1 ,Si 
#•'1 
. ni KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 06.12.1996 
KOM(%) 636 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
I UH OM DEN AGROMONETÆRE ORDNING FOR 
ENHEDSMARKEDET 
Perioden fra den 1. juli 1995 til den 30. juni 1996 
»fT?"f 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
Indledning 
I. HOVEDRAPPORT 
A. Resume af de agromonetære virkninger 
B. Analyse, udsigter og forslag 
II. ANALYSE AF DE AGROMONETÆRE VIRKNINGER 1995/96 
A. Monetær udvikling 
1. Repræsentative markedskurser 
2. Landbrugsomregningskurser 
B. Agromonetære mekanismer 
1. Retsforskrifter 
2. Udligningsstøtte 
C. Økonomiske virkninger 
1. Priser 
2. Samhandel 
3. Indkomster 
D. Finansielle virkninger 
1. Metodologiske aspekter 
2. Resultaterne af beregningerne 
Forkortelser for nationale valutaer: 
BEF 
DKK 
DEM 
GRD 
PTE 
FRF 
FIM Belgiske og luxembourgske francs NLG: Nederlandske gylden 
Danske kroner I EP: Irske pund 
Tyske mark ITL: Italienske lire 
Græske drakmer ATS: Østrigske schilling 
Portugisiske escudos ESP: Spanske pesetas 
Franske francs SEK: Svenske kroner 
Finske mark GBP: Pund sterling 
USD: US-dollar 
Andre særlige forkortelser : 
FBF 97 Foreløbigt budgetforslag for 1997 
FTÆB 96 Foreløbigt forslag til tillægs- og ændringsbudget for 1996 
LOK Landbrugsomregningskurs 
RMK Repræsentativ markedskurs 
RAPPORT TIL RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION 
OM DEN AGROMONETÆRE ORDNING FOR ENHEDSMARKEDET 
Perioden fra den 1. juli 1995 til den 30. juni 1996 
Indledning 
Denne rapport fra Europa-Kommissionen er udarbejdet i henhold til den forpligtelse, der 
blev indgået under samlingen i Rådet (landbrug) den 19.-22. juni 1995: 
"Kommissionen forpligter sig til hvert år at udarbejde en rapport med en analyse 
af virkningerne på den fælles landbrugspolitik og enhedsmarkedet af de monetære 
svingninger og den gældende agromonetære ordning, ledsaget afpassende forslag, 
for at afhjælpe de vanskeligheder, som måtte opstå på grund heraf." 
Den skal ligeledes ses i sammenhæng med Europa-Parlamentets initiativbeslutning af 19. 
september 1995 om den agromonetære ordning1, hvori Kommissionen blev anmodet om 
"at foretage en detaljeret vurdering af alle virkningerne af ovennævnte rådsafgørelse2 og 
dens finansielle indvirkninger på Unionens budget". 
Denne rapport gælder landbrugets økonomiske sektor og dækker perioden fra den 1. juli 
1995 til den 30. juni 1996 (perioden 1995/96). Den omfatter en hovedrapport, der 
resumerer og kommenterer resultaterne af de undersøgelser, der er foretaget, og den 
indeholder forslag til løsning af de vanskeligheder, der er konstateret. Hovedrapporten 
ledsages af en redegørelse for den analyse, som er foretaget af de agromonetære 
begivenheder i perioden 1995/96 og disses virkninger. 
Første og anden del af analysen (del A og B) indeholder en beskrivelse af de monetære 
og agromonetære begivenheder i den periode, der betragtes, herunder ydelse af 
udligningsstøtte. Eftersom der blev udarbejdet en tilsvarende rapport for perioden fra den 
1. januar 1993 til den 30. juni 19943, omtales begivenhederne i slutningen af 1994 og 
begyndelsen af 1995, så der skabes en kronologisk forbindelse mellem de agromonetære 
udviklinger siden fuldendelsen af enhedsmarkedet pr. 1. januar 1993. 
Fælles beslutning ifølge artikel 40, stk. 5, i Parlamentets forretningsorden, nr. EP 193.731 af 19. 
september 1995 om den agromonetære ordning. 
Det drejer sig om rådsafgørelsen af 19.-22. juni 1995, der dannede grundlag for vedtagelsen af 
Rådets forordning (EF) nr. 1527/95 af 29. juni 1995 om udligning som følge af fald i 
landbrugsomregningskurserne for bestemte valutaer (EFT nr. L 148 af 30.6.1995, s. 1) og Rådets 
forordning (EF) nr. 2611/95 af 25. oktober 1995 om mulighed for national støtte til udligning af 
indkomsttab i landbruget forårsaget af valutabevægelser i andre medlemsstater (EFT nr. L 268 af 
10.11.1995, s. 3). 
KOM(94) 498 endelig udg. 
Del C omhandler de økonomiske følger for landbrugsmarkederne og 
landbrugsindkomsterne. De foreliggende statistikker foranlediger, at resultaterne 
sammenlignes for tolvmåneders perioder: mellem juli og juni for prisanalysen, pr. 
kalenderår for samhandelen og pr. fiktivt år for indkomsterne. 
I del D vurderes den agromonetære ordnings virkninger på EU-udgiflerne. Virkningerne 
er anslået på grundlag af 1996-budgettet, som er under gennemførelse, og det foreløbige 
budgetforslag for 1997 i dets udgave pr. 30. juni 1996. Regnskabsårene gælder 
tolvmåneders perioder, som begynder den 16. oktober. 
De basisoplysninger, som denne rapport hviler på, fremlægges i form af tabeller og 
diagrammer, og de er indeholdt i et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene. 
I. HOVEDRAPPORT 
A. Resume af de agromonetære virkninger 
1. Udvikling i omregningskurserne 
Perioden 1995/96, dvs. fra juli 1995 til juni 1996, blev ikke præget af store 
valutaudsving. Men de udviklinger, der var tale om, var udtalt atypiske for mindst 
halvdelen af EU-valutaerne. Traditionelt stærke valutaer blev devalueret, og 
valutaer, der tidligere havde undergået en lang række deprecieringer, blev 
revalueret. 
Siden "switch over"-mekanismen blev afskaffet pr. 1. februar 1995, har 
landbrugsomregningskurserne (LOK) fulgt udviklingen i de repræsentative 
markedskurser (RMK) såvel opefter som nedefter. Men mekanismen for 
tilnærmelse af LOK til RMK er ikke symmetrisk. En nedsættelse af LOK for 
valutaer, der apprecieres1 (nedgang i de institutionelle priser i national valuta), 
udløses af monetære afvigelser og konstateringsperioder for disse afvigelser, der 
er større end for en LOK-forhøjelse. 
Generelt er de monetære afvigelser forblevet positive for alle valutaer. Således 
afløste ITL og SEK hinanden for at opretholde en positiv monetær afvigelse på 
over 4 point. Den franchise, der var til rådighed for de negative afvigelser, var 
således meget begrænset, under 1 point2. Dette udløste en lang række små, endog 
meget små, devalueringer, som i 82% af tilfældene var på under 0,5%. 
Kort efter Rådets agromonetære beslutninger i juni 1995 undergik fem valutaer en 
"mærkbar"3 LOK-nedgang. Den "mærkbare" del af LOK-nedgangen var på 0,496 
for DKK. Den var på mellem 2,193 og 2,572 for BEF, DEM, ATS og NLG. 
For de andre valutaer, der blev revalueret, lagde blev den monetære afvigelse for 
PTA konstant efter en "ikke væsentlig" revaluering på 2,9% i juli 1995.1 perioden 
1995/96 skete der for ITL fire LOK-nedsættelser med en nedgang på i alt 12,1%. 
For SEK var der tale om et fald tre gange med en nedgang på i alt 9,9%, heraf 
en "mærkbar" nedgang på 1,734%. En nye mærkbar LOK-nedgang indtraf den 7 
juli 1996. 
Inden for den agromonetære ordning udtrykker omregningskursen værdien af 1 ECU i national 
valuta. En devaluering i forhold til ECU betyder således en opgang i disse kurser og en revaluering 
en nedgang. 
Hvis den største positive afvigelse og den største negative afvigelse tilsammen overstiger 5 point 
i et bestemt antal referenceperioder, skal LOK ændres, så de monetære afvigelser formindskes. 
En "mærkbar" nedgang i LOK medfører et fald i de institutionelle priser i national valuta, som er 
større end virkningerne af eventuelle nedskrivninger i de tre forudgående år. Virkningerne anslås 
til henholdsvis 2/3 og 1/3 af de opgange i de institutionelle priser, der skyldes LOK, fra år -2 og -
3. 
Devalueringerne berørte kun to valutaer mærkbart. LOK-opgangen var på 3,1% 
for GRD og på 3,5% for FIM. 
2. Rådets ad hoc-foranstaltninger i forbindelse med de "væsentlige" 
revalueringer 
Da der var fare for en "væsentlig" revaluering for BEF, DKK, DEM, NLG og 
ATS, udstedte Rådet ved udgangen af juni 1995 forordning (EF) nr. 1527/95, der 
fastsatte ad hoc-foranstaltninger. Da der ved udgangen af december 1995 på ny 
var risici for FIM og SEK, blev der ved Rådets forordning (EF) nr. 2990/954 
fastsat tilsvarende foranstaltninger, som senere blev videreført til 31. december 
1996. 
Disse foranstaltninger betyder, at artikel 7 og 8 i den agromonetære 
grundforordning5 ikke anvendes, men at der indføres en fast udligningsstøtte, og 
at landbrugsomregningskurserne fastfryses. Artikel 7 fastsætter, at der i tilfælde 
af revalueringer, som er større end devalueringerne i de to foregående år, sker en 
forhøjelse af beløbet i ECU for de fleste former for direkte producentstøtte6, så der 
undgås et fald i støttens værdi i den pågældende valuta. På grund af disse 
støtteformers budgetmæssige betydning (næsten 60% af EUGFL, Garantisektionen) 
ville en sådan foranstaltning have kostet omkring 250 mio. ECU pr. år og pr. 
procent opskrivning. Artikel 8 i forordning (EØF) nr. 3813/92 fastsætter 
endvidere, at der kan ydes udligningsstøtte for indkomsttab, der skyldes LOK-
nedgangenes indvirkninger på priserne. Denne støtte kan først ydes efter en 
tolvmåneders iagttagelsesperiode, og den ydes på grundlag af den nedgang i 
landbrugsindkomsterne, der er sket. 
3, Fastfrysning af LOK 
Fastfrysningen af LOK for de former for støtte, der er nævnt i artikel 7 i den 
agromonetære grundforordning, gælder de kurser, der reelt blev anvendt den 23. 
juni 1995, eller, for så vidt angår SEK, den 11. januar 1996. Fastfrysningen er 
vedtaget indtil den 1. januar 1999, som er den dato, der er fastsat for 
enhedsvalutaens indførelse. Naturligvis betyder dette, at EU-støttens størrelse 
midlertidigt ændres mellem medlemsstaterne. På grund af de udløsende 
begivenheder7 for LOK for de pågældende støtteformer, er værdierne for flere af 
EFT nr. L 312 af 23.12.1995, s. 7. Forordningen er blevet ændret ved forordning (EF) nr. 1451/96 
(EFT nr. L 187 af 26.7.1996, s. 1). 
Forordning (EØF) nr. 3813/92 (EFT nr. L 387 af 31.12.1992, s. 1), senest ændret ved forordning 
(EF) nr. 150/95 (EFT nr. L 22 af 31.1.1995, s.l). 
Fast støtte, der er udtrykt i ECU pr. ha eller pr. dyr, og støtte af struktur- og miljømæssig art. 
LOK-værdien på datoen for den udløsende begivenhed er den, der anvendes på det pågældende 
beløb. For hektarstøtte, der er fastlagt som led i reformen af den fælles landbrugspolitik, indtræder 
den udløsende begivenhed den 1. juli. For de fleste af de andre støtteformer, der er nævnt i artikel 
7 i forordning (EØF) nr. 3813/92, er datoen den 1. januar. 
dem fastfrosset indtil den 30. juni 1999. Det betyder, navnlig for Sverige, at 
ligevægten mellem den støtte, der er fastsat i ECU, ændres i national valuta 
mellem de forskellige landbrugssektorer. 
Afvigelserne mellem de LOK, der er fastfrosset, og RMK er snarere formindsket 
for de valutaer, som blev revalueret i juni og juli 1995. Derimod er den monetære 
afvigelse for LOK, der er fastfrosset for SEK, blevet særdeles betydelig for 
hektarstøtten: for produktionsåret 1996/97 vil støtten i Sverige være 11% højere 
end LOK almindeligvis. 
4. Udligningsstøtte for mærkbar LOK-nedgang 
Den udligningsstøtte, der kan ydes i medfør af forordning (EF) nr. 1527/95 og nr. 
2990/95, er undergivet et loft, som er fastsat på grundlag af de forventede 
virkninger af de mærkbare LOK-nedgange og de seneste indkomststatistikker, der 
er til rådighed. Støtten omfatter tre aftagende tolvmåneders rater, som EU 
finansierer med 50%, uanset størrelsen af den nationale andel, der afholdes af 
medlemsstaten som supplement. 
Ved udgangen af perioden 1995/96 havde de seks medlemsstater, der var berørt 
af forordning (EF) nr. 1527/95, notificeret et projekt for udligningsstøtte. 
Kommissionen har ikke gjort indsigelse. 
Sverige, som havde en frist på yderligere seks måneder til notificering ifølge 
forordning (EF) nr. 2990/95, har ikke fremlagt noget projekt i den betragtede 
periode. 
Luxembourg og Tyskland besluttede at yde den størst mulige støtte med 
fordobling af EUGFL-godtgørelsen via nationale midler. Belgien agter at supplere 
med en nationalt bidrag på 15% af det tilladte maksimum ud over EU-
finansieringen på 50%. Danmark, Nederlandene og Østrig yder ikke noget 
nationalt supplement. 
Medens de øvrige af de berørte medlemsstater yder støtten direkte til landbrugerne 
i forhold til deres tidligere produktion, har Danmark, Tyskland og Nederlandene 
for tredje tranche foretrukket en mere standardpræget fordeling, da beløbene ville 
have været under 400 ECU pr. bedrift. 
5. Støtte til udligning af virkningerne af devalueringer i andre medlemsstater 
På grund af følgerne af de betydelige devalueringer i begyndelsen af 1995 
udstedte Rådet forordning (EF) nr. 2611/95. Den bemyndiger medlemsstaterne til 
at yde national støtte, der skal udligne virkningerne på visse landbrugeres 
indkomster af de devalueringer, der fandt sted før den 31. december 1995 i andre 
medlemsstater. Støtten skal godkendes af Kommissionen, og den ydes i højst tre 
år med et aftagende beløb. Den må ikke begunstige en bestemt produktion i 
forhold til den situation, der ville have foreligget, hvis der ikke var sket 
devaluering. 
Frankrig og dernæst Belgien notificerede støtteprojekter inden udløbet af fristen 
den 30. juni 1996. De omfatter en enkelt årlig tranche, der skal udligne ITL-
devalueringens virkninger i oksekødssektoren. Kommissionen har ikke gjort 
indsigelse, da der i de to tilfælde er tale om, at de nationale markeder direkte'eller 
indirekte er stærkt afhængige af det italienske marked. 
6. Oversigt over de agromonetære udligningsgodtgørelser 
I nedenstående tabel er der en oversigt over de støttemuligheder, der er åbnet, og 
den støtte, som er blevet notificeret. Alle beløbene er udtrykt i ECU på grundlag 
af RMK pr. 1.7.1996. Anden og tredje udligningstranche for mærkbar LOK-
nedgang er henholdsvis 2/3 og 1/3 af den første tranche, som er anført i tabellen. 
Medlemsstat 
Forordning (EF) nr. 
1527/95 
Belgien 
Luxembourg 
Danmark 
Tyskland 
Nederlandene 
Østrig 
Forordning (EF) nr. 
2990/95 
Sverige 
Forordning (EF) nr. 
2611/95 
Belgien 
Frankrig Mærkbar 
LOK-
nedgang (%) 
2.193 
2.193 
0.496 
2.229 
2.572 
2.264 
1.734 Loft 
(Mio. ECU) 
40.2 
3.2 
8.0 
216.7 
101.4 
38.7 
20.8 Notificeret 
EU-
finansiering 
(Mio. ECU) 
20.5 
1.6 
4.0 
108.3 
50.7 
19.4 
0 
0 Notificeret 
national 
finansiering 
(Mio. ECU) 
6.1 
1.6 
0.0 
108.3 
0.0 
0.0 
3.3 
17.3 
7. Omregningskurser for importafgifter 
For de omregningskurser, der skal anvendes på importafgifterne i ECU, har 
Kommissionen udstedt forordning (EF) nr. 1482/95, der som en 
overgangsforanstaltning fastsætter, at der anvendes en månedlig kurs i de tilfælde, 
hvor den årlige kurs, der er fastsat i toldkodeksen, skulle have været anvendt. Da 
Rådets og Parlamentets behandling af Kommissionens forslag, der tilsigter en 
ændring af den årlige kurs, som er fastsat i toldkodeksen, ikke var afsluttet pr. 30. 
juni 1996, forlængede Kommissionen anvendelsesperioden for den månedlige kurs, 
der er fastsat som overgangsforanstaltning, med et år. 
Imidlertid finder den månedlige kurs kun anvendelse for importafgifter, der ikke 
er fastsat ved en retsakt under den fælles landbrugspolitik efter artikel 1 i den 
agromonetære grundforordning. I de øvrige tilfælde anvendes 
landbrugsomregningskursen. At der anvendes forskellige omregningskurser, har 
medført en vis mangel på økonomisk konsekvens og en langt mere kompliceret 
administration, hvilket giver anledning til fejl og svækker retssikkerheden. Derfor 
foreslog Kommissionen i februar 1996, at den agromonetære ordning blev ændret, 
så landbrugsomregningskursen blev afskaffet og der kun blev anvendt en enkelt 
kurs for importafgifterne på landbrugsprodukter. Pr. 30. juni 1996 havde Rådet 
endnu ikke truffet afgørelse herom. 
8. Generelt om de økonomiske virkninger 
Ud fra et teoretisk synspunkt kan kun de markedspriser, der er stærkt knyttet til 
en interventionsordning (korn-, sukker-, mælke- og oksekødssektoren), blive 
påvirket af LOK. Via priserne på nogle af disse produkter kan udviklingen i LOK 
således indvirke på landbrugernes indkomster. Desuden kan der, hvis der er en 
forskel mellem LOK og RMK eller mellem markedspriserne og 
interventionspriserne i national valuta, opstå forstyrrelser inden for samhandelen. 
Priserne på de øvrige produkter påvirkes derimod ikke af LOK. For disse 
produkter kan et kraftigt og pludseligt udsving i RMK dog bringe forstyrrelser i 
samhandelen. Det er bl.a. tilfældet, når markedspriserne ikke følger 
valutabevægelserne. 
Foruden den indvirkning, som de monetære udsving har på priserne, påvirkes 
landbrugsindkomsterne også direkte af virkningerne af de LOK, der finder 
anvendelse på den direkte producentstøtte. 
9. Virkninger på markedspriserne 
Da der ikke forekom nævneværdige devalueringer, var det nedennævnte 
bevægelser i LOK, der kunne fa de største virkninger i perioden 1995/96: 
de kraftige vedblivende revalueringer af ITL (12,1%) og af SEK (9,9%) 
de "væsentlige" revalueringer i juni og juli 1995 af BEF, DKK, DEM, 
NLG og ATS og i januar 1996 af SEK. 
For de produkter, for hvilke der ikke findes nogen interventionsordning, som 
påvirker markedspriserne, kan der som forventet ikke konstateres nogen 
sammenhæng mellem bevægelserne i disse priser og i LOK. For de øvrige 
produkters vedkommende har analysen været koncentreret om de sektorer, hvor 
der foreligger anvendelige oplysninger, og den omfatter et enkelt repræsentativt 
marked for hver af de pågældende medlemsstater. 
I den betragtede periode var markedspriserne klart højere end interventionspriserne 
i national valuta. Med dette usædvanlige prisleje påvirkes markedet kun i ringe 
10 
grad af små agromonetære udsving. Trods store uregelmæssigheder var tendensen 
i markedspriserne alt i alt ikke inkonsekvent i forhold til tendensen i 
interventionspriserne i national valuta. Udviklingslinjerne er tilnærmelsesvis de 
samme, selv om den indbyrdes sammenhæng er meget løs og giver anledning til 
tvivl om, at der er tale om årsag og virkning. Trods en let usikkerhed synes 
revalueringerne, for så vidt angår 1995/96-situationen med høje markedspriser, 
ikke at være slået igennem i agromonetære nedgange i kornpriserne. 
Markedspriserne for skummetmælkspulver og smør var i første halvdel af 
produktionsåret 1995/96 usædvanligt høje. Der kan imidlertid ikke konstateres 
nogen sammenhæng mellem revalueringerne af ITL og SEK på den ene side og 
markedsprisernes bevægelser på den anden. For de valutaer, der var genstand for 
en væsentlig revaluering i juni og juli 1995, fulgte markedspriserne tydeligvis ikke 
nedgangen i LOK. Hvis der ikke havde været nogen væsentlig revaluering, er det 
lidet sandsynligt, at priserne i de pågældende valutaer ville været steget eller steget 
mere. 
Priserne på kød af ungtyre faldt kraftigt i begyndelsen af 1995, hvor de nærmede 
sig eller endog opfyldte betingelserne for udløsning af interventions­
foranstaltninger. Derefter, i slutningen af 1995 og indtil BSE-krisen, rettede 
priserne sig igen betydeligt. 
Lige inden den betragtede periode, mellem marts og juli 1995, blev prisnedgangen 
i nogle medlemsstater sandsynligvis delvis påvirket af priserne i ITL, der ikke steg 
så stærkt som LOK. Efter juli 1995 forblev de lave priser i ITL konstante, og da 
de ikke forudgående var steget, fulgte de ikke nedgangen i LOK. Markedspriserne 
i SEK, den anden valuta som blev kraftigt apprecieret i produktionsåret 1995/96, 
fulgte nedgangen i LOK ret nøje. For de valutaers vedkommende, der undergik 
en væsentlig revaluering i produktionsårets begyndelse, synes det at være 
sandsynligt, at de faldende markedspriser for oksekød, modsat hvad der var 
tilfældet for korn og mejeriprodukter, havde forbindelse med faldet i LOK. 
10. Virkninger på samhandelen 
På kort sigt er det svært at konstatere de eventuelle monetære virkninger som 
følge af de væsentlige månedlige udsving i eksportværdien. 
For de medlemsstater, der har haft samhandel med medlemsstater, hvis valutaer 
er blevet kraftigt devalueret, viser de statistiske oplysninger heller ikke nogen 
tydelig sammenhæng mellem den samlede eksport inden for en given sektor og de 
monetære bevægelser på kort sigt. 
Vedrørende de eventuelle agromonetære virkninger på kort sigt kan det desuden 
anføres, at der for de produkter, for hvilke der ydes eksportrestitutioner, i 
princippet opstår en risiko for handel i spekulationsøjemed, hvis summen af de 
monetære afvigelser bliver for stor. Eksportstatistikkerne afslører dog ikke 
bevægelser, der kan tilskrives sådanne monetære afvigelser. Det udelukker 
naturligvis ikke, at der kan forekomme isolerede tilfælde. Selv ved en betydelig 
11 
kumuleret afvigelse over to måneder, som det var tilfældet i slutningen af 1995, 
opstår der ikke automatisk et organiseret net, da ingen ved, hvor længe situationen 
fortsat vil bestå. 
Over længere perioder afslører en undersøgelse af statistikkerne imidlertid, at der 
er en vis forbindelse. Mellem 1992 og 1995 viser indekserne for konkurrenceevne, 
som afspejler valutatendenserne og omkostningsudviklingen, en stigning parallelt 
med udførslerne udtrykt i deflaterede nationale valutaer, dvs. i konstant købekraft. 
Imidlertid viser indvirkningen fra konkurrenceevnen sig kun i forøget 
eksportfortjeneste. Den kan ikke konstateres, når det gælder eksportmængderne og 
udviklingen inden for markedsandelene. 
11. Virkninger på indkomsterne 
For alligevel at anslå størrelsesordenen af de virkninger, som LOK i perioden 
1995/96 har haft på indkomsterne over tolv måneder, har det været nødvendigt at 
foretage en række tilnærmelser og at opstille en række hypoteser. 
Det fremgår af de beregninger, som er foretaget ved hjælp af en fiktiv model, som 
samler alle følgerne af LOK 1995/96 over tolv måneder, at LOK har haft en 
væsentlig virkning for indkomsterne, og at denne virkning har været forskellig for 
de enkelte medlemsstater. 
Hvad angår virkningen af den årlige LOK-udvikling mellem 1994/95 og 1995/96, 
er den ret lille, generelt under 2% for de fleste medlemsstater. 
I tre medlemsstater var der en tydeligt positiv indvirkning af den årlige udvikling: 
Sverige (+ 7,2%) som følge af forhøjelsen af hektarstøtten 
Italien og Det Forenede Kongerige (henholdsvis + 4,1% og +4,5%) som 
følge af de højere priser og støttebeløb, idet de højere støttebeløb tegner 
sig for 2/3 af virkningen i Italien og for halvdelen i Det Forenede 
Kongerige. 
Alt i alt var indvirkningen på nettoindkomsterne fra landbrugsvirksomhed på 
1,7%, dvs. 1 559 mio. ECU. 
Hvad angår den agromonetære ordnings årlige virkning i forhold til, hvis der i 
perioden 1995/96 var blevet anvendt RMK i stedet for LOK, har alle 
medlemsstaterne haft en fordel. 
Sverige tegner sig stadig for den største stigning i indkomsterne (+ 8,8%). 
De øvrige medlemsstater, der har haft tydelige fordele, er Luxembourg 
(+ 5,6%), Tyskland (+ 4,6%), Belgien og Danmark (+ 3,8%). Østrig har haft en 
mindre fordel (+ 2,5%), da den væsentlige del af indkomsterne, der her udgøres 
af national støtte, ikke påvirkes. 
Landbrugerne i Nederlandene, Irland, Italien og Spanien har haft en stigning på 
ca. 2%. De øvrige medlemsstater har haft en mindre fordel af størrelsesordenen 
1% eller endog endnu mindre, for så vidt angår Grækenland og Portugal. 
Alt i alt var indvirkningen på nettoindkomsterne fra landbrugsvirksomhed på 
1,9%, dvs. 1 718 mio. ECU. 
12 
12. Vægten af "fortidens arv" på budgettet 
På det agromonetære område er EU-budgettet belastet med en "tung arv", som kan 
tilskrives switch over-ordningen (eller den grønne ECU). Denne ordning, der 
indførtes i 1984, blev afskaffet den 1. februar 1995. I den forbindelse blev de i 
ECU udtrykte priser og beløb generelt forhøjet med næsten 20% for derved at 
neutralisere det forhold, at man vendte tilbage til de reale omregningskurser i 
landbruget. 
De virkninger af ordningen med "den grønne ECU", som er kommet til udtryk i 
prisforhøjelser i ECU, udgør en udgift på 6 800 mio. ECU på 1996-budgettet og 
6 920 mio. ECU for 1997. 
Hvad angår de virkninger af den grønne ECU, som opstår via beløb, der er 
forbundet med verdensmarkedspriserne, resulterer de foretagne skøn i 
ekstraomkostninger på 1 320 mio. ECU om året. 
Ved de agromonetære nedsættelser af priserne i 1990 og 1993, dvs. i alt 1,46%, 
er der undgået en yderligere udgift på ca. 340 mio. ECU om året. 
Alt i alt er de resterende virkninger af fortidens agromonetære problemer af 
størrelsesordenen 7 800 til 7 900 mio. ECU om året, dvs. næsten 20% af EUGFL, 
Garantisektionen. 
13. Omkostningerne som følge af begivenhederne i 1995/96 
De i tabellen nedenfor anførte resultater viser, at de årlige omkostninger er af 
størrelsesordenen 1 200 til 1 300 mio. ECU. De føjer sig til dem, der skyldes de 
resterende virkninger fra tidligere. 
Næsten 2/3 af omkostningerne som følge af begivenhederne i 1995/96 (800 til 900 
mio. ECU) skyldes virkningerne af franchisen. Årsagen til omkostningerne ved 
franchisen er hovedsagelig, at der er tale om en asymmetrisk ordning, som tillader 
de positive monetære afvigelser at nå op på 5 point, medens de negative afvigelser 
for det meste er begrænset til den tærskel, der svarer til den maksimale positive 
afvigelse nedsat med 5 point. I situationer, hvor bestemte valutaer revalueres 
kraftigt og løbende, som i 1995/96, er bekræftelsesperiodernes længde desuden af 
en vis betydning, idet de største positive afvigelser opretholdes i en længere 
periode. 
Omkostningerne ved de udløsende begivenheder, som vanskeligt kan nedbringes, 
hvis man vil undgå at forstyrre markederne, er af størrelsesordenen 100 mio. ECU 
om året. Uanset LOK skyldes disse omkostninger valutaudviklingen mellem 
datoen for den udløsende begivenhed (det forhold, ved hvilket målet for 
transaktionen nås) for det pågældende beløb og datoen for udgiftens bogføring ved 
budgetgennemførelsen. Dette resultat er unormalt højt, da der i tidsrummet 
13 
1995/96 ikke skete nogen udligning mellem de valutaer, der apprecieredes, og 
andre valutaer, som deprecieredes. 
Fastfrysningen af LOK medfører omkostninger, der som følge af de udløsende 
begivenheder indtræder gradvis, og som til sidst når op på 185 mio. ECU. Denne 
fastfrysning indtil den 1. januar 1999 påvirker også 2000-budgettet. 
Udgifterne til udligningsstøtten vil fra udgangen af 1997 måske blive lavere i 
betragtning af de devalueringer, der har fundet sted efter de væsentlige 
revalueringer, som foranledigede støtten. 
Omkostningerne ved de agromonetære 
begivenheder 1995/96 
Fastfrysning af LOK 
Udligningsstøtte 
Franchise 
Udløsende begivenheder 
I ALT 1996 
111 
201 
817 
107 
1236 1997 
180 
141 
890 
104 
1 315 1998 
185 
70 
916 
-
1 171 1999 
185 
2 
913 
-
1 100 
I 1996 var Sverige den medlemsstat, der fik størst fordel af den agromonetære 
ordning, med en stigning på 11,2% i SEK. Dette er et resultat af virkningerne af 
franchisen og af de udløsende begivenheder i en konjunktur med en kraftig monetær 
appreciering. I fremtiden vil Sverige stadig, også selv om disse virkninger forsvinder, 
drage betydelig fordel af ordningen takket være fastfrysningen af LOK, som vil kunne 
mærkes fra 1997. 
Italien var det land, der havde næststørst fordel af ordningen i 1996 med en forøgelse 
af de pågældende EU-udgifter på 5,6%. Det er dog langtfra sikkert, at dette resultat, 
som hænger sammen med apprecieringen af ITL i den undersøgte periode, vil kunne 
opretholdes i fremtiden. 
Derefter følger med en stigning på 4,7% til 3,8% i de pågældende EU-udgifter de 
medlemsstater, hvis LOK blev fastfrosset i juni og juli 1995. For disse medlemsstaters 
vedkommende har den monetære konjunktur svækket virkningerne af franchisen, men 
dette vil kunne ændre sig i fremtiden. 
For at vurdere virkningen af Rådets beslutninger af juni 1995, dvs. fastfrysningen af 
LOK og ydelsen af udligningsstøtte i stedet for at anvende artikel 7 og 8 i forordning 
(EØF) nr. 3813/92, er der foretaget et skøn over, hvad omkostningerne i forbindelse 
med den agromonetære ordning ville have været, hvis disse beslutninger ikke var 
blevet truffet. Heraf fremgår, at den opnåede besparelse andrager næsten 8 900 mio. 
ECU over 4 år, dvs. gennemsnitlig over 2 200 mio ECU pr. år. 
14 
Disse enorme omkostninger ved anvendelse af artikel 7 og 8 i forordning (EØF) nr. 
3813/92 ville hovedsageligt skyldes opretholdelsen af hektarstøttens størrelse i svenske 
kroner (+ 10% forhøjelse i ECU). Hvis artikel 7 af en eller anden grund kun blev 
anvendt for de væsentlige revalueringer i juni eller juli 1995, ville omkostningerne i 
1996 have været de samme som dem, der rent faktisk er opstået, medens de ville have 
udgjort næsten 2 500 mio. ECU over de fire år 1996-1999. 
B. Analyse, udsigter og forslag 
1. Generelt 
Undersøgelsen af den agromonetære ordning i perioden 1995/96 viser, at der har 
været tekniske, økonomiske og finansielle vanskeligheder forbundet med dens 
anvendelse. Nogle af disse vanskeligheder kan udvikle sig til væsentlige problemer 
i fremtiden. Men alt afhænger af udsigterne for denne fremtid. 
Det er her af interesse, hvordan udviklingen kommer til at forløbe på tre 
hovedområder, dvs. med hensyn til den økonomiske og monetære Union, 
Unionens udvidelse og den fælles landbrugspolitik. Forslagene afhænger dels af, 
hvor hastende og hvor store agromonetære problemer der skal behandles, og 
hvilke valg og frister der følger af udviklingen på nævnte tre områder. 
2. Finansielle vanskeligheder 
Finansielt set er fortidens tunge arv en kendsgerning, og den viser, hvor stor en 
virkning den agromonetære ordning kan få i løbet af nogle år. Den nuværende 
ordning er kostbar, men omkostningerne er betydeligt lavere end dem, der var 
opstået, hvis man havde anvendt de mekanismer, der umiddelbart var forudset til 
iværksættelse i tilfælde af væsentlig revaluering. I så henseende er der fuld 
begrundelse for Rådets ad hoc-beslutninger om udligningsstøtte og fastfrysning af 
bestemte LOK. Udgifterne til disse ad hoc-foranstaltninger er således forholdsvis 
beskedne, også selv om nogle af dem havde kunnet reduceres yderligere, da deres 
økonomiske nytte ikke er indlysende. Dette gælder navnlig standardudligningerne 
for indkomsttab og prisnedgange, som i realiteten ikke har fundet sted. 
De omkostninger, der er forbundet med de udløsende begivenheder, er 
uomgængelige på grund af den måde, den fælles landbrugspolitik virker på, men 
hovedudgifterne, som står i sammenhæng med franchiserne, afhænger af de 
agromonetære mekanismer, der er valgt. 
Imidlertid danner franchiserne et følsomt system med en skrøbelig ligevægt, hvor 
det er risikabelt at ændre en enkelt bestanddel uden at undersøge helheden. Og 
franchise-systemet som helhed udgør det centrale i den nuværende agromonetære 
ordning. 
3. Økonomiske vanskeligheder 
15 
Næsten alle landbrugere har økonomisk fordel af den agromonetære ordning, men 
de drager fordel af den i ulige omfang, afhængigt af valutakonjunkturerne, og 
årsagerne er forskellige, afhængigt af hvor stabile de pågældende nationale 
valutaer er. Virkningerne på markederne varierer efter produkt og for de mest 
følsomme af dem efter de priser, der konstateres, set i forhold til de garanterede 
institutionelle priser. På længere sigt kan samhandelen blive påvirket, i det mindste 
i værdi, af udviklingen i konkurrenceevnen, som afspejler valutaudviklingen, 
korrigeret for prisudviklingen. 
Selv om de økonomiske virkninger af den agromonetære ordning generelt er 
acceptable, kan de lejlighedsvis medføre betydelige forvridninger mellem 
medlemsstaterne. 
På en vis måde har også disse potentielle problemer deres udspring i 
franchise-ordningen. 
Når valutaudviklingerne ikke slår igennem, som det er tilfældet ved fastfrysningen 
af bestemte LOK, der anvendes på de fleste former for direkte producentstøtte, 
kan der frygtes strukturforskelle på lang sigt. Disse kan opstå mellem 
medlemsstaterne eller mellem landbrugssektorerne i en medlemsstat. Og det kan 
blive stadig vanskeligere at genetablere ligevægten på et fælles niveau i ECU. 
Når valutaudviklingerne kun slår igennem delvis og med forsinkelse, som det er 
tilfældet for produkter uden interventionsordning, kan forskellene give sig til 
kende på kortere eller længere sigt, enten mellem de priser, der konstateres i de 
forskellige medlemsstater, eller i den generelle samhandel. 
Når valutaudviklingerne slår igennem i fuldt omfang via de garanterede priser, kan 
indkomst- og prisudviklingen for de pågældende produkter blive afvigende i 
forhold til den generelle pris- og indkomstudvikling. 
I alle tilfælde kan der alt efter situation og konjunktur opstå betydelige 
vanskeligheder, især på lang sigt. Den bedste løsning kan derfor næppe være en 
ordning, som er fast udformet for stedse. Ordningen bør tilpasses efter den 
landbrugsmæssige sammenhæng og valutasituationen og ud fra de risici, som den 
især kan forventes at indebære. 
4. Tekniske vanskeligheder 
Hvad angår de tekniske forhold, er nogle af aspekterne af den nuværende ordning 
kun lidet sammenhængende, og de bidrager undertiden til ovennævnte økonomiske 
og finansielle vanskeligheder. Det drejer sig især om begrebet væsentlige 
revalueringer, om den omregningskurs, der anvendes på importafgifterne, og om 
tidsplanen for LOK-ændringerne. 
Begreberne væsentlige revalueringer og mærkbare LOK-nedgange er nødvendige. 
De gør det muligt at tage hensyn til de tidligere valutaudviklinger, når man 
vurderer vægten af konsekvenserne af den foreliggende revaluering. Imidlertid 
viser erfaringen, at de nuværende definitioner af disse begreber er utilstrækkelige 
og særdeles komplekse. 
16 
Hvad angår valutaudviklingen, kan den samme mærkbare LOK-nedgang ligestille 
tilfælde, som ikke har samme virkning på indkomsterne og dermed ikke samme 
reelle "følsomhed". F.eks. behandles to valutaer, som i to år har været stabile, på 
samme måde, hvis LOK-niveauet ved udgangen af det tredje år er lavere end 
udgangsniveauet. Imidlertid kan den ene af dem i dette tredje år have ligget 15% 
lavere i 11 måneder, medens den anden kun har været på dette niveau i den sidste 
måned før væsentlig revaluering: de agromonetære fordele, som landbrugerne har 
draget fordel af i dette tredje år, er derfor ret forskellige. 
I øvrigt er en mærkbar LOK-nedgang baseret på en bekræftelse af de pågældende 
monetære afvigelser i fem referenceperioder. Denne fristbegrænsning er vigtig i 
betragtning af de risici, der er for omlægning af handelsstrømmene. Men der bør 
undgås en modsatrettet valutaudvikling lige efter den væsentlige revaluering. Det 
er klart, at en LOK-nedgang, som f.eks. varer to måneder, ikke får samme 
virkning som en tilsvarende nedgang i et år. I denne sammenhæng er 
referenceperiodernes varighed, som er på ca. ti dage, af afgørende betydning for 
hele ordningens ligevægt. 
At der anvendes en dobbelt omregningsordning for importafgifterne for 
landbrugsprodukter, er et kompliceret forhold, der savner sin berettigelse, og som 
medfører økonomisk inkonsekvens og tvist. Som Kommissionen har foreslået, bør 
man afskaffe denne dobbelte ordning, som ikke medfører nogen praktisk ændring 
af EU-præferencen. 
Reglerne for LOK-ændringer formulerer det skrøbelige franchise-system. Blandt 
disse regler er der f.eks. den, som gælder udløsningen af en undtagelsesvis 
referenceperiode på tre dage, når to kumulerede monetære afvigelser overstiger 
seks point. Anvendes reglen, bidrager den til manglende LOK-stabilitet. Navnlig 
forstyrrer den tidsplanen, som denne er fastlagt og forventet af de erhvervsdrivene 
for ændring af disse kurser. Den indebærer således en række ulemper, hvilket 
nogle har stærkt påpeget. 
Det drejer sig om en gennemførelsesbestemmelse for den agromonetære ordning, 
som Kommissionen har fastlagt for at undgå, at man skal vente ti dage, eller for 
at træffe beskyttelsesforanstaltninger, hvis der opstår pludselige og voldsomme 
valutabevægelser. Erfaringen med lange referenceperioder inden væsentlig 
revaluering har vist, at der kan stilles spørgsmål ved denne regels økonomiske 
begrundelse. Imidlertid bidrager den undertiden til at afkorte den samlede varighed 
af bekræftelsen inden væsentlig revaluering. Den vil genfinde sin oprindelige 
økonomiske begrundelse, hvis der sker en pludselig og meget stærk depreciering, 
som er endnu større end de afvigelser, der blev konstateret i 1995. Også den er 
således nøje forbundet med hele det franchise-system, som den nuværende 
agromonetære ordning hviler på. 
5. Følgerne af den udvikling, der forventes på valutaområdet og i landbruget 
Den Økonomiske og Monetære Unions tredje fase, som indledes den 1. januar 
1999, bliver af afgørende betydning for den agromonetære ordnings fremtid. 
17 
De medlemsstater, der anvender euro, får ikke længere behov for en agromonetær 
ordning indbyrdes, fordi beløbene fastsættes og betales direkte i euro. Imidlertid 
forudsætter overgangen fra den nuværende ordning til ordningen med direkte 
betalinger i euro, at de monetære afvigelser mellem landbrugsomregningskurserne 
og markedskurserne elimineres. Hvad angår de markedsrelaterede priser og beløb, 
er disse afvigelser af begrænset størrelse, på mellem -2 og +5, og de kan ikke 
svinge med mere end 5 point mellem to valutaer. På grund af fastfrysningen af 
bestemte LOK er disse afvigelser ikke begrænset for så vidt angår de fleste af de 
forskellige former for direkte producentstøtte. 
Størrelsen af den indsats, der kræves, vil ved udgangen af 1998 afhænge af den 
monetære situation og situationen for markedspriserne for de produkter, for hvilke 
der gælder en ordning med garanterede institutionelle priser. 
For de øvrige medlemsstater, dvs. dem, der ikke anvender euro pr. 1. januar 1999, 
vil der fortsat være behov for en agromonetær ordning, bl.a. for at de priser og 
beløb, der er fastsat i euro, kan udbetales i national valuta uden 
markedsforvridning. Ordningen vil også være nødvendig for forbindelserne mellem 
de medlemsstater, der har bevaret en national valuta, og dem, der anvender euro. 
Under alle omstændigheder vil valutaforholdene og måske også 
landbrugsforholdene blive stærkt ændret i forhold til de nuværende. 
Den agromonetære ordning skal tilpasses til den nye situation. Selv om dens 
principper kan bevares, må den revideres. For det første må den nye ordning 
tilpasses til risikoen for ændringer i de nationale valutaer i forhold til euro. I 
denne sammenhæng skal der tages hensyn til de forbindelser, der etableres mellem 
medlemsstaterne med og uden euro, og den rolle, som tiltrædelsen af nye 
medlemsstater kan komme til at spille. 
For det andet skal ordningen tilpasses i forhold til eventuelle ændringer i den 
fælles landbrugspolitik, bl.a. i forbindelse med eventuelle EU-udvidelser. I denne 
sammenhæng er de faktorer, der er afgørende, størrelsen af de garanterede priser 
og betydningen og ensartetheden af de forskellige former for direkte 
producentstøtte. 
6. Forslag 
Ifølge tidsplanen for Den Økonomiske og Monetære Union begynder de 
kvalificerede medlemsstater at anvende euroen den 1. januar 1999. Datoen er 
således den sidste frist for en revision af den agromonetære ordning. 
Kommissionen skal forelægge forslag herom senest i begyndelsen af 1998, for at 
Rådet kan træffe afgørelse på grundlag af de seneste oplysninger om 
valutasituationen og landbrugets forhold. 
Da der således om kort tid skal foretages en omfattende revision af den 
agromonetære ordning, er det ikke særlig hensigtsmæssigt, at man ved udgangen 
af 1996 undersøger ændringer, der ikke er direkte uomgængelige, og som under 
alle omstændigheder skal revideres efter 1997.1 betragtning af de vanskeligheder, 
som kan blive følgen af overgangen mellem national valuta og euro, bør man dog 
18 
ikke forværre de situationer og risici, der er skabt ved LOK-fastfrysningen i 
tilfælde af væsentlige revalueringer. 
For tilfælde, der svarer til de væsentlige revalueringer i perioden 1995/96, bør der 
sikres en tilsvarende håndtering, så medlemsstaterne ikke behandles forskelligt. 
Dog bør fravær af LOK-nedsættelse i det mindste begrænses af de maksima, der 
er nået af SEK, dvs. 12,8% for støtte, hvor den udløsende begivenhed indtræder 
den 1. juli, og 6,9% i de øvrige tilfælde. For yderligere at formindske de 
potentielle vanskeligheder og ikke genskabe de forskelle i støtte mellem sektorer, 
der er fremkaldt i tilfældet SEK, bør fastfrysningen af LOK-nedsættelsen aldrig 
overstige 6,9%. Hvis denne begrænsning medfører en nedsættelse i national valuta 
af nogle af de berørte former for støtte, indregnes virkningen i den aftagende 
udligningsstøtte, der ydes for at dække alle de indkomsttab, der skyldes væsentlige 
revalueringer. 
Ifølge de nuværende regler vil LIT i fravær af en devaluering undergå en 
væsentlig revaluering af en art, som afviger fra dem, der gjorde sig gældende i 
perioden 1995/96. Hvis LOK for LIT forbliver uændret, vil 
anvendelsesbetingelserne for efterfølgende udligningsstøtte som omhandlet i artikel 
8 i den agromonetære grundforordning foreligge i maj 1997. Sker der en ny 
nedgang i LOK for LIT i mellemtiden, kan den, også uden at blive betragtet som 
en mærkbar LOK-nedgang efter artikel 1 i grundforordningen, medføre anvendelse 
af artikel 8 inden maj 1997 eller endog udløse betingelserne for en generel 
stigning i ECU for hovedparten af de forskellige former for direkte producentstøtte 
efter artikel 7. 
Under alle omstændigheder kan håndteringen af væsentlige revalueringer ske ved 
ad hoc-foranstaltninger, som Rådet vedtager efter artikel 9 i forordning (EØF) nr. 
3813/92, og ud fra de faktiske, foreliggende omstændigheder. Inden for denne 
ramme vil Kommissionen fremsætte forslag, der er relevante for den situation, der 
foreligger for LIT, eller ifølge ovennævnte retningslinjer for tilfælde, der svarer 
til de væsentlige revalueringer i perioden 1995/96. 
Konklusionerne kan sammenfattes i fire punkter: 
den nuværende agromonetære ordning bør generelt opretholdes indtil 
revisionen forud for Den Økonomiske og Monetære Unions tredje fase den 
1. januar 1999 
der bør foretages en forenkling af det, der kan og bør forenkles, uden af 
dette anfægter hele ordningen; således bør man afskaffe anvendelsen af 
landbrugsomregningskursen for importafgifterne, hvilket allerede er blevet 
foreslået Rådet 
de nye tilfælde af væsentlige revalueringer bør håndteres på en sådan 
måde, at man ikke forværrer de forskelle, der skyldes LOK-fastfrysningen, 
da disse vanskeliggør overgangen til euroen 
19 
endvidere bør man, især i ekspertregi under den agromonetære komité, 
videreføre analysen og overvejelserne vedrørende den nuværende 
agromonetære ordning og de mulige fremtidsløsninger, uden at dette i 
øvrigt foregriber de forslag, Kommissionen senere vil fremsætte. 
Der er således for øjeblikket ingen grund til, at Kommissionen forelægger et nyt 
forslag til rådsforordning om justering af den agromonetære ordning. 
II. ANALYSE AF DE AGROMONETÆRE VIRKNINGER 1995/96 
A. Monetær udvikling 
1. Repræsentative markedskurser 
Perioden 1995/96 - fra juli 1995 til juni 1996 - var ikke præget af betydelige 
udsving, som det havde været tilfældet i de 12 foregående måneder1. De monetære 
bevægelser var forholdsvis kontinuerlige, undtagen for FIM og GRD og 
forholdsvis moderate, undtagen for ITL og SEK. Disse udviklinger er dog 
bemærkelsesværdigt atypiske for mindst halvdelen af EF-valutaerne. I betragtning 
af de utvivlsomt overdrevne reaktioner på dollar-udviklingen i begyndelsen af 
1995, er de traditionelt stærke valutaer blevet devalueret, og valutaer, der tidligere 
var præget af mange deprecieringer, er nu blevet revalueret. 
I den undersøgte periode er dollaren blevet apprecieret over for ECU, hvilket har 
vendt tendensen i forhold til de foregående 18 måneder siden begyndelsen af 
1994. Den repræsentative markedskurs (RMK) for dollaren er således faldet 6,8% 
efter tidligere at være steget 16,7%2. 
Generelt har dette omsving i tendensen for dollaren afspejlet sig i en tilsvarende 
udvikling for ITL, ESP og SEK og i en modsat udvikling for BEF/LUF, DEM, 
FIM, ATS og NLG. 
RMK for BEF/LUF, DEM, ATS et NLG er steget knap 2,5%, hvilket ikke opvejer 
nedgangen på ca. 4 % for disse valutaer i de foregående 18 måneder, men 
tilnærmelsesvis genopretter deres niveauer fra begyndelsen af 1995. 
Deprecieringen af FIM begyndte sent, i december 1995. Trods dens relative 
størrelse (7%) opvejede den ikke den revaluering på knap 13%, der fandt sted fra 
januar 1994 til november 1995. Dog nåede RMK for FIM fra og med marts 1996 
op på det niveau, der blev konstateret ved Finlands tiltrædelse den 1. januar 1995. 
Se arbejdsdokumentet med basisoplysningerne, tabeller og diagrammer A I lil A 4. 
Inden for den agromonetære ordning udtrykker omregningskursen værdien af I l\('ll i national 
valuta. l'Ji devaluering i forhold til liC'U betyder siledes en opgang i disse kurser og en revaluering 
en nedgang. 
20 
ITL og ESP er kommet op over deres niveauer fra begyndelsen af 1995 trods 
devalueringer på henholdsvis ca. 14% og 5% mellem januar og april 1995. RMK 
for disse valutaer faldt med henholdsvis 11,5% og 1,5% i de 12 måneder, der er 
undersøgt. 
Deprecieringen på 6% for SEK i de første fem måneder af 1995 blev indhentet 
allerede i oktober samme år. I juni 1996 var RMK for SEK 7% under niveauet på 
tidspunktet for Sveriges tiltrædelse. 
I de 12 undersøgte måneder steg RMK for GRD fortsat gradvist i en forholdsvis 
konstant takt, men tendensen vendte fra og med marts 1996. DKK og PTE har 
fortsat været ret stabile. For IEP og GBP er den tidligere deprecieringstendens 
afløst af en relativ stabilitet, der endog i maj og juni 1996 er blevet til en 
appreciering. Tendensen for FRF har været konstant med en - omend meget 
beskeden - stigningstendens i forhold til ECU'en. 
2. Landbrugsomregningskurser 
Siden "switch over"-mekanismen blev afskaffet pr. 1. februar 1995, har 
landbrugsomregningskurserne fulgt udviklingen i de repræsentative markedskurser 
såvel opefter som nedefter3. Dog er mekanismen for tilnærmelse af LOK 
til RMK ikke symmetrisk. En nedsættelse af LOK for valutaer, der appercieres 
(nedgang i de institutionelle priser i national valuta), udløses af positive monetære 
afvigelser og konstateringsperioder for disse afvigelser, der er større end for en 
LOK-forhøjelse. På grundlag af disse ordninger og den monetære udvikling er 
LOK for BEF/LUF, PTE, FRF og IEP ikke blevet ændret i den undersøgte 
periode. Det samme gælder for DKK og ESP efter deres revaluering i juli 1995. 
Bortset fra ITL og SEK, der er blevet kraftigt revalueret, er de andre LOK steget 
ret beskedent, men undertiden temmelig hyppigt. 
Generelt er de monetære afvigelser forblevet positive eller nær nul for alle 
valutaer. I betragtning af deres store revalueringstendens skiftes ITL og SEK til 
at opretholde en positiv monetær afvigelse, der overstiger 4 point. Den franchise, 
der var til rådighed for de negative afvigelser, var således meget begrænset, under 
1 point4. Dette udløste en lang række små, endog meget små, devalueringer, som 
i 82% af tilfældene var på under 0,5%. 
Kort efter Rådets agromonetære beslutninger i juni 1995 undergik fem valutaer 
en "mærkbar"5 LOK-nedgang. Det bragte for de pågældende valutaer en ende på 
Se arbejdsdokumentet med basisoplysningerne, tabeller og diagrammer A 4 til A 5. 
Hvis den storste positive afvigelse og den største negative afvigelse tilsammen overstiger 5 point i et 
bestemt antal refereneeperioder, skal LOK ændres, så de monetære afvigelser formindskes. 
Kn "mærkbar" nedgang i I .OK med forer et fald i de institutionelle priser i national valuta, som erstorrc 
end virkningerne af eventuelle devalueringer i de tre forudgående år. Virkningerne anslås til 
henholdsvis 2/3 og 1/3 af de opgange i de institutionelle priser, der skyldes LOK, fra år -2 og -3. 
21 
5 måneders positive monetære afvigelser, der konstant eller periodisk oversteg 5 
point. 
Den "mærkbare" del af LOK-faldet for BEF/LUF var den 24. juni 1995 på 
2,193%. For DEM, ATS og NLG var disse fald den 1. juli 1995 på henholdsvis 
2,229%, 2,264% og 2,572%. Endelig faldt LOK for DKK "mærkbart" 0,496% den 
24. juli 1995. I de følgende måneder mindskedes de positive monetære afvigelser 
for disse valutaer. Afvigelserne for DEM, NLG og ATS blev endog negative i maj 
og juni 1996, hvilket nødvendiggjorde mindre forhøjelser af deres LOK. 
For de øvrige valutaer, nemlig dem hvis LOK har været helt eller næsten helt 
stabile, varierede de monetære afvigelser omkring +1 for PTE og omkring +2 for 
FRF. IEP's afvigelse har generelt været under + 2, indtil den fra maj til juni 1996 
steg til niveauet + 4. For ESP's vedkommende var der ultimo juli 1995 en "ikke 
væsentlig" revaluering på 2,9%. Derefter stabiliseredes den monetære afvigelse for 
ESP på lidt under 4 point. 
LOK for ITL faldt "ikke mærkbart" 4 gange i den undersøgte periode, hvilket 
giver et samlet fald på 12,1%. De monetære afvigelser er imidlertid fortsat høje 
og positive. 
LOK for SEK faldt 3 gange, hvilket giver et samlet fald på 9,9%. Faldet den 11. 
januar 1996 var "mærkbart", nemlig 1,734%. De ret forskellige monetære 
afvigelser var fortsat generelt meget høje - over 4 point - og der fandt et nyt 
mærkbart LOK-fald sted den 7. juli 1996. 
Kun to valutaer har fået deres LOK devalueret markant, nemlig GRD og FIM. 
Stigningen var på 3,1% for GRD, hvis afvigelse dog blev positiv sidst i den 
undersøgte periode. FIM havde gennem 5-6 måneder afvigelser på knap 5 point, 
men blev derefter til slut deprecieret, hvilket medførte en stigning på 3,5% i denne 
valutas LOK. Udsvingene for GBP førte til en stigning i LOK på 1,9% gennem 
mere end 6 måneder, men ultimo juni 1996 var slutniveauet for denne kurs 0,8% 
under begyndelsesniveauet. 
B. Agromonetære mekanismer 
1. Retsforskrifter 
I en situation med risiko for en "væsentlig" revaluering af BEF/LUF, DKK, DEM, 
NLG og ATS, fastsatte Rådets forordning (EF) nr. 1527/95 sidst i juni 1995 ad 
hoc-foranstaltninger for sådanne revalueringer mellem den 23. juni 1995 og den 
1. januar 1996. Da der sidst i december 1995 opstod ny risiko for en "væsentlig" 
revaluering af FIM og SEK, fastsatte Rådets forordning (EF) nr. 2990/956 indtil 
henholdsvis 2/3 og 1/3 af de opgange i de institutionelle priser, der skyldes LOK, fra år -2 og -3. 
EFT nr. L 312 af 23.12.1995, s. 7; forordningen blev ændret ved forordning (EF) nr. 1451/96 
22 
den 30. juni 1996, og derefter indtil den 31. december 1996, foranstaltninger 
svarende til dem i forordning (EF) nr. 1527/95. 
Disse foranstaltninger, der hovedsagelig blev anset for nødvendige for at sikre 
overholdelsen af forpligtelserne i GATT-aftalen og budgetdisciplinen, strider mod 
anvendelsen af artikel 7 og 8 i den agromonetære grundforordning7. Ifølge nævnte 
artikel 7 skal der i tilfælde af en revaluering, der er større end de to foregående 
års devalueringer, foretages en forhøjelse af beløbet i ECU for hovedparten af den 
direkte støtte til producenterne8 for at undgå enhver nedgang i støttens værdi i den 
pågældende valuta. I betragtning af den omhandlede støttes budgetmæssige 
betydning - nemlig over 60 % af EUGFL, Garantisektionen - ville en sådan 
foranstaltning have kostet ca. 250 mio. ECU om året pr. revalueringsprocent. Det 
er endvidere i artikel 8 i forordning (EØF) nr. 3813/92 fastsat, at der kan ydes en 
udligningsstøtte for indkomsttab, der skyldes LOK-faldenes prisvirkninger. Den 
pågældende støtte kan først ydes efter en 12-måneders observationsperiode, der 
skal gøre det muligt at sikre, at der virkelig er tale om et varigt LOK-fald. Beløbet 
fastsættes om nødvendigt på grundlag af den forårsagede nedgang i 
landbrugsindkomsterne, der således i princippet kan konstateres. 
I stedet for foranstaltningerne i den agromonetære grundforordnings artikel 7 og 
8 indfører forordning (EF) nr. 1527/95 og nr. 2990/95 en fast udligningsstøtte 
samt en fastfrysning af de LOK, der gælder for den direkte støtte, som er 
omhandlet i nævnte artikel 7. 
a) For udligningsstøtte, som kan ydes i henhold til forordning (EF) nr. 1527/95 og 
nr. 2990/95, er der fastsat et bestemt maksimumsbeløb for de medlemsstater, for 
hvilke der er risiko for et "mærkbart" LOK-fald. Disse maksimumsbeløb er blevet 
beregnet på basis af de forventede virkninger af mærkbare LOK-fald og på basis 
af de senest disponible indkomststatistikker, nemlig dem vedrørende 1994. De 
udtrykkes i procent mærkbart LOK-fald. Støtten omfatter 3 degressive rater, 
hvoraf den første - for de 12 måneder, der følger efter den pågældende revaluering 
- kan andrage 100% af maksimumsbeløbet. De følgende to årlige rater er 
begrænset til henholdsvis % og 1/3 af maksimumsbeløbet. 50% af maksimumsstøtten 
finansieres af Den Europæiske Union uafhængigt af den nationale andel, som 
medlemsstaten yder som supplement. Den fastsatte støtte kan i princippet ydes 
allerede fra måneden efter den pågældende revaluering i modsætning til den støtte, 
der er omhandlet i artikel 8 i forordning (EØF) nr. 3813/92, der kræver en frist 
på mindst 12 måneder. Kommissionens forordning (EF) nr. 2921/959 præciserer 
gennemførelsesbestemmelserne for denne støtte. 
(EFTnr. L 187 af 26.7.1996, s. 1). 
Rådets forordning (EØF) nr. 3813/92 (EFT nr. L 387 af 31.12.1992) blev senest ændret ved 
forordning (EF) nr. 150/95 (EFT nr. L 22 af 31.1.1995, s. 1). 
Fast støtte udtrykt i ECU pr. hektar eller pr. storkreaturenhed og støtte af strukturel eller 
miljømæssig art. 
Forordningen (EFT nr. L 305 af 19.12.1995 s. 60) blev senest ændret ved forordning (EF) nr. 
1481/96 (EFT nr. L 188 af 27.7.1996, s. 21). 
23 
Ifølge ovennævnte gennemførelsesbestemmelserne kan der ydes en årlig støtte til 
landbrugsbedrifter. Støtten afhænger af bedriftens størrelse i en tidligere periode 
og skal afspejle indkomsttabenes makroøkonomiske fordeling på de forskellige 
berørte produktionssektorer. Når de årlige udbetalinger pr. bedrift er på under 400 
ECU, kan støtten ydes i form af kollektive foranstaltninger af almen interesse eller 
foranstaltninger, som EU-bestemmelserne gør det muligt at yde statsstøtte til. 
Den af medlemsstaterne anmeldte udligningsstøtte omhandles i punkt B.2 
nedenfor. 
b) LOK-fastfrvsningen for den støtte, der er omhandlet i artikel 7 i den 
agromonetære grundforordning, vedrører de faktisk anvendte LOK-værdier pr. 23. 
juni 1995 eller for SEK pr. 11 januar 1996. Denne fastfrysning gælder indtil den 
1. januar 1999, hvor den fælles valuta efter planen indføres. Dette indebærer 
naturligvis en midlertidig ændring af støtteniveauet mellem de forskellige 
medlemsstater. Under hensyn til de begivenheder10, der udløser LOK for den 
pågældende støtte, er flere af værdierne fastfrosset indtil den 30. juni 199911. Dette 
indebærer en ændring i national valuta - især i Sveriges tilfælde - af forholdet for 
den i ECU fastlagte støtte mellem de forskellige landbrugssektorer. 
Afvigelserne mellem de fastfrosne LOK og RMK er blevet reduceret for de 
valutaer, som er blevet revalueret i juni og juli 1995. Et år efter disse 
revalueringer var de på 5,0 for DKK, 3,7 for BEF/LUF, 2,4 for NLG og 1,9 for 
DEM og ATS. Derimod er den monetære afvigelse for den fastfrosne LOK for 
SEK blevet ganske anseelig i hektarstøttens tilfælde: i høståret 1996/97 vil støtten 
i Sverige være 11% over det løbende LOK-niveau og 19% over det fælles niveau 
som fastlagt ved RMK. Såfremt SEK fastholdes over for ECU, vil den fastfrosne 
LOK's tilbagevenden til den løbende RMK i juli 1999 svare til en nedgang på ca. 
10% for den i national valuta angivne hektarstøtte12. Disse store afvigelser skyldes 
især, at fastfrysningen vedrører den gældende LOK på det tidspunkt, hvor der 
fandt en væsentlig revaluering sted, og ikke den tærskel, hvorover LOK-faldet 
bliver mærkbart. Dette vil på det tidspunkt, hvor der sker en væsentlig revaluering, 
gøre det muligt at undgå ethvert fald i den pågældende støtte udtrykt i national 
valuta. Således er LOK blevet fastfrosset på et højt niveau for BEF/LUF, DKK 
og især SEK, der var blevet kraftigt devalueret inden reapprecieringen. 
c) Virkningerne af de betydelige devalueringer i begyndelsen af 1995 gav i øvrigt 
anledning til, at Rådet i oktober 1995 vedtog forordning (EF) nr. 2611/95. Denne 
forordning giver medlemsstaterne ret til at yde national støtte til udligning af 
virkningerne af indkomsttab for visse landbrugere som følge af de devalueringer 
10 Det er LOK-værdien på den dato, hvor den udløsende begivenhed finder sted, som anvendes på 
det pågældende beløb. For den hektarstøtte, der er fastsat som led i reformen af den fælles 
landbrugspolitik, træder den udløsende begivenhed i kraft pr. 1. juli. For hovedparten af den støtte, 
der omhandles i artikel 7 i forordning (EØF) nr. 3813/92, træder den i kraft pr. 1. januar. 
Se arbejdsdokumentet med basisoplysningerne, tabel A 7. 
Et nyt mærkbart LOK-fald på 3,280% fandt sted den 7. juli 1996. 
24 
i andre medlemsstater, der har fundet sted inden den 31.12.1995. Kommissionen 
skal godkende den pågældende støtte, der skal ydes gradvis aftagende over højst 
tre år. Den må ikke tjene til fremme af en særlig produktion i sammenligning med 
den situation, der ville have været uden devalueringer. Frankrig og Belgien har 
anmeldt et støtteprojekt i henhold til forordning (EF) nr. 2611/95 inden fristens 
udløb den 30. juni 1996. Disse projekter beskrives under punkt B.2. 
d) For de omregningskurser, der skal anvendes på importafgifterne i ECU, har 
Kommissionen udstedt forordning (EF) nr. 1482/95n, der som en 
overgangsforanstaltning fastsætter, at der anvendes en månedlig kurs i de tilfælde, 
hvor den årlige kurs, der er fastsat i toldkodeksen, skulle have været anvendt14. Da 
Rådets og Parlamentets behandling af Kommissionens forslag15, der tilsigter en 
ændring af den årlige kurs, som er fastsat i toldkodeksen, ikke var afsluttet pr. 30. 
juni 1996, forlængede Kommissionen anvendelsesperioden for den månedlige kurs, 
der er fastsat som overgangsforanstaltning, med et år. 
Imidlertid finder den månedlige kurs kun anvendelse for importafgifter, der ikke 
er fastsat ved en retsakt under den fælles landbrugspolitik efter artikel 1 i den 
agromonetære grundforordning. I de øvrige tilfælde anvendes 
landbrugsomregningskursen. At der anvendes forskellige omregningskurser, har 
medført en vis mangel på økonomisk konsekvens og en langt mere kompliceret 
administration, hvilket giver anledning til fejl og svækker retssikkerheden. Derfor 
foreslog Kommissionen i februar 1996, at den agromonetære ordning blev 
ændret16, så landbrugsomregningskursen blev afskaffet, og der kun blev anvendt 
en enkelt kurs for importafgifterne på landbrugsprodukter. Pr. 30. juni 1996 havde 
Rådet endnu ikke truffet afgørelse herom. 
e) Begrebet "væsentlig revaluering" blev indført i februar 1995 i artikel 9 i 
forordning (EF) nr. 3813/92 til karakterisering af apprecieringer, der kan få 
mærkbare følger på kort sigt, bl.a. for de internationale forpligtelser inden for 
rammerne af GATT-aftalen og for budgetdisciplinen. 
Dette begreb er fra starten blevet identificeret med begrebet mærkbart fald i LOK, 
som er defineret i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 3813/92. Det har siden vist sig, 
at også andre LOK-fald vedrørte begrebet væsentlig revaluering, bl.a. de fald der 
kunne udløse artikel 7 eller 8 i forordning (EØF) nr. 3813/92. I juli 1996 blev 
artikel 8 i forordning (EØF) nr. 1068/93l7 derfor ændret, således at sidstnævnte 
tilfælde nu også omfattes af definitionen af begrebet væsentlig revaluering. 
Forordningen (EFT nr. L 145 af 29.6.1995, s. 43) blev ændret ved forordning (EF) nr. 1224/96 
(EFT nr. L 161 af 29.6.1996, s. 70). 
Artikel 18 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (EFT nr. L 302 af 19.10.1992, s. 1). 
KOM(95)335 endelig udg. 
KOM(96)40 endelig udg. 
Forordningen (EFT nr. L 108 af 1.5.1993, s. 106) blev senest ændret ved forordning (EF) nr. 
1482/96 (EFT nr. L 188 af 27.7.1996). 
25 
2. Udligningsstøtte 
Ved udgangen af perioden 1995/96 havde de seks medlemsstater, der var berørt 
af forordning (EF) nr. 1527/95, anmeldt et projekt for udligningsstøtte. 
Kommissionen har ikke gjort indsigelse. 
Sverige, som havde en frist på yderligere seks måneder til støtteanmeldelse efter 
forordning (EF) nr. 2990/95, har ikke fremlagt noget projekt i den betragtede 
periode. 
Først Frankrig og dernæst Belgien har inden fristen den 30.6.1996 forelagt et 
nationalt støtteprojekt til udligning af virkningerne af andre medlemsstaters 
devalueringer, jf. forordning (EF) nr. 2611/95. Kommissionen har ikke rejst 
indvendinger. 
26 
I nedenstående tabel er der en oversigt over de støttemuligheder, der er åbnet, og 
den støtte, som er blevet anmeldt. Alle beløbene er udtrykt i mio. ECU på 
grundlag af RMK pr. 1.7.1996. Anden og tredje udligningsrate for mærkbar LOK-
nedgang er henholdsvis 2/3 og 1/3 af den første rate, som er anført i tabellen. 
Medlemsstat 
Forordning (EF) nr. 
1527/95 
Belgien 
Luxembourg 
Danmark 
Tyskland 
Nederlandene 
Østrig 
Forordning (EF) nr. 
2990/95 
Sverige 
Forordning (EF) nr. 
2611/95 
Belgien 
Frankrig Mærkbar 
LOK-
nedgang 
(%) 
2,193 
2,193 
0,496 
2,229 
2,572 
2,264 
1,734 Loft 
(mio. ECU) 
40,2 
3,2 
8,0 
216,7 
101,4 
38,7 
20,8 Anmeldt EU-
finansiering 
(mio. ECU) 
20,5 
1,6 
4,0 
108,3 
50,7 
19,4 
0 
0 Anmeldt 
national 
finansiering 
(mio. ECU) 
6,1 
1,6 
0,0 
108,3 
0,0 
0,0 
3,3 
17,3 
27 
a) Udligning som følge af mærkbare LOK-fald (forordning 1527/95) 
Luxembourg og Tyskland besluttede at yde den størst mulige støtte med 
fordobling af EUGFL-kompensationen via nationale midler. Belgien agter at 
supplere med en nationalt bidrag på 15% af det tilladte maksimum ud over EU-
finansieringen på 50%. Danmark, Nederlandene og Østrig yder ikke noget 
nationalt supplement. 
Medens de øvrige af de berørte medlemsstater yder støtten direkte til landbrugerne 
i forhold til deres tidligere produktion, har Danmark, Tyskland og Nederlandene 
for tredje rate foretrukket en mere standardpræget fordeling, da beløbene ville 
have været under 400 ECU pr. bedrift. 
For at undgå en global, sektorvis overkompensation er der indført 
maksimumsbeløb for de enkelte sektorer. Disse beløb er blevet fastsat ud fra de 
hypoteser for indtægtstab, som Rådet har lagt til grund for fastsættelsen af den 
samlede godkendte maksimumsstøtte. Således forventedes der kun et betydeligt 
indtægtstab i de sektorer, der nyder godt af en institutionnel pris, som direkte 
påvirker de priser, som landbrugerne får. Erfaringerne har vist, at de større 
sektorer, der er berørt, er følgende: korn, sukkerroer, mælk og kvæg. Da den af 
Rådet vedtagne støtte er fast og ydes på forhånd, er de reelle tab i de enkelte 
sektorer, som tager hensyn til den faktiske prisudvikling siden juli 1995, ikke 
benyttet til at ændre maksimumsbeløbene for de enkelte sektorer eller det samlede 
støttebeløb. 
I Belgiens og Østrigs tilfælde er støtten til de enkelte produktionssektorer ikke 
proportional med fordelingen af maksimumsbeløbene for de enkelte sektorer. De 
er imidlertid i alle tilfælde lavere end de mulige maksimumsbeløb for de enkelte 
sektorer. Den ydede støtte giver således ingen overkompensation for de sektorvise 
tab som fastsat ifølge reglerne, men derimod en underkompensation, som er 
forskellig fordelt mellem sektorerne. Ingen sektor kan anses for at blive 
overkompenseret i forhold til det af Rådet anslåede indtægtstab. 
28 
Belgien har vedtaget nedenstående udligninger vedrørende 1996-raten. For 1997 
og 1998 er raterne nedsat henholdsvis 1/3 og 2/3: 
Sektor 
Produktionsværdien for 
sektoren i % af de 4 
sektorer 
Maksimal støtte pr. sektor 
(i mio. ECU) 
Samlet tilladt støtte 
(i mio. ECU) 
Tilladt støtte i % af den 
maksimale støtte 
Tilladt støtte til sektoren i 
% af de 4 sektorer 
Støtte pr. enhed (ECU), 
afrundet Korn, 
undtagen 
majs 
8,15 
3,33 
1,53 
45,95 
5,76 
10,9 pr. ha Sukker­
roer 
10,41 
4,26 
1,96 
46,01 
7,38 
37,6 pr. 
ha Mælk 
38,51 
15,75 
7,24 
45,97 
27,25 
0,43 pr. 
hl Kvæg 
42,93 
17,56 
15,84 
90,21 
59,62 
54,47 pr. 
storkreatur 
Støtten er fordelt således, at det sektorvise maksimumsbeløb praktisk taget er 
tildelt i oksekødssektoren, medens de øvrige sektorer har fået mindre. 
For de tre støtterater er enhedsbeløbene for korn, sukkerroer og kvæg baseret på 
de erklæringer, som landbrugerne har afgivet som led i godtgørelser udbetalt i 
1994 i forbindelse med reformen af den fælles landbrugspolitik. Der er i 
kornsektoren fastsåten justering afhængig af det regionale udbytte. I kvægsektoren 
afhænger støtten af antallet af tyre og ammekøer, for hvilke der er ydet præmie 
i 1994. De mælkemængder, for hvilke der er foretaget en udligning, er dem, der 
er leveret fra 1.4.1994 til 31.3.1995 med et maksimum svarende til kvoten. Da de 
ydede beløb afhænger af produktionsniveaueme fra før 1.7.1995, anses de ikke at 
tilskynde til en produktionsstigning. 
29 
Luxembourg har fordelt den samlede støtte, der kan ydes, for så vidt angår 1996-
raten, som angivet i nedenstående tabel. De 2 følgende rater nedsættes i 
overensstemmelse med forskrifterne. Fordelingen på sektorer svarer til 
produktionsfordelingen. Landbrugerne modtager enhedsbeløbene i forhold til de 
anmeldte mængder under ordningen med udligningsgodtgørelse til ugunstigt 
stillede områder (forordning (EØF) nr. 2328/91). 
Sektor 
Produktionsværdien for 
sektoren i % af de 4 
sektorer 
Maksimal støtte pr. sektor 
(1 000 ECU) 
Samlet tilladt støtte 
(1 000 ECU) 
Tilladt støtte i % af den 
maksimale støtte 
Tilladt støtte til sektoren i 
% af de 4 sektorer 
Støtte pr. enhed (ECU), 
afrundet Korn 
11,82 
376 
376 
100 
11,81 
13,1 
pr. ha Sukker­
roer 
p.m. 
0 
0 
100 
-
0 Mælk 
53,18 
1693 
1693 
100 
53,17 
34,67 
pr. ko Kvæg 
35,00 
1115 
1115 
100 
35,01 
10,92 
pr-
storkreatur 
30 
Da Danmark kun kan yde under 70 ECU pr. bedrift, har landet besluttet at 
anvende støtten til kollektive foranstaltninger af almen interesse. Tilskuddene fra 
EUGFL fordeles ligeligt mellem to ordninger, der fremmer foranstaltninger, som 
ikke tilskynder til at øge produktionen, nemlig Promillefonden for landbrug og 
produktudviklingsordningen, som bidrager til foranstaltninger vedrørende 
forskning, oplysning, uddannelse, salgsfremme osv. Disse ordninger finansieres i 
princippet af obligatoriske afgifter fra producenterne. De agromonetære 
kompensationer vil blive anvendt til særlige foranstaltninger og dermed muliggøre 
dels nye foranstaltninger, dels en nedsættelse af bidragene til igangværende 
foranstaltninger. 
Tyskland yder den maksimale støtte, men denne udgør lige under 400 ECU pr. 
bedrift. Herefter har Tyskland valgt en forenklet støttetildeling til landbrugerne, 
hvor der ikke tages hensyn til indtægtstabenes sektorvise fordeling. 
Støtten udgør et tilskud til landbrugernes bidrag til forsikring mod 
landbrugsulykker. Siden 1963 er der ydet statstilskud til disse forsikringer for at 
mindske landbrugernes bidrag. Mellem 1994 og 1998 er dette tilskud på 320 mio. 
ECU, og det udgør for øjeblikket 35% af det samlede beløb. Landbrugernes andel 
på knap 600 mio. ECU vil i 1996, 1997 og 1998 blive nedsat med den gradvis 
aftagende udligningsstøtte, dvs. 216,7 mio. ECU i 1996 og derefter henholdsvis 
144,5 mio. ECU et 72,2 mio. ECU de to næste år. 
31 
Nederlandene har ønsket at fordele støtten som angivet i nedenstående tabel for 
1996-ratens vedkommende. Den efterfølgende rate bliver på 2/3 af den første. 
Tredje rate på knap 225 ECU pr. bedrift vil blive tildelt i form af kollektive 
foranstaltninger af almen interesse. 
Sektor 
Produktionsvær­
dien for sektoren 
i % af de 5 
sektorer 
Maksimal støtte 
pr. sektor 
(i mio. ECU) 
Samlet tilladt 
støtte 
(i mio. ECU) 
Tilladt støtte i % 
af den maksimale 
støtte 
Tilladt støtte til 
sektoren i 
% af de 5 
sektorer 
Støtte pr. enhed 
(ECU), 
afrundet Korn 
3,75 
3,80 
1,90 
50 
3,75 
10,56 pr. 
ha 
(vinter­
hvede) Sukker­
roer 
6,46 
6,55 
3,28 
50 
6,46 
28,17 pr. 
ha Kartofler til 
stivelses-
fremstilling 
3,32 
3,37 
1,68 
50 
3,32 
27,44 pr. ha Mælk 
64,13 
65,07 
32,54 
50 
64,13 
19,08 pr. 
ko Kvæg 
22,34 
22,67 
11,23 
50 
22,34 
20,10 pr. 
kreatur 
1-2 år 
Støttens fordeling mellem de pågældende sektorer svarer til produktionens 
fordeling. Landbrugerne får lildelt støtten på grundlag af oplysningerne fra 
landbrugstæll ingen i maj 1995. For korns og kvægs vedkommende er der taget 
hensyn til mange kategorier ved fordelingen af sektorstøtten i forhold til 
standarddækningsbidraget pr. kategori og ved ydelsen af et differentieret beløb 
afhængigt af korn- eller kvægtyper. 
32 
Tredje rate vil blive anvendt til forebyggelse og kontrol af dyre- og 
plantesygdomme, når der er en offentlig interesse heri, samt til kompensation for 
eventuelle skader forårsaget af disse sygdomme eller af vejrliget. 
Hvad kompensationen for skader angår, anvender producentorganisationerne 
støtten til at yde tilskud til de forsikringspræmier eller bidrag, som landbrugerne 
i den forbindelse skal betale. 
Østrig vil foretage en forskriftsmæssig nedsættelse af første rate af støttebeløbene, som er 
angivet i nedenstående tabel: 
Sektor 
Produktionsvær­
dien for sektoren 
i % af de 5 
sektorer 
Maksimal støtte 
pr. sektor 
(i mio. ECU) 
Samlet tilladt 
støtte 
(i mio. ECU) 
Tilladt støtte i % 
af den maksimale 
støtte 
Tilladt støtte til 
sektoren i 
% af de 5 
sektorer 
Støtte pr. enhed 
(ECU), 
afrundet Korn 
15,47 
5,99 
0 
0 
0 
0 Sukkerroer 
6,27 
2,43 
0,94 
38,68 
4,85 
1,08 pr. t 
(kvote A) Kartofler til 
stivelses-
fremstilling 
0,45 
0,17 
0,17 
100,00 
0,88 
1,77 pr. t Mælk 
44,06 
17,07 
10,34 
60,57 
53,41 
41,66 pr. ko Kvæg 
33,75 
13,08 
7,91 
60,47 
40,86 
27,18 
pr. dyr 
33 
Støttefordelingen indebærer en udligning svarende til 100% af maksimumsbeløbet for 
kartofler til stivelsesfremstilling, ca. 60% for sektorerne vedrørende mælk og kvæg, knap 
40% for sukkerroer og 0 for korn. 
For roer og kartofler er enhedsbeløbene baseret på mængder, for hvilke der er indgået 
kontrakt mellem producenter og forarbejdningsvirksomheder henholdsvis den 1.7.1995 og 
den 31.5.1995. For mælke- og kvægsektorerne beregnes og tildeles de på grundlag af 
besætningen pr. 1.4.1995 og anmeldes inden for rammerne af støtteprogrammer med henblik 
på miljøforbedring og naturpleje (forordning (EØF) nr. 2078/92). 
b) Udligning af følgerne af andre medlemsstaters devalueringer (forordning nr. 2611/95) 
Først Frankrig og siden Belgien har i én årlig rate ydet støtte til national finansiering med 
henblik på at udligne virkningerne af lirens devaluering i oksekødssektoren. 
De nationale markeder var i begge tilfælde - direkte eller indirekte - meget afhængige af det 
italienske marked. I Frankrig går knap 50% af eksporten af levende kreaturer og fersk kød 
til Italien, dvs. ca. 25% af produktionen. I Belgien går 50% af eksporten sædvanligvis til 
Frankrig og Italien, dvs. ca. 20% af produktionen. I de tre pågældende medlemsstater faldt 
priserne voldsomt fra og med marts 1995 i såvel national valuta som ECU. Dette faldt 
sammen med starten på den voldsomme devaluering af liren. For at tage hensyn til de 
sæsonbetingede prissvingninger samt interventionsprisfaldene blev der som reference 
foretaget en beregning af de ugentlige prisgennemsnit de seneste tre år, nedsat med 10 %. 
Ved at sammenligne de ugentlige priser, der blev konstateret i 1995, med disse 
referencegennemsnit, afsløredes der et yderligere signifikant prisfald mellem marts og august 
1995. Efter den anvendte metode var det prisfald, der kunne tilskrives lirens devaluering, 
i gennemsnit på 3,8% og højst 5% i Frankrig. I Belgien var det i gennemsnit på 1,7% og 
højst 3%. 
I mangel af andre væsentlige faktorer blev disse yderligere prisfald under hensyntagen til 
lirens devaluering anset for at være en følge af denne devaluering. Det pågældende 
indtægtstab blev - med en mulig udsvingsmargen - således anslået til ca. 17 mio. ECU for 
Frankrig og 5,6 mio. ECU for Belgien. 
På dette grundlag indførte Frankrig en fast støtte pr. kvægkategori pr. afsætningsuge. Denne 
støtte blev ydet til opdrættere på basis af antallet af solgte dyr i de pågældende uger. 
Belgien vedtog en støtte på 3,3 mio. ECU i regionen Vallonien. Da der ikke rådes over 
pålidelige detailoplysninger for de enkelte erhvervsdrivende om den ugentlige afsætning i 
den pågældende periode, blev der tildelt et beløb på 10,16 ECU pr. storkreatur afhængigt 
af de præmier, der blev udbetalt i 1994 for tyre og ammekøer. 
34 
C. Økonomiske virkninger 
Ud fra et teoretisk synspunkt kan de markedspriser, der er stærkt knyttet til en interventionsordning 
(korn-, sukker-, mælke- og oksekødssektoren), blive påvirket af LOK. Via priserne på nogle af disse 
produkter kan udviklingen i LOK således indvirke på landbrugernes indkomster. Desuden kan der, 
hvis der er en forskel mellem LOK og RMK eller mellem markedspriserne og interventionspriserne 
i national valuta, opstå forstyrrelser inden for samhandelen. 
Priserne på de øvrige produkter, for hvilke der ikke findes nogen interventionsordning, som er 
retningsgivende for markedet, påvirkes derimod ikke af LOK. For disse produkter kan et kraftigt 
og pludseligt udsving i RMK dog bringe forstyrrelser i samhandelen. Det er bl.a. tilfældet, når 
markedspriserne ikke følger valutabevægelserne. 
Foruden den indvirkning, som de monetære udsving har på priserne, påvirkes 
landbrugsindkomsterne også direkte af virkningerne af de LOK, der finder anvendelse på den 
direkte producentstøtte. 
1. Priser 
Analysen vedrører hovedsageligt de månedlige udsving i perioden 1995/96. 
For de produkter, for hvilke der ikke findes nogen interventionsordning, som påvirker 
markedspriserne, kan der som forventet ikke konstateres nogen sammenhæng mellem 
bevægelserne i disse priser og i LOK. Selv for ITL, der blev kraftigt revalueret fra juli 1995 
til juni 1996, var der tale om stigninger og udsving i markedspriserne for vin, olivenolie, 
fårekød og svinekød, som ikke udviste nogen sammenhæng med faldene i LOK. 
For de øvrige produkters vedkommende har analysen været koncentreret om de sektorer, 
hvor der foreligger anvendelige oplysninger, og den omfatter et enkelt repræsentativt marked 
for hver af de pågældende medlemsstater18. 
Da der ikke forekom nævneværdige devalueringer, var det nedennævnte bevægelser i LOK, 
der kunne få de største virkninger i perioden 1995/96: 
de kraftige vedblivende revalueringer af ITL (12,1%) og af SEK (9,9%) 
de "væsentlige" revalueringer i juni og juli 1995 af BEF, DKK, DEM, NLG og ATS 
og i januar 1996 af SEK. 
Se arbejdsdokumentet med basisoplysninger, diagram B 2 til B 15. 
35 
a) Korn' 
Markedspriserne for blød hvede lå betydeligt højere end interventionspriserne i national 
valuta. Fra august 1995 til april 1996 i produktionsåret 1995/96 lå markedspriserne i de tre 
vigtigste producentmedlemsstater (Tyskland, Frankrig og Det Forenede Kongerige) i 
gennemsnit 22% over interventionsprisen. På dette usædvanligt høje niveau blev 
markedspriserne ligesom året før, hvor de lå 12% over interventionsprisen, kun i ubetydeligt 
omfang påvirket af de mindre udsving i interventionsprisen i national valuta. 
Den generelle tendens i disse priser var dog på trods af de meget store uregelmæssigheder 
i 1995/96 alt i alt ikke inkonsekvent. I de fleste medlemsstater var der således såvel for 
markedspriserne som for interventionspriserne med tillæg af de månedlige forhøjelser 
overvejende tale om en stigning i løbet af produktionsåret. For de to medlemsstaters 
vedkommende, hvor LOK i 1995/96 udviste en betydelig nedgang, nemlig Italien og 
Sverige, forblev markedspriserne og interventionspriserne praktisk taget på samme niveau 
i national valuta, dog således at markedspriserne snarere faldt i ITL og forblev konstante 
i SEK. 
For så vidt angår de væsentlige revalueringer, der gav anledning til udligningsstøtte, er det 
svært at konstatere faldene i markedspriserne, hvis der har været sådanne, idet faldene i 
LOK for BEF, DEM, NLG og ATS var sammenfaldende med nedsættelsen af 
interventionspriserne i ECU ved produktionsårets begyndelse. Fra juni til juli 1995 var 
denne nedsættelse under hensyntagen til de månedlige forhøjelser på ca. 15%. 
Mellem marts-april og august-september 1995, dvs. inden og efter forstyrrelserne omkring 
overgangen til de nye produktionsår, faldt de nationale priser i de pågældende valutaer. 
Priserne i FRF og GBP ændrede sig derimod praktisk taget ikke mellem de to pågældende 
perioder. Hvis prisfaldene har haft sammenhæng med ændringerne i LOK, er de imidlertid 
også blevet påvirket af andre faktorer, da prisfaldene ikke er proportionale. De mærkbare 
fald i LOK var af størrelsesordenen 3%, idet DEM og ATS faldt mindst, medens prisfaldene 
var på ca. 4-5% for BEF og NLG, på 7-8% for DKK og DEM, og på 11% for ATS. 
Blandt de faktorer, der har indflydelse på disse forskelle i prisudviklingen i de enkelte 
medlemsstater, er størrelsen af den nationale høst utvivlsomt en af de mere afgørende. Den 
franske høst i produktionsåret 1995/96 lå således tæt på gennemsnittet for de tre foregående 
år, hvilket kan forklare, at prisen i FRF var mere stabil end i de medlemsstater, hvor der 
var sket en revaluering, og hvor høsten var steget med næsten 10%. For Det Forenede 
Kongeriges vedkommende, hvor priserne forblev på et forholdsvis stabilt niveau til trods for 
en produktionsstigning, kan en del af forklaringen være, at der i undersøgelsen er medtaget 
forskellige hvedesorter. 
For DKK og SEK fandt de mærkbare nedgange i LOK sted henholdsvis i slutningen af juli 
1995 og i januar 1996. Der var her tale om en bemærkelsesværdig stabilitet i priserne i disse 
og de følgende måneder. I slutningen af juni 1995 kan der teoretisk set for DKK have været 
19 Se arbejdsdokumentet med basisoplysninger, diagram B 1 a. 
36 
20 tale om en foruddiskonteret prisnedgang, som ikke er blevet bemærket på grund af 
forstyrrelserne ved produktionsårets begyndelse. Dette kan imidlertid ikke have været 
tilfældet for SEK, da revalueringen heraf fandt sted meget senere. 
Til trods for en vis usikkerhed og den forsigtighed, der er nødvendig som følge af de mange 
faktorer, der her lades ude af betragtning, bl.a. forskellene mellem de forskellige korntyper, 
må det afsluttende konstateres, at der i 1995/96, som var præget af høje markedspriser, 
sandsynligvis ikke har været tale om agromonetært betingede prisfald som følge af 
revalueringer. 
,20 b) Mejeriprodukter 
Markedspriserne for skummetmælkspulver (SMP) og smør var i første halvdel af 
produktionsåret 1995/96 usædvanligt høje (ca. + 10% og + 5%) i forhold til 
interventionspr i serne. 
Da interventionspriserne i ECU ikke ændredes fra produktionsåret 1994/95 til 1995/96, må 
deres udsving i national valuta tilskrives ændringerne i LOK, hvilket gør det lettere at påvise 
eventuelle virkninger. 
Der kan imidlertid ikke konstateres nogen sammenhæng mellem revalueringerne af ITL og 
SEK på den ene side og markedsprisernes bevægelser på den anden. I Italien steg 
smørpriserne i takt med EU-markedet til trods for nedgangen i LOK i det sidste halvår af 
1995; derefter faldt de som alle andre steder. I Sverige holdt priserne på SMP og smør sig 
på et højt niveau til trods for store udsving, og de fulgte ikke nedgangen i 
interventionspriserne i SEK. 
For de valutaer, der var genstand for en væsentlig revaluering i juni og juli 1995, fulgte 
markedspriserne tydeligvis ikke nedgangen i LOK. Hvis der ikke havde været nogen 
væsentlig revaluering, er det lidet sandsynligt, at priserne i de pågældende valutaer ville 
været steget eller steget mere. Priserne i disse valutaer fulgte nemlig generelt en tendens 
over flere måneder, som ikke afveg meget fra den tendens, der kunne konstateres for 
priserne i FRF og i GBP, hvor LOK ikke faldt ved produktionsårets begyndelse. 
Se arbejdsdokumentet med basisoplysninger, diagram B 1 b og B 1 c. 
37 
c) Oksekød21 
Priserne på kød af ungtyre faldt kraftigt i begyndelsen af 1995, hvor de nærmede sig eller 
endog opfyldte betingelserne for udløsning af interventions-foranstaltninger. Derefter, i 
slutningen af 1995 og indtil BSE-krisen, rettede priserne sig igen betydeligt. 
I nogle medlemsstater skyldtes prisfaldene mellem marts og juli 1995 sandsynligvis for en 
dels vedkommende priserne i ITL, som ikke steg i samme omfang som LOK. Disse 
forholdsvis lave priser påvirkede det franske marked, som er meget afhængigt af 
samhandelen med Italien, og derefter også situationen i andre medlemsstater. 
Efter juli 1995 holdt de lave priser i ITL sig stabile; da de ikke forudgående var steget, 
fulgte de ikke nedgangen i LOK. Markedspriserne i SEK, den anden valuta som blev 
kraftigt apprecieret i produktionsåret 1995/96, fulgte nedgangen i LOK ret nøje. 
For de valutaers vedkommende, der undergik en væsentlig revaluering i produktionsårets 
begyndelse, synes det at være sandsynligt, at de faldende markedspriser havde forbindelse 
med faldet i LOK. Til trods for et fald i juni og juli 1995, der var mindre end faldet i FRF, 
som relativt påvirkes mere af det italienske marked, var genopretningen af priserne i andet 
halvår af 1995 nemlig mindre kraftig i de medlemsstater, der havde revalueret, end i 
Frankrig og i Det Forenede Kongerige. Desuden havde markedsprisernes bevægelser i BEF, 
DKK, DEM, NLG og ATS en tendens til nøje at følge bevægelserne i interventionspriserne 
i national valuta i perioden fra begyndelsen af 1995 til begyndelsen af produktionsåret 
1995/96. 
2. Samhandel 
Undersøgelsen vedrører de månedlige udsving i udførslerne til de andre medlemsstater og 
til tredjelande fra 1992 til 1995. I gennemsnit er perioden frem for alt præget af 
devalueringerne af ITL, ESP og GRD. 
a) På kort sigt er det i næsten alle tilfælde umuligt at konstatere de eventuelle monetære 
virkninger som følge af de væsentlige månedlige udsving i eksportværdien22. 
I forbindelse med nogle kraftige devalueringer såsom af ITL i foråret 1995 eller af GBP i 
slutningen af 1992 er der i de pågældende måneder tale om en kortvarig stigning i 
udførslen. I forbindelse med de kraftige devalueringer af ITL i slutningen af 1992 og af 
ESP først på sommeren 1993 var der imidlertid ikke tale om nogen samtidig forøgelse af 
eksporten. De meget store eksportstigninger som for sukker og mejeriprodukter i Spanien 
i 1994 og 1995 ser i øvrigt ikke ud til at have nogen forbindelse med de monetære 
begivenheder. Modsat havde styrkelsen af ITL i slutningen af 1995 ikke nogen udpræget 
Se arbejdsdokumentet med basisoplysninger, diagram B 1 d. 
Se arbejdsdokumentet med basisoplysninger, diagram C 3 til C 11. 
38 
indflydelse på de generelle tendenser for den italienske eksport inden for de enkelte 
landbrugssektorer. 
For de medlemsstater, der har haft samhandel med medlemsstater, hvis valutaer er blevet 
kraftigt devalueret, viser de statistiske oplysninger heller ikke nogen tydelig sammenhæng 
mellem den samlede eksport inden for en given sektor og de monetære bevægelser på kort 
sigt. 
Vedrørende de eventuelle agromonetære virkninger på kort sigt kan det desuden anføres, at 
der for de produkter, for hvilke der ydes eksportrestitutioner, i princippet opstår en risiko 
for handel i spekulationsøjemed, hvis summen af de monetære afvigelser bliver for stor23. 
Virkningen af disse kumulerede afvigelser afhænger bl.a. af omkostningerne ved transport 
fra en medlemsstat til en anden og dermed af medlemsstaternes geografiske afstand samt 
af de pågældende produkters art. 
I så henseende opstod de største risici i perioden 1995/96 i forbindelse med de positive 
afvigelser for ITL og SEK, som oversteg 5 point i de bekræftelses-perioder, hvor tendensen 
for disse valutaer endnu var uklar. For ITL forekom der kumulerede afvigelser på over 5 
point i forhold GRD, DEM og ATS, og den kumulerede afvigelse i forhold GRD og ATS 
oversteg adskillige gange 4 point. For SEK har de kumulerede afvigelser, som nåede op 
over 6 point i forhold til IEP, GBP og især FIM, eller 5 point i forhold til DEM og NLG 
eller selv 4 point i forhold til DKK, kunnet give anledning til forstyrrelser af samhandelen. 
Disse risici var betydelige inden januar 1996, hvor de store kumulerede afvigelser bestod 
i en længere periode. 
Eksportstatistikkerne afslører imidlertid ingen udsving, der kan tilskrives sådanne 
agromonetære afvigelser. Det fremgår, at de eventuelle forstyrrelser af samhandelen, som 
er begrundet i afvigelser mellem eksportrestitutionerne udtrykt i national valuta, kun 
optræder lejlighedsvis. Selv ved en betydelig kumuleret afvigelse over to måneder, som det 
var tilfældet i slutningen af 1995, opstår der ikke automatisk et organiseret net, da ingen 
ved, hvor længe situationen fortsat vil bestå. Det udelukker naturligvis ikke, at der kan 
forekomme isolerede tilfælde af stor økonomisk betydning for den enkelte erhvervsdrivende. 
b) Over længere perioder viser undersøgelsen af de monetære udsvings virkninger for 
enhedsmarkedet24, at eksporten generelt kan påvirkes af konkurrenceevnen. Andre faktorer 
såsom den interne efterspørgsel, eksportørernes adfærd med hensyn til fortjenstmargen og 
mere eller mindre sektorbestemte strukturforhold har imidlertid også deres betydning, og 
samspillet mellem alle disse faktorer er af en sådan art, at det er meget svært at fastslå de 
egentlige virkninger af en enkelt af faktorerne. 
23 
24 Se arbejdsdokumentet med basisoplysninger, diagram A 6. 
Rapport fra Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender, 
offentliggjort i "Europæisk Økonomi", serien "Rapporter og undersøgelser" nr. 4-
1995. 
39 
Konkurrenceevnen kan måles ved hjælp af den effektive reale valutakurs, der er udtryk for 
valutaudviklingen i de enkelte medlemsstater under hensyntagen til deres 
samhandelspartneres betydning samt til udviklingen i produktionsomkostningerne. Ifølge 
denne indikator har medlemsstaternes konkurrenceevne i perioden fra 1992 til 1995 udviklet 
sig således: 
en ret kraftig negativ tendens for Tyskland, Belgien, Grækenland og Nederlandene 
en moderat negativ tendens for Frankrig, Danmark og Portugal og en moderat 
positiv tendens for Irland 
en ret kraftig positiv tendens for Spanien og Det Forenede Kongerige og en meget 
kraftig positiv tendens for Italien. 
Andre indikatorer for konkurrenceevnen fører tilnærmelsesvis til samme resultat for den 
pågældende periode. 
Undersøgelsen af statistikkerne25 viser en generel sammenhæng mellem en forøgelse af 
konkurrenceevnen og en forøgelse af eksportværdien i national valuta. Denne generelle 
sammenhæng består fortsat, selv om eksportværdien i national valuta deflateres med 
forbrugerprisindekset. 
Den nævnte sammenhæng kan derimod ikke konstateres, hvis eksportværdien udtrykkes i 
ECU eller hvis eksportmængden udtrykkes i tons. 
Generelt har forbedringer af konkurrenceevnen derfor medført fortjenester på eksporten, men 
de har ikke bevirket nogen ændring af markedsandelene. Selv om de samlede 
eksportmængder steg med ca. 5% om året såvel for Italien som for Tyskland var der 
således, hvis man ser på enhedspriserne udtrykt i konstant købekraft, tale om en stigning for 
Italiens vedkommende og om en nedgang for Tysklands vedkommende. 
De vigtigste resultater af denne samlede undersøgelse gælder også for den samlede mængde 
af de produkter, for hvilke der ikke findes omfattende interventionsordninger. De gælder 
også, men i mindre omfang, for de øvrige produkter (korn, sukker, mælk og oksekød). De 
monetære virkninger i disse sektorer med intervention ville ikke være forekommet, hvis 
prisforskellene i national valuta kun havde afspejlet de agromonetære afvigelser. Disse 
virkningers forekomst kan bl.a. forklares ved de i punkt C 1 beskrevne forskelle mellem 
udviklingen i markedspriserne og interventionspriserne i national valuta. Forskellene er 
endnu kraftigere end de beskrevne, f.eks. for blød hvede, når de pågældende produkter er 
afledt af dem, der direkte er undergivet interventionsordningen. Den mere fintfølende og 
mere specifikke undersøgelse af de enkelte produktsektorer giver forskellige og forvirrende 
resultater, som i høj grad påvirkes af de faktorer, der er specifikke for de pågældende 
markeder. 
Sammenholdt med den generelle tendens indtager visse medlemsstater en særstilling. 
Forbedringen af konkurrenceevnen er således for Spaniens vedkommende kun halvt så stor 
som for Italiens, mens eksportstigningen værdimæssigt er næsten lige så stor og 
mængdemæssigt er betydeligt større. Resultaterne for Spanien er i væsentlig grad begrundet 
i produktionsomlægningen og i markedsføringen af sukker og mælk i EU. 
25 Se arbejdsdokumentet med basisoplysninger, tabel og diagram Cl og C2. 
40 
26 Det er også bemærkelsesværdigt, at Belgien opnåede bedre resultater, end hvad der kunne 
forventes ud fra det anvendte indeks for konkurrenceevnen, navnlig for frugter og grønsager, 
og at Det Forenede Kongerige udviste dårligere resultater, navnlig som følge af en 
tilbagegang i de eksporterede kornmængder. 
3. Indkomster 
De seneste statistikker over landbrugsindkomsterne vedrører 1995. Det er meget vanskeligt 
at konstatere den nøjagtige indvirkning, som den agromonetære ordning har haft på 
indkomsterne i 1995, da den i høj grad afhænger af landbrugsomregningskursernes faktiske 
indvirkning på markedspriserne, af de udløsende begivenheder og af betalingsfristerne for 
køb, salg og støtte til landbrugerne. Nogle af de virkninger, der gjorde sig gældende i 1995, 
skyldtes således LOK-bevægelser i 1994, medens visse LOK-ændringer i 1995 først har fået 
virkninger i 1996 eller vil få det endnu senere. 
For alligevel at anslå størrelsesordenen af de virkninger, som LOK i perioden 1995/96 har 
haft på indkomsterne over tolv måneder, har det været nødvendigt at foretage en række 
tilnærmelser og at opstille en række forudsætninger. 
De priser, som landbrugerne modtog i perioden 1995/96, anses for at være dem, der 
konstateredes i 1995, og for fuldt ud at afspejle udviklingen i LOK, for så vidt angår 
producenterne af sukkerroer og oksekød. I de øvrige produktionssektorer antages det, 
at LOK-incidensen er lig nul, hvilket er i overensstemmelse med de under punkt C 
1 anførte resultater og de forholdsvis ubetydelige samlede indkomster, der er blevet 
påvirket af minimumspriserne (kartoffelstivelse, forarbejdede frugter og grøntsager, 
...). 
Den agromonetære udligningsstøtte, der blev meddelt eller fastsat af 
medlemsstaterne, anses for at være udbetalt i 1995/96, således at den udligner den 
indvirkning, som de væsentligste revalueringer har haft på priserne. For Sveriges 
vedkommende, hvor den væsentlige revaluering fandt sted i januar 1996, er der kun 
taget hensyn til halvdelen af det maksimale støttebeløb, der kan ydes. 
Den direkte producentstøtte, udtrykt pr. hektar opdyrket landbrugsareal, og støtten 
pr. tons produceret frø, er beløbene for produktionsåret 1995/96, multipliceret med 
LOK pr. 1. juli 199526. 
Fårepræmien for 1995 er blevet omregnet ved hjælp af LOK pr. 1. januar 1996; for 
at beregne hele den virkning, som LOK pr. 1.1.1996 har haft på 1995-indkomsterne, 
er der i stedet for det restbeløb af 1994-præmierne, der i virkeligheden først blev 
Af hensyn til en forenkling er de få tilfælde, hvor den udløsende begivenhed 
indtrådte den 1. august, blevet sidestillet med den normale situation, hvor den 
udløsende begivenhed for LOK indtræder den 1. juli. 
41 
udbetalt i 1995, anvendt det restbeløb af 1995-præmierne, som i virkeligheden 
udbetaltes i 1996. 
De beløb, der i 1995 udbetaltes som oksekødspræmier og strukturstøtte, 
tobakspræmier og støtte til olivenolieproducenter, afhænger i virkeligheden af LOK 
primo 1995 eller endog primo 1994 for olivenolie. For at beregne den fulde 
virkning, som LOK i perioden 1995/96 havde over tolv måneder, er det antaget, at 
nævnte præmier og støtte påvirkes af LOK primo 1996. For støtten til de store 
olivenolieproducenter er der anvendt den gennemsnitlige LOK for perioden fra 
november 1995 til februar 1996 og for de øvrige beløb LOK pr. 1. januar 1996. 
På grundlag af denne fiktive model, der samler alle virkningerne af LOK 1995/96 over en 
tolv måneders periode, er der foretaget en beregning: 
dels af virkningen af den årlige udvikling i LOK fra 1994/95 til 1995/96, idet de 
indkomstandele, der påvirkes af den agromonetære ordning, er blevet multipliceret 
med forskellen mellem de gældende LOK i disse to perioder, 
dels af den agromonetære ordnings årlige virkning i 1995/96 ved at multiplicere 
nævnte andele med forskellen mellem de gældende LOK og de tilsvarende RMK. 
Til trods for disse teoretiske aspekter kan det ved hjælp af modellen påvises, at LOK har 
haft en væsentlig virkning for indkomsterne, og at denne virkning har været forskellig for 
de enkelte medlemsstater27. 
Ses der på den virkning, som skyldes LOK-udviklingen i forhold til LOK det foregående 
år, har den været ret beskeden, normalt på under 2% for størstedelen af medlemsstaterne: 
overvejende positiv for Luxembourg, Tyskland, Grækenland, Finland, Irland og 
Spanien, 
overvejende negativ for Belgien og Danmark, 
ret neutral for Portugal, Frankrig, Nederlandene og Østrig. 
Disse svage tendenser er hovedsageligt begrundet i, om der var ligevægt eller uligevægt 
mellem LOK-indvirkningen på priserne og indvirkningen af udligningsstøtten i de 
pågældende medlemsstater; for Grækenlands, Irlands og Spaniens vedkommende skyldes de 
den indvirkning, som devalueringerne har haft på støtten. 
I tre medlemsstater var der en tydeligt positiv indvirkning i forhold til det foregående år: 
Sverige (+ 7,2%) som følge af forhøjelsen af hektarstøtten 
Italien og Det Forenede Kongerige (henholdsvis + 4,1% og +4,5%) som følge af de 
højere priser og støttebeløb, idet de højere støttebeløb tegner sig for 2/3 af 
virkningen i Italien og for halvdelen i Det Forenede Kongerige. 
Alt i alt var indvirkningen på nettoindkomsterne fra landbrugsvirksomhed på 1,7%, dvs. 
1 559 mio. ECU. 71% af dette beløb må tilskrives støttebeløbenes virkning. Derudover er 
27 Se arbejdsdokumentet med basisoplysninger, tabel D 1 til D 3. 
42 
21% af den samlede indvirkning på indkomsterne begrundet i udligningsstøtten og kun 8% 
i indvirkningen på priserne. 
Hvad angår den agromonetære ordnings årlige virkning i forhold til, hvis der i perioden 
1995/96 var blevet anvendt RMK i stedet For LOK, har alle medlemsstaterne haft en fordel. 
Sverige tegner sig stadig for den største stigning i indkomsterne (+ 8,8%). 
De øvrige medlemsstater, der har haft tydelige fordele, er Luxembourg (+ 5,6%), Tyskland 
(+ 4,6%), Belgien og Danmark (+ 3,8%). Østrig har haft en mindre fordel (+ 2,5%), da den 
væsentlige del af indkomsterne, der her udgøres af national støtte, ikke påvirkes. 
Landbrugerne i Nederlandene, Irland, Italien og Spanien har haft en stigning på ca. 2%. De 
øvrige medlemsstater har haft en mindre fordel af størrelsesordenen 1% eller endog endnu 
mindre, for så vidt angår Grækenland og Portugal. 
Alt i alt var indvirkningen på nettoindkomsterne fra landbrugsvirksomhed på 1,9%, dvs. 
1 718 mio. ECU. I dette tilfælde er virkningerne af støtteordningerne mindre, nemlig 45%. 
Udligningsstøtten tegner sig for 19% og priserne for 36% af den samlede indvirkning på 
indkomsterne. 
D. Finansielle virkninger 
1. Metodologiske aspekter 
a) Klassificering af de agromonetære virkninger 
På det agromonetære område er EU-budgettet belastet med en "tung arv", som kan tilskrives 
switch over-ordningen (eller den grønne ECU). Denne ordning, der indførtes i 1984, blev 
afskaffet den 1. februar 1995. I den forbindelse blev de i ECU udtrykte priser og beløb 
generelt forhøjet med næsten 20% for derved at neutralisere det forhold, at man vendte 
tilbage til de reale omregningskurser i landbruget. Forudgående, fra 1990 til 1993, havde 
switch over-ordningen også medført et fald på i alt 1,46% for størstedelen af priserne og 
beløbene under den fælles landbrugspolitik. 
Det ville være misvisende at give selve ordningen med grønne ECU skylden for de 
pågældende omkostninger. Det er nemlig tvivlsomt, om udviklingen i de i ECU fastsatte 
priser og beløb ville have været den samme, hvis der ikke havde været nogen switch over­
ordning. Under alle omstændigheder repræsenterer disse omkostninger den finansielle arv 
vedrørende de samlede agromonetære problemer inden afskaffelsen af den grønne ECU. 
Disse fra fortiden arvede omkostninger påvirkes ikke af de nuværende agromonetære 
mekanismer, men i det væsentlige af switch over-koefficientens afsluttende størrelse, dvs. 
1,20709, og af strukturen af de årlige udgifter i ECU. 
Først og fremmest omfatter disse omkostninger virkningerne af den generelle forhøjelse af 
priser og beløb i ECU, som blev foretaget i begyndelsen af februar 1995. Virkningerne kan 
anslås at svare til forskellen mellem på den ene side Garantisektionens samlede udgifter med 
43 
28 fradrag af de egentlige agromonetære virkninger i 1995/96 og på den anden side samme 
nedsatte beløb, divideret med 1,207509. 
Beregnet således er det nødvendigt at korrigere de finansielle følger af prisforhøjelsen, for 
så vidt angår de udgifter, der står i sammenhæng med verdensmarkedet, dvs. visse 
eksportrestituationer og bestemte former for støtte28. For de pågældende beløb gælder den 
i foregående afsnit nævnte metode forskellen mellem størrelsen af EU-priserne og niveauet 
for verdensmarkedspriserne, men det i realiteten kun er EU-priserne, der ændres. 
Endvidere må det anføres, at den agromonetært betingede nedgang i priserne i ECU var på 
0,17% i 1990, dvs. 11 % af den samlede nedgang, men den fandt anvendelse på mere end 
90% af Garantisektionens udgifter. Nedgangen i 1993 var på 1,29%, men den fandt ikke 
anvendelse på reformgodtgørelserne. Gennemsnitligt medfører et agromonetært fald i 
priserne på 1% en reduktion af EUGFL's udgifter på 0,7%29. 
De egentlige finansielle følger af de monetære begivenheder i perioden 1995/96 stammer 
i øvrigt fra fire mekanismer eller foranstaltninger: franchisen, de udløsende begivenheder, 
fastfrysningen af LOK og udligningsstøtten. 
Udgifterne til den agromonetære udligningsstøtte er direkte anført i 1996-budgettet og i det 
foreløbige budgetforslag for 1997. Disse omkostningers aftagende karakter følger af 
bestemmelserne og udbetalingen af de sidste trancher af den støtte, der er blevet vedtaget 
i 1995/96, vil berøre 1998-budgettet og i ubetydeligt omfang 1999-budgettet. 
Fastfrysningen af LOK medfører omkostninger, der i national valuta svarer til forskellen 
mellem den fastfrosne LOK og den egentlige LOK på tidspunktet for den relevante 
udløsende begivenhed, multipliceret med størrelsen af den pågældende støtte i ECU. Da 
fastfrysningen af LOK er vedtaget indtil den 1. januar 1999, vil den påvirke 1999-budgettet 
for alle de omfattede former for støtte, medens den kun vil påvirke 2000-budgettet for 
oksekødspræmiernes vedkommende. 
De finansielle virkninger af franchisen og de udløsende begivenheder opstår som følge af 
forskellen mellem 
landbrugsomregningskursen på datoen for den udløsende begivenhed for det 
pågældende beløb, og 
den kurs, der gælder for bogføringen af udgifterne i ECU (bogføringskursen), dvs. 
kursen den 10. i den måned, hvor den i national valuta afholdte udgift bogføres; 
En illustration af disse virkninger gives i tabel E 1 i arbejdsdokumentet med 
basisoplysninger. 
Forholdet 0,7 fremgår af Kommissionens årlige beretninger om følgerne for 
udgifterne under EUGFL, Garantisektionen 
af bevægelserne i vekselkursen dollar/ECU 
af stigningerne i justeringsfaktoren som følge af kursjusteringerne inden 
for det europæiske monetære system. 
44 
normalt er det måneden efter den måned, hvor medlemsstaten foretager udbetalingen 
til støttemodtageren. 
Virkningen af franchisen skyldes forskellen mellem landbrugsomregningskursen og 
bogføringskursen på datoen for den udløsende begivenhed. Virkningen af de udløsende 
begivenheder stammer fra forskellen mellem bogføringskursen på datoen for den udløsende 
begivenhed og bogføringskursen på datoen for udgiftens bogføring i ECU. Denne virkning, 
der er uafhængig af den valgte LOK-ordning, og som derfor ikke kan benyttes til at 
sammenligne sådanne ordninger, var udeladt i den foregående agromonetære rapport 
vedrørende 1993 og 1994. 
b) Model til beregning af omkostningerne ved de monetære begivenheder i 1995/96 
De agromonetære begivenheder og beslutninger i perioden 1995/96 har først og fremmest 
betydning for budgetterne 1996 til 1999. 
For at anslå de agromonetære virkninger for 1996-budgettet er der taget hensyn til det 
foreløbige tillægs- og ændringsbudget for 1996 (FTÆB 96), som er gældende fra den 30. 
juni 1996, og som er opstillet på grundlag af de den 6. maj 1996 foreliggende 
omregningskurser. 
Hvad angår virkningerne for 1997 til 1999, er beregningerne baseret på det foreløbige 
budgetforslag for 1997 (FBF 97), som er gældende fra den 30. juni 1996, og som er 
opstillet på grundlag af de den 21. marts 1996 foreliggende omregningskurser. 
Der er foretaget en korrektion af FTÆB 96 og FBF 97, idet de ved udarbejdelsen anvendte 
LOK er blevet udskiftet med de LOK, der forelå den 1.7.199630. Den anvendte 
bogføringskurs er ikke blevet justeret, da den er af mindre betydning for de agromonetære 
virkninger, der skyldes udsvingene i LOK. 
De pr. 1.7.1996 korrigerede FTÆB 96 og FBF 97 gengiver den situation, der følger 
af de senest foreliggende LOK i slutningen af perioden 1995/96. Der er foretaget en 
opdeling af udgifterne, dels på de forskellige udløsende begivenheder for de LOK, 
der finder anvendelse på dem, og dels på de forskellige medlemsstaters valutaer på 
grundlag af de tidligere udgifter. 
Et skøn over EU-udgifterne, hvis der ikke havde været nogen agromonetær ordning, 
er beregnet ved at erstatte de i FTÆB 96 og FBF 97 anvendte LOK med de RMK, 
der var gældende ved begyndelsen af måneden for bogføringen af disse udgifter, og 
ved herfra at fradrage den agromonetære udligningsstøtte. 
30 Se arbejdsdokumentet med basisoplysninger, tabel E 3 til E 6. 
45 
Det skal bemærkes, at valget af bogføringsmåneden for hver udgiftstype31 er en ret 
usikker tilnærmelse, der er behæftet med store udsving. For alle bogføringsdatoer 
efter den 1.7.1996 er de anvendte RMK lig med RMK pr. 1.7.1996. 
Den samlede virkning af fastfrysningen af LOK er beregnet ved at erstatte de LOK, 
der er anvendt for den pågældende støtte i FTÆB 96 og FBF 97, med de LOK, der 
faktisk var gældende på datoen for den udløsende begivenhed for støtten. 
Virkningen af de udløsende begivenheder er beregnet som forskellen mellem 
resultaterne af den i andet led beskrevne beregning og resultaterne af en tilsvarende 
simulation under anvendelse af de RMK, der var gældende på datoen for de 
udløsende begivenheder for de i virkeligheden anvendte LOK. I betragtning af de 
ovenfor omtalte forbehold vedrørende bestemmelsen af bogføringsmåneden, er denne 
evaluering ikke særlig præcis. Efter 1997 kan den ikke anvendes, da alle de efter den 
1.7.1996 gældende omregningskurser er udskiftet med dem, der var gældende pr. 
1.7.1996. 
Virkningen af franchisen beregnes som forskellen mellem på den ene side 
resultaterne af situationen med de løbende LOK uden fastfrysning, som beskrevet 
i tredje led, og på den anden side resultaterne af simulationen med de gældende 
RMK på datoen for de udløsende begivenheder, som beskrevet i fjerde led. 
Med hensyn til FTÆB 96 kan det anføres, at 75% af de heri anførte beløb påvirkedes af 
LOK for perioden 1995/96. De pr. 1. juli 1996 gældende omregningskurser finder 
anvendelse på 3% af udgifterne, for hvilke den udløsende begivenhed faktisk indtrådte på 
denne dato, men også på 10% af udgifterne, for hvilke den udløsende begivenhed indtrådte 
senere, fra den 2. juli til den 15. oktober 1996. For næsten alle andre udgifter i 1996-
budgettet er der anvendt de omregningskurser, der var gældende på datoerne for de 
udløsende begivenheder, der indtrådte forud for den 1. juli 1995, idet man dog ikke er gået 
længere tilbage end til november 1994. Alt i alt er der således ca. 1% af udgifterne, der 
anses for at være uafhængige af LOK. 
For FBF 97 er det kun 2% af udgifterne, der berøres af LOK, for hvilke de udløsende 
begivenheder er indtrådt forud for den undersøgte periode. 11% af udgifterne påvirkes af 
de LOK, der var gældende primo 1996, og 37% påvirkes af de LOK, der var gældende den 
1. juli 1996. Der er således ca. 50% af FBF 97, der afhænger af de faktisk gældende 
omregningskurser fra den 2. juli 1996 til den 15. oktober 1997. I stedet for disse kurser, 
som ikke kendes ved udarbejdelsen af denne rapport, anvendes omregningskurserne pr. 
1.7.1996. 
For de budgetoverslag for 1998 og 1999, der bygger på en videreførelse af FBF 97, ligger 
næsten alle de relevante udløsende begivenheder efter den 1. juli 1996, og i stedet for disse 
LOK anvendes de LOK, der var gældende pr. 1.7.1996. 
Se arbejdsdokumentet med basisoplysninger, tabel E 3. 
46 
Alt i alt får den agromonetære situation pr. 1. juli 1996 således en væsentlig betydning for 
de foretagne skøn for 1997, 1998 og 1999. Denne situation, der naturligvis i høj grad er 
konjunkturbestemt, er præget af en meget stor monetær afvigelse for SEK (+ 6,779), som 
ifølge de agromonetære bestemmelser ikke vil kunne opretholdes ret længe. ITL (+4,986) 
og IEP (+4,603) udviser ligeledes betydelige monetære afvigelser, medens afvigelserne for 
DEM, NLG og ATS ligger tæt på nul. 
Denne fordeling af afvigelserne vil utvivlsomt ændre sig, og dette vil ændre de her 
beregnede resultater betydeligt. Det skal dog bemærkes, at den gennemsnitlige vægtede 
afvigelse efter en opdeling af 1996-budgettet på de enkelte valutaer er på 2,2% pr. 1.7.1996, 
medens gennemsnittet for perioden 1995/96 var på 2,1%. 
2. Resultaterne af beregningerne 
a) Den "tunge arv" 
På grundlag af overslagene over de egentlige omkostninger ved de monetære begivenheder 
i 1995/96 (se litra b nedenfor) må virkningerne af ordningen med den grønne ECU, som har 
kunnet konstateres ved forhøjelsen af priserne i ECU, anslås til en udgift på 6 800 mio. 
ECU for 1996-budgettet og 6 920 mio. ECU for 1997. 
Hvad angår de virkninger af den grønne ECU, som opstår via de beløb, der har 
sammenhæng med verdensmarkedspriserne, resulterer de foretagne beregninger32 i 
omkostninger på 1 320 mio. ECU om året. 
Ved de agromonetære nedsættelser af priserne, dvs. i alt 1,46%, undgås der en yderligere 
udgift på ca. 340 mio. ECU om året. 
Alt i alt er de resterende virkninger af fortidens agromonetære problemer af 
størrelsesordenen 7 800 til 7 900 mio. ECU om året. 
b) De agromonetære begivenheder i 1995/96 
De i tabellen nedenfor anførte resultater viser, at de årlige omkostninger er af 
størrelsesordenen 1 200 til 1 300 mio. ECU. 
Næsten 2/3 af disse omkostninger skyldes virkningerne af franchisen. Omkostningerne i 
forbindelse med franchisen afhænger imidlertid for 1998 og 1999 fuldt ud og for 1997 for 
halvdelens vedkommende af den fremtidige monetære udvikling. 
Årsagen til omkostningerne ved franchisen er hovedsagelig, at der er tale om en 
asymmetrisk ordning, som tillader de positive monetære afvigelser at nå op på 5 point, 
medens de negative afvigelser for det meste er begrænset til den tærskel, der svarer til den 
maksimale positive afvigelse nedsat med 5 point. I situationer, hvor bestemte valutaer 
32 Se arbejdsdokumentet med basisoplysninger, tabel E 2. 
47 
revalueres kraftigt og løbende, som i 1995/96, er bekræftelsesperiodernes længde desuden 
af en vis betydning, idet de største positive afvigelser opretholdes i en længere periode. 
Omkostningerne ved de udløsende begivenheder, som vanskeligt kan nedbringes, hvis man 
vil undgå at forstyrre markederne, er af størrelsesordenen 100 mio. ECU om året. Dette 
resultat er unormalt højt, da der i tidsrummet 1995/96 ikke skete nogen udligning meltem 
de valutaer, der apprecieredes, og andre valutaer, som deprecieredes. Disse omkostningen 
kan ikke i øjeblikket anslås for 1998 og 1999. 
Fastfrysningen af LOK medfører omkostninger, der som følge af de udløsende begivenheder^ 
indtræder gradvist, og som til sidst når op på 185 mio. ECU. Denne fastfrysning indtil den \ 
1. januar 1999 påvirker også 2000-budgettet. 
Udgifterne til udligningsstøtten vil eventuelt blive lavere fra 1997 i betragtning af de 
devalueringer, der finder sted efter de væsentlige revalueringer, som har foranlediget støtten. 
Virkningen af disse devalueringer på størrelsen af de støttetrancher, som endnu ikke er 
tildelt, skal undersøges af Kommissionen efter forvaltningskomitéproceduren. 
Omkostningerne ved de agromonetære 
begivenheder 1995/96 1996 1997 1998 1999 
A - Faktisk anvendte ordninger 
Fastfrysning af LOK 
Udligningsstøtte 
Franchise 
Udløsende begivenheder 
I ALT (mio. ECU) 111 
201 
817 
107 
1 236 180 
141 
890 
104 
1 315 185 
70 
916 
-
1 171 
B - Teoretiske resultater ved anvendelse af artikel 7 og 8 
i forordning (EØF) nr. 3813/92 
Forhøjelse af støtte (artikel 7) 
Udligningsstøtte (artikel 8) 
Franchise 
Udløsende begivenheder 
I ALT (mio. ECU) 653 
0 
823 
117 
1 593 2 812 
201 
953 
104 
4 070 2 932 
138 
983 
-
4 053 185 
2 
913 
-
1 100 
1 100 
70 
979 
-
3 981 
48 
Ved en opdeling af FTÆB 96 på de enkelte medlemsstater ses det, at Sverige har opnået den 
største fordel af den agromonetære ordning med en stigning på 11,2% i SEK. Dette er et 
resultat af virkningerne af franchisen og af de udløsende begivenheder i en konjunktur med en 
kraftig monetær appreciering. I fremtiden vil Sverige stadig, også selv om disse virkninger 
forsvinder, drage betydelig fordel af ordningen takket være fastfrysningen af LOK, som vil 
kunne mærkes fra 1997. 
Italien var det land, der havde næststørst fordel af ordningen i 1996 med en forøgelse af de 
pågældende EU-udgifter på 5,6%. Det er dog langtfra sikkert, at dette resultat, som hænger 
sammen med apprecieringen af ITL i den undersøgte periode, vil kunne opretholdes i fremtiden. 
Derefter følger med en stigning på 4,7% til 3,8% i de pågældende EU-udgifter de 
medlemsstater, hvis LOK blev fastfrosset i juni og juli 1995. For disse medlemsstaters 
vedkommende har den monetære konjunktur svækket virkningerne af franchisen, men dette vil 
kunne ændre sig i fremtiden. 
For at vurdere virkningen af Rådets beslutninger af juni 1995, dvs. fastfrysningen af LOK og 
ydelsen af udligningsstøtte i stedet for at anvende artikel 7 og 8 i forordning (EØF) nr. 3813/92, 
er der foretaget et skøn over, hvad omkostningerne i forbindelse med den agromonetære ordning 
ville have været, hvis disse beslutninger ikke var blevet truffet. Heraf fremgår, at den opnåede 
besparelse andrager ca. 360 mio. ECU i 1996, 2 750 mio. ECU i 1997 og næsten 8 900 mio. 
ECU over 4 år. 
Disse enorme omkostninger ved anvendelse af artikel 7 og 8 i forordning (EØF) nr. 3813/92 
ville hovedsageligt skyldes opretholdelsen af hektarstøttens størrelse i svenske kroner (+ 10% 
forhøjelse i ECU). Hvis artikel 7 af en eller anden grund kun blev anvendt for de væsentlige 
revalueringer i juni eller juli 1995, ville omkostningerne i 1996 have været de samme som dem, 
der rent faktisk er opstået, medens de ville være steget med næsten 700 mio. ECU i 1997 og 
med næsten 2 500 mio. ECU over de fire år 1996-1999. 
49 

ISSN 0254-1459 
KOM(96) 636 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 01 09 03 
Katalognummer : CB-CO-96-633-DA-C 
ISBN 92-78-12918-6 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
5o