DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/58

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen om »Omstruktureringer og beskæftigelsen — Foregribende og ledsagende foranstaltninger til fremme af beskæftigelsen på baggrund af omstruktureringer på arbejdsmarkedet: Den Europæiske Unions rolle«

KOM(2005) 120 endelig

(2006/C 65/12)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 28. april 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI), som udpegede Gustav Zöhrer til ordfører og Daniel Soury-Lavergne til medordfører. CCMI vedtog sin udtalelse den 23. november 2005.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 422. plenarforsamling den 14.-15. december 2005, mødet den 14. december 2005, følgende udtalelse med 121 stemmer for, 1 imod og 9 hverken for eller imod:

Resumé

EØSU er tilfreds med Kommissionens valg af en overordnet og tværgående tilgang. Kommissionen behandler i sin meddelelse et emne, der har lige så stor betydning for virksomhederne som for arbejdstagerne. De industrielle ændringer og berørte aktørers tilpasningsevne er væsentlige faktorer for opretholdelsen af konkurrenceevnen. En vellykket omstrukturering afhænger imidlertid af, hvordan ændringerne håndteres på det sociale plan.

EØSU tilslutter sig principielt Kommissionens analyse af fænomenet, men ville hilse en mere dybtgående analyse velkommen.

Omstruktureringer er altid forbundet med angst for negative konsekvenser, især fra arbejdstagernes side. Godt forvaltede omstruktureringer skaber imidlertid også nye udfordringer og muligheder. Det kommer først og fremmest an på, hvordan situationen i virksomheden gribes an, hvordan de enkelte faser styres, og om de forskellige aktører arbejder sammen og udvikler en fælles entusiasme, der gør det muligt at gribe chancerne.

EØSU deler opfattelsen af, at tiltagene på omstruktureringsområdet bør indgå i strategien for vækst og beskæftigelse.

En strammere koordinering inden for Kommissionens tjenestegrene gennem oprettelse af en intern taskforce og en regelmæssig dialog med Europa-Parlamentet og Rådet hilses velkommen.

EØSU er i princippet enigt i de prioriteter for en revision af beskæftigelsesstrategien, som Kommissionen har opstillet. Der skal i beskæftigelsesstrategien tages højde for den makroøkonomiske kontekst og industripolitikken.

Med hensyn til revisionen af de finansielle instrumenter accepterer EØSU, at de i højere grad orienteres mod foregribelse og håndtering af omstruktureringer.

Inden for industripolitikken gælder det ifølge EØSU først og fremmest om at styrke indsatsen på sektorplan og finde skræddersyede løsninger til de enkelte sektorer. Forbedring af virksomhedernes regelsæt er et væsentligt punkt, som dog bør undersøges og præciseres nærmere.

Teknologiinitiativer, især teknologiplatformene, betragter EØSU som et af de vigtigste midler til at forbedre situationen. Det skal også sikres, at der skabes et gunstigt miljø for fornyelse.

Hvad konkurrencepolitikken angår, er det spørgsmålet, om de instrumenter, der på nuværende tidspunkt er til rådighed, er tilstrækkelige. EØSU understreger, at man bør være mere opmærksom på forbindelsen mellem statsstøtte, omstruktureringer og udflytning af produktionen.

Det Europæiske Overvågningscenter for Forandringer i Dublin bør efter EØSU's mening også spille en vigtig rolle.

Udbygning af den sociale sektordialog fortjener særlig opmærksomhed. EØSU er enigt med Kommissionen i, at arbejdsmarkedets parter som følge af deres branchekendskab kan spille en særlig rolle ved at varsko de offentlige myndigheder. Dette instrument bør dog ikke kun anvendes i krisesituationer.

EØSU imødeser med interesse den bebudede meddelelse om virksomhedernes sociale ansvar.

EØSU bifalder principielt oprettelsen af et »forum for omstruktureringer«. Dets mål må være at fremlægge bedste praksis og analysere hindringerne for deres gennemførelse (lovgivning) på lokalt plan.

Foruden en modernisering og forenkling af retsforskrifterne, som indgår i Lissabon-handlingsprogrammet, og som EØSU bifalder, planlægger Kommissionen at udsende en grønbog om arbejdsrettens udvikling. Netop i forbindelse med omstruktureringer bør målet for udvikling af arbejdsretten være et afbalanceret forhold mellem fleksibilitet og sikkerhed.

Kommissionens eneste forslag til fremme af arbejdstagernes mobilitet i EU er et direktivforslag om overførsel af supplerende pensionsrettigheder, hvilket forekommer utilstrækkeligt. Man bør overveje at indføre en række mobilitetsfremmende incitamenter på områder som uddannelse, arbejdsmarked, social- og arbejdsmarkedslovgivning samt skattelovgivning tillige med fjernelse af de administrative hindringer for arbejdskraftens frie bevægelighed.

EØSU går ind for, at arbejdsmarkedets parter kan fortsætte og konkretisere deres arbejde vedrørende omstruktureringer.

De europæiske samarbejdsudvalg spiller en afgørende rolle i forbindelse med omstruktureringer. En høring om en revision af direktivet om europæiske samarbejdsudvalg bør derfor lægge særlig vægt på omstruktureringer, men også indgå i en bredere sammenhæng.

EØSU er enigt med Kommissionen i, at omstruktureringer ikke bør være ensbetydende med social tilbagegang og store økonomiske tab.

Negative følger for arbejdstagerne kan dog ikke helt undgås. Ud over de krav, Kommissionen opstiller, skal foranstaltningerne på EU-niveau derfor også tage sigte på at yde arbejdstagerne den fornødne beskyttelse i overgangsfaserne.

1. Indledning

1.1 Ifølge den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, som Kommissionen vedtog den 9. februar 2005 samtidig med meddelelsen om revisionen af strategien for bæredygtig udvikling (1), skal Kommissionen udforme en strategi for håndtering af omstruktureringer, som indebærer bedre samspil mellem de relevante EU-politikker, en højere grad af inddragelse af arbejdsmarkedets parter, bedre overensstemmelse mellem de politiske mål og de til rådighed stående midler og tilpasning af de retlige og aftalemæssige rammebetingelser.

1.2 I meddelelsen »Omstruktureringer og beskæftigelsen« (2), som Kommissionen fremlagde den 31. marts 2005, angives det, hvilke foranstaltninger der skal udvikles eller styrkes på baggrund af de midler, som EU kan frigøre til formålet. Der anlægges såvel et horisontalt som et sektorielt perspektiv, og der foreslås en række foranstaltninger inden for flere af Fællesskabets forskellige politikområder.

1.3 Da Kommissionens meddelelse er rettet mod den brede offentlighed, indeholder teksten nogle generelle bemærkninger om omstruktureringsproblemer, som alle virksomheder, der skal tilpasse sig, kan blive ramt af.

2. Resumé af Kommissionens forslag

2.1 Kommissionen er overbevist om, at omstruktureringer ikke nødvendigvis er ensbetydende med social tilbagegang og store økonomiske tab. Tværtimod kan de være med til at sikre økonomiske og sociale fremskridt. Det forudsætter naturligvis, at de foregribes korrekt, at virksomhederne forstår at håndtere dem effektivt og hurtigt, og at de offentlige instanser bidrager til, at de gennemføres under gunstige betingelser.

2.2 Omstruktureringer i virksomheder har ofte ganske store omkostninger ikke blot for arbejdstagerne, men også for økonomien i lokalsamfundet eller regionen. For at bevare social samhørighed, som er et karakteristisk træk ved den europæiske sociale model, er det nødvendigt at iværksætte ledsageforanstaltninger, der begrænser de sociale omkostninger til et minimum og fremmer indsatsen for at finde andre beskæftigelsesmuligheder og indkomstkilder.

2.3 EU's indsats bør derfor være tilpasset fire krav: — Et krav om sammenhæng mellem de pågældende foranstaltninger, så væksten og de deraf følgende omstruktureringer ikke fører til destruktion af menneskelig kapital. — Et krav om, at de forskellige EU-politikker skal være langsigtede. Erhvervslivet har brug for at kunne forudse begivenhederne for at kunne agere. — Et krav om deltagelse af alle berørte aktører, først og fremmest arbejdsmarkedets parter. — Et krav om øget bevidsthed om det territoriale aspekt, for det er på lokalt plan, man bedst formår at foregribe forandringer. Ud fra denne betragtning bør EU's regionalpolitik og samhørighedspolitik fungere som katalysator.

2.4 Denne meddelelse angiver, hvilke foranstaltninger der skal udvikles eller styrkes på baggrund af de midler, som EU kan frigøre til formålet, på sektorplan såvel som på tværs af sektorerne. Ved gennemførelsen af foranstaltningerne er det nødvendigt at begrænse byrderne for virksomhederne mest muligt, samtidig med at der sker forbedringer i den måde, hvorpå omstruktureringerne foregribes og håndteres.

2.5 Helt konkret opstiller Kommissionen i bilag I til meddelelsen 12 forslag til foranstaltninger, hvoraf her skal fremhæves: — revision af den europæiske beskæftigelsesstrategi, — reform af de finansielle instrumenter og oprettelse af en fond for tilpasning til væksten, — oprettelse af et forum for omstruktureringer, — et styrket tilsyn med de sektorer, der er mest udsatte for omstruktureringer på kort sigt.

3. Generelle bemærkninger

3.1 EØSU er tilfreds med Kommissionens valg af en overordnet og tværgående tilgang. Kommissionen behandler i sin meddelelse et emne, der har lige stor så betydning for virksomhederne som for arbejdstagerne. EØSU har allerede udtrykt sig om emnet i flere af sine udtalelser. De industrielle ændringer og de berørte aktørers tilpasningsevne er væsentlige faktorer for opretholdelsen af konkurrenceevnen. En vellykket omstrukturering afhænger imidlertid af, hvordan ændringerne håndteres på det sociale plan.

3.2 Når Kommissionen i sin meddelelse taler om omstruktureringer, er det naturligt at se nærmere på definitionen af dette begreb. I flere af sine tidligere udtalelser skelner EØSU mellem »industrielle ændringer«, der henviser til en konstant udviklingsproces i en virksomhed eller sektor, og »omstruktureringer«, der er en særlig form for industrielle ændringer, i reglen en virksomheds pludselige (ofte påtvungne) tilpasning til de økonomiske rammebetingelser med det formål at blive konkurrencedygtig på ny.

3.2.1 Selv om Kommissionen ikke skelner mellem disse to termer, anbefaler EØSU, at Kommissionen for forståelsens skyld indtager et mere nuanceret standpunkt. Mens gennemførelsen af industrielle ændringer utvivlsomt afhænger af evnen til proaktivt at foregribe og tage fat på dem, udgør omstruktureringerne en stigende og mere kompleks udfordring som følge af globaliseringen. De to former for tilpasninger kræver forskellige tilgange og tiltag.

3.2.2 Tilskyndelse til ændringer er ikke et mål i sig selv. En langsigtet og klart defineret, fremtidsorienteret industripolitik kan påvirke disse ændringer i positiv retning og få til følge, at der opstår nye muligheder. Ud fra denne vinkel vil EØSU analysere den nye meddelelse fra Kommissionen: »En ny industripolitik ...« (KOM (2005) ....).

3.3 EØSU tilslutter sig principielt Kommissionens analyse af fænomenet. Kommissionen opstiller fire hovedårsager til omstruktureringer: — udviklingen af EU's indre marked og den internationale liberalisering af økonomierne, — den teknologiske innovation, — udviklingen på lovgivningsområdet, — forandringer i forbrugsmønstret.

3.3.1 Dermed begrænser Kommissionen sig i sin analyse til de velkendte generelle faktorer. Det er også af afgørende betydning, om omstruktureringer planlægges på lang sigt for at foregribe bestemte udviklingstendenser, eller om de kommer pludseligt på grund af udefrakommende problemer eller styringsfejl. Et eksempel herpå er udviklingen af forholdet mellem markedspotentiale og produktionskapacitet: Hvis man ikke er opmærksom på dette forhold, opstår der overkapacitet, som før eller senere vil give anledning til omstruktureringer. EØSU ville hilse en mere dybtgående analyse velkommen, da der findes forskellige måder at håndtere disse situationer på.

3.3.2 Omstruktureringer er altid forbundet med angst for negative konsekvenser, især fra arbejdstagernes side. Godt forvaltede omstruktureringer skaber imidlertid også nye udfordringer og muligheder. Der er talrige eksempler på heldigt og knap så heldigt gennemførte omstruktureringer. Det kommer først og fremmest an på, hvordan situationen i virksomheden gribes an, hvordan de enkelte faser styres, og om de forskellige aktører arbejder sammen og udvikler en fælles entusiasme, der gør det muligt at gribe chancerne.

3.4 I meddelelsen foreslås der kun få konkrete foranstaltninger, og nogle bliver blot nævnt. EØSU er klar over, at Kommissionen ikke kan gøre meget mere i den nuværende situation. EØSU anser dog meddelelsen for at være et nyttigt grundlag for udformning af en fællesskabspolitik om emnet. En sådan politik forudsætter koordinering mellem de berørte generaldirektorater og medlemsstaterne.

4. Særlige bemærkninger

4.1 EØSU deler opfattelsen af, at tiltagene på omstruktureringsområdet bør indgå i strategien for vækst og beskæftigelse. Forvaltningen af industrielle ændringer kan i høj grad bidrage til opfyldelsen af Lissabon-strategiens målsætninger.

4.1.1 EU bør i den henseende overveje, hvilket bidrag det kan yde i tilknytning til de foranstaltninger, der er truffet på lokalt, regionalt og nationalt plan. EU kan spille en væsentlig rolle ved at fremme diskussionsprocessen i medlemsstaterne og bidrage til at gøre borgerne bevidste om emnet. EU kan ligeledes anvende alle de midler, det har til rådighed, til at foregribe og ledsage forandringer.

4.2 Mobilisering af horisontale EU-tiltag

4.2.1 EØSU går ind for ideen om en strammere koordinering inden for Kommissionens tjenestegrene gennem oprettelse af en intern taskforce og en regelmæssig dialog med Europa-Parlamentet og Rådet. Inddragelse af alle berørte generaldirektorater kan bidrage til udvikling af synergier mellem de forskellige politikker, der har det samme mål om at foregribe og håndtere forandringer. EØSU anser det dog for nødvendigt at sikre, at taskforcen koncentrerer sig om sin koordineringsrolle, mens Kommissionen fortsat har klart definerede beføjelser inden for lovgivning og gennemførelse af fællesskabsforanstaltninger.

4.2.2 EØSU er i princippet enigt i de prioriteter for en revision af beskæftigelsesstrategien, som Kommissionen har opstillet. Der bør i den forbindelse tages særligt hensyn til uddannelse, livslang læring og kvalitet i arbejdstilrettelæggelsen, herunder en effektiv forvaltning af menneskelige ressourcer. Der skal i beskæftigelsesstrategien tages højde for den makroøkonomiske kontekst og industripolitikken. Koordinering af den økonomiske politik med industripolitikken og beskæftigelsesstrategien ville sikre en bedre håndtering af forandringerne. Stabile og forudsigelige makroøkonomiske rammebetingelser i Europa, der er afstemt efter hinanden, er et vigtigt grundlag for en vellykket håndtering af omstruktureringsforanstaltninger. De lokale vilkår, som omstruktureringerne finder sted på, er af afgørende betydning og må indgå i en overordnet politik.

4.2.3 Med hensyn til revisionen af finansielle instrumenter accepterer EØSU, at de i højere grad orienteres mod foregribelse og håndtering af omstruktureringer, men understreger, at de eksisterende fondes overordnede målsætninger bør overholdes.

4.2.4 De af Kommissionen foreslåede finansielle instrumenter vedrørende Fællesskabets mulighed for at intervenere i krisesituationer er foreløbig blevet modtaget med en vis skepsis i Rådet. Man bør dog efter EØSU's opfattelse ikke undlade at indlede en principiel debat om mulighederne for finansiel støtte for at lette overgangssituationen i tilfælde af uforudsete begivenheder med alvorlige regionale, sektormæssige og sociale konsekvenser. EØSU bifalder derfor Kommissionens bestræbelser på at tilvejebringe sådanne instrumenter.

4.2.5 Industripolitikken udtalte EØSU sig allerede om i december 2004 (3). Ifølge EØSU gælder det først og fremmest om fremover at styrke indsatsen på sektorplan og derved gøre det muligt at finde skræddersyede løsninger til de enkelte sektorer. Man bør i den forbindelse ikke begrænse sig til kriseramte økonomiske sektorer, men også foretage analyser af det størst mulige antal sektorer, der er vigtige for Europa, for at imødekomme forandringerne i tide og håndtere dem proaktivt. Den sociale dialog bør i den forbindelse spille en væsentlig rolle. Det er vigtigt at forbedre virksomhedernes regelsæt, men dette punkt skal dog undersøges og præciseres nærmere. Målet er at forenkle reglerne for virksomhederne uden at forringe de sociale og miljømæssige standarder.

4.2.6 Ifølge EØSU er teknologiinitiativer, især teknologiplatformene, nogle af de vigtigste midler til at forbedre situationen. Den teknologiske udvikling er den drivkraft, der skal bryde tilsyneladende fastlåste situationer, navnlig i forbindelse med energi, udslip af skadelige stoffer og produkters genanvendelse. De deraf følgende teknologiske fremskridt kan bidrage til at gøre de berørte industrisektorer konkurrencedygtige igen.

4.2.6.1 Det skal også sikres, at der skabes et gunstigt miljø for fornyelse. Skattemæssige incitamenter og beskyttelse af intellektuel ejendom er grundlæggende betingelser herfor. Der skal imidlertid også tages hensyn til behovet for en organisatorisk og social fornyelse i forbindelse med håndteringen af omstruktureringer.

4.2.7 Hvad konkurrencepolitikken angår, er det spørgsmålet, om de instrumenter, der på nuværende tidspunkt er til rådighed, er tilstrækkelige. Et stigende antal konkurrencemæssige faktorer, som ikke dækkes af konkurrencepolitikken, spiller en væsentlig rolle, som i tilfældet med virksomhedernes beskatning. Med hensyn til statsstøtte er der stadig lange udsigter til en reform, der vil omdirigere støtten til de områder, der bidrager mest til vækst og beskæftigelse. EØSU understreger i den forbindelse, at man bør være mere opmærksom på forbindelsen mellem statsstøtte, omstruktureringer og udflytning af produktionen. Reglerne for statsstøtte bør også fremover være ikke-diskriminerende, og den sociale samhørighed skal fremmes yderligere. I denne forbindelse påpeger EØSU, at man bør være særlig opmærksom på praksis uden for EU.

4.2.8 EØSU har tidligere tilkendegivet sit syn på politikken over for tredjelande i flere af sine udtalelser.

4.2.9 EØSU er enigt med Kommissionen i, at Det Europæiske Overvågningscenter for Forandringer i Dublin bør spille en vigtig rolle i udviklingen af de nødvendige redskaber til analyse og overvågning af omstruktureringerne. CCMI bør udbygge sit samarbejde med overvågningscenteret.

4.3 Styrkelse af partnerskabet vedrørende forandring

4.3.1 Udbygning af den sociale sektordialog fortjener særlig opmærksomhed. EØSU er enigt med Kommissionen i, at arbejdsmarkedets parter som følge af deres branchekendskab kan spille en særlig rolle ved at varsko de offentlige myndigheder. Denne metode bør kunne anvendes effektivt i alle de situationer, hvor arbejdsmarkedets parter ser en grund til at skride ind, og ikke bare i krisesituationer, hvor der konstateres en »bekymrende udvikling«. Det ville stemme bedre overens med kravet om at foregribe og ledsage omstruktureringsprocessen.

4.3.2 EØSU imødeser med interesse den bebudede meddelelse om virksomhedernes sociale ansvar, der navnlig skal omhandle positive initiativer, som virksomhederne iværksætter efter samråd med de berørte parter i tilfælde af omstrukturering. Ud over at videreudvikle retsgrundlaget er det nemlig vigtigt også at fremme og udbrede kendskabet til god praksis i forbindelse med håndtering af forandringer. EØSU ønsker navnlig at understrege, at der i processerne også skal tages hensyn til de virksomheder, der berøres indirekte af omstruktureringer i bestemte virksomheder (underleverandører, udbydere af tjenesteydelser m.v.). Herudover har EØSU allerede udtrykt sig om virksomhedernes sociale ansvar i en tidligere udtalelse.

4.3.3 EØSU bifalder principielt oprettelsen af et »forum for omstruktureringer«. Dets mål må være at fremlægge bedste praksis og analysere hindringerne for deres gennemførelse (lovgivning) på lokalt plan. Det er endnu for tidligt at bedømme resultaterne. EØSU er imidlertid villig til at stille sin ekspertise til rådighed for forummet og være med til at udvirke, at der skabes en merværdi for EU-politikken. Hovedforudsætningen for dette er, at man vælger en arbejdsform, der ikke skaber nyt bureaukrati, og at man koncentrerer sig om de spørgsmål, som endnu ikke er blevet behandlet tilstrækkeligt grundigt. Organisationer i civilsamfundet, som berøres af dette arbejde, bør også have mulighed for at deltage i det.

4.4 Tilpasning af de retlige og aftalemæssige rammebetingelser

4.4.1 Foruden modernisering og forenkling af retsforskrifterne, som indgår i Lissabon-handlingsprogrammet, og som EØSU bifalder, planlægger Kommissionen at udsende en grønbog om arbejdsrettens udvikling. Netop i forbindelse med omstruktureringer bør målet for udvikling af arbejdsretten være et afbalanceret forhold mellem fleksibilitet og sikkerhed.

4.4.2 Kommissionens eneste forslag til fremme af arbejdstagernes mobilitet i EU er et direktivforslag om overførsel af supplerende pensionsrettigheder, hvilket forekommer utilstrækkeligt. Arbejdstagernes mobilitet i forbindelse med omstruktureringer er et væsentligt mere komplekst emne. Mobilitet på tværs af grænserne er kun et lille aspekt heraf. Arbejdstagerne skal kunne tilpasse sig til de nye vilkår, der er skabt af omstruktureringerne. I yderste fald betyder dette en erhvervsmæssig nyorientering eller søgning efter en ny arbejdsplads. Det bør derfor undersøges, hvilke foranstaltninger der skal træffes på EU-plan, nationalt plan og evt. regionalt plan for at lette denne overgang for arbejdstagerne. Man bør overveje at indføre en række mobilitetsfremmende incitamenter på områder som uddannelse, arbejdsmarked, social- og arbejdsmarkedslovgivning samt skattelovgivning tillige med fjernelse af de administrative hindringer for arbejdskraftens frie bevægelighed.

4.5 Anden fase af høringen af arbejdsmarkedets parter om omstrukturering af virksomheder og de europæiske samarbejdsudvalg

4.5.1 I en meddelelse til den brede offentlighed har Kommissionen i første omgang iværksat en høring af arbejdsmarkedets parter om to forskellige spørgsmål. EØSU anfægter ikke denne fremgangsmåde, men nærer tvivl om, hvorvidt proceduren i dette tilfælde er passende.

4.5.2 Uafhængigt af disse formspørgsmål går EØSU ind for, at arbejdsmarkedets parter får mulighed for at fortsætte og konkretisere deres arbejde vedrørende omstruktureringer.

4.5.3 De europæiske samarbejdsudvalg spiller en afgørende rolle i forbindelse med omstruktureringer. EØSU mener derfor, at en høring om en revision af direktivet om europæiske samarbejdsudvalg bør lægge særlig vægt på omstruktureringer, men også indgå i en bredere sammenhæng. Arbejdstagernes krav på at blive informeret og hørt, som fastslås i direktivet om europæiske samarbejdsudvalg, gælder ikke kun for omstruktureringer.

4.6 Kommissionens konklusioner

4.6.1 EØSU er enigt med Kommissionen i, at omstruktureringer ikke bør være ensbetydende med social tilbagegang og store økonomiske tab. Omstruktureringer kan i høj grad være med til at sikre økonomiske og sociale fremskridt. Som Kommissionen helt korrekt påpeger, er det imidlertid af afgørende betydning, på hvilke betingelser omstruktureringerne gennemføres.

4.6.2 Negative følger for arbejdstagerne kan dog ikke helt undgås. Ud over de krav, Kommissionen opstiller, skal foranstaltningerne på EU-niveau derfor også tage sigte på at yde arbejdstagerne den fornødne beskyttelse i overgangsfaserne.

Bruxelles, den 14. december 2005 Anne-Marie SIGMUND Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) »2005-revision af EU's strategi for bæredygtig udvikling: første status og fremtidige retningslinjer«, KOM(2005) 37 endelig af 9. februar 2005.

(2) KOM(2005) 120 endelig.

(3) EUT C 157 af 28.6.2005 — Opfølge strukturændringer: En industripolitik for det udvidede Europa (KOM(2004) 274 endelig).