A4-0085/98

Beslutning om Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa-Parlamentet om hovedlinjer for forhandlingerne om nye samarbejdsaftaler med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavsomraadet (AVS) (KOM(97)0537 - C4-0581/97)

Europa-Parlamentet,

* der henviser til Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa-Parlamentet (KOM(97)0537-C4-0581/97),

* der henviser til Raadets resolution om integrering af koensaspekter i udviklingsprocessen fra december 1995, Beijing-handlingsplanen, resultaterne fra konferencerne i Koebenhavn og Wien samt FN's konvention om afskaffelse af enhver form for forskelsbehandling over for kvinder (CEDAW),

* der henviser til betaenkning fra Udvalget om Udvikling og Samarbejde samt til udtalelser fra Budgetudvalget, Udvalget om Kvinders Rettigheder og Fiskeriudvalget (A4-0085/98),

A. der henviser til sin beslutning af 2. oktober 1997 om Kommissionens groenbog om forbindelserne mellem Den Europaeiske Union og landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-landene) paa taerskelen til det 21. aarhundrede - Udfordringer og muligheder for et nyt partnerskab - ((EFT C 325 af 27.10.1997, s. 28.)), der blev vedtaget med et meget stort flertal, og som Kommissionen i vid udstraekning har taget hensyn til,

B. der henviser til det foerste topmoede mellem AVS-landenes stats- og regeringschefer, hvor AVS-landene bekraeftede deres staerke stoette til Georgetown-aftalen, som etablerede AVS-gruppen, og til deres vilje til at skabe nogle effektive rammer for sociooekonomisk udvikling gennem det fremtidige AVS-EU-samarbejde,

1. stoetter fuldt ud Kommissionens politiske retningslinjer for forhandlingerne om nye samarbejdsaftaler med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavsomraadet og er af den opfattelse, at disse retningslinjer udgoer et solidt grundlag for den fornyelse, ajourfoering og styrkelse af samarbejdet mellem AVS-landene og EU gennem den nye konvention, der er noedvendig for at tilpasse samarbejdet til forholdene i det 21. aarhundrede;

2. tager med tilfredshed til efterretning, at der er blevet taget behoerigt hensyn til koensaspekterne i forbindelse med politikkerne vedroerende fattigdomsbekaempelse og fremme af demokratiet og menneskerettighederne, men anser det for uacceptabelt, at der hidtil ikke findes nogen henvisning til koensaspekter i forbindelse med handel, makrooekonomisk politik og finansielt og teknisk samarbejde;

3. glaeder sig paa den ene side over anerkendelsen af AVS-gruppen som en politisk enhed og paa den anden side over indfoerelsen af en geografisk differentiering, som afspejler regionale forskelle og det regionale samarbejdes og den regionale integrations stigende betydning i udviklingsprocessen;

4. gentager sin overbevisning om, at handelsliberalisering og oekonomisk vaekst ikke i sig selv er tilstraekkeligt til at nedbringe fattigdommen, og understreger, at man i forbindelse med det europaeiske udviklingssamarbejde er noedt til at tage hensyn til behovet for at give de fattigste mennesker i verden adgang til og kontrol over ressourcer som f.eks. jord og laanemuligheder;

5. erindrer om og understreger endnu en gang, at fremme og beskyttelse af menneskerettighederne som nedfaeldet i internationale aftaler som Wien-, Koebenhavn- og Beijing-aftalerne og navnlig kvindernes rettigheder boer vaere udgangspunktet for samarbejdet mellem AVS-landene og EU;

6. er af den opfattelse, at EU og AVS-landene befinder sig ved en vigtig historisk og strategisk skillevej, hvor man boer udforme en ny samlet aftale, bekraefte partnerskabet mellem AVS- landene og EU paa et nyt grundlag og styrke demokratiet, respekten for menneskerettighederne og den parlamentariske og politiske dialog;

7. henviser til, at naesten alle afrikanske lande siden undertegnelsen af Lomé IV-konventionen har undertegnet og ratificeret Abuja-traktaten (1991) om oprettelse af et oekonomisk faellesskab i Afrika i loebet af 30 aar; finder derfor, at samarbejdet inden for rammerne af den nye AVS-EU-konvention boer tage sigte paa at bidrage til dette faellesskabs opbygning og ikke paa nogen maade modvirke det;

8. understreger vigtigheden af det foerste topmoede mellem AVS-landenes stats- og regeringschefer, som afholdtes den 6.-7. november 1997 i Libreville;

9. tager til efterretning, at Raadet (baade almindelige anliggender og udviklingssamarbejde) har givet udtryk for sit staerke oenske om at fortsaette Lomé-samarbejdet og godkendt en raekke af Parlamentets vigtige henstillinger (om en styrket politisk dimension, bekaempelse af fattigdom som en central del af samarbejdet, effektiv inddragelse af nye aktoerer samt koens- og miljoeaspekter osv.);

10. henviser til, at Lomé-processen udgoer en del af Faellesskabets regelvaerk, som det udvidede EU vil vaere forpligtet til at styrke politisk, oekonomisk og finansielt;

11. foreslaar, at de ikke-budgetmaessige og ikke-handelsmaessige aspekter af den kommende konvention goeres til genstand for en tilbundsgaaende debat og eventuelt optages i en saerlig traktat;

12. opfordrer Kommissionen til altid at reagere skriftligt paa de vedtagne betaenkninger fra generalordfoereren og til at sende dette dokument til Den Paritetiske Forsamling, saa den kan behandle dem paa en maade, som sikrer en hensigtsmaessig evaluering af de paagaeldende betaenkninger;

13. mener, at samarbejdet mellem de oversoeiske lande og territorier og AVS-landene boer fremmes for at skabe et bedre indbyrdes forhold, og at de oversoeiske landes og territoriers forhold til EU boer forbedres;

14. opfordrer desuden Kommissionen til at undersoege og overveje og derefter fremsaette forslag om, hvordan de oversoeiske lande og territorier og EU's oversoeiske og fjerntliggende lande og territorier i hoejere grad kan integrere sig i de regionale oekonomier, de befinder sig i, idet en saadan integration bl.a. kunne lettes ved at give de oversoeiske lande og territorier fast observatoerstatus i Den Paritetiske Forsamling AVS-EU;

15. opfordrer til en staerkere politisk vilje til en fornyelse af AVS-samarbejdet;

Den politiske dimension

16. stoetter fuldt ud forslaget om at give det nye partnerskab en staerk politisk dimension, som skal bygge paa fremme af demokratiet og respekt for menneskerettighederne;

17. mener, som det er blevet fremhaevet paa De Forenede Nationers konferencer, at forudsaetningen for, at udviklings- og udviklingssamarbejdspolitikken kan lykkes, er en integreret holdning til de oekonomiske, politiske, kulturelle, sociale og miljoemaessige aspekter, herunder hensyntagen til de koensbestemte aspekter;

18. mener, at den voksende globalisering boer foere til udvikling af et mere retfaerdigt partnerskab, og erindrer i den forbindelse om, at det bl.a. er gaaet ind for at aendre balancen i partnerskabet ved i hoejere grad at overlade udviklingsprocessen til AVS-landene og give dem mere ansvar for deres egen udvikling og for at styrke en ansvarlig og moden politisk dialog; mener, at der skal tages hensyn til den bekymring, som AVS-landene gav udtryk for under topmoedet i Libreville med hensyn til risikoen for forstyrrelser af deres svage og saarbare oekonomier og oedelaeggelse af det samfundsmaessige sammenhold, som en ubetinget overholdelse af WTO-bestemmelserne og -forpligtelserne vil kunne medfoere;

19. understreger, at det havde foreslaaet at anvende aftaler i stedet for betingethed under forudsaetning af, at de paagaeldende lande respekterer de demokratiske principper og menneskerettighederne, og mener, at samarbejdet mellem AVS-landene og EU skal vaere underkastet en ny form for betingethed, som bygger paa politiske hensyn, herunder navnlig respekt for de demokratiske principper og menneskerettighederne, og paa en vidtraekkende evaluering af de bestraebelser, en regering gennemfoerer for at fremme en langsigtet baeredygtig udvikling gennem en fornuftig forvaltning og respekt for menneskerettighederne;

20. stoetter fuldt ud forslagene vedroerende opretholdelse af freden, styrkelse af sikkerheden samt forebyggelse og bilaeggelse af konflikter; opfordrer i den forbindelse EU til at stoette regionale sikkerhedsaftaler, etableringen af regionale maeglingsinstitutioner, herunder navnlig etableringen af regionale »observatorier« der kan foelge etniske, sproglige, oekonomiske, sociale eller religioese konflikter;

21. foreslaar, at der oprettes regionale maeglingsmekanismer, og at man i den forbindelse foretager en naermere undersoegelse af idéen fra OECD's udvalg om udviklingsbistand om at etablere ressourceforvaltningsordninger, som indeholder bestemmelser om maegling i konflikter om faelles ressourcer som f.eks. vand, dyrkelige arealer og skove;

22. opfordrer forhandlingsparterne, som er i gang med droeftelserne om den nye EU-AVS-partnerskabsaftale, til i den nye aftale at optage et forbud mod personelminer i alle medlemsstater, en tidsplan for rydning af de eksisterende miner og en saerlig fond, som skal sikre et minefrit EU-AVS-omraade inden for et rimeligt tidsrum;

23. gentager sit forslag til Kommissionen om at optage bestemmelser om begraensning af og kontrol med vaabenhandel i konventionen, evt. med det forslag til adfaerdskodeks, som den britiske regering har fremsat, som inspirationskilde; fremfoerer, at mange AVS-lande vil faa brug for bistand udefra, hvis de skal blive i stand til effektivt at kontrollere stroemmen af vaaben; foreslaar, at EU boer overveje bl.a. at tilbyde stoette til indfoerelsen eller styrkelsen af love og administrative bestemmelser om regulering af og et effektivt tilsyn med vaabenoverfoersler;

24. paapeger, at et stort antal AVS-lande har behov for bistand udefra til at saette dem i stand til mere effektivt at kontrollere vaabenoverfoersler; foreslaar, at Den Europaeiske Union tilbyder at hjaelpe dem med at udforme eller styrke de lovgivningsmaessige og administrative tiltag, som skal sikre en effektiv styring af og kontrol med vaabenoverfoersler;

25. opfordrer Kommissionen til i den kommende konvention at optage en raekke bestemmelser, som skal goere det muligt at gennemfoere de maalsaetninger, som er blevet fastlagt af De Forenede Nationer, navnlig de forpligtelser der blev indgaaet i Rio i 1992 og i Koebenhavn i 1995;

26. minder om sit forslag om i forbindelse med det kommende EU/Afrika-topmoede at udarbejde en Afrika-politik for EU, som omfatter alle aspekter, inklusive de sikkerhedsmaessige;

27. opfordrer i denne forbindelse Kommissionen til at foreslaa AVS-landene, eventuelt gennem OAU for nogle af landenes vedkommende, at de selv foreslaar kriterierne for sikkerhed, begraensning af militaerudgifterne, respekt for menneskerettighederne, bekaempelse af ulovlig berigelse og korruption, sikring af menings- og pressefriheden og hensigtsmaessig regeringsfoerelse som kriterier for ikke-misbrug af stoetten, idet manglende overholdelse af disse kriterier kan udloese repressalier, jf. maalsaetningen i EF-traktatens artikel 130 U;

28. henviser til resultaterne af menneskerettighedskonferencen i Wien i 1993, navnlig forankringen af princippet om menneskerettighedernes almengyldighed og princippet om, at kvinderettigheder er menneskerettigheder, og opfordrer derfor de AVS-lande, som endnu ikke har gjort det, til at ratificere FN-konventionen om afskaffelse af enhver form for forskelsbehandling af kvinder;

29. anser det derfor for noedvendigt, at der i den nye aftale optages klare tilsagn med hensyn til kvindernes rettigheder og til princippet om politisk, social og oekonomisk ligestilling mellem koennene, og at der paa dette grundlag gennemfoeres en hensigtsmaessig koensudviklingspolitik omfattende »mainstreaming« og positiv forskelsbehandling til fordel for kvinder;

30. mener, at det er en forudsaetning for en afbalanceret politisk dialog, at den omfatter samtlige aspekter hos begge parter, der kan faa indflydelse paa samarbejdet;

31. foreslaar, at den igangvaerende dialog om vaerdinormer i forbindelse med menneskerettighederne udvides, navnlig inden for rammerne af Den Paritetiske Forsamling og dennes regionale moeder, til f.eks. at omfatte forskellige aspekter af tilvaerelsen (kvindernes retlige og politiske ligestilling, familien, boerns og aeldre menneskers forhold osv.); mener endvidere, at der i forbindelse med dialogen om menneskerettigheder saerligt skal tages hensyn til boernenes situation og til forsvaret for boernenes rettigheder i AVS-landene;

32. erindrer om, at der er forskelle i kultur, vaner og traditioner i de lande, der er interesseret i et partnerskab, og mener i den forbindelse, at dialogen om vaerdinormer er af afgoerende betydning for, at civilisationerne i en multicentreret verdensstruktur kan sameksistere i stedet for at stoede sammen, og for en styrkelse af de grundlaeggende rettigheder; understreger behovet for at skabe et nyt grundlag for det politiske og kulturelle samarbejde;

33. foreslaar, at den fremtidige konvention kommer til at indeholde bestemmelser om procedurer for og finansieringsmuligheder for styrkelse af demokratiet, f.eks.:

* uddannelse af dommere og advokater,

* bistand til etablering og udbredelse af ikke-statsstoettede uafhaengige medier,

* bistand til uddannelse af militaer, politi- og gendarmeripersonale i opretholdelse af retsstatslige tilstande, menneskerettighedsspoergsmaal og retlige procedurer,

* stoette til traditionelle former for konfliktloesning og rettergang, hvor disse har vist sig effektive,

* stoette til organisationer inden for det civile samfund, herunder kvindeorganisationer,

* inddragelse af kvinder i uafhaengige politiske, oekonomiske og samfundsmaessige beslutningsprocesser,

* hoejnelse af kapacitetsniveauet, navnlig paa kommunalt plan;

34. foreslaar, at man blandt emnerne for den politiske dialog mellem AVS-landene og EU optager spoergsmaalet om indvandring, isaer i Afrika;

35. bekraefter sin stoette til de paritetiske institutioner, der er nedsat i henhold til konventionen, navnlig til Den Paritetiske Forsamling, og kraever, at disse styrkes, da det er en forudsaetning for en oeget politisk dimension;

36. mener, at denne styrkelse bl.a. kan ske i form af moeder paa regionalt eller subregionalt plan, idet der sikres en hensigtsmaessig sammenkobling og samordning paa alle planer, uden at der stilles spoergsmaalstegn ved afholdelsen af regelmaessige plenarmoeder;

37. foreslaar, at Den Paritetiske Forsamling undersoeger nye arbejdsmetoder, herunder

* nedsaettelse af et paritetisk parlamentarisk udvalg, som kan moedes regelmaessigt,

* tilrettelaeggelse af moeder paa regionalt og subregionalt plan med deltagelse af alle samarbejdsaktoerer og parlamentsmedlemmer, navnlig med henblik paa at behandle gennemfoerelsen af samarbejdet og vilkaarene for anvendelsen af Raadets afgoerelser;

38. kraever en demokratisering af Den Paritetiske Forsamling, saa det sikres, at de forskellige holdninger i AVS-landene afspejles, idet disse lande for oejeblikket repraesenteres af én enkelt repraesentant fra hvert land, og at der er balance mellem mandlige og kvindelige repraesentanter baade fra Europas og AVS' side;

Omlaegning af Faellesskabets politik, saaledes at hovedvaegten i det nye partnerskab laegges paa bekaempelse af fattigdom

39. godkender Kommissionens retningslinjer og understreger navnlig betydningen af den integrerede strategi for udryddelse af fattigdom, ligestilling (mainstreaming) og miljoevirkningsvurdering med det formaal at sikre opfyldelsen af menneskets grundlaeggende behov som f.eks. adgang til rent vand, grunduddannelse, elementaert sundhedsvaesen osv.; glaeder sig ogsaa over den betydning, der tillaegges en nedbringelse af ulighederne i forbindelse med adgang til sundhedsvaesen og uddannelse;

40. opfordrer under henvisning til en raekke FN-konferencer, hvor man behandlede forskellige kvindeaspekter, herunder kvindernes rolle i udviklingslandene, til, at der i fuld udstraekning tages hensyn til koensaspektet i udviklingspolitikken;

41. opfordrer til en omfordeling af ressourcerne i retning af samfundsprogrammer vedroerende forbedring af uddannelse, sundhedsvaesen, faglig uddannelse, tilvejebringelse af rent vand, hygiejne og boligstandarden til et niveau, som mindst svarer til det, der blev vedtaget paa det sociale topmoede i 1995;

42. anser det for saerlig vigtigt at prioritere en hurtig opbygning af primaer social infrastruktur under genopbygningen efter konfliktloesningen, at paavise fredsfordelene over for de demobiliserede krigsfoerende parter og at inddrage dem i fredsprocessen;

43. opfordrer til, at der i det fremtidige AVS-samarbejde laegges stoerre vaegt paa at forbedre adgangen til billig forplantningssundhedsbistand af hoej kvalitet, navnlig familieplanlaegning, som foelge af det store udaekkede behov i AVS-landene for baade bistand og information;

44. minder om, at der i de fremtidige samarbejdsaftaler boer vaere klare henvisninger til boerns vilkaar og til befolkningstilvaeksten;

45. glaeder sig over forslaget om at inkludere folkeoekonomien som et noegleelement i udviklings- og samarbejdspolitikken, da det vil fremme en oeget deltagelse i, ansvar for og overtagelse af den oekonomiske aktivitet;

46. mener, at det navnlig i forbindelse med kampen for at udrydde fattigdom er noedvendigt at integrere loesningen af krisesituationen i AVS-landenes byer fuldt ud i samarbejdet;

47. understreger i den forbindelse noedvendigheden af at udvikle et mikrolaanssystem og at udvide befolkningens adgang til laanemuligheder; opfordrer til, at disse meget vigtige spoergsmaal behandles under forhandlingerne;

48. understreger i afventning af forslagene fra Den Paritetiske Forsamling vigtigheden af at stoette den regionale samarbejds- og integreringsproces i AVS-landene, navnlig i forbindelse med de oversoeiske lande og territorier; stoetter i den forbindelse forslaget om en samlet aftale med en regional struktur, saa der kan tages hensyn til forskellige situationer og foeres en hensigtsmaessig politik over for de enkelte regioner;

49. understreger noedvendigheden af at bringe den ensidige afhaengighed af monokulturer til ophoer og af at forbedre selvforsyningen gennem en diversificeret dyrknings-, forarbejdnings- og udbudsstruktur;

50. anser det for noedvendigt, at man ud over at fremme en effektiv levnedsmiddelproduktion og -forarbejdning ogsaa fremmer en industriel udvikling, som er afstemt efter behov, samtidig med at der gennemfoeres hensigtsmaessige foranstaltninger til bekaempelse af analfabetisme og formidling af faglig og haandvaerksmaessig uddannelse, navnlig for kvinder og unge piger, samt strategier til imoedegaaelse af boernearbejde;

51. bemaerker, at der stort set ikke tages hensyn til flygtninge og tvangsforflyttede i hovedlinjerne; mener, at man i det fremtidige AVS-EU-samarbejde ikke blot skal beskaeftige sig med adgangen til foedevarer, vand, hygiejne og bolig, men ogsaa med sundhedsvaesen, herunder seksual- og forplantningssundhed, og forebyggelse af koensbetinget vold baade i krisesituationer og paa laengere sigt;

52. erindrer om sit forslag om i kampen for at udrydde fattigdommen at udnytte den nyeste teknologi bedst muligt paa omraaderne hygiejne, rensning af drikkevand, genanvendelse af affald, nye foedevareafgroeder, medicinsk udnyttelse af lokale ressourcer, bl.a. planter, og drypvanding; understreger noedvendigheden af at fremme forskningen paa disse omraader;

53. foreslaar, at der i de nye aftaler med AVS-landene optages en ordning med retfaerdige handelsforhold som et effektivt samarbejdsinstrument, og opfordrer til, at Kommissionen inddrages i fremstoed for og maerkning af produkter, der indfoeres i overensstemmelse med en saadan ordning;

54. opfordrer Kommissionen til straks at traeffe de noedvendige administrative foranstaltninger til sikring af, at bekaempelsen af fattigdom, hvad enten den sker gennem folkeoekonomien, fremme af reklamer for lokale i stedet for importerede produkter, udviklingen af mikrolaanssystemer eller anvendelse af den nyeste teknologi ikke blot indgaar som et vedhaeng til et mere generelt og traditionelt samarbejde, men finder sted i direkte samvirke mellem by- og landdistrikter og inden for rammerne af specifikke procedurer for ekspertbistand og beslutningstagning og i det omfang, det er muligt, i direkte samarbejde med de stedlige aktoerer, lokale myndigheder, erhvervslivet, arbejdsmarkedets parter, private virksomheder, herunder SMV'er og ngo'er;

55. opfordrer til, at der udvikles hurtigt gennemfoerlige idéer om miljoesanering og bevarelse af et sundt miljoe og en genetableret natur, herunder navnlig strategier for anvendelsen af alternative varige energikilder, for at modvirke den stigende luftforurening og de katastrofale foelger af skovfaeldning;

AAbningen af samarbejdet for et oekonomisk partnerskab

56. tager Kommissionens forslag om at forhandle regionale og subregionale aftaler om oekonomisk partnerskab til efterretning; fremfoerer, at forhandlinger om etablering af frihandelsomraader normalt tager lang tid; er bekymret over, at Kommissionens forslag om at indlede forhandlinger om regionale oekonomiske partnerskabsaftaler om frihandel kommer for tidligt, er uigennemfoerlige og vil foere til oeget fattigdom og oegede sociale spaendinger i AVS-landene; henviser navnlig til de store tilpasningsomkostninger for de ikke-industrialiserede lande i form af tab af statsindtaegter og oedelaeggelse af den indenlandske industriproduktion, som normalt vil ramme de fattige og svage i uforholdsmaessig grad, og som kunne blive resultatet af en hurtig overgang til ubegraenset gensidig samhandel med EU;

57. er bekymret over manglen paa tilbundsgaaende undersoegelser af de virkninger, som enten etableringen af regionale frihandelsomraader eller en gradueret optagelse i den generelle toldpraeferenceordning vil faa for AVS-landene, navnlig paa baggrund af EU's tilsagn vedroerende fattigdomsbekaempelse og konfliktloesning, hvorfor det opfordrer Kommissionen til at gennemfoere saadanne undersoegelser og offentliggoere resultaterne for en bred offentlighed baade i EU og AVS-landene;

58. glaeder sig over Kommissionens forslag om at opretholde de nuvaerende Lomé-praeferencer for de mindst udviklede AVS-lande og opfordrer til, at de udvides til at omfatte saarbare oekonomier i AVS-gruppen som smaa oestater og lande, der er fuldstaendig afhaengig af et enkelt produkt;

59. understreger behovet for en forsigtig og gradvis overgang til gensidig samhandel med AVS-landene og er af den opfattelse, at oekonomiske samarbejdsaftaler er en interessant idé, som EU-medlemsstaterne og Kommissionen boer anvende paa en fleksibel maade til at hjaelpe de mellemindkomst-AVS-lande, hvis oekonomiske, sociale og politiske udviklingsniveau goer det umuligt for dem paa kort eller mellemlang sigt at indgaa en frihandelsaftale med EU, der i fuld udstraekning er i overensstemmelse med artikel XXIV i GATT-aftalen;

60. understreger, at disse aftaler, hvis formaal er at skabe stoerre gensidighed i handelsanliggender, boer foeres gradvis ud i livet »sideloebende med de regionale integrationsprocesser og bakke disse op«; mener imidlertid, at EU skal goere alt for at faa anerkendt, at ikke-gensidige praeferenceordninger og protokoller er instrumenter i udviklingspolitikken, som ophoerer, naar den vedtagne maalsaetning er opnaaet; bemaerker dog, at disse regionale integrationsprocesser knap nok er blevet indledt i de forskellige AVS-regioner;

61. finder, at det under tilpasningsprocessen og integrationen af de regionale markeder er noedvendigt at opretholde den nuvaerende handelsordning (praeferenceordninger, protokoller for enkeltprodukter og udligning for indtaegtstab i forbindelse med eksport) i en tilstraekkelig lang overgangsperiode, som imidlertid ikke kan vaere laengere end ti aar efter udloebet af den fjerde AVS-EU-konvention;

62. goer opmaerksom paa, at inkluderingen af handelsforbindelserne mellem AVS-landene og EU i Lomé-konventionerne er et vigtigt kendetegn ved disse, og mener derfor, at en forhastet vedtagelse af ensidig ordning for den generelle praeferenceordning er et tilbageskridt og en massiv udvidelse af EU's protektionisme over for udviklingslandene; mener imidlertid, at dette kun kan undgaas, hvis de andre handelsmuligheder goeres mere attraktive for de relativt udviklede AVS-lande, hvorfor det opfordrer EU-medlemsstaterne til at sikre, at de oekonomiske samarbejdsaftaler koncentrerer sig om fattigdomsudryddelse og baeredygtig udvikling, og at der sker en vaesentlig forbedring af den generelle toldpraeferenceordning i forbindelse med den kommende revision;

63. er opmaerksom paa vanskelighederne med at gennemfoere Kommissionens forslag, navnlig vedroerende WTO-reglerne, men mener, at disse vanskeligheder kan overvindes, hvis AVS-EU-parternes politiske vilje er tilstraekkelig staerk, og der er tilstraekkelig fleksibilitet (disse to grupper tegner sig i dag for 71 af WTO's 132 medlemmer med et tilsvarende antal stemmer); foreslaar, at der foer indledningen af de formelle forhandlinger foeres detaljerede droeftelser med WTO for at undersoege betingelserne for en forlaengelse af de undtagelser, der blev godkendt i Marrakech-traktaten; mener, at AVS-landene boer tilbydes teknisk bistand, som saetter dem i stand til at forhandle med WTO paa de bedst mulige betingelser, og opfordrer til en styrkelse af EU's og AVS-landenes samarbejde med WTO;

64. glaeder sig over, at Raadet har besluttet at udvide de ikke-gensidige Lomé-praeferencer til at omfatte de mindst udviklede lande, hvilket vil fjerne handelsdiskrimineringen af disse lande, og over, at man har erkendt, at der ved vedtagelsen af praeferencerne i hoejere grad skal tages hensyn til fattigdomsaspektet og mindre til en eventuel tidligere status som koloni;

65. stoetter AVS-landenes krav til EU om at vedtage en saerlig differentieret ordning for udviklingslandene i forbindelse med anvendelsen af regler og bestemmelser inden for de internationale oekonomiske transaktioner;

66. mener, at prioriteringen af maalsaetningen om en baeredygtig udvikling boer bekraeftes og nedfaeldes i de internationale institutioners vedtaegter og politikker og i aftalerne om reguleringen af den internationale handel;

67. opfordrer Kommissionen til at bistaa AVS-landene med at blive bedre i stand til at varetage deres interesser i WTO;

68. opfordrer Kommissionen og Raadet til i fuldt omfang at orientere AVS-partnerne om konsekvenserne af den multilaterale investeringsaftale (MAI), foer de underskriver den, og giver udtryk for den opfattelse, at MAI i sin nuvaerende form truer regeringernes, lokalsamfundenes og borgernes ret til at udoeve en demokratisk kontrol over investeringer i deres oekonomier;

69. gentager sin opfordring til EU-regeringerne til ikke at underskrive MAI og opfordrer AVS-landenes regeringer til ikke at anmode om at komme med i aftalen i dens nuvaerende form;

70. kraever, at oprindelsesreglerne, som hidtil har udgjort en betydelig hindring for vaekst i AVS-landenes handel baade regionalt og internationalt, goeres mere aabne og enklere;

71. mener, at EU boer yde AVS-landene teknisk bistand, som saetter dem i stand til under de bedst mulige forhold at forhandle aftaler, der begunstiger de fremspirende industrier og sikrer normale arbejdsforhold samt et renere miljoe;

72. henleder imidlertid Kommissionens opmaerksomhed paa, at en harmonisk udvikling for alle AVS-landenes vedkommende ikke udelukkende og endog ikke hovedsageligt kommer udefra; understreger, at man ved afstemningen af programmer og strategier skal soerge for at fremme vaeksten i den indenlandske koebekraft og efterspoergsel i mindst lige saa hoej grad som eksporten;

73. glaeder sig over den yderligere integrering af bistand og handel og tilsagnet om at anvende teknisk og finansiel bistand til at fjerne de udbudsoekonomiske begraensninger, som forhindrer AVS-landene i at udnytte handelsmulighederne, og opfordrer til, at en saadan bistand bl.a. kommer til at omfatte tidsbegraenset og selektiv beskyttelse af nystartet industri og langsigtet beskyttelse af landbruget;

74. mener, at en rimelig stabilitet i lovgivningen paa det skattemaessige og aftaleretlige omraade er en absolut forudsaetning for enhver form for udvikling, og foreslaar, at det bliver muligt for enhver virksomhed, koncern eller producentsammenslutning, der mener, at der er foretaget urimelige aendringer, at indbringe sagen for en international ad hoc-domstol eller Den Internationale Domstol i Haag;

75. opfordrer til gennemfoerelse af et omfattende ikke-forretningsmaessigt teknologioverfoersels

program til AVS-landene, som skal suppleres med et uddannelsesprogram, der er skraeddersyet til de reelle behov, og understreger, at en saadan overfoersel skal vaere i overensstemmelse med kravet om en baeredygtig udvikling;

76. foreslaar, at der gennemfoeres en politik og afsaettes bevillinger til sikring af en forbedring af de oekonomiske, sociale og miljoemaessige forhold i kystomraaderne i overensstemmelse med de programmer, som er blevet vedtaget under de internationale FN-konferencer og, for saa vidt angaar de smaa oestater, under konferencen paa Barbados i 1994 om en baeredygtig udvikling i de smaa oestater;

77. erindrer om, at Det Europaeiske Raadet paa sit moede i Luxembourg opfordrede Kommissionen til at undersoege mulighederne for oprettelse af en terapeutisk solidaritetsfond i UNAIDS' regi til bekaempelse af AIDS i udviklingslandene, og opfordrer Kommissionen til at oprette en saadan fond inden for rammerne af den naeste konvention;

78. opfordrer Kommissionen og AVS-landene til at skabe en hensigtsmaessig juridisk ramme for beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret i forbindelse med den biologiske mangfoldighed paa den sydlige halvkugle; mener, at den juridiske ramme under alle omstaendigheder skal omfatte etableringen af databaser med oplysninger om dyr og planter og deres naturlige levesteder, den juridiske beskyttelse af den nationale biologiske mangfoldighed og den juridiske beskyttelse af de indfoedte befolkningers uoverdragelige rettigheder i forbindelse med deres kendskab til brugen af disse dyr og planter; mener endvidere, at EU derefter skal bistaa AVS-landene med finansiel og teknisk stoette og den noedvendige videnskabelige ekspertise, idet der i den forbindelse skal tages saerligt hensyn til de indfoedte befolkningers interesser;

79. foreslaar, at man i den nye konvention optager principperne i artikel 8j i konventionen om biologisk mangfoldighed for saa vidt angaar bevarelse af indfoedte befolkningers og lokalsamfunds viden, nyskabelser og praksis og anerkendelse af deres intellektuelle ejendomsrettigheder med hensyn til godkendelse, inddragelse og retfaerdig udbyttedeling i forbindelse med anvendelsen af saadanne ressourcer;

80. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at traeffe foranstaltninger med henblik paa at udarbejde et globalt program for nedbringelse af gaeld og til navnlig at presse paa for at faa udvirket en mere effektiv gennemfoerelse af initiativet til fordel for lande med hoej gaeldsaetning, herunder en hurtigere og mere omfattende gaeldsreduktion, og til at soerge for, at fordelene ved gaeldsnedskrivningen udmoentes i investeringer i en baeredygtig udvikling af de menneskelige ressourcer;

81. opfordrer Kommissionen samt medlemsstaternes og AVS-landenes regeringer til aktivt at overvaage og eventuelt i begraenset omfang at informere om bankregler og udlaansrenter, navnlig for smaa og mellemstore virksomheder;

82. understreger, at en udvidelse af AVS-landenes produktion forudsaetter salg, og bemaerker i denne forbindelse, at reklamerne i AVS-landene isaer omhandler importerede produkter; kraever derfor, at der tilrettelaegges programmer med gratis eller subsidierede reklamer for lokale produkter paa statsejede, lokale og nationale radio- og fjernsynskanaler eller i fastlagte sendetider;

83. understreger, at der boer skabes reel kohaerens mellem Den Europaeiske Unions udviklings- og samarbejdspolitik og Unionens oevrige politikker, navnlig den faelles landbrugs- og fiskeripolitik, politikken for vaabeneksport, miljoepolitikken, ligestillingspolitikken, gaeldspolitikken, menneskerettighedspolitikken, demokratiseringspolitikken og politikken til sikring af retsstatslige forhold gennem etablering af konkrete mekanismer til sikring af sammenhaengen inden for rammerne af den kommende konvention; opfordrer navnlig Kommissionen til at tage de udviklingspolitiske maal med i betragtning i forbindelse med udarbejdelse af sine anbringender inden for WTO;

84. opfordrer indtraengende til, at systemet med hurtig varsling og forebyggelse af naturkatastrofer fortsaettes og styrkes i AVS-landene baade paa nationalt og regionalt plan;

85. erindrer om den betydning, det tillaegger udviklingen af den videnskabelige forskning i AVS-landene og beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret i alle disse lande;

86. mener, at man ved fordelingen af stoettemidlerne skal prioritere, at modtagerlandene udvikler programmer til forvaltning af baade varige og ikke-varige naturlige ressourcer paa et baeredygtigt grundlag og i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet;

87. understreger betydningen af konvertible valutaer og opfordrer til gennemfoerelse af foranstaltninger, som stoetter udviklingslandene i deres bestraebelser paa at udvikle effektive og stabile valutasystemer;

88. opfordrer til gennemfoerelse af en objektiv undersoegelse af de oekonomiske og finansielle konsekvenser af indfoerelsen af euroen og navnlig dens forbindelser med franc-zonen i de tidligere franske kolonier;

De budgetmaessige aspekter

89. gentager sin opfordring til Kommissionen om

* at reagere konkret paa de finansielle oplysninger om de europaeiske udviklingsfonde, som hvert aar forelaegges sammen med budgetforslaget

* at skitsere en ordning, som hoejere grad inddrager Parlamentet i de aarlige overslag, som Kommissionen udarbejder for EUF-udgifterne;

90. opfordrer Kommissionen til i forbindelse med ordningen for oekonomisk partnerskab at foreslaa institutionelle ordninger og fremgangsmaader, som forpligter alle institutionerne og navnlig fremmer den noedvendige demokratiske kontrol;

91. beklager, at oplysningerne om de nye finansielle ordninger er mangelfulde med hensyn til de finansielle foelgevirkninger;

92. mener, at bestemmelserne om disse ordningers boer indeholde de noedvendige garantier for en forudsigelig planlaegning af udgifterne og en gennemfoerelse af maalsaetningerne inden for de fastsatte frister;

93. opfordrer Kommissionen til i den nye interinstitutionelle aftale og de medfoelgende finansielle overslag at foreslaa bestemmelser om til EUF's gradvise opfoerelse paa budgettet;

De konkrete bestemmelser om forvaltningen af det finansielle og faglige samarbejde, som skal omlaegges i bund og grund

94. gentager, at det er absolut noedvendigt, at samarbejdet goeres ansvarligt, gennemskueligt, effektivt og aabent, og at procedurerne forenkles drastisk paa alle niveauer;

95. gentager sit krav om opfoerelse af udviklingsfonden paa budgettet;

96. opfordrer til, at man i den naeste konvention optager princippet om en ajourfoering af bevillingerne til udviklingsfonden, som mindst svarer til befolkningstilvaeksten i EU gennem udvidelsen med nye medlemsstater;

97. opfordrer i overensstemmelse med henstillingerne fra FN EU-medlemsstaterne til som en prioritet i faellesskab at give tilsagn om at afsaette 0,7% af deres BNP i offentlig udviklingsstoette og opfordrer dem til at tilskynde deres partnere inden for alle relevante organisationer, som f.eks. OECD, til at goere det samme;

98. understreger, at det er noedvendigt med landsspecifikke strategier for at gennemfoere Parlamentets ambitioese maalsaetninger i praksis;

99. mener, at det i forbindelse med gennemfoerelsen af »kontrakten« er uomgaengeligt noedvendigt at tilvejebringe en betydelige styrkelse af programmeringen af de samlede bevillinger;

100. opfordrer Kommissionen til at sondre mellem private aktoerer inden for udviklingsarbejdet og almennyttige aktoerer fra civilsamfundet (kooperative sammenslutninger, europaeiske lokale myndigheder, universiteter osv.) og at tilpasse procedurerne i overensstemmelse hermed;

101. henviser til noedvendigheden af at foretage en betydelig decentralisering af det finansielle og faglige samarbejde som et led i samarbejdsaktoerernes fuldstaendige involvering i beslutningsprocessen og gennemfoerelsen af programmer;

102. understreger, at et af de afgoerende nye elementer i AVS-EU-partnerskabet boer vaere at goere det tilgaengeligt for nye aktoerer, og glaeder sig derfor over Kommissionens forslag om at hoere de ikke-statslige organisationer og sikre, at de i fuld udstraekning integreres i det europaeiske udviklingssamarbejde, og opfordrer i den forbindelse til, at der skabes hjemmel for en aktiv information- og aabenhedspolitik i konventionen, saa det civile samfund har let adgang til de oplysninger, der vil saette dem i stand til at drage fordel af konventionens bestemmelser, men beklager i denne forbindelse, at Kommissionen ikke som lovet i groenbogen har bibeholdt princippet om en finansieringsramme for ngo'erne, og opfordrer til, at der fastlaegges en saadan finansieringsramme;

103. understreger betydningen af en maalrettet inddragelse af det civile samfund i planlaegningen, udviklingen og gennemfoerelsen af alle foranstaltninger;

104. kraever, at der foeres en aaben oplysningspolitik over for det civile samfund, som vil saette dem i stand til at drage fordel af de stoettemuligheder, som er indeholdt i den nye konvention;

105. mener, at man i de fremtidige AVS-EU-aftaler boer operere med decentraliseret samarbejde som et grundlaeggende princip, idet det skal afpasses efter de forskellige beroerte samarbejdspartnere, hvad enten det drejer sig om lokale myndigheder, foreninger, ngo'er, indvandrerorganisationer, privatpersoner og private virksomheder, uddannelsesinstitutioner eller ikke-statslige udviklingsbistandsstrukturer;

106. understreger betydningen af et decentraliseret samarbejde, da det daekker over foranstaltninger og projekter, som vedroerer borgernes dagligdag og fremmer initiativer fra de svageste befolkningsgruppers lokale repraesentanter baade i samarbejde med lokale myndigheder og med foreninger, privatpersoner, uddannelsesinstitutioner og ikke-statslige udviklingsbistandsstrukturer;

107. foreslaar paa den baggrund, at indvandrere, f.eks. i Afrika, ikke blot skal ses som et problem, men ogsaa som aktoerer i udviklingsprocessen, og at deres initiativer inden for deres sammenslutninger ogsaa skal stoettes inden for rammerne af et decentraliseret samarbejde; understreger, at man boer overveje, hvordan man kan forbedre tilbagesendingen af penge til deres hjemland, saa man kan fremme deres investeringer og udviklingsprojekter;

108. understreger, at en raekke enkeltstaaende erfaringer med stoette til tilbagevenden skaber mulighed for at gennemfoere en generel politik med et ligevaerdigt udviklingssamarbejde, som bygger paa at yde stoette til migranter, som gennemfoerer produktive investeringsprojekter i deres oprindelsesland; mener, at der kan finde en oplaering sted i udviklingsrelevante fag (landbrug, haandvaerk osv.), som fastlaegges efter aftale med oprindelseslandene og bestemmelseslandene, i de udviklede lande, som midlertidigt modtager denne arbejdskraft, hvorved det vil vaere lettere for dem at vende tilbage, og de saettes i stand til at bidrage til udviklingen;

109. opfordrer til oprettelse af uafhaengige konfliktloesningsinstanser, som skal maegle i stridigheder i forbindelse med det europaeiske udviklingssamarbejde, herunder stridigheder omkring private selskaber, som gennemfoerer udviklingskontrakter paa EU's vegne;

110. anser det for vigtigt, at der foretages en omorganisering af Kommissionens struktur, saa hele udviklingspolitikken samordnes af ét enkelt generaldirektorat;

111. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen samt medlemsstaternes og AVS-landenes regeringer.