FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 3/98 fastlagt af Rådet den 11. december 1997 med henblik på vedtagelse af Rådets direktiv 98/. . ./EF af . . . om registrering af de ombordværende på passagerskibe, som sejler til og fra havne i Fællesskabets medlemsstater (98/C 23/03)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 84, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Som led i den fælles transportpolitik bør der træffes yderligere foranstaltninger for at øge sikkerheden i søtransportsektoren;

(2) Fællesskabet er stærkt foruroliget over de ulykker, som har ramt passagerskibe med store tab af menneskeliv til følge, ikke mindst Herald of Free Enterprise- og Estonia-katastroferne; rejsende, som benytter passagerskibe og højhastighedspassagerskibe i Fællesskabet, har ret til at forvente og til at kunne forlade sig på et betryggende sikkerhedsniveau og på et fyldestgørende informationssystem, som kan lette eftersøgnings- og redningsaktioner og fremme en effektiv afhjælpning af en ulykkes eftervirkninger;

(3) det er nødvendigt at sikre, at antallet af passagerer om bord på et passagerskib ikke overskrider det antal, som skibet og dets sikkerhedsudstyr er blevet godkendt til; rederierne bør kunne oplyse eftersøgnings- og redningstjenester om det antal ombordværende, der er berørt af en ulykke;

(4) der må tilvejebringes oplysninger om passagerer og besætning for at lette eftersøgning og redning samt effektiv afhjælpning af en ulykkes eftervirkninger, dvs. identifikation af de involverede, bedre afklaring af retlige spørgsmål i forbindelse med ulykken og ydelse af mere hensigtsmæssig lægehjælp til de reddede; sådanne oplysninger vil forebygge overflødig bekymring hos slægtninge og andre pårørende til de ombordværende på passagerskibe, der rammes af ulykker i farvande, som medlemsstaterne ifølge den internationale konvention af 1979 om redning af menneskeliv til søs (SAR) har ansvaret for;

(5) passagererne bør derfor tælles og registreres, inden skibet afsejler;

(6) i henhold til kapitel III i den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS-konventionen) skal alle ombordværende på alle passagerskibe i international sejlads pr. henholdsvis 1. juli 1997 og 1. januar 1999 tælles og registreres, idet dog myndighederne kan fritage passagerskibe, der sejler i beskyttede farvande fra disse krav samt fra kravet om registrering, hvis en sådan ikke lader sig gennemføre på grund af disse skibes rutefart; nævnte kapitel i SOLAS-konventionen gælder ikke indenrigssejlads og overlader vigtige fortolkningsspørgsmål til de enkelte medlemsstater;

(7) dette direktiv er i overensstemmelse med medlemsstaternes ret til at pålægge passagerskibe, der besejler deres havne, visse krav, der er strengere end SOLAS-konventionens krav;

(8) da passagerbefordringen til søs også berører det indre marked, er en foranstaltning på fællesskabsplan den mest effektive måde, hvorpå der kan indføres et minimalt sikkerhedsniveau, som er fælles for alle skibe i hele Fællesskabet;

(9) i betragtning af proportionalitetsprincippet er et rådsdirektiv det rette juridiske instrument, da det giver medlemsstaterne en ramme for ensartet og obligatorisk anvendelse af sikkerhedsstandarderne, samtidig med at det overlader det til hver enkelt medlemsstat at beslutte, hvilke gennemførelsesinstrumenter der passer bedst til det nationale system;

(10) medlemsstaterne kan sikre, at passagerskibe, som fører deres flag, og deres rederier overholder de gældende sikkerhedsforskrifter; disse forskrifter bør ikke gælde for skibe, der besejler havne i tredjelande; sådan sejlads er omfattet af SOLAS-konventionen;

(11) medlemsstaterne kan kun sikre sikkerhed og effektiv afhjælpning af ulykkers eftervirkninger for alle passagerskibe, der uanset flag sejler eller ønsker at sejle fra deres havne, ved at kræve effektiv overholdelse af de relevante forskrifter som betingelse for sejlads fra deres havne; bestemmelse om fritagelse fra disse regler kan ikke overlades til flagstaten alene, da kun havnestaten er i stand til at fastsætte de krav, der kan sikre det bedst mulige eftersøgnings- og redningsarbejde for passagerskibe, der besejler en havn;

(12) for at harmonisere sikkerhedsbeskyttelsen og undgå konkurrenceforvridning bør medlemsstaterne ikke af andre grunde end dem, der er nævnt i direktivet, indrømme undtagelser eller fritagelser fra de relevante SOLAS-bestemmelser om registrering af oplysninger om passagererne i forbindelse med sejlads til eller fra Fællesskabets havne;

(13) af hensyn til den praktiske gennemførelse og for at undgå konkurrenceforvridning skal der indføres en ensartet fremgangsmåde til fastlæggelse af, hvilke rejser der skal være omfattet af kravene om obligatorisk registrering af alle ombordværende; tyvesømilegrænsen bygger på hensyntagen til en række generelle principper og særlige forhold, som alle medlemsstaterne har godkendt;

(14) af specifikke operationelle hensyn vil optællingen af de ombordværende på passagerskibe, der krydser Messinastrædet, i et begrænset tidsrum kunne ske på en enklere måde end ved individuel optælling; medlemsstaterne skal have mulighed for at lempe kravet om, at man på land skal have oplysning om antallet af de ombordværende på passagerskibe, der besejler korte ruter i beskyttede havområder som defineret i direktivet; passagerskibe, der kun sejler i beskyttede havområder, er udsat for en mere begrænset risiko og bør derfor kunne fritages; det kan under visse særlige omstændigheder være praktisk uigennemførligt for rederier at registrere de ombordværende, hvorfor en undtagelse fra registreringskravet kan tillades på særlige og veldefinerede betingelser;

(15) indsamling og behandling af oplysninger om navngivne enkeltpersoner skal ske i overensstemmelse med databeskyttelsesprincipperne i direktiv 95/46/EF (4); navnlig bør de pågældende personer på indsamlingstidspunktet underrettes om, hvad oplysningerne skal bruges til, og oplysningerne bør kun opbevares i et meget kort tidsrum, som under ingen omstændigheder må være længere, end det er nødvendigt for at efterleve dette direktiv;

(16) der er behov for et udvalg bestående af medlemsstaternes repræsentanter, som kan bistå Kommissionen med direktivets gennemførelse i praksis; det udvalg, der er nedsat ved artikel 12 i direktiv 93/75/EØF (5), kan påtage sig denne opgave;

(17) ved hjælp af dette udvalg kan nogle af direktivets bestemmelser ændres for at tilpasse dem til fremtidige ændringer af SOLAS-konventionen, som er trådt i kraft -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Formålet med dette direktiv er at øge sikkerheden og redningsmulighederne for passagerer og besætningsmedlemmer om bord på passagerskibe, der sejler til og fra havne i Fællesskabets medlemsstater, således at eftersøgnings- og redningsaktioner kan gennemføres og ulykkers eftervirkninger kan behandles mere effektivt.

Artikel 2

I dette direktiv forstås ved

- »ombordværende«: alle ombordværende uanset alder

- »passagerskib«: et søgående skib eller et søgående højhastighedsskib, som befordrer flere end tolv passagerer

- »højhastighedsskib«: et højhastighedsskib som defineret i regel 1 i kapitel X i SOLAS-konventionen af 1974 i den på direktivets vedtagelsestidspunkt gældende udformning

- »rederi«: passagerskibets ejer eller ethvert andet foretagende eller enhver anden person, som f. eks. den operatør eller totalbefragter, der har overtaget ejerens ansvar for passagerskibets drift

- »ISM-kodeks«: den internationale kodeks for sikker skibsdrift og forhindring af forurening, vedtaget af Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) ved resolution A.741(18) af 4. november 1993

- »registeransvarlig«: den landbaserede person, som et rederi har udpeget som ansvarlig for opfyldelse af forpligtelserne i henhold til ISM-kodeksen, eller en landbaseret person, som et rederi har pålagt ansvaret for varetagelse af oplysningerne om de ombordværende på et af rederiet tilhørende passagerskib

- »udpeget myndighed«: de kompetente myndigheder i en medlemsstat, som er ansvarlige for eftersøgnings- og redningstjenesterne, eller som tager sig af en ulykkes eftervirkninger

- »en sømil«: 1 852 meter

- »beskyttet havområde«: et havområde, som ikke modtager påvirkninger fra åbent hav, hvor et skib på intet tidspunkt er mere end seks sømil fra et sted, hvor skibbrudne kan komme i land, og hvor der findes eftersøgnings- og redningstjenester i nærheden

- »rutefart«: en række skibsoverfarter, der besejler afstanden mellem de samme to eller flere havne, enten:

a) i henhold til en offentliggjort fartplan, eller

b) med så regelmæssige eller hyppige overfarter, at disses systematiske karakter umiddelbart kan konstateres

- »tredjeland«: et land, som ikke er en medlemsstat.

Artikel 3

Dette direktiv gælder for passagerskibe med følgende undtagelser:

- krigsskibe og troppetransportskibe

- lystbåde, medmindre de bemandes og med erhvervsformål befordrer flere end tolv passagerer.

Artikel 4

1. Alle ombordværende på passagerskibe, der afsejler fra havne i medlemsstaterne, optælles inden skibets afsejling.

2. Antallet af ombordværende meddeles inden afsejlingen til passagerskibets fører og til rederiets registeransvarlige eller et landbaseret system, som tilhører rederiet, og som tjener til registrering.

Artikel 5

1. Følgende oplysninger registreres for alle passagerskibe, der afsejler fra havne i medlemsstaterne for at tilbagelægge en rejse på mere end tyve sømil fra afsejlingsstedet:

- efternavn på alle ombordværende

- deres fornavne eller initialer

- deres køn

- angivelse af den alderskategori (voksen, barn eller spædbarn), som den enkelte passager tilhører, eller den pågældendes alder eller fødselsår

- på en passagers anmodning alle oplysninger, som kræves af hensyn til særlig behandling eller bistand i ulykkestilfælde.

2. Disse oplysninger indsamles inden afsejlingen og videregives senest 30 minutter efter skibets afsejling til rederiets registeransvarlige eller et landbaseret system, som tilhører rederiet, og som tjener til registrering.

Artikel 6

1. Medlemsstaterne pålægger rederier, hvis passagerskibe fører deres flag, at sikre, at oplysningerne i artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, bringes til veje som anført i henholdsvis artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 2, når skibene forlader en havn uden for Fællesskabet for at sejle til en havn i Fællesskabet.

2. Medlemsstaterne pålægger rederier, hvis passagerskibe fører tredjelandes flag, at sikre, at de i artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, nævnte oplysninger indsamles og opbevares, så de af hensyn til eftersøgnings- og redningsaktioner og en ulykkes eftervirkninger er til rådighed for den udpegede myndighed, når et skib forlader en havn uden for Fællesskabet for at sejle til en havn i Fællesskabet.

3. Når medlemsstaterne under henvisning til de relevante SOLAS-bestemmelser indrømmer skibe, der fører deres flag og ankommer til havne i Fællesskabet fra havne uden for Fællesskabet, undtagelser eller fritagelser i forbindelse med oplysninger om passagererne, må de kun gøre det på de undtagelses- eller fritagelsesbetingelser, der er fastsat i dette direktiv.

Artikel 7

Skibsføreren sikrer inden afsejlingen, at antallet af ombordværende på et passagerskib, der afsejler fra en havn i en medlemsstat, ikke overskrider det antal, som passagerskibet har tilladelse til at befordre.

Artikel 8

Rederier, der driver sejlads med passagerskibe, skal, når det kræves i artikel 4 og 5:

- indføre et system for registrering af oplysninger vedrørende passagererne. Systemet skal være i overensstemmelse med kriterierne i artikel 11

- udpege en registeransvarlig, som skal være ansvarlig for opbevaring og videregivelse af disse oplysninger, såfremt der opstår en katastrofesituation, eller i perioden efter en ulykke.

Rederiet sikrer, at de oplysninger, som kræves i dette direktiv, på ethvert tidspunkt uden vanskelighed kan stilles til rådighed for den udpegede myndighed i eftersøgnings- og redningsøjemed, såfremt der opstår en katastrofesituation, eller i perioden efter en ulykke.

Personoplysninger, der er indsamlet i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 5, opbevares ikke længere, end det er nødvendigt for at efterleve dette direktiv.

Rederiet sikrer, at oplysninger om personer, der har opgivet behov for særlig behandling eller bistand i ulykkestilfælde, registreres forsvarligt og videregives til skibsføreren inden et passagerskibs afsejling.

Artikel 9

1. En medlemsstat, hvori et passagerskib har afsejlingshavn, kan nedsætte den i artikel 5 omtalte tyvesømilegrænse.

Afgørelser om nedsættelse af denne grænse for rejser mellem havne i forskellige medlemsstater træffes i fællesskab af de to medlemsstater.

2. a) Ved gennemførelsen af kravene i artikel 4, stk. 1, kan Den Italienske Republik for rutefart over Messinastrædet vedtage bestemmelser om optælling af det maksimale antal ombordværende, der må befordres på et passagerskib, som medtager passagertogvogne og vejkøretøjer, på grundlag af det maksimale antal passagerer, som tillades medtaget i tog og alle andre køretøjer om bord, hvis de enkelte ombordværende af operationelle årsager ikke kan optælles. Anvendelsen af denne bestemmelse er begrænset til fire år. Eventuel forlængelse besluttes i overensstemmelse med stk. 3 på baggrund af de erfaringer, der gøres.

b) En medlemsstat, hvori et skib har afsejlingshavn, kan fritage passagerskibe, der udelukkende sejler i et beskyttet havområde i rutefart på under en time mellem anløbshavnene, fra forpligtelsen i artikel 4, stk. 2, til at videregive oplysninger om antallet af ombordværende til den registeransvarlige eller til et landbaseret system, som tilhører rederiet, og som tjener til registrering.

c) En medlemsstat kan fritage passagerskibe, som udelukkende sejler i beskyttede havområder mellem to havne eller fra og til samme havn uden at lægge til andre steder, fra forpligtelserne i artikel 5.

3. I de i stk. 2 beskrevne tilfælde gælder følgende procedure:

a) medlemsstaten anmelder straks til Kommissionen en beslutning om undtagelse eller fritagelse fra de relevante bestemmelser i artikel 4 og 5 og giver en udførlig begrundelse for denne

b) hvis Kommissionen inden seks måneder efter anmeldelsen finder, at beslutningen ikke er berettiget eller kan få skadelige virkninger på konkurrencen, kan den efter proceduren i artikel 13 pålægge medlemsstaten at ændre beslutningen eller trække den tilbage.

4. En medlemsstat, fra hvis havn passagerskibe sejler i indenrigsfart, eller to medlemsstater, mellem hvis havne der sejler passagerskibe, kan for rutefart i et område, hvor sandsynligheden for, at bølgehøjden overstiger to meter, er mindre end 10 %, målt på årsbasis, og

- hvis rejsen ikke overstiger ca. 30 sømil fra afsejlingsstedet, eller

- hvis hovedformålet med ruten er at tilvejebringe regelmæssige forbindelser til fjerntliggende samfund til almindelige formål

anmode Kommissionen om, hvis de finder det uigennemførligt for rederierne at registrere oplysningerne i artikel 5, stk. 1, helt eller delvis at fritage dem for kravet herom.

Registreringens uigennemførlighed skal i dette øjemed godtgøres. Endvidere skal det dokumenteres, at det område, som de pågældende skibe besejler, er forsynet med landbaserede navigationshjælpemidler, og at der udsendes pålidelige vejrudsigter for det, samt at der findes fyldestgørende og tilstrækkelige eftersøgnings- og redningsfaciliteter. Undtagelser, der indrømmes i henhold til dette stykke, må ikke have nogen skadelig virkning på konkurrencen.

En afgørelse træffes efter fremgangsmåden i artikel 13.

5. En medlemsstat må ikke på grundlag af dette direktiv fritage eller indrømme undtagelser til passagerskibe, som afsejler fra dens havne under et flag, der tilhører et tredjeland, som er kontraherende part i SOLAS-konventionen, hvis landet ikke tilslutter sig fritagelsen efter de relevante SOLAS-bestemmelser.

Artikel 10

Registreringssystemer, der oprettes i henhold til artikel 8, skal godkendes af medlemsstaterne.

Medlemsstaterne kontrollerer mindst ved stikprøvekontrol, at registreringssystemer, som er oprettet på deres område i henhold til dette direktiv, fungerer tilfredsstillende.

Medlemsstaterne udpeger den myndighed, som de i artikel 8 omtalte rederier skal meddele de i dette direktiv forlangte oplysninger.

Artikel 11

1. Med henblik på dette direktiv skal registreringssystemerne opfylde følgende funktionskriterier:

i) >TABELPOSITION>

ii) >TABELPOSITION>

iii) >TABELPOSITION>

iv) >TABELPOSITION>

2. Forskellige systemer bør undgås på samme rute eller på ruter, som svarer til hinanden.

Artikel 12

Uden at det berører procedurerne for ændring af SOLAS-konventionen, kan dette direktiv ændres efter fremgangsmåden i artikel 13, uden at dets anvendelsesområde herved udvides, for at sikre anvendelsen af senere ændringer af SOLAS-konventionen, som vedrører registreringssystemer, der er trådt i kraft efter direktivets vedtagelse.

Artikel 13

Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 12, stk. 1, i direktiv 93/75/EØF om mindstekrav til skibe, som er på vej til eller fra Fællesskabets søhavne med farligt eller forurenende gods. Udvalget arbejder efter proceduren i stk. 2 og 3 i nævnte artikel.

Artikel 14

Medlemsstaterne indfører en sanktionsordning for brud på nationale bestemmelser, der vedtages på grundlag af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at sanktionerne anvendes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

Artikel 15

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1999. De underretter straks Kommissionen herom. Artikel 5 anvendes senest fra den 1. januar 2000.

2. Når medlemsstaterne vedtager nævnte love og administrative bestemmelser, skal disse indeholde en henvisning til dette direktiv eller ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

3. Medlemsstaterne meddeler omgående Kommissionen teksten til alle nationale retsforskrifter, som de udsteder for det område, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.

Artikel 16

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 17

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i . . .

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT C 31 af 31.1.1997, s. 5, og EFT C 275 af 11.9.1997, s. 7.

(2) EFT C 206 af 7.7.1997, s. 111.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 29. maj 1997 (EFT C 182 af 16.6.1997, s. 14), Rådets fælles holdning af 11. december 1997 og Europa-Parlamentets beslutning af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(4) EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

(5) EFT L 247 af 5.10.1993, s. 19.

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

Den 26. november 1996 forelagde Kommissionen Rådet et forslag til Rådets direktiv om registrering af de ombordværende på passagerskibe (1). Forslaget var baseret på EF-traktatens artikel 84, stk. 2.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 23. april 1997 (2). Europa-Parlamentet afgav førstebehandlingsudtalelse den 29. maj 1997 (3).

På baggrund af disse udtalelser ændrede Kommissionen sit forslag og sendte det til Rådet den 23. juli 1997 (4).

Rådet fastlagde den 11. december 1997 sin fælles holdning i overensstemmelse med traktatens artikel 189 C.

II. FORMÅLET MED FORSLAGET

Formålet med forslaget er at stille krav om, at rederier, der driver passagerskibe på internationale eller indenlandske ruter til eller fra EF-medlemsstaternes havne, skal foretage en optælling af passagerer og besætning inden afsejling samt, ved rejser på over 20 sømil, en registrering af navn, køn, alderskategori og, efter anmodning fra passagererne, eventuelle oplysninger om særlig behandling i ulykkestilfælde.

En optælling vil bidrage til at sikre, at antallet af ombordværende ikke overstiger fartøjets maksimale passagerkapacitet, og vil give redningstjenesterne oplysninger om, hvor mange personer der skal reddes i tilfælde af ulykke. En registrering af de ombordværende vil være til hjælp for alle de tjenester, der skal træde til i tilfælde af ulykke. Endelig vil direktivet medvirke til at sikre, at konkurrencen mellem rederier, der besejler modsvarende ruter, ikke berøres.

Idéen om at gøre optælling og registrering af passagerer obligatorisk vandt mere gehør efter ulykken med »Herald of Free Enterprise« i 1987, og dens relevans blev yderligere aktuel efter ulykken med »Estonia« i 1994. Idéen blev taget op i afsnit II, punkt 2, i Rådets resolution af 22. december 1994 om sikkerhed ved sejlads med ro-ro-passagerfærger (5). I 1995 blev idéen udmøntet i SOLAS-regel III/27 i IMO's resolution MSC 47 (66) (6).

III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

Den fælles holdning gælder alle søgående passagerskibe og højhastighedsskibe, som befordrer flere end tolv passagerer, og som sejler fra en havn beliggende i en medlemsstat eller foretager en rejse fra et tredjeland til en fællesskabshavn (artikel 1 og 6).

Den stiller krav om, at alle ombordværende optælles inden afsejlingen (artikel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1 og 2). Passagerer om bord på skibe, der krydser Messinastrædet, kan imidlertid optælles efter et forenklet system; denne bestemmelse skal tages op til revision (artikel 9, stk. 2, litra a)).

Hvis skibet tilbagelægger rejser på mere end 20 sømil, skal der ligeledes foretages registrering af navn, alder, køn og eventuelle ønsker om særlig behandling i ulykkestilfælde for alle ombordværende (artikel 5, stk. 1). Medlemsstaterne kan dog nedsætte tyvesømilegrænsen (artikel 9, stk. 1). De kan også fritage skibe, som udelukkende sejler i beskyttede havområder, fra forpligtelsen til at registrere passagererne (artikel 9, stk. 2, litra c)) eller anmode Kommissionen om tilladelse til ikke at opfylde denne forpligtelse for rutefart på højst ca. 30 sømil eller for rutefart til isolerede samfund i områder med lav gennemsnitlig bølgehøjde, hvor fyldestgørende navigationshjælpemidler, pålidelige vejrudsigter samt tilstrækkelige eftersøgnings- og redningsfaciliteter forefindes (artikel 9, stk. 4).

Inden afsejlingen meddeles antallet af ombordværende til skibsføreren og til rederiets registeransvarlige eller til et landbaseret system, som tjener til registrering (artikel 4, stk. 2). Føreren modtager ligeledes før afsejlingen oplysninger om eventuelle ønsker om særlig behandling i ulykkestilfælde (artikel 8, in fine). Medlemsstaterne kan imidlertid fritage passagerskibe, der sejler i rutefart på under en time i beskyttede havområder fra forpligtelsen til at videregive oplysninger om antallet af ombordværende til den registeransvarlige (artikel 9, stk. 2, litra b)).

Inden afsejlingen sikrer skibsføreren, at antallet af ombordværende ikke overskrider det antal, skibet har tilladelse til at befordre (artikel 7).

Senest 30 minutter efter afsejlingen videregives personoplysningerne om passagererne til den registeransvarlige (artikel 5, stk. 2). Antallet af passagerer og de indsamlede personoplysninger skal på ethvert tidspunkt uden vanskelighed kunne stilles til rådighed for den udpegede myndighed i eftersøgnings- og redningsøjemed (artikel 8, stk. 2). Personoplysningerne opbevares ikke længere, end det er nødvendigt for at efterleve dette direktiv (artikel 8, stk. 3).

Optællingssystemet skal være på plads inden den 1. januar 1999. Passagerregistreringssystemet skal anvendes senest fra den 1. januar 2000 (artikel 15).

IV. ÆNDRINGSFORSLAG FRA EUROPA-PARLAMENTET

1. Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Rådet og Kommissionen har accepteret helt eller delvis.

I ændringsforslag 8, der vedrører artikel 6 i Kommissionens forslag (artikel 5 i den fælles holdning), foreslog Europa-Parlamentet at erstatte »alderskategori« med »alder«. For at bevare en vis fleksibilitet kunne Rådet ikke acceptere forslaget som sådant, men gik med til at lade angivelsen af den nøjagtige alder være en yderligere mulighed.

I ændringsforslag 8, sidste del, foreslog Europa-Parlamentet at ændre sidste punktum i forslagets artikel 6, således at personoplysningerne om de ombordværende skal videregives til den registeransvarlige før afgang og ikke senest 30 minutter efter afsejlingen. Dette ændringsforslag blev accepteret delvist, eftersom Rådet tilføjede nogle få ord til artikel 5, stk. 2, for at angive, at oplysningerne »indsamles inden afsejlingen«. Rådet kunne imidlertid ikke acceptere, at oplysningerne også skal videresendes til den registeransvarlige før afgang, eftersom behandlingen af disse oplysninger undertiden kræver længere tid, når det drejer sig om passagerer i transit, eller når registreringen sker på anden måde end ved indsamling af boardingpas, som f. eks. manuel registrering af passagererne. I tilfælde af ulykke har man under alle omstændigheder ikke straks brug for passagerernes navne, da det først og fremmest gælder om at bjærge ofrene.

Ændringsforslag 11 vedrørende artikel 8, stk. 2, blev accepteret, eftersom den tidligere tekst ville have medført, at de offentlige myndigheder kom til at modtage en mængde nytteløse oplysninger.

2. Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som hverken Rådet eller Kommissionen har accepteret

De nye betragtninger i ændringsforslag 1 og 2 blev afvist, da de efter Rådets opfattelse ikke tager hensyn til de resultater, der er opnået i Fællesskabet og på internationalt plan.

De nye betragtninger i ændringsforslag 3 og 4 blev afvist, eftersom de omhandler spørgsmål, der falder uden for direktivforslagets anvendelsesområde.

Ændringsforslag 5, 7 og 10, som ved hjælp af en tilføjelse til artikel 1, 3 og 8 tog sigte på at skabe samme konkurrencevilkår for Kanaltunnelen og de færger, der krydser Kanalen, blev ikke accepteret, eftersom de omhandler spørgsmål, der falder uden for anvendelsesområdet for direktivet, som har til formål at harmonisere gennemførelsen af et vigtigt SOLAS-krav inden for Fællesskabet.

Ændringsforslag 6 om indsættelse af en definition på »søgående passagerskib« i artikel 2 blev ikke accepteret, fordi det ville betyde, at direktivet ikke kommer til at finde anvendelse på søgående skibe, der sejler i aflukkede farvande. Under alle omstændigheder gør ordet »søgående« i definitionen af passagerskibe det klart, at direktivet vedrører skibe på sørejse.

I ændringsforslag 8, første del, (vedrørende artikel 6 i Kommissionens forslag - artikel 5 i den fælles holdning) og i ændringsforslag 12 (vedrørende artikel 9, stk. 1) foreslog Europa-Parlamentet at udvide registreringskravet til også at gælde rejser på mere end to timer. Dette blev ikke accepteret, eftersom en rejses varighed er et vagt kriterium. Medlemsstaterne kan under alle omstændigheder indføre dette kriterium i henhold til artikel 9, stk. 1, for langsomme skibe, der tilbagelægger mindre end 20 sømil på to timer, eller i henhold til artikel 9, stk. 2, litra c), eller artikel 9, stk. 3, for hurtige skibe, der tilbagelægger mere end 20 sømil på to timer.

Rådet kunne heller ikke gå med til, at man i artikel 6 i Kommissionens forslag (artikel 5 i den fælles holdning) erstatter valgmuligheden mellem »fornavn eller initial« med »fornavn«, da det ønskede at bevare en vis fleksibilitet for rederne.

Ændringsforslag 9 om indsættelse af en ny artikel 6a blev anset for at være overflødig, eftersom det i artikel 5, stk. 2, allerede er fastsat, at antallet af ombordværende skal videregives til den registeransvarlige før afsejling uanset rejsens længde.

V. ÆNDRINGER, SOM RÅDET HAR FORETAGET, OG SOM IKKE ER FORESLÅET AF EUROPA-PARLAMENTET

Titlen

Rådet tilføjede ordene »som sejler til og fra havne i Fællesskabets medlemsstater«, fordi det ikke kan kræves, at myndigheder i tredjelande anvender et EF-direktiv (se artikel 3 nedenfor vedrørende samme spørgsmål).

Betragtningerne

Rådet omredigerede præamblen i lyset af de nye bestemmelser, der blev indsat i teksten (f. eks. betragtning 14) og ændringerne til Kommissionens oprindelige forslag (f. eks. betragtning 15 og 17). Det erstattede visse tekster med lignende tekster, der allerede er anvendt i andre direktiver (f. eks. betragtning 1 og 9), slettede visse irrelevante sætninger (f. eks. i betragtning 8) og opstillede afsnittene i en mere logisk orden eller i overensstemmelse med artiklerne.

Betragtning 15, artikel 6, stk. 2, (in fine), (artikel 4, stk. 2, i Kommissionens oprindelige forslag), artikel 8, stk. 2, og artikel 11, nr. ii) (beskyttelse af privatlivets fred)

Rådet foretog flere ændringer i Kommissionens forslag med henblik på at beskytte passagerernes privatliv: Betragtning 15 minder om, at direktiv 95/46/EF finder anvendelse; i artikel 6, stk. 2, in fine, og artikel 8, stk. 2, tilføjede Rådet, at oplysningerne skal stilles til rådighed for myndighederne i eftersøgnings- og redningsøjemed og for at løse de problemer, der opstår efter en ulykke. I artikel 8, stk. 3, begrænses den tid, personoplysninger opbevares, selv om det foreslåede sidste punktum blev slettet, for at rederierne kan opbevare oplysningerne med henblik på behandling af krav og afvikling af arvesager i tilfælde af ulykke. Endelig blev ordet »availability« indsat i artikel 11, nr. ii), i stedet for »accessibility«, eftersom sidstnævnte ord kunne indebære direkte adgang til edb-registre [ingen ændring i den danske udgave].

Artikel 2 (definitioner)

I definitionen af »passagerskib« erstattede Rådet »passagerskib,. . .som befordrer flere end tolv passagerer« med »skib,. . . som befordrer flere end tolv passagerer«, eftersom et skib, der befordrer flere end tolv passagerer, i henhold til IMO-konventionerne, automatisk er et passagerskib.

Udtrykket »udpeget person« blev erstattet af »registeransvarlig« for at undgå forveksling med den »designerede person« i punkt 4 i den internationale kode for sikkerhedsledelse (7). Samme ændring blev foretaget i artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 2, og i artikel 8, stk. 1, andet led.

Definitionen af »lukkede farvande« blev erstattet af definitionen af »beskyttet havområde« (se nedenfor artikel 9, stk. 4).

Der blev indsat nye definitioner af » rutefart« og »tredjeland«. De tidligere var taget fra forordning (EF) nr. 3051/95.

Artikel 3 (udelukkelse af sejladser mellem tredjelande)

Stk. 2 i den foreslåede artikel blev slettet, da det kunne give det forkerte indtryk, at der ikke gælder nogen regler for skibe, der sejler i tredjelandstrafik, medens optælling og registrering som anført i betragtning 10 også skal foretages i tredjelande i henhold til SOLAS-bestemmelserne. Under alle omstændigheder kommer den grundlæggende idé, at direktivet ikke gælder tredjelandstrafik, allerede til udtryk i artikel 1 og i titlen.

Artikel 5 (artikel 4 i Kommissionens forslag) (videregivelse af passagerlister)

I slutningen af stk. 2 blev ordene »eller til et landbaseret system, som tjener til registrering« tilføjet for at stille registrering på lige fod med optælling (se artikel 4, stk. 2).

Artikel 6 (artikel 4 i Kommissionens forslag) (anvendelse på skibe, der kommer fra tredjelande)

For at gøre teksten mere logisk blev stk. 1, 2 og 3 i artikel 4 i Kommissionens forslag til stk. 3, 1 og 2 i artikel 6 i den fælles holdning.

Artikel 7 (det maksimale antal passagerer)

Rådet erstattede »passagerskibet er blevet godkendt til« med det bredere udtryk »som passagerskibet har tilladelse til at befordre«, eftersom det i henhold til SOLAS-konventionen ikke er alle skibe, der har et certifikat for deres maksimale antal passagerer.

Artikel 9 (fritagelser og undtagelser)

Rådet tilføjede et punktum i stk. 1 for at sikre, at en afgørelse om at registrere passagerer på rejser på under 20 sømil mellem to medlemsstater træffes i fællesskab af de to medlemsstater.

Rådet indsatte et nyt stk. 2, litra a), som giver Den Italienske Republik tilladelse til at opretholde sit nuværende optællingssystem for rutefart over Messinastrædet i op til fire år efter direktivets ikrafttræden med mulighed for forlængelse. I henhold til dette system kan tog-, bus- og bilpassagerer ikke optælles enkeltvis, eftersom de normalt ikke modtager nogen særskilt billet for overfarten. Lastningen af togvogne, biler og busser stoppes imidlertid, så snart den maksimale passagerkapacitet for alle lastede køretøjer lagt til antallet af øvrige passagerer er lig skibets maksimale passagerkapacitet.

Med hensyn til fritagelsen fra forpligtelsen til at meddele den registeransvarlige antallet af ombordværende (artikel 9, stk. 2, litra b), i den fælles holdning, artikel 9, stk. 2, første afsnit, i Kommissionens forslag) erstattede Rådet »lukket farvand«, dvs. farvand med lav bølgehøjde, med »beskyttet havområde«, dvs. farvand, »som ikke modtager påvirkninger fra åbent hav«. Dette udtryk blev taget fra artikel 7, stk. 3, i den fælles holdning vedrørende et rådsdirektiv om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe (8). Desuden udvidede Rådet overfartens varighed fra 30 minutter til en time.

I den fritagelse fra registrering af passagerer, der er omhandlet i artikel 9, stk. 2, litra c) (artikel 9, stk. 2, andet afsnit, i Kommissionens forslag), erstattede Rådet igen »lukket farvand« med »beskyttet havområde«. Ordene »eller fra og til samme havn uden at lægge til andre steder« blev tilføjet for at dække krydstogter. Kravet om, at der skal findes eftersøgnings- og redningstjenester i nærheden, blev flyttet til definitionen af »beskyttet havområde« i artikel 2.

Endelig tilføjede Rådet et nyt stk. 4, hvorefter medlemsstaterne kan anmode Kommissionen om tilladelse til fra kravet om registrering at fritage rutefart på højst ca. 30 sømil eller rutefart til isolerede samfund i områder med lav gennemsnitlig bølgebøjde, hvor der forefindes fyldestgørende navigationshjælpemidler, pålidelige vejrudsigter samt tilstrækkelige eftersøgnings- og redningsfaciliteter, og hvor passagerregistrering ikke er praktisk mulig.

Artikel 10 (registreringssystemer)

Rådet foretog nogle få redaktionelle forbedringer.

Artikel 11 (registreringssystemer)

Rådet slettede nr. iii) i forslaget (disponibilitetskriteriet), da det var en gentagelse af artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 2, som ændret. Det slettede ligeledes nr. vi), fordi det var vanskeligt at se, hvilke alternative registreringsmidler der kunne udtænkes for små skibe, der anvender meget enkle registreringssystemer baseret på papir og blyant.

Artikel 12 (udvalgsprocedure)

Rådet slettede de foreslåede litra a) og b), da udvalgsproceduren med disse ville komme til at omfatte lovgivningsmæssige beføjelser. Af samme grund tilføjede det »uden at dets anvendelsesområde herved udvides« til det tilbageværende punktum foreslået af Kommissionen.

Artikel 13 (udvalgsprocedure)

I betragtning af betydningen af de opgaver, der er pålagt udvalget i henhold til artikel 9 og 12, erstattede Rådet proceduren med et rådgivende udvalg med forskriftsudvalgsproceduren af type IIIa.

Artikel 14 (artikel 15, stk. 3, i Kommissionens forslag) (sanktioner)

Artikel 15, stk. 3, i Kommissionens forslag blev flyttet til en ny artikel 14 for at sikre, at sanktionsordningen vil være omfattet af artikel 15, stk. 1, som overlader det til medlemsstaterne at sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet.

Artikel 15 (artikel 14 i Kommissionens forslag) (datoer)

Rådet udsatte de foreslåede datoer for gennemførelse, den 1. januar 1998 og den 1. januar 1999, med et år, eftersom direktivet sandsynligvis vil blive vedtaget efter den 1. januar 1998.

(1) EFT C 31 af 31.1.1997, s. 7.

(2) EFT C 206 af 7.7.1997, s. 111.

(3) EFT C 182 af 16.6.1997, s. 14.

(4) EFT C 275 af 11.9.1997, s. 7.

(5) EFT C 379 af 22.12.94, s. 8.

(6) SOLAS-regel III/27:

»1. Alle personer om bord på alle passagerskibe skal tælles inden afgang.

2. Informationer om personer, som har erklæret et behov for særlig behandling eller hjælp i nødsituationer, skal optegnes og videregives til skibets fører inden afgang.

3. Senest fra 1. januar 1999 skal desuden navn og køn på alle ombordværende, med skelnen mellem voksne, børn og spædbørn, optegnes til hjælp for eftersøgning og redning.

4. De informationer, som kræves i stk. 1, 2 og 3, skal opbevares i land og være hurtigt tilgængelige for eftersøgnings- og redningstjenester, når det er nødvendigt.

5. Myndighederne kan fritage passagerskibe fra bestemmelserne i stk. 3, hvis skibenes planlagte rejser ikke gør det praktisk muligt for dem at foretage sådanne optegnelser.«

(7) ISM-koden er knyttet som bilag til forordning (EF) nr. 3051/95 om sikkerhedsledelse af ro-ro-passagerfærger (EFT L 320 af 30.12.1995, s. 14).

(8) EFT C 293 af 26.9.1997, s. 1.