31. 12. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 332/71 
f.eks. kan være resultatet af et direkte valg, de offentlige 
myndigheder har truffet på grund af de fordele, dette 
valg indebærer for samfundet som helhed. Denne type 
valg, som ikke mindst træffes af miljømæssige grunde, 
vil, når de forekommer, kunne fremme brug af råmate­
rialer fra landbrug«. 
Bryssel, den 19. september 1990. 
1. ØSU påskønner og støtter fuldt ud Kommissio­
nens planer om at iværksætte egnede foranstaltninger 
til støtte af den »internationale samarbejdsplan«, som 
den colombianske regering har fremlagt. 
1.1. ØSU er desuden enig i, at der er behov for at 
gennemføre en ekstraordinær aktion til fordel for de to 
andre store narkotikaproducerende lande i Latinameri­
ka, nemlig Peru og Bolivia. 
2. ØSU værdsætter — med forbehold af nedenståen­
de bemærkninger og forslag — navnlig følgende: 
2.1. Kommissionens beslutning om at forhøje den 
økonomiske støtte til Colombia, således at der over 
4 år ydes 60 millioner ECU. ved anvendelse af de under 
artikler 931 og 949 opførte bevillinger på EF-bud-
gettett1). 
(') 931 Finansielt og fagligt samarbejde med udviklingslande i 
Latinamerika. 9 490 Aktionsprogram for Nord/Syd-samar-
bejdet vedrørende bekæmpelse af stofmisbrug. 15.3. Medmindre der gør sig altoverskyggende miljø­
mæssige eller andre betragtninger gældende, må indsat­
sen til at øge anvendelsen af landbrugsprodukter uden 
for fødevaresektoren være i overensstemmelse med mål­
sætningerne for reformen af den fælles landbrugspo­
litik. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
2.2. Forslaget til Rådets forordning om at udvide 
GSP-behandlingen af de mindst udviklede lande til også 
at omfatte Colombia, Bolivia og Peru. 
2.3. Forslaget til Rådets afgørelse om præferentiel 
behandling af Fællesskabets import af visse Det euro­
pæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF)-produkter. 
2.4. Forslaget til Rådets resolution om samordning 
af medlemsstaternes bilaterale bistand og EF's bistand 
i tilknytning til Colombias særlige samarbejdsplan. 
3. Generelle bemærkninger 
3.1. Colombias særlige samarbejdsplan fortjener 
langt mere massiv opbakning end den her foreslåede. 
Udover Colombia kunne også Bolivia og Peru fortjene 
en mere omfattende støtte gennem anvendelsen af andre Udtalelse om forslag til Rådets forordning om udvidelse af anvendelsen af generelle toldpræfe­
rencer for visse industrivarer med oprindelse i de mindst udviklede udviklingslande til at 
omfatte Bolivia, Colombia og Peru og om ændring 
af forordning (EØF) nr. 3896/89, 3897/89 og 3898/89 af 18. december 1989 
(90/C 332/21) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 5. juli 1990 at anmode om Det 
økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse (frivillig høring) om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for EF's eksterne forbindelser, handels-
og udviklingspolitik, som udpegede Gian Battista Cavazzuti til ordfører. Sektionen vedtog 
sin udtalelse den 3. september 1990. 
Det økonimiske og sociale Udvalg vedtog sin 279. plenarforsamling den 19. september 1990 
enstemmigt følgende udtalelse. 
Nr. C 332/72 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 90 
budgetkapitler end dem, der er nævnt under ovenståen­
de punkt 2.1 (!). 
3.2. ØSU støtter fuldt ud målsætningen om at bidra­
ge til bekæmpelsen af narkotikaproblemet. Det mener 
dog, at bekæmpelsen af forbruget og navnlig handelen 
og distributionen af narkotika er mindst lige så vigtig 
som bekæmpelsen af produktionen (2). 
Så længe der findes »betalingsdygtige markeder«, vil 
fattigdommen og den kendsgerning, at koka er for­
holdsvis nem at dyrke, betyde, at produktionen fortsæt­
ter uanset hvilke tilskyndelser, der ydes til at dyrke 
andre afgrøder. 
3.3. Problemet med at substituere de indtægter, der 
i øjeblikket hidrører fra produktionen og forarbejdnin­
gen af kokaplanter, er af et sådant omfang, at det 
kræver del slangt mere omfattede foranstaltninger og 
mere vidtrækkende samarbejdsprogrammer end plan­
lagt. Vilkårene for iværksættelse bør fastlægges, og 
bistanden skal afpasses efter fremskridtene i de enkelte 
projekter og programmer. 
3.4. Hvis indsatsen kun består i at udnytte allerede 
afsatte bevillinger, er der tale om en ren og skær forvalt-
i1) 93 Samarbejde med udviklingslande i Asien og Latinamerika; 
931 Finansielt og fagligt samarbejde med udviklingslande i 
Latinamerika; 9 311 Fremme af de latinamerikanske ud­
viklingslandes handelsforbindelser; 9 312 Aktioner til fremme 
af bestræbelserne for regional eller subregional integration 
mellem udviklingslande i Latinamerika; 9 313 Samarbejde 
med udviklingslande i Latinamerika på energiområset; 9 314 
Uddannelsesaktioner til fordel for statsborgere fra udviklings­
lande i Latinamerika; 9 315 Aktioner til fremme af Fællesska­
bets investeringer i udviklingslande i Latinamerika som led i 
aftalerne om økonomisk og handelsmæssigt samarbejde; 940 
Udgifter til afholdelse af seminarer vedrørende Fællesskabets 
ordning med generelle toldpræferencer; 941 Fællesskabets 
deltagelse i aktioner til fordel for udviklingslande, som 
gennemføres af ikke-statslige organisationer (NGO); 9 411 
Deltagelse i finansieringen af de ikke-statslige og internationa­
le organisationers indkøb af fødevarer og frø; 974 Støtte til 
drift af uddannelsesinstitutter for statsborgere fra udvikling­
slande; 949 Aktionsprogram for Nord/Syd-samarbejdet ved­
rørende bekæmpelse af stofmisbrug; 950 Bistand til katastro­
feramte befolkninger i udviklingslande og trejdelande; 954 
Bekæmpelse af AIDS i udviklingslandene; 958 Særligt pro­
gram til bekæmpelse af sulten i verden; 990 Foranstaltninger 
i forbindelse med handelsmæssige og økonomiske samar­
bejdsaftaler med trejdelande;709 Foranstaltninger til forbed­
ring af elektricitetens nyttevirkning. Ref. De Europæiske Fæl­
lesskabers Almindelige Budget for regnskabsåret 1990 (EFT 
nr. L 24 af 29. 1. 1990). Jf. ligeledes ØSU's udtalelse om det 
økonomiske og handelsmæssige samarbejde mellem EF og 
Latinamerika af 31. januar 1990 (EFT nr. C 75 af 26. 3. 1990). 
(2) Jf. i denne forbindelse ligeledes ØSU's udtalelse om renvask­
ning af penge hidrørende fra narkotika. ning; det medfører som allerede nævnt en meget be­
grænset handlefrihed og fører blot til en omfordeling 
blandt de fattige, forstået således, at det, der gives til 
Colombia, tages fra de andre. 
3.5. Skønt Colombia har fremlagt en plan for narko­
tikabekæmpelse, og landet er et center for videreforsen­
delse, distribution og forarbejdning af råstoffet, kan det 
dog ikke nægtes, at Bolivia og navnlig Peru producerer 
langt mere kokain (se bilag 2) og er således meget store 
leverandører af narkotika til det internationale marked. 
3.6. ØSU mener følgelig, at man måske burde yde 
disse to lande en tilsvarende støtte via de samme budget­
kapitler (behørigt integreret). Støtten til hvert af disse 
to lande bør fastsættes i et samlet forslag, der har de 
under punkt 3.3 omtalte kendetegn. 
3.7. ØSU noterer sig med tilfredshed, at det er Kom­
missionens agt at fremskaffe yderligere midler til at 
støtte de narkotikaproducerende lande i Latinamerika, 
men beklager, at dette kun gælder for årene 1992 og 
1993. 
3.8. Denne støtte bør fremme indførelsen af alterna­
tive afgrøder, der kan erstatte dyrkningen af kokaplan­
ter og de indtægter, dette giver. ØSU understreger, at 
det er nødvendigt, at denne støtte anvendes effektivt i 
de berørte regioner, således at den lokale befolkning 
drager fordel heraf. 
3.9. ØSU beklager under alle omstændigheder, at 
Kommissionen og Rådet ikke mere tydeligt har givet 
udtryk for deres politiske vilje til fra 1990 i betydeligt 
omfang at bidrage til en økonomisk omstilling i de tre 
pågældende Andes-lande. Det konstaterer, at Kommis­
sionen og Rådets stiller sig tilfredse med at anvende 
den generelle præferenceordning (GSP) til midlertidigt 
at lindre problemet. 
4. Samordningen af EF's og medlemsstaternes bi­
stand og navnlig den indbyrdes samordning af med­
lemsstaternes bilaterale bistand giver indtryk af blot at 
være en hensigtserklæring; ØSU finder, at det især med 
hensyn til den anden målsætning vil være usandsynligt, 
at man kan ændre den nuværende situation, der som 
nævnt er kendetegnet ved, at de enkelte medlemsstater 
tilstår indrømmelser og fører en samarbejdspolitik over 
for udviklingslandene med det formål at opnå markeds­
fordele for deres egne produkter uden hensyntagen til 
de økonomiske, sociale og politiske forhold i modtager­
landene. 
5. Med hensyn til forslaget om at anvende den GSP-
behandling, der er fastlagt for de fattigste lande (se 
bilag 1), på Colombia, Peru og Bolivia, bemærker ØSU 
navnlig følgende: 
31. 12. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 332/73 
5.1. ØSU erkender, at Kommissionen ikke råder over 
andre direkte markedsinterventionsinstrumenter end 
det, der er valgt, til i første omgang at give disse 
lande større mulighed for at afsætte deres produkter, 
herunder navnlig de produkter, som landene kan til­
vejebringe i kraft af deres erfaring samt klimatiske og 
kulturelle forhold. 
5.2. ØSU ønsker ikke desto mindre at fremhæve, at 
Fællesskabet oftere og oftere benytter GSP til at takle 
vidt forskellige situationer (f.eks. landene i Mellem- og 
Østeuropa). 
ØSU minder om, at GSP fortsat bør være et instrument 
for udviklingsbistand, som afpasses efter modtagerlan­
denes reelle udviklingsniveau. Derfor bør anvendelsen 
af ordningen for de mindst udviklede lande på Colom­
bia, Bolivia og Peru betragtes som en midlertidig undta­
gelse (ifølge Kommissionens forslag for 4 år). 
5.3. Kommissionen gør med rette opmærksom på, 
at faldet i kaffepriserne har haft skæbnesvangre følger 
for de colombianske valutaressourcer. ØSU foreslår på 
baggrund heraf, at Fællesskabet tager intiativ til at 
puste nyt liv i Den Internationale Kaffeoverenskomst. 
Dermed ville man netop forfølge målsætningen om at 
sikre de lokale kaffeproducenter mere passende indtæg­
ter. Skønt en nedsættelse af tolden på Fællesskabets 
import af kaffe formodentlig ikke vil få nogen større 
økonomisk virkning, ville det i det mindste være et 
»tegn « på Fællesskabets interesse for producentlande­
ne. I den forbindelse kunne man måske forestille sig, at 
der indføres en form for europæisk forbrugsskat på 
kaffe, og at indtægterne herfra går til en fond til fremme 
af en økonomisk diversificering i de berørte lande. Vil 
et initiativ af denne art måske ikke bidrage til at gøre 
alle europæere opmærksomme på narkotikaproblemets 
omfang og navnlig på de sociale og økonomiske ulyk­
ker, som det fører med sig ? 
Bryssel, den 19. september 1990. 5.4. Det er svært at sige, om ovennævnte anvendelse 
vil få nogen reel virkning, eftersom tendensen går i" 
retning af en begrænsning af det generelle præference­
systems rækkevide som følge af den gradvise nedsættel­
se af den toldmæssige beskyttelse, som man er i færd 
med at fastsætte under Den almindelige overenskomst 
om Told og Udenrigshandel (GATT)-forhandlingerne 
i Geneve, og som kommer til at omfatte alle produkter, 
herunder navnlig EKSF-produkter (de toldmæssige be­
skyttelsesforanstaltninger skal begrænses med ca. 
30%). 
5.5. Da det europæiske markeds forbrugskapacitet 
for så vidt angår landbrugsprodukter — forarbejdede 
såvel som ubearbejdede — for ikke at tale om de mindre 
forædlede produkter fra tekstilindustrien, er relativt 
uelastisk og ikke afhænger af beskyttelsesniveauet ved 
EF's grænse, vil man også kunne risikere, at der i praksis 
bliver tale om en overførsel af fordele fra de lande, der 
befinder sig i lignende — eller værre — situationer, til 
de lande, som man vil hjælpe. 
6. Inholdet af den finansieringsoversigt, der er ved­
lagt Kommissionens forslag, er ikke helt overbevisende. 
Hvis alle disse foranstaltninger ikke blot indebærer 
en omfordeling af eksporten til Fællesskabet mellem 
udviklingslandene indbyrdes, men også får en — måske 
blot beskeden — effekt i form af en samlet produktions­
stigning, vil dette uværgeligt få visse konsekvenser for 
beskæftigelsen, og her er marginale områder som af­
skårne blomster, visse bomuldsprodukter og kemiske 
produkter særliget sårbare. 
7. Til trods herfor stiller ØSU sig ikke afvisende over 
for det foreliggende forslag, men håber, at Fællesskabets 
bistandspolitik over for disse lande — bl.a. i betragtning 
af bemærkningerne i den foreliggende udtalelse — hur­
tigt må blive taget op til fornyet overvejelse og formule­
ret og gjort mere målrettet med øgede finansielle midler. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Nr. C 332/74 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 90 
BILAG I 
Liste over de mindst udviklede lande 
224 
228 
232 
236 
240 
244 
247 
252 
257 
260 
264 
280 
284 
306 
310 
311 
324 
328 
334 
338 
342 Sudan 
Mauritanien 
Mali 
Burkina Faso 
Niger 
Tchad 
Republikken Kap-Verde 
Gambia 
Guinza-Bissau 
Guinea 
Sierra Leone 
Togo 
Benin 
Den Centralafrikanske Republik 
Ækvatorialguinea 
Sao Tome og Principe 
Rwanda 
Burundi 
Etiopien 
Djibouti 
Somalia 350 
352 
366 
375 
386 
391 
395 
452 
652 
656 
660 
666 
667 
672 
675 
676 
684 
807 
812 
817 
819 Uganda 
Tanzania 
Mozambique 
Comorerne 
Malawi 
Botswana 
Lesotho 
Haiti 
Nordyemen 
Sydyemen 
Afghanistan 
Bangladesh 
Maldiverne 
Nepal 
Bhutan 
Burma (Myanmar) 
Laos 
Tuvalu 
Kiribati 
Tonga 
Vestsamoa 
BILAG II 
Andes-landenes kokadyrkning og -produktion 
Colombia 
Koka 
Dyrkede arealer (ha) 
Ødelagte arealer (ha) 
Produktion (tons) 1986 
25 000 
760 
20 000 1987 
25 000 
460 
20 000 1988 
27 230 
230 
21600 1989 
42 500 
641 
33 500 1990 
(skøn) 
42 500 
800 
34 000 
Bolivia 
Koka 
Dyrkede arealer (ha) 
Ødelagte arealer (ha) 
Produktion (tons) 1986 
37 000 
200 
51 800 1987 
40 300 
1042 
54 961 1988 
49 976 
1476 
67 900 1989 
53 920 
2 504 
80 004 1990 
(skøn) 
55 000 
5 000 
81 400 
Koka 
Dyrkede arealer (ha) 
Ødelagte arealer (ha) 
Produktion (tons) 1986 
107 500 
0 
104 925 1987 
109 500 
355 
109 145 1988 
115 630 
5 130 
110 500 1989 
120 415 
1 285 
124 403 1990 
(skøn) 
132 457 
6 000 
108 544 
Kilde: USA's udenregsministerium.