Nr. C 139/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 6. 89 
Udtalelse om forslaget til Rådets direktiv om ændring af direktiv 75/106/EØF om indbyrdes 
tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om færdigpakning af visse væsker i bestemte 
volumenstørrelser (*) 
(89/C 139/03) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 16. januar 1989 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 100A at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for industri, handel, håndværk og 
tjensteydelser, som udpegede Kenneth J. Gardner til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 1. marts 1989. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 264. plenarforsamling, mødet den 30. marts 
1989 enstemmigt, idet dog 1 stemte hverken for eller imod, følgende udtalelse. 
1. Generelle bemærkninger 
Direktiv 75/106/EØF fastsætter forskellige volumen­
størrelser, som en række fødevarer i flydende form må 
sælges i. 
Artikel 5 handler om vin og er ændret flere gange. Det 
foreliggende forslag drejer sig ikker om det oprindelige 
direktiv, men om to af disse ændringer. Den indbyrdes 
forbindelse mellem de forskellige ændringer er meget 
vanskelig at gennemskue, og det henstilles derfor, at 
Kommissionen udfærdiger en fuldstændig, ajourført 
tekst. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Artikel l,stk. 1 
Hermed ændres den nuværende artikel 5, stk. 3, som 
gav flere medlemsstater midlertidige dispensationer, der 
nu allesammen må være udløbet. 
Kommissionen foreslår nu at videreføre to dispensatio­
ner for Grækenlands vedkommende og at indføje tre 
yderligere dispensationer for Spanien. Disse gælder kun 
for vin i returflasker. 
ØSU tilslutter sig disse dispensationer indtil udgangen 
af 1992, men det bør tydeliggøres i direktivet, at de 
begge kun gælder for markedsføring og afsætning i 
Grækenland og i Spanien. 
Denne garanti gives i øjeblikket for Grækenland, men 
ikke for Spanien. 
2.2. Artikel 1, stk. 2 
Efter forslaget vil følgende volumenstørrelser være til­
ladte (de foreslåede nye størrelser er fremhævet): 2.2.1. Alle tal i liter: 
0,10 — 0,187 — 0,25 — 0,375 — 0,50 — 0,62 (2) — 
0,75 — 1 — 1,5 — 2 — 3 — 4 — 5 — 6 — 8 — 9 — 
10. 
2.2.2. ØSU har ingen indvendinger imod disse nye 
foreslåede størrelser. 
2.2.3. ØSU mener imidlertid, at mængden af forskel­
lige størrelser bør rationaliseres ved, at man tillader 
salg i alle størrelser under 0,25 liter, og med intervaller 
på én liter fra 2 liter og opefter. Argumenterne herfor 
er følgende: 
0,25 liter og derunder sælges til individuelt forbrug. 
Da indholdet skal anføres tydeligt på flasken, må 
det være en fordel, at disse flaskestørrelser til indivi­
duelt forbrug sælges i den størrelse, som egner sig 
bedst til markedet under hensyntagen til de forskelli­
ge forbrugsvaner, afgiftsrelaterede salgspriser samt 
lovgivning om alkoholindtagelse og trafiksikkerhed. 
Om det sidstnævnte skal tilføjes, at større flaske­
størrelser meget vel kan tænkes at egne sig for vine 
med lavere alkoholindhold. 
I den anden ende af skalaen tillades hellitersstørrel-
ser op til 10 liter, dog med undtagelse af 7 liter. Der 
ser ikke ud til at være nogen god grund til denne 
ene undtagelse. 
2.2.4. ØSU foreslår derfor følgende flaskestørrelser 
for stille vine: 
Ethvert volumen op til og inklusive 0,25: 
0,375 — 0,5 — 0,62 (2) — 0,75 — 1 — 1,5 — 2 
derover med intervaller på 1 liter. 
2.3. Yderligere forslag 
Når Kommissionen ændrer direktivet næste gang, vil 
en tilsvarende rationalisering med fordel kunne benyttes 
(!) EFTnr. C 31 af 7. 2. 1989, s. 6. (2) Kun for visse franske vine. 
5. 6. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 139/9 
på afsnit 2(a) i Bilag III, som handler om mousserende 
vine. Dette indeholder i øjeblikket værdierne 0,125 og 
0,2 liter. 
Bryssel, den 30. marts 1989. 
ØSU tilslutter sig målsætningen med det fremlagte for­
slag til Rådets beslutning. Det forventer ikke, at denne 
vil føre til en nedgang i det samlede energiforbrug i 
Fællesskabet, men nok til en reduktion i væksttempoet 
i forbruget. Ikke desto mindre vil beslutningen, dersom 
Kommissionens beregninger i øvrigt er korrekte, kunne 
bidrage til en realisering af de energibesparelsesmål-
sætninger, Fællesskabet har sat sig. 
Forslagenes udformning og indhold fremkalder følgen­
de bemærkninger: 
1. Indledning 
1.1. Forslaget til beslutning skal ses som et led i 
virkeliggørelsen af de energipolitiske målsætninger for 
1995, som Rådet fastsatte i september 1986 (2). I disse 
målsætninger indgik en forbedring af effektiviteten i 
den endelige energiefterspørgsel med mindst 20 %. 
I1) EFT nr. C 307 af 2. 12. 1988, s. 6. 
(2) Rådets resolution af 16. september 1986 (EFT nr. C 241 af 
25. 9. 1986, s. 1). Kommissionen bør også tage de øvrige skalaer op til 
revision for at øge transparensen og sikre forbrugerne 
størst mulig valgfrihed. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
1.2. Kommissionen begrunder sit forslag med, at der 
er et betydeligt energibesparelsespotentiel på elforbru­
gets område. Elforbruget tegner sig for ca. 17% af EF's 
endelige energiefterspørgsel og repræsenterer ca. 35 % 
af det samlede forbrug af primærenergi (eller 367 
Mtoe) (3) i Fællesskabet. Elforbrugets andel af den sam­
lede endelige energiefterspørgsel forudses at være oppe 
på 20 % ved år 2000. 
1.3. Det EF-handlingsprogram, Kommissionen fore­
slår, har et dobbelt sigte: 
— at påvirke forbrugernes adfærd hen imod valget af 
de mest energieffektive elapparater og hen imod en 
optimal udnyttelse af disse, 
— at sikre en stadig forbedring af effektiviteten af 
elapparater og elbaserede processer samt en hen­
sigtsmæssig markedsføring af højeffektive elappa­
rater. 
1.4. Konkret rummer EF-handelsprogrammet for­
slag til aktiviteter på følgende fire områder: 
— forbrugernes adgang til information, 
— elapparaters effektivitet, 
(3) Mtoe = millioner tons olieækvivalenter. Udtalelse om forslaget til Rådets beslutning om Fællesskabets handlingsprogram til forbedring 
af elektricitetsudnyttelsen (!) 
(89/C 139/04) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 11. november 1988 under henvisning 
til EØF-traktatens artikel 235 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Der forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for energi, kernekraft og forskning, 
som udpegede Gerrit C. van Dam til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. marts 
1989. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 264. plenarforsamling den 30. marts 1989 
uden stemmer imod og med 2 stemmer hverken for eller imod følgende udtalelse.