BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET om anvendelsen af aftalerne mellem De Europæiske Fællesskaber og regeringen for Amerikas Forenede Stater og Canadas regering om anvendelsen af deres konkurrencelovgivning 1. januar 2001 til 31. december 2001

1. USA

1.1. Indledning

Den 23.9.1991 indgik Kommissionen og USA's regering en aftale om anvendelsen af deres konkurrencelovgivning [1] ("1991-aftalen"), der har til formål at styrke samarbejdet mellem konkurrencemyndighederne. Ved Rådets og Kommissionens fælles afgørelse af 10.4.1995 [2] blev aftalen godkendt og erklæret gyldig fra det tidspunkt, hvor den blev undertegnet af Kommissionen.

[1] Aftale mellem De Europæiske Fællesskaber og regeringen for Amerikas Forenede Stater om anvendelsen af deres konkurrencelovgivning (EFT L 95 af 27.4.1995, s. 47 og 50).

[2] Jf. EFT L 95 af 27.4.1995, s. 45 og 46.

En anden aftale ("1998-aftalen"), som styrker 1991-aftalens bestemmelser om "positive comity" (positiv behandling), trådte i kraft den 4.6.1998 [3] efter at være blevet godkendt ved Rådets og Kommissionens fælles afgørelse af 29.5.1998.

[3] Aftale mellem De Europæiske Fællesskaber og regeringen for Amerikas Forenede Stater om anvendelsen af principperne om "positive comity" i håndhævelsen af deres konkurrencelovgivning, EFT L 173 af 18.6.1998, s. 26-31.

Den 8.10.1996 vedtog Kommissionen den første rapport om gennemførelsen af 1991-aftalen for perioden 10.4.1995 til 30.6.1996 [4]. Den anden rapport dækker resten af kalenderåret 1996, dvs. perioden 1.7.1996 til 31.12.1996 [5]. Den tredje rapport dækker hele kalenderåret 1997 [6], den fjerde kalenderåret 1998 [7], den femte kalenderåret 1999 [8] og den sjette kalenderåret 2000 [9]. Nærværende rapport dækker kalenderåret 1.1.2001 til 31.12.2001. Rapporten bør læses i forlængelse af den første rapport, som i detaljer beskriver fordelene ved et sådant samarbejde, men også dets begrænsninger.

[4] KOM(96) 479 endelig, jf. 26. beretning om konkurrencepolitikken, s. 299-311.

[5] KOM(97) 346 endelig, jf. 26. beretning om konkurrencepolitikken, s. 312-318.

[6] KOM(98) 510 endelig, jf. 27. beretning om konkurrencepolitikken, s. 317-327.

[7] KOM(1999) 439 endelig, jf. 28. beretning om konkurrencepolitikken, s. 313-328.

[8] KOM(2000) 618 endelig, jf. 29 beretning om konkurrencepolitikken, s. 319-332.

[9] KOM(2002) 45 endelig, jf. 30. beretning om konkurrencepolitikken, s. 291-307.

1991-aftalen indeholder i korte træk følgende bestemmelser:

- meddelelse om sager, der behandles af den ene parts konkurrencemyndigheder, når disse sager påvirker den anden parts væsentlige interesser (artikel II), og udveksling af oplysninger om generelle spørgsmål i forbindelse med håndhævelsen af konkurrencereglerne (artikel III)

- samarbejde og samordning af de foranstaltninger, som parternes konkurrencemyndigheder træffer (artikel IV)

- en procedure for "traditionel behandling" (traditional comity), hvorved parterne forpligter sig til at tage hensyn til den anden parts væsentlige interesser, når de træffer foranstaltninger til håndhævelse af deres konkurrenceregler (artikel VI)

- en procedure for "positiv behandling" (positive comity), hvorved den ene part kan opfordre den anden til efter dennes egne regler at træffe passende foranstaltninger over for en konkurrencebegrænsende adfærd på sidstnævntes område, der påvirker den opfordrende parts væsentlige interesser (artikel V).

Det er desuden præciseret i 1991-aftalen, at ingen af dens bestemmelser må fortolkes på en måde, der strider mod gældende lovgivning i EU og USA (artikel IX). Konkurrencemyndighederne er således fortsat bundet af deres interne regler om beskyttelse af fortrolige oplysninger, som de kommer i besiddelse af i forbindelse med deres respektive undersøgelser (artikel VIII).

1998-aftalen præciserer både proceduren for samarbejdsinstrumentet "positive comity" og de omstændigheder, hvor det kan anvendes. Den beskriver især, hvornår den opfordrende part normalt bør indstille sine egne håndhævelsesforanstaltninger og henvise en sag.

1.2. Samarbejde mellem EU og USA i 2001

I 2001 fortsatte Kommissionen sit nære samarbejde med konkurrencedepartementet under det amerikanske justitsministerium US-DoJ (US Department of Justice) og US-FTC (US Federal Trade Commission) i et stadig stigende antal sager. Der var tale om en langt hyppigere kontakt mellem Kommissionens tjenestemænd og deres amerikanske kolleger. Denne kontakt spænder fra indgående sagsrelaterede drøftelser til behandling af mere generelle, undertiden teoretiske, konkurrencepolitiske spørgsmål. Den sagsrelaterede kontakt foregår normalt som regelmæssige telefonsamtaler, e-mails, udveksling af dokumenter og andre forbindelser mellem sagsbehandlerne. Der er også tale om forholdsvis hyppige møder og kontakter på højt plan. Samarbejdet er fortsat til stor fordel for begge parter, idet det styrker de respektive håndhævelsesaktiviteter, forhindrer unødige konflikter eller uoverensstemmelser i forbindelse med disse aktiviteter og skaber bedre forståelse for modpartens konkurrencepolitik.

1.2.1. Fusionssager

Udviklingen i markedsglobaliseringen fortsatte hastigt i årets løb, hvilket bedst kan illustreres med det rekordhøje antal grænseoverskridende fusioner og deres omfang: i 2001 blev der fortsat anmeldt et stort antal transaktioner til såvel Kommissionen som USA's konkurrencemyndigheder. I forbindelse med undersøgelsen af disse planlagte fusioner er der næsten dagligt kontakt mellem de ansatte i Merger Task Force under Generaldirektoratet for Konkurrence og det amerikanske DoJ og FTC. Samarbejdet er mest effektivt i de tilfælde, hvor de involverede parter giver EU's og USA's myndigheder tilladelse til at udveksle de oplysninger, de afgiver, idet de giver afkald på deres ret til fortrolig behandling, hvilket nu sker ofte.

I Metso/Svedala-sagen, der vedrørte stenknusningsudstyr, var der tale om et nært og omfattende samarbejde mellem Kommissionen og FTC ikke blot om vurderingen af selve sagen, men også om vurderingen af, om tilsagnene var tilstrækkelige. Fusionen blev til sidst godkendt af begge myndigheder på visse betingelser. I Nestle/Ralston Purina-sagen, der vedrørte foder til kæledyr, arbejdede Kommissionen og FTC også nært sammen under forhandlingerne om tilsagnene. I CVC/Lenzing-sagen holdt Kommissionen og FTC sig i nær kontakt med hinanden under hele proceduren til fordel for begge parter, idet de udvekslede oplysninger og drøftede og udarbejdede en ensartet analyse af de væsentligste spørgsmål. Da Kommissionen havde forbudt transaktionen, indstillede FTC sagen. I GE/Honeywell-sagen blev fusionen til sidst godkendt af DoJ og forbudt af Kommissionen. Selv om Kommissionen nåede frem til et andet resultat end US-DoJ, skyldtes dette ikke et manglende samarbejde mellem de to myndigheder. Samarbejdet mellem Kommissionen og DoJ var tværtimod meget intenst og blev indledt tidligt i sagen, dvs. længe før transaktionen rent faktisk blev anmeldt til Kommissionen.

1.2.2. Andre sager end fusioner

I årets løb er kontakten mellem Kommissionen og de amerikanske konkurrencemyndigheder blevet forøget væsentligt i forbindelse med sager, der ikke vedrører fusionsområdet, især kartelsager. Kommissionen og US-DoJ drøftede omkring elleve kartelsager, som de begge havde behandlet. De fleste kontakter foregik via telefon og e-mail, men i visse tilfælde blev der aflagt besøg. I sagen Fine Art Auction Houses var samarbejdet mellem de to myndigheder særdeles effektiv og førte blandt andet til en samordning af tidspunktet for de to myndigheders undersøgelser. Det skyldtes blandt andet den strafferetlige undersøgelse og retssag ved District Court of the Southern District of New York mod Sotheby's tidligere formand Taubman. Da en af de involverede virksomheder gav afkald på sin ret til fortrolig behandling, fik de to myndigheder desuden mulighed for at udveksle synspunkter om fortrolige forhold. Kommissionens undersøgelse var endnu ikke afsluttet ved udgangen af 2001. DoJ og Kommissionen var også i andre tilfælde i stand til at samordne deres undersøgelser, f.eks. tidspunktet for uanmeldte besøg i de pågældende virksomheder.

1.3. Administrative ordninger for deltagelse

Kommissionen vedtog den 31. marts 1999 en konkret formulering af de administrative ordninger mellem EU's og USA's konkurrencemyndigheder om parternes gensidige deltagelse i visse faser af de procedurer, der indledes på grundlag af deres respektive konkurrenceregler [10]. Disse ordninger blev indgået som led i aftalerne mellem De Europæiske Fællesskaber og USA's regering om anvendelsen af deres konkurrencelovgivning og navnlig bestemmelserne om samordning af håndhævelsesaktiviteter. I maj 2001 deltog repræsentanter for US-DoJ i den mundtlige høring i GE/Honeywell-sagen.

[10] Bulletin 3-1999, Konkurrence (18/43); beretning for 1999, KOM(2000) 618 endelig, s. 5.

1.4. EU's og USA's fælles arbejdsgruppe på fusionsområdet

Arbejdet i den fælles arbejdsgruppe på fusionsområdet fortsatte, og i løbet af 2001 har der været omfattende trepartsdrøftelser (Kommissionen/DoJ/FTC), herunder en række tele/video-konferencer. På det bilaterale møde den 24. september 2001 blev det besluttet at udvide og intensivere arbejdsgruppens aktiviteter.

1.5. Kontakter på højt plan

Der blev i løbet af 2001 ført en lang række bilaterale kontakter på højt plan mellem Kommissionen og de relevante amerikanske myndigheder. Kommissær Mario Monti aflagde således besøg i Washington i marts og benyttede lejligheden til at mødes med blandt andet ledende regeringsmedlemmer. I forbindelse med det årlige bilaterale EU/US-møde i Washington mødtes kommissær Mario Monti den 24. september med de nyudpegede chefer for de amerikanske konkurrencemyndigheder, vicejustitsminister Charles James fra DoJ's konkurrencedepartement og FTC's formand Timothy Muris. Mødet faldt sammen med tiårsdagen for indgåelsen af den bilaterale aftale om konkurrencepolitikken mellem EU og USA. I årets løb blev der også holdt møder mellem Kommissionen og andre amerikanske myndigheder, f.eks. USA's transportministerium (der har et vist ansvar for behandlingen af konkurrencepolitiske spørgsmål).

1.6. Statistiske oplysninger

a) Antal sager, hvor Kommissionen og de amerikanske myndigheder har givet meddelelse

Kommissionen gav meddelelse i 84 sager i perioden 1. januar 2001 til 31. december 2001. Sagerne er opdelt i fusionssager og andre sager og anført i bilag 1.

Kommissionen modtog i alt 37 meddelelser fra de amerikanske myndigheder i samme periode. Bilag 2 indeholder en liste over disse sager, igen opdelt i fusionssager og andre sager.

De fleste meddelelser fra begge parter vedrørte fusioner. Kommissionen gav 71 fusionsmeddelelser og de amerikanske myndigheder gav 25.

De anførte tal angiver antallet af sager, hvor der blev givet en eller flere meddelelser, og ikke det samlede antal meddelelser. Efter aftalens artikel II kan der gives meddelelse i procedurens forskellige faser, og der kan således været givet mere end én meddelelse om samme sag.

b) Kommissionens meddelelser til medlemsstaterne

I henhold til den fortolkningsmeddelelse, som De Europæiske Fællesskaber har sendt til de amerikanske myndigheder, og den erklæring om gennemsigtighed, Kommissionen afgav over for Rådet den 10. april 1995, skal Kommissionen efter at have underrettet de amerikanske konkurrencemyndigheder informere den eller de medlemsstater, hvis interesser berøres, om de meddelelser, Kommissionen har modtaget fra de amerikanske konkurrencemyndigheder. Når Kommissionen modtager meddelelser fra de amerikanske myndigheder, videresendes de således omgående til de relevante kontorer i Generaldirektoratet for Konkurrence og samtidig i kopi til den eller de medlemsstater, hvis interesser eventuelt berøres. Når Generaldirektoratet for Konkurrence giver meddelelse til de amerikanske myndigheder, sendes der på tilsvarende måde kopier heraf til den eller de medlemsstater, hvis interesser berøres.

1.7. Konklusioner

I 2001 blev samarbejdet mellem EU og USA yderligere intensiveret på alle områder af konkurrencepolitikken. Et rekordstort antal fusioner blev i 2001 anmeldt til både Kommissionen og de amerikanske myndigheder. Det skal bemærkes, at der i 2001 var et øget samarbejde om bekæmpelse af globale karteller, og myndighederne på begge sider af Atlanten benytter også i stigende omfang de samme metoder til fastlæggelse og gennemførelse af tilsagn, og den kontrol, der efter fusionen skal føres med overholdelsen af tilsagnene. Kommissionen, DoJ og FTC videreførte desuden en igangværende dialog om generelle konkurrencepolitiske/håndhævelsesmæssige spørgsmål af fælles interesse.

2. CANADA

2.1. Indledning

Aftalen mellem EU og Canada om samarbejde på konkurrenceområdet [11] skal fremme samarbejdet mellem De Europæiske Fællesskaber og Canada om håndhævelsen af deres respektive konkurrenceregler. Aftalen blev undertegnet den 17. juni 1999 på topmødet mellem EU og Canada i Bonn og trådte i kraft ved undertegnelsen.

[11] Aftale mellem De Europæiske Fællesskaber og Canadas regering om anvendelsen af deres konkurrencelovgivning, EFT L 175 af 10.7.1999, s. 50.

Aftalen omhandler blandt andet: (i) gensidig meddelelse om håndhævelsesaktiviteter, hvor den ene konkurrencemyndigheds aktiviteter kan påvirke den andens parts vigtige interesser, (ii) konkurrencemyndighedernes gensidige bistand i forbindelse med håndhævelsesaktiviteterne, (iii) de to myndigheders samordning af deres håndhævelsesaktiviteter, (iv) den ene parts anmodning om, at den anden parts konkurrencemyndighed griber ind (positive comity), (v) parterne skal hver især tage hensyn til den anden parts væsentlige interesser i forbindelse med sine håndhævelsesaktiviteter (traditional comity), og (vi) parternes udveksling af oplysninger, med forbehold af gældende nationale love om beskyttelse af fortrolige oplysninger. Rapporten om samarbejdet fra den 17. juni 1999 til den 31. december 2000 blev offentliggjort sammen med den sjette rapport om samarbejdet med USA [12]. Nærværende rapport vedrører kalenderåret 1. januar 2001 til 31. december 2001.

[12] KOM(2001) 45 endelig, jf. 30. beretning om konkurrencepolitikken, s. 291-307.

2.2. Samarbejde

Et stadig større antal sager behandles af konkurrencemyndighederne på begge sider, hvilket medfører et større og bedre samarbejde. Kommissionen og de canadiske konkurrencemyndigheder har hyppigt ført nyttige kontakter. Drøftelserne har vedrørt både spørgsmål i forbindelse med konkrete sager og spørgsmål af mere generel art. Kontakter vedrørende bestemte sager foregår normalt i form af telefonsamtaler, e-mails, udveksling af dokumenter og andre forbindelser mellem sagsbehandlerne. Kontakter vedrørende bestemte sager omfattede håndhævelsen af konkurrencereglerne på alle områder. Af fusionssager skal blandt andet nævnes GE/Honeywell, Nestle/Ralston Purina og Bayer Aventis. Samarbejdet om kartelsager blev udvidet væsentligt, og omkring 8 kartelsager, der blev behandlet af både Kommissionen og de canadiske konkurrencemyndigheder, blev drøftet mellem de to myndigheder.

Spørgsmål af mere generel art blev taget op til drøftelse i forbindelse med besøg og gennem videokonferencer. Som fastsat i samarbejdsaftalen blev der holdt to bilaterale møder i februar 2001 i Bruxelles og i september 2001 i Ottawa med deltagelse af cheferne for de respektive konkurrencemyndigheder. Desuden mødtes de to myndigheders fusions- og kartelafdelinger for at drøfte spørgsmål, som specielt vedrørte deres områder.

2.3. Statistiske oplysninger

a) Antal sager, hvor Kommissionen og de canadiske myndigheder har givet meddelelse

Kommissionen gav meddelelse i i alt 8 sager i perioden mellem 1. januar 2000 og 31. december 2001 (bilag 3). Kommissionen modtog 10 meddelelser fra de canadiske konkurrencemyndigheder i 2001 (bilag 4).

b) Kommissionens meddelelser til medlemsstaterne

Som fastsat i aftalen har Kommissionen underrettet den eller de medlemsstater, hvis interesser berøres, om de meddelelser, den har modtaget fra de canadiske konkurrencemyndigheder. Når Kommissionen modtager meddelelser fra de canadiske konkurrencemyndigheder, fremsendes de således omgående til de relevante kontorer i Generaldirektoratet for Konkurrence og samtidig i kopi til den eller de medlemsstater, hvis interesser eventuelt berøres. På samme måde sender Generaldirektoratet for Konkurrence kopier til den eller de medlemsstater, hvis interesser berøres, når den giver meddelelse til de canadiske konkurrencemyndigheder.

2.4. Konklusion

Aftalen har ført til nærmere forbindelser mellem Kommissionen og de canadiske konkurrencemyndigheder og har givet dem større kendskab til hinandens konkurrencepolitik. Stadig flere sager undersøges af begge konkurrencemyndigheder, og der er derfor en voksende erkendelse af, at det er vigtigt på den ene side at undgå modstridende beslutninger og på den anden side at samordne håndhævelsesaktiviteterne i det omfang, begge parter finder det til gensidig nytte. Det øgede samarbejde i 2001 om bekæmpelse af globale karteller er også vigtigt. Kommissionen og de canadiske konkurrencemyndigheder videreførte desuden en igangværende dialog om generelle konkurrencepolitiske/håndhævelsesmæssige spørgsmål af fælles interesse.

BILAG 1 [13]

[13] Af fortrolighedshensyn eller af hensyn til beskyttelse af tavshedspligten i forbindelse med igangværende undersøgelser omfatter listen kun de undersøgelser eller sager, der er offentliggjort.

Kommissionens meddelelser til de amerikanske myndigheder 1.1.2001 - 31.12.2001

>TABELPOSITION>

BILAG 2

De amerikanske myndigheders meddelelser til Kommissionen 1.1.2001 - 31.12.2001

>TABELPOSITION>

BILAG 3 [14]

[14] Af fortrolighedshensyn eller af hensyn til beskyttelse af tavshedspligten i forbindelse med igangværende undersøgelser omfatter listen kun de undersøgelser eller sager, der er offentliggjort.

Kommissionens meddelelser til de canadiske myndigheder 1.1.2001 - 31.12.2001

>TABELPOSITION>

BILAG 4

De canadiske myndigheders meddelelser til Kommissionen 1.1.2001 - 31.12.2001

//

01 // Graphite & Carbon Products

02 // Supply and Service of Post-tensionning Systems to the Hibernia Platform

03 // Graphite & Carbon Products

04 // General Electric/Honeywell

05 // Bulk vitamins and Related Products

06 // Carbon & Graphite Products

07 // Carbon & Graphite Products

08 // Bulk vitamins and Related Products

09 // *

//