B4-0833/96

Beslutning om Det Europaeiske Raad i Firenze og regeringskonferencen

Europa-Parlamentet,

- der henviser til konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Torino den 29. marts 1996 ((SN 100/96.)),

- der henviser til de foerste moeder i regeringskonferencen, der har fundet sted paa ministerielt niveau og mellem de personlige repraesentanter,

- der henviser til sine beslutninger af 17. maj 1995 ((EFT C 151 af 19.06.95, s. 56.)) om unionstraktatens funktion med henblik paa regeringskonferencen i 1996 - gennemfoerelsen og udviklingen af Unionen og 13. marts 1996 med (i) udtalelse fra Europa-Parlamentet om indkaldelse af regeringskonferencen og (ii) evaluering af Refleksionsgruppens arbejde og praecisering af Europa-Parlamentets politiske prioriteringer i forbindelse med regeringskonferencen ((EFT C 96 af 01.04.1996, s. 77.)),

A. der henviser til, at Det Europaeiske Raad i Torino paa passende maade har fastsat retningslinjer for regeringskonferencen og udvalgt de omraader, der skal prioriteres under konferencens forloeb,

B. der henviser til, at Det Europaeiske Raad i Firenze vil udgoere den foerste fase i denne proces, hvorunder de politiske retningslinjer vil blive fastsat, og at dette topmoede derfor er af saerlig politisk betydning,

C. der henviser til, at den »ikke-samarbejdspolitik«, der gennemfoeres af den britiske regering, viser noedvendigheden af, at regeringskonferencen bestraeber sig paa at udvide proceduren for afstemning med kvalificeret flertal,

1. noterer med tilfredshed, at de retningslinjer for regeringskonferencen, som Det Europaeiske Raad i Torino har fastlagt, paa en korrekt maade daekker alle de vigtige spoergsmaal, der skal forhandles i loebet af regeringskonferencen; bekraefter paa ny sin overbevisning om, at regeringskonferencen boer gennemfoere en omfattende og ambitioes reform, som skal muliggoere en mere demokratisk og effektiv drift af de femten's Europa og forberede Den Europaeiske Union paa den fremtidige udvidelse;

2. er foruroliget over de aabenlyse vanskeligheder, der er forbundet med at indlede reelle forhandlinger, og anser det for vigtigt, at fasen med indledende forhandlinger afvikles hurtigst muligt, saaledes at man kan give regeringskonferencen den politiske drivkraft, der er noedvendig for at undgaa faren for at forhandlingerne gaar i staa eller kun vedroerer revision af mindre vigtige forhold, samt for at bidrage til loesninger og retningslinjer med henblik paa regeringskonferencens slutfase;

3. er af den opfattelse, at borgernes forventninger er koncentreret om alle de emner, som er egnede til at bringe Unionen videre og til at medvirke konstruktivt til at finde passende loesninger paa de vigtigste opgaver i den europaeiske politik: oprettelse af et aegte, europaeisk unionsborgerskab sammen med fremskridt paa omraader inden for indre anliggender og det retlige omraade, som indre sikkerhed og bekaempelse af international kriminalitet, beskaeftigelse og social beskyttelse, gennemskuelighed, demokratisering og effektivisering af institutionerne og Den Europaeiske Unions tilstedevaerelse paa den internationale scene;

4. tager til efterretning, at et kapitel om beskaeftigelse for mange medlemsstater er af stor politisk betydning, men gentager sin overbevisning om, at det er noedvendigt at gaa laengere end til en ren og skaer koordinering mellem medlemsstaterne og at tillaegge Unionen de institutionelle og finansielle midler, der er noedvendige for at ivaerksaette faelles politikker paa dette omraade;

5. konstaterer, at de foerste droeftelser har vist, at der er sket beskedne fremskridt, som naesten udelukkende er begraenset til spoergsmaal vedroerende den indre sikkerhed og bekaempelse af international kriminalitet, isaer med hensyn til narkohandel; understreger noedvendigheden af, at vaesentlige dele af den tredje soejle gennemfoeres paa faellesskabsplan, uden at man samtidig indfoerer nye ad hoc- beslutningsprocedurer; bemaerker, at saerlig gennemfoerelsen af faellesskabsbestemmelser vedroerende asylpolitikken, fastsaettelsen af bestemmelser vedroerende overskridelsen af de eksterne graenser og immigrationspolitikken opnaar stoette fra et meget stort flertal inden for regeringskonferencen; mener derfor, at der hurtigt boer opnaas en aftale vedroerende disse tre punkter;

6. beklager, at de foerste droeftelser om det institutionelle omraade og saerlig om de noedvendige forandringer af ligevaegten paa det institutionelle plan har vaeret praeget af en tendens til status quo og modstand mod aendringer, og understreger, at det ikke vil vaere realistisk muligt at foretage udvidelser, heller ikke de allerede planlagte og programmerede, hvis der ikke sker en styrkelse af faellesskabsordningerne og -procedurerne samt en maerkbar nedbringelse af Unionens demokratiske underskud; beklager saerlig, at udvidelsen af den faelles beslutningsprocedure til alle retsakter og indfoerelsen af afstemning med kvalificeret flertal som generel regel fortsat stoeder mod kraftig modstand, og mener endvidere, at der skal gennemfoeres fuldstaendig aabenhed i Raadet inden for alle lovgivningsomraader, og at borgernes ret til at faa adgang til dokumenterne skal sikres i traktaten;

7. haaber, at Det Europaeiske Raad i Firenze i overensstemmelse med mandatet fra Det Europaeiske Raad i Torino saetter problemerne vedroerende Unionens nye institutionelle opbygning i centrum for regeringskonferencens dagsorden;

8. anmoder om, at en forenkling og konsolidering af traktaterne uden forsinkelse gennemfoeres af en arbejdsgruppe, hvori baade Kommissionen og Parlamentet har saede, med henblik paa mod slutningen af regeringskonferencen at kunne naa frem til én enkelt traktattekst, der baade er klarere affattet og enklere struktureret;

9. oensker, at medlemsstaterne i forbindelse med den faelles forsvars- og udenrigspolitik vil fastlaegge deres prioriteringer med hensyn til interesseomraader for Den Europaeiske Union og ivaerksaette beslutningstagningsprocedurer, der er effektive og giver den noedvendige fleksibilitet til at komme videre; minder om, at ingen medlemsstat boer vaere forpligtet til at deltage i en beslutning, der er vedtaget ved flertalsafstemning, men ogsaa, at ingen medlemsstat boer kunne blokere vedtagelse eller gennemfoerelse af saadanne beslutninger;

10. forventer, at det italienske raadsformandskab, medlemsstaterne og Kommissionen tilskynder til, at man paa Det Europaeiske Raads moede i Firenze goer alt for at forhindre en stagnerende integrationsproces, der er til skade for den europaeiske konstruktion;

11. anmoder om, at de opnaaede faellesskabsresultater og den faelles institutionelle ramme respekteres ved enhver mulighed for fleksibilitet, og at det bekraeftes, at alle medlemsstaternes deltagelse og deres juridiske ligestilling fortsat er Unionens maal; opfordrer medlemsstaterne til at fastlaegge de sektorer, hvori der kan indfoeres en klausul om oeget samarbejde;

12. minder om Europa-Parlamentets holdning, der allerede blev fremsat i dets foernaevnte beslutninger af 17. maj 1995 og 13. marts 1996, vedroerende noedvendigheden af at anmode om samstemmende udtalelse fra Parlamentet inden en aendring af traktaten;

13. anser det for utilladeligt og i modstrid med traktatens aand og bogstav og saerlig dens artikel 5, at Det Forenede Kongerige blokerer Unionens drift;

14. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter.