Rådets konklusioner

af 6. november 2017

om den europæiske lovgivningsidentifikator (ELI)

(2017/C 441/05)

I. INDLEDNING

II. DEN EUROPÆISKE LOVGIVNINGSIDENTIFIKATOR

ELI bruges til at skabe et mere åbent, direkte og gennemsigtigt system for adgang til lovgivning for borgere, virksomheder og myndigheder i og uden for EU.

Brugen af ELI-identifikatoren og strukturerede metadata til at henvise til og klassificere lovgivning sikrer lettere adgang til retlige oplysninger og fremmer udveksling og genanvendelse heraf. ELI anvendes for eksempel til at strømline den proces, hvorved nationale gennemførelsesforanstaltninger meddeles Kommissionen og offentliggøres af Publikationskontoret på EUR-Lex-webstedet.

gør det mere effektivt for borgerne og retsvæsenets aktører at søge gennem lovgivning i forskellige retssystemer

giver brugerne mulighed for manuelt at sammensætte ELI-URI'er, så de får hurtigere og lettere adgang til den lovgivning, de er interesseret i

III. BEHOV

Samarbejdet i Den Europæiske Union har øget behovet for på europæisk plan at kunne identificere og udveksle retlige oplysninger fra regionale og nationale myndigheder. Dette behov opfyldes delvis ved digital tilgængeliggørelse af retlige oplysninger og den udbredte anvendelse af internettet. Udvekslingen af retlige oplysninger i elektronisk format begrænses dog af de forskelle, der eksisterer mellem de forskellige nationale retssystemer, og forskellene mellem de tekniske systemer, der anvendes til lagring og visning af lovgivning på nationale websteder. Det hæmmer interoperabiliteten mellem medlemsstaternes og EU-institutionernes informationssystemer, selv om stadig flere dokumenter foreligger i elektronisk format.

Anvendelsen af ELI, der bygger på princippet om frivillig og gradvis indførelse, er med til at overvinde disse problemer. Ved at vælge at bruge entydige identifikatorer, knytte strukturerede metadata til nationale lovtekster i officielle tidender og lovtidender og offentliggøre metadataene i genanvendeligt format kan medlemsstaterne sikre effektiv, brugervenlig og hurtigere søgning og deling af oplysninger samt effektive søgemekanismer for lovgivere, dommere, retsvæsenets aktører og borgere.

IV. LØSNINGER

Et fælles system til identifikation af lovgivning og strukturering af de tilhørende metadata anses imidlertid for et nyttigt middel til at lette videreudviklingen af indbyrdes forbundne nationale lovgivninger og retsvæsenets aktørers og borgernes brug af disse juridiske informationssystemer.

indføres der med ELI et sæt metadataelementer til at beskrive lovgivning i overensstemmelse med en referenceontologi (»ELI-søjle 2«)

skaber ELI en entydig identifikator for lovtekster, som er læsbar for både mennesker og computere, og som er kompatibel med de eksisterende teknologiske standarder (»ELI-søjle 1«)

ELI giver medlemsstaterne og Den Europæiske Union en fleksibel, selvdokumenterende, konsekvent og entydig metode til at henvise til lovtekster på tværs af forskellige retssystemer. ELI-URI'er er en stabil metode til entydigt at identificere enhver lovgivningsmæssig retsakt i hele Den Europæiske Union, idet der tages hensyn til de nationale retssystemers særlige forhold (1) .

V. STATUS

Den Europæiske Unions Publikationskontor står for og vedligeholder på sin EUR-Lex-portal et register over nationale ELI-koordinatorer, oplysninger om ELI's format og anvendelse i de deltagende lande og anden relevant dokumentation.

VI. KONKLUSION

Rådet hilser det velkommen, at en række medlemsstater har taget initiativ til på frivilligt grundlag og på nationalt plan at implementere ELI.

ELI TF har til formål at hjælpe udgivere af statslig lovgivning, der ønsker at indføre ELI gennem deling af viden og ekspertise

ELI TF fastlægger en række processer for at ændre og vedligeholde ELI-specifikationerne, der lægger op til inddragelse af interesserede ELI-aktører, så det sikres, at udviklingen er bagudkompatibel, og derved garanteres, at eksisterende implementeringer ikke berøres

Taskforcen for den europæiske lovgivningsidentifikator, også kaldet ELI TF, er det organ, som Gruppen vedrørende E-lovgivning i Rådet for Den Europæiske Union har oprettet med henblik på at definere ELI-relaterede specifikationer og sikre deres fremtidige udvikling og vedligeholdelse inden for en struktureret ramme:

at give medlemsstaterne mulighed for at udveksle erfaringer og god praksis med hensyn til indførelsen af ELI

Rådet noterer sig, at hver ELI-søjle (dvs. entydige identifikatorer, ontologi og metadata) skal indføres på et frivilligt, gradvist og fakultativt grundlag.

(1) Med den europæiske retspraksisidentifikator (ECLI), der anvendes på et frivilligt grundlag, eksisterer der et europæisk system til identifikation af retspraksis. ELI identificerer lovtekster med forskellige og mere komplekse kendetegn, og de to systemer supplerer hinanden. Rådet har i konklusioner anmodet om indførelse af den europæiske retspraksisidentifikator (ECLI) og et minimumssæt ensartede metadata for retspraksis (EUT C 127 af 29.4.2011, s. 1).

(2) Island, Norge og Schweiz.

(3) EUT L 168 af 30.6.2009, s. 41.

BILAG

Hovedelementer i oplysninger og referencer

1. Om national implementering

1.1. Den nationale ELI-koordinator

1. Hvert land, der anvender ELI, skal udpege en enkelt national ELI-koordinator.

2. Den nationale ELI-koordinator er ansvarlig for: a) at rapportere om status for implementeringen af ELI b) at dele og rapportere om de URI-skabeloner, der anvendes c) at dele og rapportere om tilgængelige metadata og deres forhold til ELI-metadataskemaet (i givet fald) d) at afgive ovenstående oplysninger til ELI TF og ekspertgruppen med henblik på offentliggørelse på ELI-registrets websted.

1.2. Implementering

1. Implementeringen af ELI er et nationalt anliggende.

2. ELI kan fakultativt også benyttes i den offentliggjorte form af selve lovteksten, så det bliver lettere at henvise til den.

1.3. ELI i EU

1. ELI-koordinatoren for implementering af ELI på EU-plan er Den Europæiske Unions Publikationskontor.

2. Hvor det er relevant, forstås »EU« ved »land« eller »medlemsstat«.

2. Elementerne i ELI

Følgende elementer i ELI opfylder teknisk set disse krav (ELI-søjler). ELI-søjlerne kan implementeres uafhængigt af hinanden, men en kombination af dem alle vil give det fulde udbytte af ELI.

2.1. Identifikation af lovgivning — metoder til entydig identifikation og navngivning af samt adgang til national og europæisk lovgivning (»søjle 1«)

ELI bruger »HTTP URI'er« til specifik identifikation af al online retsinformation, der offentliggøres i hele Europa. Disse URI'er er formelt beskrevet ved hjælp af maskinlæsbare URI-templates (IETF RFC 6570) og benytter komponenter, der indeholder semantik fra såvel et juridisk synspunkt som et slutbrugersynspunkt. Det enkelte land opbygger sine egne, selvbeskrivende URI'er, der så vidt muligt bygger på de beskrevne komponenter under hensyntagen til dets egne specifikke sprogkrav. Det står landene frit for at vælge og arrangere komponenterne på den måde, der passer bedst til deres behov.

Komponenterne er mere præcist defineret og tilgængelige på de websteder, der er nævnt i punkt 3 om »ELI- referencesteder«.

2.2. Egenskaber, der beskriver den enkelte lovtekst (»søjle 2«)

En struktureret URI kan allerede identificere lovtekster ved hjælp af en række definerede komponenter; tilføjelsen af yderligere metadata fastlagt inden for en fælles syntaks lægger derudover grunden til en bedre og større interoperabilitet mellem de juridiske informationssystemer. Ved at identificere de metadata, der beskriver en ressources essentielle egenskaber, kan landene genbruge relevante oplysninger, der er behandlet af andre, til at dække egne behov uden at skulle indføre yderligere informationssystemer.

Selv om landene frit kan benytte deres eget metadataskema, opfordres de derfor til at følge og benytte ELI-metadatastandarderne med fælles autoritetstabeller (authority tabels), der kan udvides, så specifikke krav kan opfyldes. ELI-metadataskemaet bør anvendes sammen med tilpassede metadataskemaer.

En ontologi udgør en formel beskrivelse af en række begreber og deres forhold inden for et givet domæne. At beskrive egenskaberne ved lovteksterne og forholdet mellem forskellige begreber muliggør en fælles forståelse og forhindrer tvetydige udtryk. Da der er tale om en formel specifikation, er en ontologi direkte maskinlæsbar.

ELI's metadata formaliseres gennem ELI's ontologi, der bygger på den veletablerede model for »Functional requirements for bibliographic records« (FRBR, http://archive.ifla.org/VII/s13/frbr/), der er afstemt efter andre aktuelle standardiseringsinitiativer på området.

Vedligeholdelsen af ontologien er underlagt ELI TF.

2.3. Tilgængeliggørelse af metadata for udveksling af oplysninger (»søjle 3«)

For at gøre dataudvekslingen mere effektiv kan elementerne i ELI-metadataene serialiseres i overensstemmelse med W3C-anbefalingen »RDFa in XHTML: Syntax and Processing« (RDFa). Medlemsstaterne kan vælge at tilføje yderligere serialiseringsformater som supplement til RDFa.

3. ELI-referencesteder

På EUR-Lex-portalen findes registret over nationale ELI-koordinatorer, oplysninger om ELI's format og anvendelse i de deltagende medlemsstater og andre nyttige oplysninger:

http://eurlex.europa.eu/eli

Referenceudgaven af ELI's ontologi vedligeholdes af ELI-taskforcen. Denne udgave, herunder alle tidligere offentliggjorte udgaver og deres meddelelser, er frit tilgængelige i metadataregistret (MDR), som Den Europæiske Unions Publikationskontor forvalter:

http://publications.europa.eu/mdr/eli