BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND FOR FORSLAGET

I de senere år har politikkerne for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed fået stadig større betydning. Deres betydning blev bekræftet af Stockholmprogrammet[1] og den tilhørende handlingsplan[2], hvis gennemførelse er en strategisk prioritet i de næste fem år, og som dækker områder som migration (lovlig migration og integration, asyl, ulovlig migration og tilbagesendelse), sikkerhed (forebyggelse og bekæmpelse af terrorisme og organiseret kriminalitet, politisamarbejde) og forvaltning af de ydre grænser (herunder visumpolitik) samt den eksterne dimension af disse politikker. Lissabontraktaten giver også Den Europæiske Union mulighed for at være mere ambitiøs, når det drejer sig om at reagere på borgernes daglige problemer på området frihed, sikkerhed og retfærdighed.

Stockholmprogrammet anerkender både de muligheder og de udfordringer, som den stigende mobilitet for personer skaber, og understreger, at en godt forvaltet migration kan være til gavn for alle interessenter. Det Europæiske Råd anerkendte ligeledes, at fleksible migrationspolitikker i en situation med store demografiske forandringer, der i fremtiden vil stille Den Europæiske Union over for en stigende efterspørgsel efter arbejdskraft, vil yde et vigtigt bidrag til Den Europæiske Unions økonomiske udvikling og resultater på længere sigt.

Den 29. juni 2011 vedtog Kommissionen et forslag til den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020[3]: et budget til gennemførelse af Europa 2020-strategien. Med hensyn til politikkerne for indre anliggender, som omfatter sikkerhed, migration og forvaltning af de ydre grænser, foreslog Kommissionen at forenkle udgiftsinstrumenternes struktur ved at mindske antallet af programmer til en struktur med to fonde, nemlig en asyl- og migrationsfond og en fond for intern sikkerhed.

Med denne forordning oprettes Asyl- og Migrationsfonden, som trækker på den kapacitetsopbygningsproces, der er udviklet med bistand fra Den Europæiske Flygtningefond[4], Den Europæiske Fond for Integration af Tredjelandsstatsborgere[5] og Den Europæiske Tilbagesendelsesfond[6], og som udvides til i højere grad at omfatte forskellige aspekter af EU's fælles asyl- og migrationspolitik, herunder foranstaltninger i tredjelande, der væsentligst tager sigte på EU's interesser og mål på disse politikområder, og tager højde for den seneste udvikling.

Inden for rammerne af udviklingen af en fælles asylpolitik med henblik på at kunne tilbyde passende status til tredjelandsstatsborgere, der har behov for international beskyttelse, og sikre overholdelse af princippet om non-refoulement som nævnt i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er det med udgangspunkt i solidariteten mellem medlemsstaterne nødvendigt at indføre mekanismer, der kan skabe større balance i medlemsstaternes indbyrdes indsats med hensyn til at modtage og bære konsekvenserne af at modtage personer, der har behov for international beskyttelse, og fordrevne personer. Disse mekanismer skal ledsages af en stærk strategi for genbosættelse og flytning inden for Unionen.

En velorganiseret politik for lovlig indvandring og mere effektive integrationsstrategier i overensstemmelse med Stockholmprogrammet støttet af EU's retlige instrumenter kan spille en vigtig rolle for at sikre EU's langsigtede konkurrenceevne og i sidste instans fremtiden for EU's sociale model. I lyset heraf er bedre integration både økonomisk og socialt af tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold vejen frem for at drage størst fordel af indvandring.

En effektiv og holdbar tilbagesendelsespolitik er et væsentligt led i et velforvaltet migrationssystem i Den Europæiske Union. Den er også et nødvendigt supplement til en troværdig politik for lovlig indvandring og asyl og et vigtigt element i bekæmpelsen af ulovlig indvandring.

De seneste begivenheder ved den græsk/tyrkiske grænse i det sydlige Middelhav har også vist, hvor vigtigt det er for EU at have en overordnet tilgang til migration, der dækker forskellige aspekter, som f.eks. styrket grænseforvaltning og styrket forvaltning af Schengensamarbejdet, mere målrettet lovlig migration, større udbredelse af bedste praksis for integration, et styrket fælles europæisk asylsystem og en mere strategisk tilgang til forbindelserne med tredjelande om migration.

2. RESULTAT AF HØRINGEN AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

Evaluering benyttes i stigende grad til at underbygge beslutningstagning, og dette forslag bygger derfor på evalueringsresultater, høring af interesserede parter og en konsekvensanalyse.

Resultaterne af rapporterne om ex post-evalueringen af Den Europæiske Flygtningefond for perioden 2005-2007 og midtvejsevalueringen af Den Europæiske Fond for Integration af Tredjelandsstatsborgere for 2007-2009 og Den Europæiske Tilbagesendelsesfond for 2008-2009 er navnlig vigtige i den henseende.

Forberedelsen af de kommende finansielle instrumenter på området indre anliggender blev påbegyndt i 2010 og er fortsat i 2011. Som led i forberedelserne blev der iværksat en evaluering/konsekvensanalyse i december 2010 med hjælp fra en ekstern kontrahent. Undersøgelsen blev afsluttet i juli 2011 og samlede evalueringsresultaterne for de eksisterende finansielle instrumenter og angav de problemer, mål og politiske løsningsmodeller, herunder den forventede virkning, der var blevet undersøgt i konsekvensanalysen. På grundlag af denne undersøgelse udarbejdede Kommissionen en konsekvensanalyserapport, som konsekvensanalyseudvalget afgav udtalelse om den 9. september 2011.

Konsekvensanalysen tager højde for resultaterne af en dedikeret offentlig onlinehøring om den fremtidige finansiering af området indre anliggender. Høringen løb fra den 5. januar til den 20. marts 2011 og var åben for alle berørte parter. Der indkom i alt 115 svar fra enkeltpersoner og organisationer, herunder 8 positionspapirer. I høringen deltog respondenter fra alle medlemsstaterne og fra nogle tredjelande.

I april 2011 samlede konferencen "The future of EU funding for Home Affairs: A fresh look" de vigtigste berørte parter (medlemsstater, internationale organisationer, civilsamfundets organisationer osv.) og gav dem mulighed for at udveksle synspunkter om EU's fremtidige finansiering af politikområdet indre anliggender. Konferencen var også en lejlighed til at validere resultaterne af statusrapporten og den offentlige høring.

Spørgsmålet om den fremtidige EU-finansiering af området indre anliggender blev rejst og drøftet med institutionelle aktører ved en række lejligheder, bl.a. på et uformelt frokostmøde i forbindelse med Rådets møde (retlige og indre anliggender) den 21. januar 2011, et uformelt morgenmadsmøde med de politiske koordinatorer i Europa-Parlamentet den 26. januar 2011, en høring af kommissær Cecilia Malmström i Parlamentets SURE-udvalg den 10. marts 2011 og en meningsudveksling mellem generaldirektøren for Generaldirektoratet for Indre Anliggender og Parlamentets LIBE-udvalg den 17. marts 2011.

Der blev ydet specifik ekspertrådgivning om de kommende finansielle instrumenter inden for asyl og migration i forbindelse med de drøftelser, der fandt sted i Udvalget for Indvandring og Asyl den 22. februar 2011, mødet i netværket af nationale kontaktpunkter for integration den 15. marts 2011, mødet i kontaktudvalget om tilbagesendelsesdirektivet den 18. marts 2011 og mødet i Gruppen på Højt Plan vedrørende Asyl og Migration den 27. april 2011. Endvidere blev de tekniske aspekter i forbindelse med anvendelsen af det kommende finansielle instrument inden for asyl og migration også drøftet på grundlag af en skriftlig høring i april 2011 med medlemsstaternes eksperter inden for rammerne af det fælles udvalg for det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme ("SOLID-udvalget").

Ovennævnte høringer, konferencer og ekspertdrøftelser bekræftede, at der er almindelig enighed blandt de berørte parter om, at der er behov for at udvide området for EU's finansiering inden for asyl og migration, herunder med hensyn til den eksterne dimension, og behov for i højere grad at arbejde for enklere tildelingsmekanismer og større fleksibilitet, bl.a. for at reagere på krisesituationer. Inden for asyl og migration mente de berørte parter, at de brede tematiske prioriteter allerede er fastsat i Stockholmprogrammet og den tilhørende handlingsplan. Der var bred støtte til at mindske antallet af finansielle instrumenter til to fonde, på betingelse af at det rent faktisk ville føre til forenklinger. De berørte parter var også enige om, at der er behov for en fleksibel krisemekanisme, som gør det muligt for EU hurtigt og effektivt at reagere i tilfælde af migrations- og sikkerhedskriser. Delt forvaltning med en omlægning til flerårig programmering, hvor der fastlægges fælles mål på EU-plan, blev generelt betragtet som den mest hensigtsmæssige forvaltningsmetode for alle udgifter på området indre anliggender, selv om ngo'erne mente, at den direkte forvaltning også burde fortsætte. De berørte parter støttede også idéen om, at agenturerne for indre anliggender skulle spille en større rolle for at skabe samarbejde og øge synergien.

3. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET

Retten til at træffe foranstaltninger har hjemmel i artikel 3, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union, hvori det hedder, at "Unionen giver borgerne et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed uden indre grænser, hvor der er fri bevægelighed for personer, kombineret med passende foranstaltninger vedrørende kontrol ved de ydre grænser, asyl, indvandring og forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet".

En EU-indsats er berettiget på grundlag af de mål, der er fastsat i artikel 67 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (herefter kaldet "traktaten"), som fastsætter principperne for et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed.

Forordningen er baseret på retsgrundlag i traktatens afsnit V om et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, nemlig artikel 78, stk. 2, og artikel 79, stk. 2, og 4, som er retsgrundlaget for EU's indsats inden for asyl, indvandring, forvaltning af migrationsstrømme, retfærdig behandling af tredjelandsstatsborgere, som opholder sig lovligt i medlemsstaterne, bekæmpelse af ulovlig indvandring og menneskehandel, herunder gennem samarbejde med tredjelande.

Disse artikler udgør forenelige retsgrundlag i betragtning af Det Forenede Kongeriges, Irlands og Danmarks stilling med hensyn til de omhandlede områder, og følgelig er reglerne for afstemning i Rådet også forenelige. Endvidere finder den almindelige lovgivningsprocedure anvendelse på disse.

Der gøres også opmærksom på artikel 80 i traktaten, som understreger, at disse EU-politikker og gennemførelsen af disse er underlagt princippet om solidaritet og rimelig ansvarsdeling mellem medlemsstater, herunder for så vidt angår de finansielle aspekter.

Generelt er der tale om et område, hvor en indsats på EU-niveau giver en klar merværdi i forhold til en indsats i medlemsstaterne alene. Den Europæiske Union har i højere grad end medlemsstaterne mulighed for at skabe rammer for EU's solidaritet med hensyn til forvaltning af migrationsstrømme. Den finansielle støtte ifølge denne forordning bidrager derfor navnlig til at styrke den nationale og europæiske kapacitet på dette område. Derfor tager denne forordning bl.a. sigte på at styrke og udvikle det fælles europæiske asylsystem, fremme solidaritet og ansvarsdeling mellem medlemsstaterne, bl.a. i forhold til de medlemsstater, der er mest påvirket af migration og asylstrømme, opmuntre til at udvikle proaktive indvandringsstrategier, som er relevante for og støtter integrationsprocessen for tredjelandsstatsborgere, fremme integration af tredjelandsstatsborgere med særlig fokus på medlemsstaternes lokale og regionale niveauer, styrke medlemsstaternes kapacitet til at fremme retfærdige og effektive tilbagesendelsesstrategier og støtte udviklingen af partnerskaber og samarbejde med tredjelande.

Det er imidlertid klart fastslået, at alle initiativer skal gennemføres på det rette niveau, og at EU's rolle bør begrænses til det, der er nødvendigt. Som det blev fastslået i gennemgangen af EU's budget, bør EU's budget "bruges til at finansiere fælles offentlige goder, som medlemsstaterne og regionerne ikke kan finansiere selv, eller som EU kan sikre bedre"[7].

4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme omfatter et forslag til 3 869 mio. EUR (i løbende priser) til Asyl- og Migrationsfonden for perioden 2014-2020. I princippet vil mere end 80 % af dette beløb (3 232 mio. EUR) blive anvendt til medlemsstaternes nationale programmer, mens 637 mio. EUR vil blive forvaltet centralt af Kommissionen til at finansiere EU-foranstaltninger, krisebistand, det europæiske migrationsnetværk, teknisk bistand og EU-agenturernes gennemførelse af specifikke operationelle foranstaltninger.

Mio. EUR (i løbende priser)

Asyl- og Migrationsfonden || 3 869

Nationale programmer || 3 232

Central forvaltning || 637

5. FORSLAGETS HOVEDELEMENTER

5.1. Finansielle midler til medlemsstaterne

Størstedelen af fondens midler vil blive tildelt via medlemsstaternes nationale programmer for hele perioden 2014-2020. I den henseende vil de midler, der tildeles medlemsstaterne inden for fondens rammer, bestå af et grundbeløb og et variabelt beløb. Efter en midtvejsevaluering kan der eventuelt tildeles et yderligere beløb fra og med regnskabsåret 2018.

5.1.1. Grundbeløb

Grundbeløbet beregnes på basis af de senest tilgængelige statistiske data for migrations­strømme, f.eks. antal første asylansøgninger, positive afgørelser om flygtningestatus eller subsidiær beskyttelse, antal genbosatte flygtninge, antal og strømme af tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold, antal afgørelser om tilbagesendelse truffet af de nationale myndigheder og antal gennemførte tilbagesendelser[8]. Disse oplysninger er de samme som de oplysninger, der bruges til beregning af tildelinger inden for rammerne af Den Europæiske Flygtningefond, Den Europæiske Fond for Integration af Tredjelandsstatsborgere og Den Europæiske Tilbagesendelsesfond. For at sikre en kritisk masse for gennemførelse af nationale programmer tildeles yderligere et minimumbeløb på 5 mio. EUR til hver medlemsstat.

De grundbeløb, der øremærkes til bestemte medlemsstater, vil udgøre et grundlag for at starte den politiske dialog, der efterfølges af den flerårige programmering, for på den ene side at støtte et begrænset antal obligatoriske mål (f.eks. styrke oprettelsen af et fælles europæisk asylsystem ved at sikre en effektiv og ensartet anvendelse af EU's regler om asyl eller udvikle et støtteprogram for frivillig tilbagevenden, herunder en reintegrationsdel), og på den anden side takle hver medlemsstats specifikke behov.

5.1.2. Variabelt beløb

Det variable beløb vil blive tildelt efter ovennævnte politiske dialog til de medlemsstater, der er villige til at arbejde på de operationelle områder, som følger af deres politiske engagement og handlekraft eller evne til at samarbejde med andre medlemsstater. Det gælder gennemførelsen af specifikke foranstaltninger, som f.eks. fælles behandling af asyl­ansøgninger, fælles tilbagesendelsesaktioner, oprettelse af fælles migrationscentre samt foranstaltninger vedrørende genbosættelse og flytning inden for Unionen.

Hvad angår genbosættelse, vil medlemsstaterne modtage finansielle incitamenter (faste beløb) hvert andet år på grundlag af de forpligtelser, de påtager sig i forhold til de fælles EU-prioriteter for genbosættelse. Disse vil være et resultat af en politisk proces, der navnlig involverer Europa-Parlamentet og Rådet, og som afspejler den politiske udvikling på nationalt niveau og EU-niveau. Gennem disse finansielle incitamenter kan der opnås to mål: et kvantitativt mål, dvs. en kraftig stigning i de nuværende tal for genbosættelse, som er for lave, og et kvalitativt mål, dvs. en styrkelse af den europæiske dimension takket være gennemførelse af definerede og dynamiske fælles EU-prioriteter for genbosættelse.

Endvidere vil medlemsstaterne på basis af lignende forpligtelser og med regelmæssige mellemrum modtage finansielle incitamenter (faste beløb) til flytning inden for Unionen af personer, der er omfattet af international beskyttelse.

5.1.3. Midtvejsbevilling

En del af de disponible midler vil blive tilbageholdt til en midtvejsevaluering.

Det vil på den ene side give mulighed for at tildele yderligere beløb til de medlemsstater, der oplever betydelige ændringer i migrationsstrømme, og som har særlige behov, hvad angår deres asyl- og modtagelsessystemer, og på den anden side at tildele yderligere beløb til de medlemsstater, der er villige til at gennemføre specifikke foranstaltninger. Sidstnævnte kan tilpasses i overensstemmelse med den seneste politiske udvikling.

5.2. EU-agenturer

For på mere effektiv vis at bruge de relevante EU-agenturers kompetence og ekspertise inden for indre anliggender ønsker Kommissionen også at udnytte den mulighed, der følger af finansforordningen[9], nemlig inden for rammerne af de disponible midler ifølge denne forordning at overdrage gennemførelsen af specifikke operationelle opgaver til disse agenturer, forudsat at disse opgaver henhører under deres mandat og ligger i forlængelse af deres arbejdsprogrammer. Hvad angår de opgaver, der henhører under denne forordning, vedrører dette navnlig Det Europæiske Asylstøttekontor og Det Europæiske Agentur for Forvaltning af Det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser (Frontex-agenturet), når der er tale om aktiviteter i og uden for EU, som kræver operationel ekspertise om spørgsmål, der angår henholdsvis asyl og ulovlig indvandring.

5.3. Foranstaltninger i eller i relation til tredjelande

Fonden skal støtte foranstaltninger, der væsentligst varetager EU's interesser, som har en direkte virkning for EU og medlemsstaterne, og som sikrer den nødvendige sammenhæng med aktiviteter, der gennemføres på EU's område. Foranstaltninger, som er direkte udviklingsorienterede, vil ikke blive støttet gennem denne fond. Når der gennemføres sådanne foranstaltninger, vil der blive tilstræbt fuld overensstemmelse med de generelle principper og mål for EU's foranstaltninger udadtil i forhold til det pågældende land eller den pågældende region.

2011/0366 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om oprettelse af en asyl- og migrationsfond

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 78, stk. 2, og artikel 79, stk. 2 og 4,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[10],

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[11],

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

og ud fra følgende betragtninger:

(1) Den Europæiske Unions mål om at oprette et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed bør bl.a. opnås gennem fælles foranstaltninger, der danner rammen om en asyl- og indvandringspolitik baseret på solidaritet mellem medlemsstaterne, og som er retfærdig over for tredjelande og deres statsborgere. Det Europæiske Råd den 2. december 2009 fastslog, at de finansielle midler inden for Unionen bør være mere fleksible og sammenhængende, både i henseende til omfang og anvendelsesområde, for at støtte politikudviklingen inden for asyl og migration.

(2) For at bidrage til udviklingen af en fælles EU-politik for asyl og indvandring og styrke området med frihed, sikkerhed og retfærdighed i lyset af principperne om solidaritet og ansvarsdeling mellem medlemsstaterne og samarbejde med tredjelande bør der ved denne forordning oprettes en asyl- og migrationsfond (herefter kaldet "fonden").

(3) Fonden bør udvise solidaritet gennem økonomisk bistand til medlemsstaterne. Den bør fremme en effektiv forvaltning af migrationsstrømme til EU på områder, hvor EU giver så stor en merværdi som muligt, navnlig ved at dele ansvaret mellem medlemsstaterne og dele ansvaret og styrke samarbejdet med tredjelande.

(4) For at sikre en ensartet asylpolitik af høj kvalitet og højere standarder for international beskyttelse bør fonden bidrage til et effektivt fælles europæisk asylsystem, der omfatter foranstaltninger vedrørende politik, lovgivning og kapacitetsbygning i samarbejde med medlemsstater, EU-agenturer og tredjelande.

(5) Det er hensigtsmæssigt at støtte og forbedre den indsats, som medlemsstaterne gør for fuldt ud og på korrekt vis at gennemføre EU's asylregler, herunder at tilbyde passende modtagelsesforhold for asylansøgere, fordrevne og personer med subsidiær beskyttelsesstatus, sikre en korrekt fastsættelse af deres retsstilling i overensstemmelse med Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimums­standarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse[12], at anvende retfærdige og effektive asylprocedurer og fremme god praksis på asylområdet for at håndhæve rettighederne for personer, der har behov for international beskyttelse, og give medlemsstaternes asylsystemer mulighed for at fungere effektivt.

(6) Fonden bør yde passende støtte til medlemsstaternes fælles bestræbelser på at fastlægge, dele og fremme bedste praksis og oprette effektive samarbejdsstrukturer for at forbedre kvaliteten af beslutningstagningen inden for rammerne af det fælles europæiske asylsystem.

(7) Fonden bør supplere og styrke de aktiviteter, der iværksættes af det europæiske asylstøttekontor, som er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 439/2010 af 19. maj 2010[13] for at koordinere det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne om asyl, støtte de medlemsstater, der oplever et særligt pres på deres asylsystemer, og bidrage til gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem.

(8) Fonden bør støtte EU's og medlemsstaternes bestræbelser på at fremme medlems­staternes kapacitet til at udvikle, overvåge og evaluere deres asylpolitik i lyset af deres forpligtelser i henhold til eksisterende og kommende EU-lovgivning.

(9) Fonden bør støtte medlemsstaternes bestræbelser på at tilbyde flygtninge og fordrevne, der af FN's Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) er udpeget som berettigede til genbosættelse, international beskyttelse og en varig løsning på deres område, herunder vurdering af behovet for genbosættelse og overførsel af de pågældende personer til deres område for at give dem en sikker retsstilling og fremme en effektiv integration.

(10) Fonden bør kunne yde støtte til foranstaltninger, der tager sigte på byrdefordeling gennem overførsel af ansøgere om international beskyttelse og personer, der er omfattet af international beskyttelse, fra én medlemsstat til en anden.

(11) Partnerskaber og samarbejde med tredjelande for at sikre en hensigtsmæssig forvaltning af tilstrømning af personer, der søger asyl eller andre former for international beskyttelse, er et vigtigt led i EU's asylpolitik. For at give adgang til international beskyttelse og varige løsninger på et så tidligt stadium som muligt, herunder inden for rammerne af regionale beskyttelsesprogrammer[14], bør fonden omfatte en stærk EU-genbosættelsesdel.

(12) For at forbedre og styrke integrationsprocessen i de europæiske samfund er det nødvendigt at fonden letter lovlig migration til EU i overensstemmelse med medlemsstaternes økonomiske og sociale behov og foregriber integrationsprocessen allerede i oprindelseslandet for de tredjelandsstatsborgere, der rejser til EU.

(13) For at være effektiv og sikre størst merværdi skal fonden have en mere målrettet tilgang, der støtter sammenhængende strategier, som specifikt tager sigte på at fremme integration af tredjelandsstatsborgere på lokalt og/eller regionalt niveau. Sådanne strategier bør væsentligst gennemføres af lokale eller regionale myndigheder og ikke-statslige aktører, uden at det udelukker nationale myndigheder, hvis den specifikke administrative struktur i den pågældende medlemsstat kræver det. De gennemførende organisationer bør blandt en række mulige foranstaltninger vælge dem, der er mest egnede i netop deres situation.

(14) Integrationsforanstaltninger bør også omfatte flygtninge, asylansøgere og personer, der er omfattet af andre former for international beskyttelse, for at sikre en samlet tilgang til integration under hensyntagen til disse målgruppers særlige karakteristika.

(15) For at sikre at Den Europæiske Unions indsats for at integrere tredjelandsstatsborgere er sammenhængende, bør de foranstaltninger, der finansieres af fonden, være specifikke og supplere de foranstaltninger, som finansieres Den Europæiske Socialfond. Med henblik herpå bør det kræves, at de myndigheder i medlemsstaterne, som er ansvarlige for gennemførelsen af denne fond, etablerer ordninger for samarbejde og koordinering med de myndigheder, som medlemsstaterne har udpeget til at forvalte foranstaltninger inden for rammerne af Den Europæiske Socialfond.

(16) Fonden bør også støtte medlemsstaterne med at udarbejde strategier for lovlig migration og fremme deres mulighed for at udvikle, gennemføre, overvåge og generelt evaluere alle indvandrings- og integrationsstrategier, politikker og foranstaltninger for tredjelandsstatsborgere, herunder EU's retlige instrumenter. Fonden bør også støtte udveksling af oplysninger, bedste praksis og samarbejde mellem forskellige forvaltningsstrukturer og med andre medlemsstater.

(17) EU bør fortsat udvide anvendelsen af mobilitetspartnerskaber som den vigtigste strategiske, samlede og langsigtede samarbejdsramme for migrationsforvaltning med tredjelande. Fonden bør støtte aktiviteter inden for rammerne af mobilitets­partnerskaber, som gennemføres enten i EU eller i tredjelande, og som tager sigte på EU's behov og prioriteter, navnlig foranstaltninger der sikrer kontinuitet i tildelingen af støtte og omfatter både EU og tredjelande.

(18) Det er hensigtsmæssigt fortsat at støtte og opmuntre den indsats, som medlemsstaterne gør for at forbedre alle aspekter af forvaltningen af tilbagesendelse med henblik på at støtte en retfærdig og effektiv gennemførelse af de fælles standarder for tilbagesendelse, som bl.a. er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlems­staterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold[15]. Fonden bør fremme udviklingen af tilbagesendelsesstrategier på nationalt niveau og ligeledes foranstaltninger, der støtter en effektiv gennemførelse i tredjelande.

(19) Hvad angår frivillig tilbagevenden af personer, herunder personer som ønsker at vende tilbage, selv om de ikke er forpligtet til at forlade området, bør der indføres incitamenter for sådanne tilbagevendende personer, såsom fortrinsbehandling i form af øget bistand til tilbagevenden. Denne form for frivillig tilbagevenden er både i de tilbagevendende personers og myndighedernes interesse, hvad angår omkostnings­effektivitet. Medlemsstaterne bør tilskyndes til at prioritere frivillig tilbagevenden.

(20) Politisk hænger frivillig tilbagevenden og tvangsmæssig tilbagesendelse imidlertid sammen og virker gensidigt forstærkende, og medlemsstaterne bør tilskyndes til at styrke komplementariteten mellem de to former for tiltag i deres forvaltning af tilbagesendelse. Der er behov for at gennemføre tvangsmæssige tilbagesendelser for at beskytte integriteten af EU's indvandrings- og asylpolitik og medlemsstaternes indvandrings- og asylsystemer. Muligheden for tvangsmæssig tilbagesendelse er derfor en forudsætning for, at man kan sikre, at denne politik ikke undergraves, og for, at retsstatsprincippet respekteres, hvilket i sig selv er vigtigt for oprettelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Fonden bør derfor støtte medlems­staternes indsats for at lette tvangsmæssig tilbagesendelse.

(21) Det er vigtigt, at fonden støtter specifikke foranstaltninger for de tilbagevendende i bestemmelseslandet for at sikre en effektiv tilbagevenden til deres hjemby eller hjemregion under gode forhold og lette en holdbar reintegration i det pågældende samfund.

(22) EU's tilbagetagelsesaftaler er en integreret del af EU's tilbagesendelsespolitik og et centralt værktøj for en effektiv forvaltning af migrationsstrømme, da de sikrer en smidig tilbagesendelse af ulovlige migranter. Disse aftaler er et vigtigt led i dialogen og samarbejdet med tredjelande, som er hjem- og transitlande for ulovlige migranter, og gennemførelsen af disse aftaler i tredjelande bør støttes for at sikre effektive tilbagesendelsesstrategier på nationalt niveau og EU-niveau.

(23) Fonden bør supplere og styrke de aktiviteter, der varetages af Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser (Frontex-agenturet) oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004[16], der bl.a. har til opgave at yde medlemsstaterne den nødvendige støtte i forbindelse med tilrettelæggelsen af fælles tilbagesendelsesaktioner og at udvikle bedste praksis for erhvervelse af rejsedokumenter og udsendelse af tredjelands­statsborgere, der opholder sig ulovligt på medlemsstaternes område.

(24) Fonden bør implementeres under fuld overholdelse af de rettigheder og principper, der følger af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Støtteberettigede foranstaltninger bør bl.a. tage højde for den særlige situation for sårbare personer med særlig opmærksomhed på og specifikke tiltag for uledsagede mindreårige og andre udsatte mindreårige.

(25) Foranstaltninger i og i relation til tredjelande, som støttes via fonden, bør gennemføres i overensstemmelse med andre foranstaltninger uden for EU, der støttes gennem EU's instrumenter for ekstern bistand, både geografisk og tematisk. Når der gennemføres sådanne foranstaltninger, vil der navnlig blive tilstræbt fuld overensstemmelse med de generelle principper og mål for EU's foranstaltninger udadtil i forhold til det pågældende land eller den pågældende region. De bør ikke tage sigte på at støtte direkte udviklingsorienterede foranstaltninger, og de bør eventuelt supplere økonomisk bistand ydet gennem instrumenter for ekstern bistand. Der vil ligeledes blive sikret sammenhæng med EU's humanitære politik, navnlig hvad angår implementering af krisebistand.

(26) En stor del af fondens midler bør tildeles i forhold til det ansvar, som den enkelte medlemsstat bærer i forbindelse med bestræbelserne på at forvalte migrationsstrømme på basis af objektive kriterier. I den henseende anvendes de senest tilgængelige statistiske data for migrationsstrømme, f.eks. antal første asylansøgninger, positive afgørelser om flygtningestatus eller subsidiær beskyttelse, antal genbosatte flygtninge, antal tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold, antal tredjelandsstatsborgere, der har fået opholdstilladelse i en medlemsstat, antal afgørelser om tilbagesendelse truffet af de nationale myndigheder og antal gennemførte tilbagesendelser[17].

(27) Det er hensigtsmæssigt at tildele hver medlemsstat et beløb med udgangspunkt i de senest tilgængelige statistiske oplysninger, men en del af fondens tilgængelige midler bør også fordeles med henblik på gennemførelse af specifikke foranstaltninger, som kræver en fælles indsats fra medlemsstaternes side og skaber en betydelig EU-merværdi, og med henblik på gennemførelse af EU's genbosættelsesprogram og flytning inden for Unionen.

(28) I den henseende bør forordningen opstille en liste med specifikke foranstaltninger, der kan modtage støtte fra fonden. Der bør tildeles yderligere beløb til de medlemsstater, som forpligter sig til at gennemføre disse.

(29) I lyset af den gradvise gennemførelse af EU's genbosættelsesprogram, bør fonden yde målrettet støtte i form af finansielle incitamenter (faste beløb) for hver genbosat flygtning.

(30) For at gøre EU's genbosættelsesprogram mere effektivt med hensyn til at yde beskyttelse til flygtninge og øge den strategiske virkning af genbosættelse ved i højere grad at rette indsatsen mod de personer, der har mest behov for genbosættelse, bør der hvert andet år fastsættes fælles prioriteringer for genbosættelse på EU-niveau på grundlag af de generelle kategorier, der er specificeret i forordningen.

(31) Da nogle kategorier af flygtninge er særligt udsatte bør de altid indgå i EU's fælles prioriteringer for genbosættelse.

(32) I betragtning af de genbosættelsesbehov, der fastsættes i EU's fælles prioriteringer for genbosættelse, er det også nødvendigt at skabe yderligere finansielle incitamenter for genbosættelse af personer for så vidt angår specifikke geografiske regioner og nationaliteter og specifikke kategorier af flygtninge, der skal genbosættes, når genbosættelse betragtes som den mest hensigtsmæssige løsning på deres særlige behov.

(33) For at styrke solidariteten og sikre en bedre ansvarsdeling mellem medlemsstaterne, bl.a. i forhold til de medlemsstater, der er mest påvirket af asylstrømme, bør der indføres en lignende mekanisme baseret på økonomiske incitamenter til flytning inden for Unionen af personer, der er omfattet af international beskyttelse.

(34) For at tage højde for betydelige ændringer i migrationsstrømme og takle behovene i medlemsstaternes asyl- og modtagelsessystemer bør der gennemføres en midtvejsevaluering. I den henseende bør der være en finansiel reserve til fordeling ved midtvejsevalueringen.

(35) Fondens støtte vil være mere effektiv og give mere merværdi, hvis der opstilles et begrænset antal obligatoriske mål i denne forordning, som skal opfyldes i de programmer, som hver medlemsstat udarbejder på grundlag af landets særlige situation og behov.

(36) For at styrke solidariteten er det vigtigt, at fonden gennem krisebistand tilvejebringer yderligere støtte til at takle krisesituationer med et stort migrationspres i medlemsstaterne eller i tredjelande eller i tilfælde af massetilstrømning af fordrevne personer i overensstemmelse med Rådets direktiv 2001/55/EF af 20. juli 2001 om minimumsstandarder for midlertidig beskyttelse i tilfælde af massetilstrømning af fordrevne personer og om foranstaltninger, der skal fremme en ligelig fordeling mellem medlemsstaterne af indsatsen med hensyn til modtagelsen af disse personer og følgerne heraf[18].

(37) Forordningen bør sikre en fortsættelse af det europæiske migrationsnetværk oprettet ved Rådets beslutning 2008/381/EF af 14. maj 2008 om oprettelse af et europæisk migrationsnetværk[19] og sikre den nødvendige økonomiske bistand til dets aktiviteter i overensstemmelse med de mål og opgaver, der opstilles i denne forordning.

(38) Beslutning 2008/381/EF bør derfor ophæves.

(39) I lyset af formålet med de finansielle incitamenter, der ydes til medlemsstaterne i form af faste beløb med henblik på genbosætning og/eller flytning inden for Unionen, og da de udgør en lille andel af de faktiske omkostninger, er det nødvendigt, at forordningen giver mulighed for visse undtagelser fra reglerne om støtteberettigede udgifter.

(40) For at supplere eller ændre bestemmelserne i denne forordning om udnyttelsen af de faste beløb til genbosættelse og flytning inden for Unionen, bør definitionen af specifikke foranstaltninger eller af EU's fælles prioriteter for genbosættelse og beføjelserne til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde delegeres til Kommissionen. Det er særlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører hensigtsmæssige høringer under sit forberedende arbejde, herunder også på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(41) For at sikre en ensartet, effektiv og rettidig gennemførelse af bestemmelserne i denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelses­beføjelser[20].

(42) Finansiering over EU-budgettet bør koncentreres om aktiviteter, hvor handling på EU-niveau kan tilføre merværdi i forhold til handling alene i medlemsstaterne. Da Den Europæiske Union i højere grad end medlemsstaterne har mulighed for at skabe rammer for EU's solidaritet med hensyn til forvaltning af migrationsstrømme, bør finansiel støtte i henhold til denne forordning navnlig bidrage til at styrke medlemsstaternes og EU's kapacitet på dette område.

(43) Med henblik på forvaltning og implementering bør fonden indgå i en sammenhængende ramme bestående af denne forordning og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. […/…] om de generelle bestemmelser for Asyl- og Migrationsfonden og Fonden for Intern Sikkerhed og om instrumentet for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet og krisestyring[21].

(44) Da målet for denne forordning, nemlig at bidrage til oprettelsen af en effektiv forvaltning af migrationsstrømme i EU inden for rammerne af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed i overensstemmelse med den fælles politik for asyl, subsidiær beskyttelse og midlertidig beskyttelse og den fælles indvandringspolitik ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne og bedre kan nås på EU-plan, kan EU træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitets­princippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

(45) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 573/2007/EF af 23. maj 2007 om oprettelse af Den Europæiske Flygtningefond for perioden 2008-2013[22] bør ophæves.

(46) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 575/2007/EF af 23. maj 2007 om oprettelse af Den Europæiske Flygtningefond for perioden 2008-2013[23] bør ophæves.

(47) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2007/435/EF af 25. juni 2007 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Integration af Tredjelandsstatsborgere for perioden 2007-2013[24] bør ophæves.

(48) I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol, [deltager Irland ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland/ har Irland meddelt, at det ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning].

(49) I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol, [deltager Det Forenede Kongerige ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige/ har Det Forenede Kongerige meddelt, at det ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning].

(50) I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Formål og anvendelsesområde

1. Ved denne forordning oprettes en asyl- og migrationsfond for perioden 1. januar 2014 til 31. december 2020 (herefter kaldet "fonden").

2. Ved denne forordning fastsættes:

a) målet med den finansielle støtte og de støtteberettigede foranstaltninger

b) den generelle ramme for gennemførelsen af støtteberettigede foranstaltninger

c) de disponible finansielle midler og deres fordeling

d) principperne og mekanismer for fastsættelse af EU's fælles genbosættelsesprioriteter.

e) mål, opgaver og sammensætning af det europæiske migrationsnetværk.

3. Denne forordning fastlægger reglerne for anvendelse af forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning].

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) "genbosættelse": den proces, hvorved personer, der har behov for international beskyttelse, tredjelandsstatsborgere eller statsløse personer med en sådan status som defineret i Genève-konventionen af 28. juli 1951, og som har tilladelse til ophold som flygtninge i en af medlemsstaterne, efter anmodning fra De Forenede Nationers Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) overføres fra et tredjeland til en medlemsstat, hvor de får ret til ophold med følgende status:

i) status som flygtning i henhold til artikel 2, litra d), i direktiv 2004/83/EF, eller

ii) status, som giver de samme rettigheder og fordele efter national lovgivning og EU-lovgivning som flygtningestatus

b) "flytning inden for Unionen ": den proces, hvorved personer, der falder ind under de i artikel 4, stk. 1, litra a) og b), omhandlede kategorier, overføres fra den medlemsstat, der indrømmede dem international beskyttelse, til en anden medlemsstat, hvor de vil få tilsvarende beskyttelse, eller hvorved personer, der falder ind under de i artikel 4, stk. 1, litra c), omhandlede kategorier, overføres fra den medlemsstat, som er ansvarlig for at behandle deres ansøgning til en anden medlemsstat, hvor deres ansøgning om international beskyttelse vil blive behandlet

c) "tredjelandsstatsborger": enhver person, der ikke er unionsborger som omhandlet i traktatens artikel 20, stk. 1

d) "uledsaget mindreårig": en tredjelandsstatsborger eller statsløs person under 18 år, som ankommer eller er ankommet til en medlemsstats område uden at være ledsaget af en myndig person, der er ansvarlig for vedkommende, enten i henhold til loven eller ifølge national praksis i den pågældende medlemsstat, så længe vedkommende ikke reelt befinder sig i en sådan myndig persons varetægt; det omfatter mindreårige, der efterlades uledsaget efter indrejse på medlemsstaternes område

e) "familiemedlemmer": personer, som er forsørgede slægtninge i nedstigende linje eller i opstigende linje, herunder adopterede børn, ægtefæller, ugifte partnere med et behørigt attesteret varigt forhold eller registreret partnerskab, hvis det finder anvendelse i henhold til den pågældende medlemsstats nationale lovgivning

f) "krisesituation": en situation, der følger af:

i) et stort migrationspres i en eller flere medlemsstater karakteriseret ved en uforholdsmæssig stor tilstrømning af tredjelandsstatsborgere, som stiller store og hastende krav til deres modtagelsesfaciliteter og faciliteter til brug for frihedsberøvelse, asylsystemer og asylprocedurer

ii) anvendelse af mekanismerne for midlertidig beskyttelse i henhold til direktiv 2001/55/EF, eller

iii) et stort migrationspres i tredjelande, hvor flygtninge er strandet på grund af begivenheder, som f.eks. den politiske udvikling eller konflikter.

Artikel 3

Mål

1. Det overordnede mål med fonden er at bidrage til en effektiv forvaltning af migrationsstrømme i EU inden for rammerne af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed i overensstemmelse med den fælles politik for asyl, subsidiær beskyttelse og midlertidig beskyttelse og den fælles indvandringspolitik.

2. Inden for rammerne af dette overordnede mål bidrager fonden til at nå følgende specifikke mål:

a) Styrke og udvikle det fælles europæiske asylsystem, herunder dets eksterne dimension.

Opfyldelsen af dette mål måles ved indikatorer, bl.a. forbedringen af modtagelsesforhold for asylansøgere, asylprocedurernes kvalitet, ensartede anerkendelsesprocenter på tværs af medlemsstaterne og medlemsstaternes genbosættelsesindsats.

b) Støtte lovlig migration til Den Europæiske Union i overensstemmelse med medlemsstaternes økonomiske og sociale behov og fremme en effektiv integration af tredjelandsstatsborgere, herunder asylansøgere og personer med international beskyttelse.

Opfyldelsen af dette mål måles ved indikatorer, bl.a. tredjelandsstatsborgeres øgede deltagelse på arbejdsmarkedet, i uddannelser og i demokratiske processer.

c) Styrke retfærdige og effektive tilbagesendelsesstrategier i medlemsstaterne med vægt på holdbare tilbagesendelser og effektive tilbagetagelsesaftaler med oprindelseslandene.

Opfyldelsen af dette mål måles ved indikatorer, bl.a. antal tilbagesendte.

d) Fremme solidariteten og ansvarsdelingen mellem medlemsstaterne, navnlig de lande der er mest berørt af migrations- og asylstrømme.

Opfyldelsen af dette mål måles ved indikatorer, bl.a. omfanget af gensidig bistand mellem medlemsstaterne, herunder praktisk samarbejde og flytning inden for Unionen.

Artikel 4

Målgrupper

1. Fonden støtter finansiering af foranstaltninger, der tager sigte på en eller flere af følgende kategorier af personer:

a) tredjelandsstatsborgere eller statsløse, som har opnået den status, der er defineret i Genève-konventionen, og som har tilladelse til at opholde sig som flygtning i en af medlemsstaterne

b) tredjelandsstatsborgere eller statsløse, som er omfattet af en form for subsidiær beskyttelse som omhandlet i direktiv 2004/83/EF

c) tredjelandsstatsborgere eller statsløse, som har ansøgt om en af de former for beskyttelse, der er nævnt i litra a) og b)

d) tredjelandsstatsborgere eller statsløse, som er omfattet af en ordning for midlertidig beskyttelse som omhandlet i direktiv 2001/55/EF

e) tredjelandsstatsborgere eller statsløse, som er ved at blive eller er genbosat i en medlemsstat

f) tredjelandsstatsborgere, der opholder sig lovligt i en medlemsstat, eller som er ved at opnå lovligt ophold i en medlemsstat

g) tredjelandsstatsborgere, som opholder sig på et tredjelands område, som har til hensigt at migrere til EU, og som opfylder specifikke vilkår og/eller betingelser forud for afrejsen som fastsat i national ret, herunder vilkår og betingelser vedrørende de pågældendes evne til at blive integreret i samfundet i den pågældende medlemsstat

h) tredjelandsstatsborgere, der endnu ikke har modtaget et endeligt afslag på deres ansøgning om ophold, lovlig bopæl og/eller international beskyttelse i en medlemsstat, og som kan vælge at gøre brug af frivillig tilbagevenden, forudsat at de ikke har erhvervet en ny nationalitet og ikke har forladt den pågældende medlemsstats område

i) tredjelandsstatsborgere, som i en medlemsstat har ret til ophold, har lovlig bopæl eller er omfattet af en form for international beskyttelse, jf. direktiv 2004/83/EF, eller midlertidig beskyttelse, jf. direktiv 2001/55/EF, og som vælger at gøre brug af frivillig tilbagevenden, forudsat at de ikke har erhvervet en ny nationalitet og ikke har forladt den pågældende medlemsstats område

j) tredjelandsstatsborgere, der ikke eller ikke længere opfylder betingelserne for indrejse og/eller ophold i en medlemsstat.

2. Målgruppen omfatter eventuelle familiemedlemmer til ovennævnte personer, i det omfang de samme betingelser finder anvendelse.

KAPITEL II

ET FÆLLES EUROPÆISK ASYLSYSTEM

Artikel 5

Modtagelses- og asylsystemer

1. Inden for rammerne af det specifikke mål i artikel 3, stk. 2, litra a), og i lyset af konklusionerne fra den politiske dialog, jf. artikel 13 i forordning (EU) nr. …/… [horisontale forordning], støtter fonden foranstaltninger, der tager sigte på de personer, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, litra a) til e), og som navnlig vedrører følgende:

a) tilvejebringelse af materiel hjælp, uddannelse, støttetjenester og læge- og psykologhjælp

b) tilvejebringelse af social bistand, oplysning eller hjælp i forbindelse med administrative og/eller juridiske formaliteter og oplysning eller rådgivning om det mulige resultat af asylproceduren, herunder om aspekter som frivillig tilbagevenden

c) tilvejebringelse af juridisk og sproglig bistand

d) særlig bistand til sårbare personer, såsom mindreårige, uledsagede mindreårige, handicappede, ældre, gravide, enlige forældre med mindreårige børn, ofre for menneskehandel, personer med alvorlige fysiske sygdomme, sindslidelser eller posttraumatiske sygdomme og personer, der har været udsat for tortur, voldtægt eller anden form for grov vold af psykisk, fysisk eller seksuel karakter

e) oplysninger til lokalsamfundene samt undervisning af de medarbejdere ved de lokale myndigheder, som skal have kontakt med de personer, der modtages

f) tilvejebringelse af integrationsforanstaltninger som omhandlet i artikel 9, stk. 1, når det kombineres med modtagelse af personer, jf. artikel 4, stk. 1, litra a) til e).

2. I de nye medlemsstater, der tiltræder Den Europæiske Union pr. 1. januar 2013, og i medlemsstater, der oplever specifikke, strukturelle mangler inden for infrastruktur og tjenester i forbindelse med indkvartering, kan fonden ud over de støtteberettigede foranstaltninger, der er nævnt i stk. 1, også støtte foranstaltninger, der tager sigte på at:

a) oprette, udvikle og forbedre infrastruktur og tjenester i forbindelse med indkvartering

b) oprette administrative strukturer, undervise personale og de relevante retlige myndigheder for at sikre asylansøgere let adgang til asylprocedurerne og effektive asylprocedurer af høj kvalitet.

Artikel 6

Medlemsstaternes kapacitet til at udvikle, overvåge og evaluere deres asylpolitik

Inden for rammerne af det specifikke mål i artikel 3, stk. 2, litra a), og i lyset af konklusionerne fra den politiske dialog, jf. artikel 13 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning], støtter fonden følgende foranstaltninger:

a) foranstaltninger, der forbedrer medlemsstaternes kapacitet til at indsamle, analysere og videreformidle data og statistikker om asylprocedurer, modtagelseskapacitet, genbosættelse og flytning inden for Unionen

b) foranstaltninger, der direkte bidrager til evaluering af asylpolitikken, f.eks. nationale konsekvensanalyser, undersøgelser blandt målgrupper, udvikling af indikatorer og benchmarking.

Artikel 7

Genbosættelse og flytning inden for Unionen

Inden for rammerne af det specifikke mål i artikel 3, stk. 2, litra a) og d), og i lyset af konklusionerne fra den politiske dialog, jf. artikel 13 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning], støtter fonden følgende foranstaltninger vedrørende genbosættelse af de personer, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, litra e), og/eller flytning inden for Unionen af de personer, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, litra a), b) og c):

a) oprettelse og udvikling af nationale programmer for genbosættelse og flytning inden for Unionen

b) oprettelse af hensigtsmæssig infrastruktur og tjenester til at sikre en smidig og effektiv gennemførelse af foranstaltninger vedrørende genbosættelse og flytning inden for Unionen

c) oprettelse af strukturer, systemer og undervisning af personale til gennemførelse af missioner til tredjelande og/eller andre medlemsstater med henblik på samtaler, læge- og sikkerhedsundersøgelser

d) vurdering af potentielle foranstaltninger vedrørende genbosættelse og/eller flytning inden for Unionen gennemført af medlemsstaternes kompetente myndigheder, f.eks. missioner til tredjelande og/eller andre medlemsstater, samtaler, læge- og sikkerhedsundersøgelser

e) sundhedsvurdering og lægehjælp inden afrejsen, materiel hjælp inden afrejsen, informationsforanstaltninger inden afrejsen, rejsearrangementer, herunder ledsagelse af lægeligt personale

f) information og bistand umiddelbart efter ankomsten, herunder tolkning

g) styrkelse af infrastruktur og tjenester i de lande, der er udpeget til gennemførelse af regionale beskyttelsesprogrammer.

KAPITEL III

INTEGRATION AF TREDJELANDSSTATSBORGERE OG LOVLIG MIGRATION

Artikel 8

Indvandring og foranstaltninger inden afrejse

Med henblik på at lette lovlig migration til EU og sikre en bedre forberedelse af integrationen i værtslandet af de personer, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, litra g), inden for rammerne af det specifikke mål i artikel 3, stk. 2, litra b), og i lyset af konklusionerne fra den politiske dialog, jf. artikel 13 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning], er bl.a. følgende foranstaltninger i oprindelseslandet støtteberettigede:

a) informationspakker og oplysningskampagner, herunder brugervenlig kommunikations- og informationsteknologi og websites

b) vurdering af kompetencer og kvalifikationer og større gennemsigtighed og overensstemmelse, hvad angår kompetencer og kvalifikationer i oprindelseslandene

c) erhvervsuddannelse

d) generelle kurser om samfundsorientering og sprogundervisning.

Artikel 9

Integrationsforanstaltninger på lokalt og regionalt niveau

1. Inden for rammerne af det specifikke mål i artikel 3, stk. 2, litra b), skal støtteberettigede foranstaltninger forløbe inden for rammerne af sammenhængende strategier gennemført af ikke-statslige organisationer, lokale og/eller regionale myndigheder og være specifikt udformet med henblik på integration på lokalt og/eller regionalt niveau af de personer, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, litra a) til g). I den henseende omfatter støtteberettigede foranstaltninger bl.a.:

a) indførelse og udvikling af integrationsstrategier, herunder behovsanalyser, forbedring af indikatorer og evaluering

b) rådgivning og bistand med hensyn til f.eks. bolig, underhold, administrativ og juridisk vejledning, læge-, psykolog- og socialhjælp, børnepasning

c) foranstaltninger, der introducerer tredjelandsstatsborgere til værtssamfundet, og foranstaltninger, der sætter dem i stand til at tilpasse sig samfundet, få informationer om deres rettigheder og forpligtelser, deltage i det civile og kulturelle liv og tilslutte sig de værdier, der er nedfældet i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder

d) foranstaltninger, der fokuserer på uddannelse, herunder sprogkurser og indledende foranstaltninger, der letter adgangen til arbejdsmarkedet

e) foranstaltninger, der skal fremme selvbevidstheden og gøre det muligt for tredjelandsstatsborgere at blive selvforsørgende

f) foranstaltninger, der fremmer meningsfuld kontakt og konstruktiv dialog mellem tredjelandsstatsborgere og værtssamfundet, og foranstaltninger, der øger accepten i værtssamfundet, bl.a. ved at inddrage medierne

g) foranstaltninger, der fremmer både lige adgang og lige muligheder i forbindelse med tredjelandsstatsborgeres kontakter med offentlige og private tjenester, herunder tilpasning af disse tjenester til tredjelandsstatsborgere

h) opbygning af kapacitet i de gennemførende organisationer, herunder udveksling af erfaring og god praksis, og skabelse af netværk.

2. De foranstaltninger, der er nævnt i stk. 1, skal tage højde for de specifikke behov for de forskellige kategorier af tredjelandsstatsborgere og deres familiemedlemmer, herunder personer, der indrejser eller har ophold med henblik på beskæftigelse eller selvstændig erhvervsvirksomhed og familiesammenføring, personer, der er omfattet af international beskyttelse, asylansøgere, genbosatte eller flyttede personer og sårbare migrantgrupper, såsom mindreårige, uledsagede mindreårige, handicappede, ældre, gravide, enlige forældre med mindreårige børn, ofre for menneskehandel og ofre for tortur, voldtægt eller andre alvorlige former for psykologisk, fysisk eller seksuel vold.

3. De foranstaltninger, der er nævnt i stk. 1, kan, når det er relevant, omfatte borgere i en medlemsstat med en migrationsbaggrund, der har mistet mindst en forælder (dvs. mor eller far), som er tredjelandsstatsborger.

4. Med henblik på programmering og gennemførelse af de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 1, omfatter det partnerskab, der er nævnt i artikel 12 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning] de myndigheder, som medlemsstaterne har udpeget til at forvalte Den Europæiske Socialfonds foranstaltninger.

Artikel 10

Kapacitetsopbyggende foranstaltninger

Inden for rammerne af det specifikke mål i artikel 3, stk. 2, litra b), og i lyset af konklusionerne fra den politiske dialog, jf. artikel 13 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning], støtter fonden følgende foranstaltninger:

a) opbygning af strategier, der fremmer lovlig indvandring og gør det lettere at udvikle og gennemføre smidige indrejseprocedurer, bl.a. ved at støtte samarbejdet mellem rekrutteringsbureauer og arbejdsformidlinger i medlemsstaterne og tredjelande, og støtte medlemsstaterne i deres gennemførelse af EU's migrationslovgivning, høringer af relevante parter og ekspertrådgivning eller informationsudveksling om metoder, som tager sigte på specifikke nationaliteter eller kategorier af tredjelandsstatsborgere, hvad angår arbejdsmarkedernes behov

b) styrkelse af medlemsstaternes kapacitet til at udvikle, gennemføre, overvåge og evaluere deres indvandringsstrategier, politikker og foranstaltninger på forskellige forvaltningsniveauer, bl.a. en styrkelse af deres kapacitet til at indsamle, analysere og formidle data og statistikker om migrationsprocedurer og strømme, opholdstilladelser og udvikling af overvågningsværktøjer, evalueringssystemer, indikatorer og benchmarking til måling af resultaterne af sådanne strategier

c) fremme af de gennemførende organisationers interkulturelle kapacitet ved at tilvejebringe offentlige og private tjenester, herunder uddannelsesinstitutioner, fremme udveksling af erfaring og god praksis, samarbejde og skabelse af netværk

d) opbygning af holdbare organisationsstrukturer for integration og forvaltning af mangfoldighed, bl.a. gennem samarbejde mellem forskellige offentlige aktører, som gør det muligt for ansatte på forskellige niveauer i de nationale forvaltninger hurtigt at indhente oplysninger om erfaringer og bedste praksis andre steder og samle ressourcerne, når det er muligt

e) bidrag til en dynamisk tovejsproces, der er fundamentet for integrationspolitikkerne på lokalt og regionalt niveau, ved at udvikle platforme til høring af tredjelandsstatsborgere, udveksling af oplysninger mellem interesserede parter og platforme for tværkulturel og tværreligiøs dialog mellem forskellige tredjelandsstatsborgeres samfund og/eller mellem disse samfund og værtssamfundet og/eller mellem disse samfund og de politikformulerende og beslutningstagende myndigheder.

KAPITEL IV

TILBAGESENDELSE

Artikel 11

Foranstaltninger, der ledsager tilbagesendelsesprocedurer

Inden for rammerne af det specifikke mål i artikel 3, stk. 2, litra c), og i lyset af konklusionerne fra den politiske dialog, jf. artikel 13 i forordning (EU) nr. …/… [horisontale forordning], støtter fonden foranstaltninger, der tager sigte på de personer, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, litra h) til j), og som navnlig vedrører følgende:

a) oprettelse og forbedring af infrastruktur og tjenester i forbindelse med indkvartering samt modtagelsesforhold og forhold under frihedsberøvelse

b) indførelse af administrative strukturer, systemer og uddannelse af de ansatte for at sikre smidige tilbagesendelsesprocedurer

c) tilvejebringelse af materiel hjælp, læge- og psykologhjælp

d) tilvejebringelse af social bistand, oplysninger eller bistand i forbindelse med administrative og/eller juridiske formaliteter og information og rådgivning

e) tilvejebringelse af juridisk og sproglig bistand

f) særlig bistand til sårbare personer såsom mindreårige, uledsagede mindreårige, handicappede, ældre, gravide, enlige forældre med mindreårige børn, ofre for menneskehandel og personer, der har været udsat for tortur, voldtægt eller andre alvorlige psykologiske, fysiske eller seksuelle overgreb.

Artikel 12

Tilbagesendelsesforanstaltninger

Inden for rammerne af det specifikke mål i artikel 3, stk. 2, litra c), og i lyset af konklusionerne fra den politiske dialog, jf. artikel 13 i forordning (EU) nr. …/… [horisontale forordning], støtter fonden foranstaltninger, der tager sigte på de personer, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, litra h) til j), og som navnlig vedrører følgende:

a) samarbejde med tredjelandes konsulære myndigheder og indvandringsmyndigheder for at opnå rejsedokumenter, lette hjemsendelse og sikre tilbagetagelse

b) støttet frivillig tilbagevenden, herunder lægeundersøgelser og bistand, rejsearrangementer, finansielle bidrag, rådgivning og bistand før og efter tilbagesendelse

c) foranstaltninger til iværksættelse af reintegration med henblik på den tilbagesendtes personlige udvikling, såsom økonomiske incitamenter, uddannelse, jobformidling og hjælp til at finde arbejde og startstøtte til selvstændig erhvervsvirksomhed

d) faciliteter og tjenester i tredjelande, der sikrer passende midlertidig indkvartering og modtagelse efter ankomst

e) særlig bistand til sårbare personer såsom mindreårige, uledsagede mindreårige, handicappede, ældre, gravide, enlige forældre med mindreårige børn, ofre for menneskehandel og personer, der har været udsat for tortur, voldtægt eller andre alvorlige psykologiske, fysiske eller seksuelle overgreb.

Artikel 13

Praktisk samarbejde og kapacitetsopbyggende foranstaltninger

Inden for rammerne af det specifikke mål i artikel 3, stk. 2, litra c), og i lyset af konklusionerne fra den politiske dialog, jf. artikel 13 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning], støtter fonden følgende foranstaltninger:

a) foranstaltninger, der fremmer og styrker det operationelle samarbejde mellem de myndigheder, der er ansvarlige for tilbagesendelse i medlemsstaterne, herunder samarbejde med konsulære myndigheder, og indvandringsmyndigheder i tredjelande

b) foranstaltninger, der støtter samarbejdet mellem de myndigheder, der er ansvarlige for tilbagesendelse i medlemsstaterne og i tredjelande, herunder foranstaltninger der tager sigte på at styrke tredjelandenes kapacitet til at gennemføre sådanne tilbagetagelses- og reintegrationsaktiviteter inden for rammerne af tilbagetagelsesaftaler

c) foranstaltninger, der styrker kapaciteten til at udvikle effektive og holdbare tilbagesendelsespolitikker, bl.a. ved at udveksle oplysninger om situationen i tilbagesendelseslandene, bedste praksis, dele erfaringer og samle medlemsstaternes ressourcer

d) foranstaltninger, der styrker kapaciteten til at indsamle, analysere og videreformidle data og statistikker om tilbagesendelsesprocedurer og foranstaltninger, modtagelsesfaciliteter og faciliteter til frihedsberøvede, tvungen tilbagesendelse og frivillig tilbagevenden, overvågning og reintegration

e) foranstaltninger, der bidrager direkte til evaluering af tilbagesendelsespolitikker, som f.eks. nationale konsekvensanalyser, undersøgelser blandt målgrupper, udvikling af indikatorer og benchmarking.

KAPITEL V

FINANSIEL RAMME OG GENNEMFØRELSESRAMME

Artikel 14

Samlede midler og gennemførelse

1. De samlede midler til gennemførelse af denne forordning udgør 3 869 mio. EUR.

2. De årlige bevillinger til fonden godkendes af budgetmyndigheden inden for den finansielle ramme.

3. De samlede midler skal iværksættes på følgende måde:

a) nationale programmer i overensstemmelse med artikel 20

b) EU-foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 21

c) krisebistand i overensstemmelse med artikel 22

d) det europæiske migrationsnetværk i overensstemmelse med artikel 23

e) teknisk bistand i overensstemmelse med artikel 24.

4. De samlede midler, der er til rådighed i medfør af denne forordning, iværksættes ved delt forvaltning i overensstemmelse med [artikel 55, stk. 1, litra b), i den nye finansforordning[25]], dog ikke hvad angår de EU-foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 21, den krisebistand, der er omhandlet i artikel 22, det europæiske migrationsnetværk, der er omhandlet i artikel 23 og den tekniske bistand, der er omhandlet i artikel 24.

5. De samlede midler anvendes vejledende som følger:

a) 3 232 mio. EUR til medlemsstaternes nationale programmer

b) 637 mio. EUR til EU-foranstaltninger, krisebistand, det europæiske migrations­netværk, og teknisk bistand fra Kommissionen.

Artikel 15

Midler til støtteberettigede foranstaltninger i medlemsstaterne

1. Der tildeles 3 232 mio. EUR til medlemsstaterne som følger:

a) 2 372 mio. EUR som anført i bilag I

b) 700 mio. EUR baseret på fordelingsmekanismen for specifikke foranstaltninger som nævnt i artikel 16, EU's genbosættelsesprogram som nævnt i artikel 17 og flytning inden for Unionen som nævnt i artikel 18

c) 160 mio. EUR inden for rammerne af midtvejsevalueringen og fra regnskabsåret 2018 for at tage højde for betydelige ændringer i migrationsstrømme og/eller takle specifikke behov, som Kommissionen fastslår, jf. artikel 19.

2. Det beløb, der er nævnt i stk. 1, litra b), støtter:

d) specifikke foranstaltninger ifølge bilag II,

e) genbosættelse af personer som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra e), og/eller flytning inden for Unionen af personer som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra a), b) og c).

Artikel 16

Midler til specifikke foranstaltninger

1. Der kan tildeles et yderligere beløb, jf. artikel 15, stk. 2, litra a), til medlemsstaterne, forudsat at det er øremærket som sådan i programmet og anvendes til at gennemføre specifikke foranstaltninger. Sådanne specifikke foranstaltninger er opført i bilag II.

2. For at tage højde for den seneste politiske udvikling bemyndiges Kommissionen til at vedtage delegerede retsakter efter artikel 26 med henblik på at revidere bilag II i forbindelse med midtvejsevalueringen. På grundlag af den reviderede liste over specifikke foranstaltninger kan medlemsstaterne modtage yderligere beløb i overensstemmelse med stk. 1, hvis der er de nødvendige midler.

3. De yderligere beløb, der er nævnt i stk. 1 og 2, tildeles medlemsstaterne i individuelle finansieringsafgørelser, der godkender eller reviderer deres nationale program som led i midtvejsevalueringen ifølge proceduren i artikel 14 og 15 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning]. Disse beløb må kun anvendes til disse specifikke foranstaltninger.

Artikel 17

Midler til EU's genbosættelsesprogram

1. Medlemsstaterne modtager ud over deres tildeling beregnet i overensstemmelse med artikel 15, stk. 1, litra a), hvert andet år et yderligere beløb i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, litra b), som et fast beløb på 6 000 EUR for hver genbosat person.

2. Det faste beløb, der er nævnt i stk. 1, forhøjes til 10 000 EUR for hver person, der genbosættes i henhold til de fælles EU-genbosættelsesprioriteter, der er fastsat i stk. 3 og 4 nedenfor og angivet i bilag III.

3. Kommissionen bemyndiges til at vedtage delegerede retsakter efter artikel 26 for hvert andet år at fastsætte de fælles EU-genbosættelsesprioriteter på grundlag af følgende generelle kategorier:

– personer fra et land eller en region, der er udpeget til gennemførelse af et regionalt beskyttelsesprogram

– personer fra et land eller en region, der er identificeret i UNHCR's vejledende prognose for behovet for genbosættelse, og hvor EU's fælles foranstaltninger vil bidrage væsentligt til at opfylde beskyttelsesbehovene

– personer, der tilhører en specifik kategori, der er omfattet af UNHCR's genbosættelseskriterier.

4. Følgende sårbare grupper af flygtninge vil under alle omstændigheder indgå i EU's fælles genbosættelsesprioriteter og være berettigede til det faste beløb, der er nævnt i stk. 2:

– kvinder og børn, der er i fare

– uledsagede mindreårige

– personer med behov for lægehjælp, som kun kan dækkes gennem genbosættelse

– personer, der har behov for nødgenbosættelse eller omgående genbosættelse af juridiske årsager eller fysiske beskyttelseshensyn.

5. Når en medlemsstat genbosætter en person, som falder ind under mere end en af de i stk. 1 og 2 omhandlede kategorier, modtager den kun én gang et fast beløb for denne person.

6. Kommissionen fastlægger gennem gennemførelsesretsakter tidsplanen og andre gennemførelsesbetingelser for mekanismen for tildeling af midler inden for rammerne af EU's genbosættelsesprogram i overensstemmelse med proceduren i artikel 27, stk. 2.

7. De yderligere beløb, der er nævnt i stk. 1, tildeles medlemsstaterne hvert andet år første gang i de individuelle finansieringsafgørelser, der godkender deres nationale program ifølge proceduren i artikel 14 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning], og efterfølgende i en finansieringsafgørelse, der vedlægges som bilag til de afgørelser, der godkender deres nationale program. Disse beløb overføres ikke til andre foranstaltninger under det nationale program.

8. For effektivt at opfylde målene i EU's genbosættelsesprogram og inden for rammerne af de midler, der er til rådighed, bemyndiges Kommissionen til at vedtage delegerede retsakter efter artikel 26 med henblik på om nødvendigt at justere de faste beløb, der er nævnt i stk. 1 og 2.

Artikel 18

Midler til flytning inden for Unionen

1. Medlemsstaterne modtager ud over deres tildeling beregnet i overensstemmelse med artikel 15, stk. 1, litra a), når det skønnes nødvendigt et yderligere beløb i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, litra b), som et fast beløb på 6 000 EUR for hver person, der flyttes fra en anden medlemsstat.

2. Kommissionen fastlægger tidsplanen og andre gennemførelsesbetingelser for mekanismen for tildeling af midler til flytning inden for Unionen i overensstemmelse med proceduren i artikel 26, stk. 2.

3. De yderligere beløb, der er nævnt i stk. 1, tildeles medlemsstaterne med regelmæssige mellemrum første gang i de individuelle finansieringsafgørelser, der godkender deres nationale program ifølge proceduren i artikel 14 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning], og efterfølgende i en finansieringsafgørelse, der vedlægges som bilag til de afgørelser, der godkender deres nationale program. Disse beløb overføres ikke til andre foranstaltninger under det nationale program.

4. For effektivt at opfylde målene om solidaritet og ansvarsdeling mellem medlemsstaterne og inden for rammerne af de disponible midler bemyndiges Kommissionen til at vedtage delegerede retsakter efter artikel 26 med henblik på om nødvendigt at justere de faste beløb, der er nævnt i stk. 1.

Artikel 19

Midler i forbindelse med midtvejsevalueringen

1. For at tildele det beløb, der er nævnt i artikel 15, stk. 1, litra c), inden den 31. maj 2017 vurderer Kommissionen medlemsstaternes behov, hvad angår asyl- og modtagelsessystemer, deres situation med hensyn til migrationsstrømme i perioden 2014-2016 og den forventede udvikling.

Kommissionen støtter bl.a. sin vurdering på oplysninger indsamlet fra Eurostat, det europæiske migrationsnetværk, Det Europæiske Asylstøttekontor og risikoanalyser fra Frontex-agenturet.

Baseret på denne analyse fastlægger Kommissionen omfanget af de specifikke behov, hvad angår asyl- og modtagelsessystemer, og hvad angår migrationspresset i medlemsstaterne, ved at sammenlægge faktorer defineret som følger:

a) asyl- og modtagelsessystemer

i) faktor 1 for ingen specifikke behov

ii) faktor 1,5 for middelspecifikke behov

iii) faktor 3 for store specifikke behov

b) migrationspres:

i) faktor 1 for intet specifikt pres

ii) faktor 1,5 for middelspecifikt pres

iii) faktor 3 for stort specifikt pres.

2. På basis af dette mønster fastlægger Kommissionen ved gennemførelsesretsakter, hvilke medlemsstater der skal modtage et yderligere beløb, og udarbejder en fordelingsmatrix for tildeling af de disponible midler til disse medlemsstater i overensstemmelse med proceduren i artikel 27, stk. 3.

Artikel 20

Nationale programmer

1. Inden for rammerne af de programmer, der skal undersøges og godkendes i overensstemmelse med artikel 14 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning], skal medlemsstaterne navnlig forfølge følgende mål:

a) styrke oprettelsen af et fælles europæisk asylsystem ved at sikre en effektiv og ensartet anvendelse af EU's asylregler

b) støtte oprettelsen og udviklingen af EU's genbosættelsesprogram ved at tilbyde varige løsninger for flygtninge, der er strandet i tredjelande, navnlig ifølge fælles EU-genbosættelsesprioriteter

c) oprette og udvikle integrationsstrategier på lokalt/regionalt niveau, der omfatter forskellige aspekter af en dynamisk tovejsproces, som takler specifikke behov hos forskellige kategorier af migranter og udvikler effektive partnerskaber mellem alle berørte parter

d) udvikle et støttet program for frivillig tilbagevenden, herunder en reintegrationdel.

2. Medlemsstaterne skal sikre, at alle foranstaltninger, der støttes af fonden, er forenelige med EU-reglerne om asyl og indvandring, selv om de ikke er bundet eller berørt af anvendelsen af de relevante foranstaltninger.

Artikel 21

EU-foranstaltninger

1. På Kommissionens initiativ kan fondens midler anvendes til at finansiere tværnationale foranstaltninger eller foranstaltninger af særlig interesse for EU vedrørende de generelle og specifikke mål, der er nævnt i artikel 3.

2. For at være støtteberettigede skal EU's foranstaltninger navnlig støtte:

a) en styrkelse af samarbejdet på EU-plan om gennemførelsen af EU-lovgivningen og god praksis med hensyn til asyl, herunder genbosættelse og flytning inden for Unionen, lovlig migration, herunder integration af tredjelandsstatsborgere, og tilbagesendelse

b) etablering af tværnationale samarbejdsnetværk og pilotprojekter, herunder innovative projekter, baseret på tværnationale partnerskaber mellem konsulære tjenester beliggende i to eller flere medlemsstater, der har til formål at fremme innovation og gøre det lettere at udveksle erfaringer og god praksis

c) undersøgelser af mulige nye former for EU-samarbejde inden for asyl, indvandring, integration og tilbagesendelse og relevant EU-lovgivning, formidling og udveksling af oplysninger om bedste praksis og om alle andre aspekter af asyl, indvandring, integration og tilbagesendelsespolitikker, herunder koncernkommunikation om EU's politiske prioriteringer

d) medlemsstaternes udvikling og anvendelse af fælles statistiske værktøjer, metoder og indikatorer til måling af den politiske udvikling inden for asyl, lovlig migration, integration og tilbagesendelse

e) forberedelse, overvågning, administrativ og teknisk bistand, udvikling af en evalueringsmekanisme til gennemførelse af asyl- og indvandringspolitikkerne

f) samarbejde med tredjelande, navnlig inden for rammerne af gennemførelsen af tilbagetagelsesaftaler, mobilitetspartnerskaber og regionale beskyttelsesprogrammer.

3. De foranstaltninger, der er nævnt i denne artikel, gennemføres i overensstemmelse med artikel 7 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning].

Artikel 22

Krisebistand

1. Fonden yder finansiel bistand til at afhjælpe akutte og specifikke behov i forbindelse med en krisesituation.

2. Krisebistand ydes i overensstemmelse med artikel 8 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning].

Artikel 23

Det europæiske migrationsnetværk

1. Fonden støtter det europæiske migrationsnetværk og tilvejebringer den finansielle bistand, der er nødvendig for dets aktiviteter og fremtidige udvikling.

2. Formålet med det europæiske migrationsnetværk er:

a) at være et rådgivende organ for EU med hensyn til asyl og migration gennem koordinering og samarbejde på både nationalt niveau og EU-niveau med repræsentanter for medlemsstaterne, det akademiske miljø, civilsamfundet, tænketanke og andre EU-enheder eller internationale enheder

b) at opfylde EU-institutionernes og medlemsstaternes informationsbehov på asyl- og migrationsområdet ved at tilvejebringe ajourførte, objektive, troværdige og sammenlignelige oplysninger om migration og asyl for at støtte Den Europæiske Unions politikudformning på disse områder

c) at stille de oplysninger, der er nævnt i litra b), til rådighed for offentligheden.

3. For at opfylde sit mål skal det europæiske migrationsnetværk:

a) indsamle og udveksle ajourførte, objektive, troværdige og sammenlignelige data og oplysninger fra en række kilder, herunder møder, elektroniske medier, fælles undersøgelser og ad hoc-undersøgelser

b) analysere de data og oplysninger, der er nævnt i litra a), herunder forbedre sammenligneligheden, og bearbejde dem i et format, der gør dem let tilgængelige for politiske beslutningstagere

c) udarbejde og regelmæssigt offentliggøre rapporter om migrations- og asylsituationen i EU og i medlemsstaterne

d) via de oplysninger, netværket fremlægger, tjene som reference for den brede offentlighed, når det drejer sig om objektive, upartiske oplysninger om migration og asyl.

4. Det Europæiske Migrationsnetværk, det europæiske asylstøttekontor og Frontex-agenturet sikrer, at deres respektive aktiviteter er sammenhængende og koordinerede.

5. Det europæiske netværk består af:

a) Kommissionen, der koordinerer det europæiske migrationsnetværks arbejde og bl.a. sikrer, at arbejdet afspejler EU's politiske prioriteter inden for migration og asyl

b) et styrelsesråd, der giver politisk vejledning og godkender det europæiske migrationsnetværks arbejde, som består af Kommissionen og eksperter fra medlemsstaterne, Europa-Parlamentet og andre relevante enheder

c) nationale kontaktpunkter udpeget af medlemsstaterne, som hver består af mindst tre eksperter, der sammen har ekspertise inden for asyl og migration, herunder vedrørende politikformulering, lovgivning, forskning og statistik, og som koordinerer og fremlægger de nationale bidrag til de aktiviteter, der er nævnt i artikel 19, stk. 1, således at der sikres bidrag fra alle relevante berørte parter

d) andre relevante enheder på nationalt niveau og EU-niveau inden for migration og asyl.

6. Kommissionen fastsætter ved gennemførelsesretsakter de detaljerede regler for det europæiske migrationsnetværks virkemåde efter proceduren i artikel 27, stk. 2.

7. Det beløb, der stilles til rådighed for det europæiske migrationsnetværk i forbindelse med fondens årlige bevillinger og det årlige arbejdsprogram med fastsættelse af prioriteterne for netværkets aktiviteter, vedtages efter proceduren i artikel 27, stk. 3, og kombineres eventuelt med arbejdsprogrammet for EU-foranstaltninger og krisebistand.

8. Den finansielle bistand til det europæiske migrationsnetværks aktiviteter tager form af tilskud til de nationale kontaktpunkter og eventuelt offentlige kontrakter i overensstemmelse med finansforordningen.

Artikel 24

Teknisk bistand

1. På initiativ af og/eller på Kommissionens vegne anvendes indtil 2,5 mio. EUR af fondens midler årligt til teknisk bistand i overensstemmelse med artikel 10 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning].

2. På initiativ af en medlemsstat bidrager fonden med indtil 5 % af det samlede beløb, der tildeles medlemsstaten i form af teknisk bistand i henhold til det nationale program i overensstemmelse med artikel 20 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning].

KAPITEL VI

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 25

Specifikke bestemmelser om faste beløb til genbosættelse og flytning inden for Unionen

Uanset reglerne om støtteberettigede udgifter ifølge artikel 18 i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning], navnlig hvad angår faste beløb og faste takster, vil de faste beløb, der tildeles medlemsstaterne til genbosættelse og/eller flytning inden for Unionen i medfør af denne forordning:

– være fritaget for forpligtelsen til at være baseret på statistiske eller historiske data, og

– blive ydet, hvis den person, som det faste beløb ydes til, faktisk genbosættes og/eller flyttes i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning.

Artikel 26

Udøvelse af delegation

1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter på de betingelser, der fastlægges i denne artikel.

2. Delegationen af beføjelser ifølge denne forordning tillægges Kommissionen for en periode på 7 år fra datoen for denne forordnings ikrafttrædelse. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3. Delegationen af beføjelser ifølge denne forordning kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer de i den pågældende afgørelse anførte delegerede beføjelser til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der er angivet heri. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er trådt i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt, der vedtages i henhold til denne forordning, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse imod den senest to måneder fra meddelelsen af retsakten til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke vil gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 27

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af det fælles udvalg for asyl, migration og sikkerhed, som nedsættes ved artikel 55, stk. 1, i forordning (EU) nr. .../… [horisontale forordning].

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011.

3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

Artikel 28

Revision

Efter forslag fra Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet tages denne forordning op til revision senest den 30. juni 2020.

Artikel 29

Anvendelse af forordning (EU) nr. …/… [horisontale forordning]

Bestemmelserne i [forordning (EU) nr. .../…] finder anvendelse på fonden.

Artikel 30

Ophævede retsakter

Med virkning fra den 1. januar 2014 ophæves følgende beslutninger:

a) Beslutning nr. 573/2007/EF

b) Beslutning nr. 575/2007/EF

c) Beslutning 2007/435/EF

d) Beslutning 2008/381/EF.

Artikel 31

Overgangsbestemmelser

1. Denne forordning er ikke til hinder for videreførelse eller ændring, herunder hel eller delvis annullering, af de pågældende projekter og årlige programmer indtil deres afslutning eller af bistand, som Kommissionen har godkendt på grundlag af beslutning nr. 573/2007/EF, beslutning nr. 575/2007/EF og beslutning 2007/435/EF eller anden lovgivning, der gælder for bistanden pr. 31. december 2013.

Denne forordning er ikke til hinder for, at den finansielle støtte, som Kommissionen har godkendt på grundlag af beslutning 2008/381/EF eller enhver anden retsforskrift, der finder anvendelse på den pågældende støtte pr. 31. december 2013, videreføres eller ændres, herunder annulleres helt eller delvis.

2. Når Kommissionen vedtager afgørelser om samfinansiering i henhold til denne forordning, tager den hensyn til de foranstaltninger, som er vedtaget på grundlag af beslutning nr. 573/2007/EF, beslutning nr. 575/2007/EF, beslutning 2007/435/EF og beslutning 2008/381/EF før [dato for offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende], og som har finansielle virkninger i den periode, samfinansieringen vedrører.

3. Forpligtelser, der er indgået i forbindelse med samfinansieringer, som er godkendt af Kommissionen mellem den 1. januar 2011 og den 31. december 2013, og for hvilke de dokumenter, der er nødvendige for, at foranstaltningerne kan afsluttes, ikke er sendt til Kommissionen inden for fristen for fremlæggelse af den endelige rapport, frigøres automatisk af Kommissionen senest den 31. december 2017, hvilket giver anledning til tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb.

4. Beløb, der vedrører foranstaltninger, som er suspenderet på grund af retsforfølgning eller administrativ klage med opsættende virkning, lades ude af betragtning ved beregningen af det beløb, som skal frigøres automatisk.

Artikel 32

Ikrafttrædelse og anvendelse

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den [...].

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG I

Vejledende flerårig fordeling pr. medlemsstat for 2014-2020

BILAG II

Liste over specifikke foranstaltninger ifølge artikel 16

1) Oprettelse og udvikling af transit- og sagsbehandlingscentre for flygtninge, navnlig støtte til genbosættelsesforanstaltninger i samarbejde med UNHCR.

2) Nye tilgange i samarbejde med UNHCR vedrørende adgang til asylprocedurer rettet mod de vigtigste transitlande, som f.eks. beskyttelsesprogrammer for særlige grupper eller visse procedurer for behandling af asylansøgninger.

3) Fælles initiativer blandt medlemsstaterne på integrationsområdet, som f.eks. benchmarking, peer reviews eller afprøvning af europæiske moduler, f.eks. vedrørende erhvervelse af sprogkundskaber eller udvikling af introduktionsprogrammer.

4) Fælles initiativer, der tager sigte på at identificere og implementere nye tilgange vedrørende procedurer ved det første møde og beskyttelseskrav for uledsagede mindreårige.

5) Fælles tilbagesendelsesforanstaltninger, herunder fælles foranstaltninger for gennemførelse af EU's tilbagetagelsesaftaler.

6) Fælles reintegrationsprojekter i oprindelseslandene for at sikre en holdbar tilbagevenden, samt fælles foranstaltninger for at styrke tredjelandes kapacitet til at implementere EU's tilbagetagelsesaftaler.

7) Fælles initiativer, der tager sigte på at genetablere familiens enhed og reintegrere uledsagede mindreårige i deres oprindelsesland.

8) Oprettelse af fælles migrationscentre i tredjelande samt fælles projekter for at fremme samarbejdet mellem rekrutteringsbureauer og arbejdsformidlinger i medlemsstaterne og tredjelande.

BILAG III

Liste over EU's fælles genbosættelsesprioriteter for 2014-2015

1) Det regionale beskyttelsesprogram i Østeuropa (Belarus, Moldova, Ukraine)

2) Det regionale beskyttelsesprogram på Afrikas Horn (Djibouti, Kenya, Yemen)

3) Det regionale beskyttelsesprogram i Nordafrika (Egypten, Libyen, Tunesien)

4) Flygtninge i Østafrika / De Store Søer

5) Irakiske flygtninge i Syrien, Libanon, Jordan

6) Irakiske flygtninge i Tyrkiet.

FINANSIERINGSOVERSIGT

1. FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME

1.1. Forslagets/initiativets betegnelse

1.2. Berørt(e) politikområde(r) inden for ABM/ABB-strukturen

1.3. Forslagets/initiativets art

1.4. Mål

1.5. Forslagets/initiativets begrundelse

1.6. Varighed og finansielle virkninger

1.7. Påtænkt(e) forvaltningsmetode(r)

2. FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER

2.1. Bestemmelser om kontrol og rapportering

2.2. Forvaltnings- og kontrolsystem

2.3. Foranstaltninger til forebyggelse af svig og uregelmæssigheder

3. FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNINGER

3.1. Berørt(e) udgiftspost(er) i budgettet og udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle ramme

3.2. Anslåede virkninger for udgifterne

3.2.1. Sammenfatning af de anslåede virkninger for udgifterne

3.2.2. Anslåede virkninger for aktionsbevillingerne

3.2.3. Anslåede virkninger for administrationsbevillingerne

3.2.4. Forenelighed med indeværende flerårige finansielle ramme

3.2.5. Tredjemands bidrag til finansieringen

3.3. Anslået virkning for indtægterne

FINANSIERINGSOVERSIGT

1. FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME 1.1. Forslagets/initiativets betegnelse

Meddelelse " Opbygning af et åbent og sikkert Europa: Budgettet for indre anliggender for 2014-2020"

Forslag til forordning om almindelige bestemmelser om Asyl- og Migrationsfonden og om instrumentet for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring

Forslag til forordning om oprettelse af en asyl- og migrationsfond

1.2. Berørt(e) politikområde(r) inden for ABM/ABB-strukturen[26]

Det nuværende udgiftsområde 3, afsnit 18 – Indre anliggender

Den fremtidige flerårige finansielle ramme: Udgiftsområde 3 (Sikkerhed og EU-borgerskab) – "Asyl og Migrationsfonden"

Forslagets/initiativets art

þ Forslaget/initiativet drejer sig om en ny foranstaltning (finansiering af indre anliggender i perioden 2014-2020)

¨ Forslaget/initiativet drejer sig om en ny foranstaltning som opfølgning på et pilotprojekt/en forberedende foranstaltning[27]

¨ Forslaget/initiativet vedrører en forlængelse af en eksisterende foranstaltning

¨ Forslaget/initiativet drejer sig om omlægning af en foranstaltning til en ny foranstaltning

1.3. Mål 1.3.1. Det eller de af Kommissionens flerårige strategiske mål, som forslaget/initiativet vedrører

Slutmålet med politikker på området indre anliggender er at skabe et område uden indre grænser, som EU-borgere og tredjelandsstatsborgere kan indrejse i, og hvor de kan færdes, bo og arbejde, og derved bibringe nye idéer, kapital, viden og innovation eller dække behovene på de nationale arbejdsmarkeder, og hvor de samtidig kan have tillid til, at deres rettigheder fuldt ud respekteres, og at deres sikkerhed garanteres. Det er vigtigt at samarbejde med lande uden for EU og internationale organisationer for at nå dette mål.

Den stigende betydning af politikkerne på området indre anliggender blev bekræftet i Stockholmprogrammet og den tilhørende handlingsplan, hvis gennemførelse er en strategisk prioritet for EU, og som omfatter områder såsom migration (lovlig indvandring og integration, ulovlig indvandring og tilbagesendelse), sikkerhed (forebyggelse og bekæmpelse af terrorisme og organiseret kriminalitet, politisamarbejde) og forvaltning af de ydre grænser (herunder visumpolitikken) samt disse politikkers eksterne dimension. Lissabontraktaten giver også Den Europæiske Union mulighed for at være mere ambitiøs, når det drejer sig om at reagere på borgernes daglige problemer på området frihed, sikkerhed og retfærdighed. De politiske prioriteter på området indre anliggender, navnlig integrationen af tredjelandsstatsborgere, skal derfor ses på baggrund af de syv flagskibsinitiativer, der blev fremlagt i Europa 2020-strategien, som sigter mod at hjælpe EU med at komme gennem den nuværende finansielle og økonomiske krise og sikre en intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst.

Via Asyl- og Migrationsfonden vil der blive ydet den støtte, der er nødvendig for at omsætte EU's mål på området indre anliggender til håndgribelige resultater.

1.3.2. Specifikke mål og berørte ABM/ABB-aktiviteter

ASYL- OG MIGRATIONSFONDEN

a) styrke og udvikle det fælles europæiske asylsystem, herunder den eksterne dimension

b) støtte lovlig migration til EU i overensstemmelse med medlemsstaternes økonomiske og sociale behov og fremme en effektiv integration af tredjelandsstatsborgere, herunder asylansøgere og personer, der er omfattet af international beskyttelse

c) styrke retfærdige og effektive tilbagesendelsesstrategier i medlemsstaterne med vægt på holdbare tilbagesendelser og effektive tilbagetagelsesaftaler med oprindelseslandene

d) fremme solidariteten og ansvarsdelingen mellem medlemsstaterne, navnlig i forhold til de lande der er mest berørt af migration af asylstrømme.

Nuværende berørte ABM/ABB-aktiviteter: 18.03 (Den Europæiske Flygtningefond, nødforanstaltninger og Den Europæiske Fond for Integration af Tredjelandsstatsborgere) og 18.02 (Den Europæiske Tilbagesendelsesfond).

1.3.3. Forventede resultater og virkninger

Angiv, hvilke virkninger forslaget/initiativet forventes at få for modtagerne/ målgruppen

Virkningerne af forslaget for modtagerne/målgruppen beskrives mere detaljeret i afsnit 4.1.2 i konsekvensanalysen.

Generelt vil en forenkling på alle niveauer af finansieringsprocessen og i forbindelse med de enkelte forvaltningsmåder klart have gavnlige virkninger for forvaltningen af den finansielle støtte.

De vigtigste modtagere af finansiel støtte til asyl og migration vil være de instanser i medlemsstaterne, der er ansvarlige for at gennemføre de relevante regler og politikker, samt internationale organisationer og ngo'er, der arbejder med asyl og migration (indrejseprocedurer, integrationsforanstaltninger og tilbagesendelse).

De målgrupper, der drager fordel af ændringerne, er asylansøgere, personer, der er omfattet af international beskyttelse, genbosatte flygtninge og andre tredjelandsstatsborgere, der ankommer til EU af forskellige grunde og med forskellige behov (f.eks. økonomiske grunde, familiesammenføring, uledsagede mindreårige osv.). Det vil blive nemmere at nå disse målgrupper, da sammenlægningen af forskellige foranstaltninger vedrørende migrationsforvaltning i én fond giver lettere adgang til finansiering (en ansvarlig myndighed, bedre synlighed og et klarere formål med tiltagene) og vil sikre en mere fleksibel støtte (f.eks. samme type foranstaltning rettet mod flere målgrupper). Foranstaltningernes omfang vil også blive udvidet til at dække hele migrationskæden med forskellige målgrupper, herunder udvidede målgrupper, dvs. andengenerations tredjelandsstatsborgere (hvis mor eller far er tredjelandsstatsborgere).

1.3.4. Virknings- og resultatindikatorer

Angiv indikatorerne til kontrol af forslagets/initiativets gennemførelse

Som følge af behovet for politisk dialog inden fastsættelsen af de nationale programmer er det ikke muligt i denne fase at fastsætte det endelige sæt indikatorer, der vil blive anvendt til at måle opfyldelsen af ovennævnte specifikke mål.

Hvad angår asyl- og migration, vil indikatorerne bl.a. omfatte forbedringen af modtagelsesforhold for asylansøgere, asylprocedurernes kvalitet, ensartede anerkendelsesprocenter på tværs af medlemsstaterne og medlemsstaternes genbosættelsesindsats, tredjelandsstatsborgeres øgede deltagelse på arbejdsmarkedet, i uddannelser og i demokratiske processer, antal tilbagesendte og omfanget af gensidig bistand mellem medlemsstaterne, herunder praktisk samarbejde og flytning inden for Unionen.

1.4. Forslagets/initiativets begrundelse 1.4.1. Behov, der skal opfyldes på kort eller lang sigt

EU vil fortsat stå over for vigtige udfordringer på området indre anliggender i perioden 2014-2020. I betragtning af de demografiske ændringer, de strukturelle ændringer på arbejdsmarkedet og konkurrencemønstrene for kompetencer, vil lovlig indvandring og integrationspolitik få afgørende betydning for at fremme EU's konkurrenceevne og sociale sammenhæng, berige vores samfund og skabe muligheder for alle. EU skal også takle ulovlig migration og bekæmpe menneskehandel. Samtidig skal vi fortsat udvise solidaritet med de personer, der har behov for international beskyttelse. Indførelse af et mere beskyttende og effektivt fælles europæisk asylsystem, der afspejler vores værdier, er fortsat en prioritet.

Samarbejdet med lande uden for EU og internationale organisationer er vigtigt for at nå disse mål. De nylige begivenheder i Nordafrika har vist, hvor vigtigt det er for EU at have en omfattende og koordineret strategi for migration, grænseforvaltning og sikkerhed. Den stadig vigtigere eksterne dimension af EU's politikker på området indre anliggender skal derfor styrkes i fuld overensstemmelse med EU's udenrigspolitik.

1.4.2. Merværdien ved en indsats fra EU's side

Forvaltningen af migrationsstrømme udgør udfordringer, som medlemsstaterne hver især ikke kan klare på egen hånd. Det er et område, hvor det klart giver en merværdi at mobilisere EU-budgettet.

Visse medlemsstater bærer en tung byrde som følge af deres specifikke geografiske placering og længden af de ydre EU-grænser, de skal forvalte. Princippet om solidaritet og en fair ansvarsdeling mellem medlemsstaterne står derfor i centrum for de fælles politikker på områderne asyl, indvandring og de ydre grænser. Via EU-budgettet tilvejebringes midler til at takle de finansielle konsekvenser af dette princip.

Hvad angår den eksterne dimension af indre anliggender, er det klart, at vedtagelsen af foranstaltninger og samling af ressourcerne på EU-plan i væsentlig grad vil øge EU's mulighed for at skabe den nødvendige løftestangseffekt for at få tredjelande til at indgå et samarbejde med EU om de migrations- og sikkerhedsrelaterede spørgsmål, der hovedsageligt er i EU's og medlemsstaternes interesse.

EU's ret til at handle på området retlige anliggender har hjemmel i afsnit V "Et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed" i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 77, stk. 2, artikel 78, stk. 2, artikel 79, stk. 2, artikel 82, stk. 1, artikel 84 og artikel 87, stk. 2. Samarbejdet med tredjelande og internationale organisationer er omfattet af artikel 212, stk. 3, i TEUF. Forslagene overholder nærhedsprincippet, da størstedelen af finansieringen vil blive gennemført i overensstemmelse med princippet om delt forvaltning og under overholdelse af medlemsstaternes institutionelle beføjelser.

1.4.3. Erfaringer fra lignende foranstaltninger

Selv om de nuværende instrumenter på området indre anliggender generelt anses for at opfylde de fastsatte mål og fungere effektivt, er resultatet af midtvejsevalueringen og høringen af de berørte parter, at der er behov for:

– at forenkle og strømline fremtidige instrumenter på området indre anliggender for at reducere antallet af finansielle programmer til to ved at oprette en asyl- og migrationsfond og en fond for intern sikkerhed. Det vil sætte EU i stand til at udnytte sine instrumenter mere strategisk, således at de i højere grad svarer til EU's politiske prioriteter og behov

– at styrke EU's rolle som global aktør ved at medtage den eksterne dimension i de fremtidige fonde og derved øge EU's mulighed for at skabe en løftestangseffekt for den udenrigspolitiske dimension af politikkerne på området indre anliggender

– at foretrække delt forvaltning i stedet for central forvaltning, hvor det er muligt, for at fjerne unødigt bureaukrati

– at fastsætte en mere resultatorienteret tilgang til delt forvaltning ved at gå over til flerårig programmering med en politisk dialog på højt niveau for derved at sikre, at medlemsstaternes nationale programmer fuldt ud er i overensstemmelse med EU's politiske mål og prioriteter og fokuserer på at nå resultater

– at forbedre den centraliserede forvaltning for at råde over en række politisk orienterede aktiviteter, herunder støtte til tværnationale foranstaltninger, navnlig innovative foranstaltninger og foranstaltninger i og i forbindelse med tredjelande (den eksterne dimension) samt kriseforanstaltninger, undersøgelser og begivenheder

– at fastsætte fælles retlige rammer med et fælles sæt regler for programmering, rapportering, finansiel forvaltning og kontrol, der så vidt muligt ligner dem, der gælder for andre EU-fonde, der forvaltes ved delt forvaltning, for derved at skabe en bedre forståelse hos de berørte parter for reglerne og sikre en høj grad af sammenhæng og ensartethed

– at sikre en hurtig og effektiv reaktion i tilfælde af katastrofer, idet fondene skal udformes således, at EU kan reagere hensigtsmæssigt i situationer, der udvikler sig hurtigt

– at øge den rolle, agenturerne på området indre anliggender spiller for derved at fremme det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne og give dem til opgave at gennemføre specifikke foranstaltninger, samtidig med at der sikres en passende politisk kontrol med agenturernes aktiviteter.

Konsekvensanalysen og begrundelsen for hver forordning indeholder nærmere oplysninger herom.

1.4.4. Sammenhæng med andre relevante instrumenter og eventuel synergivirkning

En række andre EU-instrumenter vil støtte aktiviteter, der supplerer de aktiviteter, der vil blive finansieret under Asyl- og Migrationsfonden og Fonden for Intern Sikkerhed:

På nuværende tidspunkt støtter Den Europæiske Socialfond integrationsforanstaltninger vedrørende adgang til arbejdsmarkedet, mens integrationsfonden fi