MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, DET EUROPÆISKE RÅD, RÅDET OG DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK

Tredje statusrapport om nedbringelsen af misligholdte lån og yderligere risikoreduktion i bankunionen

Indledning

På baggrund af den aktuelle økonomiske og finansielle situation bør EU benytte sig af muligheden for at styrke Den Økonomiske og Monetære Union. Fuldførelse af bankunionen er, i tråd med Kommissionens køreplan af 6. december 2017 vedrørende uddybning af Den Økonomiske og Monetære Union og i overensstemmelse med "ledernes dagsorden" (Leaders' Agenda ), fortsat et af EU's politiske hovedmål. Fuldførelsen af bankunionen vil yderligere styrke tilliden til banksektoren og — mere overordnet betragtet — til Den Økonomiske og Monetære Union. Dette vil forbedre Den Økonomiske og Monetære Unions modstandsdygtighed over for negative chok ved at muliggøre mere omfattende privat risikodeling på tværs af grænserne.

Denne meddelelse er et bidrag til Det Europæiske Råd og eurotopmødet i inklusivt format med 27 EU-medlemsstater i december, hvor man vil drøfte fremskridtene med hensyn til at styrke den europæiske stabilitetsmekanisme og fuldføre bankunionen, herunder yderligere skridt hen imod en europæisk indskudsforsikringsordning, i overensstemmelse med erklæringen fra eurotopmødet i juni i inklusivt format. Disse fremskridt bør ske sideløbende med fremskridt inden for risikoreduktion.

Som Kommissionen fremhævede i sin meddelelse af 11. oktober 2017 , skal bankunionen fuldføres gennem risikoreduktion og risikodeling, som skal gå hånd i hånd, med udgangspunkt i Rådets køreplan fra juni 2016 . Risikoreduktion og risikodeling supplerer og styrker hinanden. Fremskridtene på diverse områder, herunder en aftale om sikkerhedsnettet (den såkaldte bagstopperordning) for Den Fælles Afviklingsfond og den europæiske indskudsforsikringsordning, bør derfor ske sideløbende.

Et af nøgleelementerne i risikoreduktionsprocessen i den europæiske banksektor er det yderligere fald i andelen af misligholdte lån. Finanskrisen og de efterfølgende recessioner førte til en mere udbredt manglende evne hos låntagerne til at tilbagebetale deres lån, idet flere borgere og virksomheder stod over for vedvarende betalingsproblemer eller ligefrem konkurs. Dette gjorde sig især gældende i de medlemsstater, der oplevede lange eller dybe recessioner. Som følge heraf oplevede mange banker en stigning i omfanget af misligholdte lån i deres regnskaber. Store andele af misligholdte lån er fortsat en betydelig udfordring, især for nogle medlemsstater. Store beholdninger af misligholdte lån kan have en negativ indvirkning på bankernes resultater. For det første resulterer misligholdte lån i mindre indtægter for en bank end lån, der betales af på, og de mindsker derved bankens rentabilitet og kan medføre tab, der reducerer bankens kapital. For det andet lægger misligholdte lån beslag på en væsentlig del af en banks ressourcer — såvel menneskelige som finansielle ressourcer. Dette reducerer bankens udlånskapacitet, også hvad angår lån til små og mellemstore virksomheder. Disse negative virkninger med hensyn til kreditudbuddet begrænser så desuden virksomhedernes investeringsevne, hvilket har en mærkbar indvirkning på realøkonomien.

Med henblik på at nedbringe de store beholdninger af misligholdte lån vedtog EU en omfattende pakke af foranstaltninger, som er skitseret i handlingsplanen for behandling af misligholdte lån i Europa , som er under gennemførelse. Som reaktion på dette behov og som yderligere et skridt i forhold til Rådets køreplan fra 2016 fremlagde Kommissionen i marts 2018 en omfattende pakke af målrettede foranstaltninger med det formål yderligere at nedbringe andelen af misligholdte lån. Rådet aftalte også regelmæssigt at vende tilbage til problemstillingen med misligholdte lån og at vurdere de opnåede fremskridt på grundlag af en statusopgørelse fra Kommissionen. Denne meddelelse er Kommissionens tredje sådanne statusrapport som svar på Rådets forventninger. Den er et supplement til statusrapporten om kapitalmarkedsunionen, som også vedtages i dag.

1.Den bredere sammenhæng: risikoreduktion i EU

EU og medlemsstaterne har i det sidste årti arbejdet hårdt for at nedbringe risikoen i banksektoren. En række tiltag, som er gennemført siden finanskrisen, har på praktisk vis og i betydelig grad forbedret bankernes solvens, gearing og likviditetspositioner, ligesom de har forbedret ledelsesstrukturerne i og tilsynet med banksektoren væsentligt og givet bankerne betydeligt bedre afviklingsmuligheder. Den gennemsnitlige kernekapitalprocent for bankerne i euroområdet, der er under direkte tilsyn af den fælles tilsynsmekanisme, steg fra 14,18 % i 2. kvartal 2017 til 14,67 % i 2. kvartal 2018. Denne styrkelse af kapitalpositioner afspejles også i højere gearingsgrader. Den gennemsnitlige gearingsgrad steg yderligere fra 5,08 % i 2. kvartal 2017 til 5,14 % i 2. kvartal 2018. Bankerne i euroområdet opretholdt desuden deres modstandsdygtighed over for likviditetschok, idet likviditetsdækningsgraden forblev stabil på 140,92 % i 2. kvartal 2018, sammenholdt med 142,79 % i 2. kvartal 2017. Alt dette vidner om den målrettede indsats, der er gjort for at nedbringe risikoen i hele euroområdet. Som følge heraf er risici blevet håndteret mere effektivt og ensartet. Den nylige stresstest viser endvidere, at bankernes bestræbelser på at opbygge deres kapitalgrundlag i de seneste år har styrket deres modstandsdygtighed og evne til at modstå chok, hvilket understreger, at det europæiske banksystem er sundt.

Kommissionen har — som skitseret i meddelelsen om bankunionen fra 2017 og som bekræftet i den anden statusrapport om nedbringelsen af misligholdte lån — fremlagt yderligere væsentlige, supplerende tiltag til at nedbringe risici og styrke modstandsdygtigheden i den europæiske banksektor. For eksempel foreslog Kommissionen i november 2016 "risikoreduktionspakken" for banker, en vigtig lovpakke til revision af direktivet om genopretning og afvikling af banker (BRRD), forordningen om den fælles afviklingsmekanisme (SRMR), kapitalkravsdirektiv IV (CRDIV) og kapitalkravsforordningen (CRR), med det formål yderligere at nedbringe de resterende risici i banksektoren . Kommissionen glæder sig over, at der under trilogdrøftelserne mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om denne pakke er gjort væsentlige fremskridt, som burde bane vej for en aftale inden årets udgang. Kommissionen vedtog i 2016 desuden et forslag til direktiv om rammer for forebyggende rekonstruktion, muligheden for en ny chance og foranstaltninger med henblik på mere effektive procedurer for rekonstruktion, insolvensbehandling og gældssanering . Effektive rekonstruktions- og insolvensregler er af helt afgørende betydning for forebyggelse og nedbringelse af misligholdte lån.





Tabel 1: Etaper af køreplanen for fuldførelse af bankunionen

POLITIK EUROPA- PARLAMENTET MINISTERRÅDET 1. Den europæiske indskudsforsikringsordning 2. Kapitalkravsreform 3. Tabsabsorberings- og rekapitaliseringskapacitet (forordn. & dir.) 4. Fælles bagstopperordning 5. Yderligere udvikling af sekundære markeder for misligholdte lån, herunder en mere effektiv realisering af værdier 6. Minimumskrav til dækning af tab for misligholdte eksponeringer

DER KAN OPNÅS ENIGHED, HVIS DER ER STÆRK POLITISK VILJE HERTIL I ALLE EU-INSTITUTIONERNE

2.Den seneste udvikling i misligholdte lån