DA Den Europæiske Unions Tidende C 108/20

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2017/C 108/18)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1).

ENHEDSDOKUMENT

»ΠΕΥΚOΘΥΜΑΡΟΜΕΛΟ ΚΡΗΤΗΣ« (PEFKOTHYMAROMELO KRITIS)

EU-nr.: PDO-EL-02142 — 17.5.2016

BOB ( X ) BGB ( )

1. Betegnelse(r)

»Πευφκοθυμαρόμελο Κρήτης« (Pefkothymaromelo Kritis)

2. Medlemsstat eller tredjeland

Grækenland

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.4 Andre animalske produkter (æg, honning, forskellige mejeriprodukter undtagen smør, m.m.)

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Pefkothymaromelo Kritis« er en naturlig blanding af timian og fyrretræshonning. Den produceres på Kreta og er resultatet af en specifik bistadeforvaltning og/eller den naturlige sameksistens mellem sentblomstrende timian og honningdug udskilt af Marchalina hellenica L., et insekt, der hovedsageligt lever på tyrkisk fyrretræ (Pinus brutes Ten.) og Aleppofyr (Pinus halepensis Mill.).

Fysisk-kemiske egenskaber

Ledningsevne: ≥ 0,600 mS/cm, glukose og fruktose tilsammen ≥ 50 %, procentdel sukrose ≤ 3 %, relativt fugtindhold ≤ 17 %, diastatisk indeks ≥ 8 DN, hydroxymethylfurfural (HMF) ≤ 25 mg/kg, indhold af frie syrer 20-50 meq/kg, indhold af ikkevandopløselige stoffer ≤ 0,1 g/100 g. Farveintensiteten er stabil og ligger på 70-130 mm på Pfund-skalaen. Produktet indeholder ingen sporbare rester af acaricider eller plantebeskyttelsesmidler ved en detektionsgrænse på 10 mg/kg.

Mikroskopiske egenskaber:

»Pefkothymaromelo Kritis« har egenskaber, der definerer det som honningdughonning (skovhonning), men i bundfaldet forekommer der også pollenkorn fra en række nektarproducerende planter, som varierer og kan tælle helt op til 20 forskellige arter i hver honningprøve. De vigtigste arter er middelhavstimian eller hovedtimian (Coridothymus capitatus L.), der forekommer i alle prøver i størrelsesordenen ≥ 10 % af det samlede antal pollenkorn fra nektarproducerende arter.

Forholdet mellem honningdug og den samlede mængde pollenkorn (HDE/P-forholdet) ligger på mellem 0,5 og 6,5. Honningdugelementerne består af sporer af Cladosporium og Fumago og i sjældnere tilfælde Altenaria og Stemphylium. De karakteristiske spidse sporer af sorten Coleosporium, der findes i andre honningblandinger, der indeholder fyrretræshonning, er ikke til stede.

Organoleptiske egenskaber:

Produktet har en karakteristisk aroma, der primært skyldes aromatiske stoffer i timianhonningen. Fyrretræshonningen giver produktet en mild, langvarig smag, og det er halvklart og halvsødt. Aromaen har blomsternoter og en svag duft af træ og harpiks. Duften er halvkraftig med svage noter af frugt og voks, og honningen forbliver flydende i mindst 12 måneder fra høstdatoen.

3.3. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

Bierne fodres kun for at sikre koloniens overlevelse, og fodringen indstilles, senest en måned før blomsterne blomstrer eller honningduggen bliver tilgængelig. Biavlerne giver bierne sukkersirup fremstillet af sukkerroer, foderdej og proteinfoder (pollenkugler), når der ikke er noget føde, de kan indsamle (nektar, pollen). Bifoderet kan stamme fra områder uden for det afgrænsede geografiske område. Under alle omstændigheder påvirker den supplerende fodring af bierne ikke honningens egenskaber og kvalitet.

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Alle faser af fremstillingsprocessen skal foregå i det afgrænsede geografiske område. For at sikre produktets kvalitet og unikke karakter flyttes bistaderne til fyrreskove, når bierne har indsamlet timian, eller til områder, hvor sentblomstrende timian blomstrer, når der er honningdug på fyrretræerne. Tavlerne høstes, mens bierne udsættes for så lidt røg som muligt, og når mindst 3/4 af cellerne er forseglet. Honningen udvindes ved hjælp af en honningslynge, overføres til klaringskar og opvarmes til højst 45 °C. Sygdomme forebygges og behandles ved hjælp af passende hygiejneforanstaltninger og evt. ved hjælp af sikre godkendte stoffer.

3.5. Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

Emballeringen skal finde sted i det geografiske område, der er afgrænset i punkt 4. Dette krav er nødvendigt for at lette overvågningen af og kontrollen med honningens oprindelse, nedbringe risikoen for blanding med anden honning, forebygge misbrug af betegnelsen, når honningen sælges andre steder, og sikre, at de specifikke regler omhandlet i punkt 3.6 overholdes. Målet med dette krav er også at forhindre risikoen for, at honningens fysisk-kemiske egenskaber (HMF, diastatisk indeks) og organoleptiske egenskaber ændres på grund af behandling ved for høje temperaturer, særlig i sommermånederne, hvor den transporteres over havet fra Kreta.

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

For at bevare produktets kvalitet og sporbarhed skal alle biavlere eller aktører, der sælger produktet, anvende logoet med øen Kreta og den svævende bi fra Malia samt ordene »Πευφκοθυμαρόμελο Κρήτης ΠΟΠ« [»Pefkothymaromelo Kritis BOB«] (figur 1). Logoet distribueres af de ansøgende biavlerforeninger. Derudover tildeles producenterne en kode til betegnelse af hvert parti honning, der produceres, produktionssted og biavlerens registreringsnummer. Etiketten skal være forsynet med logoet, kodenummeret og alle de krævede oplysninger. Biavlerforeningerne informerer kontrolorganet om de detaljerede regler for distribution af etiketterne. Disse regler må imidlertid ikke føre til forskelsbehandling af producenter, der producerer »Pefkothymaromelo Kritis« i overensstemmelse med specifikationen, men ikke er medlemmer af de nævnte organer.

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område

Hele Kreta omfattende præfekturerne Heraklion, Lasithi, Rethimno og Chania.

5. Tilknytning til det geografiske område

Naturbestemte faktorer

Kretas fantastiske morfologiske diversitet har sammen med øens særlige klima (den ligger i både middelhavsklimaområdet og det nordafrikanske klimaområde) og dens isolerede geografiske beliggenhed fremmet udviklingen af mange forskellige plantearter. I henhold til de seneste tal er øen hjemsted for omkring 1 800 plantearter, hvoraf 180 er endemiske. Det rige udbud af biplanter har givet biavlen gode vilkår, og øen er med sine 33 bistader pr. kvadratkilometer i dag et af de områder i verden, hvor der er flest bistader pr. kvadratkilometer.

Denne planterigdom omfatter mange aromatiske arter, som blomstrer i juni-juli, og i nogle områder strækker blomstringen sig ind i august. Den vigtigste aromatiske plante er middelhavstimian eller hovedtimian (Coridothymus capitatus). I disse måneder er der kun lidt nedbør på grund af det varme, tørre klima, så nektaren er sparsom, og den honning, der produceres, er tyk og meget aromatisk. Dette og den honningdug, der udskilles af Marchalina hellenica, giver biavlerne en særlig lejlighed til at producere en blanding af de to forskellige typer honning (timian og fyrretræ), hvilket giver et særligt produkt med egenskaber fra begge. Honningdugproducerende insekter lever som parasitter på tyrkisk fyrretræ (Pinus brutia Ten.) og Aleppofyr (Pinus halepensis Mill.) og findes kun i Grækenland og Tyrkiet.

Den menneskelige faktor

Biavlerne har et godt kendskab til biernes adfærd og til de særlige betingelser, der er fremherskende på øen om efteråret, og de anvender følgende særlige produktionsteknik: Når bierne indsamler nektar på timianen, kan bestanden vokse ukontrolleret, og bierne oplagrer honningen i cirkler oven over den. I denne fase høster biavlerne tavlerne selektivt og fjerner kun dem, der indeholder klart forseglet timianhonning. Senere, når bierne indsamler honningdug fra fyrretræerne, er der ingen pollen, og bestanden begrænses derfor instinktivt. Biavlerne griber ikke ind, og de lader bestanden blive mindre, så bierne lagrer honning på stedet. Dette kan de gøre, fordi temperaturerne om efteråret stadig er høje, så bierne kan indsamle nektar fra planter, der blomstrer om efteråret som f.eks. johannesbrødtræer (Ceratonia siliqua), vedbend (Hedera helix), vild asparges (Αsparagus officinalis), strandløg (Urginea maritima) og andre, og dermed forny bestanden. Hvis bierne ikke kunne yngle om efteråret, ville kolonien ikke overleve hen over vinteren. Biavlerne udnytter øens særlige klimatiske betingelser, blomsterne, der leverer masser af pollen og nektar, og biernes instinktive adfærd, som gør det muligt for dem at forvalte bistaderne på denne specifikke måde. »Pefkothymaromelo Kritis« er også et produkt af den naturlige sameksistens mellem sentblomstrende timian og honningdug fra fyrretræer, som er et udbredt fænomen på Kreta.

Produktets egenart

»Pefkothymaromelo Kritis« egenart skyldes de fysisk-kemiske, mikroskopiske og organoleptiske egenskaber.

— Fysisk-kemiske egenskaber: ledningsevne (≥ 0,600 mS/cm), vandindhold (≤ 17 %), glukose og fruktose til sammen (≥ 50 %) og farve (70-130 mm Pfund)

— Mikroskopiske egenskaber: timianpollenkorn ≥ 10 %, ingen Coleosporium sporer.

— Organoleptiske egenskaber: specifik aroma og en behagelig, mindre intens sød smag.

Den lave HMF-koncentration (≤ 25 mg/kg), det lave saccharoseindhold (≤ 3 %) og ingen sporbare rester af acaricider og plantebeskyttelsesmidler (≤ 10 μg/kg) er grundlaget for produktets kvalitet og egenart.

Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber

Kreta har i umindelige tider været dækket af aromatiske planter og timian, og den honningdug, der udskilles af fyrretræsparasitten Marchalina hellenica L., har været kendt mindst siden det 18. århundrede (Gennadius, 1883). Marchalina hellenica L. udskiller honningdug på fyrretræerne, efter at timianplanterne har produceret nektar, men i nogle områder er nektar- og honningdugproduktionen sammenfaldende, hvilket resulterer i en enestående naturlig blanding af timian- og fyrretræshonning med en tæt forbindelse til oprindelsesområdet. Ledningsevnen, den samlede mængde glukose og fruktose og honningens langsomme krystallisering skyldes honningduggen fra fyrretræerne, mens de aromatiske stoffer og pollenkornene fra timian kan tilskrives en lang række aromatiske hjemmehørende og endemiske blomster, som i øens varme, tørre klima producerer små mængder koncentreret, aromatisk nektar. Som følge heraf er »Pefkothymaromelo Kritis« tyktflydende (dvs. den har et lavt vandindhold), aromatisk, indeholder pollenkorn fra en lang række planter på Kreta og har de særlige egenskaber, der er beskrevet ovenfor.

Biavlerne på Kreta har udviklet særlige metoder til at drage fordel af kombinationen af jordbund og klimatiske betingelser, den særlige vegetation, tilstedeværelsen af honningdug på fyrretræerne og biernes instinktive adfærd i forbindelse med produktionen af »Pefkothymaromelo Kritis«. Denne teknik er baseret på viden, der er bygget op fra generation til generation, efterhånden som de har måttet tilpasse deres virksomhed til omgivelserne, biernes adfærd og de klimatiske betingelser. Mens en omhyggelig forvaltning af bistaderne er en nøglefaktor, er det endelige produkt også særegent på grund af dets kvalitetsmæssige egenskaber, hvilket bekræftes af HMF-indekset, saccharoseindholdet og fraværet af rester af acaricider og plantebeskyttelsesmidler.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i nærværende forordning)

http://www.minagric.gr/images/stories/docs/agrotis/POP-PGE/prod_pefkothimaromelo_kriti.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.