2.2.94 DeEuropæiskeFællesskabersTidende Nr,C34/25
UdtalelseomkravenetilpolitikkenifasenforudforØMU
(94/C34/11)
DetØkonomiskeogSocialeUdvalgbesluttededen19.oktober1993ihenholdtilforretnings­
ordenensartikel20,stk.3,atfremsætteudtalelseomkravenetilpolitikkenifasenforudfor
ØMU.
DetforberedendearbejdehenvistestilØSU'sSektionforøkonomiske,FinansielleogMonetæ­
reSpørgsmål,somudpegedeKlausMeyer-Horntilordfører.Sektionenvedtogsintillægsudta­
lelseden26.oktober1993.
DetØkonomiske ogSocialeUdvalgvedtogpåsin310.plenarforsamling af24.og
25.november1993,mødetden24.november1993,enstemmigtfølgendeudtalelse.
foratnedbringearbejdsløsheden ogsikreetkon­
junkturopsving kunnenemligblivedrastiskforrin­
get,hvisderblevreageretpåtilbageslagetmeden
»red-sig-hvem-der-kan-politik «ogenignoreringaf
demål,manenedesomiMaastricht .
1.1.2.Meddetindremarked,somnuividtomfang
erenrealitet,ogdefriepenge-ogkapitalbevægelser er
deropståetensåvidtgåendeøkonomiskintegrationog
interdependens ,atdetenkeltelandikkekanføresin
økonomiskepolitikisoleret,udenatdetertilskadefor
bådelandetselvogdetsnaboer.Dererderforbehovfor,
atdenøkonomiskeogmonetærepolitikiFællesskabet
koordinerestæt,ogatdenmultilateraleovervågning
forstærkes .Konvergensprogrammerne måtilpassesde
økonomisk-politiske realiteterogudvidestilogsåat
omfattekonjunkturstimulering .Hvismedlemsstaternes
økonomiskepolitikafstemmesindbyrdesidenmultila­
teraleovervågningsregi,vilforberedelsenafDenØko­
nomiskeogMonetæreUnionogsåkunnevidereføres .1.Generellebemærkninger
DetØkonomiskeogSocialeUdvalgharbeskæftigetsig
meddenpolitik,dervilværebehovforiovergangsfasen
tilDenØkonomiskeogMonetæreUnion.Detafgavi
oktober1993ensærligudtalelseomdenøkonomiske
politik,derbørføresdelsforatimødegådetøkonomi­
sketilbageslagogdelsforattagehensyntilkonklusio­
nernefraDetEuropæiskeRådstopmødeiKøben­
havn(1).InærværendeudtalelsekoncentrerefØSUsig
omdenpolitik,derbørføresidenforberedendefase
forudforDenØkonomiske ogMonetæreUnion—
mensomhæmmesafdenaktuellelavkonjunktur .I
punkt1erderenalmindeligdiskussionafdennepolitik,
medensdeforskelligeaspekterafdeenkeltedelpolitik­
kerbeskrivesipunkt2.
1.1.Foreneligheden afkonjunkturpolitik ogkonver­
genspolitik
Denuacceptabelthøjearbejdsløshedogdenvedholden­
deøkonomiskeafmatningmåialleEF-landeimødegås
vedstyrkedeøkonomisk-politiske tiltag,dergåri
sammeretning.Hvisarbejdsløsheden (2)ikkegivesprio­
ritetidenøkonomiskepolitikogimødegåsenergisk,
kanderopståensituation,derfårdenplanlagteØkono­
miskeogMonetæreUniontilatfremtrædesomen
utopi.Hvisderderimodskerenkoordineringafden
økonomiskepolitik,derernødvendigunderdenaktuel­
lelavkonjunktur ,ogafkonvergensprogrammerne ,som
erafstemtherefter,vilgrundlagetfordenenkeltemed­
lemsstatsøkonomiskepolitik,specieltbudgetpolitik­
ken,blivemerestabilt.
1.1.1.Denøkonomiskepolitikstårheroverforet
dilemma :
—Pådenenesideerdetnødvendigthurtigstmuligtat
reducerearbejdsløsheden ogbringekonjunkturtil­
bageslagettilophør.
—Pådenandensidemådenhidtilvellykkedeintegra­
tionsprocesikkesættespåspil.Forudsætningerne1.2.FcellesEF-strategi
Densvageellerendognegativeøkonomiskevækst,den
dæmpedeinvesteringsaktivitet ogikkemindstdenom­
fattendearbejdsledighed ,somerstegetfra8,3%i1990
til10,5%medio1993,stillerkravomenfælleseuropæ­
iskstrategi.Dennestrategimågåendnuvidereend
Edinburgh-vækstinitiativet .Denmåioverensstemmelse
medkonklusionerne fratopmødetiKøbenhavnden
21.og22.juni1993tagesigtepåatfremmesåvel
beskæftigelsen sominfrastrukturudbygningen ide
lande,somstadigharetindkomstmæssigt efterslæb
(Grækenland,Irland,Portugal,Spanien)(3).Struktur­
(3)Udviklingen idisselandesBNPpr.indbyggerharværetsom
følger(iprocentafEF-gennemsnittet )(Kilde:EF-Kommissio­
nensGDII,II396-93,tabel3,side28):
1986 1992
GR 50,6 47,40)ØSU'sudtalelseom»Vækst,konkurrenceevne ogbeskæftigel­
sepåmellemlangsigt«(Dok.ØSU1010/93).
(2)Denfaktiskearbejdsløshed erstørre,enddetumiddelbart
fremgårafledighedsstatistikken ,eftersomdenneikkemedta­
gerarbejdstagereunderomskoling,påjobdelingsordninger
ogbeskæftigelsesprojekter .IRL 60,1 70,5
P 50,6 57,5
E 70,6 76,7

Nr.C34/26 DeEuropæiskeFællesskabers Tidende 2.2.94
1,3.2.Afkrisenbørderderfordragesfølgendelære:
1.3.2.1.Bestræbelserne foratsamordnedenøkono­
miskepolitikogdenmakroøkonomiske overvågning
herafmåforstærkes,såattilbageslaget ,imødegåsi
fællesskabogkoordineret,samtidigmedatdergøres
synligefremskridtikonvergensen .Denutilstrækkelige
samordningafdenøkonomiskepolitikindenforram­
merneafdefællesretningslinjervarenafgrundenetil,
atdecentralemakroøkonomiske størrelserudviklede
sigforskelligtfralandtilland-—hvilketresulterede
i,atvalutapariteterne ikkeialletilfældesvaredetil
markedetsrealiteter,hvorfordetrealegrundlagforen
smalvalutakursudsvingsmargen varborte,Iforbindelse
medenfremoverforhåbentlighensigtsmæssig koordi­
neringafdenøkonomiskepolitikerbekæmpelseaf
arbejdsløshedogrecessionikkenogetalternativtilden
konvergenspolitik ,derkrævesiØMU-overgangsfasen ,
mentværtimodenforudsætningherfor.Detgælder
dogkun,dersomvalutapariteterne svarertilmarkedets
realiteterogikkeafpolitiskegrundefastholdespåni­
veauer,derhæmmerdenøkonomiskevækst.
1.3.2.2.Denpause,dererindlagtmedudvidelsenaf
udsvingsmargenen ivalutakurssamarbejdet ,kanbenyt­
testilparitetstilpasninger ,sometableringenafdetindre
markedogforskelleideenkeltelandesfremskridtpå
konvergensområdet nødvendiggør .Meddenyeramme­
betingelser,sombåndetpå30procentpointskaber,kan
manhåbe,atpariteternekanændresudenledsagende
politiskdramatikoguden,atdenyepariteterstraks
skal»testes«spekulativt .Detteskulleletteengradvis—
ogforhåbentligtindbyrdeskoordineret—stabilisering
omkringnyepariteter.fondenesogSamhørighedsfondens ressourcerogfunk­
tionsmådemågearestildenneopgave;specielterhurti­
geinterventioner vigtige.
1.2.1.Devækstpolitiske initiativerskalmedvirketil
påmellemlangsigtatteratforbedreEF'sinternationale
konkurrenceevne ,tilatafhjælpedestrukturelle
svaghederogtilatretableredenvellykkedeanti-infla­
tionspolitik .
1.2.2.Afmatningenmåimødegåsved,atalleEF­
landeindbyrdesafstemmerderesøkonomiskepolitik.
Skerdette,vilEF,lavkonjunkturen tiltrods,kunne
kommemåletomkonvergens imedlemsstaternes øko­
nomisk-politiske rammebetingelser nærmere.
1.3.Denlære,derkandragesafEMS-krisen
KriseniDetEuropæiskeMonetæreSystemislutningen
afjuli1993fikvedførsteøjekastØMU-planerne tilat
synemindretroværdige .Afkrisenkanderimidlertid
dragesennyttiglære.
1.3.1.Krisenharafsløretfølgende:
1.3.1.1.Deteriforvejenvanskeligtatstyrkekonver­
gensenitolvlandesmakroøkonomiske nøgleindikato­
rer(inflationstakt ,beskæftigelse ,produktivitetsfrem ­
gang,stigningstakt ilønomkostningerne ogrenteud­
viklingen).Menkonvergensindsatsen hæmmesselvsagt
foralvor,
—nårderindtræfferekstraordinære hændelser (kon­
junkturtilbageslag ,sammenbrud ideøsteuropæiske
økonomierogderesmarkeder,dentyskeøkonomis
belastningpågrundafdenyedelstatersintegrering,
nedrustningens økonomiskefølgerforvåbenindu­
strien),og
—nårdissehændelserfaldersammenmedetalvorligt
økonomisktilbageslag,dertilmedogsåietvist
omfangharstrukturelleårsager.
1.3.1.2.Underdissebetingelserharmedlemsstaterne
ikkekunnetnærmesigyderligeretilkonvergensmålet
—dehartværtimodtiltideratterfjernetsignogetfra
det.Konvergenserimidlertidenuomgængeligt nødven­
digforudsætning forØMU'en.Udenfremskridtpå
konvergensområdet viletsystemmedstabile,men
justerbarevalutakurserigenogigenkunnebliveoffer
forspekulation ,
—hvisdermanglerpolitiskviljetilatgennemføre
rettidigeparitetsændringer ,hvorderettilpasnings­
behovsomfølgeafdivergerendeudviklingide
makroøkonomiske nøgletal,
—hvisdertiltrodsherforholdesforlængefastved
valutakurser ,somikkelængereaccepteresafmar­
kedet,
—ogendelighvispolitikerneoffentligtbegynderat
drageMaastricht-aftalens gennemførlighed itvivl.1.3.2.3.Denforbigåendeudvidelseafudsvingsmar­
genenudgørforsåvidtengunstigforudsætningfor,at
viisidsteinstansfåretableretdetrigtigeparitetsgitter ,
hvilketervigtigt,dadettejolåsesuigenkaldeligt fasti
tredjefaseafdenmonetæreunion.
1.4.Udvidelseafudsvingsmargenen iEMS'en
Økonomi-ogfinansministrenes ogcentralbankchefer ­
nesbeslutningaf2.augustomindtilvidereatudvide
udsvingsmargenen ivalutakursmekanismen frahen­
holdsvis2,25%og6%til15%tilhverside,vurderes
somfølger:
1.4.1.Hidtilhavdeman,åbenbartikkemindstaf
hensyntildenpolitiskeprestige,imangetilfældeholdt
fastvedforældedepariteter,skøntdissesomfølgeaf
mærkbareafvigelseridenøkonomiskeudviklingikke
længereblevaccepteretafmarkedet.Detteførteisidste
ende,medliberaliseringen afkapitalbevægelserne ,til
drastiskedevalueringerogturbulenserpåvalutamarke­
derne.Takketværeudvidelsenafudsvingsmargenen til

2.2.94 DeEuropæiskeFællesskabersTidende Nr.C34/27
ialt30procentpointerspillerummetnusåstort,atdet
ikkelængereernødvendigtatgåindogforsvareen
valuta,såsnartdenerfaldetmed1eller2procentpoint .
1.4,2.Detbrederebåndgivermedlemsstaterne etvist
råderumidenøkonomiskepolitik.Detbetyder,atét
landafhensyntilstabilitetenipengeværdienmidlerti­
digtkanfastholdeetrelativthøjtrenteniveau,samtidig
medatandresøgeratholdeetlavererenteniveaufor
atimødegåafmatningenogdenhøjearbejdsløshed .
Takketværeudvidelsenafudsvingsmargenen erdet
blevetmuligtatholdesådannerentespænd,udenat
ændringerirentestrukturen straksudløserenspekulativ
»testning«af,omengivenvalutakursrelation nuogså
erholdbar.Ipraksissynesnoglemedlemsstater imidler­
tidatprioriterefastholdelsenafderesvalutakurshøjere
endændringerirentepolitikken ,idetmindsteiperioder
ogindenforvissegrænser.systemmedfuldstændigtfritsvingendevalutakurser .
Dererderimodprimærttaleomenbeslutning,derskal
dæmmeopforhæmningsløsspekulationogsamtidig
sikreopretholdelsen afDetEuropæiskeMonetæreSy­
stemsomsådant.BibeholdelsenafEMSerenvigtig
forudsætningforfortsattefremskridtpåvejenmodDen
ØkonomiskeogMonetæreUnion,somsyntestruetaf
spændingerne iEMSsidenaugust1992.
1.4.9.Denforeløbigeudvidelseafudsvingsmargenen
måikkeopfattessomenopfordringtilatslækkepå
denøkonomiskepolitik.Tværtimod :denøkonomiske
politikskullegerneværesåvellykket,atdenbredere
udsvingsmargen brugessålidtsommuligttilkurstil­
pasninger.
1.4.10.Fracentralbankernes sidebørdet—fra1994
iDetEuropæiskeMonetæreInstitutsregi—løbende
overvåges,ihvilketomfangdetbrederebåndipraksis
brugestilkurstilpasninger .Denneovervågeisekunne
dannebaggrundforenvurderingaf,hvorledesmani
indbyrdesafstemteetapergradviskankommetilbage
tilensnævrerebåndbredde .1.4.3.Hidtilvardetforekommet ,atvalutaerblev
optagetivalutakurssamarbejdet tilenkursparitet,som
afmarkedetstraksfrastartenblevvurderetsomværen­
deforhøj.Iforbindelsemeddesmallebånd,man
hidtilharopereretmed,fikensådan»fejl«umiddelbare
konsekvenser .Detnye30%-båndlevneretspillerum,
indenforhvilketvalutakursenkanfindesitretteleje.1.5.Konvergenskriterierne ogtidsplanenforØMU
1.4.4.Efterudvidelsenafbåndbredden vildevaluta­
er,somforlodsamarbejdet islutningenaf1992på
grundafenforsnæverudsvingsmargen ,havelettere
vedatvendetilbagetilvalutakurssamarbejdet .Entil­
bagevendenvilganskeviststillebetydeligekravtilden
økonomiskepolitikidisselande.Detgælderogsåved
optagelseafnyevalutaerfrakredsenafEFTA-lande ,
derharsøgtomEF-medlemskab fra1995.
1.4.5.Havdemanholdtfastveddetsmallebåndi
august1993,havdedetmuligvisførttil,atflerevalutaer
havdeforladtvalutakurssamarbejdet baseretpådet
smallebånd.Varderblevettaleometeuropæiskvaluta­
samarbejdemedkunfådeltagendevalutaer,villedet
havesvækkettroenpå,atmankunnekommevidere
moddenmonetæreunion.Medlemsstaterne måholdefastveddekonvergenskrite­
rier,deenedesomiMaastricht,ogveddentidsplan,
dereropstilletforDenØkonomiskeogMonetære
Union.Dettestillerkravtildenpolitiskevilje.Det
enkeltelandvilkunkunnenådetilstræbteresultateri
sinøkonomiskepolitik,hvisderfraallesidergøres
synligefremskridtmedhensyntilnedbringelseafle­
dighedenogfremmeafdenøkonomiskevækstogsamti­
digfremskridthenimodnominelogisidsteendeogså
realkonvergensmellemmedlemsstaterne .
1.5.1.Enrevisionafkonvergenskriterierne pånuvæ­
rendetidspunktvillesvækketiltroentilDenØkonomi­
skeogMonetæreUnionsgennemførlighed ogfåtil
følge,atderblevslækketpåbestræbelserne henimod
øgetkonvergens,navnligpåområdernebudgetdisciplin
ogbudgetkonsolidering .Detvillebliveopfattetsomet
positivtsignal,hvisman,trodsrecessionen,holderfast
vedtidsfristerneforDenØkonomiskeogMonetære
Unionsetaperpåsammemåde,sommanholdtfastved
1992-måletfordetindremarked.Detvilleværeenklar
meldingom,atØMU-perspektiverne ikkeprincipielt
forringesafkrisen.Dogerdetsandsynligt,attredje
fasesnarereindledesden1.1.1999endden1.1.1997,
somerdentidligstmuligedatoforovergangenfra
andentiltredjefase.
1.5.2.Enbegrundettillidtil,atenindbyrdeskoordi­
neretpolitiktilfremmeafbeskæftigelsen ogdenøkono­
miskevækstvillykkes,ogensamtidigtiltrotil,atDen
ØkonomiskeogMonetæreUnionladersigrealisere,er
psykologiskvigtigefaktorerforinvesteringsklimaet og
forbrugeradfærden .Hvisusikkerhedafløsesaftillid,
kandetbidragetilatigangsætteetkonjunkturopsving1.4.6.Denforeløbigtbredereudsvingsmargen redu­
cererincitamentettilspekulation,eftersomdermåpå­
regnesbetydeligtstørrekurssvingninger ,førendenvalu­
taop-ellernedskrives,dadenøvreogdennedreinter­
ventionsgrænse nuligger30%frahinanden.
1.4.7.Centralbankerne aflastesideresinterventions­
forpligtelser ,somhidtilharindebåret,atdeundertiden
harmåttetsætteallederesvalutareserver indpåat
støtteopkøbeenvaluta,deriløbetafkorttidhavde
bevægetsignedpåbundenafdetsmalleudsvingsbånd .
1.4.8.Denforeløbigeudvidelseafbåndbreddenskal
ikkesessomettegnpå,atmanplædererforet

Nr.C34/28 DeEuropæiskeFællesskabersTidende 2.2.94
ogtil,atderigenkangøresfremskridtiretningaføget
konvergens idemakroøkonomiske resultater.
1.6.Informeringafoffentligheden oghøringafØSUstimuleringsprogram johørerunderdetpågældende
landskompetence .Densocialedialogskalbeskæftige
sigmed,hvordandeforskelligeområderafdenøkono­
miskepolitikforenesmedprogrammerne forkonver­
gensogkonjunkturstimulering .Detgældernavnlig
skatte-,løn-ogsocialpolitikken .Dissepolitikområder
skalværeindbyrdeskompatibleogiharmonimed
overordnedeøkonomisk-politiske prioritetersomledig­
hedsbekæmpelse ogsikringafenstabilpengeværdi .I
mangelafkonsensusviaensådansocialdialogvildet
værevanskeligtatsikreforstærketnominel(ogisær
real)konvergens .
1.7.Monetærtogtilsynsmæssigt samarbejdeiEMl-
regiDenpolitik,derskalføresiovergangsfasen tilDen
ØkonomiskeogMonetæreUnion,måogsåomfatteen
genereloplysningskampagne ,passendeinformationog
inddragelseaforganisationerne ,navnligarbejdsmarke­
detsparter,samthøringafEuropa-Parlamentet ,Det
økonomiskeogsocialeUdvalgogdetkommendeRe­
gionsudvalg .Krisenideteuropæiskevalutasamarbejde
ogdekonklusioner ,derkandragesherafmedhensyn
tilperspektiverne forDenØkonomiskeogMonetære
Union,afslører,atdereretenormt»informationsunder ­
skud«.Depsykologiskefaktorer,derernævntovenfor
ipunkt1.5.2,dvs.forbrugertillid oginvesteringslyst ,
understregerogsåvigtighedenafeninformationsind­
sats.Tilelementerne iettætteremonetærtsamarbejdehører
nødvendigvisenforbedretkoordineringafdenpenge­
politiskebeslutningstagning ,somfra1994finderstedi
EMI-regi,herunderenfællesvurderingaf,omvaluta­
kursrelationerne erkorrekte.
1.6.1.Iovergangsfasen vildetværeformålstjenligt
atgennemføreenegnetfolkeoplysning ,f.eks.vedat
Kommissionen udsenderenhvidbog,derhenvendersig
direktetiloffentligheden .Dermågivesoplysningom
årsagernetilkrisenideteuropæiskevalutakurssystem
ogomfølgevirkningerne afDenØkonomiskeogMone­
tæreUnion,herunderisærom,atdennationalepenge­
politik(ogdermedogsådennationalerentepolitik )
bortfalder,ogatdenationalevalutaererstattesafén
fællesEF-valuta,ECU'en.Foratforebyggeskuffelser
mådetslåsfast,atDenØkonomiskeogMonetære
Unionikkevilløsealleproblemerfradenenedag
tildenanden;f.eks.kandenikkemedétslagløse
ledighedsproblemet ellerudjævneindkomstforskellene
indenforEF.Dermåideenkeltemedlemsstater på
rettetidgennemføres enbredspektrettillidskabende
oplysningskampagne omØMU'enimedierne.1.7.1.Daspekulationikkeheltkanudelukkesselv
efterudvidelsenafudsvingsmargenen ,erdetvigtigt,at
centralbankerne arbejderendnutætteresammen,når
detdrejersigomderesvalutaoperationer .Destørre
kreditinstitutter ,deroperererpåvalutamarkederne ,bør
igivetfaldogsådragesindidettesamarbejde .Central­
bankernesindbyrdessamarbejdevilblivelettet,hvis
mansomfastsatiMaastricht-traktaten hurtigtsikrer
allecentralbanker uafhængighed .
1.7.2.Etsnævreresamarbejdemellemcentralban­
kernebliversåmegetdestovigtigere,johurtigerevalu­
tamarkederne reagerer,ogjostørrebeløbderikraftaf
defriepenge-ogkapitalbevægelser omsættespådisse
markeder.IfølgeoplysningerfraDenInternationale
Betalingsbankandragerdissepenge-ogkapitalbevægel­
serdagligtca.880milliarderdollarsogerdermed
alleredepånuværendetidspunkthenvedtregangestør­
reenddesamledevalutareserver iEF-landenescentral­
banker(ca.300milliarder).1,6.2.Denpolitik,dererpåkrævetiovergangsfasen ,
børdiskuteresiallenationaleparlamenterpåsamme
måde,somdetersketiEuropa-Parlamentets udvalg
omvalutaspørgsmål .Deøkonomisk-politiske konver­
gensprogrammer vilkunkunnegennemføres ,hvisde
berørteerhvervs-ogsamfundskredse erunderrettetog
hardenfornødneforståelsefortiltagene.Denmultilate­
raleovervågningafdenøkonomiskeogfinansiellepoli­
tikogkonvergensprogrammerne børderforikkekun
sendestilhøringiEuropa-Parlamentet .OgsåDetøko­
nomiskeogsocialeUdvalg,somjoerdetEF-organ,
derrepræsenterer arbejdsmarkedets ogsamfundslivets
interessegrupper ,børinddragespåpassendevis.1.7.3.Denufuldstændige tilnærmelseafbanktilsyns­
reglernehargivetspekulationen frierespil.DetEuro­
pæiskeMonetæreInstitutbørderforsnarestarbejde
forettætteresamarbejdemellemcentralbankerne og
andretilsynsmyndigheder ,specieltmedhenblikpåikke­
balanceførteforretninger (senedenforipunkt1.8.2.1).
1.8.Spillereglertilmodvirkelseafvalutaspekulation
1.6.3.Ibetragtningafdenøkonomiskekrisesomfang
ogalvorbørderogsåetableresen(forstærket )social
dialogideenkeltemedlemsstater ,eftersomimplemente­
ringenafdetenkeltelandskonvergens-ogkonjunkturDettjenernæppenogetformålatforsøgeatbegrænse
valutaspekulationen vedatgenindførekontrolmedka­
pitalbevægelser .Dettevillebetegneettilbageskridtfor
detindremarkedogdermedværeuacceptabelt .

2.2,94 DeEuropæiskeFællesskabers Tidende Nr.C34/29
1.8.1.Denmesteffektiveforholdsregelmodspekula­
tionerselvsagtstraksfrastartenatudelukkemulighe­
denafspekulation .Medlemsstaterne skullealtsådrage
størreomsorgfor,atkursenpåderesvalutamodsvarer
denøkonomiskevirkelighed,ogfor,atdenøkonomiske
politikersåvellykket,atderikkeopstårensituation
medover-ellerundervurdering ,somlæggeroptilspe­
kulation.Dogharderiperioderværetetspekulativt
prespåEF-valutaerogsåitilfælde,hvordenpågælden­
demedlemsstatsmakroøkonomiske nøgletal(ledighed­
stalletundtaget)ikkepegedeklartmodenfejlvurderet
valutakurs—detgælderf.eks.denfranskefranc.
1.8.2.Somalternativertilkontrolmedkapitalbevæ­
gelserkunnemanimidlertidforestillesigvissespillereg­
ler,derskaldæmmeopforvalutaspekulation .For­
holdsreglerne ipunkt1.8.2.1og1.8.2.2kunneiregiaf
densåkaldtetilandegruppe iBaselkoordineresinterna­
tionaltmedvigtigelandeudenforEF.
1.8.2.1.Enstrengereovervågningafanvendelsenaf
swaps,futures,optionerogandreikke-balanceførte
bankforretninger synespåkrævet.Imangekreditinsti­
tutteroverstigerdeikke-balanceførte posterdensamle­
debalance.lighedsvækkespågrundafdenalmindeligeøkonomi­
skekrise,ogmanbegynderatdiskutereenopblødning
afkonvergenskriterierne .Derskalsnarereholdesfast
vedkonvergenskriterierne ,ogsåselvomdeikkekan
efterlevespådenønskedemådeunderdenaktuelle
økonomiskekrise.Detteudelukkerdogikke,atderkan
værebehovforenafklaringaf,hvaddernærmereligger
idebudgetpolitiske konvergenskriterier .Detgælder
specieltspørgsmålet ,hvordankriteriet»statsgældipro­
centafbruttonationalproduktet «forholdersigtilkrite­
riet»detoffentligesnettofinansieringsbehov iprocent
afbruttonationalproduktet «.
1.9.2.Konjunkturafmatningen fårganskevistdet
tidsspand,derertilkonvergenspolitik forudforØMU,
tilatsynekort,ogsåselvomdentidligstmuligedato,
den1.1.1997,opgives,såledesattredjefaseførstindle­
desden1.1.1999.Ihenholdtilkonvergensprotokollen
skalderendogværesåstorkonvergens idemakroøko­
nomiskenøgletaliårene1995/1996,atvalutakursuds­
vingeneidesidstetoår(1997/1998)kanholdesinden
forbåndetpå2,25%,udenatdetgiveranledningtil
størrespændinger .Detvilkrævemegetstoreøkono­
misk-politiske anstrengelser .
1.9.3.Disseanstrengelser vilimidlertidnoklønne
sig.Integrationen idetindremarkedharsåledesmed­
førtentilnærmelse iEF-landenesøkonomisk-politiske
interesser,ogdetervigtigt,atdennetendensbefæstes
fremover.Stilletoverfornyeudfordringersomåbnin­
genafØsteuropa,(struktur-)arbejdsløshed ,begynden­
dedemografiskeproblemer,strukturtilpasninger ,ind­
vandringspres ogmiljøproblemer villeDetEuropæiske
FællesskabudendenaftalteØkonomiskeogMonetære
Union,uansethvorstorefremskridtderhidtilersket
påintegrationsområdet ,værefristettilatgribetilbage
tildetklassiskenationalstatslige adfærdsmønster :en
inflationsdrivende fuld-beskæftigelsespolitik medpro­
tektionismeogvalutakontrol ville,imangelafØMU-
bindingerne,ikkekunneudelukkesideneneelleranden
medlemsstat .1.8.2.2.Mankunneforestillesigenregelomobliga­
toriskdeponeringafuforrentedetilgodehavender icen­
tralbankenforåbnevalutapositioner .
1.8.2.3.Nårerfaringernemedindførelsenafettodelt
valutamarked ,sommantidligerekendtedetiBelgien
udennogenbegrænsninger ikapitalbevægelserne ,var
mindregode,skyldesdetdelsdestoreadministrative
udgifterdelsmulighederneforomgåelse.1detbelgiske
eksempelblevvalutaforretninger udendirektetilknyt­
ningtilhandelenmedvarerogtjenesteydelser ,altså
primærtpenge-ogkapitaltransaktioner ,forenstordels
vedkommende afviklettildetfriemarkedsvalutakurs,
somlåoverdenofficiellekurs.Pådennemådeblev
grænseoverskridende penge-ogkapitalanbringelser ,
ogsåspekulative,gjortdyrere,udenatdetøvedeindfly­
delsepådenvalutakurs,derblevbrugtidenegentlige
udenrigshandel .2.Bemærkninger tildeenkeltepolitikker
1.9.Fcellesøkonomisk-politiske anstrengelser
Dadetidenøjeblikkeligesituationernødvendigtat
prioriterebekæmpelseafarbejdsløsheden ogfremmeaf
etøkonomiskopsvingidenøkonomiskepolitik,erder
mangedertvivlerpå,atdetvilværemuligtatoverholde
tidsplanenforØMU'en.Føresderenkonsekvent,koor­
dineretøkonomiskpolitik,skullederimidlertidikke
værenogettilhinderfor,atØMU-forudsætningerne
forbedresindenårhundredetsudgang.2.1.Konjunkturpolitik ogkonvergenspolitik
2.1.1.Denøkonomiskepolitik,somernødvendigi
betragtningafarbejdsløsheden ogkonjunkturtilbage ­
slagetsætterikkegrundlæggende spørgsmålstegn ved
denkonvergensmellemøkonomierne ,dererenforud­
sætningforDenØkonomiskeogMonetæreUnion.
Denøkonomiskepolitik,herunderbudgetpolitik ,som
tilbageslagetdikterer,månødvendigvis gåisamme
retningisamtligemedlemsstater .Idenforstander
samtligemedlemsstater stilletoverforsammeændrede
ØMU-forudsætninger .
2.1.1.1.Noglekonvergenskriterier ,navnligdebud­
getpolitiske,kanidenaktuelleøkonomiskekrisekun
havemellemfristetprioritet.Debudgetpolitiske kriteri­1.9.1.Detvilimidlertidforringeudsigternefor
ØMU-planerne ,hvistillidentilØMU'ensgennemfør

Nr,C34/30 DeEuropæiskeFællesskabers Tidende 2.2,94
erfortolkesimidlertidalleredepånuværendetidspunkt
megetrestriktivtinogleEF-lande,hvilketindsnævrer
spillerummetfornødvendigekonjunkturpolitiske tiltag.
Debudgetpolitiske kriterierbørimidlertidikkeudløse,
endsigetjenesompåskudforøkonomisk-politiske til­
tag,somvilleforværrekrisenyderligere.2.2.1.1.Denøkonomiskepolitik,derskaltagesigte
påvarigkonvergens (artikel103,stk.3),skalunderka­
stesensnæversamordningogenmultilateralovervåg­
ning.Dettebetyder,atkonvergensprogrammerne -—
derforendelsvedkommende løberfremtil1996—
skalføresudilivetefterenforudgåendetilpasningtil
konjunkturtilbageslagets betingelser,ogatforbuddet
modatfinansiereoffentligeunderskudviacentralban­
kerne(artikel104,stk.1)skalhåndhæves .
2.2.1.2.Konjunkturafmatningen harafsløretnogle
svaghedervedEF'søkonomi:
—manglendeevnetilatskabeettilstrækkeligtantal
nyearbejdspladser ogfastholdedem,
—sammenligningsvis ringefremskridtindenforinno­
vation,teknologiogforskningsamt,
—periodevisekonkurrenceevneforringelser ,somgan­
skevistogsåskyldesbytteforholdsændringer iuden­
rigshandelen (1).
2.2.1.3.Detsyneshensigtsmæssigt ,atKommissionen
senestvedudgangenaf1993fremlæggersinbebudede
hvidbogomstrategienpåmellemlangsigtforvækst,
konkurrenceevne ogfuldbeskæftigelse .Idenøkonomi­
skepolitik,dererpåkrævetforatkommeudafrecessio­
nen,børdersåvidtmuligttageshensyntildekonver­
genspolitiskekrav.
2.2.2.Detkonstateresmedtilfredshed,attimed­
lemsstaterharfremlagtkonvergensprogrammer .Tilba­
gestår,atogsådetoresterendemedlemsstater fremlæg­
gerdereskonvergensprogrammer ,
2.2.2.1.Konvergensprogrammerne måudvidestil
ogsåatomfattekonjunkturstimulering .Hermåned­
bringelseafledighedenprioritereshøjereenddenstrikte
efterlevelseafallekonvergenskriterier .
2.2.2.2.Denfællesdrøftelseogvurderingafkonver­
gensprogrammerne —somfortsatopstillesimedlems­
statsregi—iRådetaføkonomi-ogfinansministre
bidragertilatforhindreennationalenegangiden
økonomiskepolitik,somvilværeproblematiskpåbag­
grundafdenstadigtættereintegrationmellemøkono­
mierne.Hertilkommer,atindbyrdesafstemtekonver­
gensprogrammer fremmerdefinansiellemarkeders
sammensmeltning tilétægtefællesfinansieltmarked
ogbefordrerdenalmindeligeopsparing,sompåsinside
understøtterdetfællesfinansiellemarked.Konvergens­
ogkonjunkturstimuleringsprogrammerne børderfor
—byggepåfællesantagelserogforudsætninger ,
—refereretilsammetidsrum,
—drøftesogvurderesunderétiEF-regi.2.1.1.2.Omvendtkandenpolitik,somernødvendig
overaltforatreducereledighedenogstimuleredet
økonomiskeopsving,ivirkelighedenogsåvirkepositivt
indpådenfællesforberedelseafØMU'en,forudsatat
detgennemdenmultilateraleovervågningpåEF-plan
sikres,atmedlemsstaterne afstemmerderespolitikind­
byrdes.Enyderligeresænkningafdenlangerentevil
herværeafafgørendebetydning.Kununderdissebetin­
gelserkandetefterslæb,noglelandeharikonvergens­
mæssighenseende,reduceres.Detvarnetopdetteefter­
slæb,dervarenvæsentligmedvirkendeårsagtilmarke­
detsrevurderingafvalutakurserne .
2.1.2.Dererensnæversammenhæng mellemden
politik,somerpåkrævetafkonjunkturelle ogstruktu­
relleårsager,ogdenpolitik,somernødvendigforat
opfyldekonvergensmålet .Detteforholdkandaogså
aflæsesafnogleafkonvergenskriterierne ,somingen­
lundebloterudformetmedhenblikpå»lysetider«.
Tværtimodreferererenrækkerelativekonvergenskrite­
rierviseligttildemedlemsstater ,sompåethvertgivet
tidspunktopviserdesammenligningsvis bedsteresulta­
terideresfinans-ogpengepolitik .Deteriøvrigt
bemærkelsesværdigt ,atmangemedlemsstater iøjeblik­
ketopfylderderelativekonvergenskrav ,specieltmed
hensyntilinflationstaktogrentesats.Entilnærmelsetil
konvergenskriterierne ersåledesmuligogsåunderet
konjunkturtilbageslag .
2.1.3.Debudgetpolitiske konvergenskriterier erfor­
muleretiabsolutteprocentsatser (offentlignettofinansi­
eringsbehovpåhøjst3%afBNP,samletoffentliggæld
påhøjst60%afBNP).Iartikel104C,stk.2og3,er
detimidlertidudtrykkeligtogviseligtfastsat,atder
skalanlæggesenskønsmæssigvurdering,nemligaf,
omdenoffentligegældiprocentafBNP»mindskes
tilstrækkeligtognærmersigreferenceværdien meden
tilfredsstillende hastighed«,ogendvidereaf,om»det
offentligeunderskudoverstigerdeoffentligeinveste­
ringsudgifter «m.v,
2.1.4.Ioverensstemmelse medEF-Kommissionens
formand,JacquesDelors'forslagslårØSUtillydfor,
atmansomreferencepunkter forenrealkonvergens
medtagerungdoms-oglangtidsledigheden somsupple­
rendekriterier.
2.2.Økonomiskpolitik
2.2.1.IhenholdtilpræamblentiltraktatenomDen
EuropæiskeUnion(6.motiv)harmedlemsstaterne til
hensigtatstyrkekonvergensenmellemderesøkonomier
ogatindføreenøkonomiskogmonetærunion,som
omfatterenfællesogstabilvaluta.(*)SeØSU'sudtalelseom»Denøkonomiskeårsberetning1993«,
dok.ØSU11/93,punkt2.2.8.

2.2.94 DeEuropæiskeFællesskabersTidende Nr.C34/31
2.2.3.Underdenaktuellekonjunkturafmatning får
overvågningen afudviklingen imedlemsstaternes bud­
getsituationetandetindhold,hvadangår»uforholds­
mæssigtstore«offentligeunderskud (art.104C,
stk,2).
2.2.3.1.Nudrejerdetsigomatbegrænsedenstig­
ningidenoffentligelåntagning,somdeekstraordinære
udgifteruundgåeligtvilmedføre—ikkekunafhensyn
tilkonvergenskriterierne (sepunkt2.3.5),menogså
fordiafdrags-ogrentebetalinger påstatsgælden inogle
EF-landeiforvejenudgørenretstorbelastningforde
offentligebudgetter.Hvoromkostningerne vedstats­
gældenbelasterdeoffentligebudgetteruforholdsmæs­
sigtmeget,erdettvingendenødvendigt,atgælden
gradvistnedbringes—selvuafhængigtafDenØkono­
miskeogMonetæreUnionskonvergenskrav .
2.2.3.2,Deipunkt2.2.3.1nævnteekstraordinære
udgifterbørprimærtgåtiloffentligeinvesteringer
—somskaberekstraarbejdspladser ,
—somkommeruddannelsessektoren tilgode,
—ogsomrettesmodenforbedringafinfrastrukturen ,
derskaberafledteinvesteringer ierhvervslivet .
2.2.4.Setikonvergenspolitisk sammenhængudgør
bindingernepådenøkonomiskepolitikiForbundsrepu­
blikkenTysklandetsærtilfælde .
2.2.4.1.Dentyskeøkonomiskepolitik,fremforalt
styringenafpengeforsyningen ,vanskeliggøres afener­
faring,derståraleneidetteårhundrede :integreringen
afex-DDR,etlandpå17millionerindbyggere,som
blevruineretunder40årscentralstyretplanøkonomi .
AtderertaleomenbetydeligbelastningafTysklands
økonomiogoffentligebudgetterkanbl.a.aflæsesafde
finansielleoverførslertildeøstligedelstaterogdet
stigendeunderskudpåforbundsbudgettet .
2.2.4.2.Dentyskeforbundsbank reagererpådeefter
tyskeforholdhøjeinflationstakter vedatholdeetrente­
niveau,somerhøjere,enddennegativekonjunkturud­
viklingisigselvkanretfærdiggøre .Denstabilitetsorien­
teredepolitik,forbundsbanken herfører,styrkertilli­
dentilD-marken .Rentespændet volderimidlertidpro­
blemerfornabolandenes økonomiskeogmonetære
politikoggørdetvanskeligtatopnåenighedpåEF­
plan,eftersomD-markenstadigbetragtessomankerva­
lutaiDetEuropæiskeMonetæreSystem.
2.2.5.Iovergangsfasen børderudviklesetvistpart­
nerskabmellemcentralbankogregeringomkringden
monetæreogøkonomiskepolitik,ogsåsomenforløber
fordetkommendesamarbejdemellemdeneuropæiske
centralbankogRådetaføkonomi-ogfinansministre .
Etsådantsamarbejdesynesuomgængeligt nødvendigt,
fordimanpådenenesidevilhaveenfællespengepolitik
ideneuropæiskecentralbanksregi,medensdenøkono­
miskepolitikpådenandensidefortsatvilværeoverladt
tilmedlemsstaterne ,omenddenskalkoordineres i
Rådetaføkonomi-ogfinansministre .2.2.6.Damanimidlertidalleredenukanforudse
spændingermellemenfællesmonetærpolitikogen
økonomiskpolitik,forhvilkenansvaretliggerinatio­
naltregi,måkonklusionen være,atdersideløbende
medDenØkonomiskeogMonetæreUnionskalgøres
viderefremskridtiretningafenpolitiskunion.
2.2.7.Enpolitik,dersigtermodstørrekonvergens,
kræverfremskridtitilnærmelsenafdendirektebeskat­
ningafvirksomheder ogprivatehusholdninger ,herun­
derkildeskattenpåkapitalindtægter .EF-Kommissio­
nenbørfremlæggeenhvidbogomdettespørgsmål.
2.2.7.1.Tilnærmelsen afdedirekteskatterskalom­
fattedetfinansieltintegreredeEFisinhelhed,herunder
»skattely«,somfortsatfindespåfleremedlemsstaters
territorier.Tilnærmelsen skalsåvidtmuligtudvidestil
ogsåatomfattetredjelande,hvilketipraksisvilsige
OECD-landene ,såderdæmmesopforskattebetinget
kapitaludstrømning .Enlaveredirektebeskatningsynes
kunforsvarligidetilfælde,hvorderforeliggerenaftale
påEF-planidenfællesregionalpolitiks regisigtende
modforstærketøkonomiskogsocialsamhørighed .
2.2.7.2.Defortsatteforskelleibeskatningenafkapi­
talindkomster ogsondringenmellemvalutaindlændinge
ogvalutaudlændinge ,dvs.personer,dererbosathen­
holdsvisindenforogudenforlandetsterritorium,hører
ikkelængerehjemmeietindremarked,nuhvorDen
ØkonomiskeogMonetæreUnionrykkernærmere.Iet
områdemedfriepenge-ogkapitalbevægelser fører
beskatningsforskelle tilenfordrejningafdefinansielle
strømme;fordrejningenskerganskevistovervejende i
selveEF-kredsløbet ,menkommerogsåinogengrad
tredjelande »tilgode«.1etfinansieltintegreretEuropa
børsådannefordrejningerikkeforekomme ;demedfø­
reretfaldiskatteprovenuet ,somikkeerønskeligtien
situation,hvormansøgeratkonsoliderestatsbudgetter­
neogundgåøgedeoffentligeunderskud.
2.2.8.DeEF-ressourcer ,strukturfondene ,investe­
ringsfondeneogSamhørighedsfonden råderover,skal
anvendeseffektivt,sådenudtrykkeligtønskedemulti­
plikatoreffektopnås;detervigtigt,atnationaleorganer
inddrages,ogatregionalekreditinstitutter deltagerfi­
nansielt,hvilketmåfremmesgennemetableringafof­
fentligelånegarantiordninger ,
2.2.9.Enmålrettetindsatstilfremmeafsmåog
mellemstorevirksomheder ,isærgenneminvesteringsin­
citamenter,erafafgørendebetydning.SMV-sektoren
indtagerencentralplads,nårdetgælderomatstimulere
denøkonomiskeaktivitetogikkemindstskabenye
arbejdspladser .
2.2.9.1.Fremmeafsmåogmellemstorevirksom­
hedergennemøgedegloballånfraDenEuropæiske
Investeringsbank ogtildelingafmidlerfrastrukturfon­
deneogSamhørighedsfonden (ellerfrainterims-samhø­
righedsfonden )erisærafstorbetydningfordelande,
hvisindkomstpercapitaudgørmindreend90%afEF­
gennemsnittet .Idisselandeerafstandenselvtilde

Nr.C34/32 DeEuropæiskeFællesskabersTidende 2.2,94
konvergenskriterierne ,ellertil,atdeharopnåeten
»fravalgsklausul «medhensyntilDenØkonomiskeog
MonetæreUnion.
2.3.Konvergenskriterierne
2.3,1.Konvergenskriterierne erganskevistfastsati
»opgangstider«,mendetbetyderikke,atdenuganske
enkeltskaltilpassesdeforhold,dergørsiggældendei
ennedgangsperiode .Detvilleværeenalvorligfejl,om
manlempedekonvergenskriterierne pågrundafden
aktuellenegativeøkonomiskeudviklingog/ellerudsatte
1999-fristenforDenØkonomiskeogMonetæreUnion.
Detvillesvækketillidentilenpolitik,dermålrettet
sigtermodenmonetærunion,ogtilensådanpolitiks
gennemførlighed idetheletaget.Deteruvist,omden
historiskechanceforatindføreenmonetærunionvil
bydesigigeni»bedretider«ogmedmindrestrenge
konvergenskriterier .nominellekonvergenskriterier betydelig.Deresbestræ­
belserforattilnærmederesøkonomiskenøgletaltil
gennemsnittet ogforatkommeenrealkonvergens
nærmeremåderforunderstøttes ,isærmedmidlerfra
strukturfondene ogSamhørighedsfonden .
2.2.9,2,Nårmanoprettededissefondemedtilhøren­
debevillinger,vardetiførsterækkeforatletteudvik­
lingenhenimoddenkonvergens,dererennødvendig
forudsætningforetableringenafDenØkonomiskeog
MonetæreUnion.Deressourcer,derstillestilrådighed
gennemdissefonde,kan,aleneikraftafderesbegræn­
sedestørrelse,ikkeerstatte,menkununderstøttede
anti-recessionsforanstaltninger ,dererbehovfornu.
2.2.10.Denøkonomiskeogfinansiellepolitikmå
udformessåledes,atdenstimuleringafdenøkonomiske
vækst,dererpåtrængendenødvendigforatnedbringe
arbejdsløsheden ,ikkemedfører,atmanpåmellemlang
sigttilsidesætterkonvergenskriterierne .Somfølgeaf
detøkonomisketilbageslagkanmanikkeforvente,at
denoffentligegældogdeløbendeoffentligeunderskud
reduceresoghurtigtkommernedpåkonvergenskriteri­
ernesreferenceværdier (5.protokol,art.1og4)(1).Når
forudsætningerne herforikkeertilstede,hængerdet
ikkemindstsammenmed,atdeflestemedlemslande
ikkebenyttededetvedholdendeøkonomiskeopsvingi
80'ernetilatkonsoliderederesoffentligefinanserog
styrkebudgetdisciplinen ,hvorfordernualeneafden
grundikkeernogetnævneværdigtråderumfor»deficit
spending«.Somfølgeafledighedensomfangogkon­
junkturtilbageslagets styrkemåmanaffindesigmed,at
budgetunderskuds -oggældskriterierne ikkeefterleves
bedre,endtilfældeter,ogatnogleEF-landeiførste
omgangtværtimodbevægersigendnulængerevæk
frareferenceværdierne .Deterimidlertidmegetviseligt
fastsatiMaastricht-traktaten (art.104C,stk.2),at
detvedbedømmelsenaf,omkonvergenskriterierne er
opfyldt,isidsteinstansikkeerdennøjagtigeprocent­
sats,dererafgørende,menderimod,omderertaleom
enbetydeligogvedvarendetilnærmelsetilreferencevær­
dierne.Idennevurderingbørderogsåtageshensyntil,
atderunderdenalvorligerecessionstillessærligekrav
tildenøkonomiskepolitik.2.3.2.Pådenandensidevilledetogsåværeforkert
kategoriskatanvendeallekonvergenskriterier sommå­
lestokunderdennuværendeøkonomiskekrise.Tilbage­
slagetsogarbejdsløshedens omfangogdenfinanspoli­
tik,derernødvendigidennesituation,indebærer,at
ingenEF-lande—dogmåskepåetenkeltnær—i
øjeblikketkanleveoptildebudgetpolitiske kriterier.
Derafmåmanimidlertidikkeslutte,atkonvergenskri­
teriernesåhellerikkevilkunneopfyldessenereiover­
gangsfasen,ogatdetderforsletikkevilværemuligtat
opretteenmonetærunioni1999.Formangevilleen
sådankonklusionværeetkærkommentpåskudtilat
afvisedenmonetæreunionalleredenu,jaidethele
taget.
2.3.3.Detvilleværeligesåfarligt,ommanudfra
etøjebliksbillede afkonvergenskriteriernes opfyldelse
begyndteatoverveje,hvormange—oghvilke—lande
deromethalvtårtiermedidenmonetæreunionlige
frastarten,oghvilkederikkeerdet.Detvilleresultere
ietbådeurimeligtoguretfærdigtsort-hvidt-maleri .
Statistisketidsrækker (forinflationstakter ,statsgæld,
budgetunderskud ,rentesatserogvalutakurser),som
dækkerflereår,giveretbedrebilledeafmulighederne
forensnarligtilnærmelsetilkonvergensmålene inden
forEF.Nårmananvendertidsrækkerogberegner
konvergenskriteriernes procentsatserbørmaniøvrigt
påse,atdestatistiskeværdierersammenlignelige ,og
atdefinanspolitiske dataogsådækkerbudgetternefor
detoffentligessekundærevirksomhedsamtstatslige
særformuer .2.2.11.Dekonvergensprogrammer ,somhidtilerud­
arbejdetitiEF-lande,måreviderespåbaggrundafEF­
Kommissionens justeredeskønoverdenøkonomiske
vækstogudvidestilkonvergens-ogkonjunkturstimule ­
ringsprogrammer .Detgælderisærfordelande,derhar
fremlagtmegetambitiøsekonvergensprogrammer ,f.eks
Grækenland ,somharsatsigforatnedbringestatsgæl­
denfra106%i1992til92%i1996.Endvidereville
detværehensigtsmæssigt ,omderogsåblevfremlagt
konvergensprogrammer fradetoresterendelande,selv­
omdehenvisertil,atderesmakroøkonomiske nøgletal
hidtilividudstrækningharværetisamklangmed
2.3.4.Konvergenskriterierne harnavnligstorbetyd­
ningikraftaf,atdeblevogfortsatbliveropfattetsom
enkvalitetsnorm fordenkommendemonetæreunion.
Dennekvalitetsnormrelatererisærtilforudsætningerne
forenstabilpengeværdiiDenØkonomiskeogMone­
tæreUnion,somihenholdtilMaastricht-traktaten er
denvigtigstemålsætningfordeneuropæiskecentral­(')IfølgeKommissionens økonomiskeårsberetningfor1993steg
underskuddene pådeoffentligebudgetteri1992igennemsnit
fra4,6%til5,3%afEF'sBNP,medensstatsgældskvoterne
gennemsnitligt stegfra60,4%til62,8%.

2,2.94 DeEuropæiskeFællesskabersTidende Nr.C34/33
satpåprøve,hvisderidetnuudvidedebåndliggeret
incitamenttilganskeenkeltatladevalutaenflydenedad
itilfældeafenforværringafdemakroøkonomiske
hovedindikatorer .Pådenandensiderejserdersigdet
spørgsmål,omdeterrimeligt,atencentralbankforsø­
geratafværgeetkursfaldogtageretuforholdsmæssigt
højtrenteniveaumedikøbet.
2.4.2.Dethilsesvelkomment ,atfinansministrene og
centralbankcheferne påmødetiKoldingden21.maj
1993besluttedeatstyrkedenfællesovervågningafden
økonomiskeogmonetærepolitik,sådetpåettidligt
tidspunktkanvurderes,omdererbehovforkursjuste­
ringer.Dennebeslutningbevarersinrelevans,også
efterudvidelsenafudsvingsmargenen .DetEuropæiske
MonetæreInstitut,EMI,somskalpåbegyndesitarbejde
ijanuar1994,harenvigtigrolleatspilleidenne
sammenhæng .banksmonetærepolitik.Deflestelandehartilsluttet
sigMaastricht-traktaten ,netopfordidehartillidtil
dennestabileeuropæiskevaluta.Blandtkonvergenskri­
terierneerinflationstakten derforsærligtvigtig,også
selvomdenkunerenrelativmålestok,somtilenhver
tidbrugerprisudviklingen idelande,derhardenlaveste
inflationstakt ,somreferencepunkt .
2.3.5.Diskussionenafenafviklingafbudgetunder­
skuddeneogkonsolideringafstatsgældenbørikkere­
ducerestilenrenogskærhenvisningtildetofinanspoli­
tiskekonvergenskriterier (art.104Cog4.protokoltil
Maastricht-traktaten ).
2.3.5.1.Iforbindelsemedbudgetpolitikken drejer
detsigprimærtomdestrukturelleproblemer,derer
opståetsomfølgeafdenrundhåndedeoffentligeud­
giftspolitikihøjkonjunkturårene ('),Detudgiftsniveau ,
manhermedernåetoppå,erikkeholdbartiden
internationale konkurrencekontekst .Dersigtesikke
kuntiludgifternepådetsocialeområde,menogså
påandreområdersomf.eks.erhvervspolitikken og
landbrugspolitikken samtstigningeniudgifternetilof­
fentligadministration .
2.3.5.2.Destrukturellebudgetproblemer giver
enddaanledningtilatstilledetspørgsmål,omoffentlige
udgifterunderdegivneomstændigheder nuogsåkan
brugessometmiddeltilatnedbringeledigheden,der
ligeledesdelvisharstrukturelleårsager.
2.3.5.3.Betalingafrenterogafdragpåstatsgælden
harforEF-landene igennemsnitbetydet,atbelastnin­
genafdeoffentligebudgetterertagettilmedadskillige
procentpoint iløbetafganskefåår.Denneudvikling
erfarligisigselvogmåimødegåsuafhængigtafde
finanspolitiske konvergenskriterier .2.4.3.Detbeklages,atbeslutningenom,hvorEMI
skalplaceres,oghvemderskalværedetsformand,er
blevetudskudttilDetEuropæiskeRådstopmødei
oktober1993.Denmanglendeafklaringafdettevigtige
spørgsmålharbidragettilusikkerhedenpåvalutamar­
kederne.
2.4.4.Ioverensstemmelse medCentralbankchefko ­
mitéenshenstillingsynesderatværebehovforenåben,
gensidigunderretningomvalutakurspolitikken .Også
efteratudsvingsmargenen erblevetudvidet,forbliver
valutakurspolitikken etanliggende,dereriallesinteres­
se,såledessomdetogsåerfastsatiEØF-traktatens
artikel107.Engensidigforhåndsunderretning omvalu­
takurspolitikken villebidragetilatdæmmeopforet
devalueringskapløb .DetvilleobstruereEMS-samarbej­
detogtilnærmelsentilØMU-kravene iovergangsfasen
betydeligt,hvisderblevførtblotantydningenafen
»beggarmyneighbourpolicy«somi20'erne,hvor
enkeltlandegennemdevalueringforsøgteatskaffesig
eksportkonkurrencefordele påandrelandesbekostning .2.4.Denmonetærepolitik
2.4.1.ØSUerenigmedUdvalgetafdirektionsfor­
mændforCentralbankerne iEF-medlemsstaterne (Cen­
tralbankchefkomitéen ),nårdetisinandenårsberetning
udtaler,atvalutakursjusteringer indenforEMS'enfort­
satskalværemuligeiovergangsfasen tildenmonetære
unionitilfældeafstørreøkonomiskeuligevægte.
2.4.1.1.Valutakursjusteringer erdogikkenokisig
selv.Demåogsåunderstøttesafstabilitetsfremmende
foranstaltninger .Kundaharmanenrimeliggaranti
for,atDetEuropæiskeMonetæreSystemattervilblive
betragtetsomenzonemedrelativstabilitet.
2.4.1.2.Dendisciplin,EMS'ensfastkurssystem på­
lægger,harinoglelandeførttiltilpasninger iinflations­
takten,iproduktiviteten ogiproduktions-oglønom­
kostningerne ,menikkeirenteniveauet .EMS'enbliver2.4.5.Mulighederneforetendnusnævreremonetært
samarbejdeunderDetEuropæiskeMonetæreInstituts
auspicierfrajanuar1994børudnyttesfuldtud.Hertil
hørerforberedelsenafenfællespengepolitikogetfælles
pengepolitisk instrumentarium fordenmonetære
union.Hvissamtligecentralbanker deltageridette
snævresamarbejdeogiforberedelsenafdenmonetære
union,vilmanhavedebedsteforudsætninger for,at
flestmuligelandekanværemedidenmonetæreunion
ligefrastarten,ogatderesterendehurtigtkantilslutte
sig.
2.4.6.Pådenandensidevilledetværeengalkurs,
hvisetlilleantallandegennemregeringsaftaler selv
oprettedeenslagsminivalutaunion udenforMaas­
tricht.Alvorligeovervejelserometsådantskridtville
føretilenspaltningafEFogmuligvisendogtilnye
forhandlingeromen—anden—økonomiskogmone(*)SeØSU'sudtalelseomDenøkonomiskeårsberetning1993.
dok.ØSU1011/93,punkt2.2.1og3.1.2.

Nr.C34/34 DeEuropæiskeFællesskabers Tidende 2.2.94
tærunion.Istedetmåderholdesfastved,atDen
ØkonomiskeogMonetæreUnion,derblevtruffetaftale
omiMaastricht,ståråbenforalleEF-lande,ogsåde
nyelandefraEFTA-området,deroptagesiFællesskabet
inærmestefremtid.
2.4.7.IhenholdtilMaastricht-aftalens artikel109
GogHskaløkonomi-ogfinansministrene ogDet
EuropæiskeRådafgøre,hvilkeEF-landederfrastarten
skaldanneDenØkonomiskeogMonetæreUnion.Af­
gørelsenmåikkesvækkeincitamentettilifællesskab
atarbejdeihærdigtforvirkeliggørelsen afenØkono­
miskogMonetærUnionomfattendesamtligemedlems­
stater.EnØkonomiskogMonetærUnion,hvormed­
lemskredsenikkestraksfrastartenerfuldstændig,børansporedeøvrigelandetilatforstærkekonvergensen ,
sådeselvhurtigtkanbliveoptagetiDenØkonomiske
ogMonetæreUnion.DetEuropæiskeøkonomiskeFæl­
lesskabvarisintidselveteksempelpå,atetøkonomisk
fællesskabkunnegørestilvirkelighedogsenereudbyg­
gesmedseksnyemedlemslande .Detindremarkedog
denforeståendeØkonomiskeogMonetæreUnionhar
daogsåfåetderesterendeEFTA-landetilatansøgeom
optagelseiEF.
2.4.8.Detvilidekommendeårværealtafgørende ,
atallemedlemslande koordinererderesbestræbelserfor
atnedbringearbejdsløsheden ogkommeudafrecessio­
nen,menudenatopgiveatopnåkonvergensmellem
deresøkonomiersomforberedelse tilDenØkonomiske
ogMonetæreUnion.
Bryssel,den24.november1993.
SusanneTIEMANN
Formandfor
DetØkonomiskeogSocialeUdvalg