EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 6.6.2018 COM(2018) 434 final 2018/0227(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om programmet for et digitalt Europa for perioden 2021-2027 {SEC(2018) 289 final}

{SWD(2018) 305 final}

{SWD(2018) 306 final}



BEGRUNDELSE BAGGRUND FOR FORSLAGET Dette forslag forudsættes anvendt fra den 1. januar 2021. •Begrundelse og formål Den digitale omstilling påvirker alle økonomiens sektorer og ændrer den måde, vi lever, arbejder og kommunikerer på. Hidtil har vores transporttjenester, industrielle infrastruktur, uddannelsessektor og offentlige tjenester af høj kvalitet sikret Europas velstand, men det er investeringer i strategisk digital kapacitet og infrastruktur, opkvalificering og modernisering af samspillet mellem forvaltninger og borgere, der skal understøtte vores fremtidige velstand. Den gældende EU-investeringsramme omfatter vigtige aspekter inden for disse områder, navnlig forskning og udvikling. Imidlertid har erfaringer fra succesrige offentlige politikker på det højteknologiske område vist, at offentlig støtte på et tidligt tidspunkt i værdikæden inden for hurtigtudviklede teknologiområder tillige med forskning og innovation kan være væsentlig for at generere værdi, samtidig med at den offentlige sektors behov dækkes. Det gælder for de nøgleområder, der underbygger den digitale omstilling af økonomien og samfundet i løbet af mindst de næste ti år, dvs. avanceret databehandling, cybersikkerhed og kunstig intelligens. Investeringer i at erhverve den mest avancerede kapacitet inden for disse områder, at sikre den bedste interoperable anvendelse af dem på tværs af EU og at opnå de færdigheder, som er nødvendige for at udvikle og anvende dem, vil give den digitale omstilling et væsentligt løft inden for områder af offentlig interesse og vores industri. I Europa er det tydeligt, at der er mangel på investeringer tidligt i værdikæden samt i forskning og innovation, hvilket ses på det ulige forhold mellem den stigende efterspørgsel efter den seneste teknologi og udbuddet heraf. Inden for højtydende databehandling skubber det utilstrækkelige udbud videnskabsfolk og ingeniører i EU i retning af databehandlingsressourcer uden for Europa, især til USA, hvor regeringsprogrammer sørger for, at deres avancerede databehandling er helt i top . Europa er også hjemsted for verdens førende forskningscenter inden for kunstig intelligens samt et utal af små virksomheder, der har ekspertise inden for kunstig intelligens, men markedet for kunstig intelligens er underudviklet i forhold til USA's, hvor den tilgængelige kapacitet inden for databehandling giver mulighed for innovation i stor skala. Denne fragmentering og de relativt begrænsede offentlige investeringer i cybersikkerhed udgør en risiko for vores økonomi og samfund, alt imens den europæiske cybersikkerhedsbranche forbliver opsplittet uden store markedsaktører . Jobs til højt kvalificerede tekniske eksperter inden for områder som f.eks. kunstig intelligens, dataanalyse og cybersikkerhed bliver ikke besat, og der er for tiden flere end 350 000 ledige stillinger på disse områder i EU. Med strategien for et digitalt indre marked er der indført en robust ramme, som nu skal følges op af et lige så robust investeringsprogram. Ideen har fået støtte fra højeste politiske niveau. I Tallinn pegede de europæiske stats- og regeringschefer på de vigtigste grundsten for en stærk digital økonomi: cybersikkerhed, kunstig intelligens, en infrastruktur i verdensklasse, der omfatter højtydende databehandling, IT-færdigheder og digital omstilling af den offentlige sektor. Dette var afspejlet i Det Europæiske Råds konklusioner fra oktober 2017. Siden da har adskillige rådssammensætninger debatteret, hvordan man opbygger en omfattende digital kapacitet i EU. I meddelelsen om den flerårige finansielle ramme understregede Kommissionen et scenarie, hvor IT-investeringerne fordobles. Denne begrundelse ledsager et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et nyt program til at øge og maksimere fordelene ved den digitale omstilling for alle europæiske borger, offentlige forvaltninger og virksomheder (programmet for et digitalt Europa). Programmet for et digitalt Europa er en central del af Kommissionens omfattende reaktion på udfordringen med den digitale omstilling, som er en del af forslaget til en flerårig finansiel ramme (FFR) for 2021-2027. Det sigter mod at stille et udgiftsinstrument til rådighed, der er skræddersyet til de operationelle krav til kapacitetsopbygning inden for de områder, der er identificeret af Det Europæiske Råd, og til at udnytte synergierne mellem dem. Det vil derfor fokusere på at styrke Europas kapacitet inden for højtydende databehandling, kunstig intelligens, cybersikkerhed og højtudviklede IT-færdigheder og sikre, at brugen af dem udbredes på tværs af økonomien og samfundet. Når de fremmes samtidig vil de bidrage til at skabe en blomstrende dataøkonomi, fremme inkludering og sikre, at der skabes værdi. Hvis et af områderne ignoreres eller svækkes, vil det underminere hele konstruktionen, eftersom de er tæt forbundne og afhængige af hinanden: f.eks. er cybersikkerhed en forudsætning for, at der er tillid til kunstig intelligens, for at opnå cybersikkerhed er der behov for højtydende databehandling til at behandle de enorme mængder data, der skal sikres, og digitale tjenester, der lever op til fremtidens standarder, har behov for alle disse tre kapaciteter; endelig har alle ovenstående områder behov for de rette højtudviklede færdigheder. Vigtigst af alt vil programmet være koncentreret om områder, hvor ingen medlemsstat alene kan sikre det fornødne niveau af digital succes. Fokus vil derfor ligge på de områder, hvor de offentlige investeringer har den største effekt, især inden for tjenesters forbedrede effektivitet og kvalitet på områder af offentlig interesse, som f.eks. sundhedsområdet, retsvæsen, forbrugerbeskyttelse og offentlige forvaltninger, og på at hjælpe små og mellemstore virksomheder (SMV'er) med at tilpasse sig de digitale ændringer. I programmet vil der også blive taget hensyn til, hvilken merværdi der er ved at kombinere digitale teknologier med andre støtteteknologier med henblik på udnytte fordelene ved digitalisering fuldt ud. Programmet skal sigte mod at: ·Opbygge og styrke EU's højtydende databehandling (HPC) og databehandlingskapacitet og sikre, at de anvendes bredt både inden for områder af offentlige interesse, som sundhed, miljø og sikkerhed, og i industrien, navnlig blandt SMV'er. ·Opbygge og styrke grundlæggende kapacitet inden for kunstig intelligens, f.eks. i form af dataressourcer og biblioteker med algoritmer inden for kunstig intelligens, og gøre den tilgængelig for alle virksomheder og offentlige forvaltninger, samt styrke og fremme forbindelserne mellem eksisterende test- og forsøgsfaciliteter inden for kunstig intelligens i medlemsstaterne. ·Sørge for, at de vigtigste kapaciteter til at sikre EU's digitale økonomi, samfund og demokrati er til stede og tilgængelige for EU's offentlige sektor og virksomheder, og forbedre konkurrenceevnen i EU's cybersikkerhedsbranche.

·Sikre at den nuværende og fremtidige arbejdsstyrke let kan erhverve højtudviklede IT-færdigheder, særligt inden for højtydende databehandling, kunstig intelligens og cybersikkerhed, ved at give studerende, nyuddannede og nuværende arbejdstagere midlerne til at opnå og udvikle disse færdigheder, uanset hvor de befinder sig. ·Udbygge den bedste brug af de digitale kapaciteter, navnlig inden for højtydende databehandling, kunstig intelligens og cybersikkerhed, på tværs af økonomien inden for områder af offentlig og samfundsmæssig interesse, herunder udrulning af interoperable løsninger inden for områder af offentlig interesse, og lette adgang til teknologi og knowhow for alle virksomheder, men især for SMV'er. •Sammenhæng med de gældende regler Programmet vil bl.a. understøtte Kommissionens politiske initiativer inden for højtydende databehandling under Euro-HPC-initiativet, Fintechhandlingsplanen af marts 2018, kunstig intelligens i forbindelse med meddelelsen om kunstig intelligens, forordningen om fremme af retfærdighed og gennemsigtighed for brugere af onlineformidlingstjenester og afgørelsen om oprettelse af en ekspertgruppe for observationscentret for onlineplatformøkonomien af april 2018 og datapakken af april 2018, cybersikkerhed i forbindelse med cybersikkerhedspakken af 15. september 2017, den digitale omstilling af sundhed og uddannelse, den nye industripolitiske strategi af september 2017, digitalisering af europæisk industri af april 2016 og dagsordenen for færdigheder i Europa. Programmet har forbindelse til eksisterende investeringsinstrumenter. Investering i forskning, udvikling og innovation (FUI) inden for digitale teknologier under H2020 og tidligere rammeprogrammer har gjort Europa i stand til fortsat at være konkurrencedygtig på vigtige områder som f.eks. robotteknologi, telekommunikationsudstyr og sensorteknologi. FUI-finansieringen vil skulle fortsætte og styrkes i den næste flerårige finansielle ramme. Programmet for et digitalt Europa bygger videre på H2020-programmets successer ved at gøre det muligt at udrulle teknologier, som f.eks. højtydende databehandling og kunstig intelligens. Investeringer i rammer, standarder, interoperable løsninger og grænseoverskridende pilottjenester under Connecting Europe-faciliteten (CEF) og programmet om interoperabilitetsløsninger og de fælles rammer for europæiske offentlige forvaltninger, virksomheder og borgere (ISA2) har givet offentlige forvaltninger mulighed for at teste den digitale omstilling i et "ægte" miljø og påbegynde overgangen fra e-forvaltning til digital forvaltning. Udvikling af interoperable løsninger inden for det digitale indre marked har vist, hvilken værdi foranstaltninger på EU-niveau kan have. Disse resultater er vigtige for at bygge videre på en bredere indførelse af interoperable digitale tjenester på tværs af Europa. Programmet vil bygge vider på de digitaltjenesteinfrastrukturer, der er blevet udrullet under det nuværende CEF-program, og det vil understøtte den videre udvikling og bredere indførelse af politikelementer som f.eks. den europæiske interoperabilitetsramme (EIF). •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Programmet for et digitalt Europa komplementerer og arbejder sammen med en række andre instrumenter foreslået i den flerårige finansielle ramme efter 2020, især: Horisont Europa, Connecting Europe-faciliteten (CEF), et kreativt Europa-programmet (herunder Media-programmet), InvestEU-fonden, COSME, programmet for det indre marked, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling(EFRU), Den Europæiske Socialfond Plus (herunder ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, indsatsområdet sundhed og grundlæggende IT-færdigheder), Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), Erasmus, Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (grundlæggende og højtudviklede IT-færdigheder), Fonden for Integreret Grænseforvaltning, miljø- og klimaindsatsen (herunder energieffektivitet) og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond. Synergier mellem programmerne vil give mulighed for stordriftsfordele, få investeringerne til at hænge bedre sammen og skabe mere værdi for borgerne og økonomiske aktører. De vil forstærke virkningen af digitale investeringer på EU-plan på stedet, mens nationale og regionale digitale investeringer bedre vil være i stand til at supplere indsatsen på EU-niveau. Ved at øge virkningen og effektiviteten af offentlige midler gennem praktiske forbindelser mellem forskellige programmer vil EU kunne håndtere de digitale udfordringer på en mere målrettet og strømlinet måde, samt opbygge eller styrke økosystemer, der understøtter digitalisering, skaber mere beskæftigelse, øger væksten og fremmer konkurrenceevnen. Under gennemførelsen af programmet for et digitalt Europa tages der hensyn til opretholdelsen af konkurrence inden for det indre marked. I nedenstående afsnit er der en kort fremstilling af de primære komplementariteter og synergier mellem programmet for et digitalt Europa og de instrumenter, der er mest relevante i en digital sammenhæng, nemlig Horisont Europa, CEF, EFRU og EU's værdiprogrammer samt programmet for det indre marked. Flere emneområder i Horisont Europa og programmet for et digitalt Europa overlapper hinanden, idet begge omfatter højtydende databehandling, kunstig intelligens og cybersikkerhed. Hvilke typer foranstaltninger, der støttes, deres forventede resultat og deres interventionslogik er forskellige og komplementerer hinanden. Horisont Europa bliver det eneste centralt forvaltede EU-program, der støtter forskning og teknologisk udvikling, og det bliver det primære program for demonstration, pilottest, proof-of-concept, test og innovation før den kommercielle udrulning. Programmet for et digitalt Europa vil på den anden side have fokus på opbygning af kapacitet og infrastruktur i stor skala med henblik på at udbrede indførelsen og udrulningen af kritiske eksisterende og testede innovative digitale løsninger på tværs af Europa. Som eksempel på synergier vil nye digitale teknologier udviklet under Horisont Europa gradvist blive indført og udrullet gennem programmet for et digitalt Europa. Samtidig vil de kapaciteter og infrastrukturer, der er udviklet under programmet for et digitalt Europa, blive gjort tilgængelige for forsknings- og innovationsfællesskabet, herunder for aktiviteter støttet gennem Horisont Europa. Horisont Europa-initiativer, der understøtter udviklingen af IT-færdigheder, herunder på samplaceringscentrene under Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologis KIC-Digital, komplementeres og opskaleres af støtte fra programmet for et digitalt Europa til kapacitetsopbygning i højtudviklede IT-færdigheder. KIC-noder samler studerende, forskere, ingeniører og forretningsudviklere om i fællesskab at designe og samarbejde om gennemførelsen af innovationsprojekter og virksomhedsetablering og -støtte. For at sikre solide koordineringsmekanismer i forbindelse med gennemførelsen, vil de operationelle procedurer for begge programmer blive ensrettet. Programmet for et digitalt Europa komplementerer de foranstaltninger, der er fastsat i handlingsplanen for digital uddannelse, især dem, der kræver højtudviklede IT-færdigheder inden for højtydende databehandling, analyse af big data, cybersikkerhed, distributed ledger-teknologi, robotteknologi og kunstig intelligens. Connecting Europe-faciliteten vil sørge for den fysiske infrastruktur til højkapacitetsbredbåndsforbindelser, som er nødvendige for at kunne udrulle de digitale tjenester og teknologier, der er foreslået i programmet for et digitalt Europa. Eftersom CEF vil støtte kritisk infrastruktur på tværs af sektorer, der har behov for et tilstrækkeligt niveau af cybersikkerhed, vil den være afhængig af de udrulninger, der foretages under programmet for et digitalt Europa. I fremtiden er det kun programmet for et digitalt Europa, der støtter udrulning af digitale tjenester på områder af offentlig interesse. EFRU har til formål at fremme økonomisk, social og territorial samhørighed i alle EU's regioner med fokus på de mindst udviklede områder. EFRU fremmer innovationsdrevet økonomisk udvikling, der omfatter digitalisering af industrien, jf. strategierne for intelligent specialisering (inklusive supplerende investeringer i opbygning og forbedring af digitale innovationsknudepunkter). EFRU støtter også udrulningen af digitale løsninger, herunder til cybersikkerhed, som en del af opfyldelsen af EU's prioriteter på områderne modernisering af de offentlige forvaltninger, bæredygtig transport, forbedring af sundheds- og plejesystemet, energiomstilling, cirkulær økonomi og uddannelse. Den bidrager herigennem til fuldførelsen af det digitale indre marked, navnlig på regionalt og lokalt niveau. Programmet for et digitalt Europa vil supplere lokale investeringer med henblik på at åbne faciliteter op for resten af Europa gennem netværksdannelse og kortlægning af digital kapacitet. Derudover vil programmet for et digitalt Europa bidrage til at nå målene i meddelelsen "Et stærkere og fornyet strategisk partnerskab med regionerne i EU's yderste periferi", hvori det anerkender, at IT-tilgængelighed og -færdigheder er vigtige forudsætninger for udviklingen af disse regioner. Der er klare synergier mellem programmet for et digitalt Europa og et kreativt Europa-programmet, navnlig i forbindelse med dets MEDIA-område og tværsektorielle programområde. MEDIA-støtte er rettet mod foranstaltninger (som f.eks. adgang til indhold, reklame og publikumsudvikling), der fremmer konkurrencedygtighed i den kulturelle og kreative sektor, herunder især inden for den audiovisuelle sektor og dens tilpasning til det digitale miljø. Det tværsektorielle programområder sigter bl.a. mod at forbedre forståelsen af dynamikkerne for digitale medier og mod den digitale omstilling af den europæiske sektor for nyhedsmedier. Programmet for et digitalt Europa vil støtte disse programområder ved at give bred adgang til de nyeste teknologier, standarder (hvis det er nødvendigt) og infrastrukturer, som er nødvendige for at opbygge kapacitet. Det bør søges at skabe sammenhæng mellem programmet for et digitalt Europa og programmet for det indre marked. F.eks. skal forbrugerbeskyttelse være indbygget, især når det gælder produktsikkerhed i forbindelse med den digitale økonomi, cybersikkerhed og kunstig intelligens. Begge programmer skal komplementere hinanden i lyset af de involverede enheder og den nye type af risici, der er udgøres af de fremspirende teknologier. Forskning i digitale markeder, som foretages i forbindelse med begge programmer, skal understøtte hinanden. Programmet for et digitalt Europa vil fremme udviklingen af højtudviklede IT-færdigheder og fokusere på de færdigheder, der vedrører programmets anvendelsesområde, nemlig cybersikkerhed, kunstig intelligens og højtydende databehandling. Det vil således supplere Den Europæiske Socialfund Plus, som vil støtte uddannelse og træning på områder som grundlæggende og mellemudviklede færdigheder, og Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen, som vil finansiere IT-uddannelse til afskedigede arbejdstagere på tværs af alle færdighedsniveauer.

Synergier og komplementariteter mellem programmet for et digitalt Europa og Erasmus-programmet skal sikres til fordel for begge programmer. Erasmus-programmet bidrager til udvikling og tilegnelse af færdigheder gennem læringsmobilitet og samarbejde på områderne uddannelse, ungdom og idræt. For så vidt angår deltagelse fra lande uden for EU vil gennemførelsen af programmet for et digitalt Europa blive koordineret med eksterne finansieringsinstrumenter, som f.eks. instrumentet til førtiltrædelsesbistand og instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde. I Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 blev der opstillet et mere ambitiøst mål for klimamainstreaming på tværs af alle EU-programmer med en målsætning om, at mindst 25 % af EU's udgifter skal bidrage til realiseringen af klimamålene. Programmets bidrag til opfyldelsen af dette overordnede mål vil blive målt gennem et EU-klimamarkørsystem med et hensigtsmæssigt opdelingsniveau, herunder anvendelsen af mere præcise metoder, når disse er til rådighed. Kommissionen vil fortsætte med hvert år at fremlægge oplysningerne for forpligtelsesbevillinger i forbindelse med det årlige budgetforslag. For at sikre, at programmets potentiale til at bidrage til at nå klimamålsætningerne udnyttes fuldt ud, har Kommissionen til hensigt at identificere relevante foranstaltninger gennem hele programmets udarbejdelse, gennemførelse, gennemgang og evaluering. Programmets foranstaltninger bør anvendes til at imødekomme markedssvigt eller suboptimale investeringsforhold på en forholdsmæssigt afpasset måde, uden at dette medfører overlapning eller fortrænger privat finansiering, og sikre en klar europæisk merværdi. Dermed sikrer overensstemmelse mellem foranstaltninger inden for rammerne af programmet og EU's statsstøtteregler, og uberettiget konkurrenceforvridning på det indre marked undgås. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET Dette program forelægges Unionens 27 medlemsstater i overensstemmelse med den meddelelse, som Det Europæiske Råd modtog den 29. marts 2017 fra Det Forenede Kongerige om dets beslutning om at udtræde af Den Europæiske Union og Euratom i henhold til artikel 50 i traktaten om Den Europæiske Union. •Retsgrundlag I lyset af, hvor bred interventionen med programmet for et digitalt Europa er, er det baseret på følgende bestemmelser i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF): ·Artikel 173, stk. 3, i TEUF for så vidt angår de fleste aktiviteter under programmet ·Artikel 172 i TEUF, særlig for så vidt angår den digitale omstilling på områder af offentlig interesse. •Nærhedsprincippet Programmet sigter mod at udnytte de synergier, der opstår ved sammenlægningen af de væsentligste grundsten i den digitale økonomi: Intelligent databehandling og databehandlingsinfrastrukturer, cybersikkerhed, kunstig intelligens, højtudviklede IT-færdigheder og anvendelse i industrien og områder af offentlig interesse. Støtte under en enkelt sammenhængende mekanisme vil for disse områder føre til en blomstrende dataøkonomi, fremme inkludering, være katalysator for innovative projekter og sikre værdifordeling. Programmet for et digitalt Europa er en reaktion på en ny politisk vilje til i fællesskab at tackle det, der tidligere primært ansås for indenrigsproblemer, eftersom ingen medlemsstat eller virksomhed, der handler alene, kan foretage de nødvendige investeringer i digitalisering på det niveau, der skal til, eller opskalere dem til et sådant niveau, at det får succes. Hvis EU ikke foretager disse investeringer, bliver de ikke foretaget i det omfang, der er nødvendigt, og EU risikerer at miste sin konkurrenceevne. Det er nødvendigt med en indsats på EU-niveau for at planlægge, finansiere i fællesskab og koordinere foranstaltninger i en skala, der kan stå mål med disse udfordringer, og sikre, at fordelene ved nye digitale teknologier deles fuldt ud på tværs af Europa. Multilaterale koordinerede foranstaltninger kan også bidrage til at undgå overlapninger, udnytte synergier ved at kombinere finansiering med rammebetingelser, sikre interoperabilitet og forhindre informationshuller eller en større geografisk digital opdeling. Samlet set vil det føre til hurtigere udrulning og udbredelse af nye teknologier, strategiske fordele for europæiske virksomheder, bedre offentlige tjenester til EU-borgere og større kapacitet til at opnå gennembrud med at løse samfundsmæssige udfordringer (sundhed, opdagelse og diagnosticering af smitsomme sygdomme, klimaændringer, ressourceeffektivitet osv.) og en generel forbedring af livskvaliteten på alle områder i hele Unionen. •Proportionalitetsprincippet Der er en tydelig villighed i den offentlige sektor til at gøre noget ved den digitale omstilling på EU-niveau samt til at investere sammen i at opbygge og styrke EU's digitale kapacitet. Derudover er der stor politisk støtte til indgreb fra Det Europæiske Råds side, hvilket både Rådet og Europa-Parlamentet har givet udtryk for, og de har gentagne gange opfordret til en hurtig fuldførelse af det digitale indre marked og de retsakter, der er forbundet hermed. Parlamentet har især udtrykt bekymringer for, at de ressourcer, der er afsat til digitale politikker i EU's budget, er utilstrækkelige til at gøre en reel forskel, og man har anerkendt behovet for at fremme den europæiske økonomi gennem produktive investeringer. På EU-niveau engagerede 29 lande sig i marts 2017 i at samarbejde om forbundet mobilitet og 16 medlemsstater har forpligtet sig til at samarbejde med hinanden og Kommissionen om at opnå og udrulle en integreret, højtydende databehandlingsinfrastruktur i verdensklasse. I januar 2018 fremsatte Kommissionen et forslag til Rådets forordning om oprettelse af fællesforetagendet EuroHPC.

Ved den anden digitale dag, som blev afholdt den 10. april 2018 forpligtede 28 europæiske lande sig til at samarbejde om kunstig intelligens med henblik på at styrke EU's teknologiske og industrielle kapaciteter på området og videreformidle fordelene herved til alle borgere og virksomheder. De europæiske lande har også forpligtet sig til i fællesskab at udvikle avancerede løsninger til offentlige tjenester (f.eks. gennem udvikling af en europæisk blockchain-infrastruktur for tjenesteydelser) og skræddersyet medicin, datadreven sundhed og pleje og fælles overvågning af fremskridt med de digitale investeringer. Alle medlemsstater er i dag involveret i EU's initiativ til digitalisering af industrien og engageret i at samarbejde tættere om at udnytte de digitale muligheder i virksomhederne. Høringer af interesserede parter har også vist, at en række kritiske investeringer gennemføres bedst på EU-niveau. De områder, der er omfattet af programmet, er især dem, hvor stordrift er en vigtig forudsætning for succes, uanset om det drejer sig om at opnå den nødvendige kapacitet eller udbredelse på tværs af EU. Eftersom viden og ekspertise inden for avanceret IT ikke er tilgængelig i alle regioner i Europa, kan en indsats på EU-niveau, særligt gennem netværkssamarbejde mellem digitale innovationsknudepunkter, sikre, at denne ekspertise stilles til rådighed i alle regioner. Da situationen er presserende, og der kræves massive investeringer, er der et stærkt argument for, at EU skal sætte samlet ind på at finansiere og koordinere foranstaltninger i en skala, der gør det muligt at løse de problemer, som den digitale omstilling medfører. Dette burde sikre, at fordelene ved nye digitale teknologier også deles af alle. Koordinerede foranstaltninger kan bidrage til at undgå overlapninger, udnytte synergier ved at kombinere finansiering med rammebetingelser, sikre interoperabilitet og fjerne informationshuller eller en større geografisk digital opdeling. Nu skal opfordringen til øgede investeringer omsættes til handling i EU's investeringsramme. Virksomheder og borgere har behov for den klare besked, at EU investerer i deres fremtid, at der er forudsigelighed og at der er støtte, som kan hjælpe dem igennem den komplicerede digitale omstillingsproces. Det er Europas ansvar at handle og være synlig i hele processen. Efterhånden som den digitale omstilling er blevet en væsentlig forudsætning for vækst, social udvikling og omstilling til en bæredygtig økonomi, er der blevet afsløret et hul i den måde, hvorpå EU og medlemsstaterne tildeler finansiering til digital omstilling. Den gældende investeringsramme er ikke blevet udarbejdet med henblik på digital kapacitetsopbygning og anvendelse heraf i hele EU. EU har derfor behov for et nyt, integreret ambitiøst finansieringsprogram, der understøtter udrulning og optimal anvendelse af de digitale kapaciteter, der er en forudsætning for innovation på områder af offentlig interesse og i virksomheder. •Valg af retsakt Programmet gennemføres ved hjælp af en forordning. 3.RESULTATER AF RETROSPEKTIVE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER ••Retrospektive evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning Eftersom programmet for et digitalt Europa er et nyt program, er forslaget ikke baseret på en midtvejsevaluering. I stedet er de indhøstede erfaringer baseret evalueringer af tæt forbundne programmer og initiativer, navnlig midtvejsevalueringen af CEF og af strategien for et digitalt indre marked. Af særlig betydning er imidlertid resultatet fra midtvejsevalueringen af CEF, hvori det konkluderes, at den indsats, der i programmet er gjort for at udvikle de digitale kapaciteter og infrastrukturer, kun kunne støtte de allerførste skridt i retning af en digital omstilling af områder af offentlig interesse i hele EU. Den understregede, at den finansiering, der er tilgængelige i forbindelse med CEF, indtil videre kun delvist har opfyldt de nuværende behov, og at CEF-rammen begrænser programmets mulighed for at tilpasse sig den seneste teknologiske udvikling og nye politiske prioriteter (f.eks. cybersikkerhedsudfordringer). Evalueringen viste også, at der er en stærk vilje fra medlemsstaternes side til sammen at tackle den digitale omstilling. •Høringer af interesserede parter Der er blevet gennemført en række forskellige høringsaktiviteter som led i udarbejdelsen af konsekvensanalysen for at sikre, at der er taget systematisk højde for interessenternes synspunkter i forbindelse med formuleringen af post 2020-programmet for et digitalt Europa. Høringsaktiviteterne rakte lige fra konferencer med interesserede parter og arrangementer til ekspertgrupper, onlinehøringer, workshops, møder, seminarer og analyser af positionspapirer. Resultaterne af høringerne viser støtte til en mere effektiv, mindre fragmenteret tilgang, der skal bidrage til at få mest muligt ud af den digitale omstilling for alle europæiske borgere og virksomheder i EU. Dette er særlig relevant for de væsentligste områder i programmet for et digitalt Europa, dvs. højtydende databehandling, cybersikkerhed og kunstig intelligens såvel som for højtudviklede færdigheder og digital omstilling af områder af offentlig interesse. •Konsekvensanalyse Konsekvensanalyserapporten blev gennemgået af Udvalget for Forskriftskontrol den 25. april 2018. Udvalget afgav negativ udtalelse. Efter udvalgets negative udtalelse blev rapporten revideret grundigt og omstruktureret, så den bedre beskrev, hvordan forslaget bygger videre på eksisterende programmer, som vedrører den digitale omstilling. Der blev givet adskillige eksempler på lignende tiltag i tredjelande eller i medlemsstater. Detaljerne vedrørende afgrænsning fra Horisont Europa-programmet, som er aftalt med GD RTD, blev også tilføjet. Interventionslogikken og spørgsmålene om markedssvigt og mangel på investeringer tidligt i værdikæden på flere områder blev også præciseret. Der blev også givet flere detaljer om gennemførelsesmetoderne for hvert af de foreslåede foranstaltninger. Der blev indført nye afsnit, som mere detaljeret forklarede, hvad formålet var med en øget finansiering, som ikke kan opnås med de gældende interventionsmekanismer i flere forskellige søjler. Der blev givet eksempler på lignende, vellykkede politikker i USA og i Europa. En revideret udgave af konsekvensanalysen blev forelagt på ny den 5. maj 2018. Der blev modtaget en positiv udtalelse (med forbehold) fra Udvalget for Forskriftskontrol den 8. maj 2018 under forudsætning af, at konsekvensanalyserapporten blev revideret for at tage hensyn til udvalgets anbefalinger. Rapporten er blevet revideret i overensstemmelse hermed: teksten er blevet revideret, så det er præciseret, hvad forslaget bygger på, hvad der er nyt, så det bedre forklares, hvorfor programmet for et digitalt Europa er en bedre metode til at støtte de foreslåede foranstaltninger; et nyt afsnit om medlemsstaternes engagement er blevet tilføjet for bedre at beskrive den politiske opbakning bag de foreslåede foranstaltninger og medlemsstaternes engagement; afsnittet om konkurrenceregler og markedsforvridning er blevet forbedret; et nyt afsnit er blevet tilføjet for at give et eksempel på de påtænkte brugerbetalingsmekanismer. •Forenkling Der er sikret fuld sammenhæng med den nuværende og kommende finansforordning. De påtænkte undtagelser er enten tilladt i henhold til relevante retsakter, eller også findes der fortilfælde. Desuden er følgende forenklinger blevet indført:

·Fleksibilitet i de budgettildelinger, der er integreret på de specifikke måls niveau ·Omfanget af indsatsen er defineret som generelle, specifikke og operationelle mål. Kriterierne for støtteberettigelse, finansieringssatserne for tilskud og andre elementer af gennemførelsen fremgår af arbejdsprogrammerne. Denne fleksibilitet afbalanceres ved at sikre medlemsstaternes involvering i gennemførelsen af programmet inden for rammerne af en ekspertgruppe på højt niveau. ·Finansiering i henhold til programmet kan gennemføres i enhver af de former, der er fastsat i finansforordningen; Programmet vil blive gennemført direkte, jf. finansforordningen eller indirekte med de relevante enheder eller organer, der er omhandlet i finansforordningens artikel 58, stk. 1, litra c) [ny artikel 62, stk. 1, litra c]. På grundlag af den cost-benefit-analyse, der blev udført for gennemførelsesorganerne ved begyndelsen af Horisont 2020 og midtvejsevalueringerne af CEF og Horisont 2020, er standardgennemførelsesmetoden for programmet direkte forvaltning. De primære fordele ved at anvende direkte forvaltning er, at den giver mulighed for stram politisk styrring og hurtig støtte fra EU's side. Indirekte forvaltning bør anvendes som en supplerende metode til gennemførelse af budgetopgaver, der fremgår af programmets basisretsakt. Selv om Kommissionen forbliver ansvarlig for gennemførelsen af budgettet, skal overdragelse af budgetgennemførelsesopgaver til andre enheder, jf. finansforordningens artikel 62, stk. 1, litra c), sikre den pågældende enheds fuldstændige samarbejde om beskyttelsen af Unionens finansielle interesser. Overdragelse af denne type opgaver til andre enheder under indirekte forvaltning vil også skulle sikres via en gennemsigtig, ikkediskriminerende og effektiv procedure. •Grundlæggende rettigheder De foreslåede regler i programmet for et digitalt Europa sikrer fuld overholdelse af de regler og principper, der er fastsat i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, og bidrager til udøvelsen af flere af disse rettigheder. Målene med dette program er at sikre ytrings- og informationsfrihed, efterlevelse af forbuddet mod forskelsbehandling og retten til adgang til effektive retsmidler og til upartisk domstolsprøvelse, som beskrevet i chartrets artikel 11, 21 og 47. Programmet sigter også mod at styrke friheden til at drive virksomhed i henhold til EU-retten og national lovgivning og retspraksis (artikel 16). Beskyttelsen af personoplysninger sikres også i henhold til chartrets artikel 8, og sundhedsydelser sikres i henhold til chartrets artikel 35 og forbrugerbeskyttelsen sikres i overensstemmelse med chartrets artikel 38. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET I tråd med Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 (COM(2018) XXX) er finansieringsrammen for programmet fastsat til 9 194 000 000 EUR i løbende priser, og den vejledende fordeling heraf er som følger (se forslagets artikel 4). Der findes yderligere oplysninger i finansieringsoversigten, der er knyttet til dette forslag. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Uden at det berører muligheden for at yde finansiering i enhver af de former, der er fastsat i finansforordningen, er hensigten at gennemføre programmet som beskrevet ovenfor. Som nævnt tidligere tages der hensyn til opretholdelsen af konkurrence inden for det indre marked. 1.For de mål, der er specifikke for højtydende databehandling, forventes et fællesforetagende at være den mest velegnede gennemførelsesmekanisme, navnlig med henblik på at koordinere medlemsstaternes og EU's strategier og investeringer i højtydende databehandlingsinfrastruktur og forskning og udvikling, samle ressourcer fra offentlige og private midler og sikre Unionens økonomiske og strategiske interesser. Fællesforetagendet forventes at kunne trække på budgettet fra både programmet for et digitalt Europa og Horisont Europa. 2.Fælles indkøb eller tilskud vedrørende aktiviteter inden for kunstig intelligens tildeles via direkte forvaltning. 3.Aktiviteter inden for cybersikkerhed gennemføres ved direkte eller indirekte forvaltning. 4.Finansiering til udviklingen af højtudviklede IT-færdigheder gennemføres primært via digitale innovationsknudepunkter, som defineret i artikel [16] og forklaret nedenfor, og de relevante kompetencecentre. Arbejdsprogrammet vil blive udarbejdet af Kommissionen i samarbejde med ovenstående relevante kompetencecentre, som vil kunne levere input til at sikre overensstemmelse mellem indgreb inden for højtudviklede IT-færdigheder og den seneste teknologiske udvikling. Målet er således at sikre hurtig tilpasning til arbejdsmarkedets hastigt skiftende behov. 5.Finansiering af den digitale omstilling inden for områder af offentlig interesse kan fortsat forvaltes direkte. Europa-Kommissionens forvaltning vil fortsat brugt til udvikling af løsninger med henblik på at sikre fælles design og interoperabilitet i opbygningen. Uanset ovenstående kan forvaltningen af specifikke, væsentlige kernesektorplatforme overføres til operationel forvaltning hos allerede eksisterende agenturer, hvis dette er en mulighed i henhold til agenturernes eksisterende mandater.

6.Digitaliseringen af industrien gennemføres i form af digitale innovationsknudepunkter. De digitale innovationsknudepunkter vil sprede de digitale kapaciteter, især inden for højtydende databehandling, kunstig intelligens, cybersikkerhed og IT-færdigheder, på tværs af økonomien, hvilket skal bidrage til den digitale omstilling af industrien og organisationer i den offentlige sektor. Digitale innvationsknudepunkter vil give adgang til teknologisk ekspertise og forsøgsfaciliteter, som giver organisationer bedre mulighed for at vurdere digitale omstillingsprojekters business case. De test- og forsøgstjenester, som de digitale innovationsknudepunkter kan yde, kan omfatte teknologier, som er nødvendige for at udrulning af komplette digitale omstillingstjenester. Der skal etableres et net af digitale innovationsknudepunkter, som skal sikre den bredest mulige geografiske dækning på tværs af Europa. Tilskud til digitale innovationsknudepunkter tildeles direkte af Kommissionen. Gennemførelsesmetoderne vil søge at skabe synergier mellem programmets forskellige komponenter. De er beskrevet nærmere i konsekvensanalysens bilag 4 for så vidt angår højtydende databehandling, kunstig intelligens og cybersikkerhed. Hvor det er relevant kan gennemførelsen også udnytte andre digitale kerneteknologier, som er ved at være modne nok til at komme på markedet, og som tidligere har modtaget støtte på EU-niveau, som f.eks. 5G, tingenes internet (IoT) og cloudbaserede tjenester. Indekset for digitalisering af økonomi og samfund (DESI) er oprettet som et referenceinstrument til at måle fremgangen med den digitale omstilling i EU. DESI-instrumentet bygger på en række indikatorer, som er afledt af strenge statistiske analyser. Der vil også blive indsamlet data fra andre kilder, herunder gennem særlige undersøgelser. Output- og resultatindikatorer defineres i henhold til hovedområderne i programmet (højtydende databehandling, kunstig intelligens, cybersikkerhed, avancerede digitale færdigheder, udrulning, bedste brug af den digitale kapacitet og interoperabilitet). Feedback fra årlig overvågning vil muliggøre tilpasning af programforvaltning og -struktur afhængig af de opnåede resultater. De eksisterende indikatorer kan anvendes fra EU's officielle statistikker, fra årlige IKT-undersøgelser og fra undersøgelser af arbejdsstyrken. Der kan foretages særlige undersøgelser. Dataindsamling fra DESI vil blive suppleret af information, som genereres af programmet automatisk. Kommissionen vil foretage en midtvejsevaluering og en endelig evaluering i overensstemmelse med punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016, hvori de tre institutioner bekræfter, at evalueringer af eksisterende lovgivning og politikker bør danne grundlag for konsekvensanalyser af muligheder for yderligere foranstaltninger på søjle- og programniveau. Evalueringerne har til formål at vurdere programmets konkrete virkninger baseret på programindikatorer og mål og en detaljeret analyse af, i hvor høj grad programmet kan anses for relevant, effektivt og virkningsfuldt, og af om det giver tilstrækkelig merværdi for EU og er i overensstemmelse med andre EU-politikker. Evalueringen vil omfatte de erfaringer, der er gjort med henblik på at afdække eventuelle problemer eller en eventuel mulighed for at forbedre foranstaltninger eller deres resultater yderligere og hjælpe med at sikre en maksimal udnyttelse/virkning. Konklusionerne på evalueringerne med bemærkninger vil blive meddelt Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget samt Den Europæiske Revisionsret. 2018/0227 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om programmet for et digitalt Europa for perioden 2021-2027 EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 172 og artikel 173, stk. 3, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, ud fra følgende betragtninger: (1)Ved denne forordning fastsættes der en finansieringsramme for programmet for et digitalt Europa for perioden 2021-2027, som skal udgøre det primære referencebeløb, jf. [referencen ajourføres efter behov i henhold til den nye interinstitutionelle aftale: punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning], for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure. (2)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/… [den nye finansforordning] ("finansforordningen") finder anvendelse på dette program. Den fastsætter regler for gennemførelsen af Unionens budget, herunder for tilskud, priser, udbud, indirekte gennemførelse, finansiel bistand, finansielle instrumenter og budgetgarantier.

(3)Unionens finansielle interesser bør beskyttes ved hjælp af forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger, herunder ved forebyggelse, påvisning, korrektion og undersøgelse af uregelmæssigheder herunder svig, tilbagesøgning af tabte, uberettiget udbetalte eller ukorrekt anvendte midler og efter omstændighederne ved anvendelse af administrative sanktioner, jf. finansforordningen, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013, Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2988/95, Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og forordning (EU) 2017/1939. Navnlig kan Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), jf. bestemmelserne og procedurerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96, foretage administrative undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet for at fastslå, om der foreligger svig, korruption eller andre ulovlige forhold, der skader Unionens finansielle interesser. Den Europæiske Anklagemyndighed ("EPPO") kan, jf. forordning (EU) 2017/1939, efterforske og retsforfølge svig og andre strafbare handlinger, der skader Unionens finansielle interesser som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371. I henhold til finansforordningen skal personer eller enheder, som modtager EU-midler, samarbejde fuldt ud om at beskytte Unionens finansielle interesser, give Kommissionen, OLAF, EPPO og Den Europæiske Revisionsret de fornødne rettigheder og den fornødne adgang og sikre, at tredjeparter, der er involveret i gennemførelsen af EU-midler, giver tilsvarende rettigheder. (4)I henhold til [reference to be updated as appropriate according to a new decision on OCTs: artikel 88 i Rådets afgørelse / /EU] bør personer og enheder, som er etableret i oversøiske lande og territorier (OLT'er), kunne modtage finansiering under overholdelse af de regler og mål, der gælder for programmet, og eventuelle ordninger, som finder anvendelse på den medlemsstat, som det pågældende oversøiske land eller territorium hører under. (5)I henhold til punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016 er der behov for at evaluere dette program på grundlag af oplysninger, der indsamles ved hjælp af specifikke overvågningskrav, samtidig med at overregulering og administrative byrder undgås, navnlig for medlemsstaterne. Disse krav kan, når det er hensigtsmæssigt, omfatte målbare indikatorer, hvormed programmets praktiske virkninger kan evalueres. (6)Det digitale topmøde i Tallinn i september 2017 og Det Europæiske Råds konklusioner af 19. oktober 2017 viste, at der er behov for, at Europa investerer i digitalisering af vores økonomier og slår bro over kvalifikationskløften for at opretholde og forbedre europæisk konkurrenceevne, vores livskvalitet og sociale struktur. Det Europæiske Råd konkluderede, at den digitale omstilling giver enorme muligheder for innovation, vækst og beskæftigelse, som vil bidrage til vores globale konkurrenceevne og fremme kreativ og kulturel mangfoldighed. Udnyttelse af disse muligheder kræver, at nogle af udfordringerne ved den digitale omstilling tackles i fællesskab, og at politikker, der er berørt af den digitale omstilling, tages op til revision. (7)Det Europæiske Råd konkluderede navnlig, at Unionen straks bør forholde sig til følgende begyndende tendenser, der bl.a. omfatter kunstig intelligens og distributed ledger-teknologier (f.eks. blockchain), samtidig med at der sikres et højt niveau af databeskyttelse, digitale rettigheder og etiske standarder. Det Europæiske Råd opfordrede Kommissionen til at fremsætte forslag om en europæisk tilgang til kunstig intelligens i begyndelsen af 2018, og det opfordrede Kommissionen til at fremsætte forslag til de initiativer, der er nødvendige for at styrke rammebetingelserne med henblik på at gøre EU i stand til at undersøge nye markeder via risikobaserede gennemgribende innovationer og understrege sine industriers ledende rolle. (8)I Kommissionens meddelelse om "En ny, moderniseret flerårig finansiel ramme for en Europæisk Union, der effektivt lever op til de valgte prioriteter for perioden efter 2020" skitseres blandt mulighederne for en fremtidig finansiel ramme et program for Europas digitale omstilling, som kan afstedkomme "store fremskridt hen mod intelligent vækst på områder som infrastruktur for data af høj kvalitet, konnektivitet og cybersikkerhed". Meningen med programmet er, at det skal sikre europæisk lederskab indenfor supercomputere, den næste generation af internettet, kunstig intelligens, robotteknologi og big data. Det vil styrke den europæiske industris og de europæiske virksomheders konkurrenceposition på tværs af hele den digitale økonomi, og det vil i høj grad kunne bidrage til at slå bro over kvalifikationskløften i Unionen. (9)I meddelelsen "Mod et fælles europæisk dataområde" omhandles de nye foranstaltninger, der skal træffes på de vigtigste områder for at opnå et fælles dataområde i EU, altså et sammenhængende digitalt område med et omfang, der gør det muligt at udvikle nye produkter og tjenester baseret på data. (10)Det generelle mål med programmet bør være at understøtte industriens digitale omstilling og fremme en bedre udnyttelse af det industrielle potentiale, der ligger i politikken for innovation, forskning og teknologisk udvikling til gavn for virksomheder og borgere i hele Unionen. Programmet bør bygges op omkring fem specifikke mål, der afspejler de vigtigste politikområder, nemlig højtydende databehandling, cybersikkerhed, kunstig intelligens, højtudviklede IT-færdigheder og udrulning, bedste brug af den digitale kapacitet og interoperabilitet. Programmet bør for alle disse områder også sigte mod en højere grad af ensretning af EU's, medlemsstaternes og regionernes politikker og mod at samle private og industrielle ressourcer med henblik på at øge investeringerne og udvikle yderligere synergier. Digitale innovationsknudepunkter bør spille en central rolle i forbindelse med gennemførelsen af programmet, og de bør stimulere en vid udbredelse af avancerede digitale teknologier i industrien, offentlige organisationer og den akademiske verden. Et net af digitale innovationsknudepunkter bør sikre den bredest mulige geografiske dækning på tværs af Europa. De første digitale innovationsknudepunkter vil blive valgt på grundlag af medlemsstaternes forslag, og derefter vil nettet blive udvidet gennem en åben udbudsprocedure. De digitale innovationsknudepunkter skal tjene som adgangspunkt til de nyeste digitale kapaciteter, herunder højtydende databehandling ("HPC"), kunstig intelligens, cybersikkerhed og andre eksisterende innovative teknologier som f.eks. centrale støtteteknologier, der også kan tilgås i fablabs eller citylabs. De skal fungere som det centrale kontaktpunkt, når man skal have adgang til testede og validerede teknologier, og fremme åben innovation. De skal også yde støtte inden for højtudviklede IT-færdigheder. Nettet af digitale innovationsknudepunkter bør også bidrage til, at regionerne i den yderste periferi lettere kan deltage i det digitale indre marked. (12)Programmet bør gennemføres via projekter, der styrker væsentlige digitale kapaciteter og deres udbredelse. Dette bør omfatte fælles investeringer i samarbejde med medlemsstaterne og den private sektor, når nødvendigt. Det skulle især bidrage til, at man inden for offentlige indkøb når den kritiske masse, der skal til for at opnå mere værdi for pengene og for at garantere, at leverandører i Europa er på forkant med den teknologiske udvikling. (13)De politiske målsætninger for dette program vil også blive taget op via finansielle instrumenter og en budgetgaranti inden for rammerne af InvestEU-fondens politikområder [...]. (14)Programmets foranstaltninger bør anvendes til at imødekomme markedssvigt eller suboptimale investeringsforhold på en forholdsmæssigt afpasset måde, uden at dette medfører overlapning eller fortrænger privat finansiering, og sikre en klar europæisk merværdi. (15)For at opnå størst mulig fleksibilitet i hele programmets levetid og fremme synergierne mellem dets bestanddele kan de enkelte specifikke mål gennemføres ved hjælp af alle de instrumenter, der er tilgængelige i henhold til finansforordningen. e gennemførelsesmekanismer, der skal anvendes, er direkte forvaltning og indirekte forvaltning, når EU-finansieringen skal kombineres med andre finansieringskilder, eller når gennemførelsen kræver, at der oprettes strukturer, der forvaltes i fællesskab. (16)Højtydende databehandling og de dertil hørende databehandlingskapaciteter i Unionen bør gøre det muligt at sikre stor udbredelse af højtydende databehandling i industrien og mere generelt på områder af offentlig interesse, således at vi griber den unikke mulighed, som supercomputere giver samfundet inden for sundhed, miljø og sikkerhed, og bidrager til industriens konkurrenceevne, navnlig blandt små og mellemstore virksomheder. (17)Både Rådet og Europa-Parlamentet har udtrykt støtte til EU's indsats på området. Endvidere underskrev ni medlemsstater i 2017 Euro-HPC-erklæringen, som er en mellemstatslig aftale, hvor parterne forpligter sig til at samarbejde med Kommissionen om at opbygge og udrulle topmoderne HPC- og datainfrastrukturer i Europa, som vil være tilgængelige for forskersamfund og offentlige og private partnere på tværs af EU. (18)For de mål, der er specifikke for højtydende databehandling, forventes et fællesforetagende at være den mest velegnede gennemførelsesmekanisme, navnlig med henblik på at koordinere medlemsstaternes og EU's strategier og investeringer i højtydende databehandlingsinfrastruktur og forskning og udvikling, samle ressourcer fra offentlige og private midler og sikre Unionens økonomiske og strategiske interesser. Endvidere vil kompetencecentre inden for højtydende databehandling i medlemsstaterne give mulighed for at tilbyde industrien, den akademiske verden og de offentlige forvaltninger højtydende databehandlingstjenester. (19)Udvikling af kapacitet inden for kunstig intelligens er en afgørende faktor for industriens og den offentlige sektors digitale omstilling. Stadig flere autonome robotter bruges på fabrikker, i havets dyb, i hjem, byer og på hospitaler. Kommercielle platforme med kunstig intelligens er gået fra at blive testet til rent faktisk at blive anvendt inden for sundhed og miljø; alle større bilproducenter er ved at udvikle selvkørende biler, og maskinlæringsteknikker er centrale for alle de primære webplatforme og anvendelse af big data. (20)Det er af allerstørste vigtighed for udviklingen af kunstig intelligens, at der er adgang til meget store datasæt samt test- og forsøgsfaciliteter. (21)Europa-Parlamentet understregede i sin beslutning af 1. juni 2017 om digitalisering af EU's industri vigtigheden af en fælles europæisk tilgang til cybersikkerhed, der anerkender behovet for at udbrede kendskab til cybersikkerhed, og anser cyberrobusthed for at være et væsentligt ansvar, der påhviler virksomhedsledere og nationale og europæiske beslutningstagere inden for industriel sikkerhed. (22)Cybersikkerhed er en udfordring for hele Unionen, som vi ikke kan blive ved med at forsøge at håndtere enkeltvis med fragmenterede nationale initiativer. Europas kapacitet inden for cybersikkerhed bør styrkes, så Europa kan beskytte sine borgere og virksomheder mod cybertrusler. Derudover bør forbrugerne være beskyttede, når de anvender netforbundne produkter, der kan hackes eller bringe deres sikkerhed i fare. Dette bør opnås i samarbejde med medlemsstaterne og den private sektor ved at udvikle og sikre koordinering mellem projekter, der styrker Europas kapacitet inden for cybersikkerhed og sikrer en bred udrulning af de seneste cybersikkerhedsløsninger på tværs af økonomien, samt ved at samle kompetencerne på området for at sikre kritisk masse og bedst mulig kvalitet.

(23)I september 2017 fremlagde Kommissionen en række initiativer, som indeholdt en omfattende EU-tilgang til cybersikkerhed med henblik på at styrke Europas evne til at håndtere cyberangreb og trusler og styrke den industrielle og teknologiske kapacitet på området. (24)Tillid er en forudsætning for, at det digitale indre marked kan fungere. Cybersikkerhedsteknologier som digitale identiteter, kryptografi og "Intrusion Detection" samt deres anvendelse inden for områder som finansverdenen, industri 4.0, energi, transport, sundhedspleje eller e-forvaltning er væsentlig for at kunne sørge for sikkerhed og tillid i forbindelse med onlineaktiviteter og -transaktioner, der foretages af både borgere, offentlige forvaltninger og virksomheder. (25)Det Europæiske Råd understregede i sine konklusioner af 19. oktober 2017, at med henblik på at opbygge et succesrigt digitalt Europa har Unionen navnlig behov for arbejdsmarkeder og uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer, der passer til den digitale tidsalder, og at der er behov for at investere i IT-færdigheder for at styrke og kvalificere alle europæere. (26)Det Europæiske Råd opfordrede i sine konklusioner af 14. december 2017 medlemsstaterne, Rådet og Kommissionen til at videreføre dagsordenen fra det sociale topmøde i Göteborg i november 2017, som omfatter den europæiske søjle for sociale rettigheder, uddannelse og erhvervsuddannelse og gennemførelse af den nye dagsorden for færdigheder i Europa. Det Europæiske Råd har også opfordret Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne til at undersøge, hvilke foranstaltninger der kan træffes til at afhjælpe problemet med utilstrækkelige færdigheder inden for digitalisering, cybersikkerhed, mediekendskab og kunstig intelligens samt til at opfylde behovet for en tilgang til uddannelse, der på én gang er inklusiv, baseret på et livslangt læringsperspektiv og innovationsdrevet. Som svar herpå fremlagde Kommissionen den 17. januar 2018 den første pakke af foranstaltninger, som behandlede nøglekompetencer, IT-færdigheder samt fælles værdier og inkluderende uddannelse. I maj 2018 blev endnu en pakke med foranstaltninger lanceret for at fremskynde arbejdet med at opbygge et europæisk uddannelsesområde inden 2025, som også lægger vægt på vigtigheden af IT-færdigheder. (27)I sin beslutning af 1. juni 2017 om digitalisering af EU's industri skrev Europa-Parlamentet, at uddannelse, erhvervsuddannelse og livslang læring er selve grundlaget for social samhørighed i et digitalt samfund. (28)De avancerede digitale teknologier, der støttes af programmet, som f.eks. højtydende databehandling, cybersikkerhed og kunstig intelligens, er nu tilstrækkelig modne til, at de kan flyttes ud af forskningsområdet med henblik på udrulning, gennemførelse og opskalering på EU-niveau. Ligesom udrulningen af teknologierne kræver en indsats på EU-niveau, gør udviklingen af færdigheder det også. Uddannelsesmulighederne inden for højtudviklede IT-færdigheder skal opskaleres, udbredes og gøres tilgængelige i hele EU. Hvis dette ikke sker, kan det forhindre en gnidningsløs udrulning af de avancerede digitale teknologier og skade den overordnede konkurrenceevne i EU's økonomi. De foranstaltninger, der støttes med programmet, supplerer de tiltag, der støttes gennem ESF, EFRU og Horisont Europa. (29)Modernisering af de offentlige forvaltninger og tjenester ved hjælp af digitale midler er af afgørende betydning for at kunne nedbringe den administrative byrde for industrien og borgerne generelt ved at gøre deres interaktioner med de offentlige myndigheder hurtigere, mindre besværlige og billigere samt ved at øge effektiviteten og kvaliteten af de tjenester, der ydes borgere og virksomheder. Eftersom en række tjenester af offentlig interesse allerede har en EU-dimension, bør støtten til deres gennemførelse og udrulning på EU-niveau sikre, at borgere og virksomheder kommer til at drage fordel af adgangen til digitale tjenester af høj kvalitet i hele Europa. (30)Den digitale omstilling af områder af offentlig interesse, som f.eks. sundhedspleje, mobilitet, retsvæsen, overvågning af jorden/miljøet, uddannelse og kultur, kræver, at digitaltjenesteinfrastrukturerne videreføres og udbygges, idet de muliggør sikker udveksling af data på tværs af grænserne og fremmer den nationale udvikling. En koordinering af dem i henhold til denne forordning når bedst målet om at udnytte potentielle synergier. (31)Det Europæiske Råd konkluderede i Tallinnerklæringen af 6. oktober 2017, at digitale fremskridt ændrer vores samfund og økonomier fuldstændig, de stiller spørgsmålstegn ved, om tidligere politikker har været effektive på en lang række områder, og ved den offentlige forvaltnings overordnede rolle og funktion. Det er vores pligt at foregribe og håndtere disse udfordringer med henblik på at opfylde de behov og forventninger, som borgerne og virksomhederne har. (32)Moderniseringen af de europæiske offentlige forvaltninger er en af de centrale forudsætninger for en vellykket gennemførelse strategien for et digitalt indre marked. I midtvejsevalueringen af strategien blev det understreget, at der er behov for at styrke omstillingen af de offentlige forvaltninger og sikre, at borgerne har nem, pålidelig og problemfri adgang til de offentlige tjenester. (33)Kommissionens årlige vækstundersøgelse fra 2017 viser, at kvaliteten af de europæiske offentlige forvaltninger har direkte indflydelse på det økonomiske miljø og derfor er afgørende for at stimulere produktivitet, konkurrenceevne, økonomisk samarbejde, vækst og beskæftigelse. Navnlig er det nødvendigt med en effektiv og gennemsigtig offentlig forvaltning og effektive retssystemer for at understøtte økonomisk vækst og levere tjenester af høj kvalitet til virksomheder og borgere. (34)Interoperabiliteten mellem de europæiske offentlige tjenester vedrører alle forvaltningsniveauer: EU-plan og nationalt, regionalt og lokalt plan. Ud over at fjerne hindringerne for et velfungerende indre marked, gør interoperabilitet det lettere at gennemføre politikker og rummer et stort potentiale med hensyn til at undgå elektroniske barrierer i forbindelse med overskridelse af grænserne og fremme opkomsten af nye, eller konsolidere udviklingen af eksisterende, fælles offentlige tjenester på EU-plan. For at afhjælpe fragmenteringen af de europæiske tjenester, understøtte de grundlæggende frihedsrettigheder og gennemførelsen af gensidig anerkendelse i EU bør en helhedsorienteret, tværsektoriel og grænseoverskridende tilgang til interoperabilitet fremmes på den mest effektive måde og på en måde, som bedst opfylder brugernes behov. Dette indebærer, at interoperabilitet forstås i bred forstand, så termen dækker alt fra tekniske til juridisk lag og omfatter alle politikelementer på området. Følgelig bør viften af aktiviteter gå ud over løsningernes almindelige livscyklus for at inkludere alle de interventionselementer, der vil understøtte de nødvendige rammebetingelser for vedvarende interoperabilitet i almindelighed. (35)Det budget, der er tildelt specifikke aktiviteter til gennemførelse af interoperabilitetsrammen og interoperabiliteten mellem udviklede løsninger, er 194 mio. EUR. I Europa-Parlamentets beslutning af 1. juni 2017 om digitalisering af EU's industri understreges vigtigheden af at frigøre tilstrækkelig offentlig og privat finansiering til digitaliseringen af EU's industri. (37)I april 2016 vedtog Kommissionen initiativet til digitalisering af EU's industri for at sikre, at alle industrier i Europa, store som små, kan få adgang til fordelene ved digitale innovationer, uanset hvor de ligger og i hvilken sektor de befinder sig. (38)Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg var begejstret over meddelelsen om "Digitalisering af EU's industri", og fandt, at den sammen med de ledsagende dokumenter udgjorde "det første skridt i et meget omfattende europæisk arbejdsprogram, der skal udføres i tæt, gensidigt samarbejde mellem alle interesserede offentlige og private parter". For at nå målene kan det blive nødvendigt at udnytte de komplementære teknologier inden for netværk og databehandling, som det fremgår af meddelelsen "Digitalisering af EU's industri", hvori "adgang til netværk og cloudinfrastruktur i verdensklasse" betragtes som en væsentlig forudsætning for digitalisering af industrien. (40)Den generelle databeskyttelsesforordning (persondataforordningen), der finder anvendelse fra maj 2018 og frem, og som indeholder et fælles sæt regler, der finder direkte anvendelse i medlemsstaternes retssystemer, vil sikre fri udveksling af personoplysninger mellem EU's medlemsstater og styrke forbrugernes tillid og sikkerhed, der er to uundværlige elementer i et reelt digitalt indre marked. De foranstaltninger, der er omfattet af nærværende program, bør, når de vedrører behandling af personoplysninger, derfor understøtte anvendelsen af persondataforordningen, f.eks. inden for kunstig intelligens og blockchain-teknologi. (41)Programmet bør gennemføres under fuldstændig overholdelse af de internationale retsregler og EU-retsreglerne for beskyttelse og håndhævelse af intellektuel ejendomsret. Effektiv beskyttelse af intellektuel ejendomsret spiller en afgørende rolle for innovation, og er derfor nødvendig for en effektiv gennemførelse af programmet. (42)De organer, der gennemfører programmet, bør overholde de bestemmelser, der gælder for EU-institutionerne samt national lovgivning vedrørende behandling af oplysninger, herunder navnlig følsomme ikkeklassificerede oplysninger og EU-klassificerede oplysninger.

(43)For at understrege betydningen af at imødegå klimaændringerne i overensstemmelse med Unionens forpligtelser til at gennemføre Parisaftalen og realisere FN's mål for bæredygtig udvikling vil programmet bidrage til at integrere klimaindsatsen og realisere det overordnede mål, nemlig at 25 % af udgifterne i EU-budgettet skal gå til finansiering af støtte til klimamål. Relevante foranstaltninger vil blive identificeret under forberedelserne og gennemførelsen af programmet og revurderet som led i de relevante evaluerings- og revisionsprocedurer. (44)Med henblik på at sikre ens betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på vedtagelsen af arbejdsprogrammerne, så programmets mål kan realiseres i overensstemmelse med Unionens og medlemsstaternes prioriteter, alt imens det sikres, at Unionens og medlemsstaternes fælles indsats er sammenhængende, gennemsigtig og kontinuerlig. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med rådgivningsproceduren i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser. (45)Arbejdsprogrammerne bør i princippet vedtages som flerårige arbejdsprogrammer, typisk hvert andet år, eller, hvis det er berettiget af hensyn til gennemførelsen af programmet, som årlige arbejdsprogrammer. Finansieringstyper og gennemførelsesmetoder i medfør af denne forordning bør vælges på grundlag af, om de giver mulighed for at nå de specifikke mål for foranstaltningerne og give resultater, idet der navnlig tages hensyn til kontrolomkostningerne, den administrative byrde og den forventede risiko for manglende overholdelse. Dette bør omfatte overvejelser om anvendelsen af faste beløb, faste takster og enhedsomkostninger samt finansiering, der ikke er knyttet til omkostningerne, som omhandlet i artikel 125, stk. 1, i finansforordningen. (46)Beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde bør delegeres til Kommissionen for så vidt angår ændringer til bilag II med henblik på at revidere og/eller supplere indikatorerne. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. (47)Bestemmelserne i denne forordning er i overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig bestemmelserne i artikel [8], [11], [16], [21], [35], [38] og [47] vedrørende beskyttelse af personoplysninger, ytrings- og informationsfrihed, retten til at drive egen virksomhed, forbuddet mod forskelsbehandling, retten til sundhedsydelser, forbrugerbeskyttelse og retten til adgang til effektive retsmidler og til upartisk domstolsprøvelse. Medlemsstaterne skal anvende forordningen i overensstemmelse med disse rettigheder og principper. (48)Tredjelande, der indgår i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), må deltage i Unionens programmer inden for rammerne af det samarbejde, der er etableret ved EØS-aftalen, hvori det bestemmes, at programmerne kan gennemføres ved en afgørelse, der træffes i henhold til denne aftale. Der bør indføres en særlig bestemmelse i denne forordning om at give den ansvarlige anvisningsberettigede, Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og Den Europæiske Revisionsret de fornødne rettigheder og den fornødne adgang med henblik på fuld udøvelse af deres respektive beføjelser. (49)Horisontale finansielle bestemmelser, der vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet med hjemmel i artikel 322 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, finder anvendelse på denne forordning. Disse regler er fastsat i finansforordningen, og de fastsætter navnlig proceduren for opstilling og gennemførelse af budgettet ved hjælp af tilskud, udbud, priser og indirekte gennemførelse, og de sikrer kontrol med de finansielle aktørers ansvar. Der kan også vedtages bestemmelser i medfør af artikel 322 i TEUF med henblik på at beskytte EU-budgettet i tilfælde af generelle mangler i medlemsstaterne for så vidt angår retsstatsprincippet, idet overholdelsen heraf er en væsentlig forudsætning for en sund økonomisk forvaltning og effektiv EU-finansiering — VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I GENERELLE BESTEMMELSER Artikel 1 Genstand Ved denne forordning oprettes programmet for et digitalt Europa ("programmet"). Der fastsættes målsætninger for programmet, et budget for perioden 2021-2027, former for EU-finansiering samt regler for ydelsen heraf. Artikel 2 Definitioner I denne forordning forstås ved: (a)"blandingsoperation": foranstaltninger, som støttes over EU-budgettet, herunder inden for blandingsfaciliteter, jf. finansforordningens artikel 2, nr. 6), og som kombinerer støtte og/eller finansielle instrumenter, der ikke skal tilbagebetales, fra EU-budgettet med støtte, der skal tilbagebetales, fra udviklingsinstitutioner eller andre offentlige finansieringsinstitutioner samt fra kommercielle finansieringsinstitutioner og investorer (b)"retlig enhed": en fysisk person eller en efter national ret, EU-retten eller international ret oprettet og anerkendt juridisk person, der har status som juridisk person og i eget navn kan udøve rettigheder og være pålagt pligter, eller en enhed, der ikke er en juridisk person, jf. finansforordningens artikel 197, stk. 2, litra c) (c)"tredjeland": et land, der ikke er en EU-medlemsstat

(d)"associeret land": et tredjeland, der er part i en aftale med Unionen, som giver mulighed for deltagelse i programmet, jf. artikel 10 "international organisation af europæisk interesse": en international organisation, hvis medlemmer overvejende er EU-medlemsstater, eller som har hovedkvarter i en EU-medlemsstat (e)"digitalt innovationsknudepunkt": en retlig enhed, der er udpeget eller valgt gennem en åben udbudsprocedure til at udføre opgaverne i programmet, herunder give adgang til teknologisk ekspertise og forsøgsfaciliteter, som f.eks. udstyr og software, der understøtter industriens digitale omstilling (f)"højtudviklede IT-færdigheder": de færdigheder og kompetencer, som er nødvendige for at kunne udforme, udvikle, forvalte, udrulle og vedligeholde de teknologier, der er omfattet af denne forordning. Artikel 3 Programmets mål 1.Programmet har følgende generelle mål: at understøtte de europæiske økonomier og samfunds digitale omstilling og viderebringe fordelene herved til de europæiske borgere og virksomheder. Programmet skal: (a)styrke Europas kapacitet inden for væsentlige områder af den digitale teknologi via storstilet udrulning (b)udbrede dens formidling og anvendelse på områder af offentlige interesse og i den private sektor. 2.Programmet har fem specifikke mål: (a)Specifikt mål nr. 1: højtydende databehandling (b)Specifikt mål nr. 2: kunstig intelligens (c)Specifikt mål nr. 3: cybersikkerhed og tillid (d)Specifikt mål nr. 4: højtudviklede IT-færdigheder (e)Specifikt mål nr. 5: udrulning, bedste brug af den digitale kapacitet og interoperabilitet Artikel 4 højtydende databehandling Med Unionens finansielle tiltag i forbindelse med specifikt mål nr. 1. højtydende databehandling, søges følgende operationelle mål opfyldt: (a)udrulle, koordinere på EU-niveau og drive en integreret supercomputer- og datainfrastruktur i exaskala i Unionen, der er i verdensklasse, og som er tilgængelig på ikkekommercielle vilkår for offentlige og private brugere og til offentligt finansierede forskningsformål (a)udrulle brugsklare/operationelle teknologier, som er baseret på forskning og innovation, med henblik på at opbygge et integreret, højtydende databehandlingsøkosystem i Unionen, der omfatter alle videnskabelige og industrielle segmenter i værdikæden, herunder hardware, software, applikationer, tjenester, sammenkoblinger og IT-færdigheder (b)udrulle og drive en post-exaskalainfrastruktur, hvilket bl.a. omfatter integrering med kvantecomputerteknologier, og udvikle nye datalogiforskningsinfrastrukturer.

Artikel 5 kunstig intelligens Med Unionens finansielle tiltag i forbindelse med specifikt mål nr. 2. Kunstig intelligens søges følgende operationelle mål opfyldt: (a)opbygge og styrke den grundlæggende kapacitet inden for kunstig intelligens i Unionen, herunder dataressourcer og algoritmebiblioteker, som lever op til databeskyttelseslovgivningen (b)gøre denne kapacitet tilgængelig for alle virksomheder og offentlige forvaltninger (c)styrke og fremme netværksdannelse inden for eksisterende test- og forsøgsfaciliteter til kunstig intelligens i medlemsstaterne. Artikel 6 cybersikkerhed og tillid Med Unionens finansielle tiltag i forbindelse med specifikt mål nr. 3. cybersikkerhed og tillid søges følgende operationelle mål opfyldt: (a)sammen med medlemsstaterne understøtte anskaffelsen af avanceret cybersikkerhedsudstyr, værktøj og datainfrastruktur i fuld overensstemmelse med databeskyttelseslovgivningen (b)støtte den bedste anvendelse af europæisk viden, kapacitet og færdighed i forbindelse med cybersikkerhed (c)sikre en bred udrulning af de seneste cybersikkerhedsløsninger på tværs af økonomien (d)styrke medlemsstaternes og den private sektors kapacitet med henblik på at hjælpe dem til at overholde Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1148 af 6. juli 2016 om foranstaltninger, der skal sikre et højt fælles sikkerhedsniveau for net- og informationssystemer i hele Unionen. Artikel 7 højtudviklede IT-færdigheder Med Unionens finansielle tiltag i forbindelse med specifikt mål nr. 4. højtudviklede IT-færdigheder understøtter udviklingen af højtudviklede IT-færdigheder på områder, der støttes af dette program, hvilket bidrager til at udvikle Europas talentmasse, fremme større professionalisme især inden for højtydende databehandling, analyse af big data, cybersikkerhed, distributed ledger-teknologi, robotteknologi og kunstig intelligens. Med de finansielle tiltag søges følgende operationelle mål opfyldt: (a)støtte tilrettelæggelse og afholdelse af langsigtede uddannelses- og kursusforløb for studerende, IT-professionelle og arbejdsstyrken (b)støtte udarbejdelse og afholdelse af kortsigtede uddannelses- og kursusforløb for entreprenører, ledere af små virksomheder og arbejdsstyrken (c)støtte oplæring på arbejdspladsen og praktikophold for studerende, unge entreprenører og nyuddannede. Artikel 8

Udrulning, bedste brug af den digitale kapacitet og interoperabilitet Med Unionens finansielle tiltag i forbindelse med specifikt mål nr. 5. Udrulning, bedste brug af den digitale kapacitet og interoperabilitet bør opnå følgende operationelle mål: (a)sikre, at den offentlige sektor og områder af offentlig interesse, som f.eks. sundhed og pleje, uddannelse, retsvæsen, transport, energi, miljø, kulturelle og kreative sektorer, kan udrulle og tilgå topmoderne digitale teknologier, især inden for højtydende databehandling, kunstig intelligens og cybersikkerhed (b)udrulle, drive og vedligeholde transeuropæiske interoperable digitaltjenesteinfrastrukturer (og tilknyttede tjenester) i tillæg til nationale og regionale foranstaltninger (c)lette europæiske offentlige forvaltningers, virksomheders og borgeres udvikling, opdatering og brug af løsninger og rammer, herunder genbrug af interoperabilitetsløsninger og -rammer (d)tilbyde offentlige forvaltninger adgang til test af og pilotforsøg med digitale teknologier, herunder deres anvendelse på tværs af grænser (e)støtte udbredelsen af avancerede digitale og dertil knyttede teknologier, herunder især højtydende databehandling, kunstig intelligens, cybersikkerhed og fremspirende teknologier til EU's industri, navnlig SMV'er (f)støtte udarbejdelse, test, implementering og udrulning af interoperable digitale løsninger til offentlige forvaltninger på EU-niveau, der leveres gennem en datadrevet genanvendelig løsningsplatform, og som fremmer innovation og skaber en fælles ramme med henblik på at udnytte de offentlige forvaltningers tjenester fuldt ud til fordel for europæiske borgere og virksomheder (g)sikre fortsat kapacitet på EU-niveau til at observere, analysere og tilpasse sig de digitale tendenser i rivende udvikling, samt dele og udbrede bedste praksis (h)understøtte et samarbejde med henblik på at opnå et europæisk økosystem for betroet infrastruktur, der anvendes distributed ledger-tjenester og -applikationer, herunder støtte interoperabilitet og standardisering og fremme udrulning af grænseoverskridende applikationer i hele Unionen (i)opbygge og styrke nettet af digitale innovationsknudepunkter. Artikel 9 Budget 1.Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet for perioden 2021-2027 er på 9 194 000 000 EUR i løbende priser. 2.Den vejledende fordeling af det nævnte beløb er: (a)op til 2 698 240 000 EUR til specifikt mål nr. 1, højtydende databehandling (b)op til 2 498 369 000 EUR til specifikt mål nr. 2, kunstig intelligens (c)op til 1 998 696 000 EUR til specifikt mål nr. 3, cybersikkerhed og tillid (d)op til 699 543 000 EUR til specifikt mål nr. 4, højtudviklede IT-færdigheder (e)op til 1 299 152 000 EUR til specifikt mål nr. 5, udrulning, bedste brug af den digitale kapacitet og interoperabilitet

3.Det beløb, der er omhandlet i stk. 1, kan anvendes til teknisk og administrativ bistand i forbindelse med programmets gennemførelse, eksempelvis forberedelses-, overvågnings-, kontrol-, revisions- og evalueringsaktiviteter, herunder IT-systemer i virksomheder. 4.Budgetforpligtelser til foranstaltninger, der løber over mere end et regnskabsår, kan opdeles på flere år i årlige trancher. 5.Midler, der er tildelt medlemsstaterne ved delt forvaltning, kan på disses anmodning overføres til programmet. Kommissionen forvalter disse midler direkte i overensstemmelse med finansforordningens artikel 62, stk. 1, litra a), eller indirekte i overensstemmelse med nævnte artikels litra c). De omhandlede midler anvendes om muligt til fordel for den pågældende medlemsstat. 6.For så vidt andet ikke er fastsat i finansforordningen, kan udgifter til foranstaltninger vedrørende projekter, som er omfattet af det første arbejdsprogram, være støtteberettigede fra og med den 1. januar 2021. Artikel 10 Tredjelande, der er associeret til programmet Programmet skal være åbent for: 1.Medlemmer af Den Europæiske Frihandelssammenslutning, som er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområder, jf. betingelserne i EØS-aftalen. 2.Tiltrædende lande, kandidatlande og potentielle kandidatlande i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for deres deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler og Associeringsrådets afgørelser eller lignende aftaler, og i overensstemmelse med de specifikke betingelser i aftaler mellem Unionen og de pågældende lande. 3.Lande omfattet af den europæiske naboskabspolitik i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler og Associeringsrådets afgørelser eller lignende aftaler, og i overensstemmelse med de specifikke betingelser i aftaler mellem EU og disse lande. 4.Tredjelande i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i en særlig aftale om tredjelandets deltagelse i Unionens programmer, forudsat at der i aftalen ·sikres en rimelig balance for så vidt angår bidrag og fordele for det tredjeland, som deltager i Unionens programmer ·fastsættes betingelser for deltagelse i programmerne, herunder beregningen af finansielle bidrag til de enkelte programmer og deres administrative omkostninger. Disse bidrag udgør formålsbestemte indtægter i henhold til artikel [21, stk. 5] i [den nye finansforordning] ·ikke indrømmes tredjelandet beslutningskompetence over programmet ·garanteres Unionen ret til at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning og beskytte sine finansielle interesser. Artikel 11 Internationalt samarbejde 1.Unionen kan samarbejde med de tredjelande, der er nævnt i artikel 10, med andre tredjelande og med internationale organisationer eller organer i disse lande, navnlig inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskaberne og de østlige partnerskaber, og med nabolande, navnlig landene på Vestbalkan og i Sortehavsregionen. Med forbehold af artikel [19] dækkes de dermed forbundne omkostninger ikke af programmet. 2.Samarbejdet med de tredjelande og organisationer, der er nævnt i stk. 1 under specifikt mål nr. 3, cybersikkerhed og tillid, er omfattet af artikel [12]. Artikel 12

Sikkerhed 3.Tiltag gennemført i forbindelse med programmet skal overholde de gældende sikkerhedsregler og navnlig beskytte fortrolige oplysninger mod uautoriseret videregivelse, herunder også relevant national ret og EU-ret. Hvis der gennemføres foranstaltninger uden for Unionen, skal der foruden overholdelse af ovenstående krav indgås en sikkerhedsaftale mellem Unionen og det tredjeland, hvor aktiviteten gennemføres. 4.Forslag og tilbud skal, hvis det er relevant, omfatte en selvvurdering af sikkerheden, som skal bidrage til at identificere eventuelle sikkerhedsproblemer og redegøre for, hvordan disse problemer løses, så relevante nationale regler og EU-regler overholdes. 5.Kommissionen eller finansieringsorganet skal, hvor det er relevant, gennemføre en sikkerhedskontrol for forslag, der kan give anledning til sikkerhedsproblemer. 6.Foranstaltninger skal, hvor det er relevant, leve op til reglerne i Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2015/444/EF og dens gennemførelsesbestemmelser. 7.I arbejdsprogrammet kan det også fastsættes, at retlige enheder etableret i associerede lande og retlige enheder etableret i Unionen, som kontrolleres fra tredjelande, ikke kan deltage i alle eller nogle af foranstaltningerne under specifikt mål nr. 3 af sikkerhedsmæssige årsager. I disse tilfælde er indkaldelser af forslag og bud begrænset til enheder, der er etableret eller anses for etableret i en medlemsstat og kontrolleres af en medlemsstat og/eller statsborgere i en medlemsstat. Artikel 13 Synergier med andre EU-programmer 1.Programmet er udformet, så dets gennemførelse muliggør synergier med andre af Unionens finansieringsprogrammer, hvilket er beskrevet nærmere i bilag III, navnlig via ordninger med supplerende finansiering fra EU's programmer, hvis forvaltningsmetoderne tillader det, enten i rækkefølge, skiftevis eller ved kombination af midler, herunder til fælles finansiering af foranstaltninger. 2.Der indføres passende mekanismer til koordinering mellem de relevante myndigheder og passende overvågningsværktøjer for systematisk at sikre synergier mellem programmet og eventuelle relevante EU-finansieringsinstrumenter. Disse ordninger bidrager til at modvirke overlapninger og maksimere investeringernes virkning. Artikel 14 Gennemførelse og former for finansiering 1.Programmet gennemføres ved direkte forvaltning i overensstemmelse med finansforordningen eller ved indirekte forvaltning med de i finansforordningens artikel 62, stk. 1, litra c), og artikel 58, stk. 1, litra c), omhandlede organer, især for specifik målsætning 1 og 3. Finansieringsorganerne må kun afvige fra reglerne for deltagelse og formidling som fastsat i nærværende forordning, hvis der gives mulighed herfor i den basisretsakt, hvorved finansieringsorganet oprettes og/eller hvorved det overlades budgetgennemførelsesopgaver eller, for finansieringsorganer som omhandlet i finansforordningens artikel 62, stk. 1, litra c), nr. ii), iii) eller v), hvis muligheden fremgår af bidragsaftalen, og finansieringsorganernes særlige driftsmæssige behov eller foranstaltningernes særlige karakter nødvendiggør dette. 2.Programmet kan yde finansiering i enhver af de former, der er fastsat i finansforordningen, særlig udbud som den primære form samt tilskud og priser. Det kan også yde finansiering i form af finansielle instrumenter inden for blandingsoperationer. 3.Bidrag til en gensidig forsikring kan dække den risiko, der er forbundet med tilbagesøgning af midler, der skyldes af modtagere, og den betragtes som en tilstrækkelig garanti i henhold til finansforordningen. Bestemmelserne i artikel [X] i forordning XXX [efterfølger til forordningen om garantifonden] finder anvendelse. Artikel 15 Europæiske partnerskaber Programmet kan gennemføres ved hjælp af europæiske partnerskaber. Dette kan navnlig omfatte bidrag til eksisterende eller nyoprettede offentlig-private partnerskaber i form af fælles foretagender oprettet i henhold til artikel 187 i TEUF. Bestemmelserne vedrørende Europæiske partnerskaber i henhold til [Horisont Europa-forordningen, ref. tilføjes] finder anvendelse på disse bidrag. Artikel 16 Digitale innovationsknudepunkter

1.I løbet af det første år af programmets gennemførelse etableres det første net af digitale innovationsknudepunkter. 2.Med henblik på det i stk. 1 nævnte net udpeger hver medlemsstat kandidatenheder ved hjælp af en åben udbudsprocedure på grundlag af følgende kriterier: (a)tilstrækkelige kompetencer til varetagelse af de digitale innovationsknudepunkters funktioner (b)tilstrækkelig kapacitet med hensyn til forvaltning, personale og infrastruktur (c)operationelle og retlige beføjelser til at anvende de administrative og kontraktlige bestemmelser samt bestemmelser om økonomisk forvaltning, som er fastlagt på EU-plan (d)tilstrækkelig økonomisk garanti, helst udstedt af en offentlig myndighed, svarende til det niveau af EU-midler, det får til opgave at forvalte. 3.Kommissionen vedtager en afgørelse om udvælgelse af de enheder, der udgør det første net. Enhederne udvælges af Kommissionen blandt de kandidatenheder, som medlemsstaterne har udpeget, på grundlag af de kriterier, der fremgår af stk. 2, samt følgende supplerende kriterier: (a)det budget, der er afsat til finansiering af det første net (b)nødvendigheden af, at det første net sikrer dækning af industriens behov og behovene på områder af offentlig interesse, og at det sikrer en omfattende og velafbalanceret geografisk dækning. 4.Supplerende digitale innovationsknudepunkter udvælges på grundlag af en åben udbudsprocedure, så der sikres den bredest mulige geografiske dækning på tværs af Europa. Antallet af enheder i nettet er proportionelt med en given medlemsstats befolkning, og der skal være mindst ét digitalt innovationsknudepunkt i hver medlemsstat. For at afhjælpe de specifikke begrænsninger, som EU's regioner i den yderste periferi står over for, kan specifikke enheder udnævnes til at dække deres behov. 5.De digitale innovationsknudepunkter kan modtage finansiering i form af tilskud. 6.De digitale innovationsknudepunkter, der modtager finansiering, inddrages i gennemførelsen af programmet med henblik på at: (a)levere tjenester til den digitale omstilling, herunder test- og forsøgsfaciliteter, som er målrettet SMV'er og midcapselskaber, bl.a. i sektorer, der er langsomme til at anvende digitale og relaterede teknologier (b)overføre ekspertise og knowhow mellem regioner, navnlig via et netværkssamarbejde mellem SMV'er og midcapselskaber, som er etableret i én region, og et digital innovationsknudepunkt i en anden region, som er bedst egnet til at levere den pågældende tjeneste (c)levere tematiske tjenester, herunder tjenester inden for kunstig intelligens, højtydende databehandling og cybersikkerhed og tillid, til offentlige forvaltninger, organisationer i den offentlige sektor, SMV'er og midcapselskaber. Individuelle digitale innovationsknudepunkter kan specialisere sig i specifikke tematiske tjenester og skal ikke levere alle de tematiske tjenester, der fremgår af nærværende stk. (d)yde finansiel støtte til tredjeparter, jf. specifikt mål nr. 4, højtudviklede IT-færdigheder. KAPITEL II STØTTEBERETTIGELSE Artikel 17 Støtteberettigede foranstaltninger

1.Der kan kun ydes finansiering til foranstaltninger, som bidrager til opnåelse af de mål, der fremgår af artikel 3 og artikel 4-8. 2.Kriterierne for foranstaltningernes støtteberettigelse vil fremgå af arbejdsprogrammerne. Artikel 18 Støtteberettigede enheder 1.Kriterierne for støtteberettigelse i stk. 2-4 finder anvendelse i tillæg til kriterierne i finansforordningens artikel 197: 2.Følgende enheder er støtteberettigede: (a)retlige enheder etableret i: i) en medlemsstat eller et oversøisk land eller territorium, som hører under denne ii) et tredjeland, der er associeret med programmet (b)en efter EU-retten oprettet retlig enhed eller en international organisation. 3.Retlige enheder, der er etableret i et tredjeland, som ikke er associeret med programmet, er undtagelsesvis berettigede til at deltage i specifikke foranstaltninger, hvis dette er nødvendigt for at nå programmets mål. 4.Fysiske person er ikke støtteberettigede, bortset fra, hvis der ydes tilskud i henhold til specifikt mål nr. 4. højtudviklede IT-færdigheder. 5.Det kan i arbejdsprogrammet fastsættes, at deltagelse i foranstaltninger som direkte vedrører EU's strategiske autonomi, af sikkerhedsgrunde er begrænset til støttemodtagere, der udelukkende er etableret i medlemsstaterne, eller til støttemodtagere, der er etableret i medlemsstaterne og i udpegede associerede lande eller andre tredjelande. 6.Retlige enheder, der er etableret i et tredjeland, der ikke er associeret til programmet, bør i princippet selv afholde omkostningerne ved deres deltagelse. KAPITEL III TILSKUD Artikel 19 Tilskud Tilskud i henhold til programmet tildeles og forvaltes i overensstemmelse med finansforordningens afsnit VIII. Artikel 20

Tildelingskriterier 1.Tildelingskriterierne defineres i arbejdsprogrammet og indkaldelser af forslag, hvor der som minimum tages højde for følgende: (a)foranstaltningens modenhed med henblik på projektets udvikling (b)om den foreslåede iværksættelsesplan er velfunderet (c)EU-støttens stimulerende effekt på de offentlige og private investeringer og på det indre marked, hvor dette er relevant (d)behovet for at overvinde finansielle hindringer, såsom mangel på markedsfinansiering (e)hvis relevant, de økonomiske, sociale, klimamæssige og miljømæssige virkninger, og tilgængelighed (f)hvis relevant, en transeuropæisk dimension (g)hvis relevant, en velafbalanceret geografisk fordeling på tværs af Unionen, herunder bl.a. i regioner i den yderste periferi (h)hvis relevant, om foranstaltningerne omfatter en langsigtet plan for bæredygtighed. KAPITEL IV BLANDINGSOPERATIONER OG ANDRE FORMER FOR KOMBINERET FINANSIERING Artikel 21 Blandingsoperationer Blandingsoperationer vedtaget i henhold til dette program gennemføres i overensstemmelse med [InvestEU-forordningen] og finansforordningens afsnit X. Artikel 22 Kumuleret, supplerende og kombineret finansiering 1.En foranstaltning, som har modtaget et bidrag fra et andet EU-program, kan også modtage et bidrag fra programmet, forudsat at bidragene ikke dækker de samme omkostninger. Reglerne for hvert af de bidragende EU-programmer finder anvendelse på deres respektive bidrag til foranstaltningen. Den kumulerede finansiering må ikke overstige de samlede støtteberettigede omkostninger til foranstaltningen, og støtten fra de forskellige EU-programmer kan beregnes på et pro-rata grundlag i overensstemmelse med de dokumenter, hvori støttebetingelserne er fastsat. 2.Foranstaltninger, som er blevet certificeret med "Seal of Excellence", eller som lever op til følgende kumulative, sammenlignelige betingelser: (a)de er blevet vurderet som led i en indkaldelse af forslag inden for rammerne af programmet

(b)de opfylder minimumskravene til kvalitet i den pågældende indkaldelse af forslag (c)de kan ikke finansieres inden for rammerne af den pågældende indkaldelse af forslag på grund af budgetmæssige begrænsninger kan modtage støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Socialfond+ eller Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne, jf. artikel 67, stk. 5, i forordning (EU) XX [forordningen om fælles bestemmelser] og artikel [8] i forordning (EU) XX [om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik], forudsat at foranstaltningerne hænger sammen med de pågældende programmers mål. Det er reglerne i den fond, der yder støtten, som finder anvendelse. KAPITEL V PROGRAMMERING, OVERVÅGNING, EVALUERING OG KONTROL Artikel 23 Arbejdsprogrammer 1.Programmet gennemføres ved hjælp af de i finansforordningens artikel 110 omhandlede arbejdsprogrammer. 2.Disse arbejdsprogrammer vedtages som flerårlige programmer for hele programmet. De kan også vedtages som årlige programmer, der dækker et eller flere specifikke mål, hvis dette er begrundet i specifikke gennemførelsesbehov. 3.Det første flerårige arbejdsprogram skal være rettet mod aktiviteterne i bilaget og sikre, at de foranstaltninger, der modtager støtte, ikke fortrænger private investeringer. Efterfølgende arbejdsprogrammer kan omfatte aktiviteter, der ikke er fastsat i bilaget, forudsat at de stemmer overens med målene i forordningen, jf. artikel [4-8]. 4.Hvis det er relevant, angives det samlede beløb, der er afsat til blandingsoperationer, i arbejdsprogrammerne. Artikel 24 Overvågning og rapportering 1.Indikatorer til overvågning af programmets gennemførelse og fremskridt med hensyn til opfyldelsen af de generelle og specifikke mål, jf. artikel 3, fremgår af bilag II. 2.For at sikre en effektiv vurdering af programmets fremskridt hen imod målene tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27 med henblik på at ændre bilag II for om nødvendigt at evaluere eller supplere indikatorerne, og med henblik på at supplere denne forordning med bestemmelser vedrørende oprettelsen af regler om overvågning og evaluering. 3.Performancerapporteringssystemet skal sikre, at data til overvågning af programmets gennemførelse og resultater indsamles effektivt og rettidigt. Til dette formål pålægges modtagere af EU-midler og medlemsstaterne forholdsmæssige rapporteringskrav. 4.Officielle EU-statistikker, som f.eks. regelmæssige statistiske IKT-undersøgelser, udnyttes fuldt ud. Nationale statistikkontorer høres og inddrages sammen med Eurostat i den indledende udformning og efterfølgende udvikling af de statistiske indikatorer, der anvendes til at overvåge programmets gennemførelse og fremskridt med hensyn til den digitale omstilling. Artikel 25 Evaluering 1.Evalueringer gennemføres så betids, at resultaterne kan indgå i beslutningsprocessen.

2.Midtvejsevalueringen af programmet foretages, når der foreligger tilstrækkelige oplysninger om programmets gennemførelse, dog senest fire år efter programmets iværksættelse. 3.Ved afslutningen af programmets gennemførelse og senest fire år efter afslutningen af den i artikel [1] fastsatte periode foretager Kommissionen en endelig evaluering af programmet. 4.Rapporteringssystemet for evalueringen skal sikre, at data til evaluering af programmet indsamles effektivt og rettidigt og med en passende detaljeringsgrad af modtagerne af EU-midler 5.Kommissionen meddeler Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget resultaterne af evalueringerne og sine bemærkninger hertil. Artikel 26 Revision 1.Den revision af anvendelsen af EU-bidrag, de udføres såvel af personer eller enheder, som har fået pålagt denne opgave af EU's institutioner eller organer, som af andre personer eller enheder, udgør grundlaget for den generelle sikkerhed, jf. finansforordningens artikel 127. 2.Kontrolsystemet skal sikre en passende balance mellem tillid og kontrol under hensyntagen til de administrative og andre omkostninger ved kontrol på alle niveauer. 3.Revision af udgifter skal foretages på en konsekvent måde i overensstemmelse med principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet. 4.Revisionsstrategien kan som led i kontrolsystemet være baseret på finansiel revision af et repræsentativt udsnit af udgifter. Denne repræsentative stikprøve suppleres af yderligere udgifter, der udvælges på grundlag af en vurdering af de risici, der er forbundet med udgifterne. 5.Foranstaltninger, der modtager kumuleret finansiering fra forskellige EU-programmer, skal kun revideres en gang, idet alle involverede programmer og de respektive regler herfor vil være omfattet. Artikel 27 Udøvelse af de delegerede beføjelser 1.Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser. 2.Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 24, tillægges Kommissionen indtil den 31. december 2028. 3.Den i artikel 24 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft. 4.Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. 5.Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom. 6.En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 24 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ. Artikel 28

Beskyttelse af EU’s finansielle interesser Hvis et tredjeland deltager i programmet i kraft af en afgørelse, der træffes i henhold til en international overenskomst, eller med hjemmel i enhver anden retsforskrift, skal tredjelandet give den ansvarlige anvisningsberettigede, Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og, Den Europæiske Revisionsret de nødvendige rettigheder, således at de kan udøve deres respektive beføjelser fuldt ud. Hvad angår OLAF, omfatter sådanne rettigheder retten til at foretage undersøgelser, herunder kontrol på stedet og inspektioner, som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF). KAPITEL VI OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 29 Oplysning, kommunikation, reklame, politisk støtte og formidling 1.Modtagere af EU-midler anerkender EU-midlernes oprindelse og sikrer synligheden af disse (navnlig ved fremstød for foranstaltningerne og disses resultater) gennem sammenhængende, virkningsfulde og målrettede oplysninger, som er afpasset forholdsmæssigt efter forskellige modtagergrupper, herunder medierne og offentligheden. 2.Kommissionen gennemfører informations- og kommunikationstiltag vedrørende programmet, dets foranstaltninger og resultater. De finansielle midler, der er afsat til programmet, skal også bidrage til den institutionelle formidling af Unionens politiske prioriteter, for så vidt som de vedrører målene i artikel [3]. 3.Programmet yder støtte til politikudvikling, opsøgende, oplysende og formidlende aktiviteter og fremme af samarbejde samt erfaringsudveksling inden for de områder, der er nævnt i artikel 4-8. Artikel 30 Ophævelse 1.Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2015/2240 af 25. november 2015 om indførelse af et program om interoperabilitetsløsninger og fælles rammer for europæiske offentlige forvaltninger, virksomheder og borgere (ISA2-programmet) som et middel til at modernisere den offentlige sektor ophæves med virkning fra den 1. januar 2021. Artikel 31 Overgangsbestemmelser 1.Denne forordning påvirker ikke videreførelsen eller eventuelle ændringer af de pågældende foranstaltninger frem til deres afslutning, jf. Europa-Parlamentets eller Rådets forordning (EU) nr. 283/2014 og afgørelse (EU) nr. 2015/2240, som fortsat finder anvendelse på de pågældende tiltag, indtil de a