36. gentager sit krav om, at EU yder en aktiv regionalhjælp som led i stabilitetspagten, hvorved de
regionale infrastrukturprojekter, som f.eks. udbygningen af de europæiske korridorer nr. 8 og 10, degrænseoverskridende energi-, miljø- og vandforsyningsprojekter, fælles forbedring af grænseforvaltningenog toldvæsenet, kan fremmes;
37. glæder sig over Kommissionens seneste initiativ til en regional genopbygningsplan på miljøområdet
som et led i stabilitetspagten;
38. opfordrer Kommissionen til (dash frem for alt ved en samordnet fremgangsmåde i de enkelte tjeneste-
grene (dash at sørge for, at der ikke opstår handelshindringer mellem regionens lande, først og fremmestmellem ansøgerlandene og de andre lande;
39. støtter Kommissionens bestræbelser på at skabe en effektiv mekanisme til civil kriseforvaltning;
40. er åbent over for tanken om, at der etableres en hurtig »reaktionsfond«, og erklærer sig i sin egen-
skab af en del af budgetmyndigheden rede til hurtigst muligt at indlede samråd med Kommissionen om denærmere bestemmelser vedrørende en sådan fond;
41. erklærer sig rede til at medvirke til en styrkelse af den parlamentariske dimension i regionen; vil
derfor tage initiativ til at supplere sine eksisterende bilaterale forbindelser til parlamenterne i landene idenne region med et årligt multilateralt møde inden for rammerne af stabilitetspagten;
42. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.
22.Etableringafenrammefordefinansiellemarkeder
A5-0059/2000
Europa-Parlamentetsbeslutning ommeddelelse fraKommissionen: Etableringafenrammeforde
finansiellemarkeder:enhandlingsplan(KOM(1999)232/dashC5-0114/1999/dash1999/2117(COS))
Europa-Parlamentet,
(dash der henviser til meddelelse fra Kommissionen: (KOM(1999) 232 (dash C5-0114/1999),(dash der henviser til sin beslutning af 4. maj 1999 om en tidligere meddelelse fra Kommissionen: finansielle
tjenesteydelser: en handlingsramme (KOM(1998) 625 (dash C4-0688/1998) (
1),
(dash der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,
(dash der henviser til betænkning fra Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål og udtalelser fra Udvalget
om Retlige Anliggender og Det Indre Marked, Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske For-bindelser, Forskning og Energi og Udvalget om Miljø-og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik(A5-0059/2000),
A. der henviser til, at ovennævnte meddelelse danner grundlag for et kommende arbejdsprogram på dette
område, som udmøntes i 43 konkrete foranstaltninger, der skal iværksættes i løbet af fem år medhenblik på at få fuldt udbytte af de fordele, som indførelsen af euroen medfører, og sikre stabilitetog konkurrence på Unionens finansielle markeder,
B. der henviser til, at de strategiske målsætninger, der opstilles i handlingsplanen (et indre engrosmarked i
EU, åbne og sikre detailmarkeder, moderne tilsynsregler og overvågning samt bredere betingelser for etoptimalt indre finansielt marked), kan opsummeres i to punkter, nemlig udbygning af det indre mar-ked for tekniske tjenesteydelser (liberalisering af sektoren) og forbedring af visse tekniske aspekter(nedbringe systemrisikoen og/eller forbedre systemerne til beregning af disse risici samt at gøre detlettere at gennemføre transaktioner),
(1) EFT C 270 af 24.9.1999, s. 7.7.2.2001 DA C 40/453 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den13.april2000
C. der henviser til, at der skal gøres store fremskridt, før der opnås et egentligt indre marked for finan-
sielle detailtjenesteydelser; bemærker, at der findes talrige konkurrencehindringer på grund af bl.a.manglende gennemførelse og håndhævelse af eksisterende lovgivning og afvigende nationale fortolk-ninger af eksisterende direktiver,
D. der henviser til, at selv om der er bred enighed om, at en konsolidering af det indre marked for
finansielle tjenesteydelser kræver fjernelse af hindringerne for, at det fungerer gnidningsløst, er derfortsat forskellige meninger om disse hindringers art, bl.a. fordi Kommissionen aldrig har gjort detal-jeret rede for dem,
E. der henviser til, at Kommissionen er af den opfattelse, at Unionen bør bestræbe sig på at holde stan-
darden for tilsyn med de finansielle markeder, som skal tilpasses udviklingen på markedet, på et højtniveau, og har erklæret sig villig til at indgå i en åben drøftelse af, hvilke strukturer der er nødvendigefor at sikre en passende regulering,
F. der imidlertid henviser til, at det efter manges opfattelse ikke kan accepteres, at en investor (i hvert en
ikke-professionel investor) kan erhverve finansielle produkter uden at vide, hvilke retlige regler dergælder for dem, eller i tilfælde af tvist skal indbringe en klage for en domstol og efter procedurer,som er fuldstændig fremmede for ham,
G. der henviser til, at et marked for finansielle tjenesteydelser for at fungere optimalt kræver indførelse af
skattemæssige rammer, der letter de grænseoverskridende transaktioner med værdipapirer, begrænsermulighederne for skattesvig eller skatteunddragelse, og som ikke fremkalder fare for, at der sker flyt-ning af opsparing og investeringer inden for Unionen,
H. der henviser til, at traktaten om Den Europæiske Union næsten intet siger om finanstilsyn, idet den
kun nævner muligheden for, at ECB påtager sig »specifikke opgaver i forbindelse med politikker vedrø-
rende tilsyn med kreditinstitutter og andre finansielle institutioner bortset fra forsikringsselskaber«
(artikel 105, stk. 6),
I. der henviser til, at det er nødvendigt at indføre mekanismer for samarbejde med myndighederne i
tredjelande, eftersom der, efterhånden som den internationale liberalisering tager fart, bliver større ogstørre behov for solide og kohærente bestemmelser, der sikrer ens betingelser overalt i verden,
J. der henviser til, at Kommissionen mener, at det for at gennemføre handlingsplanen er nødvendigt at
fremskynde den formelle lovgivningsprocedure (hurtig lovgivningsprocedure) og give Kommissionenvidtgående fortolkningsbeføjelser i forbindelse med følsomme aspekter eller aspekter, der skal forbed-res, hvilket giver anledning til alvorlige betænkeligheder i forbindelse med Parlamentets rolle, fordi detdermed kan miste de lovgivningsbeføjelser, som det tillægges i handlingsplanen,
K. der henviser til sin beslutning af 4. maj 1999, hvori Kommissionen opfordres til at iværksætte speci-
fikke foranstaltninger:
(dash at fremsætte et forslag om en formaliseret samarbejdsprocedure for nationale børsmarkeder (der
findes ca. 33 forskellige børser i EU) og indførelse af en paneuropæisk aktienotering til erstatningfor de nationale noteringskrav, hvorved noteringsdirektivet fra 1980 ajourføres,
(dash at udarbejde en meddelelse om en europæisk ordning for godkendelse af den bedste praksis med
hensyn til forvaltning af investeringsmidler,
(dash at forelægge Parlamentet en »model« til en hurtig lovgivningsprocedure med fastsættelse af prin-
cipper, omfang og andre væsentlige enkeltheder, hvormed lovgivningen kan holdes ajour,
L. der henviser til, at udviklingen på markedet som følge af kommunikationsteknologien og kapitallibe-
raliseringen, Basel-udvalgets arbejde og fremkomsten af nye aktører på markedet såsomfinanssammenslutninger kan kræve ændringer i prioriteringen og nye foranstaltninger, som ikkeindgår i handlingsplanen,
1. glæder sig over målsætningerne og principperne i handlingsplanen for finansielle markeder, fordi
forslagene i den styrker konkurrencesituationen i EU’s sektor for finansielle tjenesteydelser, samtidig medat forbrugernes interesser beskyttes; bemærker imidlertid, at meget få af planens foranstaltninger er fuld-stændig nye, men som helhed kan handlingsplanen imidlertid betragtes som en samlet oversigt overC 40/454 DA 7.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den13.april2000
Unionens tilstand, for så vidt angår finansielle tjenesteydelser, idet den påpeger, hvilke foranstaltninger der
er nødvendige for udnytte fordelene ved euroen og integrerede finansielle markeder;
2. mener, at indførelsen af euroen vil sætte nyt skub i oprettelsen af konkurrencedygtige finansielle
markeder i Unionen, og at disse markeders stabilitet ville blive øget, hvis alle medlemsstaterne tiltrådteØMU’en;
3. er enig i handlingsplanens strategiske målsætninger; påpeger imidlertid, at disse målsætninger ikke vil
kunne gennemføres, medmindre de eksisterende institutionelle ordninger reformeres fuldstændigt; opfor-drer derfor Kommissionen til at opstille en liste over de bestemmelser eller den administrative praksis,
der hindrer de finansielle tjenesteydere eller investorerne i at udnytte de muligheder, som et finansielt
enhedsmarked frembyder;
4. mener, at Kommissionen snarest bør fremsætte forslag om en harmonisering af lovgivningsbestem-
melserne, der fjerner alle de eksisterende juridiske og administrative hindringer i de forskellige medlems-stater, som forhindrer udviklingen af integrerede systemer for handel med værdipapirer og udnyttelsen afde fordele, der er forbundet med adgangen til visse af Fællesskabets omfattende kapitalmarkeder; mener, atKommissionen samtidig bør skabe de nødvendige garantier for beskyttelse af investorerne mod risikoen forsvig samt fejl og forsømmelser i forbindelse med åbningen af finansmarkederne; anser det for nødvendigtmed en grundig vurdering af de juridiske og skattemæssige hindringer, som afholder de små ogmellemstore virksomheder og selskaber fra at drage fuld fordel af den fælles valuta, idet de f.eks. ikke kananvende grænseoverskridende likviditetsstyringsteknikker.
Vedrørende engrosmarkeder
5. støtter foranstaltningerne til at give emittenter mulighed for at rejse kapital på EU-basis (direktivet fra
1989 om prospekter og direktivet fra 1982 om periodiske oplysninger) af andre årsager end de i hand-lingsplanen fastsatte; førstnævnte direktiv trænger til en større revision, fordi definitionen af »EU-værdipa-
pirer« er så bred, at alt kan betegnes som »EU-værdipapirer«, og fordi eksistensen af forenklede prospekter
på investorens sprog i den medlemsstat, hvor værdipapirerne sælges, er væsentlige salgsredskaber; detandet direktiv trænger til revision, fordi det indre markeds krav om offentliggørelse er anderledes i dag;
6. opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt (første prioritet) at forberede forslag til retsakter om en
definition på »professionelle og ikke-professionelle investorer« med forbillede i arbejdet i Forum of Euro-pean Securities Commission om »markedsmanipulation« og om revision af direktivet fra 1993 om investe-ringsservice i forbindelse med værdipapirer;
7. mener, at de foreslåede foranstaltninger vedrørende firmaer bør ses i en bredere global kontekst og
ikke blot som en følge af det indre marked; opfordrer derfor Kommissionen til at gøre rede for, hvilkefaktorer der gør det tilrådeligt at revidere de gældende bestemmelser, samt til at forelægge en meddelelse,hvori den bedste praksis for virksomhedsledelse (benchmarking) analyseres, inden den fremsætter forslagom bindende regler eller frivillige henstillinger på dette område;
8. understreger, at Kommissionen på baggrund af de mange omstruktureringsprocesser inden for finans-
sektoren bør forelægge lovgivningsinitiativer om grænseoverskridende fusioner af aktieselskaber og omflytning af virksomheders hovedsæde, hvilket samtidig kræver en ændring af det 10. og 14. direktiv omselskabsret;
9. mener, at det haster med en ajourføring af de gældende direktiver om regnskabsaflægning, fordi disse
direktiver giver mulighed for at registrere den samme transaktion på forskellig måde, alt efter hvilkenjurisdiktion der vælges, og fordi de i kvalitet ikke kan konkurrere med de amerikanske bestemmelser omregnskabsaflæggelse;7.2.2001 DA C 40/455 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den13.april2000
10. bemærker den manglende opmærksomhed over for de problemer, som bankernes engroskunder, der
både omfatter små og mellemstore virksomheder og virksomhedskoncerner, står over for, idet de retsligeog administrative transaktionsomkostninger stadig er meget høje i eurozonen sammenlignet med detindenlandske marked;
11. mener, at direktivet fra 1976 om forsikringsmæglere bør ajourføres, således at forbrugerbeskyttelsen
fremmes, og der fastlægges ensartede regler om bl.a. registrering, finansiel sikkerhed og informering afforbrugerne; desuden bør kravene til solvensmargen i forsikringsdirektiverne ændres; kræver i denne for-bindelse, at forslaget om ændring af direktivet om forsikringsmæglere får førsteprioritet snarere end denandenprioritet, som er fastsat i handlingsplanen;
12. tilslutter sig ECB’s synspunkt om, at Rådet uberettiget har forsinket vedtagelsen af direktivet om
overtagelsestilbud, vedtægterne for Det Europæiske Selskab og direktivet om afvikling og likvidering afbanker, og henviser følgelig til sin beslutning af 4. maj 1999, hvori det beklagede, at man ikke var nåetlængere med vedtagelsen af disse afgørende direktiver til trods for stor støtte fra medlemsstaternes side;
13. henviser til sin holdning af 4. maj 1999, hvori det støtter de enkelte fondsbørsers bestræbelser på at
rationalisere systemerne, men mener, at fastlæggelsen af nye procedurer, som er særligt tilpasset de elek-troniske hjælpemidler, vil føre til konsolidering og større effektivitet samt adgang for små og mellemstorevirksomheder til risikovillig kapital.
Vedrørende detailmarkeder
14. påpeger, at de foranstaltninger i handlingsplanen, der har til formål at indføre åbne og sikre detail-
markeder, ikke er de foranstaltninger, som Parlamentet ønsker; opfordrer derfor Kommissionen til at med-dele Parlamentet sin holdning til kodificering af information til købere, til bedste praksis i forbindelse medrealkreditlån, til almenvellet i forsikringssektoren og til et indre marked for betalinger;
15. påpeger, at forskellige nationale bestemmelser præger detailmarkedet for finansielle ydelser, og at
forbrugerne således nægtes adgang til et bredere udvalg og billigere ydelser; glæder sig derfor over deforskellige forslag, som Kommissionen har fremsat med det formål at give forbrugerne de nødvendigemidler til aktivt at gøre brug af det fælles finansielle marked;
16. bifalder Kommissionens initiativ til at foretage en dybtgående analyse af forbrugerbeskyttelsesreg-
lerne i sektoren for finansielle tjenesteydelser og understreger betydningen af at skabe en harmoniskbalance mellem princippet om liberalisering af markedet og princippet om beskyttelse af forbrugerne, hvil-ket er absolut nødvendigt for at give systemet den nødvendige effektivitet; understreger desuden, at detfælles beskyttelsesniveau under alle omstændigheder må fastlægges på grundlag af de højeste standarder;
17. fastholder sin tidligere holdning, som fremgår af dets beslutning af 4. maj 1999, om at åbne og
sikre detailmarkeder forudsætter et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, hvilket vil sige passende instrumenter(offentliggørelse af oplysninger), harmonisering af regler for den bedste praksis, som bør anvendes af virk-
somheder (såsom regler vedrørende passende identifikation af kunder og opfyldelse af kontraktlige forplig-
telser) og effektive beskyttelsesordninger (tvistbilæggelses-og garantiordninger); føler sig derfor ikke over-bevist af Kommissionens hensigt om blot at opbygge et »EU-dækkende klagenetværk (omfattende enombudsmand for finansielle tjenesteydelser)«;
18. anmoder Kommissionen om at forelægge Parlamentet en meddelelse, hvoraf det fremgår, om det
eksisterende regelværk for elektronisk handel i EU sammenlignet med den eksisterende lovgivningsrammei USA udgør en retfærdig og sikker ramme for virksomheder og borgere, og hvorvidt den nuværende lov-givning løser ansvarsspørgsmålet, og om Internet-udbydere, som tilbyder verdensomspændende ydelser,bør underlægges bestemmelser fastsat på EU-plan eller på internationalt plan;C 40/456 DA 7.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den13.april2000
19. opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for et EU-direktiv om forbrugerbeskyttelse i
forbindelse med finansielle tjenesteydelser baseret på passende udsnit af den eksisterende EU-lovgivningsåsom udvikling af investeringsservicedirektivet (navnlig artikel 11 heri om regler for god forretningsskiki forbindelse med levering af tjenesteydelser), grænseoverskridende pengeoverførsler (97/5/EF) (
1) og Kom-
missionens henstilling om udenretlig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet (98/257/EF) (2) samt
investorgarantiordninger (97/9/EF) (3);
20. mener, at grænseoverskridende betalinger bør gøres lettere og billigere til fordel for forbrugerne, og
at Kommissionen snarest bør vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for at sænke omkostningerne
for forbrugerne efter indførelsen af euroen i 11 medlemsstater;
21. tilslutter sig varmt Kommissionens indfaldsvinkel med at tilskynde til en direkte dialog mellem
udbyderne af finansielle tjenesteydelser og forbrugerne i forbindelse med fastlæggelsen af fælles bestemmel-ser vedrørende den information, der skal stilles til rådighed for forbrugerne; anmoder imidlertid Kommis-sionen om fortsat at udvise årvågenhed i hele denne proces, således at den kan gribe ind i tide, bl.a. medlovgivningsmæssige aktioner (dash hvis dette skulle vise sig nødvendigt (dash under særlig hensyntagen tilforskellene mellem parterne for så vidt angår deres viden på dette område;
22. opfordrer til udvikling af en moderne betalingsinfrastruktur, som kan muliggøre effektive, sikre og
omkostningslave grænseoverskridende betalinger (med kreditkort), og understreger, at den nuværendesituation, hvor grænseoverskridende betalinger (med kreditkort) medfører gebyrer, som langt overstigerde indenlandske overførelsesgebyrer, er uacceptabel;
23. påpeger de omfattende muligheder for at udbyde finansielle tjenesteydelser til forbrugerne via Inter-
nettet, eftersom disse ydelser er særdeles velegnede til elektronisk handel; påpeger endvidere, at informa-tionsrevolutionen indebærer omfattende muligheder for at åbne for grænseoverskridende handel medfinansielle tjenesteydelser til privatpersoner og således øge konkurrencen inden for Unionen med deraffølgende fordele for forbrugerne i form af reducerede priser og øget udbud; opfordrer følgelig Kommis-sionen til hurtigt at opstille en effektiv lovgivningsramme for elektronisk handel og beklager, at den hid-tidige udvikling har været så langsom; opfordrer især Kommissionen til at løse de nuværende uoverens-
stemmelser om foranstaltninger vedrørende privatretlig kompetence til erstatning af Bruxelles-og Rom-
konventionerne;
24. henleder Kommissionens opmærksomhed på nødvendigheden af at gennemføre særlige foranstalt-
ninger mod svig og forfalskning i betalingssystemer og elektronisk handel;
25. fastholder betydningen af anvendelsen af princippet om gensidig anerkendelse i EU af de grundlæg-
gende betingelser, der stilles til levering af grænseoverskridende finansielle tjenesteydelser, herunder tvist-bilæggelsesprocedurer; understreger behovet for en effektiv ordning for bilæggelse af tvister med tredje-
lande.
Vedrørende tilsynsregler og overvågning
26. udtrykker begrænset tilfredshed med de foranstaltninger, der er anført i handlingsplanen, fordi de
ikke omfatter tre vigtige aspekter af den fremtidige tilsyns-og overvågningsordning i EU:
(dash om långiveren i sidste instans vil få indflydelse på den pengepolitiske linje, når pengepolitikken er
koncentreret på én institution, mens overvågningen forsat påhviler andre femten nationale insti-
tutioner, og når den generelle likviditetsvirkning skabes af skatteydernes midler, private midler frabanker eller andre markedsaktører;
(dash om den større formelle centralisering af tilsynet med alle kreditinstitutter via ECB, som er fastlagt i
traktaten (artikel 105), bør videreføres, og i benægtende fald, hvordan en centraliseret indsats skalgennemføres, og af hvem, hvis der opstår behov herfor på grund af teknologiske ændringer og nyekonkurrenceforhold, som begge dele er tendenser, der breder sig;
(1) EFT L 43 af 14.2.1997, s. 25.
(2) EFT L 115 af 17.4.1998, s. 31.
(3) EFT L 84 af 26.3.1997, s. 22.7.2.2001 DA C 40/457 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den13.april2000
(dash om de »statsløse« finansielle grupper i Europa, som er et resultat af internationaliseringen, ophævelsen
af mellemled og anvendelsen af avancerede kommunikationsnetværk, stiller spørgsmålstegn ved detraditionelle strukturer, inden for hvilke en sådan overvågning finder sted;
27. glæder sig over det høringsdokument, Kommissionen har forelagt om egenkapital inden for ramme-
rne af G-10-landenes Basel-aftale, som begrunder en tilbundsgående analyse af et alternativt koncept forden lovmæssige kapital baseret på »internal rating«, idet der skal afklares vigtige spørgsmål såsom anerken-delse af kreditvurderingsinstitutter og den europæiske finansindustris konkurrenceevne; opfordrer Kommis-sionen til at forelægge en grønbog med en liste over direktiver, der skal ændres;
28. opfordrer Kommissionen til at forelægge en grønbog om oprettelse af en børstilsynsmyndighed for
EU (Euro-Sec) på linje med den amerikanske Securities and Exchange Commission (US-SEC); grønbogenbør fokusere på forskellene i lovbestemmelser eller tilsynsregler og praksis hos de femten europæiske myn-digheder, på de problemer, som en securitisering og mindre anvendelse af finansielle mellemmænd vilskabe for et effektivt tilsyn og en harmonisering af nationale strukturer for regulering/tilsyn;
29. opfordrer Kommissionen til at forelægge en grønbog, hvori den analyserer behovet for oprettelse af
et enkelt rådgivende forum for finansiel stabilitet i Europa, som skal have til formål at fremme et sam-
arbejde og en samordning mellem europæiske tilsynsmyndigheder (bankvæsen, kapitalmarkeder og forsik-
ring), som går ud over de fastlagte sektorgrænser og dækker alle former for finansielle tjenesteydelser;
30. understreger den kendsgerning, at udviklingen af fjernsalg kræver en styrkelse i hele Unionen af
bestemmelserne om tilsynsprocedurer og indberetning med henblik på at beskytte forbrugerne, og det vilderfor være hensigtsmæssigt at vedtage et direktiv om fjernsalg af finansielle tjenesteydelser.
Supplerende foranstaltninger til optimering af markedet
31. fastholder sin holdning fra 4. maj 1999 om de hurtige lovgivningsprocedurer og de dermed for-
bundne betingelser; opfordrer derfor Kommissionen til at forelægge Parlamentet en »model« på en hurtiglovgivningsprocedure med fastsættelse af principper, omfang og andre væsentlige enkeltheder, hvormed
lovgivningen kan holdes ajour;
32. mener, at proceduren med fælles beslutningstagning i medfør af artikel 251 i EF-traktaten snarest
bør finde anvendelse i forbindelse med finansmarkederne under hensyntagen til bestemmelserne om detindre marked i artikel 95 i EF-traktaten;
33. mener, at oprettelse af et værdipapirsudvalg bør høre under første prioritet, og at værdipapirudval-
gets vigtigste arbejdsområder kunne være regler for notering, prospekter, insiderhandel og overtagelsestil-bud samt regler for god forretningsskik i forbindelse med investeringsservice; fastholder sit synspunkt om,at sådanne udvalg ikke skal være forskriftsudvalg eller forvaltningsudvalg under komitologiproceduren;
34. mener, at handlingsplanen ikke oprindeligt forudsætter resultater med hensyn til beskatningsharmo-
nisering; medgiver dog, at minimumsstandarder på beskatningsområdet vil bidrage til et optimalt markedfor finansielle tjenesteydelser; anbefaler derfor en hurtig udjævning af skævheder i den skattemæssigebehandling af værdipapirer, således at man nedbringer risikoen for konkurrenceforvridning inden for EUog undgår kapitalflugt til skattely, som er beliggende inden for afhængige eller associerede territorier, hvorvisse medlemsstater har et særligt ansvar, eller til tredjelande, som har en stor tiltrækningskraft på kapitalfra Unionen;
35. understreger, at oprettelsen af et indre marked for supplerende pensionsfonde bl.a. kræver ensartede
spilleregler på fællesskabsplan, at der indføres regler for den skattemæssige behandling af grænseover-skridende betalinger fra immigranter, at de skattemæssige hindringer for grænseoverskridende investeringerfjernes samt skattefritagelse for de indbetalte bidrag og senere beskatning af ydelserne i det land, hvormodtageren har sin bopæl;C 40/458 DA 7.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den13.april2000
36. anmoder Kommissionen om i 2002 at forelægge Parlamentet en situationsrapport om gennemførel-
sen af de foranstaltninger, der er fremsat forslag om i handlingsplanen og i denne beslutning;
*
**
37. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes
regeringer.
23.Supplerendepensioner
A5-0053/2000
Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens meddelelse om et indre marked for supple-
rende pensioner /dashResultater afhøringerne i forbindelse med grønbogen omsupplerende pensi-
oneridetindremarked(KOM(1999)134/dashC5-0135/1999/dash1999/2131(COS))
Europa-Parlamentet,
(dash der henviser til Kommissionens meddelelse (KOM(1999) 134 (dash C5-0135/1999),(dash der henviser til Kommissionens grønbog af 10. juni 1997 om supplerende pensioner i det indre mar-
ked (KOM(1997) 283 (dash C4-0392/1997),
(dash der henviser til Rådets direktiv 98/49/EF om beskyttelse af supplerende pensionsrettigheder for
arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der flytter inden for Fællesskabet(
1),
(dash der henviser til sin beslutning af 30. april 1998 om forslag til Rådets direktiv om sikring af, at arbejds-
tagere og selvstændige erhvervsdrivende, der flytter inden for den Europæiske Union, kan bevare deressupplerende pensionsrettigheder (KOM(1997) 486 (dash C4-0661/1997 (dash 1997/0265(CNS))(
2),
(dash der henviser til direktiv 79/267/EØF (3), 90/619/EØF (4) og 92/96/EØF (5) om livsforsikrings-
virksomhed,
(dash der henviser til direktiv 85/611/EØF (6) og 88/220/EØF (7) om investeringsinstitutter,
(dash der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,(dash der henviser til betænkning fra Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål og udtalelser fra Udvalget
om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, Udvalget om Retlige Anliggender og Det Indre Marked ogUdvalget om Kvinders Rettigheder og Lige Muligheder (A5-0053/2000),
A. der konstaterer, at Kommissionen i sin meddelelse udelukkende beskæftiger sig med supplerende kapi-
talbaseret pension, og at formålet med lovgivningsinitiativer, der kan afledes heraf, ikke vil være ativærksætte strukturelle ændringer i nationale pensionsordninger,
B. der henviser til, at de supplerende pensioners struktur afhænger af den pågældende stats grundlæg-
gende ordning (under søjle 1), som i mange medlemsstater er baseret på nationale generationsaftalerog i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet udelukkende henhører under medlemsstaterneskompetence, og som bifalder, at medlemsstaterne søger at finde ud af, hvordan de statslige ordningersbæredygtighed kan sikres på baggrund af de stigende omkostninger,
(1) EFT L 209 af 25.7.1998, s. 46.
(2) EFT C 152 af 18.5.1998, s. 65.
(3) EFT L 63 af 13.3.1979, s. 1.
(4) EFT L 330 af 29.11.1990, s. 50.
(5) EFT L 360 af 9.12.1992, s. 1.
(6) EFT L 375 af 31.12.1985, s. 3.
(7) EFT L 220 af 19.4.1988, s. 31.7.2.2001 DA C 40/459 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den13.april2000