ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (83) 207 
 
 
 
Vol. 1983/0 086 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the openi ng to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Community and the European Atomic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this f ile is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 198 3 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 vom 27 .9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN  FOR  DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(83)  207 endelig udg. 
Bruxelles,  den 29. april 1983 
FINANSIELLE  INTEGRATION 
(Meddelelse  fra Kommissionen til Rådet) 
KOM(83)  207 endelig udg. 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
Side 
INDLEDNING 1 
I. FASTLÅSNINGEN  AF DEN FINANSIELLE  INTEGRATIONSPROCES 3 
1. Den aktuelle situation  3 
2. Forklaringen  5 
II. NØDVENDIGHEDEN  AF EN NY INDSATS FOR AT  FREMME DEN  
FINANSIELLE  INTEGRATION 7 
1. De makro-økonomiske  uforeneligheder  er mindre udtalte 7 
2. Den videre udbygning  af det  interne marked vedrører 
også finansielle  tjenesteydelser  8 
3. En mere  direkte mobilisering  af den  europæiske opspa­
ring ville bidrage  til strukturopbygningen  af EF-øko-
mien 8 
k. En for overdreven anvendelse  af mellemmænd  til formid­
ling af den  europæiske  opsparing  på de internationale 
markeder og i tredjelandsvalutaer vil muligvis virke 
til skade for stabiliteten  i det internationale finan­
sielle system 10 
III. FORSLAG TIL EN  REALISTISK  INTEGRATIONSPROCES I  FINANSIEL 
HENSEENDE 11 
1. Det finansielle  system bør bidrage mere effektivt  til 
EF 1 s økonomiske  udvikling  H 
2. Bidrag til  en bedre ligevægt  i de internationale 
finansielle  relationer  15 
3· Fremme af ECU'ens  anvendelse  18 
Konklusioner 20 

- 1 -
INDLEDNING 
Den betydelige udvikling  i de internationale  finansielle  relatio­
ner i de sidste  20 år - som  bl.a. kommer  til udtryk i euromarke­
dernes opsigtsvækkende  udvikling  - står i  kontrast til  den lang­
somhed,  hvormed  der opbygges en europæisk enhed på det  finansielle 
område. 
Man kan med  rette undre sig  over, at samhandelen med  varer for­
løber mere gnidningsfrit  end den  fri udveksling  af tjenesteydel­
ser på forsikringsområdet,  eller at de  solidaritetsmekanismer,  der 
findes mellem de europæiske  valutaer, tilsyneladende ikke virker 
befordrende  for værdipapirarbitrager mellem de  investeringsinstru-
menter, der  findes  på EF's  forskellige  markeder. 
Analytisk  kan dette forhold  udtrykkes  ved en  konstatering  af, at 
den finansielle  integrationsgrad  i EF langt fra befinder  sig i en 
optimal  situation,  der ville frembyde følgende to  karakteristika: 
- eksistensen  af et enhedsmarked med en  homogen  struktur,  som er 
åbent udadtil.  På dette marked  bør investorerne  i deres søgen ef­
ter en optimal  forrentning  af deres investeringer  frit kunne  købe, 
sælge og  udveksle  deres  finansielle  aktiver  og således skabe en 
større kapitalmobilitet  inden for et  finansielt  fællesmarked; 
- fremme  af ordninger  og instrumenter,  der kan  give den nødvendige 
støtte til en effektiv mobilisering  af opsparingen  i EF og  alloke­
ringen af denne til produktive  investeringer. 
Den finansielle  integrationsproces  er derfor  både et spørgsmål 
om mobilisering, cirkulering  og allokering  af de  finansielle  res­
sourcer i EF,  hvilket  forudsætter, at man  fjerner  de hindringer, 
der findes  i form af  valutariske  bestemmelser  eller  skatteteknis­
ke forhold,  og at man ved  siden af EF's  finansielle  instrumenter 
søger at  fremme  en koordinering  af medlemsstaternes  politik  med 
hensyn til regulering  af kapitalmarkederne.  Men samtidig  hermed 
må man søge at nå  frem til en fælles,  eller i det mindste  koordi­
neret holdning  med hensyn  til etableringen  af de  internationale 
monetære og  finansielle  relationer  og en større  solidaritet  over 
for de medlemsstater, der løber ind i  betalingsbalancevanskelighe-
der. Det siger sig selv, at omfanget af og  udviklingsrytmen  i den 

- 2 -
finansielle  integration  ligesom  i den monetære  integration  er for­
bundet med opnåelsen af en så høj  grad af økonomisk-politisk  over­
ensstemmelse som  mulig,  hvilket  er en forudsætning for den nødven­
dige stabilisering  af investorernes  og sparernes  forventninger. 
Den finansielle  integrationsproces  kan og bør i  betragtning  af det 
store område, den dækker, ske  etapevis,  og den bør både indebære 
friere kapitalbevægelser, større  valutakursstabilitet,  en højere 
grad af overensstemmelse i den økonomiske og monetære  politik,  en 
mere fuldstændig  institutionel  harmonisering.  Reelt har integra­
tionsprocessen ikke udviklet  sig over en så bred front,  og i dag 
forekommer  den finansielle  side af den europæiske opbygning  ikke 
videre udviklet  og ret  fragmentarisk.  Det forhold,  at der  ikke er 
sket fremskridt  i den  finansielle  integration,  står i  kontrast til 
det forhold,  at der - ganske  vist ikke uden vanskeligheder  - er 
sket fremskridt  på andre områder i den europæiske opbygningspro-
ces . 
Denne situation  er sikkert til  en vis  grad en logisk  konsekvens 
af historiske  og økonomiske  forhold.  Ikke desto mindre er spørgs­
målet om vilkårene for den  finansielle  integration  i dag igen ble­
vet højst  aktuelt.  Der er  stadig  behov for et europæisk  kapital­
marked,  og det  forhold,  at der  ikke er gjort nogen  fremskridt  i 
den retning,  er en  hindring  for en udbygning af fællesmarkedet og 
for en effektiv  mobilisering  af opsparingen  til fordel  for Fælles­
skabets  økonomi. 
Der skal i nærværende meddelelse redegøres for den  aktuelle  si­
tuation,  ligesom  der vil blive foretaget  en vurdering  af mulig­
hederne for at  fremme  udviklingen. Endelig skal  der gives eksemp­
ler på visse  realistiske  aktioner,  som vil kunne sætte den  afbrud­
te finansielle  integrationsproces  i gang  igen, hvis  de vedtages. 

- 3 -
I. FASTLÅSNINGEN  AF DEN  FINANSIELLE  INTEGRATIONSPROCES 
1 . Den aktuelle si  tuatiori 
a) I modsætning  til traktatens  bestemmelser  om etableringsretten 
og fri bevægelighed  for varer, tjenesteydelser  og personer,  finder 
bestemmelserne  om fri bevægelighed  for kapital ikke direkte  anven­
delse, sådan som Domstolen  har stadfæstet  det i en  nylig dom. De 
to direktiver  fra I96O og 1962, som  Rådet udstedte  i medfør af ar­
tikel 67, indeholder  således  de gældende bestemmelser  om medlemsst 
ternes forpligtelser  på dette område. 
Hvad den første gruppe  transaktioner  angår  (direkte investeringer, 
transaktioner  med børsnoterede værdipapirer,  handelskreditter,  ka­
pitalbevægelser  af mere  privat karakter  eller kapitalbevægelser  i 
forbindelse  med præstation  af tjenesteydelser),  er der  tale om en 
betingelsesløs  liberalisering,  og der kan kun  genindføres  restrik­
tioner ved iværksættelse  af de i  traktatens  artikel  73> 108 og 109 
fastsatte  beskyttelsesklausuler.  Hvad den anden kategori transak­
tioner angår (udenlandske  emissioner  på de  nationale  markeder  samt 
udenlandske  værdipapirers  optagelse til notering  på børsen,  trans­
aktioner  med ikke-børsnoterede værdipapirer,  erhvervelse  af andele 
i investeringsselskaber  samt finanskreditter)  er der kun  tale om 
en betinget  liberalisering  i den  forstand,  at en  medlemsstat  kan 
opretholde  eller genindføre  restriktioner  for disse transaktioner, 
når disse eksisterede  på datoen  for direktivets  ikrafttræden  eller 
på tiltrædelsesdatoen,  og såfremt sådanne  frie kapitalbevægelser 
kan lægge  hindringer  i vejen for opnåelsen  af den  pågældende  stats 
økonomisk-politiske målsætninger.  Med hensyn  til de øvrige  trans­
aktioner,  som hovedsagelig  vedrører  kortfristede  kapitalbevægelser 
kan medlemsstaterne  frit pålægge  eller undlade  at pålægge  restrik-
tioner. 
Disse to direktiver  er de senest  opnåede  resultater  med hensyn  til 
en liberalisering  af kapitalbevægelserne.  Siden da har  ethvert  for­
søg på at  bringe udviklingen  et skridt  videre  været resultatløs. 

- k -
Der har endda været  tale om et  tilbageskridt  i forhold til  1960'er-
ne med hensyn  til integrationen  af kapitalmarkederne,  eftersom  den 
generelle liberaliseringsgrad  med hensyn  til kapitalbevægelser  i 
EF sikkert  er lavere i dag, og  eftersom  forskellene  mellem  medlems­
staterne  er blevet mere markante.  Tyskland,  Belgien  og Luxembourg 
(dog med forbehold  for de to  sidstnævnte  lande på grund af det  dob­
belte valutamarked)  og Det  forenede Kongerige  har ophævet deres 
valutarestriktioner  i forbindelse  med alle kapitaltransaktioner. 
Nederlandene  overholder  EF-forpligtelserne  og udviser  en liberal 
holdning  til kapitaltransaktioner,  for hvilke der ikke gælder  en 
liberaliseringsforpligtelse.  Frankrig,  Italien,  Irland  og Danmark 
opretholder kontrol  med de  fleste  kapitalbevægelser  og har af  Korn­
missionen  fået tilladelse  til inden for rammerne af  proceduren ved­
rørende  beskyttelsesklausuler,  at indføre  restriktioner  for visse 
af de kapitaltransaktioner,  for hvilke der i medfør af direktiver­
ne fra I96O og I962 er  indført  liberaliseringer. 
b) Denne  mulighed  for at  iværksætte  restriktive  foranstaltninger, 
når kapitalbevægelserne medfører  forstyrrelser  i det indenlandske 
kapitalmarkeds  funktion (traktatens  artikel  73) eller i tilfælde 
af betalingsbalancevanskeligheder  eller  en alvorlig  risiko  herfor 
(traktatens  artikel  108) er en af de  mellem medlemsstaterne  forud­
sete former  for solidaritet.  I betragtning  af ånden i og omfanget 
af beskyttelsesklausulerne  er de  restriktioner,  der tillades  inden 
for disse rammer,  undtagelsesforanstaltninger  og må  ikke, som det 
er tilfældet,  opretholdes  gennem  længere  perioder.  Ellers  bliver 
den direkte valutakontrol  et permanent  instrument  i den  økonomiske 
politik,  som er  uforeneJigt  med traktatens  bestemmelser. 
Der er en tendens  til, at beskyttelsesklausuler  foretrækkes frem­
for den anden form  for solidaritet  - som er mere  positiv,  men i 
andre henseender  mere forpligtende  - nemlig iværksættelse  af et 
gensidigt  bistandsprogram.  Siden begyndelsen  af 1960'erne har EF 
uafhængigt  af kreditordningerne  mellem  centralbankerne  indført 
to instrumenter,  nemlig  den finansielle  bistand  på mellemlang  sigt 
og fællesskabslåneordningen.  I de to  tilfælde ydes  der kun  støtte, 
hvis den støttemodtagende medlemsstat fører  en økonomisk  politik, 
der er i overensstemmelse  med visse  aftalte  retningslinjer.  De 
gensidige  støtteinstrumenter  må ikke opfattes  som en  sidste  udvej; 

- 5 -
hvis de derimod  bringes  i anvendelse  på et tilstrækkeligt  tidligt 
stadium,  vil det være  muligt  at komme  betalingsbalancekriser  i 
forkøbet og gøre det  lettere  at foretage  den nødvendige  justering 
uden at bryde de traktatmæssige  forpligtelser.  Trods den betyde­
lige forøgelse af de  disponible  beløb har de  gensidige  støttein­
strumenter  faktisk ikke  været anvendt  siden  1977· 
c) På det  institutionelle  område er der  udstedt  en række  direktiver 
vedrørende  finansielle  mellemmænds og fondsbørsers  aktiviteter. 
Det gradvist udviklede  system har  haft til  formål at  konkretisere 
princippet  om etableringsfrihed  i EF for banker og  forsikringssel­
skaber og lette den fri udveksling  af deres tjenesteydelser.  For så 
vidt angår fondsbørserne, har målet været at øge gennemsigtigheden 
på fondsmarkederne og  lette emittenternes  adgang  til de forskelli­
ge medlemsstaters  fondsbørser. 
De fremskridt,  der er  gjort  eller vil blive gjort i retning  af en 
institutionel  harmonisering  af de  finansielle  mellemmænds og  kapi­
talmarkedernes  aktiviteter,  vil imidlertid  vedblive  at være begræn­
sede, hvis der ikke samtidig sker fremskridt  i retning  af en  libe­
ralisering  af kapitalbevægelserne. Den  frie etableringsret,  som 
ganske  vist nok bidrager til  en vis  integrering  af markederne gen­
nem agenter  og filialer,  fører  ikke i sig  selv til  en fuldstæn­
dig integration.  På lignende  måde vil den fri udveksling  af finan­
sielle tjenesteydelser  eller sparernes  frie valgmuligheder  med hen­
syn til placering  af deres midler  være kraftigt  begrænset,  hvis 
der pålægges sådanne kapitalbevægelser  restriktioner. 
2. Forklaringen 
Den i traktaten forudsete  fremgangsmåde og den økonomiske  analyse, 
som lå til grund herfor,  var kohærente. I en  situation  med faste 
valutakurser,  som er  implicit  forudsat  i traktaten,  indebærer  for­
følgelsen af den  dobbelte  målsætning vedrørende  frie varebevægelser 
og tjenesteydelser  samt frie kapitalbevægelser, at de  nationale 
pengepolitikker  er underkastet betalingsbalancehensyn.  I det om­
fang et flertal  af medlemsstaterne har ønsket at  bevare  kontrol­
len med deres  pengepolitik  for at  kunne  regulere interne forhold, 

- 6 -
har de måttet unddrage  sig i det  mindste  en af de  andre begræns­
ninger eller "indgå  et forlig"  med disse alt efter de forskelli­
ge kombinationer.  De har  tydeligvis  foretrukket  at slække på den 
begrænsning,  der forekom mindst stærk,  det vil sige  de frie ka­
pitalbevægelser.  To overvejelser,  der ligger dybt forankret  i 
økonomiske begreber, førte  i øvrigt  til, at denne målsætning  fik 
en lavere  prioritering.  For det  første kan fluktuationerne  i kapi­
talbevægelserne  i lige så høj  grad skyldes spekulative overvejel­
ser som udviklingen  i de fundamentale økonomiske  variable.  For det 
andet opfattes  en nettokapitaludstrømning  på lang sigt oftes som 
et tab af  reelle  ressourcer  for den  nationale  økonomi,  uden at 
man tager hensyn  til den heraf følgende opbygning  af eksterne  for­
dringer. Disse forklaringer  forklarer,  hvorfor Bretton  Woods-sy­
stemet holdt muligheden åben  for restriktioner  i kapitalbevægelser­
ne, når disse restriktioner  viste sig nødvendige  for at  sikre uhin­
drede løbende  transaktioner  og valutakursstabilitet  (artikel  VI i 
vedtægterne).  For sit vedkommende  knæsætter Rom-traktaten  prin­
cippet om, at der  mellem medlemsstaterne  skal afskaffes  alle hin­
dringer for den  frie bevægelighed  for kapital  (artikel  3» c)), men 
fastslår,  at disse restriktioner  kun gradvis afskaffes  i det om­
fang, det er  nødvendigt  for fællesmarkedets  tilfredsstillende  funk­
tion (artikel  67)· 

- 7 -
II. NØDVENDIGHEDEN  AF EN NY INDSATS FOR AT  FREMME  DEN FINANSIELLE  
INTEGRATION 
Det forhold,  at der  ikke eksisterer  et europæisk  kapitalmarked,  er 
selvfølgelig  lidet  tilfredsstillende  ud fra et  fællesskabsretligt 
synspunkt.  Dette er samtidig  i stadig  højere  grad en alvorlig  hin­
dring for den  videre  udbygning  af fællesmarkedet, strukturomlægnin­
gen af den  europæiske økonomi,  ja endog stabiliseringen  af det in­
ternationale  finansielle  system. Til gengæld  har de  økonomiske  po­
litiske  overvejelser,  som længe har talt for opretholdelsen  af den­
ne situation,  mistet  en del af  deres betydning. 
1. De makro-økonomiske  uforeneligheder  er mindre  udtalte 
Det er almindelig  kendt,  at direkte  kontrol  næppe  bidrager  til at 
genoprette  fundamentale økonomiske ligevægte,  og at  sådan kontrol 
i forbindelse  med kapitalbevægelser  hurtigt  mister  sin indvirkning 
på betalingsbalancen. 
Ud fra et mere  generelt  synspunkt  er der i  stadig  mindre  grad tale 
om, at  kontrol  med de  finansielle  strømme  giver medlemsstaternes 
regeringer  en relativ  autonomi  i deres økonomiske  politik.  Valuta­
ernes høje konvertibilitetsgrad  og de  vedvarende underskud  over for 
udlandet  i de fleste  af medlemsstaterne begrænser  i høj  grad den 
pengepolitiske  uafhængighed.  Men især de store fremskridt,  der er 
gjort med hensyn  til en koordinering  af den  økonomiske  og monetære 
politik i EF, som  blandt  andet er blevet  fremmet  som følge af det 
europæiske monetære system,  har givet myndighederne  et vist spil­
lerum, for så  vidt angår de for  kapitalbevægelserne gældende  regler. 
Det er således  muligt  at opgive  de kontroltraditioner,  som i de 
fleste tilfælde  blev opnået  eller  styrket,  medens  Bretton  Woods-sy­
stemet var i  kraft, og på et  tidspunkt  hvor koordineringen  af de 
økonomiske  politikker  først så småt var ved at  komme i gang og de 
nationale  økonomier  fulgte  konjunkturforløb,  der sjældent  var 
synkrone. 
Erfaringerne  viser desuden,  at kontrolordninger  har deres maksimale 
virkning  på langfristede  kapitalbevægelser,  som er  lettere  at kon­
trollere,  men som  hyppigst  er udtryk for mobilisering  eller  real-
lokering  af langfristet  opsparing,  medens  kortfristede  kapital­
bevægelser, hvor  der ligger mere spekulative  overvejelser  til grund, 
er sværere  at lægge hindringer  i vejen for, da spekulanterne  i høj 
grad formår  at manøvre  sig igennem  labyrinten  af nationale  regler. 

- 8 -
2. Den videre  udbygning af det  interne  marked  vedrører også fi­
nansielle  tjenesteydelser 
For maksimalt at udnytte de muligheder, der  knytter  sig til et 
stort enhedsmarked som EF, bør virksomhederne  kunne afsætte de­
res produkter  over alt på  dette marked,  men de bør også  selv kunne 
vælge, hvor de  vil placere  deres produktionsanlæg, uden at de dog 
risikerer  at miste de stordriftsfordele,  der knytter  sig til en 
centraliseret  forvaltning  af en række fælles  tjenesteydelser, 
blandt andet på det  finansielle  og bankmæssige område. Fri bevæge­
lighed for direkte investeringer,  som selv i dag knap nok er en 
realitet  i EF, kan  ikke i tilstrækkelig  grad sikre en effektiv  pro­
duktionsfaktormobilitet.  Virksomhedernes  udvikling sker  både ved 
en akkumulering af  finansielle  aktiver  og ved iværksættelse af 
produktive investeringer.  I de seneste  år har  nettoerhvervelsen 
af finansielle  aktiver udgjort  20-30%  af kapitaldannelsen  i de 
tyske, franske  og britiske  virksomheder og i endnu højere  grad 
i de italienske  virksomheder. 
Virksomhedernes  finansielle  omkostninger  absorberer  en stigende 
del af deres  bruttodriftsoverskud.  En videre  udbygning af fælles­
markedet på det bankmæssige område i form af  fri konkurrence og 
stordriftsfordele  ville yde et  positivt  bidrag til  en nedbringel­
se af disse omkostninger. Fri  udveksling  af tjenesteydelser  på 
forsikringsområdet burde  kunne trække i  samme  retning.  Præmierne 
i forbindelse  med skadeforsikring  udgør nemlig  i dag  hyppigt  me­
re end 3% af  bruttodriftsresultatet.  En effektiv  deployering  af 
industrikoncernernes  aktiviteter  på enhedsmarkedet forudsætter, 
at disse virksomheder  ikke kunstigt tvinges til  at ødelægge  eller 
fragmentere  strukturen  i deres  finansielle  relationer. 
3· En mere direkte mobilisering  af den europæiske  opsparing  ville  
bidrage til  strukturomlægningen af EF-økonomien 
En planmæssig strukturomlægning af  industrigrene  i vanskelighe­
der og udvikling  af nye  aktiviteter  kræver  betydelige kapital­
midler . 

- 9 -
I 1980 nåede  bruttoopsparingen  i EF op på ^30 mia ECU  ,-iod kun 3^0 
mia i USA. Men de  nationale kapitalmarkeder mobiliser.r  kun en be­
grænset del  heraf. På de fem  vigtigste  (Tyskland, Frankrig,  Italien, 
Nederlandene  og Det  forenede  Kongerige)  har det  samlede  antal  emis­
sioner af værdipapirerne  ligget  langt  under  antallet  af emissioner 
på det  amerikanske  marked  (henholdsvis  142 mia og 212 mia ECU).  Det­
te misforhold  kommer så  meget  tydeligere  til udtryk,  når det  spe­
cielt drejer  sig om  risikokapital,  eftersom  den kapitaliserede  vær­
di af de  nationale  aktier,  der noteres  på børserne i EF  ikke engang 
udgør ^0% af den  kapitaliserede  værdi af de  aktiir,  der noteres  på 
Generelt  set er  udviklingen  i de fin.-nsielle  strømme  mellem  EF-lan-
dene forløbet  meget langsommere  end 1  dviklingen  i samhandelen  med 
varer og tjenesteydelser.  Det er en slående  konstatering,  at de 
langfristede  kapitalbevægelser mellem medlemsstaterne  er 20  gange 
mindre end samhandelen  (henholdsvis  10 og 23O mia ECU i  gennemsnit 
mellem 1976 og  I98O) 
Afskærmningen af  kapitalmarkederne  i EF forekommer  så meget mere 
paradoksalt, hvis  man tager med i  betragtning,  at tredjelandene  op-
tager lån på de  samme  markeder til langt  højere beløb end  EF-lan-
dene og i et  omfang,  der næppe udgør en  mindre  del af  deres behov. 
I 198l emitterede  EF-landene  lån på i alt 2,2 mia  dollars  hos de­
res partnere  mod 10 mia i  form af tredjelandsemissioner,  det vil si­
ge 8% af  deres internationale  lån mod 6% for  tredjelandenes  vedkom­
mende. Kun  EF-institutionerne bidrager  i væsentlig  grad til kapital­
omløbet i EF,  eftersom  mere end halvdelen  af deres lån i 1981  pla-
ceredes på medlemslandenes  markeder 
De finansielle  mellemmænd er  aldrig  neutrale  i forhold  til alloke­
ringen af opsparingsressourcerne.  På nationalt niveau giver  af­
skærmningen af de  finansielle  kanaler anledning  til spild;  til gen­
gæld giver en uhæmmet  anvendelse  af kriteriet  om maksimal  finansiel 
rentabilitet  ikke,altid  sikkerhed  for størst  mulige  økonomiske ef­
fektivitet.  På lignende  måde kan man på  EF-niveau  forestille  sig, 
at et finansielt  system,  som ved  overdreven  anvendelse  af intern 
afskærmning og i  mangel  af homogene  regler  for de  eksterne  relatio­
ner fremmer  en overdreven kanalisering  af opsparingen  ud af EF, ik­
ke yder det bedste  bidrag  til de produktive investeringer  i EF. børsen i New  York alene. 
1) Direkte investeringer,  portefølje-investeringer,  anden  form for 
langfristet  kapital,  herunder  kapital  formidlet via  banksektoren. 
2) Inklusive internationale  lån i EF-valutaer. 

- 10 -
k. En for  overdreven  anvendelse  af mellemmænd  til formidling  af  
den europæiske  opsparing  på de  internationale  markeder  og i  
tredjelandsvalutaer vil muligvis virke til  skade for stabili­
teten i det  internationale finansielle  system 
Den betydelige udvikling  i det  internationale finansielle  system 
er i vid udstrækning udgået fra  EF-landenes  territorium.  De finan­
sielle centre,  der er  beliggende  i EF,  tegner  sig for  mere end 
2/3 af  eurokreditterne.  Dette  bærer  vidne om en bemærkelsesværdig 
teknisk kapacitet,  som det er i EF's  interesse  at bevare. 
Euromarkederne  bidrager imidlertid  kun indirekte  og ufuldstændigt 
til indbyrdes  at forbinde  de nationale  markeder,  eftersom  betin­
gelserne  for EF-borgeres  adgang  til disse markeder  afhænger af de 
nationale valutaregler.  Især  skal det fremhæves, at de  relationer 
der kan etableres  herved,  oftest  sker gennem  tredjelandsvalutaer 
og på betingelser,  som medlemslandenes  myndigheder  næppe kan øve 
indflydelse  på. 
Den del af  EF-opsparingen,  som via de  internationale  markeder  i 
realiteten  kanaliseres  over  til ikke  nærmere præciserede økonomis 
ke formål og på  betingelser,  som frembyder  en række  usikkerheds­
momenter,  sådan som den  seneste  tids aktuelle  begivenheder  har 
vist det, er unødvendig  stor. Medens  medlemsstaternes  samhandel 
med tredjelande  kun udgør  halvdelen  af den  samlede  samhandel, 
skønnes det, at de gennemfører 2/3 af  deres eksterne  langfriste­
de finansielle operationer  uden for EF's  finansielle  kanaler  . På 
lignende  måde og ifølge  statistikker  udarbejdet  af BIS  androg 
EF-borgernes  tilgodehavender  hos de  indberettende  banker  ved ud­
gangen af I98I et beløb  svarende  til ca. 70. mia $. Ud af  dette 
samlede  beløb kan man skønsmæssigt ansætte  andelen  af indskud  i 
andre valutaer  end EF1 s  til mindst  80%. 

- 11 -
III. FORSLAG TIL EN  REALISTISK  INTEGRATIONSPROCES I  FINANSIEL  
HENSEENDE 
Hvis der igen skal  skabes  bevægelse i den  finansielle  integrations­
proces,  må dette ske ved en  helhed  af forskelligartede  konkrete 
aktioner. Enkeltvis vil  ingen af disse aktioner formodentlig  kunne 
betragtes  som en afgørende  faktor,  men hvis de iværksættes  samti­
dig, ville  de udgøre et væsentligt  bidrag  til en bekræftelse af 
EF's finansielle  identitet  og til en styrkelse  af EF's  finansielle 
struktur,  hvorved  EF's handelsmæssige  identitet samtidig  under­
streges og dens endnu  ufuldstændige mcuetære  identitet  fremhæves. 
1. Det  finansielle  system  bør bidrage  mere direkte  til EF's økono­
miske udvikling 
a) En gradvis integrering  af kapitalmarkederne 
Kommissionen  erkender,  at den nuværende  betalingsbalancesituation 
i flere medlemsstater  næppe åbner  mulighed  for en væsentlig og 
øjeblikkelig  liberalisering  af kapitalbevægelserne, men  oprethol­
delsen af beskyttelsesklausulerne  i medfør af  traktatens  artikel 
73 og 108 bør begrænses  til et absolut  minimum. 
- Kommissionen  har til hensigt  i løbet af det  kommende  år at  fore­
tage en undersøgelse af  situationen  i disse medlemsstater  for 
sammen med de pågældende  medlemsstater  at finde frem  til en måde, 
hvorpå de  restriktioner,  der følger af  anvendelsen  af disse be­
skyttelsesklausuler,  gradvis  kan ophæves. 
- Parallelt  hermed  bør man imødekomme  Kommissionens  forslag  om at 
udarbejde  en fortegnelse  over de valutakontrolforanstaltninger 
eller pengepolitiske foranstaltninger  med lignende virkning,  som 
vil kunne  virke  hindrende  for en  liberalisering  af de løbende 
transaktioner,  og som  ikke skal  kunne iværksættes  mellem  med­
lemsstaterne,  medmindre  det besluttes  på EF-niveau  og foranstalt­
ningernes  varighed  er begrænset. 
- Uagtet  ovennævnte undersøgelse af  beskyttelsesklausulerne  fin­
der Kommissionen  at en  gradvis  ophævelse af  hindringerne  for 
kapitalbevægelserne i EF i første række bør  tage sigte på at få 
skabt et europæisk  marked  for risikokapital. 

- 12 -
1 Tørste omgang  kunne  restriktionerne  i medfør  af beskyttelses­
klausulerne  i forbindelse  med værdipapirtransaktioner  gradvis 
afskaffes,  for så  vidt angår  erhvervelse  af aktier noteret  på en 
fondsbørs  i EF og  emitteret  af selskaber  i medlemsstaterne.  Dis­
se erhvervelser  bør kunne ske til den officielle  markedskurs. 
For så vidt de institutionelle  investorer  får tilladelse  til at 
foretage  risikokapitalplaceringer,  bør der  ikke ske nogen  for­
skelsbehandling  mellem  værdipapirer  emitteret  af nationale  sel­
skaber og værdipapirer  emitteret  af selskaber  fra andre medlems­
stater.  Dette  ikke-forskelsbehandlingsprincip  bør ligeledes  omfat­
te skattemæssige  foranstaltninger,  der tager sigte  på at  begunsti­
ge risikokapitalplaceringer  som led i en koordinering  af sådanne 
foranstaltninger. 
Det skal bemærkes,  at liberaliseringen  af risikokapitalbevægelser­
ne ville være fuldstændig,  hvis den ledsagedes  af en  harmonisering 
af selskabsbeskatningen  i EF.  Kommissionen  skal minde om, at den 
har fremlagt  et forslag  herom,  som for tiden drøftes  i Europa-
Parlamentet.  Sigtet  med forslaget  er at  undgå,  at aktieinveste­
ringer på EF-plan  ikke, alt andet lige,  sker ud fra skattemæs­
sige overvejelser. 
b) et mere ensartet  net af  finansielle  tjenesteydelser 
1) På det  bankmæssige område  har målsætningen først  og fremmest 
været at fremme  integrationen  ved oprettelsen  af agenturer  og fi­
lialer.  Direktivet  af 12.  december  1977 fastsætter  i denne henseen­
de reglerne  for en  koordinering  af de  nationale lovgivninger.  Det 
er Kommissionens  hensigt  at fortsætte  og intensivere  sit arbejde 
i så henseende,  og den  vil blandt  andet  lægge hovedvægten  på en 
tilpasning  af kontrolordningerne,  der  skal skabe bedre  udviklings­
muligheder  for banktransaktionerne  i EF. 
2) På forsikringsområdet  har etableringsretten  været en realitet 
siden udstedelsen  af første  direktiv  af 2k.  juli 1973· Det samme 
gælder  ikke den fri udveksling  af tjenesteydelser  til trods for 
den direkte virkning  af de  relevante  bestemmelser  på dette område, 
nemlig  traktatens  artikel  59» 60 og 106. For at  lette den fri ud­
veksling  af tjenesteydelser blev  et forslag  til direktiv  om forsik­
ring (ikke-liv)  oversendt  til Rådet ved udgangen  af 1975, og  dette 

- 13 -
blev i 1978  fulgt op af et  forslag  til ændring.  Siden da har  for­
handlingerne  befundet  sig i et dødvande af  tekniske  årsager. 
Udviklingen  m. h. t. præstering af  tjenesteydelser  inden for dette 
område  vil imidlertid  bidrage  til den videre udvikling  af det  in­
terne EF-marked.  Hvad virkningerne  på betalingsbalancerne  angår 
skal det anføres, at overførelserne af præmier t±J  udlandet  ikke 
kun vil  gå i én  retning  og vil sandsynligvis ikke overstige  en min­
dre procentandel  af det  samlede  antal prænier, der  betales  i et 
hvilket  som helst medlemsland.  Man må  kunne  regne med en vis  kon­
gruens mellem  den valuta, hvori  præmine  betales,  og den,  hvori 
investeringerne foretages. Til  gengæ"J  ville der ske en  lettelse 
af den forretningsmæssige  drift i de virksomheder,  hvis aktivite­
ter er mest udviklede  på EF-niveau.  Konkurrencen  mellem  forsik­
ringsselskaberne  ville  opmuntre  til udvikling  af nye  forsikrings-
teknikker  med fordele  for forsikringstagerne  såvel som for de  for­
sikringsselskaber,  som ønsker at  udvide  deres  internationale  akti­
viteter  . 
3) Hvad fondsbørserne angår,  finder  Kommissionen,  at man bør  udbyg­
ge forbindelserne  mellem  de nationale  børsmarkeder for at gøre det 
muligt at udføre  ordrer  fra kunderne  på det børsmarked, som i en 
given situation tilbyder  de bedste  betingelser. 
Der er tale om en  ordning,  hvorved  de eksisterende  børser  forbindes 
indbyrdes,  hvorimod  der ikke er tale om at  skabe et nyt børsmarked. 
Ideen er at opnå en  integration  af alle de europæiske  ressourcer 
og at standse  den fragmentering,  der  finder sted  i dag. Den  ind­
byrdes  forbindelse  kunne i første omgang begrænses  til handel  med 
europæiske  aktier  med multipel notering  og kunne senere  udvides  til 
at omfatte  andre værdipapirer og  andre markeder.  Kommissionen  under­
søger for  tiden i samarbejde  med Det europæiske Børsudvalg  mulig­
hederne  for at  realisere  denne målsætning. Den er  rede til at un­
dersøge,  om det er nødvendigt at yde  finansiel  støtte fra EF  til 
at få gennemført  denne  ordning,  især for så  vidt angår  infrastruk­
turinvesteringer  inden EDB og  telematik. 
For at alle medlemsstaternes  fondsbørser  allerede  fra begyndelsen 
har mulighed  for i  fuldt omfang  at deltage  i denne  ordning,  bør de 
restriktioner,  som visse af dem  anvender,  når udenlandske  aktier 
skal optages  til notering, afskaffes. 
For cl undgå  konkurrencefordrejninger  mellem  de forskellige  medlems-

- Ik -
staters  børser bør Rådet  desuden  snarest muligt  vedtage  forslaget 
til direktiv  om indirekte skatter  på værdipapirtransaktioner.  For­
målet hermed  er at  afskaffe  enhver  form for dobbeltbeskatning  og 
mindske  trykket  fra disse skatter,  indtil  de er  endeligt afskaffet. 
Det er ligeledes  Kommissionens  opfattelse,  at udviklingen  eller 
etableringen  af efterbørser i  medlemsstaterne,  som især er  indret­
tet på at  opfylde  små og  mellemstore  virksomheders  finansieringsbe­
hov, ligeledes  ville kunne  føre til en styrkelse  af de europæiske 
markeder  og som følge  heraf give  nye impulser  til  etablering  af 
risikokapitalmarkeder  i Europa. 
Desuden  bør man  lade de i EF  beliggende  investeringsselskaber  spil­
le en større  rolle i integreringen  af markederne  i EF. Følgelig 
er det vigtigt,  at en  fri udveksling  af investeringsselskabernes 
tjenesteydelser  får bedre vilkår, ved at Rådet på  samme  tid ved­
tager to forslag  til direktiv  om dels samordning  af de  nationale 
bestemmelser  vedrørende  investeringsselskaber, dels  liberalisering 
af transaktionerne  med de af  investeringsforeningerne  udstedte 
andele. 
c) Nye instrumenter  til  mobilisering  af opsparingen  i EF 
Fællesskabets  institutioner  (EIB og  EF-institutionerne)  kan yde 
et positivt  bidrag  på dette område.  Parallelt  hermed  må man ud­
vikle finansielle  instrumenter,  hvorved  der kan gennemføres en 
effektiv  integrering  af de  finansielle  kanaler,  og hvorved  man 
effektivt sikrer  mobiliseringen  og cirkuleringen  af kapital  på et 
udvidet kapitalmarked. 
Kommissionen  vil tage initiativer  med hensyn  til tre typer konkrete 
aktioner: 
l) Der vil blive opmuntret  til et mere snævert  samarbejde  mellem 
de kreditydende  institutioner  om programmer  eller  projekter 
af fælles  interesse,  og især  vil der søges  skabt et udbygget 
samarbejde  omkring  fællessfinansiering, således som  dette al­
lerede har været  praktiseret  via klubben  af specialiserede in­
stitutioner  inden  for langfristet  kredit  i EF.  Dette samarbej­
de kunne for eksempel  støttes på et  program  vedrørende  ensar­
tede lån, der  udbydes  samtidig  på medlemsstaternes  markeder. 

- 15 -
2) Man kunne undersøge, om det  ville være muligt  at oprette  orga­
ner for kollektive investeringer  i industriforetagender,  og 
andelene  i disse organer  skulle  frit kunne  placeres  på marke­
derne i medlemsstaterne,  ligesom disse  organers  aktieporteføl­
je skulle  bestå af  aktier emitteret  af selskaber  i EF.  Udstedel­
sen af de to ovennævnte  direktiver  om investeringsforeninger 
ville lette  oprettelsen  af sådanne  organer  og skabe bedre be­
tingelser  for transaktioner  med disses  værdipapirer. 
3) En tredje aktionstype  vedrører  realkredit. Realkreditinstitut­
terne, hvis finansiering  foregår ve  ! udstedelse  af realkredit­
obligationer,  bør gives  tilladeiso  til at placere disse  værdi­
papirer  op til en vis øvre grænse i  andre medlemsstater  med 
henblik  på at  anvende  provenuet  heraf i det  land, hvor værdi­
papirerne  udstedes.  Andre  institutter  inden for denne sektor, 
hvis finansiering  foregår ved  indskud  på opsparingskonti,  og 
for hvilke  den fri etableringsret  for tiden er blokeret  på grund 
af administrative hindringer,  bør have tilladelse  til at etab­
lere sig på  markederne  i andre medlemsstater. 
2. Bidrag  til en bedre ligevægt i de  internationale  finansielle  
relationer 
Hvad angår de  internationale  finansielle  relationer,  bør Kommis­
sionen sætte sig  tilsvarende  mål som det, den har  fastsat  på det 
monetære område: der bør  skabes  en stabilitetszone  og således  ydes 
et bidrag  til at få  etableret  mere afbalancerede  relationer  mellem 
de forskellige  finanscentre  i verden.  Dette forudsætter, at EF 
skaber sig en  finansielt  identitet  i forhold  til resten  af verden. 
a) Større  kontrol  med kapitalstrømmene ind og ud af EF 
Den liberalisering  af kapitalstrømmene, der  fandt sted  i de første 
faser af opbygningen  af det europæiske  samarbejde,  er en udløber 
af en internationalisering  af det  finansielle  samkvem.  Samtidig 
findes der i  visse medlemsstater  bestemmelser,  der regulerer kapi­
talstrømmene  til udlandet.  Hidtil  er traktatens  artikel  70» som 
forudser  en gradvis  samordning  af medlemsstaternes  valutapolitik, 
for så vidt angår kapitalbevægelserne  mellem  disse stater  og tred­
jelande,  kun konkret  blevet bragt  i anvendelse  en gang ved udste­
delsen af direktivet  fra 1972 om  regulering  af de  internationale 
finansielle  strømme og  neutralisering  af deres uønskede  virkninger 

- 16 -
på den  interne  likviditet.  De instrumenter,  som medlemsstaterne 
har indført i så  henseende,  er imidlertid  udformet  med henblik  på 
en erga omnes-anvendelse  og giver ikke  mulighed  for en  differentie­
ret behandling  af på den ene  side kapitalbevægelserne  inden for EF 
og kapitalbevægelser  til og fra  tredjelande. Sigtet  med visse af dis­
se instrumenter  er eller var udelukkende  at føre en  effektiv  kontrol 
med kapitaltilførsel i  spekulativt  øjemed  (Bardepot-systemet  f.eks. 
EF's målsætning bør være at  fastholde  en høj  liberaliseringsgrad  i 
forhold  til udlandet  og at  bevare  dets finanscentres internationale 
aktiviteter.  Samtidig  kunne  de kompetente  EF-instanser  undersøge, 
om og hvordan  man på  EF-plan  og på  internationalt plan  kunne indføre 
instrumenter,  der om nødvendigt gør det  muligt at føre en  bedre kon­
trol med kapitalstrømmene  mellem  medlemslandene  og lande uden for EF. 
b) Overvejelser  om et  internationalt banktilsyn 
EF, som er  udstyret  med veldefinerede integrationsinstrumenter,  kan 
via en samordning  af banklovgivningerne,  skabe  en stabilitetszone, 
som ikke blot  ville frembyde  homogene  strukturer  indadtil,  men som 
også ville  bidrage  til at realisere  bankkontrolmæssige  principper  og 
teknikker  på internationalt plan,  som er  mere egnede  end tidligere 
til at imødegå de  stadig  større  risici,  som de  internationale  ban­
ker pådrager  sig. 
Således har  Kommissionen  for eksempel  i snævert  samarbejde  med Den 
rådgivende Bankkomité i EØF og i  overensstemmelse  med ånden i Den 
internationale  Betalingsbanks  bestræbelser  udarbejdet  et forslag 
til direktiv  om konsolideret bankkontrol, hvis sigte  er at gøre det 
muligt for kontrolmyndighederne  i det  land, hvor en bankkoncerns 
moderselskab  har sit hjemsted,  at vurdere  den finansielle  situation 
for hele koncernen,  inklusive datterselskabet  i de øvrige  medlems­
stater. 
Kommissionen  har i øvrigt  taget en række  andre  initiativer  vedrøren­
de: bankers  årsregnskaber og  strukturen  i de periodiske oplysninger, 
som de  skal indsende  til kontrolmyndighederne;  kontrol  med større 
risici, især  store  kreditter,  som bankerne  yder, samt samarbejdet  in­
den for rammerne  af "risikocentralerne";  beregning  af visse nøgletal 
1) I 1972 og 1973 indførte de  tyske myndigheder  således en  forpligtel­
se til at indsætte et beløb på en spærret  konto - kaldet  Bardepot  -
op til en vis  procentsats,  som har  ligget  mellem  20 og 50%, i  for­
bindelse  med valutaindlændinges lån i  udlandet. 
Det drejer  sig således om en  anden  ordning  end den ikke-rentebæ-
rende obligatoriske  deponering,  der har været indført ved  forskel­
lige lejligheder  (197*1, 1976 og I981) i  Italien  i forbindelse  med 
valutaindlændinges køb af  valuta. 

- 17 -
for solvens  og banklikviditet;  saneringsforanstaltninger  eller 
eventuelt  procedurer  i forbindelse  med likvidation  af kriseramte 
internationale  banker. 
Beregningen  af især nøgletallene, som Det rådgivende  Bankudvalg  li­
geledes  tillægger  meget  stor betydning,  kan føre  til en internatio­
nal samstemning  af kapitalkravene  og dag-til-nat  overvågning af 
banker,  der opererer  på internationalt  plan; i øvrigt undersøges 
disse beregningsmetoder  også uden for EF, især af et  udvalg under 
10-lande-gruppen  i Basel. 
Efter Kommissionens  opfattelse  er det en  absolut  forudsætning for 
en korrekt  vurdering  af de europæiske  bankers  internationale  akti­
viteter,  at ovennævnte  arbejder  fører  til gode resultater,  og især 
at direktivet  om kontrol  på konsolideret  basis  udstedes. Disse  for­
anstaltninger  kunne'ligeledes bidrage  til en bedre  forvaltning  af 
de dertil  svarende  risici.  Der må  drages  fordel  af den  tekniske  ba­
sis, der således er ved at  blive  udviklet,  for at få  inddraget  EF-
overvejelser  i drøftelserne i de  organer, hvor  man behandler  de ri­
sici, som opstår i det  internationale  finansielle  system,  eller 
hvor man drøfter en forlængelse af  tidsplanen  for afviklingen  af 
den udlån sgæld, som  visse lande i vanskeligheder  har pådraget  sig. 
Defineringen  af en fælles  holdning  er særlig nødvendig, når  disse 
spørgsmål vedrører  geografiske  zoner  eller lande,  med hvilke  Kom­
missionen  opretholder  vigtige  eller  priviligerede  relationer. 
c) Samordning  af medlemsstaternes  politik  med hensyn  til udlands­
gæld 
Forsøget på i EF-sammenhæng at  finde en rimelig  balance mellem  på 
den ene side nødvendigheden af at få  foretaget  en international  ju­
stering  og på den  anden de eksterne  finansieringsfaciliteter  er et 
af de essentielle  elementer  i konvergensen  i medlemsstaternes  øko­
nomiske  politikker. 
I overensstemmelse  med det  program,  der blev bebudet  i 1980 i en 
beretning  om tilbageføring af  kapital  har Det monetære  Udvalg netop 
indført en  procedure  til udveksling  af oplysninger  om og  gensidig 
overvågning af  medlemsstaternes  betalingsbalancesituation  og ud-
landsgældssituation.  Disse arbejder  bør føre  til fastlæggelse af 
generelle  politiske  retningslinjer,  for så  vidt angår udlandsgæl­
den. I denne  forbindelse  vil det være hensigtsmæssigt at undersøge, 
om EF-instrumenterne  er tilpasset  kapitalmarkedernes  nye tekniske 

- 18 -
struktur,  og om  deres  karakteristika  reelt svarer  til medlemssta­
ternes behov. 
3· Fremme  af ECU'ens  anvendelse 
Den finansielle  integration  i EF vil ikke  virkelig  kunne  skride 
frem, medmindre  den støtter  sig på en større monetær  identitet.  I 
denne forbindelse  og på det  nuværende  udviklingstrin  forekommer 
det essentielt  at tillægge  ECU'en  en større  rolle både som en  pri­
vilegeret  støtte  for en  øget transferabilitet  af finansielle  akti­
ver inden  for EF, og som  udtryk  for en begyndende  monetær  union 
vis-å-vis  tredjelande,  en monetær  union,  der skal stå som en af 
de tre støttepiller  i et ordnet  internationalt  monetært  system. 
a) Anerkendelse  af ECU'en som valuta 
Det vil være et afgørende  skridt  fremad,  hvis man anerkendte  ECU'en 
som valuta  og behandlede  transaktioner  denomineret  i denne enhed 
på samme måde som transaktioner  med konvertible valutaer.  Den of­
ficielle  notering  af ECU'en på alle EF's  valutamarkeder  - selv om 
denne notering  er afledt af notering  af de  valutakomponenter,  der 
indgår i ECU'en  - ville være en tilkendegivelse  over for valuta­
operatørerne  af en  sådan anerkendelse. 
b) Privilegeret  behandling  af finansielle  transaktioner  denomi­
neret i ECU 
Værdipapirtransaktioner  denomineret  i ECU  burde i det  mindste 
inden for visse grænser være  mulig for borgere  i EF efter de al­
mindelige  retsregler, hvilket  i flere medlemsstater  ville indebæ­
re undtagelser  fra gældende  regler. 
- For det  første bør alle borgere  i medlemsstaterne  frit kunne 
tegne sig for  lån i ECU  til den officielle  kurs, når det  drejer 
sig om emittenter  i EF, og  især når det  drejer sig om lån, der 
emitteres  af EF-institutionerne. 
- Inden for rammerne  af de for  sammensætningen  af de  institutio­
nelle investorers  portefølje gældende  regler, skulle  værdipapi­
rer denomineret  i ECU  sidestilles  med nationale  værdipapirer  af 
samme art, dog med det  forbehold,  at der  eventuelt  må vedtages 
bestemmelser  for at  begrænse  kursrisiciene. 
- Indførelse  på EF-plan  af ethvert  nyt instrument  til mobilisering 
af opsparingen  bør give anledning  til, at man  især anvender  ECU. 

- 19 -
c) Udvidelse  af ECU'ens  officielle  rolle 
På nuværende  tidspunkt  anvendes  ECU'en  officielt  i et  lukket 
kredsløb  mellem  de centralbanker,  der deltager  i EMS. En åbning 
af EMS udadtil  i overensstemmelse  med de  retningslinjer,  som Kom­
missionen allerede anbefalede  i sin  meddelelse  af 15·  marts 1982 
om den  videre  udbygning  af EMS,  ville føre  til en udvidelse  af 
ordningens  stabilitetszone  ved i  valuta-  og interventionsmekanis-
merne at associere valutaerne  i de  tredjelande,  som har særlige 
økonomiske og  finansielle  forbindelser  med EF og  dettes  medlems­
lande. Det vil samtidig  blive  muligt  at udvide  mulighederne  for 
at anvende  og mobilisere  den officielle  ECU, og ved  eksemplets 
magt ville man hermed  yde et  bidrag  til en udvidet  anvendelse  i 
private  transaktioner  uden for EF. 

- 20 -
KONKLUSIONER 
For at sikre udviklingen  af den  produktive  aktivitet  og mobilise­
ringen af opsparingen  den nødvendige  finansielle  støtte  anmoder 
Kommissionen  Rådet om: 
1. At erkende  det nødvendige i  igen at få sat  gang i integrations­
processen  i finansiel  henseende  ved en  nedbrydelse  af barriererne 
mellem og større  indbyrdes forbindelse  mellem  kapitalmarkederne, 
ved en effektiv  fri udveksling  af finansielle  tjenesteydelser  og 
ved en gradvis  hævdelse af et europæisk  finansielt  marked,  også 
vis-å-vis  tredjelande. 
2. At tage  til efterretning,  at Kommissionen  har  til hensigt  at fo­
relægge Det monetære  Udvalg  en anmodning  om en  udtalelse  på basis 
af nærværende  medddelelse  for at  lette udøvelsen af  dennes  forvalt­
nings- og forslagsbeføjelser, især på følgende tre  punkter: 
- en undersøgelse  foretaget  af Kommissionen  af begrundelserne  for 
helt eller  delvis  at fastholde  de nationale foranstaltninger,  der 
er blevet  tilladt  i medfør af  traktatens  artikel  73 og 108; 
- udarbejdelse  af en  fortegnelse  over valutakontrolforanstaltnin­
ger eller  pengepolitiske foranstaltninger  med lignende virkning, 
der kan virke hindrende  for en  liberalisering  af de løbende  trans­
aktioner  i EF, og som  medlemsstaterne  bør give afkald  på at  brin­
ge i anvendelse,  medmindre  det i fællesskab er  blevet besluttet 
inden for rammerne  af procedurerne  m.h.t.  beskyttelsesklausuler; 
- nærmere fastlæggelse af  beskaffenheden  og betingelserne  for ind­
førelse af de  instrumenter,  som medlemsstaterne  måtte  bringe  i 
anvendelse  i valutarisk  henseende  og i henseende  til regulering 
af kapitalbevægelserne  mellem  disse stater  og tredjelande. 
3- At opfordre  medlemsstaterne,  uagtet resultaterne  af undersøgel­
sen af beskyttelsesklausulerne,  som Kommissionen  vil foretage, til 
at træffe de nødvendige  foranstaltninger  med henblik  på: 
- at fjerne hindringerne  for den  fri bevægelighed for  aktier emit­
teret af selskaber  i EF og  noteret  på en fondsbørs i EF og at 
bringe reglerne  for aktieinvesteringer  mere i overensstemmelse 
med en  EF-ordning,  især for så  vidt angår de  regler,  som de  in­
stitutionelle  investorer  er underlagt,  samt for så  vidt angår 
foranstaltninger  af fiskal  karakter; 

- 21 -
- indrømme  ECU'en  samme  status  som enhver anden  stor konvertibel 
valuta og give transaktioner  denomineret  i denne enhed,  især 
lån emitteret  af EF-institutionerne,  en særstilling med  hensyn 
til valutareglerne  og bestemmelserne  vedrørende  institutionelle 
investorer. 
k. at sætte sig følgende mål: 
- Udstedelse  af direktivet  samordning  af de  nationale  bestemmelser 
inden for forsikringsområdet  (ikke-liv)  med herblik  på at  skabe 
bedre vilkår for den  fri udveksling  af tjenesteydelser; dette 
skal betragtes  som en  prioriteret  foranstaltning,  der skal styrke 
det indre  marked. 
- Udstedelse  inden udgangen  af 19o3 af  direktivet  om bankkontrol 
på konsolideret basis. 
- Udstedelse  snarest muligt  af: 
. de to  direktiver  vedrørende  investeringsforeninger  især med 
henblik  på at  fremme  oprettelsen  af organer  for investerin­
ger i industriforetagender  og noteringen  af deres værdipapi­
rer på markeder  i medlemsstaterne, 
. direktivet  vedrørende  indirekte skatter  på værdipapirtransak­
tioner . 
- Bestræbelserne på at  lette en gradvis skabelse  af et fælles  bank­
marked bør intensiveres  både med  hensyn  til betingelserne  for 
adgang  til markedet  og med  hensyn  til samordningen  af foranstalt­
ningerne  vedrørende  risikokontrol  (risikoforebyggende forholds­
tal) og indførelse af  harmoniserede regnskabsprocedurer. 
- Samordning  af udlandsgældspolitikken bør fortsættes og de  for­
skellige  officielle  gældsformers  respektive  roller  bør undersø­
ges i denne sammenhæng. 
- Associering  af tredjelandes centralbanker  i Det europæiske mone­
tære Systems mekanismer  ville i den  aktuelle internationale  øko­
nomiske  og monetære  situation  være en særdeles  velkommen  styr­
kelse; af EMS.