Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Landbrugsaspekterne af Kommissionens meddelelse "Agenda 2000"« (98/C 73/21)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 2. oktober 1997 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om »Landbrugsaspekterne af Kommissionens meddelelse "Agenda 2000"«.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU' Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede Jean Paul Bastian til ordfører og Hans Joachim Wilms til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. november 1997.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 350. plenarforsamling af 10. og 11. december 1997, mødet den 10. december 1997, med 93 stemmer for, 23 imod og 9 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Forslagene til en reform af de fælles markedsordninger for markafgrøder, oksekød og mælk kommer på et tidspunkt, hvor landbruget er karakteriseret ved:

- en forventet vækst i verdensbefolkningen på 1 mia. mennesker i de kommende 10 år og en stigning i den betalingsdygtige fødevareefterspørgsel (især i Asien),

- genoptagelsen i år 2000 af forhandlingerne om liberaliseringen af de internationale landbrugsmarkeder inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen (WTO), i overensstemmelse med Uruguay-rundeaftalerne,

- EU's sandsynlige udvidelse med de central- og østeuropæiske lande og Cypern,

- videreførelsen af Euro-Middelhavspartnerskabet med landene i den sydlige del af Middelhavet (især gennem oprettelsen af en frihandelszone med disse lande i 2010), der er vigtig for såvel udviklingen og stabiliteten i dette området som for EU-middelhavsprodukternes fremtid.

1.2. Med Agenda 2000 slår Kommissionen et slag for at få EU-landbrugets konkurrenceevne forbedret, således »at EU-producenterne kan drage fuld fordel af den positive udvikling på verdensmarkedet« (). Kommissionen foreslår følgelig, »at 1992-reformen videreudvikles og udvides ved yderligere omlægninger fra prisstøtte til direkte betalinger, og at der udvikles en sammenhængende politik for landdistrikterne som ledsageforanstaltning til denne proces« ().

2. Generel vurdering

2.1. ØSU udtrykker tilfredshed med Kommissionens fremlæggelse af »Agenda 2000«, der skal tjene som grundlag for en omfattende debat. EU, dets landmænd og landmændene i de central- og østeuropæiske ansøgerlande har brug for at få klarhed om den fremtidige fælles landbrugspolitik.

2.1.1. ØSU mener, at man med landbrugsdelen i »Agenda 2000« har et detaljeret grundlag for at kunne fortsætte drøftelserne om den fælles landbrugspolitiks videre udvikling og træffe passende beslutninger. Enhver beslutning, der træffes, skal bidrage til at fastlægge, hvorledes den fremtidige landbrugspolitik skal aftegne sig, og må nødvendigvis tage højde for de fremtidige udviklinger, som opridses i punkt 1.1, samt den virkning, som disse kan få for det europæiske landbrug.

2.2. ØSU godkender generelt de mål, der med »Agenda 2000« er opstillet for den fremtidige fælles landbrugspolitik, men understreger dog, at der er mange åbne spørgsmål med hensyn til, hvordan de skal nås, og fremsætter følgelig nogle kritiske bemærkninger.

2.2.1. Kommissionen opstiller en række »politiske« mål () for den fremtidige fælles landbrugspolitik: øget konkurrenceevne internt og eksternt for EU's landbrug (navnlig med henblik på de kommende WTO-forhandlinger), fødevarekvalitet og fødevaresikkerhed for forbrugerne, en rimelig levestandard for landbrugsbefolkningen og stabile landbrugsindkomster, integrering af miljømål i den fælles landbrugspolitik, fremme af et bæredygtigt landbrug og vedvarende energikilder, alternative indkomstmuligheder for landmændene og deres familier, forenkling af EU-lovgivningen (navnlig med henblik på de central- og østeuropæiske landes tiltrædelse).

2.2.2. ØSU understreger, at det også frem over skal være Rom-traktaten, der fastsætter de grundlæggende mål for den fælles landbrugspolitik. ØSU støtter generelt de mål, der er opstillet i Agenda 2000, og som efter dets mening ikke bør rangordnes, da hvert enkelt mål er af stor betydning. ØSU beklager imidlertid, at Kommissionen ikke har fremhævet to aspekter af landbrugspolitikken, som det selv finder uhyre vigtige:

- fremme af arealudnyttelse under hensyntagen til de regionale særtræk samt til den fælles landbrugspolitiks konsekvenser for forsynings- og forædlingsindustrien, hvis betydning for udvikling af landdistrikterne, ØSU skal minde om, især bør man fremme producenternes erhvervsmæssige organisering samt føre en egentlig politik for forarbejdning og markedsføring i disse områder. Konkret drejer det sig om at fremme en mere jævn spredning af landbrugsvirksomhed og den dertil knyttede industri gennem en mere retfærdig geografisk og social fordeling af udviklings- og beskæftigelsesmulighederne, med særlig vægt på landdistrikterne, og hensyntagen til landbrugspolitikkens indvirkning på de enkelte delsektorer og på indkomstfordelingen,

- overvågning af beskæftigelsessituationen i landbruget i forsynings- og forædlingsindustrien samt i landdistrikterne for at undgå en forværring, idet en indsats for beskæftigelsen jo er en prioritet i EU.

2.2.3. ØSU mener, at EU og medlemsstaterne - ikke mindst af hensyn til beskæftigelsen - må gøre alt for yderligere at forbedre landbrugets produktivitet og konkurrenceevne ved at tilskynde unge landmænd til at gå ind i erhvervet og ved at fremme etableringen af arbejdspladser for faglærte i forsynings- og forædlingsindustrien samt i håndværkssektoren.

2.2.3.1. For at nå ovennævnte mål (forbedring af landbrugets produktivitet og konkurrenceevne, tilskyndelse til unge landmænd til at gå ind i erhvervet og beskæftigelsesfremme) må der efter ØSU's mening iværksættes de nødvendige foranstaltninger til at fremme oprettelsen af kooperativer samt til at støtte de allerede eksisterende. Landbrugskooperativer spiller nemlig en vigtig rolle for den økonomiske aktivitet i landdistrikterne og i forbindelse med den værditilvækst, de bibringer landbrugsprodukterne via den direkte afsætning på markederne. Dette udgør den bedste garanti for landbrugsindkomsterne og følgelig for beskæftigelsen og den fysiske planlægning.

2.2.3.2. Landbruget bør desuden fortsat fungere som drivkraften i økonomien i landdistrikterne (ved at styrke forholdet mellem forsynings- og forarbejdningsindustrien og mellem job i landbrugs-, håndværks- og industrisektoren). ØSU mener, at det er den måde, hvorpå landbruget kan bidrage til at få stabiliseret befolknings tallet i EU's landdistrikter i det kommende tiår.

2.2.3.3. ØSU er klar over, at situationen er en anden i de central- og østeuropæiske lande, idet disse står over for en voldsom underbeskæftigelse i landbruget. ØSU er yderst foruroliget over den måde, hvorpå de »sociale spørgsmål« behandles i disse lande i forbindelse med moderniseringen af landbruget. EU bør være mere opmærksom på dette problem såvel i »før-tiltrædelsesfasen« som efter tiltrædelsen.

2.2.4. ØSU er i tvivl om, hvorvidt man med den budgetramme, Kommissionen foreslår, vil kunne konsolidere de eksisterende fælles politikker i et udvidet EU.

2.2.4.1. Hvad angår strukturfondene og den sociale og økonomiske samhørighedspolitik kan den budgetforhøjelse, Kommissionen foreslår, forekomme utilstrækkelig, især i betragtning af de enorme finansieringsbehov, ansøgerlandene har i forbindelse med omstruktureringen og moderniseringen af deres økonomi, navnlig landbrugs- og levnedsmiddelsektoren.

2.2.4.2. Hvad landbrugspolitikken angår frygter ØSU, at EU ikke kan nå målsætningen om »stabile« landbrugsindkomster med de foranstaltninger, Kommissionen foreslår i Agenda 2000. ØSU beklager, at Kommissionen ikke - som i forbindelse med udviklingen af markederne - har forelagt nogen undersøgelse af de konsekvenser, som dens forslag kan få for udviklingen i landbrugernes indkomster og dermed for landbrugets fremtidige strukturelle udvikling samt for forbrugerne.

2.2.5. Endelig er ØSU ikke sikker på, om Kommissionen har foretaget en tilstrækkelig vurdering af, hvilke konsekvenser overgangen til Den Europæiske og Monetære Unions (ØMU'ens) tredje fase og til den fælles mønt vil få for den europæiske økonomi; som arbejdshypotese har den nemlig opereret med en gennemsnitlig økonomisk vækst på 2,5 % i EU i perioden 2000-2006. ØSU ville gerne vide, i hvilket omfang de finansielle overslag, især for EUGFL-Garantisektionen, vil blive bragt i fare, hvis væksten bliver på under 2,5 % (jf. 5.1). ØSU tillægger ligeledes udviklingen i den agro-monetære ordning under ØMU'ens tredje fase stor betydning og vil nøje studere de forslag, Kommissionen skal fremlægge på dette område.

2.2.6. ØSU kræver, at der i overvejelserne over den fremtidige fælles landbrugspolitik tages hensyn til alle disse spørgsmål. Det er vigtigt, at EU med debatten om Agenda 2000 som udgangspunkt sikrer bredest mulig opbakning bag de fremtidige retningslinjer for den fælles landbrugspolitik, dels for at reformere den fælles landbrugspolitik, dels for at forsvare den fælles landbrugspolitiks målsætninger og instrumenter under de næste internationale handelsforhandlinger.

2.3. Efter ØSU's mening er det selve EU's landbrugsidentitet, der står på spil - en identitet, der omfatter produktion af sunde kvalitetslevnedsmidler (egnstypisk produktion må vies en særlig opmærksomhed, da den er vigtig for den fysiske planlægning og beskæftigelsen), hensyn til miljøet samt livskraftige landdistrikter.

2.3.1. ØSU mener, at EU bør fastholde sin multifunktionelle strategi for landbruget ved den næste landbrugsreform. I Europa har landbruget ikke blot til opgave at fremstille sunde kvalitetsprodukter til konsum og til andre formål. Det spiller ligeledes en vigtig rolle for arealudnyttelsen og den fysiske planlægning og er en afgørende forudsætning for den økonomiske og sociale udvikling i landdistrikterne samt bevarelsen af de naturlige ressourcer og landskaber.

2.3.2. I den sammenhæng er den fælles landbrugspolitik først og fremmest et instrument for forvaltning af landbrugs- og levnedsmiddelmarkeder. Men den har betydelige sociale, miljømæssige og arealudnyttelsesmæssige konsekvenser. Og det er netop det særlige ved EU's landbrugspolitik, at den søger at dække alle disse områder. For at landbrugspolitikkens image kan blive styrket på den internationale scene, ønsker ØSU, at EU fastholder sin landbrugspolitiske strategi og fremhæver betydningen af det arbejde, der gøres i Europa for at opfylde forbrugernes og borgernes forventninger til landbruget.

2.3.3. Eftersom de ligevægte, der danner grundlaget for den fælles landbrugspolitik, er komplekse og skrøbelige, ser ØSU desuden gerne, at den kommende reform bliver en global reform. Den bør omfatte alle sektorer og ikke blot dem, som Kommissionen fremsætter forslag til i »Agenda 2000« (jf. 3.5).

2.3.4. Alle de bemærkninger og forslag, ØSU fremsætter i nærværende udtalelse, sker ud fra ønsket om at fremme et sådant alsidigt landbrug i EU.

3. Bemærkninger til de enkelte produktionssektorer

Forslagene i »Agenda 2000« bør analyseres ud fra prognoserne for udviklingen på landbrugsmarkederne i perioden 2000-2006, som Kommissionen fremlagde i sin rapport til Rådet (landbrugsministrene) »Den Fælles Landbrugspolitik år 2000«, den 21. og 22. april 1997 (jf. bilag 2) ().

3.1. Korn

3.1.1. Kommissionen foreslår en 20 % nedsættelse af interventionsprisen for korn i en enkelt etape til 95,35 ecu/t (i år 2000) for at konsolidere det indre marked og være i stand til at deltage i den ventede ekspansion af verdensmarkedet.

3.1.1.1. Prisnedsættelsen vil (delvis) blive opvejet af en ikke-afgrødespecifik arealstøtte på 66 ecu/t (). Kommissionen foreslår at nedsætte denne støtte, hvis markedspriserne opretholdes på et højere niveau end »forudset på nuværende tidspunkt« (). ØSU vil gerne have at vide, hvorledes Kommissionens prognoser ser ud på dette område. Det ønsker ligeledes at få kendskab til, hvordan Kommissionens analyse ville se ud, hvis situationen var omvendt, dvs. hvis markedspriserne falder til under niveauet for den foreslåede støtte (dvs. 95 ecu/t).

3.1.2. ØSU mener, at den fælles markedsordning for korn i 2006 skal sikre at:

- EU sættes i stand til at eksportere til de internationale markeder, idet anvendelsen af restitutioner begrænses,

- braklægning så vidt muligt undgås,

- de europæiske landmænd beskyttes mod usikre verdensmarkedspriser.

3.1.3. For at opfylde disse tre betingelser er det efter ØSU's mening ikke nødvendigt at sætte interventionsprisen for korn ned med hele 20 %. Den nye interventionspris vil komme til at ligge for langt under den gennemsnitlige kornpris på verdensmarkedet (ca. 125 ecu/t () for »red soft winter« i perioden 1991-1996). De nuværende mekanismer under den fælles markedsordning vil kun blive anvendt i de tilfælde hvor der optræder kraftige prisfald (hvor interventionsordningen vil fungere som et »sikkerhedsnet«). I så fald må landmændene og hele landbrugssektoren lære at gardere sig mod usikre verdensmarkedspriser uden den daglige beskyttelse fra den fælles markedsordning.

3.1.4. Selv om Kommissionen mener, at verdensmarkedspriserne på korn som hovedregel bør ligge over de nye interventionspriser, mener ØSU, at det vil være for farligt for EU at acceptere en total afskaffelse af korneksportsubsidier under de kommende WTO-forhandlinger. Mht. konkurrenceevnen på verdensmarkedet kunne fordelen ved at nedsætte EU's interventionspris således blive begrænset af et fald i valutakursen hos den største konkurrent, USA. ØSU understreger derfor, at EU fortsat må have et spillerum mht. den mængde korn, der kan eksporteres med restitutioner, og opnå et samlet loft for den tilladte mængde for alle kornafgrøder under ét ().

3.1.5. Kommissionen foreslår endvidere at afskaffe støtten til korn til ensilering, hovedsagelig majs. Man bør nøje undersøge, hvilke virkninger støttens afskaffelse vil få for oksekødssektorens konkurrenceevne og for majssektoren som helhed. ØSU anmoder derfor Kommissionen om at foretage en grundig analyse af følgevirkninger af forslaget om majs til ensilering.

3.1.6. Endelig udtrykker ØSU tilfredshed med Kommissionens forslag vedrørende braklægning. Det håber, at de lovende udsigter på de internationale markeder vil overflødiggøre EU's braklægningsbehov, men understreger dog, at braklægning bør fastholdes som produktionsstyringsinstrument. I den forbindelse og i betragtning af den sammenhæng, der er mellem udviklingen af visse agro-industrielle produkter og braklægning, opfordrer ØSU Kommissionen til at udarbejde et særligt program for flerårig non-food produktion for at fremme anvendelse af biomasse til energiudvinding og som råstof i industrien for at sikre arbejdspladser i landdistrikterne og reducere CO2-emissionerne.

3.2. Oliefrø og proteinafgrøder

3.2.1. Kommissionens forslag om at indføre en ikke-afgrødespecifik arealstøtte på 66 ecu/t er i realiteten ensbetydende med at skære kraftigt ned på den nuværende støtteordning for oliefrø og for proteinafgrøder (hvortil der dog vil blive ydet en tillægsstøtte på 6,5 ecu/t).

3.2.1.1. Kommissionen tilstræber således angiveligt at forenkle lovgivningen, at gøre støtten uafhængig af sædskifte samt at gøre den »grøn« i henseende til »boksene« i Uruguay-rundens landbrugsaftale.

3.2.1.2. Efter ØSU's mening fratager forslaget imidlertid EU et instrument til styring af produktionen: med de samme omkostninger som til korn og et lavere udbytte bliver det mindre fordelagtigt (ens præmieniveau) () at avle oliefrø og proteinafgrøder end korn i EU.

3.2.2. Hvis Kommissionens forslag bliver gennemført i deres nuværende form, forventer ØSU en kraftig tilbagegang i oliefrø- og proteinafgrødearealet i EU, selv om EU's selvforsyningsgrad kun ligger på 50 % for vegetabilske olier og på 20 % for oliekager. Kommissionens forslag vil således anfægte en af EU's grundlæggende strategier, som blev vedtaget for 25 år siden i forbindelse med den amerikanske sojaembargo, nemlig at fremme produktionen af oliefrø og proteinafgrøder i Europa. ØSU minder om, at nogle store internationale producenter af oliefrø og proteinafgrøder (såsom Brasilien og Argentina) lægger eksportafgifter på disse produkter og således vanskeliggør forsyningen af EU-markedet.

3.2.3. Eftersom oliefrø- og proteinafgrødepriserne allerede svarer til verdensmarkedspriserne, er det hverken presserende eller nødvendigt at foretage den gennemgribende reform, Kommissionen foreslår for denne sektor, samtidig med reformen af kornordningen (medmindre de budgetbesparelser, der således kan opnås inden for sektoren for oliefrø og proteinafgrøder er et mål i sig selv). De forventede fordele derved (forenkling, en »de facto« afvikling af »Blair House«-aftalen) synes slet ikke at stå mål med de forudselige konsekvenser af denne reform. ØSU ser noget paradoksalt i at ville frigøre sig fra »Blair House«, som begrænser udvidelsen af oliefrøarealet i EU, for i sidste instans at nå frem til en mindskelse af dette areal.

3.2.4. ØSU mener, at oliefrø- og proteinafgrødeproduktionen i perioden 2000-2006 fortsat bør være genstand for en »positiv diskriminering« i forhold til korn for ikke at bringe en hel sektors fremtid i fare.

3.2.4.1. I den forbindelse foreslår ØSU at indføre en tillægsstøtte, som vil modvirke en storstilet omlægning fra oliefrø og proteinafgrøder til korn og sikre en ligevægt mellem produktionen af disse afgrøder (og følgelig en tilstrækkelig selvforsyningsgrad for oliefrø og proteinafgrøder). Denne tillægsstøtte, der kunne ydes enten som en sædskiftestøtte eller som støtte til underskudsproduktion, (bl.a oliefrø og proteinafgrøder) bør udformes, således at EU kan blive frigjort fra Blair House-begrænsningen og forberede optagelsen af de central- og østeuropæiske lande, som har et yderst gunstigt potentiale for oliefrøproduktion. Eftersom den østeuropæiske oliefrøproduktion supplerer EU's, giver konkurrencen mellem de østeuropæiske produkter og EU's ikke anledning til bekymring.

3.3. Oksekød

3.3.1. Kommissionen foreslår en gradvis nedsættelse af »den effektive markedsstøtte« () på 30 %, fra 2 780 ecu/t til 1 950 ecu/t i løbet af perioden 2000-2002. Som kompensation herfor vil den årlige støtte pr. kreatur gradvis blive forhøjet (og nå op på 245 ecu for ammekøer, 368 ecu for tyre, 232 for stude og 70 ecu for malkekøer).

3.3.2. Som Kommissionen selv forklarer det i sin rapport »Den Fælles Landbrugspolitik år 2000« (), vil EU's oksekødpris (1 950 ecu/t) fortsat ligge under den forventede pris på amerikansk oksekød i år 2000 (2 125 ecu/t). Den vil imidlertid fortsat ligge over den forventede pris på australsk oksekød (1 738 ecu/t) og endnu højere end prisen i Argentina.

3.3.3. Selv i tilfælde af en kraftig nedsættelse af interventionsprisen vil EU derfor efter ØSU's mening ikke først og fremmest kunne satse på eksport for at rette op på den kraftige uligevægt, der ventes at opstå på oksekødmarkedet i 2006. EU vil mere eller mindre kunne fastholde sine andele på eksportmarkedet og erobre yderligere andele med kød med stor værditilvækst.

3.3.4. ØSU mener, at den foreslåede strategi med en nedsættelse af de EU-institutionelle priser til verdensmarkedsprisniveau ikke tager tilstrækkeligt hensyn til den særlige rolle, som kvægavl spiller for kvaliteten, sporbarheden, beskæftigelsen, arealudnyttelsen og den økonomiske dynamik i visse landdistrikter i Europa. EU må hellere primært satse på at gøre det indre marked mere stabilt i henseende til udbud og pris (dvs. stabile indkomster for producenterne), samtidig med at det sikrer den produktion, der er nødvendig for at opretholde de traditionelle eksportmarkeder (f.eks. Nordafrika, Mellemøsten, de central- og østeuropæiske lande og Rusland).

3.3.5. EU står derfor over for den vanskelige opgave at finde et kompromis mellem foranstaltninger til mængdemæssig regulering af produktionen og en nedsættelse af de institutionelle priser.

3.3.6. Efter ØSU's mening er en vis nedsættelse af den institutionelle pris utvivlsomt påkrævet for at fremme oksekødforbruget og for at mindske priskonkurrenceforskellen mellem rødt kød og hvidt kød (svinekød, fjerkrækød), der vil vokse ved en nedsættelse af kornprisen. Nedsættelsen kunne gradueres efter kødtype. ØSU finder det nødvendigt, at Kommissionen fremlægger en analyse af konsekvenserne af en kornprisnedsættelse for oksekød (samt for fårekød).

3.3.7. ØSU er modstander af at afskaffe intervention for i stedet at indføre støtte til privat oplagring. Dette forslag er yderst følsomt, da der i 2000-2006 forventes at opstå en uligevægt på oksekødmarkedet (jf. bilag 1), hvis skrøbelighed den nylige BSE-krise har påvist.

3.3.8. Kommissionens forslag bør tage hensyn til de regionale særtræk

3.3.8.1. ØSU anmoder om, at der ved den kommende reform af den fælles markedsordning for oksekød tages hensyn til de regionale særtræk og de forskellige produktionssystemer i EU.

3.3.8.2. I nogle EU-regioner foregår der således en mere ekstensiv form for kvægavl, især i regioner med fedekalveproduktion. I tilfælde af en prisnedsættelse under den ordning, Kommissionen foreslår, vil forhøjelsen af kompensationen imidlertid hovedsagelig vedrøre den særlige præmie, der ydes til handyr, og som i overvejende grad går til producenter med en mere intensiv produktion. En prisnedsættelse vil derfor gå hårdt ud over de undervægtige fedekalve samt avls- og slagtekvier, idet der ikke vil blive ydet nogen særlig kompensation, og denne sektor vil dermed ende i en blindgyde.

3.3.8.3. ØSU minder om, at nogle medlemsstater har krævet øget hensyntagen til arealer eller til andre kriterier som grundlag for udligningsbetalinger i forbindelse med yderligere prisnedsættelser. På den baggrund må man spørge, om Kommissionen nærmere har undersøgt konsekvenserne af at indføre arealpræmier, og hvordan det kan være, at disse konsekvenser ikke er behandlet i Agenda 2000.

3.4. Mælk

3.4.1. Kommissionen foreslår at forlænge kvoteordningen til 2006. For ikke at give mælkeproducenterne indtryk af, »at det nuværende system med sin iboende usmidighed, kan vare evigt«, foreslår den at gøre den fælles markedsordning mere »fleksibel« () ved at nedsætte den institutionelle pris for mælk med 10 % i løbet af perioden og ved at indføre en ny årlig støtte for malkekøer på 145 ecu som kompensation for prisnedsættelsen (ud over den nye støtte på 70 ecu pr. malkeko i oksekødsektoren). Kommissionen mener, at denne smidighed vil være tilstrækkelig, til at EU kan eksportere i perioden 2000-2006 og samtidig overholde GATT-forpligtelserne.

3.4.2. ØSU mener, at Kommissionens forslag ikke gør det muligt at opstille klare perspektiver for denne sektor. Med dette forslag kan der ikke:

- skabes klarhed om den fremtidige mælkekvoteordning (hvor der tages hensyn til de vanskeligheder, deres fordeling mellem medlemsstaterne rejser),

- ske en mindskelse af presset for superafgiften,

- foretages en reel og varig åbning over for verdensmarkedet,

- eller tages hensyn til situationen i de ugunstigt stillede regioner.

3.4.2.1. Kommissionens forslag stiller følgelig de europæiske producenter i en usikker situation, løser ikke reelt de vanskeligheder, mælkesektoren står overfor, og giver ikke de central- og østeuropæiske lande et kraftigt signal om, hvorledes den fælles markedsordning, som de på længere sigt omfattes af, vil komme til at se ud.

3.4.3. ØSU anmoder Kommissionen om at fremsætte et mere ambitiøst forslag. Det nye forslag skal tage sigte på i højere grad og eftertrykkeligt at styrke sektorens konkurrenceevne i forhold til de internationale markeder, stabilisere producenternes indkomst samt sikre, at der fortsat kan produceres mælk overalt i EU (især i ugunstigt stillede områder og i bjergegne, hvor mælkeproduktionen er så vigtig).

3.5. Middelhavsprodukter

3.5.1. ØSU beklager, at fremtiden for disse produkter (tobak, olivenolie, ris, havebrugsprodukter, frugt og grøntsager samt vin) ikke underkastes en egentlig analyse i »Agenda 2000«. Kommissionen henviser blot til tidligere rapporter eller til kommende reformforslag. Hermed udelukker den ca. 40 % af EU's slutproduktion fra sine overvejelser om den fremtidige fælles landbrugspolitik. ØSU anmoder Kommissionen om at supplere »Agenda 2000« med forslag vedrørende disse sektorer. Dette er særlig vigtigt for at nå Agenda 2000's mål om at forbedre miljøet og udviklingen i landdistrikterne, idet landbruget har stor betydning for opretholdelse af miljøet, for bevarelsen af landdistrikterne og for skabelse af arbejdspladser.

3.5.2. ØSU minder om de pågældende produkters betydning for EU i henseende til beskæftigelsen, landskabsbevarelse og livsstil og henviser til de forskellige udtalelser, det har afgivet herom, bl.a. udtalelserne om den fremtidig fællesskabspolitik for frugt og grøntsager (), om reformen af den fælles markedsordning for vin () og om de forskellige valgmuligheder i forbindelse med en reform af den fælles markedsordning for oliven og olivenolie ().

3.6. Produktionen i regioner med ekstreme klimaforhold

3.6.1. ØSU tænker især på produktionen i de nordlige regioner, der er karakteriseret ved permanente klimatiske ulemper såsom korte vækst- og græsningsperioder, hårde vintre og frost i jorden. Lange afstande og spredte jordlodder begrænser mulighederne for en tilpasning af strukturerne. Disse faktorer medfører høje omkostninger i forhold til udbytteniveauet. Med de nedsættelser, Kommissionen foreslår, vil de priser, der så kan opnås på markedet, ikke kunne dække de variable omkostninger, hvilket vil hæmme produktionslysten.

3.6.2. ØSU understreger, at landbrugsproduktionen er rygraden i økonomien i landdistrikterne i EU's nordlige lande. Den foreslåede prisnedsættelse vil bringe opretholdelsen af et bæredygtigt landbrug i disse regioner i fare.

3.6.3. ØSU opfordrer til, at der tages passende skridt til at fastholde en tilstrækkelig produktionslyst i de nordlige regioner (samt i de sydlige regioner med ekstreme klimatiske forhold. Især bør man gennemføre ØSU's forslag under hensyntagen til de regionale særtræk, der gør sig gældende inden for de forskellige produktionssektorer i landbruget.

4. Bemærkninger til strategien for forberedelsen af WTO-forhandlingerne og for udvidelsen med de central- og østeuropæiske lande

4.1. Forberedelsen af WTO-forhandlingerne

4.1.1. Et af formålene med Kommissionens forslag er at mindske den GATT-binding, EU er underlagt (jf. bilag 3) og forberede de kommende WTO-forhandlinger.

4.1.2. ØSU bemærker, at det vil være i EU's interesse at undgå at lægge sig i en ren forsvarsstilling under den næste WTO-forhandlingsrunde. Det er ligeledes af afgørende betydning for bedømmelsen af forslagene i Agenda 2000's landbrugsdel, at de foreslåede direkte betalinger for perioden 2000-2006 ikke anfægtes under disse forhandlinger.

4.1.3. ØSU minder om, at EU allerede er det mest åbne marked i verdenen og opfordrer EU til ikke at give afkald på den nødvendige beskyttelse udadtil og til at sikre, at dets sundheds- og kvalitetsnormer bliver nøje respekteret under de kommende WTO-forhandlinger. ØSU minder om, hvor meget der står på spil, når der under de kommende internationale forhandlinger skal tales om eksempelvis mærkning af levnedsmidler, genmanipulerede organismer eller hormoner. ØSU mener, at EU bør fremme anerkendelse af levnedsmiddel- og sundhedsnormer på internationalt plan. ØSU er enig med Kommissionen i behovet for at indføre verdensomspændende miljømæssige og sociale normer samt at tage større hensyn til forbrugerne.

4.2. Forberedelse af udvidelsen med de central- og østeuropæiske lande

4.2.1. Nærværende udtalelse omhandler kun landbrugsaspekterne af de central- og østeuropæiske landes tiltrædelse. EU's strategi over for disse lande behandles i en generel udtalelse fra ØSU om »Agenda 2000« ().

4.2.2. Udvidelsen med de central- og østeuropæiske lande vil få en begrænset indvirkning på den fælles landbrugspolitik i perioden 2000-2006.

4.2.3. Den analyse, Kommissionen foretager i »Agenda 2000«, underbygger ØSU's udtalelse om »Følgerne for den fælles landbrugspolitik af de central- og østeuropæiske landes tiltrædelse« (). Eftersom landbruget i disse lande er kommet langsommere i gang, end Kommissionen oprindelig forudså i 1995, vil deres eventuelle produktionsoverskud kun få en marginal indvirkning på overskuddet i EU-15 i den periode, »Agenda 2000« omhandler (jf. bilag 1). ØSU mener, at det vil blive nødvendigt med overgangsperioder, før den fælles landbrugspolitik kan overtages fuldt ud. Dette er mere for at beskytte dem mod konkurrencen fra bedrifter i EU-15 og sætte dem i stand til at omstrukturere deres landbrug end det modsatte. De budgetmæssige konsekvenser af de første nye medlemslande vil efter sektions mening følgelig blive minimale for EUGFL-Garantisektionen (mellem 1,1 og 1,4 mia. ecu om året ifølge Kommissionen; de central- og østeuropæiske lande vil nemlig ikke modtage udligningsbeløb, eftersom deres priser må ventes at stige efter udvidelsen).

4.2.4. Den før-tiltrædelsesstrategi, Kommissionen foreslår, er passende.

4.2.5. ØSU mener, at de central- og østeuropæiske lande har mere brug for strukturmidler til at omstille deres produktionsapparat og modernisere deres forarbejdningsvirksomheder og afsætningskanaler end for prisstøtte eller direkte indkomststøtte. Forslagene om at forny PHARE-programmet (med fokus på uddannelse), indføre en »før-tiltrædelsesstøtte« til landbruget på 500 mio. ecu om året og en generel »før-tiltrædelsesstøtte« fra strukturfondene på 1 mia. ecu om året () egner sig til at forberede optagelsen i EU.

4.2.6. Til gengæld sætter ØSU spørgsmålstegn ved den andel af strukturfondsmidlerne, Kommissionen ønsker at øremærke til de central- og østeuropæiske lande, der optages i EU mellem 2000 og 2006 (jf. 7.6.2). De midler, Kommissionen foreslår, kan forekomme utilstrækkelige i lyset af disse landes finansieringsbehov.

4.2.7. Overtagelsen af gældende fællesskabsret er et delikat spørgsmål.

4.2.8. ØSU udleder af »Agenda 2000«, at Kommissionen stadig satser på »big bang«-strategien (det indre marked udvides øjeblikkeligt til at omfatte østlandene). Dette forudsætter, at prisforskellene mellem de central- og østeuropæiske lande og EU-15 vil være forsvundet, hvilket Kommissionens forslag også lægger op til. I 2006 vil der dog sandsynligvis stadigvæk være prisforskelle på sukker og mælk og mejeriprodukter (eventuelt også på oksekød). Denne situation rejser en del spørgsmål. Vil de nye medlemslande i så fald nyde godt af interventionsmekanismerne? Vil EU være nødt til i en overgangsperiode at give undtagelser for reglerne for det indre marked? ØSU har allerede udtalt sig herom i ovennævnte udtalelse. Det anmoder Kommissionen om at præcisere de nærmere bestemmelser for overgangsperioderne mellem tiltrædelse og fuldstændig overtagelse af fællesskabsretten i ansøgerlandene. ØSU mener bl.a., at mælkeproblemet må tages op til debat, så snart Kommissionen fremlægger konkrete forslag om mælkesektorens fremtid.

4.2.9. ØSU understreger betydningen af den bistand, der ydes de central- og østeuropæiske lande, såvel over PHARE-programmet som i form af den foreslåede før-tiltrædelsesstøtte, der skal forberede disse lande til realiteterne i EU, især mht. dyreplantesundhed og tilpasning til harmoniseringsdirektiverne på levnedsmiddelområdet. ØSU opfordrer Kommissionen til især at sørge for at den EU-støtte, der ydes til de central- og østeuropæiske lande, ikke fordrejer konkurrencevilkårene i den europæiske levnedsmiddelsektor.

4.2.10. Udvidelsen vil ikke rejse problemer for EU inden for fiskerisektoren.

4.2.11. ØSU bemærker, at østudvidelsen af EU ikke skulle give »alvorlige problemer« for den fælles fiskeripolitik. Det bifalder Kommissionens ønske om, at EU skal være særlig opmærksom på modernisering af fiskeriflåden i ansøgerlande med kystregioner samt på tilvejebringelse af de administrative strukturer, der er nødvendige for en vellykket overtagelse af den fælles fiskeripolitik. De central- og østeuropæiske lande vil på disse områder modtage teknisk bistand i førtiltrædelsesperioden for derefter at blive omfattet af strukturinterventioner.

4.2.12. ØSU mener, at omkostningerne ved at integrere det østeuropæiske landbrug bør specificeres klart i EU-budgettet.

5. Bemærkninger til Kommissionens budgetoverslag for den fælles landbrugspolitik

5.1. Kommissionen foreslår at fastholde den nuværende beregningsmetode for landbrugsretningslinjen. Den forventer en årlig vækst i EU's BNI på 2,5 % og en inflationsrate på 2 % om året.

5.2. ØSU finder det vigtigt, at EUGFL-Garantisektionen har kapacitet til at finansiere den foreslåede reform i et udvidet EU.

5.3. Den foreslåede reform af de fælles markedsordninger for EU-15 ventes ifølge Kommissionen at komme til at koste 4,3 mia. ecu i 2006. Udgifterne til integrering af de første nye medlemsstater vil højst ligge på 4,5 mia. ecu Kommissionen anslår, at »de nye foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne« og generelle foranstaltninger inden for fiskerisektoren vil komme til at koste EUGFL-Garantisektionen 2 mia. ecu om året. Der vil altså i alt blive tale om yderligere ca. 10,8 mia., som skal finansieres inden for landbrugsretningslinjen i 2006.

5.4. Ud fra sine fremskrivninger mener Kommissionen, at det med den nuværende udvikling i retningslinjen vil være muligt at finansiere disse merudgifter uden problemer. Den forudser sågar for hele perioden en margen i landbrugsudgifterne i forhold til retningslinjen (4 mia. ecu i 2006), som vil sætte EU i stand til at »imødegå usikkerhed på markedet og gøre det muligt at videreføre den fælles landbrugspolitik inden udløbet af den periode, det finansielle overslag vedrører«. Med det forbehold at Kommissionens tal () holder, er der grund til »budgetmæssig optimisme«. ØSU vil dog gerne vide, om pessimistiske hypoteser (f.eks. en årlig vækst på 1 % og 0 % inflation) vil kunne sætte spørgsmålstegn ved EU's evne til at overholde landbrugsretningslinjen. ØSU anmoder Kommissionen om at fremlægge en komplet finansiel undersøgelse desangående.

6. Bemærkninger til forslagene om støttelofter, -graduering og -betingelser

6.1. ØSU kan ikke tage stilling til spørgsmålet om støttelofter, -graduering og -betingelser, før der foreligger konkrete forslag fra Kommissionen.

6.2. ØSU afventer derfor sådanne forslag.

7. Bemærkninger til strukturpolitikken, udviklingen af landdistrikter og miljøydelser

7.1. Strukturpolitik

7.1.1. ØSU godkender Kommissionens forslag i »Agenda 2000«, for så vidt som de går ud på at effektivisere og afbureaukratisere strukturpolitikken og udviklingen af landdistrikterne. Udviklingen af landdistrikterne må også fremover være et vigtigt mål for alle strukturfondsforanstaltninger.

7.1.2. ØSU beklager, at Kommissionen i sine forslag nøjes med at udstikke de overordnede mål for strukturpolitikken uden at konkretisere, hvilke foranstaltninger den agter at foreslå. Kommissionens grundlæggende mål er naturligvis at forbedre EU-landbrugets konkurrenceevne, og ØSU finder det derfor strengt nødvendigt at have instrumenter til forbedring af produktionsstrukturen, produktkvaliteten og afsætningen, og sikre, at en effektiv produktion forliges med miljøhensyn og dyrevelfærd. I mange produktionsregioner er det næsten kun landbrugskooperativer, der er tilbage, fordi de drives som både plante- og kvægbrug. Derfor vil det efter ØSU's mening være ideelt at kanalisere strukturpolitikken gennem kooperativerne med det mål at fremtidssikre bedrifterne og udvikle deres økonomiske potentiale. Sigtet må være at udnytte de nye muligheder og på et sikrere grundlag tage de udfordringer op, som de kommende år bringer.

7.1.3. ØSU betragter forslagene som et nødvendigt, men utilstrækkeligt skridt til at mindske de regionale forskelle, støtte regioner, der gennemgår en økonomisk omstilling, og videreudvikle de menneskelige ressourcer i alle regioner, således som Kommissionens formand, Jacques Santer, nævnte det i sin tale for Europa-Parlamentet den 16. juli 1997 ved præsentationen af »Agenda 2000«.

7.1.4. Især vil reduktionen af målene fra syv til tre bidrage til den ønskede effektivisering af EU's strukturstøtte. ØSU antager, at den hidtidige indsats til fremme af landdistrikter (inden for mål 1, 5a, 5b og LEADER) vil blive videreført under det nye mål 1, 2 og LEADER.

7.1.5. I den forbindelse påpeger ØSU, at der ikke er en tilstrækkelig førtidspensioneringsordning for landbrugsmedhjælpere. Ordningen bør indbygges som et led i Kommissionens plan om at afbøde virkningerne af de mange strukturændringer, der foregår hele tiden inden for landbruget.

7.2. Strukturstøtte-budgettet

7.2.1. Med det planlagte budget for strukturstøtte (230 mia. ecu i perioden 2000-2006 for de nuværende 15 medlemsstater) vil der gennem en geografisk tilpasning af støttemidlerne kunne ydes et bedre bidrag til strukturfremme i ugunstigt stillede regioner, herunder de perifære nordlige regioner.

7.3. Mål 1- og mål 2-områder

7.3.1. ØSU bifalder især Kommissionens forslag om ud over de hidtidige kriterier at opstille et kriterium, hvorefter regioner med særlig høj arbejdsløshed gøres støtteberettigede. ØSU anmoder Kommissionen om snarest muligt at give en nærmere præcisering af, hvilke regioner der fremover vil kunne nyde godt af mål 1- og mål 2-støtten, samt oplyse, hvad der vil ske med de »særlige ordninger«, der blev indført for de meget tyndt befolkede, nordligste regioner.

7.3.1.1. ØSU bifalder Kommissionens forslag om at indføre en overgangsordning for de områder, som ikke længere vil kunne modtage støtte, hvor der tages højde for de særlige forhold, der gør sig gældende i disse områder. Endvidere skal det sikres, at resultaterne fra den hidtil ydede strukturhjælp ikke går tabt.

7.3.1.2. Der foreligger imidlertid endnu ingen konkrete forslag til, hvorledes en sådan overgangsordning kunne finansieres, og ØSU anmoder derfor Kommissionen om snarest at præcisere de pågældende områder samt at fremlægge passende forslag, således at man kan få drøftet de konkrete overgangsforanstaltninger. Dette gælder såvel for EU's randregioner som for de nordligste, meget tyndt befolkede regioner, som de omtales i »Agenda 2000«.

7.3.2. ØSU noterer med tilfredshed, at Kommissionen foreslår en videreførelse af EU-initiativet LEADER, men understreger dog, at der må stilles tilstrækkelige midler til rådighed, ligesom det må sikres, at dette initiativ kan komme alle landdistrikter til gode.

7.4. Mål 3-områder

7.4.1. ØSU bifalder Kommissionens forslag om også at udvikle de menneskelige ressourcer i regioner uden for mål 1- og 2-regioner. Formålet er at hjælpe medlemsstaterne med at tilpasse og modernisere deres uddannelses- og beskæftigelsessystemer.

7.4.2. ØSU tilbyder Kommissionen aktivt at støtte og medvirke til udarbejdelsen af passende kriterier og foranstaltninger for dermed at bidrage til en modernisering af arbejdsmarkederne i tilknytning til de planlagte beskæftigelsesprogrammer og det nye afsnit om beskæftigelse i Amsterdam-traktaten. ØSU henviser især til sin ekspertise, sine forbindelser til landdistrikterne og sine erfaringer og mener, at den kan bidrage til at udarbejde effektive og langsigtede retningslinjer for EU's beskæftigelsesstrategi på områderne »støtte i forbindelse med økonomiske og sociale forandringer«, »livslang uddannelse og erhvervsuddannelsessystemer«, »aktiv arbejdsmarkedspolitik til bekæmpelse af arbejdsløshed« og »bekæmpelse af social udstødelse«. Som ØSU har nævnt tidligere, forventer det, at Kommissionen snarest tager konkrete skridt til at få opfyldt disse mål.

7.5. Samhørighedsfonden

7.5.1. ØSU bifalder, at Samhørighedsfonden - under overholdelse af traktatens artikel 104 C og 130 D - også fremover vil omfatte de medlemslande, hvis økonomiske udviklings- og infrastrukturniveau er særligt lavt.

7.6. Strukturstøtte til de nye medlemsstater

7.6.1. ØSU er enig med Kommissionen i, at der bør ydes strukturstøtte til lande, med hvilke der er indledt tiltrædelsesforhandlinger. ØSU kræver, at der afsættes tilstrækkelige midler til strukturfondene, således at denne vigtige solidaritetsforpligtelse kan blive opfyldt.

7.6.2. ØSU er bekendt med det grundlæggende budget for strukturinstrumenterne, og netop derfor er man i tvivl om, hvorvidt den planlagte anvendelse (38 mia. ecu fra strukturfondene og samhørighedsfonden i perioden 2000-2006 samt yderligere 7 mia. ecu i før-tiltrædelsesstøtte) er tilstrækkeligt til effektivt at kunne mindske strukturproblemerne i de nye medlemsstater.

7.6.3. ØSU beder Kommissionen oplyse, hvilke beregninger der ligger til grund for denne budgetramme, og hvilke konkrete problemer der først og fremmest skal tages fat på.

7.6.4. Især ønsker ØSU at få at vide, hvor mange midler der skal anvendes til at gennemføre de nødvendige tilpasninger til landbrugsstruktur- og landbrugssocialpolitikken i perioden 2000-2006, og hvilke projekter de skal gå til.

7.7. Forenkling og større effektivitet

7.7.1. ØSU støtter alle Kommissionens anstrengelser for at forenkle strukturstøtteforanstaltningerne og gøre dem mere effektive.

7.7.2. ØSU vil gerne vide, hvordan gennemførelsen af et enkelt program pr. region kan fremme forenklingen og forbedre effektiviteten. Spørgsmålet rejser sig især, fordi en række forskellige foranstaltninger, som til dels medfinansieres gennem programmer under EUGFL-Garantisektionen, fremover sikkert også vil blive iværksat samtidigt i nogle regioner

7.7.3. ØSU bifalder Kommissionens forslag om at give overvågningsudvalgene mere handlefrihed og betragter dette som et vigtigt skridt til at gøre strukturstøtten mere effektiv.

7.7.4. ØSU tvivler på, at der står de nødvendige midler til rådighed til at gennemføre Kommissionens forslag om at lade EUGFL-Garantisektionen medfinansiere foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne inden for strukturpolitikkens rammer (mål 1- og mål 2-områder).

7.7.5. Til gengæld støtter ØSU Kommissionens plan om at slå budgetposterne sammen (EFRU, ESF, FIUF, EUGFL) og anvende dem til at yde strukturstøtte og fremme nye målrettede foranstaltninger.

7.8. Udvikling af landdistrikterne

7.8.1. ØSU er enig med Kommissionen i, at nye ændringer i markedsudvikling, markedspolitik og handelsregler især kommer til at påvirke den lokale økonomi i landdistrikterne og stille den over for nye udfordringer. Dette vil skærpe de allerede eksisterende, akutte, økonomiske udviklingsproblemer og kræver derfor stor opmærksomhed fra de europæiske institutioners og organisationers side.

7.8.2. ØSU mener imidlertid ikke, at det vil være tilstrækkelig at koncentrere Kommissionens politik for udvikling af landdistrikterne om målrettede miljøforanstaltninger, som foreslået i »Agenda 2000« for at skabe en varig løsning på de mangfoldige problemer i landdistrikterne. Dette synspunkt vil ikke være i modstrid med Kommissionens udsagn, men vil opmuntre Kommissionen til at vise interesse for at få udarbejdet en ny og effektiv politik til at sikre en bæredygtig udvikling af landdistrikterne, som bygger på erhvervsprojekter med en reel indvirkning på strukturen.

7.8.3. ØSU synes man skulle overveje at udbygge udviklingen af landdistrikterne i kapitlet »Strukturpolitik« til et selvstændigt indsatsområde, hvorved der kan trækkes på alle strukturfondene.

7.8.4. ØSU påpeger, at udvikling af landdistrikterne udtrykkeligt bør omfatte støtte til landbrugets forarbejdnings- og levnedsmiddelindustri - ikke kun gennem foranstaltninger til teknologisk forbedring, men også gennem fremme af forskning og udvikling (F& U), kvalitet, specialuddannelse, markedsføring osv.

7.8.5. ØSU understreger, at landbrugsorganisationerne i EU har mange erfaringer med udvikling af landdistrikterne og i vidt omfang allerede samarbejder med EU-instanserne om gennemførelse af EU-programmer (LEADER, ADAPT).

7.8.6. Det forekommer derfor på sin plads at evaluere de hidtidige programmer og undersøge, hvor målrettede og effektive de har været.

7.9. De beskedne midler, der afsættes til »udvikling af landdistrikterne«, rejser nogle spørgsmål

7.9.1. Kommissionen anslår, at »de nye ledsageforanstaltninger til udvikling af landdistrikter« og de generelle foranstaltninger inden for fiskerisektoren (FIUF) vil komme til at koste EUGFL-Garantisektionen 2 mia. ecu i 2006. I det foreløbige budgetudkast for 1998 afsættes der imidlertid over 3 mia. ecu til særlig aktioner inden for rammerne af disse foranstaltninger (mål 5a og 5b, FIUF, udvikling af landdistrikter under mål 1). ØSU udleder heraf, at Kommissionen projekterer med en mindre EU-støtte i 2006 til den udvikling af landdistrikter, der er direkte forbundet med landbrugsaktiviteter (og fiskeri). Er dette ikke i modstrid med den generelle linje i den foreslåede reform? ØSU anmoder Kommissionen om at udtrykke sig mere præcist herom.

7.10. Miljøydelser

7.10.1. ØSU er enig i Kommissionens konklusion, som går ud på, at »miljøvenlige landbrugsforanstaltninger vil komme til at spille en stor rolle, når det gælder fremme af en bæredygtig udvikling af landdistrikterne og opfyldelse af samfundets stadigt større ønske om miljøfaciliteter« ().

7.10.2. ØSU bifalder, at »målrettede, miljøvenlige landbrugsforanstaltninger styrkes og fremmes ved hjælp af flere budgetmidler og om nødvendigt højere medfinansieringssatser« ().

7.10.3. ØSU udtrykker tilfredshed med, at Kommissionen i denne forbindelse lægger vægt på »faciliteter, der kræver en ekstra indsats fra landbrugernes side, såsom økologisk landbrug, bevarelse af halvnaturlige levesteder, alpint kvæghold« ().

7.10.4. Miljøforanstaltningerne bør indarbejdes bedre i de fælles markedsordninger.

Bruxelles, den 10. december 1997.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() »Agenda 2000«, pressemeddelelse IP/97/660, s. 7.

() »Agenda 2000«, Bind I, s. 31.

() SEK(97) 819 endelig udg.

() Det teoretiske »indtægtstab« på 12 ecu/t vil nemt kunne hentes hjem gennem produktivitetsstigning og den nuværende tendens til større bedrifter.

() Det internationale Kornråds tal.

() EU har for øjeblikket behov for et højere restitutionsniveau ved eksport af sekundære kornarter såsom byg end ved eksport af hvede.

() Indførelse af en specifik støtte på 66 ecu/t vil give oliefrøproducenterne et »indtægtstab« på 28 ecu/t i forhold til den nuværende situation (dvs. et tab, der er to til tre gange større end kornproducenternes pga. den delvise kompensation).

() »Agenda 2000«, Bind I, s. 32.

() SEK(97) 819 endelig udg.

() »Agenda 2000«, Bind I, s. 33.

() CES 94/95.

() EFT C 100 af 2.5.1995.

() EFT C 287 af 22.9.1997.

() EFT C 19 af 21.1.1998.

() EFT C 75 af 10.3.1997, s. 4.

() Kommissionen foreslår, at de central- og østeuropæiske lande i den pågældende periode tildeles i alt 45 mia. ecu fra strukturfondene.

() For perioden 2000-2006 fremlægger Kommissionen tal i 1997-priser for alle budgetposter undtagen retningslinjen, hvor tallene er i løbende priser.

() »Agenda 2000«, Bind I, s. 35.

() Ibidem, s. 36.

BILAG I til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet under forhandlingerne:

Efter punkt 3.4.3 indsættes et nyt punkt 3.4 a med følgende ordlyd:

»3.4 a Sukker

Sukkerordningen er ikke blevet ændret siden 1968. Kommissionen anfører nu, at i 2005 vil overskuddet i EU-15 være nået op på 3,5 mio. t plus yderligere 750 000 t fra CEFTA-landene.

Kommissionen foreslår imidlertid ingen indgreb, omend den pris, der betales for sukker, allerede er helt ude af trit med prisen på konkurrerende afgrøder. Forskellen vil øges som et resultat af de forslag, der fremsættes vedrørende disse andre afgrøder.

Som nævnt i punkt 2.3.3 må der følgelig også foretages en reform af sukkersektoren. ØSU opfordrer Kommissionen til at fuldstændiggøre Agenda 2000 og fremlægge forslag vedrørende sukkersektoren, især fordi omkostningerne i stort omfang væltes over på forbrugerpriserne.«

Begrundelse

Sukkerordningen bliver mere og mere dyr, eftersom roepriserne i stigende grad kommer ud af trit med priserne på reformafgrøder. Kommissionen har gentagne gange udsat en reform, sandsynligvis fordi sukkerordningen kun er en mindre post på EU-budgettet (og hovedsagelig er en støtte til AVS-landene og de franske oversøiske departementer). Hovedparten af omkostningerne væltes over på forbrugerpriserne.

ØSU understreger ofte, at det varetager forbrugernes interesser. Det risikerer at forsømme sine pligter ved ikke at presse på for at få en reform.

Afstemningsresultat

For: 35, imod: 71, hverken for eller imod: 6.

Punkt 6.1 og 6.2

Udgår til fordel for følgende:

»ØSU mener, at Kommissionen så hurtigt som muligt bør fremlægge forslag indeholdende et individuelt loft for direkte støtte og andre bestemmelser, der påvirker den enkelte landmands indkomster, samt kriterier for graduering med henblik på at skabe en retfærdig fordeling af landbrugsstøtten mellem forskellige producenter og regioner.«

Begrundelse

Med færre ressourcer må landbrugsstøtten i første række komme de mest trængende til gode, ligesom støtten ikke må bidrage til uretfærdige formueforøgelser hos et lille mindretal.

Afstemningsresultat

For: 30, imod: 65, hverken for eller imod: 17.

BILAG II

Perspektiverne for landbrugsmarkederne indtil 2005 for EU 15 og de 10 central- og østeuropæiske lande, ifølge Europa-Kommissionen (rapport om den fælles landbrugspolitik år 2000)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

BILAG III

Tidsplan efter produkt for EU-15 (1) (Mængdemæssige forpligtelser)

>

TABELPOSITION>

(1) Ekskl. fødevarebistand.

BILAG IV

Det finansielle overslag for 2000-2006

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>