Bruxelles, den 6.4.2005

KOM(2005) 121 endelig

2005/0050 (COD)

.

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE

om et rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (2007-2013)

(forelagt af Kommissionen){SEK(2005)433}

BEGRUNDELSE

INDLEDNING

På Det Europæiske Råds møde i Lissabon i marts 2000 blev der opstillet en målsætning om at gøre EU's økonomi til "den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden". Mødet understregede betydningen af at skabe et gunstigt klima for SMV’erne, og det anså det for vigtigt at udbrede god praksis og opnå større konvergens mellem medlemsstaterne. På Det Europæiske Råds møde i Göteborg i juni 2001 blev EU’s strategi for bæredygtig udvikling fastlagt for at sikre, at økonomisk vækst, social integration og miljøbeskyttelse går hånd i hånd. Virksomhedernes produktionsmønstre spiller en vigtig rolle for en bæredygtig udvikling.

I sin meddelelse fra februar 2005 om den fornyede Lissabon-strategi foreslår Kommissionen, at der fokuseres på "sikring af kraftigere og vedvarende vækst og skabelse af flere og bedre job”[1]. Dette kræver en indsats, der fremmer vækst og konkurrenceevne og gør EU til et mere attraktivt sted at investere og arbejde. Meddelelsen understreger behovet for at stimulere iværksætterinitiativer, tiltrække tilstrækkelig risikovillig kapital til virksomheder i opstartfasen, opretholde et stærkt europæisk industrielt grundlag, samtidig med at man fremmer innovation, herunder især økoinnovation, samt behovet for at investere mere og bedre i uddannelse, udbredelse af IKT og bæredygtig ressourceanvendelse.

Med Lissabon-processen blev der sat politisk fokus på konkurrenceevnen. I de seneste år har der været et voksende ønske om at opnå større sammenhæng og synergi i de fællesskabsprogrammer og – instrumenter, der er relevante for opfyldelsen af Lissabon-målene. På Det Europæiske Råds forårsmøde[2] efterlyste Rådet ”en integreret strategi for konkurrenceevne, som skal udformes af Kommissionen, idet såvel horisontale som sektorspecifikke spørgsmål regelmæssigt bliver taget op til nyvurdering”. I sit svar[3] fremlagde Kommissionen en foreløbig analyse af de relevante aktivitetsområder, og meddelte samtidig, at den havde til hensigt at fremsætte forslag inden for rammerne af det forberedende arbejde forud for den næste budgetperiode, som fastlægger det politiske projekt for det udvidede EU fra 2007 til 2013. Kommissionen foreslog derfor i juli 2004[4] i forbindelse med sit forslag vedrørende den næste budgetperiode et rammeprogram for konkurrenceevne og innovation.

RAMMEPROGRAMMET FOR KONKURRENCEEVNE OG INNOVATION

Rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation (herefter ”rammeprogrammet”) vil samle specifikke fællesskabsstøtteprogrammer og relevante dele af andre fællesskabsprogrammer inden for områder, der er af afgørende betydning for fremme af produktivitet, innovationskapacitet og bæredygtig vækst i EU, inden for en fælles ramme, samtidig med at der inddrages komplementære miljøspørgsmål. Dette vedrører følgende fællesskabsforanstaltninger, der allerede er etableret: Rådets afgørelse 96/413/EF[5] om iværksættelse af et EF-handlingsprogram til forbedring af den europæiske industris konkurrenceevne; Rådets beslutning 2000/819/EF[6] om et flerårigt program til fremme af initiativ og iværksætterånd (MAP), navnlig for små og mellemstore virksomheder (SMV’er); Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/2000[7] om det finansielle instrument for miljøet (LIFE) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2256/2003/EF om et flerårigt program for overvågning af eEurope 2005-handlingsplanen, formidling af god praksis og forbedring af net- og informationssikkerheden (MODINIS); Rådets beslutning 2001/48/EF om vedtagelse af et flerårigt fællesskabsprogram til fremme af udvikling og brug af europæisk digitalt indhold på de globale net og til fremme af sproglig mangfoldighed i informationssamfundet; Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net, Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1336/97/EF[8] om et sæt retningslinjer for transeuropæiske telenet; Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1230/2003/EF[9] om et flerårigt program for tiltag på energiområdet: "Intelligent Energi - Europa", der skal støtte effektiv energiudnyttelse og nye og vedvarende energikilder inden for alle sektorer, herunder transportsektoren.

Rammeprogrammet vil udgøre et vigtigt og sammenhængende retligt grundlag for fællesskabsaktioner, der har det fælles overordnede mål at fremme konkurrenceevne og innovation, og supplere de forskningsorienterede aktiviteter, der fremmes under Fællesskabets rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration. Som sådan vil det blive mere synligt og forståeligt for offentligheden. Der er dog mange forskellige mål og målgrupper i rammeprogrammet, og i dets struktur tages der derfor hensyn til behovet for at gøre de individuelle komponenter så synlige som muligt. Rammeprogrammet opbygges derfor af specifikke delprogrammer (særprogrammer): iværksætter- og innovationsprogrammet, støtteprogrammet for IKT- politik og programmet ”Intelligent Energi – Europa”.

Rammeprogrammet vil være åbent for deltagelse af medlemmerne af EØS, kandidatlandene og landene i det vestlige Balkan. Andre tredjelande, især nabolande eller lande, der er interesserede i at samarbejde med Fællesskabet med hensyn til innovationsaktiviteter, kan deltage i rammeprogrammet, hvis dette indgår i bilaterale aftaler.

Iværksætter- og innovationsprogrammet

På Det Europæiske Råds møde i foråret 2004 blev det understreget[10], ”at konkurrenceevne, innovation og fremme af iværksætterkultur er bestemmende faktorer for vækst, der er en nødvendighed for økonomien som helhed og af særlig vigtighed for små og mellemstore virksomheder”. Det blev også understreget[11], at ”for at være bæredygtig skal væksten være miljømæssigt sund. Væksten skal afkobles fra negative miljøvirkninger. Ren teknologi er altafgørende for fuldt ud at udnytte synergieffekter mellem erhvervslivet og miljøet.”

Traktaten[12] giver Fællesskabet og medlemsstaterne et grundlag for at sørge for, at de nødvendige betingelser for udviklingen af fællesskabsindustriens konkurrenceevne er til stede. Sådanne aktiviteter omfatter fremme af tilpasning til strukturforandringer, fremme af et klima, der er gunstigt for iværksætterånd og SMV’er, fremme af et klima, der er gunstigt for samarbejde mellem virksomheder, samt fremme af en bedre udnyttelse af virksomhedernes innovative potentiale.

Fællesskabet støtter i øjeblikket udviklingen af politikker for virksomheder og iværksætterånd, erhvervsstøttetjenester og finansielle instrumenter for SMV’er under det flerårige program til fremme af initiativ og iværksætterånd (MAP). Kommissionen gennemfører desuden analyser og aktioner for at definere og fremme konkurrenceevnestrategier for EU’s industri og EU’s tjenesteydelsessektorer, herunder sektordeterminanter for industriel konkurrenceevne. Det sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration omfatter en række aktioner, der er nødvendige for at styrke Europas teknologiske kapacitet og forbedre den innovative formåen[13]. Life-programmet støtter innovative teknikker og metoder på miljøområdet. Den største del af støtten ydes SMV’er til demonstration af forskellige rene teknologier inden for nøgleområder som vandkvalitet og nyttiggørelse af affald.

Iværksætter- og innovationsprogrammet vil samle aktiviteter inden for iværksætterånd, SMV’er, industriel konkurrenceevne og innovation. Det vil være målrettet mod små og mellemstore virksomheder[14], fra højteknologiske ”gazeller” til de traditionelle mikrovirksomheder og familieforetagender, der udgør langt den største del af virksomhederne i Europa. Det vil omfatte industri- og tjenesteydelsessektorer. Det vil også stimulere iværksætterånd og potentielle iværksættere, både generelt og inden for særlige målgrupper, idet der tages særligt hensyn til kønsspørgsmål. Det vil bidrage til at tilskynde de unge til at udvikle en iværksætterånd og fremme udviklingen af unge iværksættere, således som dette indgår i den europæiske ungdomspagt[15]. Det vil være et vigtigt instrument, men ikke det eneste, til gennemførelse af de centrale aktioner på de strategiske politikområder, der indgår i ”den europæiske dagsorden for iværksætterkultur”[16], og til at yde støtte på fællesskabsplan til medlemsstaternes aktioner i forbindelse med det europæiske charter for små virksomheder[17]. Selv om de mere specifikt indgår i iværksætter- og innovationsprogrammet, vil SMV’ernes interesser komme til udtryk i hele rammeprogrammet.

Iværksætter- og innovationsprogrammet vil også være et af instrumenterne til støtte for gennemførelsen af EU-handlingsplanen for miljøteknologi[18], der har til formål at fjerne hindringer for fuldt ud at udnytte miljøteknologiernes potentiale med hensyn til at beskytte miljøet, samtidig med at de bidrager til konkurrenceevne og økonomisk vækst, at sikre, at EU i de kommende år kommer til at indtage en førende rolle i udviklingen og anvendelsen af miljøteknologier, og at mobilisere alle interessenter til at støtte disse mål. Det Europæiske Råd i foråret 2004 hilste handlingsplanen velkommen og opfordrede til dens gennemførelse. Det opfordrede navnlig Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) til at undersøge mulighederne for mobilisering af rækken af forskellige finansielle instrumenter til fremme af sådanne teknologier. Kommissionens meddelelse[19] til Det Europæiske Råd i foråret 2005 understregede yderligere behovet for en kraftig fremme af økoinnovation, og den anførte, at Kommissionen vil intensivere sin fremme af miljøteknologier.

Innovation er en proces, der hænger sammen med udnyttelse af markedsmuligheder for nye produkter, tjenester og virksomhedsprocesser. Det er faktisk absolut nødvendigt med et højt konkurrencepres for at skabe stærke incitamenter for virksomhederne til hele tiden at beskæftige sig med innovation og forskning og teknologisk udvikling. Dette hænger tæt sammen med en villighed til at tage risici og afprøve nye ideer på markedet, og det er af afgørende betydning, at der er risikovillig kapital til rådighed herfor. Utilstrækkelig innovation er en af de vigtigste årsager til Europas skuffende vækstresultater. Iværksætter- og innovationsprogrammet støtter derfor horisontale aktiviteter, der skal forbedre, stimulere og fremme innovation (herunder økoinnovation) i virksomhederne. Dette vil omfatte fremme af sektorspecifik innovation, virksomhedsklynger, innovationspartnerskaber mellem det private og det offentlige samt anvendelse af innovationsmanagement. Det vil også bidrage til tilvejebringelse af tjenester til innovationsstøtte på regionalt niveau, især med hensyn til tværnational overførsel af viden og teknologi samt forvaltning af intellektuelle og industrielle ejendomsrettigheder.

På Rådets møde (Konkurrenceevne) den 13. maj 2003 blev medlemsstaterne opfordret til at fastlægge politiske mål inden for innovation, der skulle tage hensyn til deres innovationssystemers særlige karakteristika. Iværksætter- og innovationsprogrammet vil støtte udviklingen af innovationsmanagement og innovationskultur gennem analyser og overvågning af innovationsresultater samt udvikling og koordinering af innovationspolitik. Programmet vil støtte erfaringsudveksling med henblik på optimering af ekspertise i nationale og regionale innovationspolitikker, det vil stimulere samarbejdet mellem offentlige og private aktører inden for innovation, fremme kendskabet til innovation og udbrede god innovationspraksis.

Ringe adgang til passende former for finansiering anføres ofte som den vigtigste hindring for iværksætterånd og virksomhedsinnovation[20]. Dette problem kan blive forværret af nye regnskabsstandarder, der vil gøre bankerne mere følsomme over for risici og føre til en ratingkultur. Iværksætter- og innovationsprogrammet vil tage fat på problemet med vedvarende huller i markedet, der medfører vanskelig adgang til egenkapital, venturekapital og lån for SMV'erne, gennem Fællesskabets finansielle instrumenter, der forvaltes på vegne af Kommissionen af den Europæiske Investeringsfond (EIF), der er Fællesskabets særlige institution for tilvejebringelse af venturekapital og garantiinstrumenter for SMV’er. Under det flerårige program til fremme af initiativ og iværksætterånd (MAP) identificerede uafhængige evalueringer den markedsbaserede fremgangsmåde og implementering af disse instrumenter via EIF som en bedste praksis[21]. De vil derfor blive videreført og tilpasset i det nye program.

Fællesskabets finansielle instrumenter for SMV’er vil lette tilførslen af ”seedkapital” og kapital i opstartfasen til nye og unge virksomheder. Faciliteten for hurtigvoksende og innovative SMV’er (GIF) vil dele risiko og gevinst med private investorer af risikovillig kapital, hvilket vil være en løftestang for tilførsel af egenkapital til innovative virksomheder. GIF-instrumenterne vil øge udbuddet af egenkapital til udvikling i SMV’erne i deres tidlige faser og i ekspansionsfasen, og vil være en løftestang for ”opfølgningskapital”, der skal hjælpe dem med at markedsføre deres produkter og tjenester og fortsætte deres forsknings- og udviklingsaktiviteter.

SMV-garantifaciliteten vil fortsat yde kontra- eller samgarantier inden for garantiordninger i de berettigede lande samt direkte garantier til finansielle formidlere. Den vil koncentrere sig om at de områder, hvor markedet svigter: (i) adgang til lån (eller lånealternativer som f.eks. leasing) for SMV'er med vækstpotentiale; (ii) tilvejebringelse af mikrokreditfinansiering og (iii) adgang til egenkapital eller ansvarlig lånekapital. En (iv) ny securitationskomponent vil mobilisere yderligere gældsfinansiering til SMV’erne under passende risikodelingsordninger med udvalgte institutioner.

En kapacitetsopbygningsordning vil støtte de finansielle formidleres kapacitet til at fokusere på yderligere investeringer og teknologiaspekter. Der vil også blive gennemført tiltag for at lette SMV-finansiering i lande, hvor bankernes formidlingsniveau er betydeligt lavere end gennemsnittet i EU.

Europæiske støttetjenester for virksomheder og innovation spiller en vigtig rolle med hensyn til at sikre SMV'erne adgang til information om, hvordan det indre marked for varer og tjenester fungerer, og hvilke muligheder det giver, samt om tværnational overførsel af innovation, viden og teknologi. Disse tjenester kan spille en særdeles vigtig rolle, især med hensyn til fremme og spredning af information om og resultaterne af fællesskabsprogrammer og med hensyn til at skabe interaktion mellem Kommissionen og SMV’erne.

Iværksætter- og innovationsprogrammet vil også støtte en positiv udvikling af politikker gennem benchmarking, undersøgelser og udveksling af god praksis mellem nationale og regionale myndigheder og andre eksperter på områderne for virksomheder, iværksætterånd, innovation og konkurrenceevne. Det vil samarbejde med medlemsstaterne og andre deltagende lande om at forbedre det lovgivningsmæssige og administrative miljø for erhvervslivet. Samarbejder ”twinning” mellem myndigheder på nationalt og regionalt plan kan iværksættes som en metode til opfølgning af anbefalinger vedrørende sådanne aktiviteter til udvikling af politikker.

Støtteprogrammet for IKT -politik

Aktioner til fremme af indførelse af informations- og kommunikationsteknologi (IKT) i virksomheder, administrationer og den offentlige sektors tjenester er først og fremmest blevet gennemført inden for rammerne af eEurope-initiativet, der fremmer koordineringen af medlemsstaternes aktioner[22]. Disse aktioner omfatter finansiering af eTEN (TEN Telecom) ordningen[23], som støtter validering og udbredelse af transeuropæiske IKT-baserede tjenester. Programmet omfatter også eContent-programmet[24], som har til formål at fremme udviklingen af digitalt indhold i Europa og Modinis, som yder direkte støtte til benchmarking-aktiviteter, undersøgelser, forummer samt PR- og oplysningskampagner til støtte for gennemførelsen af eEurope.

Anvendelsen af IKT i både den private og den offentlige sektor er et nøgleelement med hensyn til forbedring af innovationsresultater og konkurrenceevne. IKT er rygraden i vidensøkonomien. Det er også en katalysator for organisatoriske forandringer og innovation. Ud over at være en sektor med stor vækst tegner IKT sig for en betydelig og stigende del af merværdien af alle varer og tjenester. I EU, f.eks., vurderes det, at ca. 0,7 % af den årlige produktivitetsstigning på 1,4 % fra 1995 til 2000 kan tilskrives IKT.

IKT er med til at opfylde den øgede efterspørgsel efter bedre sundhedspleje (eHealth), effektiv uddannelse og livslang læring (eLearning), en højre livskvalitet for de ældre, større sikkerhed og integration samt bedre deltagelse i samfundslivet. IKT gør det muligt at levere offentlige tjenester og digitalt indhold mere effektivt og på en mere målrettet, brugertilpasset og tilgængelig måde. Investeringerne i IKT og anvendelse af online-tjenester i Europa er imidlertid lavere og langsommere end hos vores vigtigste konkurrenter, især i tjenesteydelsessektorerne. Fra 1995 til 2001 var investeringerne i IT-kapitalgoder 1,6 % af BNP lavere end i USA[25]. Selv om hovedansvaret for investeringsprogrammer ligger hos erhvervslivet og de nationale administrationer, har Fællesskabet en rolle at spille. Rådet (Telekommunikation) efterlyste derfor i december 2004 en helhedspolitik på IKT-området. Dette blev gentaget af Det Europæiske Råd i marts 2005, som anmodede Kommissionen om at forberede et nyt initiativ for informationssamfundet.

Støtteprogrammet for IKT -politik vil være et af midlerne til at støtte aktioner identificeret i det nye initiativ, der benævnes ”i2010: Det europæiske informationssamfund”, som annonceret i Kommissionens meddelelse i februar 2005 om et nyt afsæt for Lissabon-strategien[26]. Det vil stimulere en bredere anvendelse af IKT hos borgeren, i virksomhederne og hos myndigheder og sigte mod en intensivering af de offentlige investeringer i IKT. Programmet kommer til at bygge på erfaringerne fra programmerne eTen, eContent og Modinis, samtidig med at det forbedrer synergieffekterne mellem disse og øger deres virkning. Programmet vil støtte aktioner til udvikling af et europæisk samarbejdsområde for information og til styrkelse af det indre marked for informationsprodukter og – tjenester. Det vil søge at stimulere innovation gennem en større udbredelse af og større investeringer i IKT med det formål at udvikle et inklusivt informationssamfund samt mere effektive tjenester på områder af offentlig interesse og skabe forbedret livskvalitet. Det vil også tage fat om problemerne med fragmenteringen af det europæiske marked for digitalt indhold ved at støtte produktion og distribution af europæisk online indhold og fremme den kulturelle og sproglige mangfoldighed i Europa og vil fra 2008 opfølge programmet eContent+, der for nylig er blevet vedtaget af Rådet og Europa-Parlamentet.

Selv om størstedelen af finansiel støtte til udbredelsen og den bedste anvendelse af IKT kommer fra den private sektor og medlemsstaterne, muliggør fællesskabsstøtte især udviklingen af fælles fremgangsmåder og koordinerede aktioner, udveksling af god praksis og udbredelse af interoperable løsninger i hele EU. Den spiller også en vigtig rolle med hensyn til fremme af et flersproget miljø med respekt for den kulturelle forskelligartethed. Fællesskabets indsats er også væsentlig for at sikre en ordentlig sammenhæng med EU’s politikker på andre områder, herunder de retlige rammer for e-kommunikation og fjernsyn uden grænser, samt det indre marked, beskæftigelse, uddannelse og ungdom, bæredygtig udvikling, sikkerhed og handelspolitik.

Programmet ”Intelligent Energi – Europa”

Programmet ”Intelligent Energi – Europa” (2003—2006)[27] vil blive videreført og udvidet under rammeprogrammet. Programmet ”Intelligent Energi – Europa”, der er baseret på traktatens artikel 175, stk. 1, har til formål at støtte bæredygtig udvikling i relation til energi og at bidrage til opfyldelsen af de generelle mål for miljøbeskyttelse, forsyningssikkerhed og konkurrenceevne.

Næsten 94 % af alle emissioner af drivhusgasser skyldes energiforbrug, og transport er ansvarlig for 90 % af stigningen i CO2-emissionerne. Effektiv energiudnyttelse og vedvarende energikilder er af afgørende betydning for opfyldelse af Kyoto-målene og for at mindske Europas stadig større afhængighed af energiimport, som vil kunne komme helt op på 70 % i 2030. EU har arbejdet hen imod et ambitiøst mål, der går ud på, at 12 % af det interne bruttoenergiforbrug inden 2010[28] skal udgøres af vedvarende energi, og at det endelige energiforbrug skal reduceres yderligere, men disse mål kan ikke nås, medmindre der gøres en betydelig ekstraindsats både i medlemsstaterne og på fællesskabsplan. EU selv har fastlagt klare kvantitative mål for anvendelse af intelligent energi, der skal være opfyldt inden 2010. Disse mål omfatter en fordobling af andelen af vedvarende energikilder i EU’s energiforbrug op til 12 %, idet andelen af elektricitet, der genereres ved hjælp af vedvarende energikilder skal øges til 21 %, og andelen af biobrændstoffer skal øges til 5,75 % i al benzin og diesel, der anvendes til transport. Der skal også opfyldes en række mere kvalitative mål som f.eks. øget salg af energieffektive produkter/apparater og udvidelse af højeffektiv kraftvarmeproduktion. Der er fremsat to vigtige forslag om, at medlemsstaterne yderligere skal reducere mængden af energi til endeligt forbrug med 1 % om året, og om reduceret energiforbrug i energiforbrugende produkter og en række produkter, der opfylder kravene til miljødesign.

Parallelt med disse lovgivningsforanstaltninger har Fællesskabet gennemført programmer til støtte for gennemførelsen af fællesskabslovgivningen. Programmet ”Intelligent Energi – Europa” er Fællesskabets ikke-teknologiske program på energiområdet, og det fokuserer på fjernelsen af ikke-tekniske hindringer, skabelsen af markedsmuligheder og oplysningsvirksomhed.

En forhåndsevaluering af det program, der skal efterfølge ”Intelligent Energi – Europa”, konstaterede, at det nuværende program er omkostningseffektivt, og at det nye program bør sikre kontinuiteten.

Programmet ”Intelligent Energi – Europa” under rammeprogrammet søger derfor at accelerere indsatsen i forbindelse med den fastlagte fællesskabsstrategi og de fastlagte fællesskabsmål på området bæredygtig energi, navnlig: at fremme udviklingen og gennemførelsen af regelsæt på energiområdet; at øge investeringerne i de nye og mest effektive teknologier og at øge anvendelsen og efterspørgslen efter energieffektivitet, vedvarende energikilder og energimæssig diversificering, herunder i transportsektoren, gennem formidling af information og viden til de vigtigste aktører i EU. Programmet vil være med til at formindske afstanden mellem vellykket demonstration af innovativ teknologi og faktisk indførelse af den på markedet, så den kan opnå almindelig udbredelse. Det vil også bidrage til at styrke den administrative kapacitet, både til udarbejdelse af strategier og politikker og til gennemførelse af eksisterende bestemmelser, især for så vidt angår nye medlemsstater. Programmet vil også sigte mod bæredygtig økonomisk vækst med jobskabelse, større social samhørighed og større livskvalitet, samtidig med at det forhindrer spild af naturressourcer.

Programmet vil blive struktureret med tre specifikke områder: (i) forbedring af energieffektiviteten og rationel energiudnyttelse, navnlig i bygge- og i industrisektorerne (”SAVE”); (ii) nye og vedvarende energikilder til central og decentral produktion af elektricitet og varme samt integration heraf i det lokale miljø og i energisystemerne (”ALTENER”); (iii) energimæssige aspekter af transport, brændstofsdiversificering, f.eks. ved hjælp af nye energikilder, der er ved at blive udviklet, og vedvarende energikilder, samt energieffektivitet på transportområdet (”STEER”). Programmet vil desuden stille midler til rådighed for horisontale initiativer, der integrerer energieffektivitet og vedvarende energikilder inden for forskellige sektorer og/eller kombinerer forskellige instrumenter, værktøjer og aktører inden for samme aktion eller projekt.

Den internationale dimension af programmet ”Intelligent Energi – Europa” (”COOPENER”) vil blive videreført inden for rammerne af de nye instrumenter for ekstern bistand, der blev foreslået af Kommissionen i september 2004[29].

Der vil blive ydet støtte til to hovedtyper af projekter: dels til projekter til PR og formidling, som forventes at fremme de generelle betingelser for bæredygtige energiteknologier, herunder administrative strukturer, generel viden, horisontalt og vertikalt samarbejde og netværkskabelse samt bedre implementering af de retlige rammer; dels til markedsintroduktionsprojekter, der systematisk fremme udbredelsen af nye bæredygtige energiteknologier.

For så vidt angår gennemførelsen og ledelsen af programmet overvejer Kommissionen at udvide de kompetenceområder, der er tildelt det nyligt oprettede ”Forvaltningsorganet for intelligent energi”, og uddelegere ledelsesopgaver, der ikke indebærer politiske valg, til dette organ.

FORVALTNING AF DET NYE RAMMEPROGRAM FOR KONKURRENCEEVNE OG INNOVATION

Selv om de programmer, der indgår i rammeprogrammet, har deres egne forvaltningsudvalg og fastlægger deres egne arbejdsprogrammer, vil rammeprogrammet sørge for en sammenhængende indfaldsvinkel til de overordnede mål. Implementeringsinstrumenter vil ofte blive anvendt i forbindelse med mere end blot et program, og de bliver derfor lettere at forstå for brugerne. Rammeprogrammet vil derfor være mindre kompliceret end de nuværende ordninger, hvor der findes forskellige finansieringsordninger- og instrumenter.

For eksempel:

- Fællesskabets finansielle instrumenter vil blive brugt til at støtte SMV’er i traditionelle sektorer og SMV’er, der investerer i IKT-, innovations- og miljøteknologier.

- Støttetjenester for virksomheder og innovation vil spille en vigtig rolle i sikringen af SMV’ernes adgang til oplysninger om, hvordan det indre marked fungerer, og hvilke muligheder det byder på, og de vil sikre feedback fra SMV’erne til brug ved udviklingen af politikker og gennemførelsen af konsekvensanalyser samt hjælpe virksomhederne med at samarbejde på tværs af grænserne. De vil desuden sprede oplysninger og øge kendskabet til innovationsrelaterede politikker, lovgivning og støtteprogrammer, fremme udnyttelsen af resultaterne af forskningsprogrammer og skabe formidlingstjenester for overførsel af teknologi og viden og for dannelsen af partnerskaber mellem aktører inden for innovation[30].

- Netværkssamarbejde mellem interessenter vil komme til at udgøre en central del af programmet. Det fremmer strømmen af viden og ideer, hvilket i sig selv er en altafgørende betingelse for innovation.

Det er meningen, at visse opgaver vedrørende særprogrammerne styres indirekte af Kommissionen gennem nye og/eller tilpasning af eksisterende forvaltningsorganer. Dette gælder især for projekter på energiområdet, som vil blive styret og gennemført af det udvidede "Forvaltningsorgan for Intelligent Energi". Fællesskabets finansielle instrumenter vil først og fremmest blive forvaltet af Den Europæiske Investeringsbank (EIF). Samarbejdet med internationale finansielle institutioner vil omfatte internationale udviklingsbanker som f.eks. Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD).

Sammenhæng med andre politikker

Rammeprogrammet, strukturfondene og udvikling af landdistrikterne

Den regionale dimension er af afgørende betydning for forbedringen af konkurrenceevne og innovation i Europa. Kommissionens foreslåede nye samhørighedspolitik beskæftiger sig med vedvarende regionale skævheder på disse områder ved at gøre konkurrenceevne og innovation til et eksplicit og centralt grundlag for strukturfondenes intervention under målene ”Konvergens” og ”Regional konkurrenceevne og beskæftigelse”. Kommissionen vil desuden komme med forslag til strategiske retningslinjer med hensyn til samhørighed, som fastlægger, hvordan prioriteringerne på EU-niveau – herunder konkurrenceevne og innovation – bør inddrages af de nationale og regionale myndigheder, der er ansvarlige for forvaltningen af strukturfondene. Retningslinjerne vil være en anledning til kraftigt at opfordre de forvaltende myndigheder til at foretage investeringer, der komplementerer EU's politik med hensyn til konkurrenceevne og innovation. Hvis disse mål skal opfyldes effektivt, skal interventionerne baseres på en forståelse af SMV’ernes behov, effektive politikker til fremme af initiativ og iværksætterånd, innovation og anvendelse af IKT, investeringer i miljøteknologier, energiforbrug og god praksis med hensyn til låneinstrumenter og instrumenter til fremskaffelse af egenkapital samt på teknologioverførsel.

Lignende betragtninger gælder også for mange interventioner under politikken for udvikling af landdistrikter. Med dens centrale mål – forbedret konkurrenceevne i fødevarekæden, bæredygtig jordforvaltning, erhvervsmæssig diversificering og lokaludvikling – er den med til at bringe bæredygtig udvikling, vækst og beskæftigelse til landdistrikter i hele EU. Der lægges særlig vægt på innovation. Det fleste virksomheder i landdistrikterne er SMV’er, og af disse er en stor del mikrovirksomheder og små virksomheder, hvis adgang til innovation og IKT er livsvigtig.

Regioner, der er støtteberettigede under strukturfondenes konvergensmål, opfordres til at deltage i udvekslinger organiseret under rammeprogrammet, således at der kan tages hensyn til deres særlige forhold ved fastlæggelsen af god praksis tilpasset deres behov.

Hvor rammeprogrammet fastlægger og fremmer bedste praksis og ekspertise på disse områder, bør samhørighedsfonde og den nye fond for udvikling af landdistrikterne ideelt set anvendes af nationale og regionale myndigheder som det vigtigste instrument til at bringe dem, som halter bagefter, op på disse ekspertiseniveauer for at øge regional konkurrenceevne og innovation og derved reducere skævhederne. Forslag til regional finansiering vil blive udarbejdet af de regionale organer, således at de opfylder disses behov og ambitioner (i god overensstemmelse de styrkede principper om subsidiaritet og proportionalitet). Man skal derfor være forsigtig med ikke at kompromittere samhørighedsprincippet eller komme i konflikt med strukturfondenes bottom up-ledelsesstruktur. Medlemsstaterne og regionerne bør dog aktivt tilskyndes af rammeprogrammet til at sikre, at foranstaltninger, der støttes under EFRU og ELFUL, følger eksempler på bedste praksis på området, som udviklet og defineret inden for rammerne af rammeprogrammets aktioner, navnlig gennem aktiviteter inden for netværksdannelse.

Rammeprogrammet og det 7. rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration

Konkurrenceevne og innovation i Europa vil blive støttet både under det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (FP7-RTD) og under rammeprogrammet. Disse programmer vil være komplementære og styrke hinanden gensidigt i deres bidrag til opfyldelsen af Lissabon-målene.

Rammeprogrammet vil vedrøre både teknologiske og ikke-teknologiske aspekter af innovation. For så vidt angår teknologisk innovation vil det fokusere på nedstrømsdelen af forsknings- og innovationsprocessen. Mere præcist vil det fremme innovationsstøttetjenester til overførsel og anvendelse af teknologi, projekter til implementering og markedsudbredelse af eksisterende ny teknologi inden for områder som IKT, energi og miljøbeskyttelse[31] samt udvikling og koordinering af nationale og regionale innovationsprogrammer og -politikker. Det vil også forbedre innovative SMV’ers muligheder for adgang til eksterne finansieringskilder, herunder til F&U og innovationsaktiviteter, samt fremme SMV’ernes deltagelse i FP7-RTD.

FP7-RTD vil fortsætte og vil styrke støtten til tværnationalt samarbejde inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, især mellem virksomheder og offentlige forskningsinstitutioner, til særlige FTU-ordninger til fordel for SMV’er og til forskeres mobilitet mellem firmaer og akademiske institutioner. Det vil i denne forbindelse fokusere mere på industriens teknologiske innovationsbehov og indføre nye aktioner i form af fælles teknologiske initiativer inden for nøgleområder af interesse for industrien. Det vil også yderligere fremme spredningen og anvendelsen af forskningsresultater inden for projekter og på specifikke tematiske områder samt koordineringen af nationale forskningsprogrammer og – politikker. Støtte til tværnationalt samarbejder mellem forskningsbaserede regionale klynger vil komplementere lignende aktiviteter under rammeprogrammet, der fokuserer på regionale innovationsaktioner og -politikker.

Rammeprogrammet og livslang læring

Uddannelse er af afgørende betydning for at sikre, at Europas menneskelige kapital vedligeholdes med de færdigheder og den viden, der er nødvendig for innovation. En højt kvalificeret arbejdsstyrke tilpasser sig bedre virksomheders hurtigt skiftende behov og finder det lettere at skifte til nye arbejdspladser. Uddannelse bidrager også til spredning af viden og til den proces, hvor organisationer lærer af deres erfaringer og forbedrer deres processer, produkter og tjenester. Europa har brug for flere og bedre investeringer i uddannelse, og vedtagelsen af den foreslåede afgørelse om etablering af et ”integreret handlingsprogram inden for livslang læring”[32] vil være med til at fremme iværksætterånd, støtte vedvarende erhvervsuddannelse og hjælpe organisationer til at blive ”lærende organisationer”.

Den Europæiske Socialfond (ESF) vil også som en prioritet støtte systemer for livslang læring som en del af dens prioriterede politik for at øge arbejdstagernes og virksomhedernes tilpasningsmuligheder, især ved at fremme en forøgelse af virksomhedernes, især SMV’ernes investeringer i menneskelige ressourcer, og arbejdstagere.

Rammeprogrammet, ESF og programmet for livslang læring, især aktioner under Leonardo da Vinci, støtter således hinanden gensidigt.

Aktioner til støtte for digitale færdigheder vil tage hensyn til det arbejde med basale færdigheder, der udføres under programmet ”uddannelse og erhvervsuddannelse 2010”, og til den støtte, der ydes til digitale færdigheder under ”programmet for livslang læring”.

Rammeprogrammet og transeuropæiske net

Det er af afgørende betydning for konkurrenceevnen og den samfundsøkonomiske kohæsion i EU, at de transeuropæiske net på transport-, telekommunikations- og energiinfrastrukturområdet færdigetableres og kommer i drift. Adgangen til nettene er en nøglefaktor for SMV’ernes succes på det indre marked, som det også anføres i artikel 154 i traktaten. Rammeprogrammet og politikken vedrørende transeuropæiske net styrker hinanden ved at bidrage til at fremme virksomhedernes konkurrenceevne: f.eks. støtter programmet ”Intelligent Energi – Europa” mere rationelle, effektive og bæredygtige mønstre for energiforbrug ved at identificere og fjerne administrative hindringer, kommunikationshindringer og andre ikke-teknologiske hindringer. Rammeprogrammet vil således lette sammenkoblingen med og adgangen til det transeuropæiske energinet.

Høringer og konsekvensanalyse

Kommissionens forslag til rammeprogrammet har gennemgået en konsekvensanalyse og en offentlig høring. Interessenternes synspunkter vedrørende det foreslåede rammeprogram blev indsamlet fra december 2004 til februar 2005 på grundlag af et høringsdokument. Dette fokuserede på fordelene og merværdien ved at samle forskellige elementer i et enkelt program, og på programmets forbindelse til andre fællesskabsforanstaltninger vedrørende konkurrenceevne og innovation. Der er separat blevet gennemført høringer af interessenter vedrørende nogle af de specifikke dele af rammeprogrammet.

Idéen med at skabe en ramme for en indsats til fremme af konkurrenceevne og innovation fik generelt et positivt feedback, selv om nogle frygtede, at identiteten, synligheden og det politiske fokus for de enkelte programmer ville blive svækket. Programmets vigtigste mål fandt også overvældende støtte, især støtten til innovation. Respondenterne var enige om, at der var et klart behov for intervention på EU-plan på disse områder, selv om det er medlemsstaterne, der har hovedansvaret. De fleste interessenter så det foreslåede rammeprogram som en anledning til at gøre delprogrammerne i rammeprogrammet mere brugervenlige og lettere tilgængelige for SMV’erne.

Høringsprocessen frembragte mange nyttige kommentarer og forslag. Disse var imidlertid mere relevante for programmerings- og gennemførelsesfaserne end for retsakten, og de vil indgå på et passende tidspunkt.

Subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet

I overensstemmelse med programmets retsgrundlag, vil programmet beskæftige sig med de udfordringer, der er identificeret på proportionel vis og i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet[33]. Alle de områder, der er omfattet af rammeprogrammet, er medlemsstaternes og Fællesskabets fælles ansvarsområder[34]. Rammeprogrammet vil kun intervenere, hvor det kan påvises, at der kan opnås en merværdi ved at arbejde gennem fællesskabsinstrumenter for at forbedre spredning til nationalt eller subnationalt niveau eller for at opnå fællesskabsmål. De forvaltningsudvalg, der nedsættes for forskellige af programmets komponenter, vil sikre, at de støttede aktiviteter er i overensstemmelse med medlemsstaternes prioriteringer. Proportionaliteten vil først og fremmest blive sikret ved at målrette interventionerne mod områder, hvor markedet svigter.

Programmets instrumenter er også i overensstemmelse med principperne om subsidiaritet og proportionalitet.

- Fællesskabets finansielle instrumenter for SMV’er vil øge virkningen af nationale instrumenter med opbakning af EIF's AAA-klassifikation. Disse instrumenters proportionalitet sikres ved at skabe en løftestangseffekt gennem markedsbaserede formidlere. Disse vil tage sig af problemer, der bliver ved med at opstå til trods for integrationen af markedet for finansielle tjenester som følge af erkendte og vedvarende markedssvigt, og de vil komplementere andre EIF-interventioner (baseret på egne midler) samt andre internationale finansielle institutioners aktiviteter. Den europæiske dimension vil sikre spredningen af god praksis ved anvendelsen af sådanne instrumenter, og den vil også stimulere koordinerede aktiviteter. I mange medlemsstater er der her en mangel, og adgangen til passende finansiering er stadig en hindring for iværksætterånd, innovation, udviklingen af informationssamfundet og udviklingen og anvendelsen af miljøteknologier.

- Fællesskabsstøtte til europæiske støttetjenester for virksomheder og innovation vil hjælpe partnerorganisationer, der arbejder i medlemsstaterne til at kunne tilbyde SMV’erne yderligere støttetjenester og fremme virksomhedssamarbejde i hele EU. Med en fælles støttestruktur vil de enkelte centre være i stand til at tilbyde decentraliserede oplysnings- og rådgivningstjenester. Proportionaliteten sikres gennem samarbejde med partnerorganisationer, der er godt integrerede i det økonomiske liv i deres region.

- Aktioner med henblik på udvikling af politikker, f.eks. udveksling af erfaringer, benchmarking og koordinering af nationale politikker, vil hjælpe myndighederne med at forbedre deres politiske indfaldsvinkler vedrørende betingelserne for iværksætterånd, udvikling af SMV'er, innovation, økoinnovation og udvikling og tilpasning af IKT. Sådanne udvekslinger er en del af den åbne koordinationsmetode og bruges som et værktøj til at hjælpe nationale myndigheder med at forbedre politikken for deres egen indsats. De kan følges op af samarbejder ”twinning”, hvis særlige merværdi ved en EU-indsats kommer fra deres tværnationale aspekter.

- Den største del af støtten til innovationsprojekter for erhvervslivet i Europa stammer fra nationale og regionale programmer og ordninger. Programmerne er dog stadig fragmenterede langs nationale og regionale linjer, og kan derfor ofte ikke trække på det kreative potentiale, der findes i andre EU-lande. Støtte til samarbejde mellem nationale og regionale innovationsprogrammer for erhvervslivet tackler dette problem, især gennem udvekslinger og fremme af bedste praksis.

- Projekter med omkostningsdeling, f.eks. implementeringsprojekter, pilotprojekter og markedsintroduktionsprojekter, vil have til formål at stimulere innovation, dannelse af netværker af interessenter samt overførsel og markedsindførelse af nye teknologier, ofte på tværnationalt grundlag. Finansiel støtte til sådanne projekter vil blive fastlagt på grundlag af aktionens merværdi som følge af en indsats på EU-plan og i overensstemmelse med det relevante programs mål og arbejdsprogram.

Budgetmæssige virkninger

I ”finansieringsoversigten til forslaget”, som forelægges sammen med afgørelsen, redegøres for de vejledende budgetmæssige virkninger. Disse er forenelige med den finansielle programmering for perioden 2007-2013, som foreslået af Kommissionen[35].

2005/0050 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE

om et rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (2007-2013)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 156, artikel 157, stk. 3, og artikel 175, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen[36],

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[37],

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[38],

efter proceduren i traktatens artikel 251[39], og

ud fra følgende betragtninger:

På Det Europæiske Råds møde i Lissabon i marts 2000 blev der opstillet en målsætning om at gøre EU's økonomi til den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden. Mødet understregede betydningen af at skabe et gunstigt klima for små og mellemstore virksomheder (SMV’er), og anså det for vigtigt at udbrede god praksis og opnå større konvergens mellem medlemsstaterne. På Det Europæiske Råds møde i Göteborg i juni 2001 blev Fællesskabets strategi for en bæredygtig udvikling fastlagt for at sikre, at økonomisk vækst, social integration og miljøbeskyttelse går hånd i hånd. Virksomhedernes produktionsmønstre spiller en vigtig rolle for en bæredygtig udvikling.

For at bidrage til at fremme konkurrenceevne og innovation i Fællesskabet, vidensamfundets udvikling og en bæredygtig udvikling baseret på afbalanceret økonomisk vækst bør der iværksættes et rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (herefter benævnt "rammeprogrammet").

Dette er i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse til forårets Europæiske Råd ”Vækst og beskæftigelse: en fælles opgave - Et nyt afsæt for Lissabon-strategien”[40], som opfordrer til en indsats for at fremme vækst og konkurrenceevne og for at gøre Europa til et mere attraktivt sted at investere og arbejde, og i hvilken det igen anføres, at iværksætterinitiativer skal stimuleres, at tilstrækkelig risikovillig kapital skal tiltrækkes til nystartede virksomheder, og at der skal opretholdes et stærkt europæisk industrielt grundlag, mens innovation og især økoinnovation, dvs. innovation der er relateret til eller anvender miljøteknologi, indførelse af informations- og kommunikationsteknologi (IKT) og en bæredygtig anvendelse af ressourcer bør fremmes. Mens konkurrenceevne i vid udstrækning frembringes af et dynamisk erhvervsliv i åbne markeder med konkurrence og understøttet af de rette rammebetingelser, især af innovationsfremmende regler og bestemmelser, har finansiering fra Fællesskabets side en rolle at spille med hensyn til at virke som katalysator for støtte og med hensyn til at tilbyde komplementerende finansiering for at tackle situationer, hvor markedet svigter.

Rammeprogrammet bør samle de specifikke fællesskabsforanstaltninger på områderne iværksætterånd, SMV’er, industriel konkurrenceevne, innovation, informations- og kommunikationsteknologi (IKT), miljøteknologi og intelligent energi, som indtil nu har været omfattet af Rådets afgørelse 96/413/EF af 25. juni 1996 om iværksættelse af et EF-handlingsprogram til forbedring af den europæiske industris konkurrenceevne[41], Rådets beslutning 2000/819/EF af 20. december 2000 om et flerårigt program til fremme af initiativ og iværksætterånd, navnlig for små og mellemstore virksomheder (SMV)[42], Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/2000 af 17. juli 2000 om det finansielle instrument for miljøet (Life)[43], Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2256/2003/EF af 17. november 2003 om et flerårigt program for overvågning af eEurope 2005-handlingsplanen, formidling af god praksis og forbedring af net- og informationssikkerheden[44], Rådets beslutning 2001/48/EF af 22. december 2000 om vedtagelse af et flerårigt fællesskabsprogram til fremme af udvikling og brug af europæisk digitalt indhold på de globale net og til fremme af sproglig mangfoldighed i informationssamfundet[45], Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1336/97/EF af 17. juni 1997 om et sæt retningslinjer for transeuropæiske telenet[46] og Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1230/2003/EF af 26. juni 2003 om et flerårigt program for tiltag på energiområdet: "Intelligent Energi - Europa"[47].

Rammeprogrammet fastlægger en række fælles mål, de samlede budgetrammer for opfyldelse af disse mål, forskellige typer gennemførelsesforanstaltninger samt ordninger til overvågning og evaluering og til beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser.

Rammeprogrammet bør ikke omfatte forskning og teknologiske udviklingsaktiviteter, der gennemføres i henhold til traktatens artikel 166, og bør supplere Fællesskabets rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse […] af …[48] .

Rammeprogrammets fælles mål bør søges opfyldt gennem særprogrammerne ”iværksætter- og innovationsprogrammet”, ”støtteprogrammet for IKT-politik” og programmet ”Intelligent Energi – Europa”.

Denne afgørelse fastlægger for hele programmets varighed en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden, jf. punkt 33 i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren[49].

Der bør til hvert særprogram afsættes et specifikt og vejledende budget.

For at sikre, at finansieringen begrænses til at tackle markedssvigt, og for at undgå markedsforvridninger bør rammeprogrammets finansiering være i overensstemmelse med Fællesskabet statsstøtteregler og de dermed følgende instrumenter samt Fællesskabets definition af SMV’er.

Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) og protokollerne til associeringsaftalerne indeholder bestemmelser om de pågældende landes deltagelse i fællesskabsprogrammer. Andre landes deltagelse bør være mulig, når aftaler og procedurer tillader dette.

Rammeprogrammet og særprogrammerne bør overvåges og evalueres regelmæssigt for at give mulighed for tilpasninger.

Der bør desuden træffes passende foranstaltninger for at forebygge uregelmæssigheder og svig, og der bør tages skridt til at geninddrive midler, som er tabt, uretmæssigt udbetalt eller ukorrekt anvendt, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser[50], Rådets Forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder[51] og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)[52].

I industri- og tjenesteydelsessektorerne afhænger virksomhedernes vækst af deres evne til hurtigt at tilpasse sig forandringer og udnytte deres innovative potentiale. Denne udfordring vedrører virksomheder af alle størrelser, men er særlig vigtig for mindre virksomheder. Det er derfor hensigtsmæssigt at iværksætte et særprogram benævnt ”iværksætter- og innovationsprogrammet".

Fællesskabet kan være katalysator og koordinator for medlemsstaternes indsats. Det kan bidrage til, og det kan supplere deres resultater, især ved at fremme udvekslingen af nationale og regionale erfaringer og praksis, ved at definere og sprede bedste praksis og ved at bidrage til tilvejebringelsen af et EU-dækkende udbud af tjenester til fordel for erhvervsliv og innovation, især for SMV'er.

I Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet ”Fremme af teknologi til bæredygtig udvikling: En EU-handlingsplan for miljøteknologi[53]” efterlyses fællesskabsprogrammer, der kan støtte udviklingen og indførelsen af miljøteknologi, samt mobilisering af finansielle instrumenter til risikodeling ved investering i miljøteknologi.

Markedsbaserede finansielle fællesskabsinstrumenter for SMV’er supplerer og øger virkningen af finansielle ordninger på nationalt plan. De kan fremhjælpe private investeringer til skabelse af nye, innovative virksomheder, og de kan støtte virksomheder med stort vækstpotentiale i deres ekspansionsfase for at mindske effekten af ”ubalancer” med hensyn til frembringelse af egenkapital. De kan forbedre de eksisterende SMV’ers adgang til lånefinansiering af aktiviteter, der støtter deres konkurrenceevne og vækstpotentiale.

Den Europæiske Investeringsfond (EIF) er Fællesskabets specialiserede middel til fremskaffelse af risikovillig kapital og garantiinstrumenter for SMV’er. Den bidrager til opfyldelsen af Fællesskabets mål, herunder et videnbaseret samfund, innovation, vækst, beskæftigelse og fremme af iværksætterånd. EIF sikrer den nødvendige kontinuitet i forvaltningen af Fællesskabets programmer og har opbygget stor erfaring heri. EIF’s forvaltning af Fællesskabets finansielle instrumenter for SMV’er på Kommissionens vegne er således i uafhængige evalueringer blevet karakteriseret som god praksis. EIF besidder også den nødvendige ekspertise til at støtte aktioner baseret på partnerskaber mellem det offentlige og det private, iværksat af medlemsstaterne, med det formål at tiltrække høj -risiko investeringer fra kapitalmarkederne til fordel for innovative små virksomheder.

Forestående forandringer i det finansielle miljø og nye regnskabsstandarder gør de finansielle institutioner mere følsomme over for risici, medfører en ratingkultur og kan medføre en stramning af kreditterne til SMV’er, i det mindste i en overgangsperiode. Iværksætter- og innovationsprogrammet bør derfor reagere på SMV'ernes skiftende finansielle behov, herunder behovet for nærhedsfinansiering og deres tilpasning til det nye finansielle miljø, samtidig med at man undgår markedsforvridninger.

Tjenester til støtte for virksomheder og innovation spiller en vigtig rolle med hensyn til at sikre SMV'erne adgang til information om, hvordan det indre marked for varer og tjenester fungerer, og hvilke muligheder det giver, samt om tværnational overførsel af innovation, viden og teknologi. De kan også spille en afgørende rolle med hensyn til at fremme SMV’ernes adgang til oplysninger om fællesskabslovgiving, som vedrører dem, og om fremtidig lovgivning, således at de kan forberede sig og foretage tilpasninger på en omkostningseffektiv måde. Eksterne evalueringer har understreget, at den horisontale rolle i leveringen af EU’s tjenester til støtte for virksomheder bør styrkes. Dette vedrører spredning af oplysninger om Fællesskabets programmer og fremme af SMV’ernes deltagelse i disse programmer, især SMV’ernes deltagelse i Fællesskabets rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration. Evalueringer har også understreget betydningen af at fremme samspillet mellem Kommissionen og SMV’erne.

Fællesskabet skal skaffe sig et sundt analytisk grundlag til støtte for dets politik på områderne SMV'er, iværksætterånd, innovation og konkurrenceevne i industrisektorerne. Et sådant grundlag bør tilføre merværdi til de oplysninger, der er til rådighed på nationalt niveau inden for disse områder. Fællesskabet bør sørge for en fælles udvikling af konkurrenceevnestrategier for industri- og tjenesteydelsessektorerne og for fremme af bedste praksis i relation til et iværksættermiljø og en iværksætterkultur, herunder virksomhedernes sociale ansvar og lige muligheder for kvinder og mænd, samt for forbedring af etableringsmulighederne for unge iværksættere.

Det Europæiske Råds møde den 20. og 21. marts 2003 prioriterede innovation og iværksætterånd og understregede, at det var nødvendigt for Europa at gøre mere for at omsætte ideer til reel værditilvækst. Mødet opfordrede til en yderligere indsats for at skabe de betingelser, under hvilke virksomhederne bliver innovative. Den lineære model for innovation, der antager, at forskning fører direkte til innovation, har vist sig at være utilstrækkelig til at forklare innovationsresultater og til at udforme passende innovationspolitikker. Hvis man erkender, at virksomhederne er kernen i innovationsprocessen, bør finansiering til stimulering af virksomhedernes innovationsaktiviteter og forberedelse af markedsindførelse af innovation samt innovationsstyring og -kultur placeres under iværksætter- og innovationsprogrammet. Dette bør hjælpe med til at sikre, at innovation virker til fremme af konkurrenceevnen og finder praktisk anvendelse på virksomhedsniveau. På Det Europæiske Råds møde den 25. og 26. marts 2004 blev det også anført, at rene teknologier er altafgørende for fuldt ud at udnytte synergieffekter mellem virksomheder og miljøet. Fremme af økoinnovation, som omfatter innovative rene teknologier, kan bidrage til at udnytte deres potentiale.

Markedet for overførsel af viden og optagelse heraf er ofte uigennemskueligt, og manglende oplysninger eller kontakter skaber markedshindringer. Virksomhederne finder det også vanskeligt at integrere teknologier, der ikke er en del af deres traditionelle aktivitetsområde, og at tilegne sig nye færdigheder. De finansielle risici kan være store i forbindelse med innovation, indtjening kan forsinkes af udviklingsvanskeligheder, og beskatningen af hhv. succes og fiasko er måske ikke neutral. Der kan være mangel på de færdigheder, der er nødvendige for at udnytte forskellige muligheder. Institutionelle eller lovgivningsmæssige hindringer kan forsinke eller underminere fremkomsten af nye markeder og adgangen til dem. Desuden kan økonomiske forhold være bestemmende for, om der finder innovation sted eller ej.

Disse hindringer for innovationsteknologiers markedsindtrængning er særlig relevante i forbindelse med miljøteknologier. Markedspriserne er alt for ofte ikke et helt korrekt udtryk for varers og tjenesters miljøomkostninger. Den del af omkostningerne, der ikke kommer til udtryk i markedspriserne, bæres af samfundet som helhed, og ikke af forureneren. Dette markedssvigt samt Fællesskabets interesse i bevare ressourcer, forhindre forurening og beskytte miljøet mere omkostningseffektivt, begrunder en øget støtte til økoinnovation.

Fællesskabets innovationsindsats har til formål at støtte udviklingen af innovationspolitikken i medlemsstaterne og deres regioner samt at fremme udnyttelsen af synergieffekterne mellem nationale, regionale og europæiske aktiviteter inden for innovationspolitik. Fællesskabet kan fremme tværnationale udvekslinger, gensidig læring og netværksdannelse og kan virke som en drivkraft for samarbejde om innovationspolitik. Dannelse af netværk blandt interessenterne er nøglen til at fremme strømmen af den viden og de ideer, der er nødvendige for innovation.

Rådets resolution fra mødet (Telekommunikation) den 9. december 2004 udgør grundlaget for forslaget om et nyt initiativ om informationssamfundet, der skal styrke informationssamfundets bidrag til Europas resultater. I sin meddelelse om et nyt afsæt for Lissabon-strategien foreslår Kommissionen, at der fokuseres på "sikring af kraftigere og vedvarende vækst og skabelse af flere og bedre job”. Den fremhæver anvendelsen af IKT i både den private og den offentlige sektor som nøgleelement med hensyn til forbedring af innovationsresultater og konkurrenceevne. Der bør derfor iværksættes et særprogram med benævnelsen ”støtteprogrammet for IKT-politik”.

IKT er rygraden i videnøkonomien. IKT tegner sig for ca. halvdelen af produktivitetsvæksten i moderne økonomier og skaber enestående løsninger til tackling af de vigtigste samfundsproblemer. Forbedringen af offentlige tjenester og forsyningspligtydelser skal gennemføres i tæt samarbejde med de relevante fællesskabspolitikker, f.eks. inden for områderne folkesundhed, uddannelse, miljø, transport samt udvikling og konkurrence i det indre marked.

Udbredelse og optimal anvendelse af innovative IKT-baserede løsninger bør stimuleres, især for tjenester inden for områder af offentlig interesse. Fællesskabsstøtte bør også fremme koordineringen og gennemførelsen af aktioner til udvikling af informationssamfundet i alle medlemsstaterne.

Midtvejsevalueringen af eTEN-programmet (Trans European Network for Telecom) anbefaler anvendelse af en fremgangsmåde, hvor Fællesskabets intervention baseres på efterspørgslen, for så vidt angår projekter til støtte for transeuropæiske tjenester på områder af offentlig interesse.

Kommissionens meddelelser om e-forvaltning[54] og e-sundhed[55] og Rådets konklusioner i forbindelse hermed opfordrer til en øget indsats inden for innovation, udveksling af god praksis og interoperabilitet og påpeger behovet for øgede synergieffekter mellem indbyrdes relaterede EU-programmer.

Der er blevet fastlagt retlige rammer for udfordringerne med hensyn til digitalt indhold i informationssamfundet. Disse er fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/98/EF af 17. november 2003 om videreanvendelse af den offentlige sektors informationer[56], Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet[57] og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/9/EF af 11. marts 1996 om retlig beskyttelse af databaser[58].

Forskellig praksis i medlemsstaterne skaber fortsat tekniske hindringer, der bremser bred adgang til og genanvendelse af den offentlige sektors informationer i Fællesskabet.

Fællesskabets indsats med hensyn til digitalt indhold bør tage hensyn til, at EU er et flersproget og multikulturelt område.

Naturressourcerne, der i henhold til traktatens artikel 174, skal udnyttes forsigtigt og rationelt, omfatter foruden vedvarende energikilder også olie, naturgas og faste brændstoffer, som er vigtige energikilder, men som også er de vigtigste kilder til CO2-emissioner.

I grønbogen ”På vej mod en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed”[59] anføres det, at EU i stadig højere grad er ved at blive afhængig af eksterne energikilder, og at denne afhængighed vil kunne stige til 70 % i løbet af 20 til 30 år. Den understregede derfor behovet for at afbalancere forsyningspolitikken i retning af en klar indsats for en efterspørgselspolitik, og den opfordrede til et bedre styret og mere miljøvenligt forbrug, især i transportsektoren og bygge- og anlægssektoren. Den opfordrede også til prioritering af udviklingen af nye og vedvarende energikilder for at tackle udfordringerne i forbindelse med den globale opvarmning og for at opfylde det mål, der allerede er opstillet i tidligere handlingsplaner og resolutioner, og som er, at 12 % af Fællesskabets interne bruttoforbrug inden 2010 skal dækkes af vedvarende energikilder.

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret ved hjælp af vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet[60] skal medlemsstaterne fastsætte nationale vejledende mål, der er i overensstemmelse med Fællesskabets vejledende mål på 12 % af Fællesskabets interne bruttoforbrug inden 2010 samt med det vejledende mål, at 21 % af Fællesskabets elforbrug inden 2010 skal produceres ved hjælp af vedvarende energikilder. I Kommissionens meddelelse ”Den vedvarende energis andel i EU”[61] advares der om, at målet på 12 % vedvarende energi i Fællesskabets samlede energiforbrug i 2010 ikke vil kunne opfyldes, medmindre der gøres en betydelig ekstraindsats.

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/91/EF af 16. december 2002 om bygningers energimæssige ydeevne[62] skal medlemsstaterne indføre minimumskrav om nye og allerede eksisterende bygningers energimæssige ydeevne for at sikre en energicertificering af bygninger, og desuden skal de indføre krav om regelmæssig kontrol af kedler og luftkonditioneringsanlæg i bygninger.

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/30/EF af 8. maj 2003 om fremme af anvendelsen af biobrændstoffer og andre fornyelige brændstoffer til transport[63] skal medlemsstaterne sikre, at en minimumsandel af biobrændstoffer og andre fornyelige brændstoffer markedsføres på deres område.

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/8/EF af 11. februar 2004 om fremme af kraftvarmeproduktion på grundlag af en efterspørgsel efter nyttevarme på det indre energimarked og om ændring af direktiv 92/42/EØF[64] skal medlemsstaterne analysere deres potentiale for højeffektiv kraftvarmeproduktion og etablere støtteordninger i overensstemmelse med det nærmere bestemte nationale potentiale.

For at fremme gennemførelsen af disse fællesskabsforanstaltninger, opnå større markedsgennemtrængning for vedvarende energikilder og forbedre energieffektiviteten er der behov for særlige programmer på fællesskabsplan for at skabe betingelserne for at bevæge sig mod bæredygtige energisystemer, især for at støtte standardiseringen af udstyr til frembringelse eller forbrug af vedvarende energikilder, øge udbredelsen af teknologi og sprede bedste praksis med hensyn til styring af efterspørgselssiden. Det samme gælder for fællesskabsforanstaltninger vedrørende mærkning af elektrisk og elektronisk udstyr, kontorudstyr og kommunikationsudstyr med energieffektivitet samt standardisering af udstyr til belysning, opvarmning og luftkonditionering. Der bør derfor iværksættes et særprogram med benævnelsen ”Intelligent Energi - Europa”.

Den fastlagte strategi for bæredygtig energi kan kun opnå fuld effekt, hvis der er en kontinuitet i forhold til Fællesskabets støtte til udvikling af politikker og gennemførelse heraf samt fjernelse af ikke-teknologiske hindringer gennem mere effektive kampagner, og ikke mindst gennem støtte til fremskyndelse af investeringer og stimulering af markedsudbredelsen af innovative teknologier i hele Fællesskabet.

Ud over miljøfordele kan det anføres, at vedvarende energikilder og energieffektivitet er blandt de hurtigst voksende industrier i Fællesskabet, og at de skaber nye, innovative arbejdspladser. Den europæiske industri for vedvarende energi er verdens førende med hensyn til udvikling af teknologier til produktion af elektricitet ved hjælp vedvarende energi. De fremmer den økonomiske og sociale samhørighed og betyder, at man undgår for stort ressourcespild.

Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1230/2003/EF af 26. juni 2003 om et flerårigt program for tiltag på energiområdet: "Intelligent Energi — Europa" (2003-2006)[65] ophører med at være gældende fra 31. december 2006.

Tre ud af de fire specifikke områder i dette program, der blev iværksat ved beslutning 1230/2003/EF, bør videreføres under nærværende program. Disse er: (i) fremme af energieffektivitet og rationel anvendelse af energiressourcer (”Save”); (ii) fremme af nye og vedvarende energikilder (”ALTENER”); og (iii) fremme af energieffektivitet og anvendelse af nye og vedvarende energikilder inden for transport (”STEER”).

Den internationale dimension (”COOPENER”) af programmet, der blev fastlagt ved beslutning 1230/2003/EF, bør videreføres inden for rammerne af de nye fællesskabsinstrumenter for ekstern bistand[66].

I overensstemmelse med principperne om god forvaltning og bedre lovgivning har Kommissionen bedt internationale eksperter om at foretage en forudgående evaluering af et fornyet flerårigt fællesskabsprogram på energiområdet, der skal efterfølge det nuværende program "Intelligent Energi - Europa" efter 31. december 2006. I deres rapport konkluderede eksperterne, at det var nødvendigt at sikre videreførelsen af programmet ”Intelligent Energi – Europa” ud over 2006 og at forny det i form af et mere omfattende og ambitiøst instrument.

Da målene med de påtænkte aktioner vedrørende fremme af Fællesskabets konkurrenceevne og innovation ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne, fordi det er nødvendigt med multilaterale partnerskaber, tværnational mobilitet og udveksling af information i hele Fællesskabet, og derfor på grund af aktionernes omfang eller virkninger bedre kan gennemføres på fællesskabsplan, kan Fællesskabet træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet i samme artikel går denne beslutning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen[67].

På grund af karakteren af de spørgsmål, der indgår i særprogrammerne, bør Kommissionen bistås af forskellige udvalg ved gennemførelsen af de enkelte særprogrammer.

Ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse xxx/2005/EF iværksættes et flerårigt program benævnt eContentplus, der skal gøre digitalt indhold i Europa mere tilgængeligt og brugbart. Denne beslutning udløber ved udgangen af 2008. Derefter bør de foranstaltninger, der skal sikre forbedret tilgængelighed, anvendelighed og kommerciel udnyttelse af digitalt indhold i Fællesskabet, videreføres under det støtteprogram for IKT-politik, som iværksættes med nærværende afgørelse[68].

De foranstaltninger, der er truffet bestemmelse om i afgørelse 96/413/EF bør integreres i iværksætter og innovationsprogrammet. Afgørelse 96/413/EF bør derfor ophæves -

HAR TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

AFSNIT I FÆLLES BESTEMMELSER

Kapitel I Rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation

Artikel 1 Indførelse af programmet

1. Der indføres hermed et rammeprogram for Fællesskabets indsats inden for konkurrenceevne og innovation for perioden 1. januar 2007 til 31. december 2013, herefter benævnt "rammeprogrammet".

2. Rammeprogrammet har til formål at styrke den konkurrence- og innovationsevne, som Fællesskabet har i sin egenskab af et avanceret vidensamfund, hvor bæredygtig udvikling er baseret på en afbalanceret økonomisk vækst og en social markedsøkonomi med høj konkurrenceevne og et højt niveau for beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten.

3. Rammeprogrammet omfatter ikke foranstaltninger inden for forskning og teknologisk udvikling, der gennemføres i henhold til traktatens artikel 166.

Artikel 2 Mål

1. Rammeprogrammet har følgende mål:

a) at fremme virksomhedernes, særlig de små og mellemstore virksomheders, konkurrenceevne

b) at fremme innovation, herunder økoinnovation

c) at fremskynde udviklingen af et konkurrencedygtigt, innovativt og inklusivt informationssamfund

d) at forbedre energieffektiviteten og fremme nye og vedvarende energikilder i alle sektorer, herunder transportsektoren.

2. Rammeprogrammets mål søges opfyldt gennem følgende særprogrammer, jf. afsnit II, herefter benævnt "særprogrammerne":

a) iværksætter- og innovationsprogrammet

b) støtteprogrammet for IKT-politik

c) programmet "Intelligent Energi – Europa".

Artikel 3 Budget

1. Det finansielle referencebeløb for gennemførelsen af rammeprogrammet er 4 212,6 mio. EUR.

2. Bilag I indeholder en vejledende fordeling af budgetbevillingerne på særprogrammerne.

3. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.

Artikel 4 Tredjelandes deltagelse

Rammeprogrammet er åbent for deltagelse af følgende lande:

a) EFTA-lande, der er medlemmer af EØS, i overensstemmelse med de betingelser der er i fastlagt i EØS-aftalen.

b) Kandidatlande, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse landes deltagelse i EF-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler og associeringsrådsafgørelser.

c) Landene i Vestbalkan i overensstemmelse med de bestemmelser, som skal aftales med disse lande efter indgåelsen af rammeaftaler vedrørende deres deltagelse i EF-programmer.

d) Andre tredjelande, hvis der på grundlag af aftaler gives mulighed herfor.

Kapitel IIGennemførelse af rammeprogrammet

Artikel 5 Arbejdsprogrammer

1. Kommissionen vedtager årlige arbejdsprogrammer for særprogrammerne efter proceduren i artikel 46, stk. 2.

Kommissionen sikrer, at de gennemføres.

2. Ændringer af de i stk. 1 omhandlede årlige arbejdsprogrammer, der vedrører budgetbevillinger på over 1 mio. EUR, vedtages efter proceduren i artikel 46, stk. 2.

Artikel 6 Gennemførelsesforanstaltninger

1. Arbejdsprogrammerne gennemføres navnlig ved hjælp af følgende foranstaltninger:

a) Fællesskabets finansielle instrumenter for SMV'er

b) netværk, der samler et bredt udsnit af aktører

c) pilotprojekter, markedsintroduktionsprojekter og andre foranstaltninger til fremme af praktisk anvendelse af innovationer

d) politikanalyser, udvikling og koordinering med deltagende lande

e) informationsudveksling, formidling og opmærksomhedsskabende initiativer

f) støtte til medlemsstaters eller regioners fælles aktioner

g) offentlige udbud på grundlag af tekniske specifikationer, der udarbejdes i samarbejde ”twinning” med medlemsstaterne

h) samarbejde ”twinning” mellem myndigheder på nationalt og regionalt niveau.

2. Disse og andre gennemførelsesforanstaltninger, jf. afdeling 2 i hhv. kapitel I, II og III i afsnit II, kan anvendes på alle særprogrammerne, hvis det er fastsat i det relevante arbejdsprogram.

3. Støtten skal være fuldt ud i overensstemmelse med Fællesskabets statsstøttebestemmelser og de dertil knyttede instrumenter.

Artikel 7 Teknisk bistand

Budgetrammen i henhold til denne afgørelse kan også dække udgifter i forbindelse med forberedende aktioner, overvågning, kontrol, revision og evaluering, som er direkte nødvendige for afgørelsens gennemførelse og for opfyldelsen af dens mål.

Disse aktioner kan særlig omfatte undersøgelser, møder, informationsaktiviteter, publikationer, udgifter til IT-værktøjer, systemer og netværk til udveksling og behandling af oplysninger og andre udgifter til teknisk, videnskabelig og administrativ bistand og ekspertise, som Kommissionen har brug for at gennemføre denne afgørelse.

Artikel 8 Overvågning og evaluering

1. Kommissionen overvåger løbende gennemførelsen af rammeprogrammet og særprogrammerne.

Kommissionen udarbejder årligt en gennemførelsesrapport om hvert særprogram med en beskrivelse af den finansielle gennemførelse, resultaterne og konsekvenserne.

2. Der foretages midtvejs- og slutevalueringer af rammeprogrammet og særprogrammerne, i hvilke bl.a. relevans, kohærens og synergieffekter, effektivitet, nyttevirkning, bæredygtighed og anvendelighed undersøges.

I midtvejsevalueringerne kan også indgå elementer fra den efterfølgende evaluering af tidligere programmer.

3. Midtvejs- og slutevalueringerne af særprogrammerne og de nødvendige budgetbevillinger skal indgå i de respektive arbejdsprogrammer.

Midtvejs- og slutevalueringen af rammeprogrammet og de nødvendige budgetbevillinger skal indgå i arbejdsprogrammet for iværksætter- og innovationsprogrammet, der er omhandlet i kapitel I i afsnit II.

4. Midtvejsevalueringen af rammeprogrammet skal være afsluttet senest den 31. december 2009, og slutevalueringen senest den 31. december 2011.

Midtvejs- og slutevalueringerne af særprogrammerne gennemføres således, at resultaterne af dem kan anvendes i midtvejs- og slutevalueringen af rammeprogrammet.

5. Kommissionen meddeler Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget de vigtigste resultater af midtvejs- og slutevalueringerne af rammeprogrammet og særprogrammerne.

Artikel 9 Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser

1. Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af aktioner, der finansieres i henhold til denne afgørelse, at Fællesskabets finansielle interesser beskyttes igennem forholdsregler mod svig, bestikkelse og enhver anden ulovlig aktivitet , gennem effektiv kontrol og gennem tilbagesøgning af uretmæssigt eller ulovligt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens karakter og have en afskrækkende virkning, jf. forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95, forordning (EF, Euratom) nr. 2185/96 og forordning (EF) nr. 1073/1999.

2. I forbindelse med fællesskabsaktioner, der finansieres i henhold til denne afgørelse, finder forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og forordning (EF, Euratom) nr. 2185/96 anvendelse på enhver overtrædelse af fællesskabsbestemmelser, herunder misligholdelse af kontraktmæssige forpligtelser, der er indgået på grundlag af programmet, som kan tilskrives en økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, som medfører eller kunne medføre en uberettiget udgift og dermed skade De Europæiske Fællesskabers almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af disse.

3. Alle gennemførelsesforanstaltninger, der følger af denne afgørelse, skal navnlig indeholde bestemmelser om overvågning og finanskontrol udøvet af Kommissionen eller dennes befuldmægtigede repræsentant og om revision udført Revisionsretten, om nødvendigt på stedet.

AFSNIT IISÆRPROGRAMMERNE

Kapitel I Iværksætter- og innovationsprogrammet

Afdeling 1Mål og indsatsområder

ARTIKEL 10 Indførelse af programmet og mål

1. Der indføres hermed et program til støtte for initiativ og SMV 'er, iværksætterånd, innovation og industriel konkurrenceevne (herefter benævnt "iværksætter- og innovationsprogrammet").

2. Iværksætter- og innovationsprogrammet har til formål at støtte, forbedre og fremme:

a) adgang til finansiering for SMV'er i opstart- og vækstfasen og investering i innovationsaktiviteter, herunder økoinnovation

b) etablering af gunstige betingelser for samarbejde mellem SMV'er

c) innovation, herunder økoinnovation, i virksomhederne

d) iværksætterånd og innovationskultur

e) virksomheds- og innovationsorienteret økonomisk og administrativ reform.

Artikel 11 Adgang til finansiering for SMV'er i opstart- og vækstfasen

Indsatsen i forbindelse med adgang til finansiering for SMV'er i opstart- og vækstfasen og for investering i innovationsaktiviteter, herunder økoinnovation, kan omfatte:

a) forøgelse af de investeringer, der foretages af venturekapitalfonde og gennem investeringsinstrumenter tilbudt af ”business angels”

b) fremme af gældsfinansieringsinstrumenter for SMV'er

c) forbedring af de finansielle rammebetingelser for SMV'er.

Artikel 12 Samarbejde mellem SMV'er

Indsatsen i forbindelse med samarbejde mellem SMV'er kan omfatte:

a) fremme af tjenester til støtte for SMV'er

b) bidrag til foranstaltninger, der skal hjælpe SMV'er til at samarbejde med andre virksomheder på tværs af grænserne, herunder SMV'ers inddragelse i standardiseringsarbejde på europæisk plan

c) fremme af det internationale samarbejde mellem virksomheder.

Artikel 13 Innovation, herunder økoinnovation, i virksomhederne

Indsatsen i forbindelse med innovation, herunder økoinnovation, kan omfatte:

a) fremme af sektorspecifik innovation, virksomhedsklynger, innovationsnetværk, offentlige/private innovationspartnerskaber og samarbejde med relevante internationale organisationer samt anvendelse af innovationsmanagement

b) støtte til nationale og regionale programmer for innovation i virksomhederne

c) støtte til indførelse af innovative teknologier

d) støttetjenester for overførsel af viden og teknologi mellem landene og for forvaltning af intellektuel og industriel ejendomsret

e) udforskning af nye typer innovationstjenester

f) fremme af teknologi og viden gennem dataarkivering og -overførsel.

Artikel 14 Iværksætterånd og innovationskultur

Indsatsen i forbindelse med iværksætterånd og innovationskultur kan omfatte:

a) fremme af iværksættertankegang, -færdigheder og -kultur og skabelse af balance mellem den med iværksættervirksomhed forbundne risiko og belønning, særlig for unge iværksættere

b) fremme af et erhvervsmiljø, der er gunstigt for innovation, virksomhedsudvikling og vækst

c) støtte til politikudvikling og samarbejde mellem de forskellige aktører, herunder nationale og regionale programforvaltere.

Artikel 15 Virksomheds- og innovationsorienteret økonomisk og administrativ reform

Indsatsen i forbindelse med virksomheds - og innovationsorienteret økonomisk og administrativ reform kan omfatte:

a) dataindsamling, resultatanalyse og -overvågning og udarbejdelse og koordinering af politikker

b) bidrag til fastlæggelse og fremme af konkurrenceevnestrategier for industri- og servicesektoren

c) støtte til erfaringsudveksling i og mellem nationale og regionale myndigheder med henblik på resultatoptimering.

Afdeling 2Gennemførelse

ARTIKEL 16 Fællesskabets finansielle instrumenter for SMV'er

1. Fællesskabets finansielle instrumenter anvendes til at lette SMV'ers adgang til finansiering i visse faser af deres livscyklus: ”seed”, opstart, ekspansion og overdragelse. SMV'ers investeringer i aktiviteter som f.eks. teknologisk udvikling, innovation og teknologioverførsel indgår i anvendelsesområdet for disse instrumenter.

2. De i stk. 1 omhandlede instrumenter er:

a) faciliteten for SMV'er i hurtig vækst og innovative SMV'er (GIF)

b) SMV-garantifaciliteten (SMEG)

c) kapacitetsopbygningsordningen (CBS).

3. Bilag II indeholder gennemførelsesbestemmelser for de forskellige instrumenter.

Artikel 17 GIF

1. GIF forvaltes af EIF på Kommissionens vegne.

Den udfører følgende opgaver:

a) Fremme af etablering og finansiering af SMV'er og begrænsning af ubalancen på markedet for egenkapital og risikovillig kapital, der hindrer SMV'er i at udnytte deres vækstpotentiale.

b) Støtte til innovative SMV'er med stort vækstpotentiale, særlig virksomheder, der er engageret i forskning, udvikling og andre innovationsaktiviteter.

2. GIF består af to komponenter:

Den første komponent, GIF1, omfatter investeringer i virksomhedernes tidlige udviklingsfase (”seed” og opstart). Den er målrettet mod investeringer i specialiserede venturekapitalfonde som f.eks. startfasefonde, fonde, der arbejder regionalt, fonde, der fokuserer på særlige sektorer, teknologier eller FTU, og fonde i tilknytning til kuvøser, som selv stiller kapital til rådighed for SMV'er. Den kan også fungere som medinvestor i fonde og investeringsinstrumenter, der forvaltes af ”business angels”.

Den anden komponent, GIF2, omfatter investeringer i ekspansionsfasen og investerer i specialiserede venturekapitalfonde, som stiller ansvarlig lånekapital eller egenkapital til rådighed for innovative SMV'er med stort vækstpotentiale i deres ekspansionsfase. GIF2-investeringer undgår ”buyout” - eller erstatningskapital.

GIF kan investere i formidlere ved, hvis det er hensigtsmæssigt, at samarbejde med nationale ordninger, der har til formål at fremme virksomheder, der investerer i små virksomheder.

Artikel 18 SMEG

1. SMEG forvaltes af EIF på Kommissionens vegne.

Den udfører følgende opgaver:

a) tilvejebringelse af kontragarantier eller samgarantier for garantiordninger i de støtteberettigede lande

b) tilvejebringelse af direkte garantier for andre egnede finansielle formidlere.

2. SMEG består af fire komponenter:

Den første komponent, a) gældsfinansiering via lån eller leasing, har til formål at begrænse de vanskeligheder, SMV'er har med hensyn til adgang til finansiering på grund af den formodede højere risiko i tilknytning til investeringer i videnrelaterede aktiviteter som f.eks. teknologisk udvikling, innovation og teknologioverførsel og på grund af manglende sikkerhedsstillelse.

Den anden komponent, b) mikrokreditfinansiering, har til formål at tilskynde finansielle institutioner til at spille en større rolle ved ydelse af mindre lån, som normalt ville indebære uforholdsmæssigt højere administrationsomkostninger for låntagere med utilstrækkelig sikkerhedsstillelse. Ud over garantier eller kontragarantier kan de finansielle formidlere få støtte til delvis at dække de store administrative omkostninger ved mikrokreditfinansiering.

Den tredje komponent, c) garantier for egenkapitalinvesteringer eller investeringer i form af ansvarlig lånekapital i SMV'er, omfatter investeringer foretaget af lokale eller regionale fonde, som stiller ”seedkapital” og/eller kapital i opstartfasen til rådighed, samt af mezzaninfinansieringsfonde med henblik på at begrænse de vanskeligheder, SMV'er har som følge af deres svage finansielle struktur, og vanskeligheder i forbindelse med virksomhedsoverdragelser.

Den fjerde komponent, d) securitisation af SMV'ers gældsfinansieringsporteføljer, har til formål at skaffe supplerende gældsfinansiering for SMV'er under egnede risikodelingsordninger med de pågældende institutioner. Støtte til sådanne transaktioner sker på betingelse af, at de långivende institutioner forpligter sig til at stille en væsentlig del af den opnåede likviditet ved den mobiliserede kapital til rådighed for nye lån til SMV'er i en rimelig periode.

Artikel 19 CBS

1. CBS forvaltes sammen med internationale finansielle institutioner, herunder Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD), Den Europæiske Investeringsbank (EIB), EIF og Europarådets Udviklingsbank (CEB).

Den udfører følgende opgaver:

a) højnelse af investerings- og teknologiekspertisen hos fonde, der investerer i innovative SMV'er eller SMV'er med vækstpotentiale

b) fremme af SMV'ers kreditmuligheder ved at forbedre kreditvurderingsprocedurerne i forbindelse med SMV-långivning.

2. CBS består af ”seedkapitalaktionen” og partnerskabsaktionen.

”Seedkapitalaktionen” yder støtte til fremme af udbuddet af venturekapital til innovative SMV'er og andre SMV'er med vækstpotentiale, herunder virksomheder i den traditionelle økonomi, gennem støtte til ”seed” - og startfonde eller lignende organer. Støtten ydes til langsigtet ansættelse af yderligere personale med særlig investerings- eller teknologiekspertise.

Partnerskabsaktionen yder støtte til finansielle formidlere til dækning af omkostningerne til teknisk bistand til forbedring af deres kreditvurderingsprocedurer i forbindelse med långivning til SMV'er med det formål at fremme udbuddet af finansieringsmuligheder i lande med et lavt formidlingsniveau gennem bankerne.

I forbindelse med partnerskabsaktionen forstås ved "lavt formidlingsniveau" bankvirksomhed i lande, hvor indenlandsk långivning i procent af landets bruttonationalprodukt er væsentligt lavere end fællesskabsgennemsnittet i henhold til relevante data fra Den Europæiske Centralbank eller Den Internationale Valutafond.

Partnerskabsaktionen understøtter de kreditlinjer eller den risikodeling, som internationale finansielle institutioner stiller til rådighed for partnerbanker eller finansielle institutioner fra de støtteberettigede lande.

En væsentlig del af aktionen vedrører forbedring af bankernes muligheder for at bedømme den kommercielle levedygtighed af projekter, hvor økoinnovation er en væsentlig komponent.

Artikel 20 Tjenester til støtte for virksomheder og innovation

1. Tjenester til støtte for virksomheder og innovation, navnlig SMV'er, fremmes.

2. I overensstemmelse med stk. 1 kan netværkspartnere få støtte til følgende tjenester:

a) tjenester i tilknytning til information, feedback og virksomhedssamarbejde

b) tjenester i tilknytning til overførsel af innovation, teknologi og viden

c) tjenester, der tilskynder SMV'er til at deltage i Fællesskabets rammeprogram for FTU.

Bilag III indeholder nærmere oplysninger om disse tjenester.

3. Kommissionen udvælger netværkspartnere gennem indkaldelse af forslag i tilknytning til de forskellige tjenester, der er nævnt i stk. 2, litra a), b) og c). På baggrund af disse indkaldelser af forslag kan Kommissionen indgå en partnerskabsrammeaftale med udvalgte netværkspartnere indeholdende bestemmelser om den type aktiviteter, der skal tilbydes, proceduren for tildeling af støtte til dem og parternes almindelige rettigheder og pligter. Partnerskabsrammeaftalen kan omfatte hele programmets løbetid.

4. Ud over de tjenester, der er nævnt i stk. 2, litra a), b) og c), kan Kommissionen give finansiel støtte til gennemførelse af andre aktiviteter under rammeprogrammet på grundlag af indkaldelser af forslag, der er begrænset til netværkspartnerne.

5. Kommissionen støtter netværkspartnerne gennem koordinering og bistand til praktisk gennemførelse. Organisationer i lande, som ikke deltager i programmet, kan gøre brug af denne koordinering og bistand til praktisk gennemførelse.

6. Kommissionen sikrer, at netværkspartnerne samarbejder med hinanden, og at netværkspartnere, der ikke er i stand til at behandle en henvendelse, de har fået, videresender denne henvendelse til en anden netværkspartner.

Artikel 21 Støtteordning for innovation i virksomhederne

1. Støtteordningen for innovation i virksomhederne har til formål at fremme tværnationalt samarbejde mellem programmer til støtte for innovation i virksomhederne.

2. Der kan ydes fællesskabsstøtte til grupper af samarbejdende programmer, hvis de:

a) forvaltes individuelt af offentlige myndigheder på nationalt eller subnationalt plan og

b) tilsammen indebærer deltagelse af mindst tre lande og

c) er koordineret eller forvaltes i fællesskab.

3. På grundlag af indkaldelse af forslag fra Fællesskabet kan grupper af samarbejdende programmer, der opfylder betingelserne, udvælges til at få støtte.

4. Der kan ydes støtte til udvalgte grupper af samarbejdende programmer med henblik på at tilføje merværdi til en hel gruppe eller til en eller flere særlige aktioner under en gruppe, til skabelse af synergi mellem samarbejdende programmer eller for at sikre kritisk masse.

5. Støtten kan have form af supplerende fællesskabsfinansiering til udvalgte grupper af samarbejdende programmer ved bidrag:

a) til en fælles fond til støtte for indsatsen under en gruppe af samarbejdende programmer eller

b) til finansiering af særlige fælles aktioner under en gruppe af samarbejdende programmer.

6. Aktioner, der støttes gennem en sådan fælles fond, eller særlige fælles aktioner, som har nydt godt af fællesskabsfinansiering, er åbne for alle, der kunne have opfyldt betingelserne for at deltage i den pågældende aktion under et af de samarbejdende programmer i gruppen.

Artikel 22 Politikanalyser, udvikling og koordinering med deltagende lande

Til støtte for politikanalyser, udvikling og koordinering med deltagende lande kan følgende iværksættes:

a) undersøgelser, dataindsamling, rundspørger og publikationer, så vidt muligt på grundlag af officielle statistikker

b) ekspertmøder, herunder mellem eksperter fra offentlige institutioner og interesserede parter, konferencer og andre foranstaltninger

c) opmærksomhedsskabende aktiviteter, netværkssamarbejde og andre relevante aktiviteter

d) benchmarking af nationale og regionale resultater og samarbejde om god praksis, herunder formidling og gennemførelse heraf.

Artikel 23 Samarbejde (”Twinning”) af myndigheder på nationalt og regionalt niveau

1. Med henblik på målrettet administrativt samarbejde ”twinning” kan der etableres parring af myndigheder på grundlag af forslag indkaldt af nationale kontaktpunkter. Disse kan efterfølgende udpege en ledende ekspert eller et team af eksperter i forståelse med de relevante nationale eller regionale myndigheder.

2. Kommissionen gennemgår den arbejdsplan, som den ledende ekspert eller teamet af eksperter har udarbejdet, og kan yde støtte til offentlige myndigheder.

3. Kommissionen kan yde centrale støttetjenester til parring af myndigheder.

Artikel 24 Støtteforanstaltninger som led i programmet

Kommissionen kan gennemføre følgende:

a) analyse og overvågning af konkurrenceevnen og sektorbestemte spørgsmål, herunder med henblik på Kommissionens årsberetning om den europæiske industris konkurrenceevne

b) udarbejdelse af konsekvensanalyser af fællesskabsforanstaltninger med særlig relevans for virksomhedernes konkurrenceevne

c) evaluering af særlige aspekter eller særlige gennemførelsesforanstaltninger i tilknytning til dette program

d) formidling af information i tilknytning til dette program.

Afdeling 3Arbejdsprogram

ARTIKEL 25 Arbejdsprogram

Arbejdsprogrammet skal indeholde en detaljeret beskrivelse af mål og prioriteringer, tidsfrister og bestemmelser for deltagelse samt kriterier for udvælgelse og evaluering af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 16 til 23.

Kapitel II Støtteprogrammet for IKT -politik

Afdeling 1Mål og indsatsområder

ARTIKEL 26 Indførelse af programmet og mål

1. Der indføres hermed et program til støtte for politikken for informations- og kommunikationsteknologi, herefter benævnt "støtteprogrammet for IKT -politik".

2. Som led i støtteprogrammet for IKT -politik gennemføres følgende aktioner:

a) etablering af et europæisk samarbejdsområde for information og styrkelse af det indre marked for informationsprodukter og -tjenester

b) innovationsfremme gennem bredere anvendelse af og investeringer i IKT

c) udvikling af et inklusivt informationssamfund, mere effektive og gunstige tjenester på områder af offentlig interesse og forbedring af livskvaliteten.

3. De i stk. 2 omhandlede aktioner gennemføres med særlig vægt på fremme af og oplysning om de muligheder og fordele, som IKT indebærer for borgere og virksomheder.

Artikel 27 Det europæiske samarbejdsområde for information

Indsatsen inden for det europæiske samarbejdsområde for information har til formål:

a) at sikre generel adgang til IKT - baserede tjenester og at skabe passende rammebetingelser for hurtig og relevant indførelse af konvergerende digital kommunikation og digitale tjenester, herunder aspekter i tilknytning til interoperabilitet, sikkerhed og tillid

b) at forbedre betingelserne for udvikling af digitalt indhold med hovedvægt på flersprogethed og kulturel mangfoldighed

c) at overvåge det europæiske informationssamfund gennem dataindsamling og analyse af udviklingen inden for samt udbuddet og anvendelsen af digitale kommunikationstjenester, herunder udviklingen inden for internet, adgang til bredbånd samt udviklingstendenserne inden for indhold og tjenester.

Artikel 28 Innovationsfremme gennem bredere anvendelse af og investeringer i IKT

Indsatsen inden for innovation sfremme gennem bredere anvendelse af og investeringer i IKT har til formål:

a) at fremme innovation inden for processer, tjenester og produkter gennem IKT, særlig i SMV'er og hos offentlige myndigheder, under hensyn til de nødvendige kvalifikationskrav

b) at lette samarbejdet mellem den offentlige og private sektor samt partnerskaber med henblik på at fremskynde innovation og investeringer i IKT

c) at fremme og oplyse om de muligheder og fordele, som IKT indebærer for borgere og virksomheder, og at sætte gang i debatten på europæisk plan om udviklingstendenserne inden for IKT.

Artikel 29 Et inklusivt informationssamfund, mere effektive og gunstige tjenester på områder af offentlig interesse og forbedret livskvalitet

Aktionerne inden for udvikling af et inklusivt informationssamfund, mere effektive og fordelagtige tjenester på områder af offentlig interesse og forbedring af livskvaliteten har til formål:

a) at lette adgangen til IKT og at fremme digitale færdigheder

b) at styrke tilliden til IKT og anvendelsen af IKT, særlig med henblik på databeskyttelse

c) at forbedre kvaliteten, effektiviteten og udbuddet af elektroniske tjenester på områder af offentlig interesse og med hensyn til deltagelse i samfundslivet gennem IKT, herunder interoperable tværeuropæiske eller grænseoverskridende offentlige tjenester samt udvikling af moduler af fælles interesse og udveksling af god praksis.

Afdeling 2Gennemførelse

Underafdeling 1Gennemførelse af projekter, aktioner vedrørende bedste praksis og tematiske netværk

Artikel 30 Almindelige bestemmelser

Støtteprogrammet for IKT - politik kan gennemføres ved hjælp af projekter, aktioner vedrørende bedste praksis og tematiske netværk, herunder aktioner for afprøvning og demonstration i stor målestok af innovative offentlige tjenester med en tværeuropæisk dimension.

Projekterne, aktionerne vedrørende bedste praksis og de tematiske netværk har til formål at fremme udbredelse og bedst mulig anvendelse af innovative IKT - baserede løsninger, navnlig for tjenester på områder af offentlig interesse. Fællesskabets støtte skal også lette koordineringen og gennemførelsen af aktioner for udvikling af informationssamfundet i medlemsstaterne generelt.

Artikel 31 Projekter, aktioner vedrørende bedste praksis og tematiske netværk

1. Der ydes støtte til:

a) projekter, herunder gennemførelses-, pilot- og markedsintroduktionsprojekter

b) aktioner vedrørende bedste praksis med henblik på at formidle viden og udveksle erfaringer i hele Fællesskabet

c) tematiske netværk mellem en række aktører om et givet mål med henblik på at lette koordineringen og udveksling af viden.

2. Projekterne skal have til formål at fremme innovation, teknologioverførsel og formidling af nye teknologier, som allerede er modne til markedsføring.

Fællesskabet kan yde støtte til budgettet for de i stk. 1, litra a), omhandlede projekter på indtil 50 % af de samlede omkostninger. Organer i den offentlige sektor kan få godtgjort 100 % af meromkostningerne.

3. Aktionerne vedrørende bedste praksis skal gennemføres i specialiserede klynger og sammenknyttes gennem tematiske netværk.

Fællesskabets bidrag til de i stk. 1, litra b), omhandlede foranstaltninger er begrænset til de direkte omkostninger, der anses for nødvendige eller rimelige til opnåelse af aktionens særlige mål.

4. De tematiske netværk kan sammenknyttes med aktioner vedrørende bedste praksis.

Støtten til tematiske aktiviteter ydes til dækning af støtteberettigede meromkostninger ved koordinering og gennemførelse af netværket. Fællesskabets bidrag kan dække de støtteberettigede meromkostninger ved disse foranstaltninger.

Underafdeling 2Andre bestemmelser

Artikel 32 Ansøgninger

Ansøgninger om fællesskabsstøtte skal, hvis det er relevant, indeholde en finansieringsplan med angivelse af alle projektets finansieringskomponenter, herunder den fællesskabsstøtte, der ansøges om, og anmodninger om støtte fra andre kilder.

Artikel 33 Politikanalyser, udvikling og koordinering med deltagende lande

Til støtte for politikanalyser, udvikling og koordinering med deltagende lande iværksættes følgende:

a) undersøgelser, dataindsamling, rundspørger og publikationer, så vidt muligt på grundlag af officielle statistikker

b) møder mellem eksperter fra offentlige institutioner og berørte parter, konferencer og andre foranstaltninger

c) opmærksomhedsskabende aktioner, netværkssamarbejde og andre relevante aktiviteter mellem eksperter fra offentlige institutioner og berørte parter

d) benchmarking af nationale og regionale resultater og samarbejde om god praksis, herunder formidling og gennemførelse heraf.

Artikel 34 PR, kommunikation, informationsudveksling og formidling

1. Til støtte for gennemførelsen af programmet eller som forberedelse af kommende foranstaltninger iværksættes følgende:

a) foranstaltninger vedrørende PR, formidling, information og kommunikation

b) informations-, viden og erfaringsudveksling, konferencer, seminarer, workshopper eller andre møder og forvaltning af klyngeaktiviteter.

2. Foranstaltninger i tilknytning til markedsføring af produkter, processer eller tjenester og salgsfremmende aktiviteter er ikke støtteberettigede.

Artikel 35 Projekter af fælles interesse: offentlige udbud på grundlag af tekniske specifikationer, der udarbejdes i samarbejde med medlemsstaterne

I det omfang det er nødvendigt for at opfylde målsætningerne i støtteprogrammet for IKT -politik, og hvis medlemsstaterne har en klar fælles interesse med hensyn til udbredelse på europæisk plan af produkter eller tjenester eller centrale tjenesteelementer, kan Kommissionen iværksætte projekter af fælles interesse til udførelse af de nødvendige tekniske og organisatoriske opgaver.

Kommissionen fastlægger i samarbejde med medlemsstaterne fælles tekniske specifikationer og gennemførelsesplaner for sådanne projekter. På grundlag af de aftalte fælles tekniske specifikationer og gennemførelsesplaner offentliggør Kommissionen udbud med henblik på gennemførelse af de pågældende projekter. Udbuddene gennemføres udelukkende af Kommissionen på grundlag af bestemmelserne for Fællesskabets udbud.

Afdeling 3Arbejdsprogram

ARTIKEL 36 Arbejdsprogram

Arbejdsprogrammet skal indeholde en detaljeret beskrivelse af mål og prioriteringer, de nødvendige foranstaltninger til deres gennemførelse, tidsfrister og kriterier for evaluering og udvælgelse af gennemførelsesforanstaltningerne i overensstemmelse med de i artikel 26 omhandlede mål.

Kapitel IIIProgrammet " Intelligent Energi – Europa"

Afdeling 1Mål og indsatsområde

ARTIKEL 37 Indførelse af programmet og mål

1. Der indføres hermed et program til støtte for energieffektivitet, vedvarende energi og energidiversificering, herefter benævnt " Intelligent Energi – Europa".

2. Programmet "Intelligent Energi – Europa" vedrører navnlig foranstaltninger:

a) til fremme af energieffektivitet og rationel anvendelse af energiressourcer

b) til fremme af nye og vedvarende energikilder og til støtte af energidiversificering

c) til fremme af energieffektivitet og anvendelse af nye og vedvarende energikilder inden for transport.

Artikel 38 Operationelle mål

Med programmet "Intelligent Energi – Europa" forfølges følgende operationelle mål:

a) At stille de elementer til rådighed, der er nødvendige for at forbedre bæredygtigheden, for at udvikle byers og regioners potentiale og for at udarbejde de lovgivningsmæssige foranstaltninger, der kræves for at opfylde de strategiske målsætninger i tilknytning hertil; at udvikle de midler og instrumenter, der skal anvendes til at overvåge og evaluere konsekvenserne af Fællesskabets og medlemsstaternes foranstaltninger på de områder, som programmet vedrører, og til at varetage opfølgningen.

b) At fremme investeringer i medlemsstaterne i nye og effektive teknologier inden for energieffektivitet, vedvarende energi og energidiversificering, herunder inden for transport, ved at skabe forbindelse mellem vellykket demonstration af innovative teknologier og indførelsen af dem på markedet i stor målestok for at fremme offentlige og private investeringer, udvikle strategisk vigtige teknologier, nedbringe omkostningerne, øge markedserfaringerne og bidrage til at begrænse finansielle og andre risici og øvrige hindringer for denne type investering.

c) At fjerne ikke-teknologiske hindringer for effektive og intelligente energiproduktions- og energiforbrugsmønstre ved at fremme opbygning af institutionel kapacitet, herunder på lokalt og regionalt niveau, ved at højne informationsniveauet, bl.a. gennem uddannelsessystemet, ved at fremme udveksling af erfaringer og knowhow blandt de vigtigste aktører og blandt erhvervslivet og borgerne generelt og ved at tilskynde til udbredelse