KOMMISSIONENS MEDDELELSE TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET om Gennemførelsen af en informations- og kommunikationsstrategi for Den Europæiske Union

INDHOLDSFORTEGNELSE

INDLEDNING

I. En mere struktureret og bedre prioriteret kommunikation

1. INTERINSTITUTIONELT SAMARBEJDE

2. FÆLLES VÆRDIER MED EN FÆLLES LEDETRÅD?

3. PRIORITEREDE INFORMATIONSTEMAER (PRINCE)

3.1. Omdefinering af de forskellige tematiske strategier

3.2. Flerårig programmering

II. Skabelse af synergi mellem aktionsmidlerne

1. PARTNERSKAB OG DECENTRALISERING

2. PRINCE

2.1. Retningslinjer for partnerskabet

2.1.1. Strategisk partnerskab

2.1.2. Forvaltningspartnerskab

2.1.3. Punktuelt partnerskab

3. INFORMATIONSCENTRE OG NETVÆRK

3.1. Info-Points Europe og informationscentre i landdistrikter (Carrefours)

3.1.1. Valg af et nyt netværk - Direkte forvaltning

3.1.2. Valg af et nyt netværk - Indirekte centraliseret forvaltning

3.2. Store centre

3.3. PHARE-centre

4. Andre foranstaltninger og redskaber på kommunikationsområdet

4.1. Audiovisuelle medier

4.1.1. Tilpasning af redskaber

4.1.2. En mere dynamisk tilgang

4.1.3. EuroNews

4.2. 2. generation af EUROPA-serveren

4.3. Undersøgelser og Europe Direct

4.3.1. Eurobarometer

4.3.2. Europe Direct (00 800 6 7 8 9 10 11 - http://europa.eu.int/ europedirect)

KONKLUSION

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

INDLEDNING

På mødet den 11. november 2003 noterede Kommissionen sig, at Antonio Vitorino ... ville forelægge den en meddelelse om gennemførelsen af informations- og kommunikationsstrategien i perioden efter 2004.

Ved en informations- og kommunikationsstrategi forstås den referenceramme for kommunikation til den brede offentlighed (og ikke alle Kommissionens informationsaktiviteter) som defineret i Kommissionens meddelelse af 2. juli 2002 [KOM(2002)350 endelig].

Denne strategi, der er baseret på såvel en styrkelse af det interinstitutionelle samarbejde som på udviklingen af strukturerede partnerskaber med medlemsstaterne, har dannet grundlag for indgående drøftelser ikke blot mellem de forskellige fællesskabsinstitutioner, men også med størstedelen af regeringernes informationstjenester, uanset om det er sket formelt på opfordring fra Kommissionen i Bruxelles eller mere uformelt, men ligeså givende i Venedig-klubben.

Denne permanente dialog resulterede i, at Rådet officielt tilsluttede sig denne strategi med Rådets afgørelse af 10. december 2002 og Europa-Parlamentets beslutning af 10. april 2003 på grundlag af betænkninger fra Bayona og Andreasen.

De vigtigste målsætninger i denne strategi er:

Hovedmålsætningen består i "at forbedre opfattelsen af Den Europæiske Union og institutionerne og deres legitimitet ved at uddybe kendskabet til og forståelsen for EU's opgaver, struktur og resultater og ved at indlede en dialog med borgerne".

Dette omfatter navnlig en forbedring af kvaliteten af den offentlige debat på europæisk plan, inddragelse af borgerne i beslutningsprocessen på europæisk plan, en større lydhørhed over for borgerne og deres problemer og en systematisk og sammenhængende genopbygning af EU's image.

Med henblik herpå skal der i henhold til meddelelsen gennemføres en realistisk og gradvis tilgang baseret på to hovedlinjer:

* EU's evne til at udarbejde og videreformidle tilpassede og målrettede budskaber om sine forskellige prioriterede informationstemaer

* et frivilligt og operationelt partnerskab med medlemsstaterne, der gør det muligt at udvikle en reel synergi mellem medlemsstaternes strukturer og knowhow som supplement til EU's tiltag.

Denne strategis sammenhæng er ligeledes baseret på en bedre samordning af Kommissionens egne ressourcer både for så vidt angår dens kommunikationsredskaber og for så vidt angår dens interne kommunikationskultur. Denne er baseret på:

* skabelse af en bedre synergi mellem Kommissionens aktionsmidler i forhold til de fastsatte målsætninger og prioriteter

* en mere systematisk og bedre tilrettelagt formidling af en intern kommunikationskultur.

Disse målsætninger skal fremover realiseres i en ny sammenhæng kendetegnet ved en nødvendig tilpasning af de tilgængelige midler i lyset af en udvidet union.

Kommissionen bør i henhold til sine institutionelle beføjelser [1] tilpasse sig denne nye situation med uændrede personaleressourcer i Kommissionens hovedsæde og særdeles begrænsede personaleressourcer for så vidt angår oprettelsen af 10 nye repræsentationer. 2005 vil således være det første år, hvor informations- og kommunikationsstrategien finder anvendelse i hele EU-25 [2].

[1] Det fremgår af Den Juridiske Tjenestes udtalelse af 10. juli 2003, at informations- og kommunikationsforanstaltningerne henhører under Kommissionens institutionelle beføjelser, som den i henhold til artikel 49, stk. 2, litra c), i finansforordningen kan gennemføre uden en basisretsakt.

[2] Der mindes om, at PHARE-bevillingerne fortsat finder anvendelse på EU-8 frem til den 31.12.2004 på området information og kommunikation under Generaldirektoratet for Udvidelsen.

I. En mere struktureret og bedre prioriteret kommunikation

Den foreslåede strategi er først og fremmest baseret på en række fælles mål for de tre fællesskabsinstitutioner og bør udvikles og gennemføres i tæt overensstemmelse. Det interinstitutionelle samarbejde er afgørende og en forudsætning for såvel centerets som Kommissionens repræsentationers, Europa-Parlamentets informationskontorers og regeringernes informationstjenesters aktiviteter.

1. INTERINSTITUTIONELT SAMARBEJDE

I forbindelse med det interinstitutionelle samarbejde har Rådet siden 2002 deltaget fuldt ud i udviklingen af informations- og kommunikationsstrategien, navnlig i Den Interinstitutionelle Gruppe om Information, som det nu varetager formandskabet for sammen med Kommissionen og Europa-Parlamentet. Det skal i denne forbindelse nævnes, at Rådet i sine konklusioner af 10. december 2002 har understreget, at EU-institutionernes informationsaktiviteter i de berørte medlemsstater skal samordnes effektivt med de pågældende medlemsstaters aktiviteter.

Det gav ligeledes udtryk for et ønske om, at medlemsstaterne maksimalt udnytter mulighederne i den nye strategi, Kommissionen har foreslået.

Europa-Parlamentet understregede i forbindelse med afstemningen den 10. april 2003, at det påskønner "Kommissionens indsats ... Kommissionen tilkendegiver, at den agter at fremme det interinstitutionelle samarbejde og udviklingen af en fælles strategi på området".

Det præciserede, at "ethvert samarbejde med medlemsstaterne og kandidatlandene i første række bør tilstræbe, at der gennemføres overordnede informationskampagner, der er fastlagt på fællesskabsplan, og som er afpasset efter hvert enkelt steds kulturelle og sproglige mangfoldighed".

Ud over denne principielle stillingtagen udvikles samarbejdet i praksis i koordineringsenheder med deltagelse af de forskellige partnere, sådan som det fremgår af det Aftalememorandum, som Kommissionen og Europa-Parlamentet foreslår deres regeringspartnere.

Det bemærkes endvidere, at dette interinstitutionelle samarbejde ligeledes udvikles mere specifikt i administrativ og forvaltningsmæssig henseende i Europahusene, der under samme tag huser Kommissionens repræsentationer og Europa-Parlamentets informationskontorer.

Den tillidskontrakt, som det interinstitutionelle samarbejde repræsenterer, er selve hjørnestenen i den foreslåede strategi. Den bør fornys regelmæssigt i Den Interinstitutionelle Gruppe om Information, der har til opgave at strukturere dette interinstitutionelle samarbejde på politisk plan.

Med henblik herpå bør Den Interinstitutionelle Gruppe om Informations status, rolle og opgave tages op til fornyet overvejelse for bedre at sikre den en mere politisk fremtrædende stilling i hver af de parter, den er sammensat af. Forberedelsen af gruppens arbejde skal ligeledes forbedres, og det samme gælder gennemførelsen af dens beslutninger. Det er navnlig nødvendigt at sikre en sammenhængende og effektiv opfølgning af de retningslinjer, der udarbejdes i Den Interinstitutionelle Gruppe om Information. Kommissionen er parat til at indlede drøftelser herom med sine partnere, når institutionerne er blevet udskiftet i år.

Udviklingen af en struktureret kommunikation om Den Europæiske Union skal imidlertid også omfatte en egentlig pædagogisk dimension i tilknytning til dens rolle og opgaver.

2. FÆLLES VÆRDIER MED EN FÆLLES LEDETRÅD?

Uanset om der er tale om generel information om Unionen og dens rolle eller om kommunikation om EU's store projekter og udfordringer (prioriterede informationstemaer under PRINCE), er udviklingen af en tilpasset informations- og kommunikationsstrategi selve forudsætningen for, at EU's politikker og initiativer kan blive en succes.

Hvis en sådan strategi skal være effektiv, skal den baseres på nogle få fælles værdier, der gør det muligt at strukturere budskaberne om dens forskellige politikker omkring en fælles referenceramme.

Som det fremgår af meddelelsen af 2. juli 2002 blev en omfattende undersøgelse baseret på interviews af forskellige fokusgrupper indledt i andet halvår af 2003 i samtlige EU-28 [3].

[3] Omfattende EU-15, de 10 kandidatlande, Bulgarien, Rumænien og Tyrkiet.

Denne undersøgelse vedrørte først og fremmest modtageligheden over for EU's grundlæggende værdier, som er fred, frihed, solidaritet og kulturel mangfoldighed. Den havde ligeledes til formål ved hjælp af disse værdier at afprøve forskellige argumenter på de forskellige prioriterede informationstemaer.

Sammenfattende kan det fastslås, at de første resultater af undersøgelsen [4] bekræfter borgernes manglende kendskab til de grundlæggende oplysninger om EU. Det følger heraf, at de fælles europæiske værdier, der anvendes som referencegrundlag for Unionens kommunikation, ikke er tilstrækkeligt klare i en så "ufrugtbar" grund.

[4] Rapport d'étude qualitative relative à l'orientation de la communication sur l'UE (OPTEM, januar 2004).

Ved første øjekast forekommer disse værdier således at være utilstrækkeligt differentierede og specifikke for Europa i forhold til andre demokratier for størstedelen af de fokusgrupper, der indgik i testen. Fremstillingen af dem er ikke god nok til at give et klart billede af Unionens særlige karakteristika.

Endvidere er værdi et abstrakt og statisk begreb. Der er ingen tvivl om, at der skal henvises til disse værdier, selv om deres relevans i kommunikativ henseende bør passere igennem det filter, der udgøres af EU's vigtigste politiske målsætninger, og "bevises" ved hjælp af konkrete eksempler.

De adspurgte borgere viser sig således modtagelige og interesserede, når de bliver gjort bekendt med informationselementer om konkrete aspekter af fællesskabspolitikkerne, som viser, hvordan disse politikker kan berøre dem.

Det er tydeligvis nødvendigt at styrke informationsindsatsen vedrørende disse aspekter, men heller ikke dette kan udgøre fundamentet i en mobiliseringsstrategi om Unionen, hvis disse elementer, der af natur er meget forskelligartede, ikke på en eller anden måde forenes af en ledetråd, nemlig de overordnede mål, de udgår fra.

Det er indlysende, at man kun kan mobilisere borgerne i Den Europæiske Union ved at formidle et stærkt politisk budskab om de mål, den har sat sig, og først og fremmest om et overordnet fælles projekt - dvs. ved at vise, hvordan den er baseret på værdier.

Derfor skal institutionerne kunne udarbejde deres egne budskaber, og det kræver fælles referencer og værdier - en ledetråd - som de kan være fælles om. De vigtigste informationstemaer skal udvælges på grundlag af EU's store politikker i de kommende år og bør imødekomme borgernes konkrete behov og bekymringer (på grundlag af de politiske prioriteter opstillet i afgørelsen om den årlige politiske strategi). De budskaber, der skal udarbejdes og videreformidles, bør være vigtige ikke blot for Unionen, men også for borgerne.

Den udfordring, som Unionen står overfor i forbindelse med kommunikation, går først og fremmest ud på at mobilisere befolkningen, vække borgernes nysgerrighed, skabe en interesse og gøre det med et budskab forankret i fælles værdier, men hvis indhold er tilstrækkeligt konkret til, at borgerne kan identificere sig med det.

3. PRIORITEREDE INFORMATIONSTEMAER (PRINCE)

Som det fremgår af Kommissionens meddelelse af 2. juli 2002 har den hidtil centreret sine bestræbelser omkring 4 velafgrænsede prioriterede informationstemaer, nemlig "Udvidelsen", "EU's fremtid", "Et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed" og "Euroen". Den har ligeledes fået Europa-Parlamentets og Rådets accept af et femte PRINCE-tema i 2004 "Europas rolle i verden", så man i højere grad kan tage hensyn til de ting, der optager EU's borgere.

3.1. Omdefinering af de forskellige tematiske strategier

De forskellige vigtige begivenheder i 2004 gør det absolut nødvendigt at foretage en ajourføring af de strategier, der ligger til grund for de nævnte forskellige prioriterede informationstemaer.

Der er først og fremmest tale om udvidelsen. Denne kommunikationsstrategi bør videreføres efter den afgørende dato den 1. maj 2004, og den bør ikke begrænses til blot at forklare de nye medlemsstaters tiltrædelsesproces, men bør også omfatte de igangværende forhandlinger med de øvrige kandidatlande og den ekstra dimension i den nye naboskabspolitik. I denne forbindelse er det vigtigt at sikre, at borgerne informeres om den løbende proces med at skitsere grænserne for det fremtidige EU. De retningslinjer, som Kommissionen fastlagde i sin meddelelse af 10. maj 2000, er fortsat det referencegrundlag, der skal anvendes i denne forbindelse.

Dette gælder i endnu højere grad Unionens fremtid. Forhandlingerne på regeringskonferencen fortsætter, og den nye strategi, der skal gennemføres i tilknytning til den nye forfatningstraktat, skal således tage hensyn til valgene til Europa-Parlamentet og især til den nye tidsplan for de kommende forhandlinger.

Efter 2004, der er et overgangsår, er det ligeledes uomgængeligt at overveje relevansen af andre temaer, der ud fra et ønske om sammenhæng svarer bedre til Kommissionens politiske prioriteter.

3.2. Flerårig programmering

Ud over denne ajourføring af de allerede eksisterende temaer frembyder kalenderåret 2004 ligeledes en lejlighed til at skabe større overensstemmelse mellem den nye Kommissions strategiske prioriteter fastsat på årsbasis i afgørelsen om den årlige politiske strategi og de forskellige prioriterede informationstemaer i 2005. Man bør ligeledes fuldt ud tage hensyn til de nye prioriteter, der vil blive fastsat i de nye finansielle overslag.

Set i dette lys bør udvidelsen af EU ledsages af et øget interinstitutionelt samarbejde baseret på en bedre programmering og en bedre struktureret omdefinering af de forskellige prioriterede informationstemaer for årene 2005 og frem. Denne programmering bør ligeledes baseres på et flerårigt grundlag. Den vil således f.eks. kunne gennemføres over en periode på 4-5 år (2005-2009) og kombineres med en årlig opfølgning og en midtvejsevaluering baseret på indikatorer for indvirkning, der fastsættes senere, så de svarer bedre til Parlamentets periode og Kommissionens mandat. Dette ville ligeledes svare bedre til medlemsstaternes behov for politisk synlighed, juridisk sikkerhed og finansielle garantier.

Tilpasningen af PRINCE-aktiviteterne til udvidelsen vil berøre retningslinjerne for partnerskabet, men vil også medføre en bedre rationalisering af retningslinjerne for deres forvaltning.

Prioriterede informationstemaer: tilpasning af strategierne og omprogrammering.

II. Skabelse af synergi mellem aktionsmidlerne

Kommissionens aktionsmidler er på en gang centraliserede og spredte. Når udfordringen i forbindelse med udviklingen af informations- og kommunikationsstrategien inden for rammerne af EU-25 skal tages op, er det ikke blot et spørgsmål om at tilpasse og udvide alle disse midler til denne nye horisont, men også om at stille passende ressourcer til rådighed både i hovedsædet og i de fremtidige 25 repræsentationer.

1. PARTNERSKAB OG DECENTRALISERING

Som det fremgår af meddelelsen af 2. juli 2002 har det partnerskab, der tilbydes medlemsstaterne og deres regionale og lokale myndigheder fået et nyt opsving gennem udviklingen af politiske aftaler i form af aftalememorandummer. Denne referencetekst, der er godkendt af Europa-Parlamentet og Rådet, udkrystalliserer den gensidige politiske forpligtelse mellem medlemsstaterne og fællesskabsinstitutionerne om de vigtigste vektorer for EU's informations- og kommunikationsstrategi. Den svarer således til en rent politisk aftaleprotokol mellem de forskellige parter, der hviler på et frivilligt grundlag. Dette instrument, der inden længe vil blive underskrevet af størstedelen af medlemsstaterne, imødekommer det behov for fleksibilitet og tilpasningsdygtighed, som størstedelen af de nationale offentlige myndigheder har givet udtryk for med hensyn til gennemførelsen af en fælles kommunikationsplan med Europa-Kommissionen.

Dette instrument vil, når det er blevet godkendt af de nuværende medlemsstater, ligeledes kunne tilbydes uændret til de nye medlemsstater fra den 1. maj 2004.

Der mindes om, at dette memorandum, der vil blive underskrevet af Kommissionen, regeringen og Europa-Parlamentet, har til formål at koordinere disse tre parters informations- og kommunikationsstrategier om EU inden for rammerne af et partnerskab, der udvikles omkring såvel formidling af generel information om EU som omkring store prioriterede informationstemaer, der fastlægges i fællesskab inden for rammerne af PRINCE.

For at kunne formidle en information, der ligger så tæt på borgerne som muligt, omfatter dette partnerskab ligeledes EU's informationscentre og informations- og dokumentationsnetværk, herunder de store centre.

I aftalememorandummet bestemmes det, at der skal oprettes en koordineringsenhed bestående af repræsentanter for de tre parter (Europa-Kommissionen, Europa-Parlamentet, den nationale regering), som skal koordinere forberedelsen, gennemførelsen, kontrollen og evalueringen af dette partnerskab, navnlig på grundlag af en fælles kommunikationsplan. Denne koordineringscelle udgør grundlaget for en fuldstændig associering af Europa-Parlamentet i dette arbejde, hvilket styrker borgernes deltagelse og gør det muligt at drage fordel af det engagement, som Europa-Parlamentet har givet udtryk for (navnlig i Andreasen [5]- og Bayona [6]-betænkningerne). Alle foranstaltninger, der gennemføres inden for rammerne af dette partnerskab, vil omfatte en henvisning, hvori både regeringen og EU tydeligt identificeres.

[5] Beslutning af 13. marts 2002 P5_TA(2002)0109.

[6] Beslutning af 10.april 2003 P5_TA(2003)0187.

Til dato er der underskrevet seks aftalememorandummer (Grækenland, Italien, Spanien, Portugal, Frankrig, Luxembourg), mens 4 aftalememorandummer er ved at blive udarbejdet i den nuværende Union (Østrig, Belgien, Nederlandene, Finland).

2. PRINCE

Ud over muligheden for en centraliseret forvaltning af PRINCE-informationslinjerne (Kommissionens selvstændige foranstaltninger) er gennemførelsen af informations- og kommunikationsaktionerne inden for rammerne af PRINCE traditionelt baseret på partnerskabet mellem Kommissionen og medlemsstaterne, dvs. på deling af en godkendt kommunikationsplan og af de enkelte parters respektive ressourcer.

Dette partnerskab kræver navnlig, at der udvikles aftaler om medfinansiering, der fremover skal overholde bestemmelserne i den nye finansforordning. De aftaler, der er blevet anvendt hidtil, har faktisk vist sig ikke at være i overensstemmelse med finansforordningen, der indfører nye begrænsninger dels med hensyn til indholdet af og anvendelsesområdet for disse aftaler dels med hensyn til deres godkendelse for så vidt angår anerkendelsen af de kompetente regeringsmyndigheders faktiske eller retlige monopol i forbindelse med de påtænkte foranstaltninger.

Derfor er det nødvendigt at vende tilbage til selve ånden i partnerskabet, det vil først og fremmest sige til et samarbejde om de strategiske målsætninger mellem Kommissionen og den nationale regering med henblik på en bedre fordeling af "kompetenceområderne" mellem parterne under en fælles koordineringsenhed, sådan som det fremgår af bestemmelserne i aftalememorandummet.

2.1. Retningslinjer for partnerskabet

Medlemsstaterne kan tilbydes tre former for partnerskaber: det strategiske partnerskab, forvaltningspartnerskabet og det punktuelle partnerskab. Disse tre former for partnerskaber udelukker ikke gensidigt hinanden, men repræsenterer en vifte af aktionsmuligheder, der kan være af interesse for Kommissionens forskellige partnere enten på et flerårigt eller et etårigt grundlag. Dette tilbud om tjenesteydelser imødekommer det ønske om fleksibilitet, som størstedelen af de nationale og/eller regionale myndigheder har givet udtryk for.

Det står imidlertid klart på nuværende tidspunkt, at kun det strategiske partnerskab er direkte og umiddelbart operationelt, mens forvaltningspartnerskabet og det punktuelle partnerskab fortsat kræver, at der udarbejdes og vedtages basisretsakter og standardaftaler.

2.1.1. Strategisk partnerskab

Den umiddelbare omsætning af bestemmelserne i aftalememorandummet svarer til gennemførelsen af det, der kan kaldes et strategisk partnerskab, dvs. med respektive "kompetenceområder" og særskilt, supplerende finansiering.

I stil med den praksis, der allerede anvendes i flere medlemsstater, og i overensstemmelse med bestemmelserne i aftalememorandummet, afspejler dette partnerskab de grundlæggende principper i PRINCE-programmet.

I henhold til dette partnerskab når den nationale regering, Kommissionen og Europa-Parlamentet til enighed om en fælles kommunikationsplan, hvis forskellige foranstaltninger finansieres separat, men supplerende enten af Kommissionen selv (via indkaldelser af forslag eller udbud) eller af den nationale eller regionale regering (i overensstemmelse med dens egne finansielle regler). Et fælles logo kan ligeledes angive, at disse foranstaltninger er en del af en fælles strategi.

Denne løsning sikrer den nødvendige kontinuitet i gennemførelsen af informations- og kommunikationsstrategien. Det opfylder kravet om den fleksibilitet, der er nødvendig for at tilpasse sig de forskellige administrative strukturer i de enkelte lande og de enkelte regeringers retningslinjer. Den kan således blive en aktionsreferenceramme for alle medlemsstaterne.

2.1.2. Forvaltningspartnerskab

Denne form for samarbejde mellem Kommissionen og en medlemsstats myndigheder svarer til et egentligt struktureret partnerskab mellem parterne, der skal lette medfinansieringen af den kommunikationsplan, der er fastlagt i fællesskab. Det er baseret på indførelsen af en indirekte centraliseret forvaltning, der overlader forvaltningen af de informationsaktiviteter, der fastlægges i fællesskab, til medlemsstaterne.

Vælges dette system, forudsættes det, at Kommissionen vedtager en beslutning (basisretsakt), som grundlag for uddelegeringen til medlemsstaterne. Denne basisretsakt skal i henhold til artikel 54, stk. 2, litra c), i finansforordningen og artikel 38 og 39 i gennemførelsesbestemmelserne helt nøjagtigt definere de gennemførelsesopgaver, der uddelegeres, og fastsætte de nødvendige kontrolforanstaltninger.

I artikel 39, stk. 3, i gennemførelsesbestemmelserne bestemmes det, at når forvaltningen sker i net voerk, der indebærer udpegning af mindst et organ eller en enhed pr. medlemsstat, foretager medlemsstaten denne udpegning i henhold til bestemmelserne i basisretsakten.

Når medlemsstaterne har udpeget informationstjenesterne eller de berørte administrative afdelinger, skal Kommissionen i overensstemmelse med artikel 41 i gennemførelsesbestemmelserne vedtage de nødvendige retsakter om uddelegering. Disse uddelegeringsaftaler skal navnlig omfatte en redegørelse for de betroede opgaver, betingelserne og retningslinjerne for deres gennemførelse, reglerne for indberetning, kontrolforanstaltningerne samt bestemmelser, der sikrer fællesskabsforanstaltningens synlighed, navnlig i forhold til de øvrige opgaver, som det organ, der har fået tildelt disse gennemførelsesopgaver, udfører.

Først når denne dobbelte proceduremæssige fase i Kommissionen (beslutning og dernæst retsakter om uddelegering) er afsluttet, kan de årlige overførsler af budgetmidler finde sted, efter at de delegerede anvisningsberettigede tjenesterlesskabsaktionens synlighed, nav og de organer, der er udpeget til at udføre disse gennemførelsesopgaver, i henhold til artikel 160 i gennemførelsesbestemmelserne har underskrevet aftaler om tilrådighedsstillelse af driftsbevillinger.

Medlemsstaterne fungerer så som mellemled med ansvar for tildeling og forvaltning af støtten og udbuddene i henhold til de retningslinjer, kriterier og procedurer, som Kommissionen har fastlagt. Kommissionen skal kontrollere, at denne uddelegering af gennemførelsesopgaver er i overensstemmelse med principperne for en forsvarlig økonomisk forvaltning [7].

[7] Artikel 54, stk. 2, litra c), i finansforordningen.

Når dette system er operationelt, vil det være en garanti for videreførelsen af partnerskabet mellem medlemsstaten og Kommissionen samtidig med, at det opfylder kravene til planlægning af institutionernes politiske prioriteter.

2.1.3. Punktuelt partnerskab

Denne form for partnerskab kan sidestilles med en simpel medfinansiering af foranstaltninger, der gennemføres direkte af medlemsstaterne. I modsætning til, hvad der gør sig gældende for forvaltningspartnerskabet, kan medlemsstaten til gengæld ikke overføre støtten til andre, fordi den er modtager af støtte og ikke har fået tildelt beføjelser med henblik på gennemførelse af fællesskabsbudgettet [8]. Det kræves i dette tilfælde, at Kollegiet vedtager en beslutning for at godtgøre tildelingen af støtte uden indkaldelser af forslag, for at bekræfte den støttemodtagende offentlige myndigheds faktiske eller retlige monopol på gennemførelsen af de påtænkte foranstaltninger.

[8] I artikel 53-57 i finansforordningen fastsættes disse muligheder for uddelegering nøje, og de forudsætter i dette tilfælde, at der gennemføres en indirekte centraliseret forvaltning i henhold til forvaltningspartnerskabsordningen.

Som det er tilfældet med enhver anden støtte, er aftalen om simpel medfinansiering udformet med henblik på støttemodtagere, der direkte gennemfører foranstaltninger, og ikke på mellemled (offentlige myndigheder), der overfører midler til tredjeparter i form af støtte i flere trin.

Meget ofte optræder medlemsstaten eller den regionale myndighed imidlertid som mellemled i gennemførelsen af dens informations- og kommunikationsstrategi. Disse aftaler om simpel medfinansiering har altså et begrænset anvendelsesområde, da hver enkelt foranstaltning i princippet kræver en separat aftale.

Derfor skal det bemærkes, at Kommissionen inden for rammerne af dette punktuelle partnerskab også kan udvikle en ordning med en rammeaftale ledsaget af en særaftale. Godkender en medlemsstat en sådan rammeaftale, når den er godkendt af Kommissionen, vil den hurtigt i en periode på 4 år kunne underskrive en særaftale om en bestemt foranstaltning, uden at denne igen skal godkendes af Kommissionen.

- Udvikling af aftalememorandummer i EU-25 som grundlag for partnerskabet mellem medlemsstaten og fællesskabsinstitutionerne

- Udvikling og gennemførelse af de forslåede partnerskabsformer.

3. INFORMATIONSCENTRE OG NETVÆRK

Der mindes om, at Kommissionen i sin meddelelse af 2. juli 2002 gjorde rede for sit ønske om at definere "nye og mere sammenhængende aktivitetsrammer, der gør det muligt at udnytte samtlige informationscentre og netværks rolle bedre som led i den nye strategi og at forberede en udvidelse til de kommende medlemsstater".

Kommissionen baserer sig ved gennemførelsen af sine informationsaktiviteter over for borgerne på et netværk af over 1 000 informationscentre.

Der er hovedsageligt tale om Info-points Europe og informationscentre i landdistrikter (Carrefours), europæiske dokumentationscentre og andre universitetsreferencecentre (i alt omkring 780). Endvidere benytter Kommissionen et netværk af 550 talere i Team Europe. Alle disse netværk kan udvides: omkring 100 organer i EU-15 har uopfordret meldt sig som kandidater til at blive informationscentre i 2004.

Som det fremgår af meddelelsen af 2. juli 2002 blev der gennemført en samlet vurdering af alle informationscentre og netværk ("stocktaking evaluation") i 2003, for at sætte Kommissionen i stand til at udforme en model for en ny generation af informationscentre, der svarer bedre til borgerne aktuelle informationsbehov.

Der var tre formål med evalueringen:

* at foretage en detaljeret undersøgelse og analyse af det nuværende system

* at evaluere tidligere erfaringer og den aktuelle effektivitet

* at påvise mulighederne for forbedringer på grundlag af resultaterne af evalueringen.

Den svarprocent, der blev opnået i forbindelse med denne evaluering [9], sikrer resultaternes pålidelighed.

[9] Europa-Kommissionens repræsentationer 100 %

Informationscentre: informationscentre i landdistrikter, info-points, tværregionale centre 92 %

Team Europe 50 %

Europæiske dokumentationscentre og deres værtsorganisationer 59 %

Andre værtsorganisationer 66 %

Blandt de vigtigste resultater, der blev opnået på grundlag af kvantitative og kvalitative analyser, er følgende:

1) 91,3 % af de af Kommissionens repræsentationer i medlemsstaterne, der har svaret (svarsats 100 %), mener, at informationscentrene og netværkene er nyttige eller endog meget nyttige som instrumenter, der gør det muligt at opnå en stor effekt i forbindelse med information af den brede offentlighed. De gør det således muligt for repræsentationerne at udføre en af deres vigtigste opgaver

2) blandt de 92 % informationscentre, der deltog i evalueringen, bekræfter over 80 %, at de kan regne med politisk støtte fra deres nationale myndigheder på lokalt og/eller regionalt plan. Dette vidner om medlemsstaternes store støtte til informationscentrenes arbejde

3) dette resultat underbygges af de værtsstrukturer, der har svaret (66 %), og som vurderer følgende punkter positivt (over 85 %):

* informationscentrenes betydning i forbindelse med information af Europas borgere

* informationscentrenes merværdi for deres egen institution og

* deres egen interesse i at støtte et informationscenter

4) ud over den politiske og finansielle støtte kan informationscentrene regne med en solid operationel støtte (teknisk, logistisk, materiel, administrativ) fra deres værtsstrukturer: administrativ støtte til udarbejdelse af målrettet informationsmateriale om de lokale behov (i 90 % af tilfældene) og reklamestøtte (omkring 80 % af værtsstrukturerne gør reklame for deres informationscentres aktiviteter i medierne). Endvidere bekræfter tre fjerdedele af svarerne, at de agter at øge deres informationscentres kapacitet for at opfylde brugernes behov for information og dokumentation.

Sammenfattende kan det fastslås, at resultaterne af evalueringen - funktion og merværdi i forbindelse med formidling af Unionens budskab - i vid udstrækning viser, at disse informationscentre er meget proaktive, og at såvel de nationale, de lokale og de regionale myndigheder i medlemsstaterne som informationscentrenes værtsstrukturer og Kommissionens repræsentationer betragter dem som vigtige formidlere af information til borgerne.

Evalueringen underbygger således den strategi, der blev fastlagt allerede i 2002, og som går ud på at tildele Info-Points Europe og informationscentrene i landdistrikter (Carrefours) en central rolle i udviklingen af anden generation af informationsleverandører [10].

[10] Jf. KOM(2002) 350 af 2.7.2002.

EU's udvidelse foranlediger nu Kommissionen til at rationalisere sine informationscentre og netværk mere effektivt. Dette indebærer navnlig, at der udarbejdes en fælles betegnelse og et fælles logo for alle informationscentrene og netværkene. Denne betegnelse kunne være den generiske term Europe Direct, og ville således omfatte alle de tjenester, Kommissionen stiller til rådighed for at formidle information og besvare spørgsmål fra borgerne, uanset om der er tale om et gratis telefonnummer, om webstedet Europa eller om et lokalt informationscenter i nærområdet.

Disse informationscentre modtager allerede en omfattende og alsidig teknisk bistand i form af gratis levering af dokumentation og publikationer til den brede offentlighed (omkring 1 500 000 eksemplarer om året - EU-15), adgang til "intranettet af informationscentre og netværk", specialiseret bistand via en hjælpetjeneste i informationscentrene og netværkene (årlige udgifter på omkring 1 500 000 EUR - EU-15), gratis uddannelseskurser for personalet (800 dage/mand pr. år - EU-15), bevidstgørelsesforanstaltninger og etablering af netværk, navnlig regelmæssige koordineringsmøder, besøg, udvekslingsprogrammer for personalet i informationscentrene (over 1 000 dage/mand pr. år - EU-15) og originale informationsprodukter skræddersyet til deres specifikke behov.

Blandt disse informationscentre og netværk modtog værtsstrukturerne for de 266 Info-Points Europe og informationscentre i landdistrikter frem til og med 2003 ekstra støtte fra Kommissionen i form af en direkte fast driftsstøtte i størrelsesordenen 20 000 EUR/år.

3.1. Info-Points Europe og informationscentre i landdistrikter (Carrefours)

På mødet den 26. november 2003 gav Kommissionen, efter at have bekræftet budgetmyndighedens aftale, der blev indgået under budgetforhandlingerne den 24. november 2003, tilladelse til, at værtsstrukturerne for Info-Points Europe og informationscentrene i landdistrikter for sidste gang i 2004 kan modtage driftsstøtte i henhold til en ad hoc overgangsbeslutning, der dispenserer fra princippet om indkaldelser af forslag, der er stadfæstet i finansforordningen.

I forbindelse med udviklingen af den nye aktionsramme for informationscentrene og netværkene (2. generation) i EU-25, mener Kommissionen, at det vil være hensigtsmæssigt at revurdere det aktuelle netværks fortjenester med henblik på udviklingen af dette i de nye medlemsstater. I denne forbindelse foreslås det, at forvaltningen af dette netværk moderniseres under hensyntagen til de forskellige situationer, der gør sig gældende i den udvidede Union på nuværende tidspunkt. EU-15 har således et allerede eksisterende netværk, mens et sådant netværk skal etableres i EU-10. Det er derfor nødvendigt at differentiere forvaltningsformen afhængigt af, hvilket område der er tale om.

Det foreslås således, at der lanceres en indkaldelse af forslag (direkte forvaltning) for EU-15, der således gør det muligt for de nuværende Info-Points Europe og informationscentre i landdistrikterne at udnytte deres erfaringer i åben konkurrence, undtagen i de lande i EU-15, der måtte ønske at være omfattet af en indirekte centraliseret forvaltning, således at de selv får ansvaret for at lancere en sådan indkaldelse af forslag.

Det foreslås, at man i EU-10 kun anvender metoden med en indirekte centraliseret forvaltning, således at man i hver enkelt ny medlemsstat kan basere sig på de nationale myndigheders kendskab til deres specifikke behov med henblik på oprettelse af disse nye informationscentre og netværk.

Disse to systemer vil blive lanceret parallelt for en periode på fire år, hvorefter de vil blive taget op til fornyet gennemgang i lyset af de indhøstede erfaringer.

For at opnå en god forståelse af den foreslåede løsning vil det være hensigtsmæssigt at præcisere de nærmere retningslinjer for forvaltningen af de to pågældende systemer, der begge bør baseres på en beslutning truffet af Kommissionen omfattende de samme kriterier og retningslinjer for udvælgelse og finansiering af dette nye netværk.

3.1.1. Valg af et nyt netværk - Direkte forvaltning

I henhold til principperne om ligebehandling og åbenhed skal udvælgelsen af de værtsstrukturer for informationscentre, der fra 2005 vil modtage driftsstøtte, ske på grundlag af en indkaldelse af forslag.

Kriterierne for udvælgelse og tildeling samt de finansielle bestemmelser og kontrolbestemmelserne skal fastlægges i en beslutning vedtaget af Kommissionen. For at sikre netværkets stabilitet og dets informations- og kommunikationsaktiviteters kontinuitet, vil indkaldelsen af forslag kunne lanceres på et flerårigt grundlag (fire år). I denne forbindelse vil der kunne indgås partnerskabsaftaler (rammeaftaler) for den samme periode med samtlige støttemodtagere.

Den anvisningsberettigede godkender arbejdsprogrammerne og gennemfører de årlige særaftaler, der ledsager disse rammeaftaler.

Der mindes om, at alle aftaler i henhold til artikel 112, stk. 2, i finansforordningen, skal være underskrevet inden den 30. april 2005.

3.1.2. Valg af et nyt netværk - Indirekte centraliseret forvaltning

Denne valgmulighed svarer til, at der indføres en ordning med indirekte centraliseret forvaltning, i hvilken gennemførelsen af aktiviteterne og forvaltningen af netværket overdrages til medlemsstaterne.

Gennemførelsen af denne valgmulighed skal baseres på en beslutning truffet af Kommissionen, der skal danne ramme om uddelegeringen til medlemsstaterne, der således vil få til opgave at forvalte og varetage driften af nettet af informationscentre, hvilket ikke fritager Kommissionen fra dens kontrolansvar (artikel 54, stk. 2, litra c), i finansforordningen og artikel 38 og 39 i gennemførelsesbestemmelserne.fritager K er K l opgave at forvalte og søgdirekte centraliseret forvaltning, i hvilken gennemførelsen af a Denne beslutning skal omfatte de samme kriterier for udvælgelse og tildeling samt de relevante finansielle bestemmelser som beslutningen om det direkte forvaltningssystem.

Når Kommissionen har vedtaget denne basisretsakt, udpeger medlemsstaterne de enheder, som forvaltningen skal uddelegeres til (artikel 39, stk. 3, i gennemførelsesbestemmelserne). Når disse udpegninger har fundet sted, vedtager Kommissionen de nødvendige retsakter om uddelegering (uddelegeringsaftaler, artikel 41 i gennemførelsesbestemmelserne). Når disse flerårige rammer er fastsat, vil årlige aftaler om tildeling af midler kunne danne grundlag for overførsel af midler, der svarer til driftsstøtten til værtsstrukturerne i dette nye netvaerk af informationscentre (artikel 160 i gennemførelsesbestemmelserne).

Med henblik herpå påhviler det imidlertid medlemsstaterne (de enheder, der har modtaget uddelegeringen) at anvende EU's finansforordning ved udvælgelsen af de nye informationscentre, der evt. vil kunne modtage driftsstøtte. I dette system fungerer medlemsstaterne nemlig blot som mellemled i anvendelsen af finansforordningen: de skal således selv via indkaldelser af forslag foretage udvælgelsen af de nye informationscentre og netværk.

Gennemførelse af de to valgmuligheder vedrørende forvaltning af denne form for informationscentre og netværk.

3.2. Store centre

Kommissionen baserer sig på tre store nationale centre beliggende i Lissabon, Paris og Rom. Den er medgrundlægger af disse tre centre, der er nedsat i form af europæiske økonomiske interessegrupper (Lissabon og Rom) eller en økonomisk interessegruppe (Paris) og finansieres fifty-fifty med de berørte medlemsstater. Kommissionen har plads i alle deres ledende instanser.

På mødet den 11. november 2003 bekræftede Kommissionen, at fællesskabsbidraget i dette tilfælde kan sidestilles med et medlemsbidrag fra et medlem af en gruppe og derfor ikke er underlagt de bestemmelser, der gælder for støtte. Det var på dette grundlag, at Kommissionen fornyede aftalen om det store center Sources d'Europe i Paris den 15. marts.

Det forekommer imidlertid nødvendigt at foretage en samlet vurdering af hensigtsmæssigheden og virkningerne af disse tre store centres aktiviteter, inden man overvejer at udvikle deres strukturer i den udvidede Union. Denne vurdering vil være tilgængelig i løbet af andet halvår af 2004.

Mere generelt vil dette spørgsmål blive behandlet inden for de bredere rammer af retningslinjerne vedrørende Kommissionens deltagelse i privatretlige organer, som Kommissionen om meget kort tid vil undersøge.

Enhver fremtidig udvikling af disse store centre vil derfor være underlagt disse to forhåndsbetingelser.

Gennemførelse af en samlet vurdering af de tre eksisterende centre og overholdelse af forpligtelserne i tilknytning til Kommissionens retningslinjer om dens deltagelse i privatretlige organer.

3.3. PHARE-centre

Der findes i øjeblikket en særlig form for informationscentre i otte af de ti fremtidige medlemsstater. Der er tale om EU-informationscentre (PHARE), der er beliggende i de pågældende landes hovedstæder, og som i øjeblikket finansieres fuldstændigt via PHARE-bevillingerne.

Disse centre vil ikke have noget retsgrundlag efter den 31. december 2004. De vil under ingen omstændigheder kunne overtages af Kommissionen.

Faktisk vil flere af de forskellige opgaver, der varetages af disse centre, dels blive integreret i de nye repræsentationer (kontakt til pressen osv.) dels udliciteret til eksterne selskaber, der udvælges via indkaldelser af bud (overvågning af medierne). Hvis de berørte medlemsstater ønsker det, kan de overtage centrene og selv varetage hele finansieringen af dem.

Bekræftelse af, at Kommissionen ikke vil overtage EU's informationscentre (PHARE) i de nye medlemsstater.

4. Andre foranstaltninger og redskaber på kommunikationsområdet

En overvældende del af den europæiske befolkning ved stadig meget lidt om europæiske spørgsmål. Ifølge den seneste Eurobarometer-undersøgelse (for EU-15) oplyser 72 % af borgerne, at de har intet eller meget ringe kendskab til EU.

Det er vigtigt at tage udgangspunkt heri, når man skal analysere aspekter som relevans, funktionalitet og merværdi i forbindelse med Kommissionens kommunikationsforanstaltninger og -redskaber, som skal rettes ind efter de mange og forskelligartede behov, EU's 450 mio. indbyggere har.

4.1. Audiovisuelle medier

Tv og radio er uden sammenligning EU-borgernes foretrukne informationsmedier. Det samme gælder i de ti nye medlemsstater. Den voldsomme forøgelse af radio- og tv-udbuddet (inden for EU-15 alene findes der over 1 100 nationale tv-kanaler og 1 900 lokale eller regionale tv-kanaler, mens tallene for de ti nye medlemsstater menes at ligge på henholdsvis 166 og 264) gør det imidlertid mere vanskeligt at benytte sig af disse medier. Hvis det skal lykkes at få den "brede offentlighed" i tale med begrænsede ressourcer set i forhold til de omkostninger, der ellers ville være forbundet med at nå et sådant mål, kræver det, at der udarbejdes mediestrategier, hvor de budskaber, der formidles, i højere grad tilpasses målgrupperne, og der benyttes en kritisk masse af redskaber fokuseret mod de modtagere, hvor der kan opnås den største effekt, dvs. professionelle mediefolk (Europe by Satellite, studier og mediateker), beslutningstagere og politisk interesserede borgere (EuroNews og internationale nyhedskanaler), samtidig med at der gøres en aktiv indsats for at medfinansiere foranstaltninger (forslagsindkaldelser) rettet mod en større vifte af modtagere inden for den "brede befolkning".

4.1.1. Tilpasning af redskaber

Den audiovisuelle kommunikationsstrategi vil også fremover være centreret omkring de informationsredskaber, der henvender sig til medier og nyhedsformidlere, og derfor sigte mod udvikling af Europe by Satellite (EbS) og støtte til elektroniske medier og til mediateket. Samtlige faciliteter er ved at blive overført til digitalt format, og udbuddet af onlinetjenester er stadig stigende.

Hvis de nye medlemsstater skal have del i disse aktiviteter, kræver det, at dækningen af europæiske begivenheder udvides, så de også er omfattet, og at de sikres den samme service, som EU's femten medlemsstater nyder godt af i dag. Det samme gælder for studieproduktion, hvor der skal udvikles samproducerede programmer, som er tilpasset producenterne og/eller nyhedsformidlerne i de nye medlemsstater, og gives mulighed for at instruere de medlemmer af eller ansatte i Kommissionen, der stammer fra disse lande, i audiovisuelle teknikker.

EbS er allerede ved at blive udvidet til 21 sprog og vil kunne udvides yderligere på mellemlang sigt. Der forhandles desuden om en række rammekontrakter, som skal gøre det muligt at fremstille tv-programmer hurtigt og effektivt inden for EU-25.

EbS er et interinstitutionelt redskab, der bidrager aktivt til at sikre en bedre tv-dækning i EU-25 af de prioriterede temaer, der er fastsat af Den Interinstitutionelle Gruppe om Information (IGI). EbS er takket være kvaliteten af og spændvidden i sine produktioner og efterspørgslen efter bureauets tjenester blevet den ottendestørste formidler af Eurovision (European Broadcasting Union - EBU) ud af ca. 100 formidlere.

Det er desuden planen at afholde endnu flere informationsseminarer for journalister inden for EU. Seminarerne benyttes i øjeblikket primært til orientering af journalister fra de nye medlemsstater.

4.1.2. En mere dynamisk tilgang

Af hensyn til udvidelsen er det også tvingende nødvendigt at tilstræbe en bedre balance mellem de mål, der er opstillet, og de midler, der står til rådighed. Denne mere dynamiske tilgang indebærer både, at der udvikles nye operationelle redskaber, som kan forbedre kendskabet til mediemarkedet, og mere effektive metoder til evaluering af befolkningsgruppers forskellige og skiftende informationsbehov, og at der fastlægges mediestrategier, som gør det lettere at vælge de rigtige medier ud fra de budskaber, der skal formidles, og de målgrupper, der er opstillet.

Det foreslås derfor, at forvaltnings- og udvælgelsesmetoderne forbedres, og at der fortsat indkaldes forslag med henblik på medfinansiering af audiovisuelle programmer om EU. Denne tilgang, der blev benyttet i forbindelse med en forslagsindkaldelse vedrørende 8,5 mio. EUR i 2003, har resulteret i medfinansiering af 40 radio- og tv-udsendelser i EU-15. I 2004 iværksætter repræsentationerne i EU-15 en forslagsindkaldelse baseret på standardiserede retningslinjer for at begrænse behovet for menneskelige ressourcer. I 2005 har Kommissionen selv til hensigt at lancere en indkaldelse i samarbejde med de nationale repræsentationer.

Det overvejes endvidere at indlede et multilateralt samarbejde mellem de forskellige parlamentariske eller politiske kanaler inden for EU-25 i overensstemmelse med det ønske, Parlamentet gav udtryk for i Ole Andreasens betænkning [11] og bekræftede i Juan José Bayona de Perogordos betænkning [12]. Hensigten med dette projekt, der nu er kendt som Channel Europe, er i første omgang at fremme samarbejdet mellem disse kanaler, så de i stigende grad kan give seerne adgang til politisk information fra de øvrige medlemsstater og EU's institutioner. På længere sigt er det planen, at der skal oprettes en kanal, som fokuserer på information om EU's politik. Der vil formentlig blive fremsat konkrete anbefalinger for dette projekt allerede i 2004.

[11] Beslutning af 13. marts 2002 P5_TA(2002)0109.

[12] Beslutning af 10. april 2003 P5_TA(2003)0187.

4.1.3. EuroNews

I Kommissionens meddelelse af 9. juli 2003 efterlyses en ad hoc-evaluering af EU's bistand til nyhedskanalen EuroNews. Denne evaluering blev foretaget af det specialiserede uafhængige selskab Deloitte & Touche i forlængelse af et udbud [13]. Evalueringen er positiv. De vigtigste konklusioner lyder således:

[13] "Evaluation of Conventions and co-financing projects with Euronews in the period 1993-2003", udkast til endelig rapport GD Budg/2000/S 203-130610, Europa-Kommissionen, GD for Presse og Kommunikation, marts 2004.

"EuroNews spiller en vigtig rolle for realiseringen af EU's målsætninger.

Kanalen bidrager effektivt til realiseringen af målsætningerne om at levere EU-orienteret information til et stort antal mennesker på mange forskellige sprog. Dens effektivitet begrænses naturligvis af de finansielle rammer.

EuroNews fungerer som en effektiv partner for Kommissionen sammenholdt med tilsvarende alternativer og med gældende standarder inden for branchen.

Kanalens betydning er belyst i (mindre) opinionsundersøgelser blandt seerne, men afhænger også her af den finansielle kapacitet ...

...I betragtning af EuroNews' særlige egenart og enestående position mener vi ikke, at nogen anden tværeuropæisk kanal kunne have været et egnet eller effektivt alternativ til partnerskabet mellem Kommissionen og EuroNews. Kanalens gennemsnitlige omkostninger pr. sendetime er betydeligt lavere end de europæiske public service-selskabers gennemsnitlige omkostninger."

Denne positive vurdering bygger i korte træk på følgende forhold:

- For det første EuroNews' succes med hensyn til dækning og seertal og dens stærke forankring i det europæiske audiovisuelle landskab.

Siden 1993, hvor EuroNews sendte sine første programmer, har kanalen udviklet sig på et marked, der er i hastig forandring, både med hensyn til udbud og teknologier. Samtidig med at antallet af nationale og internationale tv-kanaler er steget fra 190 i 1993 til 1 132 [14] i 2003, har EuroNews formået at udvide sit sendenet, så det nu omfatter 151 mio. husstande mod før 35 mio. Kanalen sender nu på 7 sprog, heriblandt russisk, via kabel og satellit i 78 lande, navnlig i Europa og i de områder, der støder op til EU (Østeuropa, Mellemøsten og Nordafrika). Seertallet er også steget kraftigt og nåede ved udgangen af 2003 op på over 7,1 mio. personer på dagsbasis (mod 5,6 mio. i 2000).

[14] Jf. "Transfrontier television in the European Union: Market impact and selected legal aspects", Det Europæiske Observationsorgan for det Audiovisuelle Område, Europarådet, marts 2004.

Herudover besøges EuroNews' websted hver måned af over 500 000 personer, som klikker sig ind på de over 4 mio. sider og downloader 3 000 timers videoinformation.

Hvad angår information om EU er EuroNews blevet den førende kanal i EU's og nabolandenes audiovisuelle landskab.

For det andet er EuroNews den tv-kanal, der har de laveste omkostninger inden for Europa.

De foreliggende undersøgelser viser således, at EuroNews' omkostninger pr. sendetime er langt lavere end andre tv-kanalers [15]. EU-støtten, der i 2004 beløb sig til 3,6 mio. EUR, går til medfinansiering af 112 timers nye programmer og 1 426 timers europæiske udsendelser, dvs. 4 timers nyheder, der ses af 7,1 mio. personer hver dag.

[15] Mac Kinsey & Company: "Organisatie-en efficientieverbeteringen Publieke Omroep", 2003.

Det ser ikke ud til, at der kan opnås tilsvarende resultater med hensyn til kvalitet, udbytte og omkostninger ved hjælp af andre informationsredskaber.

På mellemlang og lang sigt må det derfor konkluderes, at der er al mulig grund til at følge evalueringseksperternes anbefalinger om at bevare EuroNews som en af Kommissionens partnere i forbindelse med gennemførelsen af den audiovisuelle strategi.

Det kunne f.eks. gøres ved hjælp af et udbud, som er en metode, der stemmer overens med de finansielle bestemmelser. Efter at der nu er fastlagt en strategi for den audiovisuelle kommunikation, kan EuroNews få til opgave at varetage en del af dens gennemførelse på grundlag af et udbud med forhandling vedrørende tjenesteydelser. Den pågældende aftale vil kunne indgås for 2005 og årene herefter i henhold til de regler, der gælder for offentlige udbud vedrørende kulturelle tjenesteydelser [16].

[16] Jf. Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelseskontrakter, ændret ved direktiv 97/52/EF (WTO-aftaler) og 2001/78/EF (standardiserede bekendtgørelser), som indgår i Kommissionens budgetprocedurer, samt artikel 126, b), i gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen.

Denne fremgangsmåde vil i øvrigt også gøre det muligt at undgå problemer i forhold til konkurrencereglerne. Det skyldes både, at proceduren for indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler er omfattet af EU's lovgivning, og at den forhindrer, at der betales for meget for den tjenesteydelse, der leveres.

For perioden 2005-2007 bidrager EU med et beløb på mellem 9 og 12 mio. EUR fordelt over tre år.

På kort sigt har Europa-Parlamentet i 2004-budgettet bevilget 8 165 000 EUR til budgetpost 16.02.02, "Oplysning af borgerne gennem medierne", og afsat 2 mio. EUR i reserve med følgende anmærkning:

"En del af denne bevilling kan tildeles EuroNews i overensstemmelse med finansforordningens bestemmelser. Bevillingerne i reserven vil blive frigjort på basis af Parlamentets evaluering af forslag om betingelserne og målsætningerne for finansieringen af EuroNews over EU-budgettet, som Kommissionen fremlægger senest den 1. maj 2004."

Det betyder, at Kommissionen i 2004 vil kunne tildele EuroNews et driftstilskud på ca. 2 mio. EUR over 2004-budgettet [17]. Det vil bringe Kommissionens samlede bidrag i 2004 til EuroNews op på ca. 5,4 mio. EUR [18] eller ca. 16,9 % af kanalens omsætning svarende til den procentdel af sendetiden, der medfinansieres af Kommissionen.

[17] Artikel 108, stk. 2, i finansforordningen.

[18] Ud af dette beløb på 5,4 mio. EUR finansieres 0,6 mio. EUR over 2001-budgettet og lidt under 3 mio. EUR over 2003-budgettet.

EuroNews finansielle levedygtighed blev vurderet positivt, da Kommissionen i december 2003 besluttede at yde tilskud til en række foranstaltninger. Da situationen ikke har ændret sig siden da, vil formålet med et sådant tilskud ikke være at skabe balance i EuroNews' regnskaber, men at følge de anbefalinger, evalueringseksperten har fremsat over for Kommissionen. Tilskuddet vil gøre det muligt at fremskynde moderniseringen af EuroNews' produktionsværktøj og dermed at forbedre kanalens effektivitet og virkning og forstærke dens tiltrækningskraft over for seerne. Ud fra et økonomisk synspunkt må det i øvrigt også anses for fornuftigt at yde dette tilskud.

Hvis der skal tildeles et sådant driftstilskud i 2004, kræver det ifølge finansforordningen [19], at Kommissionen inden den 30. april vedtager en beslutning herom.

[19] Navnlig artikel 108, stk. 1, litra b), i finansforordningen og artikel 168, c),

i gennemførelsesbestemmelserne.

Uanset hvilken beslutning der træffes, skal Parlamentet have forelagt en begrundet redegørelse for de nedenfor anførte resultater af den eksterne evaluering af EuroNews. Hvis Kommissionen beslutter at fortsætte samarbejdet med EuroNews efter 2005, vil der skulle afsættes ad hoc-støtte hertil i det foreløbige forslag til budgettet for 2005 og de efterfølgende år.

- Fremhæv EbS' centrale rolle for administrationen af digitale databaser

- Fremhæv den centraliserede strategi for Kommissionens og EU's audiovisuelle politik

- Udvid den audiovisuelle dækning af vigtige begivenheder i EU, så de nye medlemsstater også er omfattet

- Vedtag en beslutning om tildeling af driftstilskud for 2004 i henhold til reglerne i finansforordningen og i gennemførelsesbestemmelserne hertil snarest muligt og senest den 30. april 2004

- Fastlæg nye rammer for samarbejdet med EuroNews for 2005 og årene herefter.

4.2. 2. generation af EUROPA-serveren

Den 6. juli 2001 godkendte Kommissionen en meddelelse med titlen "EUROPA 2nd Generation - Advanced Web Services to Citizens, Business and other Professional Users" [C(2001)1753/2] som led i eEuropa-programmet.

Formålet med denne meddelelse var at udvikle Europa-serverens interaktive dimension, tilpasse den til EU's udvidelse og gøre den lettere tilgængelig ved brug af portaler rettet mod forskellige kategorier af brugere.

I 2004 og 2005 indledes overflytningen af Kommissionens websteder til et nyt produktions- og forvaltningsmiljø på Internettet, forudsat at generaldirektoraterne afsætter de fornødne ressourcer hertil. Denne proces er en væsentlig forudsætning for, at det lykkes at skabe en såkaldt eKommission.

For at kunne opfylde 450 millioner europæiske borgeres generelle informationsbehov skal oplysningerne præsenteres på de 20 officielle sprog på de to første niveauer i forbindelse med adgangen til Europa-webstederne. Der bør desuden udvikles en multimedie-database med henblik på at tilvejebringe grundlæggende oplysninger, der suppleres og tilpasses lokalt til borgernes behov. Den anden generation af informationscentre og netværk vil også med fordel kunne udvikles i retning af Cyber-centre med gratis adgang til information og til de interaktive tjenester, der findes på Europa-serveren.

Herudover vil der blive udviklet mere specifikke portaler rettet mod bestemte målgrupper, f.eks. borgere, der flytter inden for EU (unge, studerende, arbejdssøgende mv.), eller folk, der berøres af EU's aktiviteter og regler i deres daglige arbejde.

Det bemærkes i øvrigt, at Kommissionens publikationer i stigende grad forvaltes elektronisk for at imødekomme de 25 medlemsstaters behov i realtid og på den måde minimere lageromkostningerne.

- Overflytning af Kommissionens websteder til et avanceret system til fremstilling og forvaltning af information på Internettet

- Udvikling af et interaktivt og flersproget Europa II baseret på specifikke portaler, der administreres i samarbejde med generaldirektoraterne på de pågældende områder.

4.3. Undersøgelser og Europe Direct

4.3.1. Eurobarometer

Kommissionens undersøgelser udgør et uvurderligt referenceværktøj til belysning af tendenserne inden for såvel EU som medlemsstaterne. Det er vigtigt at bevare og sikre dette værktøj - og navnlig Eurobarometer-undersøgelsernes (EB) pålidelighed - inden for EU-25.

Kommissionen har derfor besluttet at udarbejde to rammekontrakter vedrørende henholdsvis standard/special EB og Flash EB, som hver især skal gælde for alle 25 medlemsstater. Rammekontrakten for standard/special EB ventes at være operationel i efteråret 2004 og kontrakten for Flash EB i slutningen af 2004.

I lyset af udvidelsen vil det også være nødvendigt at opstille retningslinjer for Kommissionens undersøgelsesaktiviteter og navnlig for Eurobarometer-undersøgelsen. Kommissionen skal kunne iværksætte den kontrol, der kræves for at udvikle disse aktiviteter.

Kommissionen foretager desuden kvalitative undersøgelser til brug for samtlige generaldirektorater. Takket være en ny rammekontrakt, der blev indgået i år, omfatter disse undersøgelser allerede de fremtidige 25 (og helt op til 28) medlemsstater.

4.3.2. Europe Direct (00 800 6 7 8 9 10 11 - http://europa.eu.int/ europedirect)

Europe Direct består af et frikaldsnummer og en elektronisk formular, som gør det muligt at besvare borgernes spørgsmål om alle EU's politikker direkte på deres eget sprog. Tjenesten er allerede blevet tilpasset de 25 medlemsstaters behov og vil også komme til at indgå i EU's informations- og kommunikationsstrategi, både på det interinstitutionelle område (bidrag til forberedelsen af det forestående valg til Europa-Parlamentet) og i forbindelse med samarbejdet med medlemsstaterne og med EU's forskellige informationscentre og netværk.

Alle borgere i de nye medlemsstater vil senest den 1. maj 2004 få adgang til Europe Direct-tjenesten. Fra foråret 2004 vil der kunne benyttes det samme telefonnummer inden for hele EU.

Udvikling af Eurobarometer-undersøgelserne og Europe Direct på interinstitutionel basis til støtte for EU's informations- og kommunikationsstrategi.

KONKLUSION

Hvis det skal lykkes at føres EU's informations- og kommunikationsstrategi, der blev fastlagt den 2. juli 2002, ud i livet, skal den vedtages på højeste politiske niveau og hvile på EU-institutionernes politiske prioriteringer.

De kommende år skal bruges til at konsolidere de resultater, der er opnået i forbindelse med EU's informations- og kommunikationsstrategi efter juli 2002.

EU's udvidelse understreger kun vigtigheden af samarbejde og decentralisering, som er de begreber, der ligger til grund for strategien.

Hvor godt det lykkes at gennemføre strategien afhænger af, hvilke opgaver Kommissionen og medlemsstaterne påtager sig på det ekspanderende kommunikationsområde, og hvilke ressourcer der er til rådighed.

Kommissionen skal ud over at styrke sin egen igangsættende, koordinerende og planlæggende rolle også definere nærmere, hvilke arbejdsopgaver repræsentationerne skal løse med de midler, de råder over.

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

Politikområde: 16 - PRESSE OG KOMMUNIKATION

Aktiviteter:

16 01 - Administrative udgifter vedrørende politikområdet presse og kommunikation

16 02 - Information af medierne om Kommissionens beslutninger og politikker

16 03 - Analyse af tendenser i den offentlige opinion og udarbejdelse af generelt informationsmateriale til borgerne

16 04 - Integreret forvaltning af kommunikationsmidler (på centralt og lokalt niveau)

16 05 - Koordinering af informationscentre og netværk i Den Europæiske Union

Foranstaltningens titel: Gennemførelse af EU's informations- og kommunikationsstrategi

1. BUDGETPOST (nummer og betegnelse)

16 01 04 01 (tidligere B3-300A) - Generelle foranstaltninger til udbredelse af information om Den Europæiske Union - Udgifter til den administrative forvaltning

16 01 04 02 (tidligere B3-301A) - Informationscentre - Udgifter til den administrative forvaltning

16 01 04 03 (tidligere B3-306A) - Informationsforanstaltninger vedrørende særlige politikker - Udgifter til den administrative forvaltning

16 01 04 04 (tidligere B3-303A) - Kommunikationsforanstaltninger - Udgifter til den administrative forvaltning

16 49 04 01 (tidligere B3-300A) - Generelle foranstaltninger til udbredelse af information om Den Europæiske Union - Udgifter til den administrative forvaltning (Betalingsbevillinger 2004)

16 49 04 02 (tidligere B3-301A) - Informationscentre - Udgifter til den administrative forvaltning (Betalingsbevillinger 2004)

16 49 04 03 (tidligere B3-306A) - Informationsforanstaltninger vedrørende særlige politikker - Udgifter til den administrative forvaltning (Betalingsbevillinger 2004)

16 49 04 04 (tidligere B3-303A) - Kommunikationsforanstaltninger - Udgifter til den administrative forvaltning (Betalingsbevillinger 2004)

16 02 02 (tidligere B3-3000B) - Oplysning af borgerne gennem medierne

16 02 03 (tidligere B3-3030B) - Direkte kommunikation - Media

16 02 04 (tidligere A-421) - Radio- og fjernsynsstudiers drift og audiovisuelt udstyr

16 03 01 (tidligere B3-3000B) - Offentlige opinionsundersøgelser og aktioner i nærmiljøet

16 03 02 (tidligere B3-3030B) - Kommunikationsforanstaltninger

16 04 02 (tidligere B3-3000B) - Foranstaltninger til udbredelse af information til borgerne

16 04 03 (tidligere B3030B) - Kommunikationsredskaber

16 05 01 (tidligere B3-301) - Informationscentre

16 01 02 01 (tidligere afsnit A7) - Eksternt personale i GD for Presse og Kommunikation

16 01 02 11 (tidligere afsnit A7) - Andre administrationsudgifter vedrørende GD for Presse og Kommunikation

2. SAMLEDE TAL

2.1 Samlet rammebevilling (tidligere del B): 63,835 mio. EUR inden for EU i 2005.

2.2 Gennemførelsesperiode:

2004-2006.

2.3 Samlet flerårigt skøn over udgifterne:

a) Forfaldsplan for forpligtelses- og betalingsbevillinger (finansieringstilskud) (jf. punkt 6.1.2)

Mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

b) Teknisk og administrativ bistand og støtteudgifter (jf. punkt 6.1.2)

Mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

c) Personale- og andre driftsudgifters samlede budgetvirkninger (jf. punkt 7.2 og 7.3)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

2.4 Forenelighed med den finansielle programmering og de finansielle overslag

Forlaget er foreneligt med den gældende finansielle programmering.

2.5 Virkninger for budgettets indtægtsside

Ingen.

3. BUDGETSPECIFIKATIONER

>TABELPOSITION>

4. RETSGRUNDLAG

De omhandlede aktiviteter henhører under Kommissionens institutionelle beføjelser.

5. BESKRIVELSE OG BEGRUNDELSE

5.1 Behov for EU-foranstaltninger

5.1.1 Mål

Kommissionen noterede sig på sit møde den 11. november 2003, "at Antonio Vitorino forelægger Kommissionen (...) en meddelelse om gennemførelsen af informations- og kommunikationsstrategien efter 2004".

Med informations- og kommunikationsstrategien menes den referenceramme for kommunikationen med den bred offentlighed (og ikke Kommissionens samlede informationstiltag), der er fastlagt i Kommissionens meddelelse af 2. juli 2002 om en informations- og kommunikationsstrategi for Den Europæiske Union [KOM(2002)350 endelig].

Rådet udtrykte i sine konklusioner af 10. december 2002 tilfredshed med denne strategi, der både sigter mod at styrke samarbejdet mellem institutionerne og udvikle strukturerede partnerskaber med medlemsstaterne. Europa-Parlamentet forholdt sig også positivt til strategien i sin beslutning af 10. april 2003, der var baseret på Bayonas betænkning.

Det overordnede mål er at "forbedre opfattelsen af Den Europæiske Union og institutionerne og deres legitimitet ved at uddybe kendskabet til og forståelsen for EU's opgaver, struktur og resultater og ved at indlede en dialog med borgerne".

Det skal ske gennem bedre planlægning af informationsaktiviteterne som led i det interinstitutionelle samarbejde og nærmere belysning af gennemførelsesprocedurerne.

Strategien skal gennemføres inden for nye rammer, hvori der både tages højde for følgerne af anvendelsen af den nye finansforordning og af gennemførelsesbestemmelserne hertil og for behovet for en tilpasning af de eksisterende ressourcer i forbindelse med udvidelsen.

5.1.2 Dispositioner, der er truffet på grundlag af forhåndsevalueringen

Den påtænkte strategi gennemføres på grundlag af en række opinionsundersøgelser og analyser, som GD for Presse og Information har tilvejebragt. Den foreliggende meddelelse (punkt I.2) tager navnlig udgangspunkt i OPTEM's rapport fra januar 2004 om kvalitetsundersøgelsen af retningslinjerne for EU's kommunikationsindsats. Undersøgelsen bekræfter, at det er uomgængelig nødvendigt at strukturere Kommissionens kommunikationsindsats ud fra konkrete eksempler, der afspejler EU's politiske målsætninger.

5.1.3 Dispositioner, der er truffet på grundlag af den efterfølgende evaluering

Efter etableringen af den nye "evalueringsfunktion" under GD for Presse og Kommunikation i oktober 2003 vil det hvert år fremgå af generaldirektoratets forvaltningsplan, hvilke hovedlinjer i evalueringen der skal udvikles yderligere.

5.2 Indsatsområder og nærmere bestemmelser for støtten

De omhandlede budgetposter henhører under politikområdet "Presse og kommunikation" (afsnit 16).

De vigtigste indsatsområder er generelle foranstaltninger til udbredelse af information i samarbejde med medlemsstaterne, spørgsmålet om finansieringen af EU's informationscentre og netværk samt de centrale og decentrale kommunikationsmidler, Kommissionen råder over.

De forvaltningsmetoder, der foreslås i forbindelse med samarbejdet med medlemsstaterne (jf. punkt 5.3), kan også anvendes til iværksættelse af de prioriterede informationstemaer under PRINCE-programmet [20].

[20] - Debat om EU's fremtid (budgetpost 25 03 02)

5.3 Gennemførelsesmetoder

Målsætningerne skal primært realiseres ved hjælp af tre typer foranstaltninger:

- Samarbejde med medlemsstaterne

I henhold til Kommissionens meddelelse af 2. juli 2002 om en informations- og kommunikationsstrategi for Den Europæiske Union (KOM(2002)350 endelig) og bestemmelserne i den nye finansforordning iværksættes de informations- og kommunikationsaktiviteter, der er planlagt i medlemsstaterne, i et samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne, dvs. ud fra parternes samlede indsatskapacitet med grundlag i en fastlagt kommunikationsplan.

Der vil kunne iværksættes tre former for samarbejde:

(1) Administrativt samarbejde: Denne ordning er baseret på indirekte central forvaltning, hvor forvaltningen af informationsaktiviteterne overdrages til medlemsstaterne på grundlag af en beslutning fra Kommissionen.

(2) Midlertidigt samarbejde: Almindelig medfinansiering af de specifikke foranstaltninger, medlemsstaterne iværksætter. Medlemsstaterne optræder som endelige modtagere af tilskud (der bevilges på grundlag af en beslutning fra Kommissionen [21]) og ikke som mellemled i forbindelse med strategiens gennemførelse. Denne løsning gør det muligt at anvende rammeaftaler (med tilknyttede særaftaler) i en periode på 4 år.

[21] Beslutningen har til formål at vurdere, om tilskudsmodtageren (medlemsstaten) retligt eller faktisk opnår monopolstatus som følge af den påtænkte foranstaltning.

(3) Strategisk samarbejde: Foranstaltningerne finansieres hver for sig, men således, at de supplerer hinanden, på grundlag af en fælles kommunikationsplan.

- Informationscentre og netværk:

Kommissionen iværksætter sine informationsaktiviteter over for borgerne via et netværk af over 1 000 informationscentre. EU yder kun støtte (i form af driftstilskud) til sine Info Points (IPE) og informationscentre i landdistrikterne (Carrefours), som der var 266 af i 2004.

Med henblik på at fastlægge disse nye handlingsrammer for informationscentrene og netværkene (2. generation) i et EU med 25 medlemsstater vil Kommissionen fortsat yde støtte til disse strukturer i form af teknisk bistand og direkte driftsstøtte. Det er hensigten, at støtten skal forvaltes på følgende måde:

(1) EU-15: direkte forvaltning (lancering af en forslagsindkaldelse med henblik på at udvælge værtsorganer for informationscentre og netværk i overensstemmelse med finansforordningens krav) eller indirekte central forvaltning for de medlemsstater, der ønsker det

(2) EU-10: indirekte central forvaltning (informationscentrene etableres af medlemsstaterne på grundlag af en beslutning fra Kommissionen).

Kommissionen vil også blive bistået af tre store nationale centre i Lissabon, Paris og Rom, som den selv skal være med til at stifte. Centrene oprettes som to europæiske økonomiske interessegrupper (Lissabon og Rom) og én økonomisk interessegruppe (Paris) og finansieres i fællesskab med de pågældende medlemsstater.

For at imødekomme behovet for at udvikle informations- og kommunikationsstrategien og de ønsker, flere af medlemsstaterne allerede har givet udtryk for, foreslås det, at det med udgangspunkt i de nuværende tre store centre, og før der tages stilling til udviklingen af disse strukturer inden for det udvidede EU, tilstræbes at foretage en samlet vurdering af relevansen og virkningen af de foranstaltninger, de nuværende store centre iværksætter. Generalsekretariatet har også til hensigt at udsende en meddelelse, som øjeblikkeligt vil blive forelagt for Kommissionen, om retningslinjerne for Kommissionens deltagelse i privatretlige organer. Hvis de store centre skal udvikles yderligere, kræver det således, at disse to betingelser er opfyldt.

- Synergien i Kommissionens aktiviteter

Ud over de ovennævnte foranstaltninger har Kommissionen også mulighed for at iværksætte en lang række andre aktiviteter.

(1) Kommunikationsforanstaltninger og -redskaber

* Audiovisuelle medier

- Styrkelse af det multilaterale samarbejde mellem de forskellige parlamentariske eller politiske kanaler (Channel Europe-projektet) - når den igangværende analyse er afsluttet, vil der i løbet af 2004 blive fremsat konkrete anbefalinger

- Medfinansiering af audiovisuelle programmer om EU på grundlag af forslagsindkaldelser

- Afholdelse af informationsseminarer for journalister

- Fastlæggelse af et grundlag for det fremtidige samarbejde med EuroNews baseret på et driftstilskud i 2004 (kræver en beslutning fra Kommissionen) og iværksættelse af udbud med forhandling fra 2005.

* 2. generation af EUROPA-serveren: overflytning af Kommissionens websteder til et avanceret system til fremstilling og forvaltning af information på Internettet samt udvikling af et interaktivt og flersproget Europa II (er i gang).

* Undersøgelser, bl.a. Eurobarometer: tilpasning til det udvidede EU (er i gang).

* Bevaring af Europe Direct (gratis opkaldstjeneste, hvor borgerne kan få svar på deres spørgsmål om alle EU's aktiviteter på deres eget sprog).

(2) Kommissionens repræsentationer i medlemsstaterne (til erindring):

Arbejdet med at konvertere de nye medlemsstaters delegationer til repræsentationer ventes afsluttet i august 2005, hvor der vil være dannet et ensartet netværk af repræsentationer. De nye repræsentationer vil efterfølgende få tillagt stadig flere beføjelser.

Følgende muligheder lægges til grund ved beregningen af de finansielle virkninger og virkningerne for personaleressourcer og administrationsudgifter (punkt 6 og 7):

Samarbejde med medlemsstaterne:

- Administrativt samarbejde: de retlige/finansielle foranstaltninger tilrettelægges centralt og drøftes mellem repræsentationerne og medlemsstaternes offentlige myndigheder, men iværksættes og kontrolleres fortsat af de anvisningsberettigede tjenester (uddelegering er ikke mulig i forbindelse med de budgetposter, der vedrører PRINCE-programmet).

Informationscentre (Info Points og informationscentre i landdistrikterne):

- Indirekte central forvaltning (for EU-10 og de lande i EU-15, der ønsker det) og indkaldelse af forslag (for de lande i EU-15, der ikke vælger indirekte forvaltning).

Audiovisuelle medier (EuroNews):

- Driftstilskud i 2004 (kræver at Kommissionen vedtager en beslutning herom) og udbud vedrørende tjenesteydelser fra 2005.

6. FINANSIELLE VIRKNINGER

6.1 Samlede finansielle virkninger for budgettets operationelle del (tidligere del B)

6.1.1 Finansieringsstøtte

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

(*) Beløb, der er anført i kursiv, indgår i de bevillinger, der er oplyst under de enkelte budgetposter, og svarer til de budgetvirkninger, der er anført i tabel 6.2.

6.1.2 Teknisk og administrativ bistand, støtteudgifter og it-udgifter

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

6.2. Beregning af omkostningerne pr. foranstaltning

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

(1) De nævnte bevillinger omfatter udelukkende "institutionelle" informationsforanstaltninger, der iværksættes af GD for Presse og Kommunikation. De samarbejdsaftaler, der indgås i tilknytning hertil, kan også benyttes til de PRINCE-bevillinger, som andre generaldirektorater er ansvarlige for.

Til orientering oplyses, at de PRINCE-bevillinger på 2004-budgettet, for hvilke der ventes indgået aftaler som led i den planlagte forvaltningsmetode, beløber sig til:

- PRINCE - Debat om EU's fremtid (25 03 02) : 4,5 mio. EUR

- PRINCE - Informations- og kommunikationsstrategi/Udvidelse (22 04 01): 16,5 mio. EUR

De øvrige budgetposter vedrørende PRINCE omhandler følgende områder (2004-budgettet):

- PRINCE - Information om Den Økonomiske og Monetære Union, herunder euroen (01 02 04): 6 mio. EUR

- PRINCE - Et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed (18 08 01): 3 mio. EUR

- PRINCE - Den Europæiske Unions rolle i verden (16 04 05): 4 mio. EUR.

7. VIRKNINGER FOR PERSONALERESSOURCER OG ADMINISTRATIONSUDGIFTER

7.1. Personalemæssige virkninger

>TABELPOSITION>

Det anslås, at der vil være behov for følgende personaleressourcer i forbindelse med iværksættelsen af de tiltag, der er nævnt i punkt 5.3:

- udformning af aftaler som led i samarbejdet med medlemsstaterne og teknisk bistand i forbindelse med iværksættelsen af disse aftaler (1 A, 1 B)

- etablering og forvaltning af et udvidet netværk af informationscentre (5 A, 4 B og

3 C) [22]

[22] Kommissionens formand og kommissionsmedlemmerne Antonio Vitorino og Michaele Schreyer indgik den 14. april 2004 en aftale om denne anmodning baseret på følgende elementer:

- etablering og forvaltning af nye store informationscentre (7 B,

6 C) [23] ;

[23] Foreløbig anmodning med forbehold af resultatet af evalueringen og af den kommende meddelelse om Kommissionens deltagelse i privatretlige organer.

- styrkelse af foranstaltninger til operationel samordning for alle de aktiviteter, der iværksættes af repræsentationerne (1 A, 1 C).

De anvisningsberettigede tjenester i Kommissionen forpligter sig til at fremsætte de fornødne lovforslag om fastlæggelse af egnede forvaltningsmekanismer med henblik på at iværksætte Kommissionens informations- og kommunikationsstrategi inden for rammerne af de tildelte personale- og budgetmæssige ressourcer.

7.2 Samlede finansielle virkninger af personaleforbruget

Ikke oplyst.

7.3 Andre administrative udgifter som følge af foranstaltningen

>TABELPOSITION>

Beløbene svarer til de samlede udgifter i en tolvmåneders periode.

>TABELPOSITION>

8. RESULTATOPFØLGNING OG EVALUERING

8.1 Resultatopfølgningssystem

I forbindelse med samarbejdet med medlemsstaterne varetages den regelmæssige kontrol med samtlige aktiviteter af Kommissionens operationelle enheder og af repræsentationerne via de organer, der står for koordineringen med de medlemsstater, hvor de er repræsenteret.

Hvad angår informationscentre og netværk og de aktiviteter, der iværksættes af GD for Presse og Kommunikation, er det hensigten at styrke generaldirektoratets system til intern rapportering for at tilvejebringe så mange ressourcer som muligt inden for de nye rammer (udvidelsen, nye aftaler på grundlag af finansforordningen, øget kontrol osv.).

8.2 Hvordan og hvor ofte skal der evalueres?

Der foretages regelmæssige evalueringer fra 2004 efter GD for Presse og Kommunikations egen evalueringsmetode og med baggrund i den igangværende evaluering af aktiviteterne i forbindelse med PRINCE-programmet.

I forbindelse med evalueringerne af informationscentrenes aktiviteter vil der i 2005 blive iværksat en særlig evaluering, som følger generaldirektoratets evalueringsmetode, og som navnlig baseres på centrenes afsluttende aktivitetsrapporter, rapporter fra kontrolbesøg, rapporter/analyser forelagt af Kommissionens repræsentationskontorer mv. Der vil også blive taget hensyn til den tekniske bistand, som informationscentrene får fra Kommissionen (uddannelse, dokumentation, information, audiovisuelle og elektroniske tjenester osv.). Evalueringen foretages af et eksternt organ.

9. FORHOLDSREGLER MOD SVIG

Finansforordningens bestemmelser om budgettets gennemførelse og især om kontrolforanstaltninger vil blive overholdt.

På støtteområdet bestemmes det i de kontrakter, der indgås mellem Kommissionen og tilskudsmodtagerne, at Kommissionen og Revisionsretten kan aflægge kontrolbesøg hos den direkte tilskudsmodtager, og at der i op til fem år efter udbetaling af støttebeløbet kan forlanges dokumentation for udgifter, der er afholdt som led i disse kontrakter.

Tilskudsmodtagerne har desuden pligt til at fremlægge rapporter og regnskaber, som analyseres med hensyn til indholdet og udgifternes støtteberettigelse under hensyntagen til formålet med fællesskabsstøtten.

Der gøres opmærksom på, at der ved den kontrol, der foretages forud for udbetaling af tilskud, lægges vægt på enhver objektiv dokumentation, der fremlægges af tilskudsmodtageren, heriblandt certificerede finansielle dokumenter.