5. 7. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 176/5 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets direktiv om bevisbyrden i forbindelse med ligeløn og ligebehandling for 
i kvinder og mænd 
KOM(88) 269 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 27. maj 1988) 
(88/C 176/09) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100 
og 235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Gennemførelsen af det princip om lige løn for mandlige 
og kvindelige arbejdstagere, som omhandles i Traktatens 
artikel 119, udgør et væsentligt element i etableringen og 
gennemførelsen af det fælles marked; 
den 10. februar 1975 vedtog Rådet direktiv 75/117/EØF 
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgiv­
ninger om gennemførelse af princippet om lige løn til 
mænd og kvinder (x); 
med hensyn til andre aspekter af ligebehandling af mænd 
og kvinder vedtog Rådet den 9. februar 1976 direktiv 
76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebe­
handling af mænd og kvinder, for så vidt angår adgang 
til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt 
arbejdsvilkår (2) og den 11. december 1986 direktiv 
86/613/EØF om gennemførelse af princippet om ligebe­
handling af mænd og kvinder i selvstændige erhverv, 
herunder i landbrugserhverv, samt om beskyttelse af 
kvinder i selvstændige erhverv i forbindelse med gravi­
ditet og barsel (3); 
hvad angår ligebehandling af mænd og kvinder med 
hensyn til social sikring, vedtog Rådet den 19. december 
1978 direktiv 79/7/EØF om gradvis gennemførelse af 
O EFT nr. L 45 af 19. 2. 1975, s. 19. 
O EFT nr. L 39 af 14. 2. 1976, s. 40. 
O EFT nr. L 359 af 19. 12. 1986, s. 56. princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med 
hensyn til social sikring (4) og den 24. juli 1986 direktiv 
86/378/EØF om gennemførelse af princippet om ligebe­
handling af mænd og kvinder inden for de erhvervstil­
knyttede sociale sikringsordninger (5); 
Kommissionen påtog sig i sin meddelelse til Rådet af 20. 
december 1985 om Fællesskabets program på mellemlang 
sigt om lige muligheder for mænd og kvinder 1986 til 
1990 (6), at fremsætte forslag om et juridisk fællesskabs­
instrument vedrørende princippet om omvendt bevis­
byrde i alle sager, der vedrører ligestillingsbestemmel-
serne; 
Rådet godkendte i sin resolution af 24. juli 1986 om 
fremme af lige muligheder for mænd og kvinder (7) de 
generelle målsætninger i Kommissionens meddelelse og 
opfordrede medlemsstaterne til at iværksætte foranstalt­
ninger med henblik på at »sikre effektiv anvendelse af 
gældende ret på ligebehandlingsområdet, i særdeleshed 
ved hjælp af ... . undersøgelse af alle aspekter af proble­
merne vedrørende bevisførelse i så henseende.«; 
Rådet gav i sin resolution af 22. december 1986 om et 
handlingsprogram for øget beskæftigelse (8) tilsagn om at 
træffe de nødvendige beslutninger og foranstaltninger 
for at forbedre kvinders lige adgang til og lige mulig­
heder på arbejdsmarkedet gennem iværksættelsen af 
Fællesskabets program på mellemlang sigt 1986 til 1990; 
som fastlagt i Traktatens artikel 119 og i Rådets direk­
tiver er det nødvendigt at sikre, at princippet om ligebe­
handling på området overholdes; 
(4) EFT nr. L 6 af 10. 1. 1979, s. 24. 
O EFT nr. L 225 af 12. 8. 1986, s. 40. 
(*) EF-Bull. Suppl. 3/86, punkt 19 c. 
O EFT nr. C 203 af 12. 8. 1986, s. 2. punkt 4 og 5. 
(•) EFT nr. C 340 af 31. 12. 1986, s. 2, punkt 2 f). 
Nr. C 176/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 7. 88 
en effektiv gennemførelse af princippet om ligebehand­
ling som fastlagt i ovennævnte bestemmelser kræver, at 
der træffes supplerende foranstaltninger vedrørende 
fremgangsmåde og bevisførelse for de nationale 
domstole og andre kompetente myndigheder; 
på dette område er der forskelle mellem medlemssta­
terne; det er derfor nødvendigt at tilnærme de nationale 
bestemmelser om anvendelsen af ligebehandlingsprin­
cippet; 
i visse henseender giver Traktaten ikke den fornødne 
bemyndigelse til at træffe de påkrævede foranstalt­
ninger — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
AFSNIT I 
Generelle bestemmelser 
Artikel 1 
1. Formålet med dette direktiv er at sikre større effek­
tivitet af de foranstaltninger, medlemsstaterne har truffet 
for at efterkomme princippet om ligebehandling af 
kvinder og mænd, således at personer, der betragter sig 
som forurettede som følge af manglende anvendelse af 
ligebehandlingsprincippet, kan indgive klage for domsto­
lene, eventuelt efter at have forelagt sagen for andre 
kompetente myndigheder. 
2. I dette direktiv forstås ved princippet om ligebe­
handling det princip, der indeholdes i Traktatens artikel 
119 og i direktiv 75/117/EØF, 76/207/EØF, 
79/7/EØF, 86/378/EØF og 86/613/EØF. 
Artikel 2 
1. Dette direktiv gælder for, 
a) alle Fællesskabets foranstaltninger vedrørende det 
princip om ligebehandling mellem kvinder og mænd, 
som omhandles i artikel 1, stk. 2 
b) alle lignende foranstaltninger, der vedtages i frem­
tiden, og ved hvilke direktivets anvendelse ikke 
udtrykkeligt udelukkes 
c) alle civil- eller forvaltningsretlige administrative sager 
vedrørende den offentlige eller private sektor, i hvilke 
der er klageadgang i medfør af national lovgivning til 
gennemførelse af ovenstående foranstaltninger. 
2. Direktivet gælder ikke for straffesager, uanset om 
der i sådanne sager måtte være klageadgang i medfør af 
den nationale lovgivning til gennemførlese af foranstalt­
ningerne i stk. 1. AFSNIT II 
Specifikke bestemmelser 
Artikel 3 
ÆNDRING AF BEVISBYRDEN 
1. Medlemsstaterne skal sikre, at det, når personer, 
der betragter sig som forurettet på grund af manglende 
anvendelse af ligebehandlingsprincippet, på et tidspunkt 
under sagens behandling ved en domstol eller ved en 
anden kompetent myndighed skaber formodning om 
forskelsbehandling, påhviler den indklagede at bevise, at 
princippet om ligebehandling ikke er blevet tilsidesat. 
Enhver tvivl skal komme klageren til gode. 
2. Der foreligger formodning om forskelsbehandling, 
når en klager fremlægger en eller flere kendsgerninger, 
der, hvis ikke de modbevises, er ensbetydende med 
direkte eller indirekte forskelsbehandling. 
3. Dette direktiv indskrænker ikke medlemsstaternes 
ret til at pålægge den indklagede den lovbestemte bevis­
byrde. 
Artikel 4 
PROCEDURE 
Medlemsstaterne skal i deres nationale retsordener 
indføre sådanne foranstaltninger, som er nødvendige for, 
at 
a) domstolene og andre kompetente myndigheder kan 
træffe enhver foranstaltning til at sikre en effektiv 
undersøgelse af enhver klage om forskelsbehandling 
b) sagens parter kan få adgang til alle de relevante 
oplysninger, som den ene eller den anden af dem 
råder over eller med rimelighed kan fremskaffe, og 
som den ene eller den anden part har brug for til 
sagens forelæggelse, når meddelelse af sådanne oplys­
ninger ikke vil være til væsentlig skade for den anden 
parts interesser af grunde, der ikke vedrører den 
pågældende tvist. 
Artikel 5 
INDIREKTE FORSKELSBEHANDLING 
1. Med henblik på anvendelsen af det i artikel 1, stk. 
2, omhandlede foreligger der indirekte forskelsbehand­
ling, når en bestemmelse, et kriterium eller en praksis, 
der tilsyneladende er neutral, stiller medlemmerne af det 
ene køn uforholdsmæssigt dårligt, især på grund af ægte­
skabs- eller familiestatus, og ikke er objektivt berettiget 
som følge af en nødvendig grund eller betingelse, som 
intet har med den pågældende persons køn at gøre. 
5. 7. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 176/7 
2. Medlemsstaterne skal sikre, at den indklagedes 
hensigter ikke tages i betragtning ved afgørelsen af, 
hvorvidt ligebehandlingsprincippet er blevet tilsidesat i en 
individuel sag. 
AFSNIT III 
Afsluttende bestemmelser 
Artikel 6 
Medlemsstaterne påser, at de bestemmelser, der vedtages 
i medfør af dette direktiv, såvel som de allerede 
gældende bestemmelser bringes til alle relevante perso­
ners kundskab på enhver egnet måde, f.eks. ved oplys­
ning på arbejdspladserne. 
Artikel 7 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og 
administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme 
dette direktiv senest tre år efter dets meddelelse. De 
underretter straks Kommissionen herom. 
2. Medlemsstaterne annullerer eller ændrer alle 
bestemmelser, der strider mod nærværende direktiv, og 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER FIAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 
43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
og 
ud fra følgende betragtninger: 
På Det Europæiske Råds møde den 11. og 12. februar 
1988 blev der vedtaget en målsætning om at afskaffe de 
potentielle udgifter i forbindelse med lagrene af land­
brugsprodukter; 
for så vidt angår alkolhol fra den destillation, der er 
omhandlet i artikel 39 i Rådets forordning (EØF) nr. 
822/87 (l), senest ændret ved Kommissionens forordning 
(EØF) nr. 3992/87 (2), nedskrives værdien af de offent-træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at 
lignende bestemmelser i kollektive aftaler, individuelle 
arbejdskontrakter, virksomhedsreglementer eller bestem­
melser om selvstændige erhverv ligeledes annulleres eller 
ændres. 
Artikel 8 
1. Senest to år efter udløbet af den periode på tre år, 
der er fastsat i artikel 7, stk. 1, meddeler medlemssta­
terne Kommissionen alle de nødvendige oplysninger, for 
at denne kan udarbejde en beretning til forelæggelse for 
Rådet og Europa-Parlamentet om gennemførelsen af 
dette direktiv. 
2. Medlemsstaterne meddeler herefter hvert tredje år 
Kommissionen oplysninger om de fremskridt, der er 
gjort i anvendelsen af dette direktiv og de allerede 
gældende bestemmelser, samt om udviklingen i anven­
delsen af de heri indeholdte bestemmelser, således at 
Kommissionen kan udarbejde en beretning til forelæg­
gelse hvert tredje år for Rådet og Parlamentet. 
Artikel 9 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
lige lagre i fremtiden med forskellen mellem opkøbs-
prisen og den forventede salgsværdi i overensstemmelse 
med artikel 7 og 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 
1883/78 af 2. august 1978 om de almindelige regler for 
finansiering af interventioner gennem Den Europæiske 
Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisek­
tionen (3), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 
2095/87 (4); 
for så vidt angår alkohol fra de i artikel 35 og 36 i 
forordning (EØF) nr. 822/87 omhandlede destillationer, 
dækker EUGFL kun omkostningerne ved afsætning i 
andre sektorer end markederne for alkohol og spiritus 
fremstillet i Fællesskabet; for at kunne foretage en 
nedskrivning af værdien af sådan alkohol i lighed med 
den nedskrivning, der foretages for alkohol fra den i 
artikel 39 i forordning (EØF) nr. 822/87 omhandlede 
destillation, er der behov for en særlig bestemmelse; 
denne bestemmelse bør indsættes i forordning (EØF) nr. 
822/87 — Forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 822/87 om den fælles 
markedsordning for vin 
KOM(88) 281 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 30. maj 1988) 
(88/C 176/10) 
(') EFT nr. L 84 af 27. 3. 1987, s. 1. 
(2) EFT nr. L 377 af 31. 12. 1987, s. 20. O EFT nr. L 216 af 5. 8. 1978, s. 1. 
(4) EFT nr. L 196 af 17. 7. 1987, s. 3.