordi de lande (for tiden Holland og Frankrig), som deltager i finansieringen af det "supplerende program", trækker sig tilbage. Det endelige henlæggelsesbeløb er derfor ikke sikkert. Af denne grund er beløbet ikke trukket fra de særlige bevillinger til demontering af anlæggene i Petten.

4 Revurdering af det genelelle program

Med hensyn til opfyldelsen af Kommissionens forpligtelser, hvad angår demontering af de forældede nukleare anlæg og behandling af affaldet, skelner Kommissionen mellem tre typer aktiviteter:

Bevaring i sikkerhedsmæssigt forsvarlig stand: Det drejer sig om vedligeholdelse af lukkede anlæg i sikker stand, under hensyntagen til anlæggenes alder eller udviklingen i de nationale og internationale sikkerhedsforskrifter. Det drejer sig ligeledes om foranstaltninger til modernisering af affaldsbehandlingsanlæggene i Ispra, der udelukkende skal anvendes til gennemførelse af D&WM-programmet.

Disse foranstaltninger går forud for selve demonteringen af anlæggene, og det er til tider vanskeligt at skelne dem fra rengørings- eller præ-demonteringsaktiviteter. Af hensyn til klarheden anses de i det følgende for at indgå i D&WM-programmet, både hvad foranstaltninger og budget angår. Konsortiet har gjort det samme i sin evaluering af programmet (jf. afsnit 5).

Fortidsbyrden: Her drejer det sig om aktiviteter, der vedrører allerede lukkede anlæg, bl.a. behandling af bestående affald og rengøring af anlæggene indtil disses demontering og behandling af det herved frembragte affald. Det drejer sig også om opførelse af affaldsbehandlingsanlæg og etablering af et mellemlager til affald for Ispra.

Den fremtidige byrde: Det drejer sig om demontering af og behandling af affald fra anlæg, der stadig er i drift som led i Kommissionens rammeprogrammer. Disse foranstaltninger vil blive gennemført, når anlæggne tages endeligt ud af drift, hvilket for nogle af anlæggene vil sige om 15-30 år.

Kommissionen har ikke til hensigt at ændre sin holdning til programmets gennemførelse, men mener af forsigtighedsgrunde, at den i dag bør tage "green field"-optionen i betragtning. Revisionen af programmet vedrører i hovedsagen revisionen af omkostningerne hertil, som dels skyldes en grundigere undersøgelse af "fortidsbyrden", og, i endnu højere grad, den "fremtidige byrde", og dels udviklingen i eksterne faktorer, navnlig betingelserne for slutdeponering af affaldet.

Det nærmere indhold af programmet findes i Kommissionens arbejdsdokument, WD 2.

4.1 Kommissionens strategi for demontering og affaldsforvaltning

Demonteringen af anlæggene vil blive overdraget til eksterne virksomheder med erfaring på dette område. Med de demonteringsoperationer, der navnlig i de foregående to årtier er foregået i en række lande, har man kunnet afprøve og udvikle metoder og teknikker, som kan opfylde samtlige krav i Kommissionens program. De tekniske risici ved disse operationer er således under fuld kontrol, og FFC har truffet særlige foranstaltninger med hensyn til forvaltning og organisation (se afsnit 6) til styring af de finansielle risici, der uundgåeligt er knyttet til et program af denne størrelse og varighed.

Affaldet kan opdelse i forskellige kategorier, som skal behandles med dertil egnede metoder og procedurer.

Affald fra driften består i det væsentligste i nukleare materialer (brændsel), køle- og moderatormedier (tungt vand, alkaliske metaller), forskellige former for affald, hvoraf nogle allerede er konditioneret. FFC foretrækker, at disse materialer om muligt overtages af tredjeparter. Det ikke-bestrålede brændsel fra Ispra er således overtaget af USA, og det tunge vand af Canada. De materialer, som ikke kan overtages af tredjeparter, vil blive sendt til nationale centre for slutdeponering. Det allerede konditionerede affald vil i visse tilfælde blive rekonditioneret som følge af udviklingen i reglerne herfor (f.eks. asfalttætnede affaldstønder fra Ispra).

Affald fra demontering af anlæg har oftest lav til meget lav aktivitet. Når det er muligt, dekontamineres dette affald, så det kan "fritages" for al yderligere nuklear kontrol. Affaldet kan således deklassifiserestil "konventionelt affald" og følge de normale behandlings- eller genanvendelseskanaler for industriaffald (f.eks. gensmeltning af metaller). Affald, som ikke kan "frigives", karakteriseres, behandles og konditioneres med henblik på slutdeponering i et nationalt depot.

Omkostningerne til behandling, konditionering og oplagring af affald udgør en stor del af programomkostningerne. For Ispra tegner henlæggelserne til (slut)deponering af affaldet sig for ca. 30% af de samlede programomkostninger. Opførelsen af konditioneringsanlæg og selve konditioneringsoperationerne tegner sig for en betydelig ekstraomkostning. Tilsammen er der tale om næsten 65% af de samlede omkostninger ved programmet.

Man har endnu ikke nogen klar idé om omkostningerne til slutdeponering. I Tyskland er Kommissionen fortsat indehaver af det affald, som den overdrager til et eksternt firma, og Kommissionens finansielle bidrag til slutdeponering betyder ikke, at den har fuld klarhed over de endelige omkostninger. Italien har ikke noget center for slutdeponering (oprettelsen heraf blev bebudet i november 2003 med henblik idriftsættelse i 2008, men vedtagelsen af gennemførelsesdekretet er udskudt), og deponeringsomkostningerne kan derfor ikke fastsættes endegyldigt. I Holland omfatter prisen til det firma, som har fået i opdrag at deponere affaldet, udgifterne til slutdeponering, uanset beløbet. Det samme er tilfældet i Belgien, hvor den pris, der betales til ONDRAF [5], endegyldigt fritager Kommissionen fra yderligere ansvar. For de demonteringsoperationer, som først vil blive gennemført om 15-30 år, er det ikke muligt at beregne omkostningerne præcist så lang sigt. Dog er det blevet fremført, at man takket være de erfaringer, der er indhentet i medlemsstaterne, i dag bedre kan beregne omkostningerne til behandling og oplagring, også selv om der ikke findes anlæg til slutdeponering.

[5] ONDRAF : Organisme National des Déchets Radioactifs et des Matières Fissiles Enrichies

Ud fra de fremskridt, der er sket i flere af medlemsstaterne, kan man dog gå ud fra, at omkostningerne til behandling og oplagring af affald (også for fremtiden) er beregnet rimeligt realistisk, og at der ikke er risiko for, at de udvikler sig i samme hast som tidligere. Den alvorligste risiko i finansiel henseende består snarere i en undervurdering af affaldsmængden.

Kommissionens foranstaltninger: FFC har gennemført eller har ladet gennemføre undersøgelser for at vurdere demonteringsomkostningerne og bestemme mængden af affald. Af resultaterne af disse undersøgelser fremgår det imidlertid, at der er usikkerhed omkring de vurderede mængder. Dette viser vanskeligheden ved at vurdere affaldsmængden, uden den form for detaljerede undersøgelser, som normalt ledsager sådanne gennemførelsesundersøgelser. I Konsortiets gennemgang af programmet (jf. afsnit 5.1) gøres der opmærksom på disse forskellige vurderinger og på de pågældende affaldskategorier [6]. I Ispra, hvor man har påbegyndt arbejdet med konditionering af det bestående affald og forberedelse af demonteringen, er der indledt detaljerede undersøgelser som led i udarbejdelsen af demonteringsplaner. I indkaldelsen af udbud medtog FFC en række klausuler, som skulle begrænse affaldsmængden, nemlig en finansiel sanktion, hvis de af tilbudsgiveren beregnede mængder overskrides. I Italien er den finansielle risiko større end andre steder, da der ikke findes kriterier for modtagelse af konditioneret affald. Her er det Kommissionens mål at undgå at skulle rekonditionere affaldet, når slutdeponeringsanlæggets karakteristika bliver bekendt. FFC-anlægget i Ispra har derfor kontaktet det firma, hvortil MAP (Ministero delle Attività Produttive) har overdraget håndteringen af den "nukleare fortidsbyrde" i Italien. FFC og dette firma har en fælles interesse i at opstille specifikationer for oplagring af affaldet. De deltager sammen i opstillingen af UNICEN-normer for affald og for affaldspakker, og som følge af den synergi, de har skabt ved opstillingen af kvalifikationer for beholdere og emballager, kan begge parter realisere besparelser.

[6] De beregnede mængder og affaldskategorier omfatter bestående affald eller affald fra demontering samt en vurdering af det affald, som vil blive frembragt af underleverandørfirmaer (såkaldt sekundært affald). Disse beregninger er endnu ikke offentliggjort, da den forventede affaldsmængde, som vil blive beregnet af de tilbudsgivende virksomheder, udgør et kriterium for vurdering af tilbudene..

Kommissionen har planer om at opføre et mellemlager på Ispra-området som led i det nuværende prgram. Den kan således fortsætte sit program, indtil det italienske depot åbnes.

I perioden 1999-2003 er der også indledt drøftelser med de italienske myndigheder, navnlig MAP og APAT, hvoraf sidstnævnte har ansvaret for kontrol med de nukleare anlæg i Italien. Disse drøftelser pågår stadig. De vedrører specifikationerne for konditionering af affald, der skal bringes til det fremtidige italienske depot (jf. ovenfor), og om overdragelsen til et offentligt organ af det endelige ejerskab til affaldet og mellemlageret. Herved følger man den praksis, der er gældende i næsten alle EU-landene, i hvert fald for kortlivet affald, som størstedelen af demonteringsaffaldet består af.

Drøftelserne med MAP om dette spørgsmål synes at falde i god jord hos ministeriets repræsentanter. Næste etape består i at nå frem til undertegnelsen af en aftale om de ovennævnte bestemmelser.

4.2 Overblik over programmet

Kommissionens mål er at hurtigst muligt at demontere alle de bestående anlæg til niveau 3, som defineret af AIEA. Niveau 3 indebærer fjernelse af alle nukleare materialer, alt aktiveret eller kontamineret affald og udstyr såvel som fjernelse af alle spor af eksisterende radioaktivitet i bygningerne, så disse kan anvendes til andre formål.

Kommissionen har ligeledes af forsigtighedsgrunde valgt at tage den såkaldte "green field"-option for niveau 3 i betragtning. "Green field" betyder, at grundene genoprettes til deres oprindelige tilstand, dvs. at anlæg og bygninger nedrives og grundene oprenses.

Som allerede anført, betyder FFC's D&WM-program en betydelig aktivitet i Ispra i perioden 1999-2020, navnlig i 2005-2010.

For de andre FFC-anlæg har man, som følge af usikkerheden omkring datoen for lukning af anlæggene, udarbejdet programmet, som om demonteringen skulle begynde i 2015 for Petten og 2025 for Geel og Karlsruhe. Inden den endelige lukning af anlæggene vil virksomheden i disse centre ifølge programmet først og fremmest bestå i behandling af det bestående affald og nukleare materialer (brændsel). I Karlsruhe har man ligeledes forudset demontering af forældet udstyr (handskebokse) inden den endelige lukning af anlæggene, men i begrænset omfang. Endvidere vil FFC-anlæggene i Karlsruhe og Petten udarbejde en foreløbig demonteringsplan i 2004-2005. En sådan plan findes allerede for anlæggene i Geel, hvor dette er et lovfæstet krav i henhold til den nationale lovgivning, og naturligvis også for Ispra, hvor programmet er vidt fremskredet. Som led i denne plan kan der gøres status over anlæggets (fysiske og radiologiske) tilstand og de beregnede omkostninger ved demonteringen. Planen ajourføres regelmæssigt, så der kan tages hensyn til fysiske og radiologiske ændringer og udviklingen i de eksterne faktorer (lovgivning, arbejdsomkostninger, deponeringsomkostninger osv.).

Tabel 1 viser D&WM-programmets generelle plan for de forskellige centre, med angivelse af budgetbeløbene pr. periode på 4 år. Der er visse afbrydelser i budgetforpligtelserne, navnlig i perioden 2019-2025, som følge af afslutningen af Ispra-programmet, berammet til omkring 2018, mens den største del af programmet for Karlsruhe (næststørste efter Ispra) endnu ikke er påbegyndt. Den mærkbare stigning, der kan ses for perioden 2015-2019, skyldes den planlagte overførsel af affaldsenheder fra Ispra til et affaldsdepot i Italien, med betaling af de deraf følgende afgifter, og demonteringen af HFR-reaktoren i Petten, såfremt denne lukkes i 2015.

Tabel 1: Samlet plan for D&WM-programmet

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

N.B.: Løbende priser til 2003, derefter i EUR2003

4.3 Programmets faser

Programmet omfatter tre faser, som delvis overlapper hinanden:

Første fase (1999-2008) omfatter alle de foranstaltninger, der er truffet siden 1999, hovedsagelig i Ispra, og vedrører "opretholdelse i sikkerhedsmæssigt forsvarlig stand", herunder opgradering og opførelse af affaldsbehandlingsanlæg og behandling af bestående affald. Til denne fase svarer en forpligtelsesbevilling på 100 mio. EUR, heri medregnet personaleudgifter. Fasen afsluttes i 2008, når mellemlageret i Ispra sættes i drift.

Anden fase (2004-2020) omfatter behandling af "fortidsbyrden". Den dækker demontering af alle de i dag lukkede anlæg, behandling, konditionering og oplagring af affaldet herfra, overførsel af affaldet fra Ispra til slutdeponeringscentret i Italien samt demontering af nu forældet udstyr i Karlsruhe og overførsel af affaldet til en tysk virksomhed, som har fået overdraget håndteringen heraf. For denne fase er der fastsat en forpligtelsesbevilling på 580 mio. EUR. Fasen ventes afsluttet i 2018 for Ispras vedkommende i forbindelse med overførslen af affaldsenhederne til et italiensk center eller i 2020, hvis "green-field"-optionen vælges.

Tredje fase (~2015-~2030) dækker håndtering af "fremtidsbyrden". Den omfatter demontering af nu idriftværende anlæg og af affaldsbehandlingsanlæg, der er under opførelse som led i første fase. Budgettet hertil beløber sig til 465 mio. EUR. Tredje fase ventes at begynde med demonteringen af HFR-reaktoren i Petten. Vælges "green-field"-optionen, ventes tredje fase at blive afsluttet hen imod 2019 for Petten (lukning + 4 år), 2028 for Geel (lukning + 3 år) og 2030 for Karlsruhe (lukning + 5 år), forudsat at disse anlæg lukkes i 2015 for Petten og i 2025 for Geel og Karlsruhe, hvilket på nuværende tidspunkt, som allerede sagt, skal opfattes som rene arbejdshypoteser.

Programmets indhold er beskrevet indgående i arbejdsdokumentets afsnit 2, hvor det, af hensyn til en bedre forståelse af gennemførelsen af de forskellige faser, præsenteres for hvert enkelt anlægsområde og hvert enkelt projekt.

4.4 Budgetforvaltning

Rådet og Parlamentet har, på grundlag af Kommissionens program fra 1999, godkendt oprettelsen af en særlig budgetpost for perioden 1999-2003. Midlerne hertil stammede i begyndelsen fra budgetoverførsler af ubrugte bevillinger ved regnskabsårets afslutning og, fra 2001, fra direkte bevillinger som led i budgetproceduren, med mulighed for tillægsbevillinger ved regnskabsårets afslutning.

I samme periode er FFC's personaleudgifter fortsat blevet afholdt over forskningsrammeprogrammet (Euratom-program).

4.5 Omkostningerne til D&WM-programmet

4.5.1 Udviklingen i omkostningerne til D&WM

Overslaget over omkostningerne til programmet, forelagt i KOM(1999)114, blev revurderet af FFC i 2002 og af Konsortiet i 2003, hvor begge tager hensyn til udviklingen i fortidsbyrden (lukning af andre anlæg i perioden 1999-2002), i de eksterne forhold (bl.a. omkostningerne ved slutdeponering) og "fremtidsbyrden". Der er således tale om tre overslag:

- FFC's evaluering foretaget i 1998 med henblik på KOM(1999) 114 (EUR1998), baseret på to undersøgelser fra eksterne firmaer

- FFC's evaluering foretaget ved udgangen af 2002 (EUR2003), efter fire års erfaringer

- Evaluering foretaget af Konsortiet i 2003.

I tabel 2 nedenfor ses resultaterne af disse evalueringer.

>TABELPOSITION>

Tabel 2: Vurdering af omkostningerne ved fortidsbyrden og fremtidsbyrden (mio. EUR) foretaget af FFC (1998 og 2002) og af Konsortiet (2003)

Tabellen ovenfor viser, at FFC's vurdering fra slutningen af 2002 (941 mio. EUR2003), næsten fire år efter programmets påbegyndelse, ligger ret tæt på Konsortiets vurdering fra 2003 (1 069 mio. EUR2003), dvs. +13,6 %, uden "green field"-optionen.

Sammenligningen mellem FFC's overslag i 1998 (453 mio. EUR1998) og i 2002 (FFC2002 = 941 mio. EUR2003) (afrundede beløb)

Forskellene i overslagene vedrører følgende konti:

En mere udtømmende analyse af D&WM-programmet

- Affaldsforvaltningsanlæg (+48 mio. EUR) +11 %

- Affaldsforvaltning (+64 mio. EUR) 14 %

- Demontering og forvaltning af affaldet herfra (+101 mio. EUR) 22 %

Overslaget fra 1998 byggede på en foreløbig fysisk og radiologisk opgørelse, som siden er blevet suppleret.

- Reevaluering af personaleomkostningerne (+49 mio. EUR) 11 %

Alle medarbejdere ved FFC, der deltager i demonteringsaktiviteterne, herunder lovfæstede opgaver (f.eks. miljøovervågning), er medtaget.

Ændringer i de eksterne forhold

- Slutdeponering af affald (+122 mio. EUR) 27 %

Overslaget over omkostningerne til slutdeponering er steget betydeligt i Italien, og der er også tale om en mærkbar stigning i andre lande, f.eks. Belgien.

- Inflation fra 1998 til 2003 (3 % / år) (+60 mio. EUR) 13 %

- Ændringer i lovgivningen (+44 mio. EUR) 10 %

Lovgivningen har ændret sig i visse lande: ændring af "frigivelsestærskelværdien" i Belgien, nye krav til affaldskarakterisering og -konditionering i Italien, hvilket medfører stigning i byggeomkostninger, omkostninger til karakterisering af affald, konditionering, osv.

I ALT (+488 mio. EUR) +108 %

Sammenligning mellem overslagene fra FFC2002 (941 mio. EUR2003) og Konsortiet2003 (1 145 mio. EUR) (afrundede beløb)

Forskellene i overslagene vedrører følgende konti:

- Affaldsforvaltningsanlæg (+3 mio. EUR) +0,3 %

- Affaldsforvaltning (+28 mio. EUR) +3,0 %

- Demontering og forvaltning af affaldet herfra (+27 mio. EUR) +2,8 %

- Slutdeponering af affald (+40 mio. EUR) +4,3 %

- Reevaluering af personaleomkostningerne (+30 mio. EUR) +3,2 %

I ALT (ubegrænset brug af bygningerne) (+128 mio. EUR) +13,6 %

- "green field"-option (ny option) (+76 mio. EUR)

I ALT (+204 mio. EUR)

Konsortiet har foretaget et foreløbigt overslag over den såkaldte "green-field"-option. Det beløber sig til omkring 76 mio. EUR (+7 %) for samtlige anlæg. Kommissionen har til hensigt at give forrang til denne option, som endegyldigt vil frigøre den for hele dens ansvarsbyrde, men vil dog indlede drøftelser med de pågældende grundejere, inden den vælger denne option.

Konsortiets overslag er således 13,6 % højere end FFC's overslag i 2002.

Efter Kommissionens mening er denne forskel ikke signifikant for et så langvarigt og komplekst program, der er behæftet med de usikkerhedsmomenter, som er uundgåelige for denne type programmer (jf. 6.2). Den mener, at resultaterne af disse to overslag snarere støtter end modsiger hinanden. Kommissionen foreslår derfor, at programmet tildeles et beløb, der svarer til Konsortiets overslag, med tilføjelse af "green field"-optionen.

4.5.2. Programomkostningerne pr. anlæg

Programomkostningerne pr. anlæg er som følger:

>TABELPOSITION>

4.6 Personaleomkostninger

Handlingsprogrammet finansieres nu over budgetpost B4-3400 og støttepersonalet over budgetpost B6-12, som indgår i forskningsbudgettet, og som derfor afhænger af de femårige afgørelser om forskningsrammeprogrammerne. Denne situation

- er i strid med artikel 9 i Parlamentets udtalelse om meddelelsen fra 1999 [7]

[7] A5-0159/2000 endelig

- er, modvilligt, blevet godkendt i forbindelse med den fælles beslutningstagning om det sjette rammeprogram, både af Parlamentet og af flertallet af medlemsstaterne i Rådet, som beklagede denne "bortledning" af finansielle midler, som normalt var bestemt til forskning

- bevirker, at en fast (og endog stigende) udgiftspost, inden for de givne budgetbegrænsninger, konkurrerer med de forskningsprojekter, bevillingerne burde være tildelt

- svækker gennemførelsen af dette langsigtede program (30 år) ved at adskille finansieringen af programmets menneskelige ressourcer fra deres formål, idet finansieringen afhænger af den fireårige afgørelse om rammeprogrammet og således af den hermed forbundne usikkerhed

- og endelig, som fremhævet af Revisionsretten, bør personaleomkostningerne medtages i det samlede overslag for rammeprogrammet, jf. 9-31,50 af 28.11.2002, s. 264).

Det fremgår klart, at den eneste mulighed, som ville sikre den varighed, institutionerne kræver, består i at opføre dette personale på en budgetpost i Fællesskabets driftsbudget, samtidig med at der sikres en egnet procedure til ansættelse af specialister, som kan påtage sig de opgaver, handlingsprogrammet indebærer.

Kommissionen agter derfor ved afslutningen af det sjette rammeprogram at træffe de nødvendige foranstaltninger til at fjerne alle de - finansielle og andre - risici, der er knyttet til forvaltningen af personalet under dette program.

I denne meddelelse omfatter det forelagte budget udgifterne til personale, der er finansieret over FoU-rammeprogrammet (15 mio. EUR til det 6. rammeprogram for 2003-2006).

5 Ekstern evaluering af programmet

5.1 Konsortiets evaluering af programmet

I henhold til en kontrakt undertegnet i august 2002 overdrog FFC evalueringen af sit D&WM-program til det konsortium, der er nævnt i kapitel 2.

Konsortiet kan generelt tilslutte sig FFC's strategi for at nå demonteringsniveau 3, som tillader ubegrænset brug af områderne til alle ikke-nukleare aktiviteter.

Konsortiet nævner ligeledes, at man med denne strategi - til en relativ beskeden ekstraomkostning (+ 7 %) - vil kunne nå "green field"-stadiet, som omfatter fuldstændig nedrivning af bygningerne.

Ikke desto mindre mener Konsortiet, at denne strategi bør udformes som en "demonteringsplan" for hvert enkelt center. I dag har Geel-centret en sådan plan, hvilket er i overensstemmelse med den belgiske lovgivning. Ispra-centret har opstillet en lignende plan som led i planlægningen i centrets arbejde.

Konsortiet fremkommer med andre anbefalinger, som for størstedelens vedkommende allerede er godkendt eller virkeliggjort af FFC. Ud over de tekniske anbefalinger, der er specifikke for de enkelte anlæg, kan vi bl.a. nævne:

Med hensyn til organisation: tilpasning af organisationen (jf. afsnit 6.5), vedligeholdelse af færdigheder (jf. 6.8.), uddannelse af personalet på demonteringsområdet (jf. 6.8.), udarbejdelse af præstationsindikatorer (f.eks. mindskelse af strålingsdoser og minimering af fremkomsten af sekundært affald [8]), mere udbredt anvendelse af specialiserede firmaer til konstruktion af udstyr og udførelse af opgaver på anlæggene.

[8] "Sekundært affald" : Det drejer sig om affald, der dannes i forbindelse med demontering af anlæggene, og som således kommer oven i det bestående affald.

Kontrol af eksterne relationer: opretholdelse af snævre kontakter med de italienske myndigheder (jf. 4.1.), kontakt med de kompetente myndigheder med henblik på hurtig opnåelse af acceptkriterier for affaldsenheder (når sådanne kriterier ikke allerede forligger) og/eller åbning af passende bortskaffelseskanaler, herunder for højaktivt affald, udvidelse af den medarbejderstab, der beskæftiger sig med forbindelserne med myndighederne, gennemførelse af et public relation-program, præcisering af betingelserne for returnering af anlægsområdet til grundejeren i overensstemmelse med de aftaler, der er gældende i værtslandene.

På teknisk plan: bestemmelse af anlæggenes radiologiske tilstand, herunder ved prøvetagninger, mere vidtgående dekontamination af affaldet med henblik på at mindske affaldsmængden, kontakter med relevante instanser i medlemsstaterne, som har beskæftiget sig med tilsvarende anlæg, anvendelse af de bedste tilgængelige teknikker til skabelse af et godt arbejdsklima og fremme udnyttelsen af erfaringer til gavn for medlemsstaterne og kandidatlandene. Endelig anbefaler Konsortiet, at FFC's demonteringsprogram ajourføres regelmæssigt.

Nærmere oplysninger om Konsortiets evaluering af programmet findes i arbejdsdokumentet, afsnit 3.

5.2 Ekspertgruppens udtalelse om programmet

FFC havde foreslået, at der blev nedsat en arbejdsgruppe for demontering og affaldsbehandling, og det er godkendt af FFC's Styrelsesråd. Gruppens opgave er at rådgive om forvaltningen af D&WM-programmet. Gruppen består af elleve europæiske eksperter fra forskellige medlemsstater. Den udtaler sig om strategien for demontering og affaldsbehandling, de tilgængelige teknologier, programmets opbygning, organisationen, forvaltning af udbud, forvaltning af de interne ressourcer, uddannelse og alle andre aspekter vedrørende det her beskrevne program.

Ekspertgruppen har som helhed tilsluttet sig Konsortiets anbefalinger, men har dog isæt peget på de nedenfor anførte, bl.a. hvad Ispra-centret angår:

- Indsamling af oplysninger om vilkårene for anvendelse og vedligeholdelse af de lukkede anlæg, udarbejdelse af en opgørelse over affald og nukleare materialer og udarbejdelse af en radiologisk opgørelse over anlæggene

- Størst mulig inddragelse af kompetente eksterne virksomheder

- Hurtigst mulig planlægning af demonteringen af anlæggene, da intet kan vindes ved en udskydelse

- Minimering af de affaldsmængder, der skal oplagres, og eftersøgning af bortskaffelsesmuligheder eller planlægning af passende lagringskapacitet til behandling og/eller oplagring af affald, for hvilket der ikke findes disponible bortskaffelseskanaler (f.eks. for alkaliske metaller)

- Anvendelse af de sikrest mulige teknologier, som ikke kan medføre problemer for tredjepart, fremme af dialogen med disse parter og gennemførelse af D&WM-programmet på en gennemsigtig måde

- Videreformidling til de europæiske institutioner af den viden, der indhentes i forbindelse med demonteringsoperationer.

5.3 Udtalelse fra FFC's Styrelsesråd

Styrelsesrådet har tilsluttet sig Konsortiets generelle konklusioner og de supplerende anbefalinger fra ekspertgruppen.

Det anmoder i øvrigt om:

- at der opstilles en liste over foranstaltninger, der skal gennemføres på grundlag af Konsortiets og ekspertgruppens anbefalinger, og at det budgetmæssige aspekt tages i betragtning

- at Kommissionen i sine beslutninger om D&WM-programmet tager Konsortiets og ekspertgruppens anbefalinger i betragtning .

FFC har opstillet en liste over foranstaltninger baseret på Konsortiets anbefalinger. Mange af foranstaltningerne er allerede sat i gang, bl.a. i Ispra, og i begyndelsen af 2004 vil der blive opstillet en tidsplan for gennemførelsen af de andre foranstaltninger.

Der er i øvrigt foretaget visse ændringer i FFC's D&WM-program som følge af disse anbefalinger. Som et vigtigt eksempel kan nævnes, at målet for demonteringen af anlæggene nu er baseret på "green field"-optionen, som omfatter fuldstændig nedrivning af bygningerne (medmindre der er indgået en særlig aftale med grundejeren).

6 Programforvaltning og risikohåndtering

6.1 Den generelle tilgang

FFC helliger sig helt sin rolle som "opdragsgiver" og følger anbefalingerne fra Konsortiet, Ekspertgruppen og Europa-Parlamentet [9]. Specialundersøgelser, fremstilling af udstyr og udførelsen af opgaver på anlæggene overdrages til erfarne eksterne virksomheder.

[9] Betænkning A5-0159/2000 endelig, afsnit 6°.

For at overvåge gennemførelsen af et så omfattende program, som stadig er forbundet med risici og usikkerhedsmomenter, har FFC indledt en række foranstaltninger for at fjerne eller mindske eksterne risici (jf. 6.2.) eller interne risici (jf. 6.3.) og har truffet særlige dispositioner, hvad programmets organisation og forvaltning angår (jf. 6.4.-6.8.).

6.2 Minimering af eksterne risici og usikkerhedsmomenter

Ikke alle risiciene og usikkerhedsmomenterne kan fjernes fuldstændig, og slet ikke hvis de skyldes eksterne begivenheder. FFC har indledt foranstaltninger til at fjerne eller mindske disse resterende risici, bl.a.:

1. Udviklingen i lovgivningen, bl.a. hvad angår godkendelsesprocedurer, beskyttelse af miljøet, offentligheden og arbejdstagerne, definitionen af affaldskategorier, karakterisering og konditionering af affald og niveauer for frigivelse af affald. I Italien har den seneste udvikling i reglerne om affaldshåndtering gjort karakterisering og konditionering af affald mere kompleks, og dette har ført til en betydelig forøgelse af omkostningerne til behandling af nuværende og fremtidigt affald. Endvidere er der fortsat usikkerhed omkring holdbarheden af de nuværende krav, så længe der ikke er noget slutdepot i Italien. Dette er også tilfældet i Tyskland, mens Kommissionen i Belgien og i Holland har frigjort sig for ethvert fremtidigt ansvar, idet den har overdraget affaldet til en indsamlingsvirksomhed. Men dette siger intet om omkostningerne til fremtidig deponering af nyt affald, selv om Kommissionen, som allerede nævnt, mener, at de nationale organer, der står for deponeringen, i dag har bedre oversigt over omkostningerne.

Kommissionens tiltag: for at mindske konsekvenserne af denne udvikling har FFC først og fremmest taget kontakt med MAP [10] for at få en aftale i stand om, at centrets affald og dets midlertidige depot i Ispra overdrages til en national instans. For det andet arbejder FFC snævert sammen med det italienske selskab, der har fået til opgave at forvalte Italiens "fortidsbyrde". Ved at deltage i de forskellige UNICEN-komitéer [11], der har til opgave at fastsætte forskrifterne på dette område, vil FFC sikre sig, at deres respektive behov tages i betragtning i denne forbindelse.

[10] MAP: Ministero delle Attività Produttive

[11] UNICEN: Ente Nazionale Italiano di Unificazione - Commissione Energia Nucleare

2. Langvarig behandling forud for godkendelse af de lovfæstede dokumenter og udstedelse af godkendelser til iværksættelse af grundlæggende operationer. Som følge af manglende ressourcer eller manglende erfaring og/eller endegyldige forskrifter på området kan myndighedernes gennemgang af sagerne overskride tidsplanen. Disse forsinkelser kan medføre ekstraomkostninger for programmet.

Kommissionens tiltag: For at forhindre dette holder Kommissionen sig i snæver kontakt med myndighederne, bl.a. APAT [12] i Italien, så de potentielle problemer kan indkredses og løses så hurtigt som muligt.

[12] APAT: Agenzia nazionale Protezione Ambiente e servizi Tecnici

3. Stigningen i omkostningerne til slutdeponering kan skyldes forbedringer af deponeringsanlæggene og stadig strengere krav af hensyn til miljøbeskyttelse og beskyttelse af befolkningen. Endvidere medfører mindskelsen i affaldsmængderne reelt en forhøjelse af enhedsomkostningerne som følge af de faste afgifter, der påhviler deponeringscentrene. Kommissionen mærker sig, at der på dette område er betydelige forskelle mellem medlemsstaterne.

Kommissionens tiltag: Anvendelse af fremgangsmåder, der er tilpasset forholdene på nationalt plan, hvad deponering, adgangen til affaldshåndteringstjenester og omkostningerne ved slutdeponering angår. Kommissionen vil så vidt muligt søge at minimere den endelige affaldsmængde, dels ved dekontaminering, så endnu mere affald kan deklasseres til almindeligt industriaffald, dels ved kompaktering, så det nukleare affalds volumen mindskes. Kommissionen agter at indlede drøftelser med de instanser, som står for håndtering og/eller deponering af affaldet, for at få bedre indsigt i omkostningsstrukturen og derved forbedre affaldshåndteringen.

4. Forlængelse af høringsprocedurerne i forbindelse med opførelse af nye anlæg, navnlig det midlertidige depot i Ispra, og/eller demonteringsoperationerne vil medføre forsinkelser eller endog en udskydelse af programmet, såfremt der opstår administrative vanskeligheder i forbindelse med de lovfæstede høringer.

Kommissionens tiltag: For at mindske denne risiko forbedrer FFC kommunikationen med den omgivende befolkning og med myndighederne, i form af åbendørspolitik og opslag med beskrivelser af formålet med operationerne og disses art. I 2003 blev internetstedet, hvor aktiviteterne beskrives, opdateret.

6.3 Minimering af de interne risici

a) Anlæggets tilstand er ikke som ventet. Dette kan skyldes en forældet dokumentation, hvor der ikke er taget hensyn til den seneste udvikling eller anlæggets radiologiske historie. Dette kan føre til, at de fastsatte vilkår for indgreb skal ændres, med deraf følgende længere frister og større omkostninger.

Kommissionens tiltag: Kommissionen sørger for opdatering af den foreliggende dokumentation og radiologisk karakterisering af anlæggene (aktivitetsmålinger, kerneboringer) for at give de medvirkende virksomheder pålidelige oplysninger om anlæggene. For de centre, som ikke har nogen demonteringsplan (Karlsruhe og Petten), vil en sådan blive udarbejdet og ajourført regelmæssigt indtil anlæggenes lukning.

b) Tab af viden om anlæggene og deres historie, når personalet pensioneres eller overflyttes til andre tjenester, kan påvirke programmets gennemførelse.

Kommissionens tiltag: For afgående personale søger FFC at "oplagre" den viden, det sidder inde med, og hurtigst muligt at erstatte det med nyt personale, om muligt med en overlapning, så de afgående medarbejdere kan overdrage deres viden til de nye.

c) FFC's utilstrækkelige knowhow på dette område kan medføre behov for oplæring og forskning i egnede metoder og forårsage vanskeligheder med at forvalte et flerårigt program af lang varighed, med de deraf følgende problemer.

Kommissionens tiltag: FFC vil indhente bistand hos et eksternt firma til ledelse af programmets gennemførelse på Ispra-anlægget og give størstedelen af arbejdet på anlægget i underentreprise til erfarne firmaer. FFC har i øvrigt truffet en række dispositioner med hensyn til mandskabets organisation, uddannelse, ansættelse af medarbejdere med nye profiler og forvaltning af programmet. Disse sidstnævnte foranstaltninger er beskrevet nedenfor.

d) Uforudsete problemer kan medføre betydelige forsinkelser og ekstraomkostninger.

Kommissionens tiltag: For alle de større projekter vil FFC gennemføre en analyse af de tekniske risici for at optimere systemerne og operationerne og dermed mindske risikoen for tekniske problemer. Opstår der uventede tekniske problemer, anvendes samme metode, så situationen kan analyseres og der hurtigst muligt kan udarbejdes en alternativ løsning. I øvrigt vil man med en stram og hyppigt opdateret planlægning af opgaverne bedre kunne styre forsinkelser og omkostninger (jf. 5.4).

6.4 Projektforvaltningssystem

Programmet omfatter betydelige menneskelige og finansielle ressourcer. Risikoen for at omkostningerne og tidsplanen ikke holder, skyldes i det væsentlige programmets kompleksitet, varighed (mange år) og de hermed forbundne usikkerhedsmomenter - både interne (anlæggenes tilstand) og eksterne (udviklingen i de ydre vilkår: lovgivning, regionalpolitik, den offentlige mening, adgangen til og omkostningerne ved slutdeponering). For at undgå sådanne interne risici findes der velprøvede metoder, som anvendes af industrien til forvaltning af store projekter.

De hidtil beskrevne foranstaltninger skal træffes forud for programmets gennemførelse. Med forvaltningsmetoder, der er tilpasset store projekter, kombineret med den nedenfor beskrevne politik for organisering og forvaltning af de menneskelige ressourcer, er det muligt at mindske risikoen for afvigelser, og, hvis sådanne alligevel optræder, at afhjælpe dem hurtigt med passende korrektive tiltag.

Denne fremgangsmåde omfatter generel anvendelse og forbedring af metoden med "fysiske fremskridt". Med denne metode integreres projektets planlægning og omkostninger i én og samme analyse. Herved kan man, på grundlag af omhyggeligt valgte indikatorer, sammenligne det faktisk udførte arbejde og den tilsvarende plan, både hvad planlægning og omkostninger angår. Med en hyppig ajourføring (ca. en gang om måneden) vil man hurtigt kunne afdække eventuelle overskridelser af omkostningerne og/eller planlægningen og træffe udbedrende foranstaltninger. Ispra-programmet er derfor opdelt i projekter. Hvert projekt er opdelt i grundlæggende "fysiske" opgaver, hvis gennemførelse kan verificeres på en entydig måde (fremlæggelse af en undersøgelsesrapport, levering af materiale, udførelse af et stykke arbejde på anlægget osv.), ledsaget af planlægning og omkostninger. Med regelmæssig verifikation af det fysiske fremskridt vil man kunne beregne den endelige frist for projektet og dets endelige omkostningsniveau og sammenligne den faktiske gennemførelse med den tilsvarende plan.

6.5 Projektorganisation

Organisationen af den enhed i Ispra, der står for demonteringen, vil blive ændret, inden den egentlige demontering påbegyndes (de pågældende enheder i FFC's andre centre vil blive reorganiseret på samme måde, når deres demonteringsprogram bliver aktuelt). I det væsentlige vil ændringen - i overensstemmelse med strategien for "fysisk fremskridt" - bestå i en projektorienteret organisation (vertikal organisation) i stedet for en organisation baseret på aktivitet/ansvar (horisontal organisation). På denne måde vil der i højere grad kunne lægges vægt på de mål, der er sat for de enkelte projekter i demonteringsprogrammet: overholdelse af omkostninger, frister, kvalitet og miljø.

For hvert projekt udpeges en projektleder. Han modtager og forvalter de materielle, finansielle og menneskelige ressourcer, som stilles til rådighed til projektets gennemførelse. En lille del af de menneskelige ressourcer knyttes ikke direkte til et projekt, enten fordi de kun deltager kortvarigt eller i begrænset omfang, eller fordi de bør være uafhængige i forhold til de pågældende projekter (f.eks. de ansvarlige for sikkerhed, kvalitet, strålingsbeskyttelse mv.).

6.6 Styringskomitéens rolle

Den styringskomité, der er nedsat i FFC, har til opgave styre og lede programmet og dets gennemførelse. Den består af ledende personale fra forskellige afdelinger (teknik, budget, administration, forvaltning), som ikke er direkte involveret i programmets gennemførelse. Dette giver komitéen den nødvendige afstand til, at den kan overvåge og lede programmet på grundlag af de analyser, den får forelagt, og udtalelser fra eksterne eksperter. Formand for komitéen er FFC's vicegeneraldirektør, med særligt ansvar for nukleare aktiviteter, og komitéen har beføjelse til i givet fald at foretage ændringer i programmets gennemførelse, bl.a. korrektive foranstaltninger, hvis der opstår risiko for afvigelser fra det planlagte forløb.

6.7 Ekspertgruppen

Ekspertgruppen mødes to gange om året eller om nødvendigt på anmodning. Den fremkommer med udtalelser (jf. f.eks. 5.2.) og anbefalinger, som FFC tager hensyn til i programforvaltningen.

Da gruppens medlemmer alle er af forskellig nationalitet, indhenter FFC således erfaringer fra medlemsstaterne på deres respektive områder. Dette gør det nemmere at finde frem til de bedst mulige løsninger til programmets gennemførelse, på såvel teknisk, økonomisk, organisationsmæssigt som strategisk plan.

6.8 Forvaltning af de menneskelige ressourcer

D&WM-programmet er uhyre komplekst og krævende i teknisk og økonomisk henseende og også, hvad de juridiske og kommunikationsmæssige aspekter angår. Hertil kræves god planlægning og forvaltning af operationerne. I sin rolle som "opdragsgiver" og "ordregiver" agter FFC at have fuld kontrol med programmet, både hvad angår de juridiske aspekter og forvaltning af kontrakter, sikkerhed, kvalitet, miljø og kommunikation.

Hvad de juridiske aspekter angår, skal det bemærkes, at Kommissionens ansvar er baseret på Euratom-traktatens artikel 8, hvorefter Kommissionen er ansvarlig for anlæggene i hele deres levetid, inklusive deres demontering.

Allerede i sin meddelelse fra 1999 understregede Kommissionen betydningen af FFC's rolle som opdragsgiver.

Med denne vigtige rolle har FFC også påtaget sig at sikre og opretholdede nødvendige færdigheder. Dette krav er en ledetråd både i Konsortiets analyserapport og i udtalelsen fra ekspertgruppen, hvor det hedder " ...that is of primary importance to the programme for the capacity, competence and qualifications of the D&WM staff to be secured and if necessary enlarged, so that the JRC-staff can fully effect its responsibility for all aspects of the D&WM programme and can act as an intelligent and informed customer in relation with outsourcing. Staff development should anticipate in due time the loss of knowledge and experience and the changing competence requirements as the programme develops."

Bortset fra spørgsmålet om medarbejderudskiftning og -videreuddannelse og forvaltning af arkiverne med henblik på at forhindre, at værdifuld viden om anlæggene og om affaldet går tabt, berører disse bemærkninger problemet med, at der skal sikres passende personaleressourcer i hele handlingsprogrammets løbetid. I dag er det således sikkert, at programmet vil fortsætte til efter 2025 for anlæggene i Geel og Karlsruhe og også for Petten.

Ekspertgruppen opfordrer i sin udtalelse Kommissionen til hurtigst muligt at træffe passende foranstaltninger til at mindske de risici, der naturnødvendigt gør sig gældende for et program til demontering og affaldsforvaltning. Eksperterne understreger navnlig, at Kommissionen bør gøre en særlig indsats for at mindske de risici, som henhører under dens ansvar. Til denne kategori hører forvaltning af det personale, der er knyttet til programmet.

I forvaltningen af sit eget personale tager FFC derfor hensyn til disse anbefalinger. FFC's personalepolitik udmønter sig i nedenstående foranstaltninger, der tager sigte på at bevare og tilpasse personalets færdigheder til programmet:

- En del af personalet går på pension og udskiftes med medarbejdere med forskellige profiler: projektledere, sikkerhedsingeniører, indkøbere, demonteringsspecialister. Af de 64 medarbejdere, der i 2001 var involveret i demonteringsprogrammet i Ispra, vil ca. 20 være trådt tilbage i perioden 2002-2005. Hermed kan der ansættes medarbejdere med profiler, der i højere grad svarer til de nye opgaver.

- En del af personalet følger en specialuddannelse på områder, der er relevante for programmets gennemførelse, bl.a. kontrakt- og projektforvaltning.

- Personale, der forlader FFC (pension, forflyttelse eller afsked), erstattes kun efter at der er foretaget en analyse af, hvad fordelene og ulemperne vil være ved, at de pågældende færdigheder er til rådighed i FFC, eller, på den anden side, ved at de pågældende opgaver gives i underentreprise til kvalificerede virksomheder. Også på dette område agter FFC at udnytte sin rolle som opdragsgiver og gøre brug af den bedste tilgængelige eksterne kompetence på de forskellige tekniske fagområder.

For at sikre at færdighederne bevares og ikke går tabt, opfordres de medarbejdere, der forlader anlæggene, til at efterlade optegnelser over deres viden (opgørelse over materiel og affald, rapporter om strålingsuheld, ændringer i anlæggene). Den foreliggende dokumentation bør arkiveres og ajourføres, så vidt muligt af de medarbejdere, som har kendskab til anlæggenes historie, så disse data kan videregives til kontrakttagerne i forbindelse med udbud. FFC vil så vidt muligt sørge for, at nyt og gammelt personale overlapper hinanden, så den eksisterende viden kan overdrages til eksisterende eller nyansat personale.

7 Konklusioner

Det program, som blev forelagt Europa-Parlamentet og Rådet i 1999, har undergået en fuldstændig revision i overensstemmelse med anbefalingerne fra de to institutioner og fra Revisionsretten og Styrelsesrådet. Programmet er blevet ajourført under hensyntagen til udviklingen i de ydre betingelser (ny lovgivning, nye eksterne omkostninger) og en mere tilbundsgående undersøgelse af Kommissionens "fortidsbyrde" (bevaring af anlæggene i sikkerhedsmæssigt forsvarlig stand, behandling af bestående affald og demontering af lukkede anlæg) og "fremtidsbyrde" (demontering af idriftværende anlæg og behandling demonteringsaffaldet).

FFC har givet et konsortium af eksterne virksomheder til opgave at foretage en undersøgelse af programmet, som FFC havde ajourført i 2002. Dette konsortium har godkendt programstrategien og har bekræftet FFC's budgetmæssige vurdering, med en forhøjelse på 13 %.

Den gruppe af uafhængige eksperter, som rådgiver FFC, har tilsluttet sig konklusionerne i Konsortiets rapport. Kommissionen erklærer sig tilfreds med undersøgelsen af sit D&WM-program og konklusionerne heraf. Den finder, at Konsortiets evaluering er i tråd med FFC's egen evaluering. Denne evaluering er relativt forsigtig, hvilket om nødvendigt kan kompensere for de risici, som altid er mulige i betragtning af de ovenfor omtalte usikkerhedsmomenter. Kommissionen glæder sig oven den støtte, FFC's Styrelsesråd har givet nærværende meddelelse.

Kommissionen agter derfor at fortsætte gennemførelsen af dette D&WM-program. Den vil sørge for en årlig ajourføring og en passende evaluering og revision heraf hvert fjerde år. Europa-Parlamentet og Rådet vil i hvert enkelt tilfælde blive holdt nøje underrettet om revisionen af programmet.

FINANSIERINGSOVERSIGT

TITEL: Affaldsforvaltning og demontering af nukleare anlæg

1 BUDGETPOST (nummer og betegnelse)

10 05 01 Affaldsforvaltning og demontering af nukleare anlæg

10 01 05 Støtteudgifter til foranstaltninger på politikområdet 'Direkte forskning' (personaleudgifter)

2 SAMLEDE TAL

2.1 Samlet rammebevilling (del B): 1145 mio. EUR2003 eller 1657 mio. EURløbende som forpligtelsesbevilling (fordelingen af udgifterne i EUR2003 og i løbende priser er anført i bilag 2)

Dette er det samlede skøn over udgifterne fra 1999 til ca. 2030.

Det skal bemærkes at der i slutningen af 2003 allerede var disponeret over ca. 64 mio. EUR.

Fordelingen af programmet på de enkelte anlæg er som følger:

>TABELPOSITION>

Budgetformål

>TABELPOSITION>

2.2 Gennemførelsesperiode:

Fra 1999 til ca. 2030

2.3 Samlet flerårigt skøn over udgifterne:

a) Forfaldsplan for forpligtelses- og betalingsbevillinger (finansieringstilskud) (jf. punkt 6.1.1)

Mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

(1) Baseret på en inflationstakt på 2,5% pr. år. Den samme tabel med beløb i euro2003 er vedlagt denne finansieringsoversigt

b) Teknisk og administrativ bistand og støtteudgifter (jf. punkt 6.1.2)

Ikke relevant

>TABELPOSITION>

Bevillingerne fra 2005 og derefter skal godkendes af budgetmyndigheden på årsbasis

c) Personale- og andre driftsudgifters samlede budgetvirkninger (jf. punkt 7.2 og 7.3)

>TABELPOSITION>

Bevillingerne fra 2005 og derefter skal godkendes af budgetmyndigheden på årsbasis

>TABELPOSITION>

Bevillingerne fra 2005 og derefter skal godkendes af budgetmyndigheden på årsbasis

2.4 Forenelighed med den finansielle programmering og de finansielle overslag

|| Forslaget er foreneligt med den gældende finansielle programmering

|X| Forslaget kræver omprogrammering af de relevante poster i de finansielle overslag

|| Omprogrammeringen kan betyde, at bestemmelserne i den interinstitutionelle aftale må tages i brug.

FFC gennemførte en revurdering af sit program ved udgangen af 2002, og Konsortiet foretog en evaluering af det i 2003. Dette mundede ud i to konklusioner:

- Programmet synes langt at overskride det oprindelige omkostningsoverslag

- Programmet skal gennemføres hurtigere: jo hurtigere jo billigere ...

Med disse anbefalinger for øje har FFC revideret budgettet for alle de kommende år.

Det skal fremhæves, at forsinkelse af programmet vil medføre højere omkostninger. For Ispra vurderes ekstraudgifterne til 5-6 mio. EUR pr. år, hvis programmet forsinkes, hovedsageligt som følge af effektivitetstab, fordi FFC-personalet ikke vil kunne reduceres tilsvarende (visse funktioner forbliver uændrede uanset belastningen f.eks. kvalitetssikring, sikkerhed, drift af affaldsforvaltningsanlæg, strålingsbeskyttelse), og endvidere fordi vedligeholdelses programmet (safestore) ville vare længere.

2.5 Virkninger for budgettets indtægtsside

|X| Ingen

ELLER

|| Virkningerne er følgende:

3 BUDGETSPECIFIKATIONER

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

4 RETSGRUNDLAG

Kommissionen gennemfører dette program i medfør af sine beføjelser i henhold til Euratom-traktatens artikel 8 og i overensstemmelse med bestemmelserne i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren (EFT C 172 af 18.6.1999).

5 BESKRIVELSE OG BEGRUNDELSE

5.1 Behov for EU-foranstaltninger

5.1.1 Mål

At mindske og bortskaffe den fortidsbyrde, som følger af nuklear virksomhed, der er udført ved FFC på Kommissionens vegne, og at inkorporere den kommende byrde, der vil følge af demontering og forvaltning af affald fra anlæg, der stadig er i drift.

De aktiviteter, som denne byrde har sin rod i, blev oprindeligt iværksat med henblik på at skabe en nuklear industri i Europa og bestod således i teknisk konstruktion og prototypearbejde. Dette ligger langt fra FoU-aktivitetene i det nuværende særprogram for FFC.

I deres svar på Kommissionens forrige meddelelse (1999) anmodede Rådet og Europa-Parlamentet om, at programmet blev finansieret uden for F&U-rammeprogrammet og gennemført så hurtigt som muligt for at mindske udgifterne ved bevaring af anlæggene i sikkerhedsmæssigt forsvarlig stand og af hensyn til risikoen for ændringer i kravene til sikkerhed og affaldsdeponering, som ville kunne fordyre programmet.

På kort sigt

I Ispra omfatter de behov, der skal opfyldes på kort sigt, behandling og konditionering af bestående affald, som ikke opfylder de nye italienske forskrifter på området. Til affaldsbehandling og - konditionering skal der opføres nye affaldsforvaltningsanlæg, eller de bestående anlæg skal opgraderes (jf. bilag 2 til meddelelsen), og der skal tilvejebringes et anlæg til midlertidig deponering, da Italien ikke på nuværende tidspunkt kan stille et sådant anlæg til rådighed. Budgettet hertil for 2004-2006 beløber sig til 66 mio. EUR (55 mio. EUR til særbevillinger og 11 mio. EUR til personaleudgifter).

I Petten ventes HFR at forblive i drift til 2015 eller måske længere, men nogle nukleare materialer (nukleart brændsel) skal sendes til USA inden 2006, da USA sandsynligvis ikke vil acceptere disse materialer efter denne dato. Budgettet hertil andrager 10 mio. EUR i særbevillinger.

I Karlsruhe skal visse handskebokse og hot-cells, der indeholder nukleare materialer, afmonteres som følge af den grænse for samlet radioaktivitet, der er fastsat i anlægstilladelsen. Afmonteres dette udstyr ikke, vil det kunne svække muligheden for, at forskningsarbejdet kan videreføres. Budgettet hertil for 2004-2006 beløber sig til 11 mio. EUR (11 mio. EUR til særbevillinger og 0,3 mio. EUR til personaleudgifter).

I Geel er der ingen kortfristede behov på nuværende tidspunkt, da en del af udstyret allerede har været afmonteret siden programmets begyndelse i 1999, og da de bestående anlæg ventes at forblive i drift indtil 2025 eller længere.

Budgetbegrænsningerne for tidsrummet 2004-2006 betyder, at programmet måske skal revideres, så noget af arbejdet kan udsættes (i skrivende stund er dette stadig til drøftelse i Kommissionen som led i APS2005). FFC er i færd med at undersøge en alternativ løsning, hvor der kan tages hensyn til budgetbegrænsningerne - såfremt de bekræftes - samtidig med at virkningerne for programmets samlede omkostninger begrænses. En forsinkelse i gennemførelsen af Ispra's program anslås således at ville medføre en omkostningsstigning på 5-6 mio. EUR pr. år. I dag betyder budgetbegrænsningerne, at der er risiko for, at det midlertidige depot ikke kan gennemføres til tiden (dette depot er nødvendigt, eftersom Italien ikke kan stille et nationalt depot til rådighed. Endvidere skal der være indrettet et depot ved Ispra til opbevaring af demonteringsaffaldet, inden demonteringsaktiviteterne påbegyndes). FFC må således se i øjnene, at det måske må opgradere nogle gamle bygninger for at skabe plads til affaldet eller i hvert fald tilstrækkelig plads til at opbevare det bestående rekonditionerede affald og påbegynde demonteringsarbejdet. Dette alternativ ville skabe ekstraomkostninger for programmet som helhed, men vil sandsynligvis koste mindre end en afventende strategi.

På lang sigt

Alt bestående affald skal behandles, konditioneres og til sidst deponeres i nationale deponeringsanlæg; alle anlæg skal demonteres, og demonteringsaffaldet skal behandles på samme måde som det bestående affald.

I Ispra, hvor alle anlæggene allerede er lukket (undtagen anlæggene til affaldsforvaltning), vil tilstedeværelsen af et midlertidigt depot betyde, at demonteringsarbejdet påbegyndes. Demonteringsoperationen ventes derfor at tage sin begyndelse i 2008, hvor det midlertidige depot vil være sat i drift (forudsat at bygningen heraf påbegyndes i 2004).

Andre anlæg ventes at forblive i drift indtil eller efter 2015 for Petten og 2025 for Geel og Karlsruhe. På lang sigt vil kun Karlsruhe have brug for særbevillinger, ca. 3 mio. EUR2003 pr. år, for at give plads til andre aktiviteter (se ovenfor).

Endemålet er at bortskaffe alt affald og alle anlæg til IAEA-fase 3, dvs. at frigøre Kommissionen for alle forpligtelser i tilknytning til nukleart affald, ved at affaldet overføres til nationale instanser, og ved at bygningerne frigives til ikke-nuklear brug uden begrænsning eller til "green field".

Der er opstillet detaljerede mål, som er blevet opdelt i projekter for de enkelte FFC-anlæg, ledsaget af budgetoverslag og tidsplaner for gennemførelsen. Der eksisterer en detaljeret årlig budgetplan, men den er ikke vist i denne meddelelse, da den kan påvirke fremtidige indkaldelser af tilbud. Gennemførelsen af målene overvåges på grundlag af præstationsindikatorer, som f.eks. de tidsfæstede årlige mål, der er opstillet i tabel 5, eller mere operationelle indikatorer, der er opstillet som led i metoden med "fysisk fremskridt", som vil blive brugt til at overvåge programmet (jf. punkt 8.1 i denne oversigt og punkt 6.4 i meddelelsen).

5.1.2 Dispositioner, der er truffet på grundlag af forhåndsevalueringen

Oplysningerne i dokumentet bygger på en midtvejsevaluering af D&WM-programmet (ekstern evaluering foretaget i 2003), og siden ajourført på grundlag af en detaljeret intern og ekstern analyse foretaget af FFC og et konsortium af specialiserede firmaer fra værtslandene.

Det skal erindres, at programmet blev iværksat i 1999. Rådet og Europa-Parlamentet fik forelagt en meddelelse i 1999 (KOM(1999)114). FFC foretog den første evaluering af programmet på grundlag af to undersøgelser fra eksterne firmaer. På grundlag af denne første evaluering udsendtes meddelelsen fra 1999, som kan betragtes som en forhåndsevaluering af programmet. I meddelelsen fra 1999 gøres der navnlig rede for behovene på kort og lang sigt, idet hovedvægten dog lægges på de kortsigtede behov. Målene og de forventede resultater beskrives klart, og bevillingsbehovet vurderes, med den usikkerhedsmargen, som skyldtes den daværende ufuldstændige detaljeret viden om det arbejde, der skulle gennemføres. I 2002 anmodede Revisionsretten om en "uafhængig undersøgelse" af programmet.

5.1.3 Dispositioner, der er truffet på grundlag af den efterfølgende evaluering

Som følge af den ovennævnte analyse er hele programmet blevet omstruktureret i projekter. Den fremtidige ansvarsbyrde er blevet revurderet og integreret i programmet. Som følge af Revisionsrettens anmodning om en "uafhængig undersøgelse" af programmet (EFT af 28.11.2002, C295, s. 264), blev et konsortium af specialiserede firmaer bedt om at gennemgå programmet og reevaluere omkostningerne hertil. Nærværende meddelelse bygger stort set på deres resultater og anbefalinger. Navnlig følgende anbefalinger er, eller vil til sin tid, blive ført ud i livet på de forskellige FFC-anlæg:

* Med hensyn til organisation: tilpasning af organisationen, bevarelse af færdigheder, uddannelse af personale på demonteringsområdet, indførelse af præstationsindikatorer, som f.eks. mindskelse af absorberede strålingsdoser og minimering af frembringelsen af sekundært affald [13], systematisk inddragelse af specialiserede firmaer med henblik på levering af udstyr og arbejde på anlæggene.

[13] "Sekundært affald": Affald, der frembringes ved processer i forbindelse med demontering af anlæg, og som derfor kommer oven i det allerede bestående affald.

* Med hensyn til de eksterne forbindelser: tæt kontakt med de italienske myndigheder, forbindelser med de kompetente myndigheder med henblik på hurtig opnåelse af acceptkriterier for affaldsemballage (hvis sådanne kriterier ikke allerede findes) og/eller åbning af passende afhændelsesmuligheder, herunder for højaktivt affald, udvidelse af personale, der tager sig af forbindelserne til myndighederne, implementering af et kommunikationsprogram rettet mod offentligheden, præcisering af vilkårene for returnering af anlægsområdet til dets ejer i overensstemmelse med de herfor gældende aftaler i værtslandene.

* Med hensyn til tekniske spørgsmål: forberedelse af opgørelsen over anlæggenes radiologiske tilstand, herunder prøvetagning, intensivering af dekontamineringen af affald med henblik på minimering af affaldets slutvolumen, kontakt med instanser i medlemsstaterne, som har beskæftiget sig med lignende anlæg, anvendelse af de bedste tilgængelige teknikker med henblik på udveksling af ekspertise til gavn for medlemsstaterne og tiltrædelseslandene. Endelig anbefaler konsortiet, at FFC's demonteringsprogram ajourføres jævnligt.

I forlængelse af konsortiets anbefalinger har FFC endvidere truffet to foranstaltninger til ledelse af D&WM-programmet:

* Nedsættelse af en styringskomité, med FFC's vicegeneraldirektør som formand.

* Anvendelse af industrielle projektledelsesværktøjer, nemlig analyse af det "fysiske fremskridt", som giver mulighed for en løbende (månedlig) sammenligning mellem de faktiske udgifter og de beregnede udgifter, baseret på ydelsernes skønnede værdi.

FFC's revisionspanel, der var nedsat med henblik på at gennemgå Konsortiets rapport, afgav udtalelse i juli 2003 (jf. bilag 1 nedenfor). Gruppen af uafhængige eksperter (GIE) fremsatte også anbefalinger vedrørende strategien og de tekniske aspekter ved programmet, og de understøtter Konsortiets anbefalinger. Der er opstillet en liste med anbefalinger fra både Konsortiet og Gruppen af Uafhængige Eksperter, og foranstaltninger til virkeliggørelse af anbefalingerne er sat i værk.

5.2 Indsatsområder og nærmere bestemmelser for støtten

De påtænkte, og for nogles vedkommende allerede iværksatte, foranstaltninger (hovedsagelig i Ispra),er som følger:

- At fjerne alle nukleare materialer (brændsel) fra anlægget og om muligt også andre former for flydende (alkaliske metaller) og fast affald

- At bygge eller opgradere affaldsforvaltningsanlæg på FFC-anlægsområdet i Italien, da der ikke på nuværende tidspunkt findes eksterne affaldsforvaltningsoperatører.

- At udtage og behandle bestående affald med henblik på at efterkomme de nye bestemmelser på området

- At igangsætte de forberedende demonteringsaktiviteter: dekontaminering, bestemmelse af den radiologiske tilstand, afmontering af mindre emner

- At bygge et midlertidigt depot i Ispra, da der ikke findes affaldsforvaltningsoperatører i Italien, som kan tage sig af FFC's affald

- At demontere hovedanlæggene (til IAEA-fase 3) og behandle det herved fremkomne affald

- At demontere affaldsforvaltningsanlæggene (kun i Ispra) og fuldføre fase 3 til "green field"-stadiet

De ovennævnte tiltag finansieres over Fællesskabets budget, som forklaret i meddelelsen. Forfaldsplanen for programmet er anført ovenfor under punkt 2 og under punkt 4.2, tabel 1, i meddelelsen.

5.3 Gennemførelsesmetoder

Operationer på stedet udføres af eksterne firmaer og overvåges af FFC's personale. En styringskomité lægger strategien og overvåger gennemførelsen af programmet. En uafhængig ekspertgruppe rådgiver programlederne og styringskomitéen. I meddelelsens kapitel 6.4. til 6.8 gives der nærmere oplysninger om metoden til programmets gennemførelse.

6 FINANSIELLE VIRKNINGER

6.1 Samlede finansielle virkninger for budgettets del B (hele programperioden)

De samlede programudgifter er vurderet under hensyntagen til:

- Personaleudgifter baseret på personaleudgifterne i de fire pågældende FFC-anlæg i 2003

- Skønnede bevillingsbehov til gennemførelsen af det planlagte program (direkte udgifter til drift, udstyr og kontrakter).

6.1.1 Finansieringsstøtte

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

(1) Baseret på en inflationstakt på 2,5% pr. år.

Dette er finansieringsoversigten for den del, der finansieres med Kommissionens bidrag. Nogle få yderligere midler (7-20 mio. EUR) kan måske skaffes gennem et demonteringsgebyr fra de kommercielle tjenester, der ydes af HFR i Petten. Dette er ikke medregnet i de ovenfor anførte tal som følge af usikkerheden omkring HFR-reaktorens driftsresultater.

6.1.2 Teknisk og administrativ bistand, støtteudgifter og it-udgifter (forpligtelsesbevillinger)

>TABELPOSITION>

6.2 Beregning af omkostningerne pr. påtænkt foranstaltning i budgettets del B (hele programperioden)

- Opgradering og opførelse af affaldsbehandlingsanlæg (~ 130 mio. EUR) 8 %

- Behandling og konditionering af fortidens affald (~ 180 mio. EUR) 11 %

- Demontering af anlæg og forvaltning af demonteringsaffaldet (~ 600 mio. EUR) 36 %

- Udgifter til slutdeponering af affald (~ 400 mio. EUR) 24 %

- Kommissionens personaleudgifter (~ 230 mio. EUR) 14 %

- "Green field"-optionen (~EUR117 Mio) 7 %

I ALT (1 657 mio. EUR) 100 %

Denne beregning af udgifterne er baseret på en detaljeret analyse på projektplan

7 VIRKNINGER FOR PERSONALERESSOURCER OG ADMINISTRATIONS UDGIFTER

7.1 Personalemæssige virkninger

>TABELPOSITION>

Baseret på prognose for 2004. Da det drejer sig om et langsigtet projekt, vil personalebehovet kunne ændre sig med tiden.

FFC's personaleressourcer finansieres over bevillingerne til GD for FFC som led i den årlige budgetprocedure.

7.2 Samlede finansielle virkninger af personaleforbruget

>TABELPOSITION>

7.3 Andre administrative udgifter som følge af foranstaltningen

Ikke relevant

8 RESULTATOPFØLGNING OG EVALUERING

8.1 Resultatopfølgningssystem

Hele programmet forvaltes som et industrielt program. De kvantitative og kvalitative indikatorer og kriterier, der anvendes til at vurdere resultaterne af programmet, er baseret på "Earned Value Analysis"-metodologien, oftere benævnt "fysisk fremskridt"-metodologien, som giver mulighed for en direkte sammenligning mellem de "faktiske" og "planlagte" resultater (jf. punkt 6.4 i meddelelsen). Denne metode egner sig godt til overvågning af og kontrol med komplekse og langvarige (flerårige) programmer. Metoden består i korthed i, at arbejdet deles op i let identificerbare grundlæggende opgaver ("fysiske" og derfor målelige), og at hver opgave tildeles et budget og en tidsplan. Udgifterne ved hver enkelt opgave registreres separat, og når opgaven er fuldført (undersøgelse offentliggjort, udstyr leveret, affald konditioneret osv.), sammenlignes de faktiske omkostninger med de beregnede omkostninger. Analysen af det fysiske fremskridt ajourføres hver måned. På dette grundlag kan programmet finjusteres, og der kan træffes udbedrende foranstaltninger, hvis forløbet afviger fra planen.

Som følge af denne interne analyseproces og den månedlige ajourføring heraf skulle Kommissionen have mulighed for at opfylde sine forpligtelser.

Resultaterne vil blive rapporteret til medlemmerne af FFC's Styrelsesråd og om muligt offentliggjort i en årsrapport.

8.2 Hvordan og hvor ofte skal der evalueres?

For hvert gennemført projekt forelægges der en specifik rapport. Fra og med 2004 gennemføres der endvidere en månedlig analyse af de vigtigste projekter efter metoden med "fysisk fremskridt", som omtalt ovenfor og i punkt 6.4 i meddelelsen. Herudover aflægges der månedlig rapport for den styringskomité, der er nedsat på direktoratsplan i FFC.

Der foretages årligt en revision af programmet. FFC vil sørge for årlig ajourføring og sikre, at der foretages en generel ekstern evaluering og ajourføring hvert fjerde år.

9 FORHOLDSREGLER MOD SVIG

Audit og intern kontrol foretaget af ansatte ved FFC vedrørende de industrielle og budgetmæssige aspekter, rapportering til FFC's direktør og til Styrelsesrådet samt adgang for Revisionsretten.

Kontrollen med overførsel af fissile materialer er omfattet af Euratom og IAEA.

Bilag 1 til finansieringsoversigten for meddelelsen om D&WM-programmet

Vedr.: Afslutning af undersøgelseskontrakt nr. 19555-2002-07 F1EP KAR BE -

Udtalelse fra FFC's revisionspanel vedrørende den af Konsortiet fremlagte revisionsrapport.

I august 2002 indgik GD FFC en kontrakt om ekstern evaluering af dets program for demontering og affaldsforvaltning [14] med et konsortium bestående af: SCK.CEN (leder af konsortiet), Tractebel Ingegneria s.p.a., Forschungscentrum Karlsruhe GmbH (FZK), Nuclear Research and Consultancy Group (NRG).

[14] KOM (1999) 114 endelig "Den nukleare fortidsbyrde efter FFC's aktiviteter i henhold til Euratom-traktaten - Affaldsforvaltning og demontering af forældede nukleare anlæg.".

Revisionsretten havde anmodet om en sådan evaluering i sin årsrapport for 2001. FFC havde selv anset en sådan evaluering for påkrævet, eftersom flere interne vurderinger havde vist, at der var tale om betydelige stigninger i de samlede programudgifter som følge af en lang række usikkerhedsmomenter, der allerede var blevet påpeget i meddelelsen fra 1999.

Rapporten støtter den strategi, FFC har fulgt for sit D&WM-program, og giver et bedste skøn over programomkostningerne, baseret på de foreliggende oplysninger.

Konsortiet har forelagt de vigtigste konklusioner af rapporten for FFC's D&WM-revisionspanel og for Gruppen af Uafhængige eksperter , der blev nedsat ved meddelelsen fra 1999 med henblik på at bistå FFC med gennemførelsen og overvågningen af programmet.

Gruppen af Uafhængige Eksperter tilslutter sig i sin udtalelse fuldt ud de anbefalinger, der er fremsat i rapporten, og vurderer, at revisionen er af god kvalitet og så indgående, som de foreliggende oplysninger tillod.

Konsortiet forelagde sin endelige rapport den 19. juni 2003. Som led i bestræbelserne på at fremstille en rapport af høj kvalitet omfattede evalueringsprocessen målrettet informationsudveksling mellem FFC og Konsortiet. På grund af programmets betydelige kompleksitet enedes parterne om at afslutte revisionen senere end oprindeligt planlagt, så de kunne sikre en omfattende og pålidelig vurdering.

FFC's Styrelsesråd, som fik rapporten forelagt den 1. juli 2003, tilsluttede sig konklusionerne heri, der vil tjene som grundlag for en ny meddelelse om D&WM-programmet fra Europa-Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet.

FFC's revisionspanel erklærer sig tilfreds med revisionen og mener, at den opfylder alle kravene i kontrakten og i de tekniske specifikationer (herunder skøn over omkostningerne til frigivelse til "green field"-stadiet).

Bilag 2 til finansieringsoversigten for meddelelsen om D&WM-programmet

Finansieringsplan i euroløbende priser og euro2003

>TABELPOSITION>