ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(4)

Interoperabilitetskomponenterne omfatter VIS, SIS, EES, ETIAS, Eurodac, og ECRIS-TCN samt Europoloplysninger, så der gives mulighed for at foretage forespørgsler i Europoloplysninger samtidig med disse EU-informationssystemer. Det er følgelig hensigtsmæssigt at bruge disse interoperabilitetskomponenter til at foretage automatiserede forespørgsler og i forbindelse med adgang til VIS med henblik på retshåndhævelse. Den europæiske søgeportal (ESP), der blev oprettet ved forordning (EU) 2019/818, bør anvendes for at give medlemsstaternes myndigheder hurtig, gnidningsfri, effektiv, systematisk og kontrolleret adgang til de EU-informationssystemer, Europoloplysninger og INTERPOL-databaser, der skal bruges for at løse deres opgaver i overensstemmelse med deres adgangsrettigheder, og for at støtte målene med VIS.
10.

Instrumentets mål er at støtte toldunionen og toldmyndighederne i at beskytte Unionens og medlemsstaternes finansielle og økonomiske interesser, sørge for sikkerhed internt i Unionen og beskytte Unionen mod unfair og ulovlig handel, samtidig med at det gøres lettere at udøve lovlig erhvervsaktivitet.
15.

Hovedelementerne i det kompromis, der er indgået med Europa-Parlamentet, skitseres nedenfor: — Der er opnået enighed om, at programmet varer fra den 1. januar 2021 til den 31. december 2027, og at forordningen finder anvendelse med tilbagevirkende kraft. — Programmets generelle og specifikke mål er blevet uddybet. — De tiltag, der er berettigede til finansiering, er blevet yderligere præciseret, navnlig er der udarbejdet en ikkeudtømmende liste over prioriterede emner for tiltag. — Proceduren for udvælgelse af eksterne eksperter er blevet præciseret. — Programmet gennemføres via flerårige arbejdsprogrammer, der vedtages af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. — Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter med henblik på at ændre indikatorerne og supplere forordningen med bestemmelser om oprettelse af en overvågnings- og evalueringsramme. — Evalueringskriterierne og -metoderne er blevet styrket. — Der er indsat en bestemmelse om rapporteringspligt og forlængelse med hensyn til delegationen af beføjelser.
(9)

I betragtning af globaliseringens betydning og betydningen af at bekæmpe skattesvig, skatteunddragelse og aggressiv skatteplanlægning bør programmet give mulighed for at inddrage eksterne eksperter som omhandlet i finansforordningens artikel 238. Sådanne eksterne eksperter bør hovedsageligt være repræsentanter for offentlige myndigheder, herunder offentlige myndigheder fra ikkeassocierede tredjelande, som også omfatter de mindst udviklede lande, samt repræsentanter for internationale organisationer, for erhvervsdrivende, for skatteydere og for civilsamfundet. I den sammenhæng forstås ved de mindst udviklede lande et tredjeland eller et område uden for Unionen, der er berettiget til at modtage officiel udviklingsbistand i henhold til den relevante liste, som Komitéen for Udviklingsbistand under Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling har offentliggjort, og som er baseret på De Forenede Nationers definition af mindst udviklede lande. Udvælgelsen af eksperter til ekspertgrupper bør baseres på Kommissionens afgørelse af 30. maj 2016 om fastlæggelse af horisontale regler om oprettelse af Kommissionens ekspertgrupper og deres funktion. Med hensyn til eksperter, der er udpeget personligt til at handle uafhængigt i offentlighedens interesse, bør Kommissionen sikre, at disse eksperter er upartiske, at der ikke er nogen risiko for interessekonflikter i forhold til deres professionelle ansvarsområder, og at oplysninger om deres udvælgelse og deltagelse er offentligt tilgængelige.
2.

Formålet med forslaget er at hjælpe EU med at bevare og udvikle de teknologiske og industrielle kapaciteter vedrørende cybersikkerhed, der er nødvendige for at sikre det digitale indre marked. Forslaget lægger op til, at der oprettes strukturer på tre interinstitutionelle niveauer: et netværk af nationale koordinationscentre (nationalt niveau), et kompetencefællesskab for cybersikkerhed (interessentniveau) og et europæisk industri-, teknologi- og forskningskompetencecenter for cybersikkerhed (EU-niveau). Kompetencecentret skal forvalte cybersikkerhedsrelateret finansiel støtte fra EU's budget og fremme fælles investeringer fra EU, medlemsstaterne og industrien for at forbedre EU's cybersikkerhed.
(8)

Rådet anerkendte i sine konklusioner af 1. december 2014 om innovation til gavn for patienter (3) den centrale betydning, som MTV har som et sundhedspolitisk værktøj til at støtte evidensbaserede, bæredygtige og retfærdige valg inden for sundhedspleje og medicinske teknologier til gavn for patienter. I disse konklusioner opfordrede Rådet endvidere Kommissionen til at fortsætte med at støtte samarbejdet på en bæredygtig måde og til at styrke det fælles arbejde med MTV mellem medlemsstaterne og undersøge mulighederne for samarbejde om udveksling af oplysninger mellem kompetente organer. Desuden opfordrede Rådet i sine konklusioner af 7. december 2015 om skræddersyet medicin til patienter (4) medlemsstaterne og Kommissionen til at styrke de MTV-metoder, der anvendes på skræddersyet medicin, og Rådets konklusioner af 17. juni 2016 om styrkelse af balancen i lægemiddelsystemerne i Den Europæiske Union og dens medlemsstater (5) tilvejebragte yderligere dokumentation for, at medlemsstaterne ser en klar merværdi i at samarbejde om MTV. Den fælles rapport fra oktober 2016 fra Kommissionens Generaldirektorat for Økonomiske og Finansielle Anliggender og Udvalget for Økonomisk Politik opfordrede desuden til at styrke det europæiske samarbejde om MTV. Endelig opfordrede Rådet i sine konklusioner af 15. juni 2021 om adgang til lægemidler og medicinsk udstyr med henblik på et stærkere og modstandsdygtigt EU (6) medlemsstaterne og Kommissionen til at undersøge muligheden for at udarbejde en EU-handlingsplan for indsamling af data og tilvejebringelse af evidens fra den virkelige verden, der vil fremme bedre samspil mellem igangværende nationale og grænseoverskridende initiativer og kan bidrage til at mindske evidensmangler i forbindelse med MTV-og betalerbeslutninger.
14.

Aftalen fokuserer på følgende elementer: — tiltag i henhold til IPA III skal finansieres ved hjælp af en tematisk tilgang for at maksimere virkningen af Unionens bistand, samtidig med at der sikres overensstemmelse, synergi og komplementaritet med andre områder af Unionens optræden udadtil og med andre relevante EU-politikker og -programmer — sammenhæng mellem bistanden og de overordnede rammer for udvidelsespolitikken samt samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne om at sikre sammenhæng og undgå overlap mellem den bistand, der ydes i henhold til IPA III, og anden bistand — bistand i henhold til denne forordning er baseret både på en præstationsbaseret tilgang og på et princip om retfærdig fordeling: Den differentieres med hensyn til anvendelsesområde og intensitet afhængigt af præstation hos modtagerne, mens der skal tages hensyn til disse modtageres behov og kapaciteter for at undgå et uforholdsmæssigt lavt bistandsniveau i forhold til andre modtagere — det forventes, at bistandens anvendelsesområde og intensitet kan differentieres i tilfælde af betydelig tilbagegang eller vedvarende mangel på fremskridt hos en modtager på de grundlæggende områder (retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder, demokratiske institutioner og reformer af den offentlige forvaltning samt økonomisk udvikling og konkurrenceevne) blandt andet ved forholdsmæssigt at mindske og omdirigere midlerne på måder, som bør undgå at indvirke negativt på støtten til forbedring af grundlæggende rettigheder, demokrati og retsstatsprincippet, herunder støtte til civilsamfundet og, hvis det er relevant, samarbejde med lokale myndigheder. Når der igen gøres fremskridt, vil bistanden også blive differentieret i overensstemmelse hermed for yderligere at støtte disse bestræbelser — et særligt strategisk udvalg i forbindelse med forvaltningen af EFSD+-operationer for Vestbalkan — EU-finansieringsmodtagernes sikring af synlighed af denne finansiering, navnlig når de promoverer og aflægger rapport om tiltagene og deres resultater, ved at fremhæve den støtte, der modtages fra Unionen, og dens fordele for folk på en synlig måde i kommunikationsmateriale vedrørende de tiltag, der støttes i henhold til denne forordning, og ved på en strategisk måde at give sammenhængende, effektive og forholdsmæssige målrettede oplysninger til forskellige målgrupper, herunder medierne og offentligheden — en balance mellem instrumentets proceduremæssige bestemmelser: Det blev besluttet, at programmeringsdokumenterne vedtages ved hjælp af gennemførelsesretsakter, og at Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter for at supplere denne forordning ved at fastsætte visse specifikke mål og tematiske prioriteringer for samarbejdet samt for at ændre de tematiske prioriteringer for bistanden og listen over centrale resultatindikatorer i bilag II, III og IV — definitionen af centrale præstationsindikatorer, der skal anvendes til at måle fremskridtene og, hvor det er relevant, paratheden for støttemodtagere anført i bilag I samt Unionens bidrag til opnåelsen af IPA III's specifikke mål (bilag IV) — forordningens tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2021 (betragtning 36).
(51)

For at tage hensyn til eventuelle ændringer i rammerne for udvidelsespolitikken eller betydelige ændringer med hensyn til modtagerne i bilag I bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF med henblik på at tilpasse eller ajourføre de tematiske prioriteringer for bistand i bilag II og III samt at vedtage en delegeret retsakt for at supplere denne forordning ved at fastsætte visse specifikke mål og tematiske prioriteringer for bistand. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (21). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter.
11.

Hovedmålet med forordningen er at fastsætte retsgrundlaget for CEF-programmet for perioden efter 2020. CEF's generelle mål er at opbygge, udvikle, modernisere og færdiggøre de transeuropæiske net inden for transport, energi og den digitale sektor og at lette det grænseoverskridende samarbejde inden for vedvarende energi, samtidig med at der tages højde for de langsigtede dekarboniseringsforpligtelser, og samtidig øge den europæiske konkurrencedygtighed, intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, den territoriale, sociale og økonomiske samhørighed, adgangen til og integrationen af det indre marked med vægt på synergivirkningerne mellem transportsektoren, energisektoren og den digitale sektor.
1.

Den 17. maj 2018 forelagde Kommissionen ovennævnte forslag for Europa-Parlamentet og Rådet som led i den tredje pakke under »Et mobilt Europa«, der skal gøre Europas transportsystemer sikrere, renere og mere effektive og lettilgængelige. Forslagets formål er at forenkle reglerne for udstedelse af tilladelser med henblik på at lette færdiggørelsen af det transeuropæiske transportnet (TEN-T).
(59)

Med henblik på at supplere visse ikkevæsentlige bestemmelser i denne forordning bør beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF, for så vidt angår fastlæggelsen af tærsklen for og perioden for den uantagelighed, der gælder i forbindelse med kriterierne for ansøgningernes antagelighed, for så vidt angår metoderne til inddrivelse af støtte ydet i tilfælde af alvorlige overtrædelser, for så vidt angår start- eller slutdatoen for uantagelighedsperioden og betingelserne for en nedsat uantagelighedsperiode, og for så vidt angår definitionen af kriterier for beregningen af meromkostningerne som følge af de særlige ulemper i regionerne i den yderste periferi. Med henblik på at ændre visse ikkevæsentlige bestemmelser i denne forordning bør beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter også delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF, så der kan indsættes supplerende centrale præstationsindikatorer. For at lette overgangen fra det system, der blev indført ved forordning (EU) nr. 508/2014, til det system, som fastsættes i nærværende forordning, bør beføjelserne til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF også delegeres til Kommissionen for at supplere nærværende forordning ved at fastsætte overgangsbestemmelser. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter.
9.

Forordningen om Den Europæiske Hav-, Fiskeri- og Akvakulturfond (EHFAF) har til formål at målrette finansiering fra Unionens budget til at støtte den fælles fiskepolitik (FFP), Unionens integrerede havpolitik og EU's internationale forpligtelser inden for havforvaltning. Den vil udgøre et vigtigt instrument til støtte for gennemførelsen af FFP's målsætninger, navnlig en bæredygtig fiskerisektor i EU. Den vil også støtte samfund ved kysterne og inde i landet, der er afhængige af fiskeri- og akvakulturaktiviteter. Den vil være et værdifuldt værktøj til fremme af den blå økonomi inden for fiskeri og akvakultur og derved støtte vækst og jobskabelse og samtidig beskytte havmiljøet.
3.

Fonden skal bidrage til at nå det specifikke mål, der er fastsat i artikel 3, stk. 2, litra c), ved at fokusere på følgende gennemførelsesforanstaltninger: a) at øge uddannelse, øvelser og gensidig læring, specialiserede udvekslingsprogrammer og udveksling af bedste praksis i og mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder, herunder på lokalt plan, og med tredjelande og andre relevante aktører b) at udnytte synergien ved at samle midler og viden og dele bedste praksis mellem medlemsstaterne og andre relevante aktører, herunder civilsamfundet, f.eks. gennem oprettelse af fælles ekspertisecentre, udvikling af fælles risikovurderinger og fælles operationelle støttecentre for fælles operationer c) at fremme og udvikle foranstaltninger, garantier, mekanismer og bedste praksis med henblik på tidlig identifikation og beskyttelse af og støtte til vidner, whistleblowere og ofre for kriminalitet og udvikle partnerskaber mellem offentlige myndigheder og andre relevante aktører i dette øjemed d) at indkøbe relevant udstyr og etablere eller opgradere specialiserede uddannelsesfaciliteter og anden væsentlig sikkerhedsrelevant infrastruktur for at styrke beredskabet og modstandsdygtigheden over for, den offentlige bevidsthed om og evnen til passende reaktion i forbindelse med sikkerhedstrusler og e) at beskytte kritisk infrastruktur mod sikkerhedsrelaterede hændelser ved at afsløre, vurdere og afhjælpe sårbarheder.
10.

Fondens politiske mål er at bidrage til at sikre et højt sikkerhedsniveau i Unionen, navnlig ved at forebygge og bekæmpe terrorisme og radikalisering, grov og organiseret kriminalitet og cyberkriminalitet, ved at bistå og beskytte ofre for kriminalitet samt ved at forberede sig på, beskytte mod og effektivt styre sikkerhedsrelaterede hændelser, risici og kriser inden for forordningens anvendelsesområde.
For at drage fordel af den viden og ekspertise, som de decentraliserede agenturer med kompetence inden for grænseforvaltning, visumpolitik og store IT-systemer har, bør Kommissionen rettidigt inddrage de relevante agenturer i arbejdet i det udvalg for fondene for indre anliggender, der nedsættes ved denne forordning, især i begyndelsen af og midtvejs i programmeringsperioden. Hvor det er relevant, bør Kommissionen også kunne inddrage de relevante EU-organer, -kontorer og -agenturer i overvågning og evaluering, navnlig med henblik på at sikre, at de aktioner, som instrumentet støtter, overholder relevant gældende EU-ret og de aftalte EU-prioriteter. Instrumentet bør supplere og styrke de aktiviteter, der gennemfører integreret europæisk grænseforvaltning, i overensstemmelse med principperne om ansvarsdeling og solidaritet mellem medlemsstaterne og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, som udgør de to søjler i den europæiske grænse- og kystvagt.

Det betyder navnlig, at medlemsstaterne, når de udarbejder deres programmer, der gennemføres ved delt forvaltning, bør tage hensyn til de analyseværktøjer og operationelle og tekniske retningslinjer, som Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning har udarbejdet, samt til dets uddannelsesprogram såsom det fælles grundlæggende uddannelsesprogram for grænsevagter, herunder disse programmers komponenter vedrørende grundlæggende rettigheder og adgang til international beskyttelse. Med henblik på at udbygge komplementariteten mellem agenturets opgaver og medlemsstaternes ansvarsområder inden for kontrol af de ydre grænser og for at sikre sammenhæng og undgå omkostningsineffektivitet bør Kommissionen rettidigt høre Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning om de udkast til programmer, som medlemsstaterne fremlægger, i det omfang de falder ind under nævnte agenturs kompetencer, navnlig vedrørende de aktiviteter, der finansieres via operationel støtte.
11.

Instrumentet vil bidrage til følgende specifikke mål: i) at støtte en effektiv integreret europæisk grænseforvaltning ved de ydre grænser for at lette lovlig passage af grænserne, forhindre og opdage ulovlig indvandring og grænseoverskridende kriminalitet samt effektivt forvalte migrationsstrømmene ii) at støtte den fælles visumpolitik for at sikre en harmoniseret tilgang til udstedelse af visa og lette lovlig rejseaktivitet og samtidig bidrage til at forebygge migrations- og sikkerhedsrelaterede risici.
7.

De interinstitutionelle forhandlinger blev indledt den 9. oktober 2019 på grundlag af det delvise mandat, der blev givet den 7. juni 2019. Der blev i alt afholdt seks triloger, henholdsvis den 9. oktober og den 11. november 2019, den 7. oktober, den 12. og den 25. november samt den 9. december 2020, for at drøfte de politiske spørgsmål og udstikke retningslinjer for de tekniske drøftelser. Disse blev støttet af enogtyve tekniske møder. Desuden blev der sideløbende afholdt en række tekniske møder om horisontale spørgsmål for at drøfte bestemmelser af horisontal karakter på tværs af de tre fonde på området indre anliggender (AMF, IGFV og Fonden for Intern Sikkerhed).
(67)

For at afspejle betydningen af at bekæmpe klimaændringer i overensstemmelse med Unionens forpligtelser til at gennemføre Parisaftalen, der er vedtaget inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (28), og forpligtelsen til at nå De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling bør aktionerne i henhold til denne forordning bidrage til at nå et overordnet mål om, at 30 % af alle udgifter i den flerårige finansielle ramme bruges på at integrere klimamål, og til at arbejde hen imod ambitionen om, at 7,5 % af budgettet går til udgifter til biodiversitet i 2024 og 10 % i 2026 og 2027, idet der tages hensyn til de eksisterende overlap mellem klima- og biodiversitetsmålene. Fonden bør støtte aktiviteter, der overholder Unionens klima- og miljøstandarder og -prioriteter, og som ikke væsentlig vil skade miljømål som omhandlet i artikel 17 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 (29).
7.

Frivillige bidrag fra medlemsstaterne i form af garantier er blevet udpeget som et velegnet redskab til at tilvejebringe den beskyttelse, der giver mulighed for lånoptagelses- og långivningstransaktioner i henhold til MFA +-instrumentet. Medlemsstaternes garantier vil udgøre en passende beskyttelsesforanstaltning, der sikrer Unionens evne til at tilbagebetale den lånoptagelse, der ligger til grund for lånene. Der ville ikke længere kunne trækkes på sådanne frivillige garantier fra datoen for anvendelsen af en ændring af FFR-forordningen eller dens efterfølger, som fastsætter en garanti for lånene i henhold til MFA +-instrumentet i Unionens budget ud over FFR-lofterne og op til de lofter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 2, i afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053.
(32)

De garantier, som medlemsstaterne stiller, bør dække støtten inden for rammerne af instrumentet i form af lån på op til 18 000 000 000 EUR. Det er vigtigt, at medlemsstaterne afslutter de nationale procedurer, der finder anvendelse, eftersom det må tillægges den allerhøjeste prioritet, at garantierne stilles. I betragtning af situationens hastende karakter bør den tid, der er nødvendig for at afslutte disse procedurer, ikke forsinke udbetalingen af den nødvendige finansielle støtte til Ukraine i form af lån inden for rammerne af denne forordning. Samtidig bør den finansielle støtte inden for rammerne af instrumentet i form af lån stilles gradvist til rådighed, efterhånden som de garantier, som medlemsstaterne stiller, træder i kraft. I betragtning af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og forsigtighed bør Kommissionen sørge for at yde lånene under behørig hensyntagen til sin kreditværdighed. Støtten bør dog være til rådighed med det fulde beløb på op til 18 000 000 000 EUR fra datoen for anvendelsen af en ændring af forordning (EU, Euratom) 2020/2093 eller dens efterfølger, som fastsætter en garanti for lånene inden for rammerne af instrumentet i Unionens budget ud over FFR-lofterne og op til de lofter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 2, i afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053.