DA    DA DA 
DA    DA  EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, 13.7.2010 
SEK(2010) 888 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
  
Ledsagedokument til 
  
Forslag til 
 
EUROPA-PARLAMENTETS OG  RÅDETS DIREKTIV 
 
om betingelserne for tredjelandsstatsborg eres indrejse og ophold med henblik på 
sæsonarbejde 
{KOM(2010) 379 endelig} 
{SEK(2010) 887} 
DA 2   DA 1. PROBLEMSTILLINGEN  
EU's økonomier har et strukturelt behov for sæsonarbejdere. Det forventes at blive 
stadigt vanskeligere at afhj ælpe manglen med arbejdstag ere fra EU-medlemsstaterne, 
først og fremmest fordi sæsonarbejdet ikke er attraktivt for disse arbejdstagere. Det er 
stadig svært at forudsige konsekvenserne af  den globale økonomiske krise. Ifølge den 
internationale organisation for ind- og udvandr ing (IOM) forventes det, at der i visse 
arbejdsmarkedssektorer i bestemmelseslandene  sandsynligvis vil være et fortsat stabilt 
behov for vandrende arbejdstagere, navnlig  inden for sundhedspleje, husholdning og 
pleje (samt inden for landbrug i visse lande), hv or der er en struktur el efterspørgsel efter 
denne type arbejdstagere1.  
Det er veldokumenteret, at visse sæsonarb ejdere fra tredjelande udnyttes og tilbydes 
dårlige arbejdsvilkår: de har således f.eks. ikke arbejdskontrakter, deres løn ligger under 
den gældende mindsteløn, de er ikke omfatte t af social sikring, har ingen adgang til 
basale sanitære faciliteter, deres indkvarter ingsforhold er utilfredsstillende, og de har 
ingen adgang til sundhedspleje.  
Erhvervssektorer, hvor der anve ndes et stort antal sæsona rbejdere - navnlig landbrug, 
havebrug og turisme - udpeges igen og igen so m de sektorer, hvor der beskæftiges flest 
arbejdstagere fra tredjela nde uden opholdstilladelse. 
Set fra oprindelseslandene sti lles potentielle migranter over for diverse regler, der er 
fastsat af EU-medlemsstaterne, og om hvilk e der ikke altid foreligger nemt tilgængelig 
information. Dette gælder navnlig sæsona rbejde, og forbedringer og fastlæggelse af 
fælles regler på dette område kunne være af interesse for lande med høj arbejdsløshed og 
et stærkt migrationspres, na vnlig i Nordafrika, Afrika syd for Sahara og - i mindre 
omfang - Østeuropa. Dette kunne øge bidraget fra  EU's politikker for lovlig migration til 
tredjelandenes udvikling.  
1.1. Sektorer for sæsonarbejde og deres omfang 
Sektorerne for sæsonarbejde og arbejdets omfang varierer i EU's  medlemsstater. For 
eksempel bevilgede Spanien alene i 2008 indrejse til 24 838 sæsonarbejdere fra 
tredjelande2. For kalenderåret 2008 havde Italien alle rede pr. 7. februar modtaget 11 273 
ansøgninger3 (for 2008, 2009 og 2010 havde det italiens ke indenrigsministerium fastsat 
en kvote for sæsonarbejdere  fra tredjelande på 80 000)4. Tyskland bevilgede i 2009 
indrejse til 4 248 sæsonarbejdere fra tredje lande, for Frankrigs vedkommende var tallet 
2 215 (i 2008: 3 860), for Østrig 3 648 og for Sverige 7 2525.  
                                                 
1 IOM Policy brief: IOM Policy brief - The impact of the global economic crisis on migrants and 
migration, marts 2009, s. 5-6. 
2 Ad-Hoc Query on Seasonal Wo rkers and Intra-Corporate Transf erees Requested by Commission 
to EMN NCP, 17. marts 2010. 
3
 http://www.interno.it/mininte rno/export/sites/default/it/sezioni/sala_stampa/notizie/immi
grazione/0848_APP_domande_pervenute_STAGIONALI.html. 
4 Se pkt. 2 ovenfor.  
5 Ibid. 
DA 3   DA I de nye medlemsstater har der også været be skæftiget sæsonarbejdere fra tredjelande. 
Ungarn bevilgede f.eks. indrejse for he nholdsvis 919 og 892 tredje landsstatsborgere i 
2008 og 2009. De oplysninger, der er tilgængelige for Polen, vedrører midlertidig beskæftigelse for tredjelandsstatsborgere, og ta llene er derfor betyde ligt højere - 181 030 
for 2009. Den vigtigste beskæftigelsessektor er  landbruget. Slovenien bevilgede indrejse 
til mere end 10 000 tredjelandsstatsborgere med henblik på sæsonarbejde i 2008 og 2009. 
Selv om der er tale om en kort refe renceperiode, og oplysningerne ikke er 
sammenlignelige på grund af manglende oplysninge r, er der de seneste år sket en generel 
stigning i antallet af sæsona rbejdere fra tredjelande i me dlemsstater som Frankrig, Det 
Forenede Kongerige og Slovenien.  
Manglen på helt friske oplysninger gør det ikke  muligt at foretage en korrekt vurdering af 
konsekvenserne af den nuværende økonomiske krise for efterspørgslen efter sæsonarbejdere fra tredjelande. Sammen ligningen af oplysninger for 2008 og 2009 viser 
imidlertid ikke nogen nedgang i efterspørgslen. Mens der er  medlemsstater, hvor antallet 
af tredjelandsstatsborgere, der har fået indr ejse i 2009, er lavere (Østrig, Slovenien og 
Ungarn) eller endog bety deligt lavere i 2009 (Frankrig), er  der også medlemsstater, hvor 
der har været tale om en stigning (Tyskland og Sverige)
6.  
Det skal desuden understreges, at man i sekt orer med sæsonarbejde i stor udstrækning 
finder arbejdstagere, der ikke har en opholdstilladelse eller i kke er registre rede, og det 
samlede antal sæsonarbejdere kan derfor antages at være meget højere (et godt stykke over 100 000 på årsbasis). 
For visse regioner i visse medlemsstater sp iller sæsonarbejdere fra tredjelande en 
afgørende rolle. Til beskæftigelse inden for landbruget i Andalusien - og herunder især i 
Huelva-provinsen - var der således i 2008 be skæftiget 35 000 tredjelandsstatsborgere i 
oprindelseslandene. Inden for landbruget ar bejder der ca. 12 000 arbejdstagere fra 
tredjelande i Syditalien, navnlig i Puglia , og der skønnes at være 5 000 marokkanske 
sæsonarbejdere i det franske departement Bouches-du-Rhône. Det vurderes, at disse 
arbejdstagere fra tredjelande udgør omkring 80-90 % af alle sæsonarbejdere. Inden for 
turisme er visse regioner i Østrig (Tyrol og Sa lzburg) stærkt afhængige af sæsonarbejdere 
fra tredjelande for at kunne dække sæsonbe hov: kvoten blev fastsat til 8 000 for 
vintersæsonen 2008-2009. 
I mange medlemsstater tager sæsonarbejdere  fra tredjelande job, der kræver få 
kvalifikationer i specifikke sektorer som f.  eks. landbrug (f.eks. 60 % af det samlede 
antal sæsonarbejdere i Italien, 20 % af den samlede arbejdsstyrke inden for landbruget i 
Grækenland) og turisme (i Spanien nåede antall et af tilladelser til arbejde i hoteller og 
cateringsektoren op på 13 % af det samlede an tal tilladelser, der bl ev udstedt i 2003), 
som normalt beskæftiger arbejdstagere med få  kvalifikationer, og hvo r der er betydelig 
mangel på arbejdskraft. 
                                                
 
6 Se pkt. 2 ovenfor.  
DA 4   DA 1.2. Subsidiaritetsprincippet 
Enhver foreslået foranstaltning vil respekte re medlemsstaternes kompetence til at 
bestemme det antal økonomiske migranter,  der kan rejse ind i EU, herunder gennem 
nationale kvoter. Det er sålede s op til de enkelte medlemsstater  at vurdere, om de har et 
økonomisk behov for sæsonarbejdere fra tredjelande. 
Selv om arbejdstagere fra tredjelande rejs er ind i en bestemt EU-medlemsstat, kan 
medlemsstaternes beslutninger om tredjelands statsborgeres rettigheder berøre andre 
medlemsstater. Forskellen i den behandling, tr edjelandsstatsborgere får i de forskellige 
medlemsstater, har derfor en overnational ka rakter, der ligger uden for den nationale 
lovgivnings rækkevidde. 
Schengenområdet uden indre grænser kræver fælles disciplin, dvs. fælles 
minimumsforskrifter, der kan begrænse risikoe n for, at opholdene bliv er for lange og for 
ulovlig indrejse, der kan være resultatet af lempelige og forskelligartede regler om indrejse for sæsonarbejdere.  
Udnyttelse og ringe arbejdsvil kår for sæsonarbejdere fra tredjelande skal bekæmpes 
gennem indrømmelse af visse samf undsøkonomiske rettigheder ved et EU-
reguleringsmiddel, der er bindende og de rmed også kan håndhæves, og som er i 
overensstemmelse med anmodningen fra Det Europæiske Råds møde i Tammerfors i 
1999 om, at tredjelandsstats borgere sikres en retfærdig behandling og en sikker 
retsstilling, og med EU's generelle forplig telser vedrørende menneskerettigheder og 
grundlæggende frihedsrettigheder. 
Et EU-reguleringsmiddel vedrørende sæsonarbej dere er vigtigt, hvis der skal ske en 
forbedring af samarbejdet med tredjelande - både med hensyn til en EU-lempelse af migration for lavtkvalificerede arbejdstagere og styrkelse af tredje landenes bekæmpelse 
af illegal indvandring. 
1.3. EU-merværdi 
Medlemsstaterne og arbejdsgivere, der anvend er sæsonarbejdere, v il kunne nyde godt af 
et fleksibelt system for indr ejse for at kunne imødegå sæs onbestemt arbejdskraftmangel.  
Sæsonarbejdere fra tredjelande ville nyde godt af fælles, gennemsigtige og anskuelige 
europæiske foranstaltninger, der giver de m mulighed for lovligt at søge arbejde i 
medlemsstater, der mangler arbejdskraft. Så danne muligheder for lovlig migration vil 
også kunne reducere ulovlig indvandring og ulovlig beskæftigelse. 
EU vil hermed kunne sende et samarbejds orienteret budskab til tredjelande om 
forvaltning af arbejdskraftmigrationen. Hvis  EU under ét engagerer sig med hensyn til 
økonomisk migration for arbejdstagere med ingen eller få kvalif ikationer, er der 
sandsynlighed for, at det vil lette samarbejde t med tredjelande, herunder om bekæmpelse 
af ulovlig migration, og frem me gunstig cirkulær migratio n (som indebærer, at de 
migrerende arbejdstagere vil kunne tage til en medlemsstat med henblik på midlertidig 
beskæftigelse, rejse tilbage til deres la nde og senere vende tilbage til EU). 
DA 5   DA 2. MÅLSÆTNINGER  
2.1. Globale målsætninger:  
1. At kunne tilpasse sig sæsonbestem te udsving i økonomien og afhjælpe 
arbejdskraftmangel i visse industr ier/erhvervssektorer og regioner 
2. At bidrage til at forebygge på den ene si de udnyttelse og dårlige arbejdsvilkår for 
sæsonarbejdere fra tredjelande og på den anden ulovlig indvandring 
3. At bidrage til udvi kling i tredjelande 
2.2. Specifikke målsætninger:  
1. At få fastlagt fleksible regler for at lette midlertidig lovlig migration for 
sæsonarbejdere og fremme deres cirkulære migration  
2. At få fastlagt lige betingelser for arbejdsgivere, der beskæftiger sæsonarbejdere fra 
tredjelande, der på lovlig vis får adgang til EU's arbejdsmarked 
3. At sikre sæsonarbejdere fra tredjeland e en sikker retsstilli ng og beskyttelse mod 
udnyttelse 
4. At fremme samarbejdet med tredjelande om forvaltning af den sæsonbestemte 
migration. 
3. POLITIKKER  
I henhold til alle de beskrevne løsningsmodelle r bevarer medlemsstaterne deres frihed til 
at fastsætte det samlede antal sæsonarbejdere , som de bevilger indrejse, hvilket er i 
overensstemmelse med artikel 79, stk. 5, i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde. 
3.1. Løsning nr. 1: Status quo 
Den nuværende udvikling i medlemsstaterne og på EU-plan og inte rnationalt plan 
fortsætter med de eksistere nde regler. Arbejdsgiverne vil skulle opfylde særlige 
forpligtelser i medfør af direktivet om arbejdsgiversanktioner, navnlig hvad angår 
meddelelser til myndighederne og sanktioner i tilfælde af ulovlig beskæftigelse Denne 
løsning vil have en begrænset effekt. 
3.2. Løsning nr. 2: Direktiv om ind rejse- og opholdsbetingelser for 
sæsonarbejdere og deres rettigheder 
Der vil blive fastsat fælles re gler, herunder fastlagt en definition af sæsonarbejde, 
indrejsekriterier, maksimal opholdsperiode for sæsonarbejdere og bestemmelser om 
ligestilling i forhold til EU's egne sæsonarbejdere, hvad angår visse samfundsøkonomiske rettigheder (de lløsning nr. 2A: tydelig fast sættelse af arbejdsvilkår; 
delløsning nr. 2B: tydelig fastsæ ttelse af arbejdsvilkår og li gestilling i forhold til EU's 
DA 6   DA egne statsborgere, hvad angår visse sa mfundsøkonomiske rettigheder som f. eks. 
foreningsfriheden, ret til social sikring m.m. ). Denne løsning vil bidrage til fastlæggelse 
af ens vilkår for EU-arbejdsgivere og forebygge udnyttelse. Sæsonarbejderne vil 
imidlertid stadig stå over for forskelliga rtede og komplekse indrejseprocedurer.  
3.3. Løsning nr. 3: Direktiv, som fast sætter fælles indrejseprocedurer  
Ud over løsning nr. 2 vil der blive indført en  kombineret arbejds- og opholdstilladelse for 
sæsonarbejdere fra tredjelande, som udstedes i forbindelse med én enkelt procedure. Der 
vil blive truffet foranstaltninger, der gør de t lettere for sæsonarbej derne på ny at opnå 
indrejse de efterfølgende sæsone r (delløsning nr. 3A: indførelse af en tilladelse for flere 
sæsoner; delløsning nr. 3B: indførelse af  en lempet procedure for genindrejse). 
Ansættelsesprocedurerne vil være mere effek tive, og EU-arbejdsgiverne vil få adgang til 
en mere forudsigelig arbejdsstyrke. Man vil imidlertid ikke have de samme regler for 
EU-arbejdsgivere, og sæsonarbejdere vil fortsat risikere at blive udnyttet.  
3.4. Løsning nr. 4: Direktiv om forans taltninger, der skal sikre faktisk  
tilbagevenden  
Foranstaltningerne vil omfa tte begrænsning af opholdsperioden og en udtrykkelig 
forpligtelse til at vende tilbag e ved periodens udløb. Der overvejes også en udtrykkelig 
forpligtelse til at henvende sig til de konsul ære repræsentationer efter tilbagevenden. Det 
vil i en vis udstrækning kunne forebygges, at sæsonarbejderne bliver for længe. 
Indvirkningen på EU's indre marked vil være  marginal. Sæsonarbejderne vil stadig stå 
over for forskelligartede og ko mplekse indrejseprocedurer. 
3.5. Løsning nr. 5: Kommunikation, koor dinering og samarbejde mellem 
medlemsstaterne  
Der gennemføres ikke ny lovgivning, me n der iværksættes supplerende og 
understøttende aktiviteter med henblik på indbyrdes tilnær melse af medlemstaternes 
fremgangsmåder. Effekten vil være begrænset,  fordi foranstaltningerne ikke er bindende: 
potentielle sæsonarbejdere vil fortsat være s tillet over for en lang række forskellige regler 
for indrejse, og de vil blive indrømmet forskellige rettigheder under deres ophold. 
 
DA 7   DA 4. SAMMENLIGNING AF LØSNINGSMODELLERNE  
4.1. Tabel 1: Virkninger 
Løsning nr. 2  Løsning nr. 3  Vurderings-
kriterier  Løsning nr. 1 
Status quo  
Løsning nr. 2A  Løsning nr. 2B  Løsning nr. 3A  Løsning nr. 3B  Løsning nr. 4  Løsning nr. 5  
 
Relevans  
• Total for mål 
nr. 1:  0 √ √√ √√√ √√ 0√ 0/√ 
• Total for mål 
nr. 2:  0 √√ √√ √√√ √√(√) √√ 0/√ 
• Total for mål 
nr. 3:  0 √ √√ √√√√ √√√ √ 0 
 
Gennemførlighed  
Problemer/risici i 
forbindelse med 
gennemførelsen i national ret n/a -√ -√√ -√√√√ -√√√ -√√√ 0 
Forenkling af de 
administrative 
byrder  n/a -√ -√√ -√ 0 - √√√ -√√√ 
 
DA 8   DA Løsning nr. 2  Løsning nr. 3  Vurderings-
kriterier  Løsning nr. 1 
Status quo  
Løsning nr. 2A  Løsning nr. 2B  Løsning nr. 3A  Løsning nr. 3B  Løsning nr. 4  Løsning nr. 5  
Økonomiske og 
administrative udgifter n/a -√√ -√√√ -√ -√ -√√√√ -√√√ 
 
Forventede 
virkninger  
Økonomiske konsekvenser for 
EU 0 √√ √√√ √√√√ √√√ √ 0 
Konsekvenser for 
SMV'er 
 0 - √√ -√√√ √√√√ √√√ √ 0 
Sociale 
konsekvenser for EU 0 √√ √√√ √√√√ √√√ √√ 0/√ 
Konsekvenser for 
tredjelande 
 0 √ √√ √√√√ √√ √√ 0/√ 
Konsekvenser for 
sæsonarbejdere 
fra tredjelande  0 √√ √√√ √√ √√ -√√√ 0/√ 
Konsekvenser for 
sæsonarbejdere fra EU 0 √ √√ √ √ √ 0 
 
DA 9   DA Tabel 2: Den foretrukne løsning 
Den foretrukne løsning er en kombination af forskellige elementer, der indgår i 
løsning nr. 2B, 3A/B og 4. 
Vigtigste EU-
indsatsområder  Fordele ved de foretrukne løsninger  Gennemgåede løsninger og 
delløsninger  
Indrejsebe-
tingelser  • Fælles definition af sæsonarbejdere ; 
• Fælles indrejsebetingelser som f.eks. behov for at gennemføre en 
arbejdsmarkedsundersøgelse, behov for en arbejdskontrakt eller et bindende 
jobtilbud  
• Fastsættelse af maksimal periode for tilladelse  
• Kombineret tilladelse til arbejde og ophold på medlemsstatens område 
• Indrejse ved hjælp af visum  med påtegningen "sæsonarbejder" for korte 
ophold (op til 3 måneder) 
Fastsættelse af frist for behandling af ansøgninger om kombineret 
tilladelse Løsning 2B 
 
Genindrejse 
efterfølgende år  • Tilladelse for flere sæsoner  med angivelse af maksimal periode (f.eks. op til 
tre år), eller lempet procedure for genindrejse (valgfrit for 
medlemsstaterne)  
• Sæsonarbejdere fra tredjelande skal  tidligere have opfyldt alle regler for at få 
tilladelse til genindrejse   Delløsning 3 A/B  
Rettigheder og 
ydelser for 
sæsonarbejdere fra tredjelande • Omfattende rettigheder med hensyn til arbejdsvilkår 
• Ligestilling i forhold til EU-statsborgere med hensyn til 
socialsikringrettigheder  i forbindelse med f.eks. erhvervssygdomme, 
arbejdsulykker, sygesikri ng, invaliditetsydelser, fa milieydelser og ydelser ved 
dødsfald   
• Ret til at skifte arbejdsgiver (f. eks. i forbindelse med udnyttelse/dårlige 
arbejdsvilkår og flere tilfælde af fe jlslagen høst) inden for den tilladte 
opholdsperiode  Delløsning 2 B  
Bestemmelser, der sikrer tilbagevenden 
for sæsonarbej-
dere fra tredje-lande 
 • Udtrykkelig forpligtelse til at vende tilbage ved sæsonens udløb 
• Tilladelsen angiver  maksimal opholdsperiode for hver enkelt sæson   
• Muligheder for lempet genindrejse  de efterfølgende år, som kun er åbne for 
sæsonarbejdere fra tredjelande , der har opfyldt alle betingelser under deres 
foregående ophold som sæsonarbejdere  Løsning 4, 3 A/B  
4.1.1.   
4.2. Hovedfordele 
Den foretrukne løsning vil give  bedre resultater end nogen af de andre løsninger alene eller 
nogen anden kombination af løsninger. Fælle s regler for indrejse med forenklede 
indrejseprocedurer vil give medl emsstaterne et fleksibelt redska b til at sikre indrejse af de 
sæsonarbejdere, som de har brug for. Den fo retrukne løsning kræver, at medlemsstaterne 
enten indfører tilladelser for flere sæsoner el ler indfører en lempet procedure. Dette vil 
bidrage til at opfylde arbejdsmarkedets behov, eftersom det vil blive lettere at sikre et 
tilstrækkeligt antal sæsonarbejdere, og det vil gi ve sæsonarbejdere fra tredjelande mulighed 
for lovlig, cirkulær migration.  
Ligestilling på en bredere række område r kan reducere risikoen for udnyttelse af 
arbejdstagerne og øge pengeoverførslerne. En lang række bestemmelser bør bidrage til at 
sikre, at sæsonarbejdere fra tredjelande vender tilbage, og således begrænse risikoen for, at 
sæsonarbejdernes ophold bliver for lange, og at de beskæftiges med ulovligt arbejde.  
Der træffes forholdsregler over for problemet med for lempelig håndhævelse. Myndighederne 
vil skulle gennemføre kontrol forud for sæsonarbej dernes indrejse (f.eks . for at kontrollere, 
om de pågældende har en arbejdskontrakt med en løn svarende til na tionale sæsonarbejderes 
 
DA 10   DA løn). I henhold til direktivet om sanktioner over for arbejdsgivere vil der blive gennemført 
arbejdsinspektioner i visse risikosektorer med he nblik på at afsløre ul ovligt arbejde, og det 
forventes at have afsmittende virkninger i sektorer med sæsonarbejde. 
4.3. Administrative omkostninger 
Det skønnes, at der årligt skal bevilges indrejse i EU til 230 000 sæsonarbejdere fra 
tredjelande for at dæ kke de fremtidige behov. Mindst ha lvdelen af disse, eller 115 000, 
skønnes at være berettiget til tilladelser for flere sæsoner/le mpet genindrejse. Timelønnen for 
medlemsstaternes arbejdstagere anslås at være på 23 EUR. Beregninger vi ser, at det tager 6 
timer at behandle en ansøgning; informering om  tilladelser for flere sæsoner tager en halv 
time og årlig indberetning 10 timer.  
Den foretrukne løsning vil indebære følg ende årlige administrative omkostninger for 
medlemsstaternes myndigheder: indsendelse af oplysninger fra de regionale/lokale 
indvandringsmyndigheder til medlemsstaternes myndigheder, der forv alter databasen for 
tilladelser for flere sæsoner/lempede pro cedurer for genindrej se (57 500 EUR), og 
forpligtelsen til at indsende årsstatistikker til Kommissionen og andre medlemsstater om det 
antal opholdstilladelser eller visa, der er udstedt til sæsonarbejde re (5 980 EUR), hvilket i alt 
beløber sig til 63 480 EUR. Det kan forventes, at de indledende omkostninger reduceres med 
tiden, efterhånden som medlemsstaternes admi nistrationer bliver bekendte med ordningen.  
4.4. Proportionalitet og EU-merværdi 
Forslag om bindende regler for indrejse- og ophol dstilladelser, der udste des til sæsonarbejdere 
fra tredjelande, står i et passe nde forhold til det problem, der sk al løses. Med det foreslåede 
direktiv indføres der en fælles procedure fo r hele EU, samtidigt med at medlemsstaternes 
kompetence på indvandringsområdet respekteres. Det er desuden den eneste måde, hvorpå der 
kan sikres klare lovgivningsramme r for migrerende arbejdstagere, som desværre er en 
arbejdstagergruppe, der risikerer at blive udnyttet. Valget af et  direktiv som reguleringsmiddel 
indebærer fleksibilitet for medlemsstaterne, sa mtidigt med at målet er fælles. Kommissionen 
har siden 2001 understreget, at der er behov for bi ndende fælles regler. Der kan føres effektivt 
tilsyn med deres gennemførelse og anvendelse, specielt for så vidt angår tilnærmelse af de rettigheder, som migranter med lovlig ophold nyder sammenlignet med EU-borgere, i 
overensstemmelse med opfordringen fra Det Eu ropæiske Råds møde i Tammerfors i 1999 til 
at træffe foranstaltninger til at " indrømme tredjelandsstatsborgere, der har lovligt ophold, 
rettigheder og pligter, der kan sidestill es med dem, der gælder for EU-borgere ."  
Direktivet sikrer medlemsstaterne stor fleksi bilitet med hensyn til de ts gennemførelse. Den 
foretrukne løsning vil udgøre en re lativt lille ændring i forhold til status quo  - både for så vidt 
angår lovgivningens vægt og byrden for arbejd sgivere, der handler i overensstemmelse med 
lovgivningen. Visse medlemsstater  kan få øgede byrder som følg e af behovet for at indføre 
(mere) specifikke regler, men det er berettiget set i forhold til målsætningen og det forventede 
fremtidige behov for denne kategori af arbejdstagere fra tredjelande.
 Det vil stadig være op til 
medlemsstaterne at bestemme, hvor  stort et antal sæsonarbejde re fra tredjelande, de giver 
tilladelse til indrejse. 
Denne kombination af løsninger v il kunne skabe følgende EU-merværdi: 
 
DA 11   DA – forenklede indrejse- og opholdsprocedurer  for sæsonarbejdere fra tredjelande 
bidrager til at afhjælpe arbejdskraftma ngel i visse industrier/økonomiske sektorer 
og regioner, hvor der er mangler , som forventes at blive øget 
– bedre beskyttelse mod udnyttelse fo r sæsonarbejdere fra tredjelande 
– begrænset risiko for, at opholdene bliver  for lange og for ulovlig beskæftigelse 
som følge af fælles regler for indr ejse og ophold for sæsonarbejdere og  
– stimulering af yderligere udvi kling i tredjelande og af de  eksterne aspekter ved 
EU's migrationspolitik. 
Sæsonarbejdere fra tredjelande vi l ikke få fortrinsbehandling i fo rhold til EU-statsborgere, for 
hvem der gælder overgangsperioder med henblik  på fri bevægelighed. Sæsonarbejdere fra 
tredjelande vil således kun blive indrømme t ligestilling på visse samfundsøkonomiske 
områder, når de er bevilget indrejse i en  medlemsstat med henblik på at arbejde.  
5. OVERVÅGNING OG EVALUERING  
I overensstemmelse med Kommissionens medde lelse "Et resultatorienteret Europa - 
anvendelse af fællesskabsretten"7, foreslår Kommissionen, at de r nedsættes en ekspertgruppe 
af repræsentanter for medlemsstaterne og Ko mmissionen (kontaktudvalget), der skal mødes 
for at drøfte spørgsmål vedrørende gennemfør elsen af det foreslåede  direktiv i national 
lovgivning, i lighed med de kontaktudvalg, de r træder sammen løbende for at drøfte 
gennemførelsen af f.eks. direktiv 2009/50/EF  og 2009/52/EF. Den foreslåede ekspertgruppe 
vil sikre en bedre informationsudveksling me llem EU og de nationale myndigheder om 
direktivets gennemførelse og vil bidrage til at fo regribe og løse problemer ne mere effektivt.  
Medlemsstaterne skal sende Kommissionen og de  andre medlemsstater statistiske oplysninger 
om det antal sæsonarbejdere fra tredjelande, so m i løbet af det foregående kalenderår har fået 
udstedt, fornyet eller inddraget en sæso narbejdertilladelse - med angivelse af 
sæsonarbejdernes nationalitet, alder og køn, tilladelsens gyldi ghedsperiode og den 
pågældende erhvervssektor. 
Kommissionen gennemfører overvågning og evalueri ng i form af en eval ueringsrapport tre år 
efter fristen for direktivets gennemførelse på grundlag af medlemsstaternes indberetninger.  
                                                 
7 KOM(2007) 502.