29. 7. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 188/19 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 3599/82 
om ordningen vedrørende midlertidig indførsel, for så vidt angår tidspunktet for dens 
anvendelse (0 
(85/C 188/09) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 2. maj 1985 under henvisning til EØF-
traktaten fakultativt at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om oven­
nævnte emne. 
Det forberedende arbejde blev ved Udvalgets beslutning overdraget Paul Broicher som 
hovedordfører. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 227. plenarforsamling, mødet den 30. maj 
1985, enstemmigt følgende udtalelse: 
Det økonomiske og sociale Udvalg tilslutter sig Kommissionens forslag. 
Bruxelles, den 30. maj 1985. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
(•) EFTnr. C 117 af 11.5. 1985, s. 6. 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udled­
ninger af visse farlige stoffer, der er opført på liste I i bilaget til direktiv 76/464/EØF 
(85/C 188/10) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 11. februar 1985 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 100 og 235 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udta­
lelse om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for miljøbeskyttelse, sundheds­
væsen og forbrug, som udpegede Enrico Vercellino til ordfører. Afdelingen vedtog sin udta­
lelse den 14. maj 1985. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 227. plenarforsamling den 30. maj 1985, 
enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Indledning 
1.1. Kommissionens forslag har form af et gennemfø-
relsesdirektiv om udledning af visse farlige stoffer i 
Fællesskabets vandmiljø; direktivet sigter mod at 
kontrollere sådanne udledninger og at forebygge skade­
virkninger i overensstemmelse med det rammedirektiv, 
der blev vedtaget for næsten ti år siden, den 4. maj 
1976. Udvalget finder Kommissionens initiativ positivt 
og ser det som et væsentligt og nyttigt redskab til 
bekæmpelse af forureningen og beskyttelse af miljøet. 
Det mener dog, at forslaget kunne have været udar­
bejdet på kortere tid, og fremsætter følgende bemærk­
ninger samt visse forbehold og forslag. 1.2. Udvalget er klar over, at Kommissionen stod over 
for et tungt og vanskeligt forsknings- og forberedelses­
arbejde samt en omfattende udveksling af informa­
tioner og erfaringer, hvilket har krævet megen tid, og 
der er lagt betydelige kræfter i diskussionerne med de 
ansvarlige og de nationale eksperter om de foreslåede 
foranstaltninger. 
1.3. Takket være disse bestræbelser er det første 
betydningsfulde skridt taget, idet en udvælgelse med 
bidrag fra forskellige landes repræsentanter og 
eksperter har gjort det muligt ud fra de ca. 50 000 
stoffer, der anvendes til tekniske formål, at bestemme 
1 500 med en særlig kemisk struktur, 500 der fremstilles 
Nr. C 188/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 7. 85 
i mængder på over 100 tons om året i EF samt 129 
meget farlige stoffer, blandt hvilke man har udvalgt de 
stoffer, der skal kontrolleres mest indgående. 
1.4. De foreslåede løsninger vedrørende kontrolme­
toder, grænseværdier for udledning, vandmiljøets 
kvalitet, de almindelige procedurer og tidsfrister samt 
de specifikke planer, som medlemsstaterne selv skal 
udarbejde, er mere konkrete og smidige end i andre 
direktiver om forurening; de dækker alle forhold og 
erfaringer, nationale som sektorielle, uden for mange 
undtagelser og uligheder. Direktivet prioriterer i første 
omgang behovet for en decentralisering, således at 
gennemførelsen og reguleringen af normer bliver et 
nationalt og lokalt anliggende; i anden omgang sættes 
nye kræfter ind på at nå frem til en harmonisering på 
baggrund af resultaterne og erfaringerne fra den første 
etape. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. I forbindelse med disse positive aspekter ved 
direktivet har Udvalget to bemærkninger og forbehold 
at fremsætte. 
Den første bemærkning angår det hensigtsmæssige i' 
metoden, der består i at kombinere eller skifte imellem 
to forskellige systemer til kontrol med udledning af 
farlige stoffer (det ene baseret på grænseværdier for 
emissionsnormer, det andet på kvalitetsmålsætninger 
for vandmiljøet). 
Udvalgets usikkerhed skyldes, at anlæggene ofte bruger 
de to systemer samtidigt: det første for at kunne konsta­
tere, hvilke resultater der er nået med de anvendte 
grænser for udledning (samtidig kontrolleres også 
vandmiljøets kvalitet); det andet system for at kunne 
spore og gribe ind over for forureningskilderne 
(hvorved grænserne for udledning samtidig kontrol­
leres) og således nå frem til en bedre vandmiljøkva­
litet. 
I stedet for at tale om at blive enig med Kommissionen 
om et valg mellem to forskellige kontrolsystemer bør 
man anvende begge systemer og prioritere grænsevær­
dierne for udledning, undtagen i de tilfælde, hvor det 
ikke er praktisk muligt at kontrollere udledningernes 
giftighed fra starten. Det er i virkeligheden en videreud­
vikling af denne kombination og komplementaritet, der 
foreslås, og det er udskiftningen af emissionskontrollen 
med en kontrol af vandmiljøets kvalitet, der bør skabes 
enighed om med Kommissionen. 
Udvalget mener, at dette burde være udtrykt tydeligere 
i direktivet for at undgå tvetydige og unøjagtige fortolk­
ninger, mangler og konkurrenceforvridninger, så meget 
desto mere som også det offentlige for en stor del 
bidrager til kontrollen af disse vandområders kvalitet. Den anden bemærkning drejer sig om det hensigtsmæs­
sige i, at direktivet (bilag I) medtager visse farlige 
stoffer såsom tetrachlormethan og chloroform, hvis 
udledning det har førsteprioritet at kontrollere, og hvis 
kræftfremkaldende karakter og særlige farlighed ifølge 
nogle eksperter ikke er fuldt bevist. 
2.2. Udvalget kan gå ind for direktivets behandling af 
emnet, dets målsætninger og væsentligste punkter, og 
det insisterer på en hurtig godkendelse og korrekt 
gennemførelse. For at kunne drage nytte af den tidli­
gere indsats og bedre definere den kommende aktivitet 
finder Udvalget det alligevel hensigtsmæssigt at rette 
følgende henstillinger til Kommissionen og Rådet. 
2.3. Forholdet mellem grænseværdier for udledning og 
kvalitetsmålsætninger 
Den første henstilling går ud på, at der bør 
gennemføres nogle supplerende undersøgelser via en 
hasteprocedure og uden på nogen måde at forsinke 
direktivets godkendelse og gennemførelse. Hermed 
imødekommes visse nationale eksperters og rådgiveres 
ønske om at tilvejebringe en afbalanceret kombination 
af de to kontrolsystemer (iagttagelse af grænseværdier 
for udledning og kvalitetsmålsætninger for vand­
miljøet), der hverken giver fuldstændig overlapning 
eller udelukker et af systemerne eller vægter det ene 
system væsentligt mere end det andet, hvilket kunne 
give anledning til mangler og forvridninger. 
2.4. Tetrachlormethan og chloroform 
Den anden henstilling omhandler behovet for yderli­
gere dokumentation, der kan godtgøre medtagelsen af 
tetrachlormethan og chloroform i direktivet. 
Udvalget mener, at indvendingerne fra visse eksperter 
og repræsentanter for de berørte sektorer angående 
disse to stoffers toksicitet skal undersøges nærmere. 
Idet Udvalget fastslår gyldigheden af princippet om, at 
stærkt mistænkte stoffer er farlige, så længe deres uska­
delighed ikke er bevist, fremsætter det denne henstilling 
ud fra den antagelse, at yderligere oplysninger og 
baggrundsinformation, som allerede delvist står til 
rådighed eller kan fremskaffes uden at forsinke direk­
tivet, i praksis kun vil gavne dets gennemførelse, 
godkendelsen af de normer, der er foreslået af 
medlemsstaterne og af de berørte sektorer og grupper, 
samt disses bidrag til en begrænsning af forureningen 
og beskyttelse af miljøet. 
2.5. Medtagelse af andre stoffer 
Udvalget foreslår desuden, at der i direktivet, hvor det 
er muligt, gives nærmere anvisninger på, hvorledes det 
29. 7. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 188/21 
hurtigst muligt kan udvides til at omfatte andre farlige 
stoffer, der udledes i vandmiljøet. Efter det intense og 
værdifulde forsknings- dg udviklingsarbejde, der er 
gået forud for forelæggelsen af direktivforslaget, fore­
ligger der sikkert sådanne oplysninger og anvisninger, 
som efter en vurdering vil være særdeles nyttige for de 
berørte sektorer og for alle, der arbejder med miljøbe­
skyttelse. 
2.6. Direktiv 76/464/EØF 
I tråd med de foregående betragtninger foreslås det, at 
Kommissionen undersøger, om og hvorledes det vil 
være muligt at ændre rammedirektiv 76/464/EØF. 
Hvad angår det foreliggende direktiv foreslås det, at 
der indføjes' en bestemmelse om, at alle virksomheder, 
der producerer, forarbejder og markedsfører giftige 
stoffer, skal have en tilladelse fra de nationale myndig­
heder, enten for at sikre overholdelsen af grænsevær­
dierne eller kvalitetsmålsætningerne eller deres godken­
delse af medlemsstatens særlige program til forebyg­
gelse eller bekæmpelse af forurening. Sådanne 
programmer bør fremme de teknologier, der 
nedbringer affaldsudledningerne og fastsætter genan­
vendelse af forurenende stoffer. Den almindelige 
anvendelse af tilladelsesproceduren er beskrevet i 
rammedirektiv 76/464/EØF, artikel 3, stk. 1. 
2.7. Definition af udtrykket »de bedste tekniske hjælpe­
midler« 
Direktivet bør give en definition af udtrykket »de 
bedste (til rådighed stående) tekniske hjælpemidler« 
(eller den bedste teknologi), eftersom udtrykket 
anvendes flere gange i direktivforslaget i forskellige 
formuleringer. 
3. Særlige bemærkninger 
Med henblik på at indarbejde de foregående bemærk­
ninger i direktivets formuleringer, foreslås følgende 
ændringer: 
3.1. I artikel 1, 7. led (s. 31), bør udtrykket »som defi­
neret i artikel 5« erstattes af formuleringen »til hvilke 
der skal gives tilladelse i overensstemmelse med disse 
programmer«. 
3.2. I artikel 2, litra g), s. 32, slettes resten af 
sætningen efter »dette direktiv«, og der fortsættes: 
»eller som har ændret eller udvidet sin produktions-
cyklus eller behandlingen af affaldsstoffer i væsentlig 
grad«. 3.3. I slutningen af artikel 2 tilføjes følgende afsnit: 
h) »de bedste til rådighed stående tekniske hjælpe­
midler 
— En ny teknologi står til rådighed, når en 
prototype i industriel målestok har fungeret 
tilfredsstillende i en given sektor eller i et givet 
land i mindst et år«. 
3.4. I artikel 3, stk. 2, 6. linie erstattes »gælder for« 
med »kontrolleres på«, og der tilføjes følgende: 
»I de tilfælde, hvor giftige stoffer udledes samtidig 
med andet spildevand før behandling eller udledning 
i offentlige vandområder, skal der sikres mulighed 
for prøveudtagning før sammenblandingen«. 
3.5. I artikel 4, 1. afsnit, tilføjes følgende: 
»ved anvendelse af samme procedure for de to typer 
indgreb (grænseværdier for emissionsnormer og 
kvalitetsmålsætninger)«. 
3.6. I artikel 5, stk. 2, indsættes efter »omfatte« og før 
»teknikker« følgende: 
»måling af mængden af giftige stoffer i spildevandet, 
således at man kan vurdere, hvilke«. 
3.7. I slutningen af artikel 5 tilføjes følgende stykke: 
»4. Tilladelse til udledning for industrianlæg, der 
ikke er opført i bilag II, rubrik A, eller for hvilke der 
ikke er fastsat normer i dette direktiv, skal udstedes 
på grundlag af specifikke programmer.« 
3.8. I bilag I, rubrik B, punkt 3, kan der til det aritme­
tiske gennemsnit føjes et andet parameter, der er stati­
stisk signifikant. 
Det er tilrådeligt at gøre dette, da en grænse, som er 
fastsat via et aritmetisk gennemsnit, ikke giver tilstræk­
kelig sikkerhed for kontrollen af vandmiljøerne, så 
meget desto mere som der kan konstateres betydelige 
variationer i forureningsniveauet. 
3.9. Under hensyn til bemærkningerne til artikel 4, 
bør der til bilag I, rubrik A, føjes et punkt 7, som præci­
serer, at vandkvaliteten i tilfælde af en stærk koncen­
tration af udledningssteder i vandmiljøet bliver 
kontrolleret efter fremgangsmåden, der beskrives i 
rubrik B. 
3.10. Eftersom de ti forarbejdningsenheder i EF (dvs. 
der hvor råstofferne omformes til slutproduktet) tegner 
Nr. C 188/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 7. 85 
sig for 90% af den samlede DDT-forurening, mener 
Udvalget, at man ikke udelukkende kan overlade 
denne sag til medlemsstaternes skøn. Det foreslår 
derfor, at det under rubrik A, s. 49, angives, at der også 
bør fastsættes emissionsnormer for forarbejdningsenhe-
derne uden for produktionsstedet. 
Bruxelles, den 30. maj 1985. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 4. Konklusioner 
4.1. Idet Udvalget henstiller til Kommissionen at fore­
tage de ovennævnte ændringer, foreslår det, at direk­
tivet med tilhørende bilag godkendes, og det opfordrer 
Kommissionen til at fremskynde den fulde gennemfø­
relse af rammedirektiv 76/464/EØF.