20. glæder sig over EU's finansielle støtte —på visse grundlæggende betingelser —til bestemte nedluk-
ningsprojekter i de nye medlemsstater;
21. støtter Kommissionens opfattelse af, at også udgifterne til nedlukning af kernekraftværker, der skal
forstås som omfattende f.eks. andre eksterne udgifter og støtte til andre typer af elektricitetsproduktion, skaltages med i vurderingen af et hvilket som helst kraftværks rentabilitet for at undgå konkurrenceforvridning;
22. bemærker, at operatøren af et kernekraftværk er ansvarlig for at tegne forsikring til dækning af det
civilretlige ansvar i hele nedlukningsperioden i tilfælde af uforudsete begivenheder eller fejl i overens-stemmelse med de internationale konventioner om ansvar;
23. bemærker, at Paris-konventionen af 29. juli 1960 om ansvar over for tredjemand på den nukleare
energis område og tillægskonventionen af 31. januar 1963 til Paris-konventionen af 29. juli 1960 somændret ved tillægsprotokol af 28. januar 1964 og ved protokol af 16. november 1982, stadig er gældendeog ikke unilateralt kan ophæves af EU; bemærker endvidere, at Parlamentet i sin lovgivningsmæssige beslut-ning 26. februar 2004 om ansvar overfor tredjemand på den nukleare energis område (
1) godkendte forslag
til Rådets beslutning om bemyndigelse af de medlemsstater, der er kontraherende parter i Paris-konventio-nen af 29. juli 1960, til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at ratificere eller tiltræde protokollen om
ændring af nævnte konvention;
*
**
24. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlems-
staternes regeringer.
(1) EUT C 98 E af 23.4.2004, s. 123.
P6_TA(2005)0433
Globale klimaændringer
Europa-Parlamentets beslutning om: At vinde kampen mod den globale klimaændring
(2005/2049(INI))
Europa-Parlamentet ,
— der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale
Udvalg og Regionsudvalget: At vinde kampen mod den globale klimaændring (KOM(2005)0035),
— der henviser til Kyoto-protokollen til FN's rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) og til pro-
cedurerne for dens gennemførelse, der blev vedtaget på partskonferencerne i Bonn (juli 2001), Marra-kech (november 2001), New Delhi (november 2002), Milano (december 2003) og Buenos Aires(december 2004),
— der henviser til sine tidligere beslutninger om klimaændringer, navnlig beslutningerne af 13. januar
2005 om udfaldet af Buenos Aires-konferencen om klimaændringer (
1) og af 12. maj 2005 om rege-
ringseksperters seminar om klimaændringer (2),
— der henviser til de erklæringer, som 24 internationale virksomhedsledere, der repræsenterer World Eco-
nomic Forum overbragte G8-topmødet i Gleneagles, f.eks. om behovet for at vedtage langsigtede klima-
stabiliseringsmål ,
(1) EUT C 247 E af 6.10.2005, s. 144.
(2) »Vedtagne tekster«, P6_TA(2005)0177.C 280 E/120 DA 18.11.2006 Den Europæiske Unions Tidende
Onsdag, den 16. november 2005
— der henviser til forretningsordenens artikel 45,
— der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og udtalelser fra
Udviklingsudvalget og Udvalget om Industri, Forskning og Energi (A6-0312/2005),
A. der henviser til, at klimaændringer er en af det 21. århundredes største udfordringer, idet de har omfat-
tende negative globale miljømæssige, økonomiske og sociale virkninger og potentielt katastrofale følger,samt at klimaændringer adskiller sig fra de andre miljøproblemer, verden står over for,
B. der henviser til, at der på nuværende tidspunkt allerede er tegn på klimaændringer, f.eks. smeltningen af
polaris og permafrost og højst sandsynligt også de ekstreme vejrforhold, der forekommer med stigendehyppighed og voldsomhed; der henviser til, at de økonomiske tab som følge af vejrbetingede naturkata-strofer i det seneste tiår er seksdoblet i forhold til 1960'erne,
C. der henviser til, at industrilandene bærer en stor del af ansvaret for akkumuleringen af drivhusgasemis-
sioner i atmosfæren, både nu til dags og historisk set, at det sandsynligvis er udviklingslandene, der vilblive hårdest ramt af et mere ustadigt klima, og at industrilandene frem for nogen bør påtage sig
opgaven at hjælpe lavindkomstlande med at tilpasse sig klimaændringerne og bistå dem teknologisk
og økonomisk med at tilpasse sig,
D. der henviser til, at Kyoto-protokollen trådte i kraft den 16. februar 2005 efter at være blevet ratificeret
af 152 lande og regionale organisationer for økonomisk integration, der tegner sig for 61,6 % af bilag I—drivhusgasemissioner for 1990 og næsten 90 % af verdens befolkning,
E. der henviser til, at alle parters fuldstændige gennemførelse af FN's rammekonvention om klimaændrin-
ger og Kyoto-protokollen er afgørende for bekæmpelsen af klimaændringen, selv om foranstaltningerneikke for alvor vil blive effektive, før der findes en global løsning, der inddrager de store økonomiskeblokke, der er ansvarlige for hovedparten af de forurenende emissioner,
F. der henviser til, at det i Kyoto-protokollen er fastsat, at der i 2005 skal indledes forhandlinger
om tilsagn om en reduktion af emissionerne for perioden efter 2012; denne opgave bør derforprioriteres højst på den ellevte partskonference (COP-11) og det første møde for parterne i protokollen(COP/MOP1) i Montreal,
G. der henviser til, at der snart bør opstilles yderligere målsætninger for at tilvejebringe investeringssikker-
hed for energikilder med lavt kulstofindhold, teknologier med lave drivhusgasemissioner og vedvarendeenergi samt for at undgå investeringer i uforenelige energiinfrastrukturer,
H. der henviser til, at hovedmålet med UNFCCC, nemlig at undgå en faretruende klimaændring, ifølge nye
videnskabelige rapporter måske vil kræve en stabilisering af drivhusgaskoncentrationen på under
500 ppm CO
2-ækvivalent —lidt over det nuværende niveau —hvilket vil nødvendiggøre en markant
emissionsreduktion i den nærmeste fremtid,
I. der henviser til, at investeringer i energieffektivitet er den mest lovende måde at reducere kulstofemis-
sioner på, samt at mulighederne for omkostningseffektive energibesparelser i EU er store,
J. der henviser til, at indvirkningen på klimaet kan reduceres betydeligt ved hjælp af bedre fælles plan-
lægning,
K. der henviser til, at der inden en udvidelse af de allerede fastlagte muligheder for emissionshandel til
andre områder (som f.eks. luftfart) må foretages en analyse, der dokumenterer, at en sådan udvidelsebidrager til at bekæmpe klimaændringer, og at rige lande/områder ikke favoriseres på bekostning aflande og virksomheder i udvikling,
L. der henviser til, at det er af overordentlig stor betydning i langt højere grad at inddrage borgerne i de
generelle bestræbelser på at begrænse emissioner og udvikle en mere bæredygtig livsstil,18.11.2006 DA C 280 E/121 Den Europæiske Unions Tidende
Onsdag, den 16. november 2005
M. der henviser til, at emissionen af drivhusgasser fortsat stiger i mange medlemsstater, hvilket er tegn på,
at EU må handle hurtigt for at kunne opfylde Kyoto-protokollens forpligtelser,
N. der henviser til, at udgifterne til foranstaltninger til reduktion af drivhusgasemissioner vil blive opvejet
af de fordele, der er ved at begrænse stigningen i jordens temperatur til højst 2 °C i forhold til niveauetfør industrialiseringen, eftersom de skader og tab, som klimaændringerne ellers kunne have medført ihele verden, vil blive forhindret,
O. der henviser til, at det for erhvervslivet vil være en historisk mulighed at kunne gøre sig fri af en
økonomi, der bygger på anvendelsen af fossilt brændstof; der henviser til, at der også er omfattendeøkonomiske muligheder for de udviklingslande, som råder over mange vedvarende energikilder, mensom på nuværende tidspunkt savner teknologi til at udnytte dem,
1. understreger, at EU's strategi for imødegåelse af klimaændringer bør baseres på syv fokusområder:
— videreudvikling af de vigtigste elementer i Kyoto —bindende mål for drivhusgasemissioner, et globalt
system med lofter og handel samt fleksible mekanismer,
— markante emissionsreduktioner på 30 % inden 2020 ved anvendelse af en kombination af markeds-
incitamenter og regulering med henblik på at fremme investeringer i energieffektivitet og/eller teknolo-gier med et lavt indhold af eller helt uden kulstof,
— vedtagelse af en proaktiv fremgangsmåde med henblik på at få inddraget andre hovedaktører, især USA,
— udvikling af et strategisk partnerskab med lande som f.eks. Kina, Sydafrika, Brasilien og Indien for at
bistå dem med at udvikle bæredygtige energistrategier og sikre deres deltagelse i imødegåelsesindsatsen,
— beslutsom fremme af forskning og innovation i bæredygtige energiteknologier og fjernelse af uhen-
sigtsmæssige incitamenter såsom støtte til fossilt brændstof samt internalisering af eksterne omkost-ninger, herunder omkostningerne ved klimaændringer, i energiproduktionsomkostningerne,
— anvendelse af europæisk og national lovgivning til at skabe større energieffektivitet og reducere prisen
på teknologi, der kan reducere indvirkningen på klimaet;
— langt større direkte inddragelse i imødegåelsesindsatsen af de europæiske borgere, i hvilken forbindelse
detaljeret information om kulstofindholdet i produkter og tjenester er en forudsætning, og et systemmed personlige kvoter, der kan handles med, en fremtidig mulighed;
2. opfordrer EU til at sikre, at COP-11-konferencen og COP/MOP-1-mødet i Montreal vedtager en tids-
plan for forhandling om fremtidige klimaforpligtelser, hvor udgangen af 2008 sættes som frist for at nå tilenighed;
3. opfordrer EU til i forbindelse med den ellevte partskonference og det første møde mellem parterne i
protokollen at fremlægge forslag til en fremtidig klimaændringsordning, der som overordnet målsætning haren begrænsning af de gennemsnitlige globale temperaturstigninger til 2 °C i forhold til temperaturerne før
industrialiseringen;
4. er af den opfattelse, at en fremtidig ordning bør baseres på fælles, men forskellige ansvarsområder, der
har til formål at sikre reduktioner og konvergens, vedvarende og gradvist større emissionsreduktioner samtinddragelse af flere lande i reduktionsbestræbelserne; fremhæver, at mål for emissionsreduktioner bør base-res på den seneste forskning og have som mål, at de gennemsnitlige globale temperaturstigninger medrimelig sikkerhed ikke må være på mere end 2 °C; understreger endvidere, at alle påtænkte foranstaltningerskal være rentable, og at målet på længere sigt derfor bør være udviklingen af et globalt kulstofmarked,baseret på øvre grænser og handel; bemærker endvidere, at en beregning af omkostningseffektiviteten børomfatte omkostningerne ved ikke at handle og de forventede økonomiske fordele ved hurtig handling oginnovation samt ved teknologisk læring, som vil reducere omkostningerne til imødegåelse;C 280 E/122 DA 18.11.2006 Den Europæiske Unions Tidende
Onsdag, den 16. november 2005
5. hilser Det Europæiske Råds konklusioner fra mødet i Bruxelles den 23. marts 2005 velkommen, især
målsætningen om at emissionsreduktioner i industrilandene inden 2020 på 15-30 % bør tilstræbes; under-streger imidlertid, at det ligeledes er nødvendigt at få fastlagt mål for emissionsreduktioner på lang sigt ogforeslår 60-80 % inden 2050;
6. beklager, at den nuværende regering i USA ikke opfylder forpligtelserne i UNFCCC til at reducere
emissionerne til 1990-niveauet og undgå farlige klimaændringer, og beklager, at USA har truffet beslutningom ikke at ratificere Kyoto-protokollen; opfordrer EU til at sikre, at den multilaterale proces ikke lammes afenkelte lande;
7. minder om, at potentialet for energibesparelse er så højt som 40 % i EU, men at der skal fastlægges
bindende mål for at realisere dette potentiale;
8. bemærker, at vedvarende energi med en systematisk tilgang vil kunne dække 25 % af EU's energifor-
brug inden 2020;
9. understreger, at en effektiv imødegåelse af klimaændringerne kræver en mere gennemgribende omstil-
ling af energi- og transportsystemerne samt af bygningers termiske udformning, samt at en sådan omstilling
bør være en drivkraft inden for rammerne af Lissabon-strategien med henblik på at øge vækst og konkur-renceevne; opfordrer EU til at udvikle en strategi, der kan gøre EU til den mest energieffektive økonomi iverden, ved at opstille mål for den årlige reduktion af energiforbruget på 2,5-3 %;
10. opfordrer i denne forbindelse medlemsstaterne til at oprette permanente overvågningssystemer til
evaluering af mængderne af såvel materialer som energi, der anvendes i de enkelte økonomiske sektorer,med henblik på at underbygge hensigtsmæssige politikker til reduktion heraf;
11. anerkender, at sen indgriben vil øge risikoen for negative miljømæssige følger og større omkost-
ninger; fastholder endvidere, at reduktionen af de globale emissioner ikke må føre til andre trusler;
12. mener, at bekæmpelsen af klimaændringerne medfører fordele for såvel samfundet som miljøet og
bidrager til opfyldelsen af både Lissabon-målene og FNs millennium-udviklingsmål; mener, at investeringer i
og udvikling af vedvarende energikilder vil give nye muligheder for jord- og skovbrug, flere arbejdspladser,bedre sundhed, øget regional vækst, en bedre udnyttelse af lokale og regionale ressourcer og af eksisterendeavanceret teknologi samt begrænse fattigdommen;
13. opfordrer EU til at satse mere på udviklingen af lovende teknologiske løsninger i samarbejde med de
andre globale aktører;
14. henleder opmærksomheden på, at mange af de teknologier, der kræves for at reducere emissionen af
drivhusgasser, allerede eksisterer; bemærker dog, at markedsføringen heraf hæmmes af en række forhindrin-ger, herunder ikke mindst uhensigtsmæssige incitamenter såsom støtte til fossile brændstoffer; opfordrerderfor Kommissionen til at foreslå lovgivning om afskaffelse af alle sådanne støtteordninger og til i stedetpå en mere positiv måde at tilskynde til øget brug af energieffektive teknologier med et lavt indhold af elleruden kulstof og slår til lyd for en proaktiv brug af offentlige udbud i EU, som kan bidrage til at reducereudgifterne til sådanne teknologier; slår desuden —i tillæg til en fokusering af det syvende rammeprogram
på forskning, der er relateret til imødegåelse af klimaændringer —til lyd for et virkelig effektivt program
tilsvarende det amerikanske Apollo-program i 1960'erne, der kan fremme forskning og innovation til gavnfor bæredygtig energi og forvaltning af jorden;
15. opfordrer i lyset af, at meget, hvis ikke det meste, af EU's energiinfrastruktur skal udskiftes i løbet af
de næste årtier, Kommissionen til at fremsætte forslag, der kan sikre, at der i forbindelse med alle investe-ringer i energiinfrastruktur i EU anvendes de bedste af de tilgængelige teknologier med hensyn til lave elleringen emissioner fra fossile brændstoffer;18.11.2006 DA C 280 E/123 Den Europæiske Unions Tidende
Onsdag, den 16. november 2005
16. bemærker, at investeringer i effektivitetsforanstaltninger og vedvarende teknologier er de vigtigste
alternativer til imødegåelse af klimaændringer; påpeger samtidig, at udviklingen af teknikker til kulstofop-fangning og -oplagring er væsentlig —ikke mindst i områder med rigelige forsyninger af kul;
17. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at yde klare og konkrete bidrag til en kommende
reform af mekanismen for bæredygtig udvikling og dens institutioner med det formål at forbedre gennem-førelsen og fremme bredere inddragelse af aktører fra den private sektor og dermed skabe den fremdrift, derer nødvendig for at række ud over 2012;
18. påpeger behovet for at udvikle nye teknologier for rumbaserede systemer, der kan analysere naturka-
tastrofer fra rummet og dermed forudse og afbøde deres ødelæggelser;
19. mener, at den forskning og teknologiske udvikling, der er nødvendig i forbindelse med klimaændrin-
ger og forebyggelse af katastrofer, er så kompliceret og af en sådan grænseoverskridende karakter, at det ernødvendigt at finde europæiske metoder, som rækker ud over princippet om regional og national nærhed;
20. anerkender, at der er behov for ændrede holdninger og fysiske tilpasninger for at give samfundet
mulighed for at forberede sig på konsekvenserne af klimaændringer;
21. opfordrer de medlemsstater, som endnu ikke har gjort dette, til at bidrage med ressourcer til den
supplerende fond med henblik på at sikre, at bestyrelsen for mekanismen for bæredygtig udvikling kanopfylde sit mandat til at skabe en velfungerende og effektiv mekanisme;
22. understreger, at udviklingen inden for transportsektoren er kritisk, da den bidrager til ca. 30 % af
Fællesskabets CO
2-ækvivalente emissioner, hvoraf ca. 85 % stammer fra vejtransport; understreger, at jern-
banetransport er fem gange mere energieffektiv end vejtransport; beklager, at bilindustrien næppe kanopfylde målet på 140 g/km inden for den frist, der er fastlagt i den nuværende frivillige aftale; opfordrerderfor til, at der iværksættes en politik med effektive foranstaltninger, der kan reducere transportemissio-nerne, herunder bindende grænser for CO
2-udledningerne fra nye køretøjer på 80-100 g/km på mellemlang
sigt, som skal kunne opnås gennem handel med emissioner mellem bilfabrikanter, samt andre foranstalt-ninger såsom EU-omfattende hastighedsbegrænsninger, trafikafgifter og skatteincitamenter sammen medfremme af jernbanetransport og offentlig transport i almindelighed; opfordrer yderligere Kommissionen tilat udarbejde innovative metoder, der kan skabe opmærksomhed omkring CO
2-emissionerne fra transport-
sektoren, og til at stille forslag om stabilisering eller reduktion af trafikmængden i Den Europæiske Unionfrem til 2010;
23. bemærker med bekymring stigningen i godstransporten; opfordrer Kommissionen til at udarbejde et
overslag over CO
2-emissionerne fra godstransport og til at fremsætte forslag om at overføre en stor del af
vejtransporten til mere miljøvenlige transportformer; opfordrer Kommissionen til som en del af sin revision
af det europæiske klimaændringsprogram at stille forslag om oprettelse af et transeuropæisk højhastigheds-
jernbanenet for gods, som kan løse fragmenteringen i godsnettet og fjerne de resterende flaskehalse i infra-strukturen; opfordrer desuden til, at der gøres overvejelser om bindende CO
2-emissionsgrænser for lastbiler;
opfordrer Kommissionen til at undersøge fordelene med hensyn til imødegåelse af klimaændringer ved atgive alle medlemsstater mulighed for at anvende lastbiler med den svenske/finske længde samt til at offent-liggøre resultaterne heraf så hurtigt som muligt;
24. gentager sit krav om, at emissionerne fra den internationale fly- og skibstrafik medtages i målene for
emissionsreduktion fra 2012;
25. støtter indførelsen af miljøafgifter på fællesskabsplan; understreger, at dette ligesom andre markeds-
instrumenter er afgørende for at gennemføre en effektiv politik om reduktion af forureningen; opfordrerKommissionen til at fremsætte forslag om og medlemsstaterne til at vedtage den første europæiske miljø-afgift senest i 2009;C 280 E/124 DA 18.11.2006 Den Europæiske Unions Tidende
Onsdag, den 16. november 2005
26. støtter Kommissionens forslag om en tematisk strategi vedrørende bymiljø, som har til formål at
forbedre kvaliteten af byområder, navnlig med hensyn til luftkvaliteten; mener med hensyn til klimaændrin-ger, at to politikområder bør prioriteres: udviklingen af offentlige transporttjenester, der anvender rene ellermindre forurenende teknologier, samt fremme af bæredygtige byggemetoder af høj miljømæssig kvalitet;
27. mener, at EU og medlemsstaterne bør gennemgå og revidere deres fælles planlægningsinstrumenter
med henblik på at reducere indvirkningen på klimaet, navnlig med hensyn til planlægningen af og nye
investeringer i transportsystemer og nye bolig- og industriområder;
28. opfordrer Kommissionen til at udvise fast EU-lederskab forud for 2012-forhandlingerne og forelægge
særlige lovgivningsforslag om udvidelse af anvendelsesområdet for bygge- og anlægsdirektivet samt ajourføredirektivet om biobrændstof for at få indføjet den seneste teknologi for fleksibelt biobrændstof (såsom MTHF,ethyllævulinat mv.), indføre obligatoriske fælles EU-standarder for disse nye brændstoffer, skabe incitamenterfor bilparker på biobrændstof, indføre minimumsgrænser for blandingsforhold, og undersøge den miljømæs-sige virkning af et krav om iblanding af 10 % biobrændstof i transportbrændstoffer som del af sin revision afdet europæiske klimaændringsprogram;
29. opfordrer EU til at sikre, at strukturfondene prioriterer bæredygtig udvikling;
30. bemærker, at luftfarten er ansvarlig for mellem 4 og 9 % af alle drivhusgasemissioner i verden, samt
at emissioner fra luftfarten stiger med 3 % årligt; fremhæver vigtigheden af at indføre strenge reduktionsmålfor luftfartssektoren; opfordrer Kommissionen til at iværksætte hasteforanstaltninger til reduktion af luftfar-tens indvirkning på klimaet ved at skabe en forsøgsordning for emissionshandel for luftfartsemissioner forperioden 2008-2012, der skal omfatte alle flyvninger til og fra alle lufthavne i EU, og til samtidig at indføreinstrumenter til håndtering af luftfartens indvirkning på klimaet generelt; kræver parallelt hermed, at dertræffes foranstaltninger til håndtering af emissioner fra søtransport;
31. opfordrer Kommissionen til klart at udstikke vejen mod en økonomi, der frembringer mindre CO
2,
ved at fastlægge en strategi, som bl.a. giver mere indsigt i, hvad der kan forventes fra brint og vedvarendeenergi; opfordrer samtidig Kommissionen til at identificere eventuelle flaskehalse i udviklingen og anven-delsen af nye og rene teknologier;
32. understreger, at Den Europæiske Union, i modsætning til hvad der gælder inden for elektricitets- og
brændstofsektoren, ikke har nogen systematisk tilgang til at støtte anvendelse af vedvarende energi inden foropvarmnings- og kølingssektoren, uanset at afhængigheden af import af gas og olie er særlig høj inden fordenne sektor, og at omkostningerne ved en forøgelse af den vedvarende energis andel er forholdsvis lave;anmoder derfor om en strategi, der gennem øget produktion gør varme- og køleapparater baseret på ved-varende energi konkurrencedygtige; konstaterer i denne sammenhæng, at bureaukratiske bestemmelser påEU-plan for personer, der ejer og bygger huse, ikke er den rette vej, og at der bør foretrækkes et direktivmed realistiske, men ambitiøse målsætninger, som koordinerer medlemsstaternes foranstaltninger, baseret påmidlertidige ordninger til fremme af markedsadgang;
33. mener i denne forbindelse, at Kommissionen bør forelægge et forslag til direktiv om opvarmning og
køling svarende til forslaget om biobrændstof;
34. mener, at hurtig udvikling af anvendelse af biomasse og fremme af produktion af vedvarende energi i
landbruget bør have topprioritet i forbindelse med ændring af den fælles landbrugspolitiks fokus sammenmed en afbalanceret strategi for fødevareproduktion; fremhæver, at energiproduktion fra biomasse skal orga-niseres effektivt både i henseende til energiomdannelse og miljømæssig bæredygtighed; glæder sig i denneforbindelse over Kommissionens hensigt om at forelægge en handlingsplan for biomasse, og anmoder Kom-missionen om at lade retligt bindende foranstaltninger indgå i dette forslag;18.11.2006 DA C 280 E/125 Den Europæiske Unions Tidende
Onsdag, den 16. november 2005
35. påpeger behovet for at diversificere forskningsområder og for forebyggende foranstaltninger, der kan
hindre konsekvenser for menneskers sundhed og sikkerhed, oversvømmelser, tørke, brande —navnlig i
skovområder og beskyttede områder —en nedgang i biodiversiteten og økonomiske tab; opfordrer med-
lemsstaterne og Kommissionen til at tage højde for betydningen af skove og landbrug med hensyn tilabsorbering af kulstof, reduktion af erosionen, tilvejebringelse af ressourcer og i sidste ende regulering afklimaet;
36. opfordrer med henblik på at skabe lige vilkår på internationalt plan Kommissionen og medlems-
staterne til at overveje at foreslå sektormål for energiintensive eksportindustrier i lande uden bindende emis-sionsreduktionsforpligtelser som supplement til de bindende emissionsmål for industrilande; anmoder end-videre Kommissionen om at undersøge mulighederne for at sammenkoble EU's ordning for handel medemissioner med tredjelandes handelsordninger; opfordrer Kommissionen til at indtage en aktiv holdning tildialogen med virksomhederne i hver enkelt industrisektor med henblik på at undersøge, hvilke ændringer iproduktionen, forbruget og transporten, der kan og skal gennemføres for at reducere drivhusgasemissio-
nerne i EU;
37. opfordrer Kommissionen til seriøst at behandle problemet med »gratister« i forbindelse med imøde-
gåelsen af klimaændringer; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at undersøge muligheden for atvedtage grænsetilpasningsforanstaltninger for handlen med henblik på at udligne eventuelle kortsigtedekonkurrencemæssige fordele, som producenter i industrilande uden kulstofbegrænsninger kan have; under-streger, at de internationale handelsmønstre i høj grad påvirker klimaændringerne; opfordrer derfor WTO tilat integrere en mekanisme for bæredygtig udvikling i sit arbejde;
38. mener, at man i forbindelse med revisionen af den eksisterende ordning for handel med emissioner
og den eventuelle udvidelse heraf bør tage beskyttelsen af velerhvervede rettigheder (grandfathering) op tilgrundig revision, da dette princip det er problematisk på en række områder og i stedet undersøge alterna-tiver som f.eks. benchmarking og auktion —med anvendelse af en up-stream indfaldsvinkel; det vil desuden
være nødvendigt at nyvurdere nationale emissionskvoter på grund af den øgede grænseoverskridendehandel, især med elektricitet;
39. henstiller, at EU udvikler en specifik samarbejdspolitik med udviklingslandene om klimaændringer;
mener, at integreringen af klimaændringshensyn i mere omfattende udviklingspolitikker kræver udvikling oginstallering af en række redskaber; betoner, at prioriteringer på dette område er landbrug og fødevaresikker-hed—to områder, der er overordentlig følsomme over for klimaet; mener endvidere, at et andet nøgle-
spørgsmål er økonomisk differentiering, idet det erkendes, at mange udviklingslande i Alliancen af SmåØstater er stærkt afhængige af turisme; mener, at spørgsmål, der vedrører transport, fysisk planlægning ogenergi, har en central rolle i begrænsningen af klimaændringer; tilføjer, at andre prioriteringer kunne værekatastrofeforebyggelse og beredskab;
40. glæder sig over, at Kommissionen har oprettet et miljøinformationssystem for miljø og bæredygtig
udvikling i Afrika, der er baseret på satellitteknologi og digital korttegning, og som skal bistå Kommis-
sionens Kontor for Humanitær Bistand (ECHO) i dets udviklingsaktiviteter; mener, at en eventuel udviklingog udvidelse af Kommissionens struktur med henblik på at inkludere et klimaændringsobservationsnet børundersøges;
41. understreger i forbindelse med udviklingslandenes deltagelse i den fremtidige klimaordning, at EU
klart bør anerkende, at prioriteten for disse lande er fattigdom og udvikling; mener dog, at millennium-udviklingsmålene aldrig vil blive nået, hvis ikke miljøproblemer såsom klimaændringerne imødegås på enpassende måde; understreger, at bæredygtig udvikling og bekæmpelse af fattigdom bør forblive den generelleramme, inden for hvilken udviklingslandene bør opfordres til at vedtage politikker og foranstaltninger ved-rørende klimaændringsspørgsmål, det være sig med henblik på tilpasning eller afhjælpning;
42. går derfor ind for, at der findes frem til en ny sammenhængende politisk løsning med henblik på at
forbedre allerede sårbare befolkningers velfærd via en global udviklingsstrategi med passende økonomiskstøtte; mener, at denne nye strategi bør være baseret på forbindelsen mellem klimaændring, forvaltning afnaturlige ressourcer, katastrofeforebyggelse og bekæmpelse af fattigdom;C 280 E/126 DA 18.11.2006 Den Europæiske Unions Tidende
Onsdag, den 16. november 2005
43. understreger, at alle udviklingslande har ret til økonomisk udvikling; fremhæver, at Den Europæiske
Union og andre industrilande skal bistå udviklingslandene i udviklingen af bæredygtige teknologier; under-streger imidlertid, at udviklingslandene ikke behøver at efterligne industrilandenes forureningsmønstre;mener, at reglerne for mekanismen for bæredygtig udvikling skal revideres med henblik på at sikre bære-dygtig udvikling; foreslår, at de internationale finansielle institutioners låneprioriteringer samt EU's bistands-indsats skal rettes over mod støtte til vedvarende energi og energieffektivitet; foreslår derfor iværksættelse afet multinationalt initiativ for vedvarende energi, der skal omfatte EU samt lande som Kina, Indien, Brasilien,Sydafrika m.fl. samt en række store virksomheder i energisektoren og have til formål at fremme teknologisksamarbejde i stor målestok med særlig fokus på energi og transport med anvendelse af det nyligt indgåendepartnerskab mellem EU og Kina om klimaændringer som eksempel;
44. opfordrer Kommissionen til som led i teknologisamarbejdet med bilag B-lande og som led i sin
revision af Cotonou-aftalen at hjælpe deres regeringer med at vedtage nationale energistrategier med henblikpå at minimere deres afhængighed af importerede fossile brændstoffer, at fremme teknologiske spring (leap-frogging), navnlig med hensyn til vedvarende energi, herunder især biomasse, samt at bistå dem med atopfylde FN's millenniumsudviklingsmål;
45. understreger behovet for øget finansiel støtte til klimatilpasning for de mindst udviklede lande; mener
i denne sammenhæng, at forvaltningen af bæredygtigt skovbrug, især regnskovene, er et vigtig element ibåde imødegåelse af klimaændringer og i klimatilpasning, og opfordrer derfor indtrængende Kommissionentil at prioritere dette i sine udviklingssamarbejdsaktiviteter;
46. opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for og fordelene ved at etablere en ordning
med personlige emissionskvoter med henblik på at inddrage borgerne og påvirke de private forbrugs-mønstre;
47. opfordrer EU's institutioner til at vise et godt eksempel ved at reducere deres emissioner af drivhusgas
i forbindelse med deres forskellige aktiviteter ved hjælp af øget energieffektivitet i kontorbygninger og iforbindelse med udstyr, der anvendes, samt benyttelse af befordringsmidler med lav kulstofemission mv.;mener, at der bør gøres en særlig indsats i forbindelse med EP-medlemmers rejseaktivitet, hvilket indebæreren fornyet overvejelse af spørgsmålet om flere arbejdssteder for Europa-Parlamentet, køretøjer med lav kul-stofemission til chaufførtjenesten mv.;
48. opfordrer Kommissionen til at iværksætte et EU-initiativ med henblik på at øge borgernes viden om
den betydning, som overforbrug og -produktion har for klimaændringerne;
49. anerkender og støtter informations- og kommunikationsteknologibaserede (IKT) løsninger, som kan
adskille den økonomiske vækst fra energiforbrug, materialeforbrug og transport og dermed bidrage til atskabe et mere bæredygtigt samfund; opfordrer Kommissionen til at foreslå politikforanstaltninger med hen-blik på at fastholde IKT-formidlede effektivitetsforbedringer med hensyn til boliger, dematerialisering, trans-
port og omlægningen fra produkter til tjenester;
50. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes rege-
ringer og parlamenter samt sekretariatet for UNFCCC og Verdenshandelsorganisationen med anmodningom, at den sendes til alle kontraherende parter uden for EU.18.11.2006 DA C 280 E/127 Den Europæiske Unions Tidende
Onsdag, den 16. november 2005