Europa-Parlamentets beslutning

af 10. maj 2011

med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009, Sektion IV — Domstolen

EUROPA-PARLAMENTET,

der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009 [1],

der henviser til Den Europæiske Unions endelige årsregnskab for regnskabsåret 2009 (SEK(2010) 963 — C7-0214/2010) [2],

der henviser til Domstolens årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2009,

der henviser til Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2009 med de kontrollerede institutioners svar [3],

der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde [4],

der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276, samt til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget [5], særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0137/2011),

1. bemærker, at Domstolens disponible forpligtelsesbevillinger i 2009 beløb sig til i alt 318000000 EUR (297000000 EUR i 2008) med en udnyttelsesgrad på 98,50 %, hvilket er over gennemsnittet for de øvrige institutioner (97,69 %);

2. bemærker, at Revisionsretten i forbindelse med udarbejdelsen af årsberetningen for regnskabsåret 2009 foretog en grundig vurdering af overvågnings- og kontrolsystemerne i Domstolen, Ombudsmanden og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, der omfattede en gennemgang af en supplerende stikprøve af transaktioner, der omfattede betalinger vedrørende menneskelige ressourcer og andre administrative udgifter;

3. bemærker, at konklusionerne på Revisionsrettens grundige vurdering af Domstolen i forbindelse med tilfældigt udvalgte stikprøver af 54 transaktioner, der omfatter en bred vifte af aktiviteter og afdelinger under Domstolen, og som udgør en betydelig del af dens årlige budget, i vid udstrækning var positive;

4. bemærker, at Revisionsretten i sin årsberetning anførte, at Domstolen ikke havde formået at tage højde for udløbet af en rammekontrakt, og bestilte tjenester til et beløb af 102000 EUR uden at iværksætte udbudsprocedurer; minder også om, at Revisionsretten i sine bemærkninger for regnskabsåret 2008 vedrørende en kontrakt om levering af tjenesteydelser fremhævede mangler ved det interne kontrolsystem for gennemførelsen af udbudsproceduren, og at finansforordningen og dens gennemførelsesbestemmelser [6] var blevet tilsidesat;

5. tager Domstolens svar og dens begrundelser til efterretning; tilslutter sig dog Revisionsrettens henstilling om, at udbudsprocedurerne skal forberedes og samordnes bedre;

6. bemærker, at bortset fra de ovennævnte bemærkninger om kontrakten vedrørende levering af tjenesteydelser, indeholdt Revisionsrettens årsberetning ikke nogen øvrige bemærkninger, hvad angår Domstolen;

7. glæder sig over, at Revisionsretten bemærker, at Domstolens tilsyns- og kontrolsystemer vedrørende forvaltning og udbetaling af løn og tillæg generelt er i stand til at afdække eventuelle fejl og uregelmæssigheder;

8. konstaterer med tilfredshed, at Domstolens interne revisionsenhed fungerer effektivt, at den fører tilsyn med de skridt, der er taget i forlængelse af henstillinger fra tidligere års revisioner, og at dens henstillinger var blevet behørigt efterkommet; bemærker, at der blev foretaget to revisioner i 2009: en intern revision af forvaltningen af tolkning og udgifter vedrørende eksterne tolke, og en intern revision vedrørende kunstværker; opfordrer Domstolen til, i betragtning af de særegne vanskeligheder der består på tolkningsområdet, at følge op på de trufne foranstaltninger;

9. glæder sig over det øgede antal sager, som Domstolen har færdigbehandlet (377 domme og 165 kendelser i forhold til henholdsvis 333 og 161 i 2008), og bemærker, at antallet af præjudicielle sager var det højeste nogensinde (302); bemærker dog, at antallet af sager indbragt for Domstolen i 2009 var faldet i forhold til 2008 (561 mod tidligere 592); bemærker, at sagsbehandlingstiden praktisk talt var uændret, og glæder sig over, at antallet af verserende sager ved udgangen af 2009 var faldet (741 sager mod 768 sager ved udgangen af 2008);

10. bemærker med bekymring, at Retten i 2009 fremviste et fald i antallet af afsluttede sager og en stigning i sagsbehandlingstiden, og at antallet af forsinkede verserende sager som følge heraf fortsatte med at stige (fra 1178 i 2008 til 1191 i 2009), trods det lavere antal nye sager i 2009 (568 nye sager mod 629 i 2008);

11. glæder sig over, at EU-Personaleretten afsluttede flere sager end nogensinde før (155 sager), og at den gennemsnitlige sagsbehandlingstid var 15,1 måneder sammenlignet med 17 måneder i 2008, og som følge heraf fortsatte antallet af verserende sager med at falde (fra 217 i 2008 til 175 i 2009), samtidig med at antallet af nye sager næsten forblev uændret (113 i 2009 mod 111 i 2008);

12. glæder sig over det igangværende, vellykkede samarbejde med andre institutioner og med Den Europæiske Forvaltningsskole på efteruddannelsesområdet, såvel som det effektive interinstitutionelle samarbejde om udvikling og etablering af et integreret forvaltningssystem;

13. bemærker moderniseringen af Domstolens arbejdsmetoder, især overgangen til et it-baseret Justitskontor, hvis papirregistre, der går tilbage til 1952, omsider er blevet erstattet af et elektronisk register; opfordrer indtrængende Domstolen til at redegøre for sine fremskridt vedrørende indførelsen af andre it-nyskabelser, f.eks. e-curia-programmet, i sine kommende årsberetninger;

14. bemærker de vanskeligheder, som Domstolen havde i forbindelse med ansættelsen af kvalificerede konferencetolke, og af begrænsningerne ved såvel som af behovet for at benytte en række forskellige tolketeknikker for at være i stand til både kvalitativt og kvantitativt at imødekomme alle anmodninger om tolkning; opfordrer Domstolen til, i betragtning af tolkningens betydning for en behørig udførelse af det juridiske arbejde, at redegøre for dette spørgsmål i sine kommende årsberetninger;

15. roser det gode interinstitutionelle samarbejde vedrørende bygninger, sikkerhed, miljøbeskyttelse og administrative anliggender; opfordrer Domstolen til at fremlægge yderligere oplysninger om resultaterne af analysen vedrørende de behov, som ikke vil være opfyldt på bygningsområdet i 2014, og til at fremlægge den heraf følgende rapport, samt en mere indgående redegørelse for Domstolens generelle byggepolitik;

16. glæder sig over Domstolens etablerede praksis med at lade den årlige aktivitetsrapport indeholde et kapitel, som skitserer opfølgningen i årets løb på Parlamentets tidligere dechargeafgørelser og Revisionsrettens beretninger.

[1] EUT L 69 af 13.3.2009.

[2] EUT C 308 af 12.11.2010, s. 1.

[3] EUT C 303 af 9.11.2010, s. 1.

[4] EUT C 308 af 12.11.2010, s. 129.

[5] EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

[6] Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1).

--------------------------------------------------