20061223

P6_TC1-COD(2005)0246

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 12. december 2006 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. .../2007 om EF toldkodeksen (Moderniseret toldkodeks)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 26, 95, 133 og 135,

under henvisning til protokol 2 i tiltrædelsesakten for Spanien og Portugal vedrørende De Kanariske Øer og Ceuta og Melilla, særlig artikel 9, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg [1],

efter proceduren i traktatens artikel 251 [2], og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Fællesskabets grundlag er en toldunion. Af hensyn til de økonomiske operatører og toldmyndighederne i Fællesskabet bør de nuværende toldforskrifter samles i en EF-toldkodeks, i det følgende benævnt "kodeksen". Ud fra idéen om det indre marked bør kodeksen indeholde de generelle regler og procedurer, som kan sikre anvendelsen af told- og andre fælles politikforanstaltninger, der er indført på fællesskabsplan som led i varehandelen mellem Fællesskabet og lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde, under hensyntagen til kravene i disse fælles politikker. Den bør ikke gribe ind i specifikke bestemmelser på andre områder, som kan findes eller kan blive indført som led i blandt andet lovgivning om landbrug, miljø, den fælles handelspolitik, statistikker eller egne indtægter. Toldforskrifterne bør bringes mere på linje med bestemmelserne om opkrævning af importafgifter, uden at der ændres ved anvendelsesområdet for gældende afgiftsbestemmelser.

(2) Som det fremgår af Kommissionens meddelelse Beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser — Bekæmpelse af Svig — Handlingsplan 2004-2005 [3], er det hensigtsmæssigt at tilpasse de retlige rammer til beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser.

(3) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks [4] var baseret på en integration af de toldprocedurer, som blev anvendt særskilt i medlemsstaterne i 1980'erne. Denne forordning er gentagne gange og i væsentlig grad blevet ændret, siden den blev indført, for at håndtere specifikke problemer såsom beskyttelse af god tro eller iagttagelse af sikkerhedskrav. Det er nødvendigt at foretage yderligere ændringer af kodeksen som følge af de omfattende lovændringer, der er sket i de seneste år både på fællesskabsplan og på internationalt plan, heriblandt udløbet af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og ikrafttrædelsen af tiltrædelsesakten den 1. maj 2004 samt ændringen til den internationale konvention om forenkling og harmonisering af regler om toldbehandling, i det følgende benævnt "Kyoto-konventionen", som Rådet ved sin afgørelse 2003/231/EF [5] godkendte Fællesskabets tiltrædelse af. Det er på tide at strømline toldprocedurerne og tage med i betragtning, at elektroniske angivelser og procedurer nu er reglen og papirbaserede angivelser og procedurer undtagelsen. På grund af alt dette er det ikke længere tilstrækkeligt at ændre den nuværende kodeks; det er nødvendigt med en fuldstændig revision.

(4) For at gøre det lettere at drive lovlig handel og bekæmpe svig er det nødvendigt med enkle, hurtige standardiserede toldprocedurer og -processer. Det er derfor hensigtsmæssigt, som det også er anført i Kommissionens meddelelse om enkle og papirløse rammer for told og handel [6], at forenkle toldforskrifterne ved at tillade brug af moderne værktøjer og teknologi, at sikre en endnu mere ensartet anvendelse af toldforskrifterne og dermed sørge for det rette grundlag for effektive og enkle procedurer til toldbehandling. Toldprocedurerne bør smeltes sammen eller rettes ind og antallet af procedurer reduceres til, hvad der er økonomisk forsvarligt, med henblik på at øge erhvervslivets konkurrenceevne.

(5) Med færdiggørelsen af det indre marked, færre barrierer for international handel og investering og større behov for at sørge for sikkerhed og sikring ved Fællesskabets ydre grænser er toldvæsenets rolle blevet ændret, og det er nu en central del af globaliseringen og overvåger og styrer international handel, hvorved det bliver en katalysator for landes og virksomheders konkurrenceevne. Toldforskrifterne bør derfor afspejle den nye økonomiske virkelighed og toldvæsenets nye rolle og opgaver.

(6) Brugen af informations- og kommunikationsteknologi, i det følgende benævnt "IT", er af afgørende betydning, hvis der skal sikres handelslettelser og samtidig være en effektiv toldkontrol, således at der bliver færre omkostninger for erhvervslivet og færre risici for samfundet. Det er derfor nødvendigt at indføre det retsprincip, at alle told- og handelstransaktioner bliver behandlet elektronisk, og at IT-systemer til toldekspeditioner tilbyder de samme faciliteter for økonomiske operatører i alle medlemsstater.

(7) Denne brug af informations- og kommunikationsteknologi skal ledsages af en harmonisering af toldkontrollen, der skal være effektiv i hele EU-området og ikke må medføre konkurrencebegrænsende adfærd ved de forskellige ind- og/eller udpassagesteder på Fællesskabets område.

(8) For at gøre det lettere at drive virksomhed samtidig med, at der foregår en passende kontrol af varer, der føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde er det hensigtsmæssigt, at de oplysninger, som indleveres af økonomiske operatører, deles mellem toldmyndighederne og med andre instanser, som er involveret i denne kontrol, herunder politi, grænsevagter og veterinær- og miljømyndigheder, under hensyntagen til bestemmelserne om beskyttelse af relevante data, således at de økonomiske operatører kun behøver at give oplysninger én gang ("single window"), og at varerne kontrolleres af disse myndigheder på samme tidspunkt og på samme sted ("one-stop-shop").

(9) For at gøre det lettere at drive visse virksomheder bør de økonomiske operatører fortsat have ret til at lade sig repræsentere over for toldmyndighederne. Det bør dog ikke længere være muligt at begrænse denne repræsentationsret gennem en medlemsstats lovgivning. Toldrepræsentanten bør desuden have mulighed for at blive indrømmet status som autoriseret økonomisk operatør.

(10) Samarbejdsvillige og pålidelige økonomiske operatører bør som "autoriserede økonomiske operatører" kunne få størst mulig fordel af den udbredte anvendelse af forenkling og nyde godt af mindre toldkontrol, dog under hensyntagen til sikkerheds- og sikringsaspekter. De kan således få status som enten autoriseret økonomisk operatør med tilladelse til at udnytte "forenklede toldbestemmelser" eller autoriseret økonomisk operatør med tilladelse til at udnytte "sikkerheds- og sikringsrelaterede lettelser". De kan indrømmes enten den ene eller den anden status eller begge samtidigt.

(11) Alle afgørelser, som officielt træffes af toldmyndighederne i tilknytning til toldforskrifterne, og som har retsvirkning for en eller flere personer, herunder bindende oplysninger, som meddeles af disse myndigheder, bør være omfattet af de samme regler. Alle afgørelser af den art bør være gyldige i hele Fællesskabet og bør kunne annulleres, ændres, medmindre andet er bestemt, eller tilbagekaldes, hvis de ikke er i overensstemmelse med toldforskrifterne eller fortolkningen heraf.

(12) Ifølge chartret om grundlæggende rettigheder skal alle have ret til at klage over enhver afgørelse, der træffes af toldmyndighederne, og alle skal have ret til at blive hørt, inden der træffes en afgørelse, som måtte berøre vedkommende negativt. En sådan bestemmelse i kodeksen bør også gælde i tilfælde af efterfølgende opkrævning og for afgørelser om krav om godtgørelse eller fritagelse.

(13) Hvis toldprocedurerne skal strømlines inden for et elektronisk miljø, kræver det en ansvarsfordeling mellem toldmyndighederne i de forskellige medlemsstater. Det er nødvendigt, hvis de sanktioner, der anvendes, skal være effektive, have en afskrækkende virkning og stå i et rimeligt forhold til lovovertrædelsen i hele det indre marked for at modvirke alvorlige overtrædelser af toldreglerne og dermed begrænse risikoen for svig, trusler mod sikkerhed og sikring og for at sikre Fællesskabets finansielle interesser. Det kan kun ske gennem en fælles fællesskabsramme, som giver kompetence til at pålægge sanktioner og afgrænse disse sanktioner med fuld respekt for chartret om grundlæggende rettigheder.

(14) For at sikre, at der er en balance mellem på den ene side toldmyndighedernes behov for at kunne sikre en korrekt anvendelse af toldforskrifterne og på den anden side de økonomiske operatørers ret til at få en fair behandling, bør toldmyndighederne have udstrakte kontrolbeføjelser og de økonomiske operatører klageret.

(15) For at der opstår så få risici som muligt for Fællesskabet, dets borgere og dets handelspartnere, bør en harmoniseret anvendelse af toldkontrollen i medlemsstaterne baseres på en fælles ramme for risikostyring og et elektronisk system til gennemførelse heraf. At der fastlægges en fælles ramme for risikostyring for alle medlemsstater, forhindrer ikke medlemsstaterne i at kontrollere varer ved stikprøvekontrol.

(16) Det er nødvendigt at fastlægge, hvilke faktorer der skal ligge til grund for import- eller eksportafgifter og andre foranstaltninger for så vidt angår varehandel. Det er også hensigtsmæssigt, at der bliver fastlagt klare bestemmelser for udstedelse af oprindelsesbeviser i Fællesskabet, hvis det er nødvendigt af hensyn til handel.

(17) For så vidt angår reglerne om præferenceoprindelse er det hensigtsmæssigt at give Kommissionen beføjelse til at vedtage disse regler i de tilfælde, hvor varer er omfattet af præferenceforanstaltninger gældende for handel mellem Fællesskabets toldområde og Ceuta og Melilla, for at fremskynde beslutningstagningen inden for Fællesskabet.

(18) Alle tilfælde af toldskyld, der opstår ved indførsel, bortset fra når det sker efter indgivelse af en toldangivelse om overgang til fri omsætning eller midlertidig indførsel med delvis fritagelse, bør samles i en gruppe for at undgå vanskeligheder med at fastslå, hvilket retsgrundlag toldskyldens opståen hviler på. Det samme bør gælde, når der opstår toldskyld ved udførsel.

(19) Eftersom toldmyndighedernes nye rolle indebærer ansvarsdeling og samarbejde mellem indlandske toldsteder og grænsetoldsteder, vil toldskylden i de fleste tilfælde være opstået det sted, hvor debitor er etableret, da det er det for dette sted kompetente toldsted, der bedst kan føre tilsyn med den pågældende persons aktiviteter.

(20) Endvidere er det, ligesom det fremgår af Kyoto-konventionen, hensigtsmæssigt kun at have et mindre antal tilfælde, hvor der kræves et administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne til at fastslå det sted, hvor toldskylden opstod, og til at opkræve afgifterne.

(21) Reglerne for særlige procedurer bør give mulighed for, at der kan benyttes en samlet sikkerhedsstillelse for alle kategorier af særlige procedurer, og at denne sikkerhedsstillelse kan være samlet og dække en række transaktioner.

(22) For at sikre en bedre beskyttelse af Fællesskabets og medlemsstaternes finansielle interesser bør en sikkerhedsstillelse også dække ikke-angivne eller ukorrekt angivne varer i en forsendelse eller i en angivelse, som den er stillet som sikkerhed for. Af samme årsag bør kautionistens tilsagn også dække afgiftsbeløb, som forfalder til betaling efter efterfølgende kontrol.

(23) For at sikre Fællesskabets og medlemsstaternes finansielle interesser og dæmme op for svigagtig praksis er det tilrådeligt med ordninger, der indebærer graduerede foranstaltninger for så vidt angår anvendelse af en samlet sikkerhedsstillelse. Hvis der er øget risiko for svig, bør det være muligt midlertidigt at forbyde anvendelse af samlet sikkerhedsstillelse under hensyntagen til de økonomiske operatørers særlige situation.

(24) Det er rimeligt, at der tages hensyn til god tro i de tilfælde, hvor der opstår toldskyld som følge af manglende overholdelse af toldforskrifterne, og at forsømmelighed får så lille en virkning som muligt for debitor.

(25) Det er nødvendigt at fastlægge et princip om, hvordan varers status som fællesskabsvarer fastsættes, og under hvilke omstændigheder denne status kan fortabes, og at have et grundlag for at fastslå, hvornår denne status forbliver uændret for varer, der midlertidigt forlader Fællesskabets toldområde.

(26) Når en økonomisk operatør på forhånd har givet de nødvendige oplysninger til risikobaseret kontrol af varerne, er det hensigtsmæssigt at sørge for, at varerne som hovedregel frigives hurtigt. Afgiftskontrol og handelspolitisk kontrol bør primært foretages af det toldsted, der er ansvarligt for det sted, hvor den økonomiske operatørs virksomhedslokaler er beliggende.

(27) Reglerne for toldangivelse bør moderniseres og strømlines, og det bør især kræves, at toldangivelserne normalt skal foregå elektronisk, og at der kun kan være en type forenklet angivelse.

(28) Eftersom Kyoto-konventionen anbefaler, at toldangivelser indgives, registreres og undersøges inden varernes ankomst, og at det sted, hvor angivelsen indgives, og det sted, hvor varerne befinder sig rent fysisk, holdes ude fra hinanden, er det hensigtsmæssigt at sørge for en centraliseret toldbehandling på det sted, hvor den økonomiske operatør er etableret. Ved en centraliseret toldbehandling bør der også være mulighed for brug af forenklede angivelser, udsættelse af datoen for aflevering af en fuldstændig angivelse og hertil hørende dokumenter, periodisk angivelse og udsættelse af betaling.

(29) For at bidrage til at sikre neutrale vilkår for konkurrence i hele Fællesskabet er det hensigtsmæssigt at der på fællesskabsplan fastlægges regler for, at varer tilintetgøres eller på anden måde overtages af toldmyndighederne, hvilket tidligere har krævet national lovgivning.

(30) Det er hensigtsmæssigt at indføre fælles, enkle regler for de særlige procedurer (forsendelse, oplagring, særlig anvendelse og forædling) suppleret med et lille sæt af regler for hver kategori af de særlige procedurer for at gøre det let for operatøren at vælge den rette procedure, at undgå fejl og at mindske antallet af efteropkrævninger og godtgørelser.

(31) Det bør gøres lettere at give bevillinger til flere særlige procedurer med en samlet sikkerhedsstillelse og et enkelt overvågningstoldsted, og der bør være enkle regler om opståen af toldskyld i disse tilfælde. Grundprincippet bør være, at varer, der er henført under en særlig procedure, eller produkter, der er fremstillet af sådanne varer, værdiansættes på tidspunktet for toldskyldens opståen. Men det bør også være muligt, når det er økonomisk berettiget, at varerne værdiansættes på det tidspunkt, hvor de henføres under en særlig procedure. De samme principper bør gælde for sædvanlige behandlinger.

(32) I lyset af de øgede sikkerhedsrelaterede foranstaltninger, der blev indført i kodeksen ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 648/2005 af 13. april 2005 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeksforordning [7], bør anbringelse af varer i frizoner blive en toldprocedure, og varerne bør gøres til genstand for toldkontrol ved indførslen og med hensyn til regnskaber.

(33) For varer, der henføres til en særlig anvendelse, bør der fastlægges en grundlæggende retlig ramme for suspension af punktafgifter som omhandlet i Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed [8], moms ved indførsel som omhandlet i artikel 7, stk. 3, og artikel 10, stk. 3, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag [9], og handelspolitiske foranstaltninger.

(34) Eftersom det ikke længere er nødvendigt med en intention om genudførsel, bør aktiv forædling under suspensionsordningen sammensmeltes med forarbejdning under toldkontrol, og aktiv forædling under tilbagebetalingsordningen bør udgå. Denne ene procedure for aktiv forædling bør også dække tilintetgørelse, undtagen hvis tilintetgørelsen foretages af eller under tilsyn af toldvæsenet.

(35) Sikkerhedsrelaterede foranstaltninger i tilknytning til fællesskabsvarer, der føres ud af Fællesskabets toldområde, bør ligeledes anvendes ved genudførsel af ikke-fællesskabsvarer. De samme grundregler bør gælde for alle typer af varer, med mulighed for undtagelser, hvor det er nødvendigt, også for varer, der blot sendes i transit gennem Fællesskabets toldområde.

(36) For at kunne sikre en effektiv beslutningstagning og ensartethed er det hensigtsmæssigt at strømline de mekanismer, der bruges til vedtagelse af gennemførelsesforanstaltninger, forklarende bemærkninger, retningslinjer og afgørelser, som træffes af toldmyndighederne samt til forberedelse af en fælles holdning i udvalg, arbejdsgrupper og paneler, der er indført ved eller under internationale aftaler, der omhandler toldforskrifter. Forvaltningsproceduren passer bedst til vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser, og høringsproceduren bedst til vedtagelse af retningslinjer og forklarende bemærkninger.

(37) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages efter Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [10].

(38) Det er hensigtsmæssigt at give beføjelse til vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser, især når Fællesskabet accepterer tilsagn og forpligtelser i forbindelse med internationale aftaler, som kræver tilpasning af bestemmelser i kodeksen.

(39) For at forenkle og rationalisere toldforskrifterne er der en række bestemmelser, som for øjeblikket indgår i autonome EF-retsakter, der af klarhedshensyn er blevet indarbejdet i kodeksen. Følgende forordninger bør derfor ophæves sammen med forordning (EØF) nr. 2913/92:

- Rådets forordning (EØF) nr. 3925/91 af 19. december 1991 om afskaffelse af kontrol og formaliteter gældende for håndbagage og indchecket bagage tilhørende personer, der foretager en flyvning inden for Fællesskabet, samt for bagage tilhørende personer, der foretager en overfart ad søvejen inden for Fællesskabet [11]

- Rådets forordning (EF) nr. 82/2001 af 5. december 2000 om definition af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og om ordninger for administrativt samarbejde i samhandelen mellem Fællesskabets toldområde og Ceuta og Melilla [12]

- Rådets forordning (EF) nr. 1207/2001 af 11. juni 2001 om fremgangsmåder til forenkling af udstedelse af EUR.1-varecertifikatet, udfærdigelse af fakturaerklæringer og EUR.2-dokumenter samt udstedelsen af visse godkendte eksporttilladelser i henhold til bestemmelserne om præferencehandelsordningerne mellem Det Europæiske Fællesskab og visse lande [13].

(40) I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet er det, hvis toldunionen skal fungere effektivt som en central søjle på det interne marked, nødvendigt og hensigtsmæssigt at fastlægge regler og procedurer, der gælder for varer, som føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde. Denne forordning går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå de tilstræbte mål, jf. traktatens artikel 5, afsnit 3 —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

KAPITEL 1

TOLDFORSKRIFTERNES ANVENDELSESOMRÅDE, TOLDVÆSENETS OPGAVE SAMT DEFINITIONER

Artikel 1

Emne og anvendelsesområde

Ved denne forordning indføres en EF-toldkodeks, i det følgende benævnt "kodeksen", som fastlægger de almindelige regler og procedurer, der gælder for varer, der føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde.

Kodeksen finder ensartet anvendelse i hele Fællesskabets toldområde, medmindre andet gælder ifølge lovgivning på andre områder vedrørende handel af den art.

Artikel 2

Toldmyndighedernes opgave

Toldmyndighederne er ansvarlige for at overvåge Fællesskabets internationale handel, og derved bidrager de til åben handel, til gennemførelse af de eksterne aspekter ved intern handel, den fælles handelspolitik og de øvrige fælles fællesskabspolitikker med relevans for handel, samt til generel sikkerhed i forsyningskæden. Disse opgaver omfatter følgende:

a) at beskytte Fællesskabets og dets medlemsstaters finansielle interesser

b) at beskytte Fællesskabet mod unfair og ulovlig handel og samtidig støtte lovlig erhvervsaktivitet

c) at sørge for sikkerhed og sikring for borgere og miljø, i givet fald i nært samarbejde med andre myndigheder

d) at opretholde en passende balance mellem toldkontrol og lettelse af den lovlige handel.

Artikel 3

Toldområde

1. Fællesskabets toldområde omfatter følgende områder, også deres søterritorium, indre farvande og luftrum:

- Kongeriget Belgiens område

- Den Tjekkiske Republiks område

- Kongeriget Danmarks område, med undtagelse af Færøerne og Grønland

- Forbundsrepublikken Tysklands område, med undtagelse af øen Helgoland og Büsingen-området (traktat af 23. november 1964 mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Schweiz)

- Republikken Estlands område

- Den Hellenske Republiks område

- Kongeriget Spaniens område, med undtagelse af Ceuta og Melilla

- Den Franske Republiks område, med undtagelse af Ny Kaledonien, Mayotte, Saint Pierre og Miquelon, Wallis- og Futuna-øerne og Fransk Polynesien

- Irlands område

- Den Italienske Republiks område, med undtagelse af Livigno og Campione d'Italia samt den til det italienske område hørende del af Luganosøen mellem bredden og den politiske grænse for den mellem Ponte Tresa og Porto Ceresio beliggende zone

- Republikken Cyperns område, i henhold til bestemmelserne i tiltrædelsesakten

- Republikken Letlands område

- Republikken Litauens område

- Storhertugdømmet Luxembourgs område

- Republikken Ungarns område

- Republikken Maltas område

- Kongeriget Nederlandenes område i Europa

- Republikken Østrigs område

- Republikken Polens område

- Den Portugisiske Republiks område

- Republikken Sloveniens område

- Den Slovakiske Republiks område

- Republikken Finlands område

- Kongeriget Sveriges område

- Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands område samt Kanaløerne og øen Man.

2. De nedenfor anførte områder, herunder deres søterritorium, indre farvande og luftrum, der er beliggende uden for medlemsstaternes områder, anses i overensstemmelse med de konventioner og traktater, der gælder for dem, som hørende til Fællesskabets toldområde:

a) FRANKRIG

Monacos område, således som det er fastlagt i den toldkonvention, der blev undertegnet i Paris den 18. maj 1963 (Journal Officiel de la République Francaise af 27. september 1963, s. 8679).

b) CYPERN

Det Forenede Kongeriges baseområder Akrotiri og Dhekelia, således som de er fastlagt i traktaten om oprettelse af Republikken Cypern, der blev undertegnet i Nicosia den 16. august 1960 (United Kingdom Treaty Series No 4 (1961) Cmnd. 1252).

3. Nogle af bestemmelserne i toldlovgivningen kan finde anvendelse uden for Fællesskabets toldområde, enten på grundlag af særlig lovgivning eller som følge af internationale aftaler.

Artikel 4

Definitioner

I denne kodeks forstås ved:

1) toldmyndigheder: medlemsstaternes toldadministrationer, der er ansvarlige for at håndhæve toldforskrifterne, og alle andre myndigheder, der i henhold til national lov har beføjelse til at håndhæve visse toldforskrifter

2) toldforskrifter: et sæt af forskrifter, der består af følgende:

a) kodeksen og de bestemmelser, der vedtages på fællesskabsplan og i givet fald på nationalt plan for at gennemføre den

b) den fælles toldtarif

c) internationale aftaler, der indeholder toldbestemmelser, for så vidt som de gælder i Fællesskabet

3) person: en fysisk person, en juridisk person og enhver sammenslutning af personer, som ikke er en juridisk person, men som i henhold til fællesskabslov eller national lov anerkendes at have rets- og handleevne

4) økonomisk operatør: en person, der som led i sit erhverv er involveret i virksomhed, der er omfattet af toldlovgivningen

5) toldrepræsentant: en person etableret på Unionens område, der leverer toldtjenester til tredjemand

6) risiko: sandsynligheden for at en hændelse kan opstå i forbindelse med indpassage, udpassage, transit, overførsel og særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og lande eller områder uden for dette område, og for at der er varer til stede, der ikke har fællesskabsstatus, hvilket kan resultere i følgende:

a) det forhindrer en korrekt anvendelse af fællesskabsforanstaltninger eller nationale foranstaltninger

b) det bringer Fællesskabets og dets medlemsstaters finansielle interesser i fare

c) det udgør en trussel mod Fællesskabets og dets borgeres sikkerhed og sikring, mod folke-, dyre- eller plantesundheden, mod miljøet eller mod forbrugerne

7) toldkontrol: specifikke handlinger, der foretages af toldmyndighederne i medfør af artikel 27-30

8) summarisk angivelse: en angivelse, der skal foretages, inden en vare føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde

9) toldangivelse: den handling, ved hvilken en person i behørig form og efter de foreskrevne regler tilkendegiver at ville henføre en vare under en bestemt toldprocedure med i givet fald en angivelse af, hvilken særlig ordning der skal anvendes

10) klarerer: en person, der foretager en summarisk angivelse eller en toldangivelse i eget navn, eller i hvis navn der foretages en toldangivelse

11) toldprocedure: enhver af følgende procedurer, som varer kan henføres under i overensstemmelse med denne kodeks:

a) overgang til fri omsætning

b) særlige procedurer

c) udførsel

12) importafgifter: told som fastsat i den fælles toldtarif, der skal betales ved indførsel af varer

13) eksportafgifter: told som fastsat i den fælles toldtarif, der skal betales ved udførsel af varer

14) ikke-fællesskabsvarer: andre varer end de under nr. 20) omhandlede, eller varer, som har mistet deres status som fællesskabsvarer

15) risikoforvaltning: den systematiske identifikation af risici og gennemførelse af alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at begrænse risiciene

16) frigivelse af en vare: den handling, hvorved toldmyndighederne giver tilladelse til, at der disponeres over en vare til de formål, der er angivet for den toldprocedure, som varen er henført under

17) toldtilsyn: enhver handling, der generelt udføres af toldmyndighederne for at sikre overholdelse af toldforskrifterne og, i givet fald, af de øvrige bestemmelser, der gælder for varer undergivet toldtilsyn

18) tilbagebetaling: godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter for varer, som overgår til fri omsætning, hvis disse varer udføres fra Fællesskabets toldområde i uforandret stand eller i form af forædlingsprodukter

19) forædlingsprodukter: varer, der er henført under en forædlingsprocedure, og som har været genstand for forædlingsprocesser

20) person etableret i Fællesskabets toldområde:

a) for så vidt angår en fysisk person: enhver person, som har sit sædvanlige opholdssted på Fællesskabets toldområde

b) for så vidt angår en juridisk person eller en sammenslutning af personer: enhver person, som har sit hjemsted, sit hovedsæde eller et fast driftssted på Fællesskabets toldområde

21) toldmæssig status: en vares status som fællesskabsvare eller som ikke-fællesskabsvare

22) fællesskabsvarer: varer som falder ind under en af følgende kategorier:

a) varer, som fuldt ud er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde, uden at der i dem indgår varer, som er indført fra lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde

b) varer, som er indført fra lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde, og som er bragt i fri omsætning

c) varer, som er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde enten udelukkende af de i litra b) omhandlede varer eller af de i litra a) og b) omhandlede varer

23) frembydelse for toldvæsenet: underretning af toldmyndighederne om en vares ankomst på toldstedet eller ethvert andet sted, som toldmyndighederne har anvist eller godkendt, og om, at denne vare er tilgængelig for toldkontrol

24) indehændehaveren af en vare: den person, som ejer varen, eller som har en tilsvarende ret til at disponere over den, eller som har fysisk kontrol med den

25) brugeren af en procedure: den person, som foretager angivelsen, eller på hvis vegne toldangivelsen foretages, eller den person, som nævnte persons rettigheder og pligter vedrørende en toldprocedure er overført til

26) handelspolitiske foranstaltninger: ikke-toldmæssige foranstaltninger, der som led i den fælles handelspolitik er fastlagt i form af fællesskabsbestemmelser, som gælder ved indførsel og udførsel af varer

27) forædlingsprocesser: en af følgende processer:

a) bearbejdning af varer, herunder montage og samling samt tilpasning til andre varer

b) forarbejdning af varer

c) tilintetgørelse af varer

d) reparation af varer, herunder istandsættelse og justering

e) anvendelse af varer, som ikke indgår i forædlingsprodukterne, men som muliggør eller letter fremstillingen af disse produkter, selv om de ved deres anvendelse forbruges helt eller delvis (hjælpestoffer)

28) udbyttesats: den mængde eller den procentdel af forædlingsprodukter, der opnås ved forædling af en bestemt mængde varer, der er henført under en forædlingsprocedure.

KAPITEL 2

PERSONERS RETTIGHEDER OG PLIGTER I HENHOLD TIL TOLDFORSKRIFTERNE

Afdeling 1

Oplysninger

Artikel 5

Udveksling af data, databeskyttelse

1. Al påkrævet udveksling af data, ledsagedokumenter, afgørelser og meddelelser mellem toldmyndigheder og mellem økonomiske operatører og toldmyndigheder sker ved hjælp af edb.

Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 3, vedtage foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne retsakt ved at supplere den med bestemmelser om undtagelser til første afsnit.

2. Medmindre der udtrykkeligt er fastsat andet, vedtager Kommissionen efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser om følgende:

a) regler, der definerer og gælder for de meddelelser, der skal udveksles mellem toldsteder, når det er påkrævet ved anvendelse af toldforskrifterne

b) et fælles datasæt og format for de datameddelelser, der skal udveksles i medfør af toldforskrifterne.

De data, der henvises til i første afsnit, litra b), skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for risikoanalysen og en korrekt anvendelse af toldkontrollen, i givet fald under anvendelse af internationale standarder og international handelspraksis.

De systemer, der er nødvendige for elektronisk udveksling af data mellem toldsteder i henhold til stk. 1, skal være indført senest den 30. juni 2009.

Artikel 6

Databeskyttelse

1. Enhver oplysning, som toldmyndighederne får under udøvelsen af deres opgaver, og som er af fortrolig art, eller som meddeles fortroligt, er omfattet af tavshedspligt. Medmindre det er med henblik på toldkontrol som fastsat i artikel 28, stk. 2, må denne oplysning ikke videregives af toldmyndighederne uden udtrykkelig tilladelse fra den person eller den myndighed, der har givet oplysningen.

En sådan oplysning kan dog videregives uden tilladelse, hvis de kompetente myndigheder er forpligtet eller bemyndiget hertil ifølge gældende bestemmelser, herunder navnlig bestemmelser vedrørende databeskyttelse, eller i forbindelse med en retssag.

2. Meddelelse af fortrolige data til toldadministrationerne og andre instanser i lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde er kun tilladt inden for rammerne af en international aftale, som har et tilsvarende niveau for databeskyttelse.

Videregivelse eller meddelelse af oplysninger skal finde sted i fuld overensstemmelse med gældende bestemmelser om databeskyttelse.

Artikel 7

Udveksling af andre oplysninger mellem toldmyndigheder og økonomiske operatører

1. Toldmyndigheder og økonomiske operatører kan udveksle alle oplysninger, som ikke er udtrykkeligt påkrævet ifølge toldforskrifterne, med henblik på gensidigt samarbejde for at identificere og modvirke risici. Denne udveksling kan finde sted ifølge en skriftlig aftale og kan indebære, at toldmyndighederne får adgang til de økonomiske operatørers computersystemer.

2. Enhver oplysning, der gives af den ene part til den anden under det samarbejde, der henvises til i stk. 1, er fortrolig, medmindre begge parter aftaler andet.

Artikel 8

Oplysninger fra toldmyndighederne

1. Enhver person kan anmode toldmyndighederne om oplysninger vedrørende anvendelse af toldforskrifterne. En sådan anmodning kan afvises, hvis den ikke vedrører en import- eller eksporttransaktion, der overvejes konkret.

2. Toldmyndighederne sørger for en regelmæssig dialog med de økonomiske operatører og andre myndigheder, der er involveret i international varehandel. De sørger for større åbenhed ved at gøre lovgivning, administrative regler og ansøgningsblanketter vedrørende international varehandel gratis tilgængelige for de økonomiske operatører, hvor det er praktisk muligt gennem internettet.

Artikel 9

Oplysninger til toldmyndighederne

1. Enhver person, som er direkte eller indirekte involveret i opfyldelsen af toldformaliteter, skal på toldmyndighedernes forlangende stille alle nødvendige dokumenter og oplysninger til rådighed for dem inden for en nærmere angivet tidsfrist, uanset hvilket medium der anvendes, og yde al nødvendig bistand.

2. Med forbehold af eventuel anvendelse af sanktioner, bliver den pågældende person ved indgivelse af en summarisk angivelse eller en toldangivelse, herunder en forenklet angivelse, eller en meddelelse, eller ved fremsættelse af en anmodning om bevilling eller enhver anden afgørelse ansvarlig for følgende:

a) rigtigheden af oplysningerne i angivelsen, meddelelsen eller anmodningen eller i enhver anden relevant form

b) ægtheden af alle dokumenter, der indgives eller gøres tilgængelige

c) i givet fald overholdelse af alle forpligtelser, der gælder i forbindelse med henførsel af varerne under den pågældende procedure eller udførelsen af de tilladte transaktioner.

Første afsnit gælder også alle oplysninger, som toldmyndighederne kræver.

Hvis det er en repræsentant for den pågældende person, der indgiver angivelsen eller meddelelsen, forelægger anmodningen eller giver de krævede oplysninger, er repræsentanten også bundet af de forpligtelser, der er anført i første afsnit.

Artikel 10

Fælles datasystem

Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen om at udvikle, vedligeholde og benytte et elektronisk system til fælles registrering og vedligeholdelse af optegnelser over følgende:

a) alle personer, der er direkte eller indirekte involveret i opfyldelse af toldformaliteter

b) enhver tilladelse vedrørende en toldprocedure elle autoriserede økonomiske operatørers status.

Dataene skal være tilgængelige for medlemsstaternes toldadministrationer under deres arbejde og, efter de regler, der henvises til i tredje afsnit, for økonomiske operatører.

Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 3, foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne retsakt ved at supplere den med bestemmelser om, hvilken form og hvilket indhold der skal være standard for de data, der skal registreres, og hvilke regler der skal gælde for adgangen til disse data.

Afdeling 2

Toldrepræsentation

Artikel 11

Toldrepræsentant

1. En person kan udpege en repræsentant til at varetage forbindelsen med toldmyndighederne med henblik på at foretage de handlinger og opfylde de formaliteter, der er fastsat i toldforskrifterne, i det følgende benævnt en "toldrepræsentant".

Denne toldrepræsentation kan enten være direkte, når toldrepræsentanten handler i en anden persons navn og på en anden persons vegne, eller indirekte, når toldrepræsentanten handler i eget navn, men på en anden persons vegne.

2. En toldrepræsentant skal være etableret i Fællesskabets toldområde.

Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 3, vedtage foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne retsakt ved at supplere den med bestemmelser om undtagelser til første afsnit i dette stykke.

3. Status som toldrepræsentant er underlagt følgende krav:

- den er tilgængelig for enhver, der ansøger om denne status

- den forvaltes af et regeringsorgan i den pågældende medlemsstat

- den anerkendes i alle medlemsstater, når den er blevet registreret i ansøgningsmedlemsstaten

- den forudsætter praktisk kompetence eller professionelle kvalifikationer, som har direkte tilknytning til den pågældende aktivitet.

Der er ingen begrænsning for antallet af toldrepræsentanter i Fællesskabet.

En person med status som toldrepræsentant og status som autoriseret økonomisk operatør kan nyde godt af alle forenklinger.

4. Med forbehold af stk. 3 har enhver ret til at ordne sine forretningsanliggender direkte med toldmyndighederne uden at skulle lade sig repræsentere af en toldrepræsentant.

Artikel 12

Fuldmagt

1. Når en toldrepræsentant har at gøre med toldmyndighederne, skal han erklære at handle på den persons vegne, der repræsenteres, og angive, hvorvidt det drejer sig om direkte eller indirekte toldrepræsentation.

Den person, der ikke erklærer, at han handler i en anden persons navn eller på en anden persons vegne, eller som erklærer, at han handler i en anden persons navn eller på en anden persons vegne, uden at være i besiddelse af en fuldmagt, anses for at handle i eget navn og på egne vegne.

2. Toldmyndighederne kan afkræve enhver person, der erklærer, at han handler i en anden persons navn eller på en anden persons vegne, dokumentation for hans fuldmagt til at handle som en toldrepræsentant, undtagen hvis personen tilhører en personkategori, der har ret til at handle på en anden persons vegne.

Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, vedtage bestemmelser, som fastlægger, hvilke personkategorier der er omfattet af stk. 2, første afsnit.

Artikel 13

Toldrepræsentation og status som autoriseret økonomisk operatør

1. Hvis en person regelmæssigt handler som toldrepræsentant på et forretningsmæssigt grundlag, kan han indrømmes status som "autoriseret økonomisk operatør" i overensstemmelse med artikel 14.

2. En toldrepræsentant kan handle som fiskal repræsentant i overensstemmelse med gældende bestemmelser om merværdiafgift, i det følgende benævnt "moms", og om punktafgifter.

Afdeling 3

Autoriseret økonomisk operatør

Artikel 14

Ansøgning og autorisation

1. En person, som er etableret i Fællesskabets toldområde, og som opfylder betingelserne i artikel 15 og 16, kan ansøge om status som autoriseret økonomisk operatør.

Toldmyndighederne indrømmer, om nødvendigt efter samråd med andre kompetente myndigheder, denne status, som med regelmæssige mellemrum vil blive taget op til undersøgelse.

2. Status som autoriseret økonomisk operatør indrømmes på grundlag af to former for autorisationer: status som autoriseret økonomisk operatør med tilladelse til at udnytte "forenklede toldbestemmelser" og status som autoriseret økonomisk operatør med tilladelse til at udnytte "sikkerheds- og sikringsrelaterede lettelser".

I forbindelse med førstnævnte autorisation drager operatøren fordel af visse forenklinger i overensstemmelse med denne kodeks eller gennemførelsesbestemmelserne hertil. I forbindelse med sidstnævnte autorisation drager operatøren fordel af visse sikkerheds- og sikringsrelaterede lettelser.

Disse to autorisationer kan indrømmes samtidigt.

3. Status som autoriseret økonomisk operatør anerkendes under iagttagelse af artikel 15 og 16 af toldmyndighederne i alle medlemsstater, uden at dette berører toldkontrol.

4. Toldmyndighederne godkender på grundlag af anerkendelsen af status som autoriseret økonomisk operatør og forudsat at kravene vedrørende de konkrete forenklinger, som Fællesskabets toldforskrifter giver mulighed for, er opfyldt, at operatøren kan nyde godt af denne forenkling.

5. Status som autoriseret økonomisk operatør kan suspenderes eller inddrages i overensstemmelse med de betingelser, der fastsættes i henhold til artikel 16, litra h).

6. Den autoriserede økonomiske operatør skal underrette toldmyndighederne om alle forhold, der indtræder efter, at denne status blev indrømmet, og som kan have betydning for dens opretholdelse eller indhold.

Artikel 15

Indrømmelse af status

Kriterierne for indrømmelse af status som autoriseret økonomisk operatør skal mindst omfatte følgende:

a) tidligere tilfredsstillende opfyldelse af told- og skattekravene

b) et tilfredsstillende system til forvaltning af bogholderi og om nødvendigt transportdokumenter, som gør det muligt at gennemføre passende toldkontrol

c) om nødvendigt bevis for økonomisk solvens

d) i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 14, stk. 2, hvis en autoriseret økonomisk operatør ønsker at benytte forenklinger, der er fastsat i overensstemmelse med denne kodeks eller gennemførelsesbestemmelserne hertil: praktisk kompetence eller professionelle kvalifikationer, som har direkte tilknytning til den pågældende aktivitet

e) i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 14, stk. 2, hvis en autoriseret økonomisk operatør ønsker at udnytte lettelser med hensyn til sikkerheds- og sikringsrelateret toldkontrol: passende sikkerheds- og sikringsstandarder.

Artikel 16

Gennemførelsesforanstaltninger

Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser, der vedrører følgende:

a) indrømmelse af status som autoriseret økonomisk operatør

b) hyppigheden af, hvor ofte status som autoriseret økonomisk operatør skal undersøges

c) indrømmelse af tilladelse til at kunne benytte forenklinger

d) fastsættelse af, hvilken toldmyndighed der er kompetent til at indrømme denne status og disse tilladelser

e) arten og omfanget af de lettelser, der kan indrømmes med hensyn til sikkerheds- og sikringsrelateret toldkontrol

f) samråd med og meddelelse af oplysninger til andre toldmyndigheder

g) under hvilke betingelser en anmodning fra en ansøger om autorisation kan begrænses til en eller flere medlemsstater

h) under hvilke betingelser status som autoriseret økonomisk operatør kan suspenderes eller inddrages

i) under hvilke betingelser kravet om at være etableret i Fællesskabet kan fraviges for særlige kategorier af autoriserede økonomiske operatører, navnlig under hensyn til internationale aftaler.

Afdeling 4

Afgørelser om anvendelse af toldforskrifterne

Artikel 17

Almindelige bestemmelser

1. Når en person anmoder toldmyndighederne om en afgørelse, skal han fremlægge alle de oplysninger, der er nødvendige for, at myndighederne kan træffe denne afgørelse.

Også flere personer kan anmode om en afgørelse, og en afgørelse kan træffes vedrørende flere personer.

2. En afgørelse som nævnt i stk. 1 skal træffes og ansøgeren have meddelelse herom senest to måneder efter den dato, hvor toldmyndighederne modtog anmodningen, medmindre andet er fastsat i toldforskrifterne.

Hvis det ikke er muligt for toldmyndighederne at overholde denne tidsfrist, skal de underrette ansøgeren herom inden udløbet af fristen og angive årsagerne hertil, samt hvilken ny frist de skønner nødvendig for at træffe afgørelse.

3. Medmindre andet er fastsat i afgørelsen eller i toldforskrifterne får afgørelsen virkning fra den dato, hvor ansøgeren modtager afgørelsen eller må antages at have modtaget den. Bortset fra de i artikel 25, stk. 2, omhandlede tilfælde kan de trufne afgørelser håndhæves af toldmyndighederne fra denne dato.

4. Inden toldmyndighederne træffer en afgørelse, som kan få negative følger for den eller de personer, som den er rettet til, skal de meddele deres indvendinger til sidstnævnte og angive årsagerne til disse indvendinger. Den pågældende person får lejlighed til at fremsætte sit synspunkt inden for en frist, der løber fra den dato, hvor indvendingerne blev sendt.

Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser, som fastsætter den i første afsnit i dette stykke omhandlede frist.

Efter udløbet af denne frist får den pågældende person i en passende form meddelelse om afgørelsen, og det skal fremgå, hvad afgørelsen bygger på.

Kravet om at give meddelelse om indvendinger, inden der træffes en afgørelse, som kan få negative følger for den person, den er rettet til, gælder også afgørelser, som toldmyndighederne træffer inden forudgående anmodning fra den berørte person, især om meddelelse om toldskyld i henhold til artikel 72, stk. 3.

Den i artikel 24 hjemlede klageadgang skal angives i afgørelsen.

5. Uden at dette berører bestemmelser på andre områder, der fastsætter, i hvilke tilfælde afgørelser ikke har virkning eller mister deres virkning, og under hvilke betingelser dette sker, kan de toldmyndigheder, der har udstedt en afgørelse, annullere, ændre eller tilbagekalde den, hvis den ikke er i overensstemmelse med toldforskrifterne eller med retningslinjer eller forklarende bemærkninger med henblik på fortolkningen heraf.

Artikel 18

Afgørelsers gyldighed i hele Fællesskabet

Medmindre der er anmodet om eller angivet andet, er afgørelser, der træffes af toldmyndighederne, gyldige i hele Fællesskabets toldområde.

Artikel 19

Annullering af gunstige afgørelser

1. Toldmyndighederne annullerer en afgørelse, der er gunstig for den person, den er rettet til, hvis følgende betingelser alle er opfyldt:

a) afgørelsen blev truffet på grundlag af urigtige eller ufuldstændige oplysninger

b) ansøgeren vidste eller burde med rimelighed have vidst, at oplysningerne var urigtige eller ufuldstændige

c) hvis oplysningerne havde været rigtige og fuldstændige, ville afgørelsen have været anderledes.

2. Annullering af afgørelsen meddeles modtageren af afgørelsen.

3. Annulleringen får virkning fra det tidspunkt, hvor den oprindelige afgørelse fik virkning, medmindre andet er fastsat.

4. Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, vedtage bestemmelser om gennemførelsen af stk. 1, 2 og 3 i nærværende artikel, navnlig når der er tale om afgørelser, der er rettet til flere personer.

Artikel 20

Tilbagekaldelse og ændring af gunstige afgørelser

1. En gunstig afgørelse tilbagekaldes eller ændres i andre tilfælde end de i artikel 19 omhandlede, hvis en eller flere af betingelserne for dens meddelelse ikke var eller ikke længere er opfyldt.

2. Medmindre andet er fastsat i toldforskrifterne, kan en gunstig afgørelse, der er rettet til flere personer, kun tilbagekaldes for en person, som ikke overholder en forpligtelse, der er pålagt i kraft af denne afgørelse.

3. Tilbagekaldelse eller ændring af afgørelsen meddeles modtageren af afgørelsen.

4. Tilbagekaldelse eller ændring af afgørelsen får virkning fra den dato, hvor meddelelsen om tilbagekaldelsen eller ændringen modtages eller må antages at være modtaget af den person, den er rettet til.

Toldmyndighederne kan dog undtagelsesvis og i tilfælde, hvor modtagerens berettigede interesser fordrer det, lade tilbagekaldelsen eller ændringen få virkning fra et senere tidspunkt.

5. Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, vedtage bestemmelser om gennemførelsen af stk. 1-4 i nærværende artikel, navnlig når der er tale om afgørelser, der er rettet til flere personer.

Artikel 21

Særlige afgørelser

1. Toldmyndighederne meddeler efter anmodning afgørelser med bindende tariferingsoplysninger, i det følgende benævnt "BTO-afgørelser", eller afgørelser med bindende oprindelsesoplysninger, i det følgende benævnt "BOO-afgørelser".

En sådan anmodning kan afvises, hvis den ikke vedrører en toldprocedure, der overvejes konkret.

2. BTO- eller BOO-afgørelser er kun bindende hvad angår tariferingen af en vare eller bestemmelsen af en vares oprindelse.

De er kun bindende for toldmyndighederne over for den person, som afgørelsen var rettet til, og kun for så vidt angår varer, for hvilke toldformaliteterne er afsluttede efter datoen for afgørelsen.

De er først bindende for den person, som afgørelsen er rettet til, over for toldmyndighederne fra den dato, hvor han modtager eller må antages at have modtaget meddelelsen om afgørelsen.

3. BTO- og BOO-afgørelser er gyldige i tre år regnet fra den dato, der er angivet i afgørelsen.

4. Ved anmodning om en BTO- eller en BOO-afgørelse i forbindelse med en særlig toldprocedure skal den person, som afgørelsen er rettet til, kunne godtgøre:

a) i tilfælde af en BTO-afgørelse, at de angivne varer på alle måder svarer til de i afgørelsen beskrevne varer

b) i tilfælde af en BOO-afgørelse, at de pågældende varer og de omstændigheder, der er bestemmende for opnåelsen af oprindelsesstatus, på alle måder svarer til de i afgørelsen beskrevne varer og omstændigheder.

5. Uanset artikel 17, stk. 5, og artikel 19 annulleres BTO- og BOO-afgørelser, hvis de bygger på urigtige eller ufuldstændige oplysninger fra ansøgeren.

6. BTO- og BOO-afgørelser tilbagekaldes i overensstemmelse med artikel 17, stk. 5, og artikel 20.

De kan ikke ændres.

7. Uanset artikel 20 vedtager Kommissionen efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser, der vedrører følgende:

a) under hvilke betingelser og på hvilket tidspunkt en BTO- eller BOO-afgørelse ophører med at være gyldig

b) under hvilke betingelser og i hvor lang tid en afgørelse i litra a) fortsat kan anvendes i forbindelse med bindende kontrakter, der er baseret på afgørelsen og indgået, inden gyldigheden af den udløb.

8. Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, vedtage bestemmelser om, under hvilke betingelser der skal udstedes andre særlige afgørelser.

Afdeling 5

Toldsanktioner

Artikel 22

Toldsanktioner

1. Hver enkelt medlemsstat indfører sanktioner for manglende overholdelse af fællesskabstoldforskrifterne. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

2. Administrative sanktioner antager en eller begge af følgende former:

a) et pengekrav fra toldmyndighederne, også i stedet for en strafferetlig sanktion

b) tilbagetrækning, suspension eller ændring af enhver tilladelse, som indehaves af den pågældende person.

Hvis de administrative sanktioner kombineres med strafferetlige sanktioner på grundlag af de samme kendsgerninger, skal sammenlægningen af disse sanktioner stå i rimeligt forhold til overtrædelsen.

Afdeling 6

Klager

Artikel 23

Strafferet

Artikel 24, 25 og 26 anvendes ikke på klager indgivet med henblik på annullering, tilbagekaldelse eller ændring af en afgørelse truffet af en domstol.

Artikel 24

Klageadgang

1. Enhver person kan indgive klage over enhver afgørelse, der træffes af toldmyndighederne, og som berører den pågældende umiddelbart og individuelt.

Klage kan endvidere indgives af enhver person, der har anmodet toldmyndighederne om en afgørelse, og som ikke har opnået, at nævnte myndigheder har truffet afgørelse inden for den i artikel 17, stk. 2, omhandlede frist.

2. Klagen kan indgives på mindst to trin:

a) i første instans til toldmyndighederne eller en anden instans, som kan være en domstol eller et tilsvarende specialiseret organ, der er udpeget af medlemsstaterne til det formål

b) i anden instans til en højere, uafhængig instans, der kan være en domstol eller et tilsvarende specialiseret organ, i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i medlemsstaterne.

3. Klagen skal indgives i elektronisk eller skriftlig form i den medlemsstat, hvor afgørelsen er truffet, eller hvor der er anmodet om en sådan afgørelse.

Artikel 25

Suspension af gennemførelsen

1. Indgivelse af en klage har ikke opsættende virkning for gennemførelsen af den anfægtede afgørelse.

2. Uanset stk. 1 udsætter toldmyndighederne, hvis der kan ske uoprettelig skade for den person, der indgav klagen, gennemførelsen af den anfægtede afgørelse helt eller delvis.

Toldmyndighederne kan udsætte gennemførelsen af den anfægtede klage helt eller delvis, hvis de har begrundet formodning om, at den ikke er i overensstemmelse med toldforskrifterne.

3. Hvis den anfægtede afgørelse bevirker, at der skal betales import- eller eksportafgifter, er udsættelse af afgørelsen betinget af, at der stilles en sikkerhed, medmindre en sådan sikkerhedsstillelse vil kunne give debitor alvorlige vanskeligheder af økonomisk eller social art.

Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, vedtage bestemmelser om gennemførelsen af første afsnit i dette stykke.

Artikel 26

Afgørelse om klagen

Artikel 17 gælder for afgørelser, der træffes af toldmyndighederne, vedrørende klager.

Medlemsstaterne sørger for, at det i tilfælde af klage er muligt at foretage en hurtig undersøgelse og korrektion af afgørelser truffet af toldmyndighederne.

Afdeling 7

Kontrol af varer

Artikel 27

Toldkontrol

1. Toldmyndighederne kan træffe alle de kontrolforanstaltninger, de skønner nødvendige for at sikre en korrekt anvendelse af toldforskrifter og andre forskrifter vedrørende indpassage, udpassage, transit, overførsel og særligt anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og andre områder, samt tilstedeværelse af ikke-fællesskabsvarer.

Denne kontrol, i det følgende benævnt "toldkontrol", kan omfatte undersøgelse af varerne, verifikation af dataene i en angivelse og af elektroniske eller skriftlige dokumenters eksistens og ægthed, gennemgang af virksomhedernes regnskaber, forretningsbøger, korrespondance og andre optegnelser, kontrol af transportmidler, af bagage og af andre effekter, som personer fører med sig.

Toldkontrollen kan foretages uden for Fællesskabets toldområde, hvis dette er fastsat i en international aftale.

2. Toldkontrol, herunder stikprøvekontrol, baseres på risikoanalyse, der anvender edb, med henblik på at identificere og evaluere risiciene og udvikle de nødvendige foranstaltninger til at afværge risiciene på grundlag af kriterier, der er udviklet på nationalt plan, på fællesskabsplan og i givet fald på internationalt plan.

Medlemsstaterne udvikler, vedligeholder og udnytter i samarbejde med Kommissionen et elektronisk system til gennemførelse af risikoforvaltning, senest den 30. juni 2009.

3. Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser vedrørende følgende:

a) regler for en fælles ramme for risikoforvaltning

b) regler for fastlæggelse af fælles kriterier og prioriterede kontrolområder

c) regler for udveksling af oplysninger og analyser vedrørende risici mellem toldadministrationerne.

Artikel 28

Samarbejde mellem myndigheder

1. Hvis der for de samme varer foretages anden kontrol end toldkontrol af andre kompetente myndigheder end toldmyndighederne, foretages denne kontrol i nært samarbejde med toldmyndighederne og så vidt overhovedet muligt på samme tid og sted (one-stop-shop).

2. Inden for rammerne af den kontrol, der henvises til i denne afdeling, kan toldmyndighederne og andre kompetente myndigheder, hvis det er nødvendigt for at minimere risikoen, udveksle data, de har modtaget i forbindelse med indpassage, udpassage, transit, overførsel og særligt anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og andre områder, samt tilstedeværelse af ikke-fællesskabsvarer, med hinanden, med andre medlemsstaters toldmyndigheder og med Kommissionen.

Artikel 29

Efterfølgende kontrol

Efter at have frigivet varerne kan toldmyndighederne foretage kontrol af handelsdokumenter og -data vedrørende transaktioner med de pågældende varer eller i forbindelse med senere erhvervsmæssige transaktioner med de samme varer for at sikre sig, at oplysningerne på den summariske angivelse eller toldangivelsen er rigtige.

Kontrollen kan gennemføres hos klarereren eller dennes repræsentant, hos enhver anden person, som direkte eller indirekte er forretningsmæssigt involveret i disse transaktioner, eller hos enhver anden person, som måtte være i besiddelse af de nævnte dokumenter og data i erhvervsøjemed. Disse myndigheder kan også undersøge varerne, så længe de stadig kan frembydes.

Artikel 30

Undtagelser

1. Der skal ikke foretages toldkontrol eller opfyldes formaliteter for så vidt angår følgende:

a) håndbagage og indchecket bagage tilhørende personer, der foretager en flyvning inden for Fællesskabet

b) bagage tilhørende personer, der foretager en overfart ad søvejen inden for Fællesskabet.

2. Stk. 1 berører ikke anvendelse af følgende:

a) den sikkerheds- og sikringskontrol, som medlemsstaternes myndigheder, de ansvarlige i havne og lufthavne eller transportvirksomheder foretager

b) kontrol i tilknytning til forbud og restriktioner, som er indført af medlemsstaterne, forudsat at sådanne forbud og restriktioner er forenelige med traktaten.

Afdeling 8

Opbevaring af dokumenter og andre oplysninger; gebyrer og omkostninger

Artikel 31

Opbevaring af dokumenter og andre oplysninger

1. Alle berørte personer skal med henblik på toldkontrollen opbevare de dokumenter og oplysninger, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, i den periode, der er fastsat i gældende bestemmelser, og i mindst tre kalenderår, uanset hvilket medium der anvendes.

I tilfælde af at varer overgår til fri omsætning under andre omstændigheder end dem, der er omhandlet i tredje afsnit, eller at varer angives til udførsel, gælder denne frist fra udgangen af det år, hvor angivelserne om overgang til fri omsætning eller til udførsel er blevet antaget.

I tilfælde af at varer overgår til fri omsætning afgiftsfrit eller til en nedsat importafgift på grund af deres særlige anvendelsesformål, gælder denne frist fra udgangen af det år, hvor de ophører med at være undergivet toldtilsyn.

I tilfælde af at varer er henført under en anden toldprocedure, gælder denne frist fra udgangen af det år, hvor toldproceduren ophørte.

2. Hvis toldmyndighederne foretager toldkontrol vedrørende en toldskyld, og det viser sig nødvendigt at korrigere bogføringen heraf, og den pågældende person er blevet underrettet herom, opbevares dokumenterne i yderligere tre år ud over den i stk. 1 fastsatte frist, jf. dog artikel 73, stk. 4.

Hvis der er indgivet en klage, skal dokumenterne opbevares, indtil proceduren er afsluttet.

Artikel 32

Gebyrer og omkostninger

1. Der vil ikke blive pålagt gebyrer af toldmyndighederne for gennemførelse af toldkontrol.

Toldmyndighederne kan dog pålægge gebyrer eller kræve dækning for omkostninger, når der udføres særlige tjenesteydelser eller enhver anden anvendelse af toldforskrifterne.

2. Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser om gennemførelsen af stk. 1, andet afsnit, og specifikt følgende:

a) hvis toldpersonale bliver anmodet om at møde op andre steder end hos toldvæsenet

b) analyser eller ekspertudtalelser om varer og portoudgifter til returnering af varer til en ansøger, især for så vidt angår afgørelser der træffes i medfør af artikel 21 eller meddelelse af oplysninger som omhandlet i artikel 8, stk. 1

c) undersøgelse eller prøveudtagning af varer i verifikationsøjemed eller tilintetgørelse af varer, hvis der er andre omkostninger forbundet hermed end anvendelse af toldpersonale

d) ekstraordinære kontrolforanstaltninger, hvor det er nødvendigt som følge af varernes art eller potentiel risiko.

KAPITEL 3

VALUTAOMREGNING, TIDSFRISTER OG FORENKLING

Artikel 33

Valutaomregning

1. Når det er nødvendigt at omregne en valuta på grund af en af følgende årsager, benyttes den kurs, som er offentliggjort eller gjort tilgængelig på internettet af de kompetente myndigheder:

a) fordi de elementer, der benyttes til at ansætte toldværdien af en vare, er angivet i en anden valuta end den medlemsstats, hvor toldværdien ansættes

b) fordi det er modværdien af euroen i national valuta, der kræves til at fastlægge toldtariferingen af varer, tærskelværdier og import- eller eksportafgifter.

Kursen skal så fyldestgørende som muligt afspejle den gængse kurs for den omregnede valuta, udtrykt i medlemsstatens valuta.

2. Hvis det er nødvendigt at omregne valutaen af andre årsager end de i stk. 1 nævnte, fastsættes den modværdi af euroen i national valuta, der skal anvendes som led i toldforskrifterne, en gang om året.

3. Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser om gennemførelsen af stk. 1 og 2 i nærværende artikel.

Artikel 34

Tidsfrister

1. Når der fastsættes perioder, datoer eller tidsfrister i toldforskrifterne, kan en sådan periode ikke forlænges og en dato eller tidsfrist ikke udskydes, medmindre det udtrykkeligt er fastsat i de pågældende bestemmelser.

2. De regler, der gælder for perioder, datoer og tidsfrister omhandlet i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 af 3. juni 1971 om fastsaettelse af regler om tidsfrister, datoer og tidspunkter [14], gælder for tidsfrister, der fastsættes i toldforskrifterne, undtagen hvis der gælder andre specifikke bestemmelser.

Artikel 35

Forenkling

1. Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, vedtage bestemmelser om, i hvilke tilfælde og under hvilke betingelser anvendelsen af denne kodeks kan forenkles.

2. Forenklede procedurer, der fastlægges i overensstemmelse med den i artikel 194, stk. 3, nævnte procedure, finder anvendelse på fællesskabsvarer, der transporteres mellem et nationalt område, som der henvises til i artikel 3, stk. 3, i direktiv 77/388/EØF, og en anden del af Fællesskabets toldområde.

3. En medlemsstat kan efter godkendelse fra Kommissionen (afgivet i overensstemmelse med den i artikel 194, stk. 3, nævnte procedure) anvende forenklede procedurer på de i stk. 2 omtalte fællesskabsvarer, der udelukkende transporteres inden for dens område, og tilsvarende kan to eller flere medlemsstater indbyrdes aftale at anvende forenklede procedurer på sådanne varer, der transporteres mellem dem.

AFSNIT II

ELEMENTER, PÅ GRUNDLAG AF HVILKE IMPORT- ELLER EKSPORTAFGIFTER OG ANDRE FORANSTALTNINGER, DER ER FASTSAT SOM LED I VAREHANDELEN, FINDER ANVENDELSE

KAPITEL 1

DEN FÆLLES TOLDTARIF OG TARIFERING AF VARER

Artikel 36

Den fælles toldtarif

1. Import- og eksportafgifter baseres på den fælles toldtarif.

Andre foranstaltninger, der er fastsat ved særlige fællesskabsbestemmelser som led i varehandelen, finder i givet fald anvendelse i henhold til varernes tarifering i tariffen.

2. Den fælles toldtarif består af følgende:

a) den kombinerede nomenklatur indført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif [15]

b) enhver anden nomenklatur, hvori den kombinerede nomenklatur indgår helt eller delvis, eller som har yderligere underopdelinger, og som er opstillet i henhold til særlige fællesskabsbestemmelser med henblik på anvendelse af toldmæssige foranstaltninger i forbindelse med varehandelen

c) de bundne eller normale autonome importafgifter, der anvendes på varer, som er omfattet af den kombinerede nomenklatur

d) de præferencetoldforanstaltninger, der er fastsat i aftaler, som Fællesskabet har indgået med visse lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde eller grupper af sådanne lande eller områder

e) de præferencetoldforanstaltninger, der vedtages ensidigt af Fællesskabet til fordel for visse lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde eller grupper af sådanne lande eller områder

f) de autonome foranstaltninger, hvorved der fastsættes nedsættelse af eller fritagelse for importafgifter for visse varer

g) de toldlempelser, som gælder for visse varer på grund af deres art eller deres særlige anvendelsesformål, inden for rammerne af foranstaltninger, der er nævnt under litra c)-f) eller h)

h) andre toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat ved landbrugs-, handels- eller andre fællesskabsforskrifter.

3. Når de pågældende varer opfylder betingelserne i stk. 2, litra d)-g), finder foranstaltningerne i disse bestemmelser anvendelse på klarererens anmodning i stedet for de i litra c) i samme stykke omhandlede foranstaltninger. En sådan anmodning kan indgives efterfølgende, forudsat at de tidsfrister og betingelser, der er fastsat i den pågældende foranstaltning eller i kodeksen er opfyldt.

4. Er anvendelsen af de i stk. 2, litra d)-g), omhandlede foranstaltninger eller den i litra h) i samme stykke omhandlede fritagelse fra foranstaltninger begrænset til kun at omfatte et vist import- eller eksportvolumen, ophører en sådan anvendelse eller fritagelse for så vidt angår toldkontingenter, når den specificerede import- eller eksportvolumen er nået.

For så vidt angår toldlofter ophører en sådan anvendelse, når Fællesskabet udsteder en retsakt herom.

Artikel 37

Tarifering af varer

I forbindelse med anvendelse af den fælles toldtarif består "tarifering" af en vare i at fastslå, hvilken underposition eller yderligere underopdeling i den kombinerede nomenklatur den pågældende vare skal klassificeres under.

I forbindelse med anvendelse af ikke-toldmæssige foranstaltninger består "tarifering" af en vare i at fastslå, hvilken underposition eller yderligere underopdeling i den kombinerede nomenklatur eller i enhver anden nomenklatur, der er fastsat ved fællesskabsbestemmelser, og som helt eller delvis er baseret på den kombinerede nomenklatur, eller som har yderligere underopdelinger heraf, den pågældende vare skal klassificeres under.

En underposition eller yderligere underopdeling, der er fastsat i overensstemmelse med første eller andet afsnit, benyttes med henblik på anvendelse af de foranstaltninger, der er knyttet til den pågældende underposition.

KAPITEL 2

VARERS OPRINDELSE

Afdeling 1

Ikke-præferenceoprindelse

Artikel 38

Anvendelsesområde

Artikel 39, 40 og 41 indeholder regler for fastsættelse af varers ikke-præferenceoprindelse i forbindelse med anvendelse af følgende:

a) den fælles toldtarif med undtagelse af de foranstaltninger der er omhandlet i litra d) og e) i artikel 36, stk. 2,

b) andre end toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat i de særlige fællesskabsbestemmelser, som gælder for varehandelen

c) andre fællesskabsforanstaltninger vedrørende varers oprindelse.

Artikel 39

Erhvervelse af oprindelsesstatus

1. Varer, der er fuldt ud fremstillet i et enkelt land eller område, anses for at have oprindelse i dette land eller område.

2. Varer, ved hvis fremstilling der er involveret mere end et land eller område, anses for at have oprindelse i det land eller område, hvor den sidste væsentlige omarbejdning har fundet sted.

Artikel 40

Bevis for oprindelse

1. Hvis der er blevet anført en oprindelse i toldangivelsen i henhold til toldforskrifterne, kan toldmyndighederne kræve, at klarereren beviser varernes oprindelse.

2. Hvis beviset for varernes oprindelse fremlægges i henhold til toldforskrifterne eller andre særlige fællesskabsforskrifter kan toldmyndighederne, når der foreligger begrundet tvivl, kræve yderligere dokumentation forelagt for at sikre, at oprindelsen er i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i fællesskabsforskrifterne herom.

3. Der kan udstedes et dokument i Fællesskabet, der beviser oprindelsen, hvis det af hensyn til handelen er nødvendigt.

Artikel 41

Gennemførelsesforanstaltninger

Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser om gennemførelsen af artikel 39 og 40.

Afdeling 2

Præferenceoprindelse

Artikel 42

Varers præferenceoprindelse

1. For at være omfattet af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 36, stk. 2, litra d) eller e), eller af ikke-toldmæssige præferenceforanstaltninger, skal varer være i overensstemmelse med de regler om præferenceoprindelse, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 2, 3 og 4.

2. Hvis varer er omfattet af præferenceforanstaltninger i aftaler, som Fællesskabet har indgået med visse lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde eller grupper af sådanne lande eller områder, skal præferenceoprindelsesreglerne fremgå af disse aftaler.

3. Hvis varer er omfattet af præferenceforanstaltninger, der er vedtaget ensidigt af Fællesskabet over for visse andre lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde eller andre grupper af sådanne lande eller områder end dem, der er omhandlet i stk. 5, vedtager Kommissionen efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser med regler om præferenceoprindelse.

4. Hvis varer er omfattet af præferenceforanstaltninger, der gælder for handel mellem Fællesskabets toldområde og Ceuta og Melilla, og som fremgår af protokol 2 til tiltrædelsesakten for Spanien og Portugal, vedtager Kommissionen efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser med regler om præferenceoprindelse.

5. Hvis varer er omfattet af præferenceforanstaltninger i præferenceordninger til fordel for oversøiske lande og territorier, der er knyttet til Fællesskabet, vedtages præferenceoprindelsesreglerne i overensstemmelse med traktatens artikel 187.

6. Når Kommissionen på vegne af Fællesskabet forhandler om aftaler, der er omhandlet i stk. 2, eller fremsætter forslag til forordning, der vedtages i overensstemmelse med traktatens artikel 251 eller i overensstemmelse med traktatens artikel 187, og som vedrører fastsættelse af de regler, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 3, 4 og 5, tager den navnlig hensyn til følgende:

a) tilsagn og forpligtelser i forbindelse med internationale aftaler

b) behovet for at fastlægge kriterier vedrørende produkternes oprindelsesstatus, som er tilpasset hvert enkelt produkts egenskaber, og som sikrer, at den økonomiske gevinst fra præferenceforanstaltningerne reelt er forbeholdt de lande, områder eller grupper af lande, til fordel for hvilke disse foranstaltninger er aftalt eller vedtaget

c) udviklings- og industrialiseringsgraden i de lande, områder eller grupper af lande, til fordel for hvilke præferenceforanstaltningerne er aftalt eller vedtaget

d) målene for regional integration, der ligger til grund for nogle af præferenceordningerne, gennem fastlæggelse af passende kumulationsregler

e) behovet for at fastlægge let forståelige og anvendelige regler, som giver operatørerne i de lande, områder eller grupper af lande, til fordel for hvilke præferenceforanstaltningerne er aftalt eller vedtaget, reel mulighed for at udnytte foranstaltningerne, og som er forenelige med målet om at lette handlen.

Kommissionen fastsætter hensigtsmæssige kontrolforanstaltninger for at hindre eller sanktionere misbrug eller omgåelse af præferenceforanstaltningerne.

7. Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, nødvendige bestemmelser til gennemførelse af de i nærværende artikels stk. 2-5 omhandlede regler.

KAPITEL 3

VARERS TOLDVÆRDI

Artikel 43

Anvendelsesområde

I forbindelse med anvendelse af den fælles toldtarif og de ikke-toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat i særlige fællesskabsbestemmelser som led i varehandelen, ansættes toldværdien i henhold til artikel 44-47.

Artikel 44

Transaktionsværdi

1. Toldværdien af indførte varer er den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for varerne ved salg til udførsel til Fællesskabets toldområde, i givet fald justeret i overensstemmelse med foranstaltninger, der vedtages i henhold til stk. 4, i det følgende benævnt "transaktionsværdien".

Den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, er den fulde betaling, som køberen yder eller skal yde sælgeren eller yde til fordel for denne, for de indførte varer, og som omfatter alle de betalinger, som er erlagt eller skal erlægges som betingelse for salget af de indførte varer af køberen til sælgeren eller af køberen til en tredjepart for at opfylde en af sælgerens forpligtelser. Betalingen skal ikke nødvendigvis ske ved overførsel af penge. Den kan finde sted ved akkreditiver eller omsætningspapirer og kan foretages direkte eller indirekte.

2. Transaktionsværdien gælder, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

a) der er ikke fastsat restriktioner med hensyn til køberens rådighed over eller anvendelse af varerne ud over følgende:

i) restriktioner pålagt eller krævet ifølge lovgivningen eller af de offentlige myndigheder i Fællesskabet

ii) begrænsninger af det geografiske område, hvor varerne kan videresælges

iii) restriktioner, som ikke i væsentlig grad påvirker varernes værdi

b) salget eller prisen er ikke betinget af vilkår eller ydelser, hvis værdi ikke kan bestemmes med hensyn til de varer, som skal værdiansættes

c) ingen del af provenuet ved senere videresalg, overdragelse eller anvendelse af varerne fra købernes side tilfalder direkte eller indirekte sælgeren, medmindre der kan foretages en passende justering i overensstemmelse med foranstaltninger, der vedtages i henhold til stk. 4

d) køberen og sælgeren er ikke indbyrdes afhængige, eller, hvis dette er tilfældet, når transaktionsværdien kan antages som værdigrundlag i henhold til stk. 3.

3. Ved anvendelse af stk. 2, litra d), er det forhold, at køberen og sælgeren er indbyrdes afhængige, ikke i sig selv tilstrækkelig grund til at betragte transaktionsværdien som uantagelig. De særlige omstændigheder ved salget undersøges om nødvendigt, og transaktionsværdien godkendes, hvis dette afhængighedsforhold ikke har påvirket prisen.

Hvis toldmyndighederne ud fra de oplysninger, der er meddelt af klarereren, eller som stammer fra andre kilder, har anledning til at formode, at afhængighedsforholdet har påvirket prisen, underrettes klarereren herom, og der gives denne rimelig mulighed for at svare.

4. Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser om, hvilke elementer der ved fastsættelse af toldværdien skal lægges til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, eller som kan udelukkes.

Artikel 45

Sekundære metoder til toldværdiansættelse

1. Når toldværdien ikke kan fastsættes i henhold til artikel 44, gennemgås nærværende artikels stk. 2, litra a)-d), efter hinanden, indtil det første litra, hvorefter toldværdien kan fastsættes.

Litra c) og d) kan anvendes i omvendt rækkefølge, hvis klarereren anmoder herom.

2. Ved anvendelse af stk. 1 er toldværdien:

a) transaktionsværdien af tilsvarende varer, som sælges til udførsel til Fællesskabets toldområde og udføres på samme eller næsten samme tidspunkt som de varer, der skal værdiansættes

b) transaktionsværdien af lignende varer, som sælges til udførsel til Fællesskabets toldområde og udføres på samme eller næsten samme tidspunkt som de varer, der skal værdiansættes

c) en værdi baseret på enhedsprisen ved salg i Fællesskabets toldområde af den største samlede mængde af de indførte varer eller tilsvarende eller lignende indførte varer til personer, der ikke er afhængige af sælgerne

d) en beregnet værdi, der udgør summen af følgende:

i) prisen for eller værdien af materialer og fremstilling eller andre arbejdsprocesser ved fremstillingen af de indførte varer

ii) et beløb for avancer og generalomkostninger svarende til, hvad der almindeligvis indgår i salg af varer af samme art eller beskaffenhed som de varer, der skal værdiansættes, og som fremstilles af producenter i udførselslandet til udførsel til Fællesskabets toldområde

iii) omkostningerne til eller værdien af transport af de indførte varer til det sted, hvor de føres ind i Fællesskabets toldområde, omkostninger til lastning og håndtering i forbindelse med transporten og til forsikring af varerne.

3. Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser vedrørende alle andre betingelser og regler for anvendelse af nærværende artikels stk. 2.

Artikel 46

Subsidiær metode

Hvis toldværdien af indførte varer ikke kan fastsættes i henhold til artikel 44 eller 45, fastsættes den på grundlag af tilgængelige data i Fællesskabets toldområde og ifølge rimelige fremgangsmåder, der er forenelige med grundprincipperne og de almindelige bestemmelser i følgende:

a) aftalen om anvendelse af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel

b) artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel

c) dette kapitel.

Intet af følgende kan dog anvendes til at fastsætte toldværdien i stk. 1:

a) salgsprisen i Fællesskabets toldområde for varer, der er fremstillet i dette område

b) et system, hvorefter den højeste af to mulige værdier anvendes ved toldværdiansættelsen

c) vareprisen på udførselslandets hjemmemarked

d) andre produktionsomkostninger end de beregnede værdier, der er fastsat for tilsvarende eller lignende varer i henhold til artikel 45, stk. 2, litra d)

e) priser ved udførsel til et land, der ikke udgør en del af Fællesskabets toldområde

f) minimumstoldværdier

g) vilkårlige eller fiktive værdier.

Artikel 47

Gennemførelsesforanstaltninger

Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, vedtage bestemmelser med regler for fastsættelse af toldværdien i særlige tilfælde og med hensyn til varer, for hvilke der er opstået toldskyld efter anvendelsen af en særlig procedure.

AFSNIT III

TOLDSKYLD OG SIKKERHEDSSTILLELSE

KAPITEL 1

TOLDSKYLDENS OPSTÅEN

Afdeling 1

Almindelige bestemmelser

Artikel 48

Toldskyld

Der skal betales afgift ved indførsel eller udførsel for særlige varer i den fælles toldtarif, og det beløb, der skal betales, udgør toldskylden.

Afdeling 2

Toldskyld ved indførsel

Artikel 49

Overgang til fri omsætning, midlertidig indførsel

1. Toldskyld ved indførsel opstår, når ikke-fællesskabsvarer henføres under en af følgende procedurer:

a) overgang til fri omsætning

b) midlertidig indførsel med delvis fritagelse for importafgifter.

2. Toldskylden opstår på tidspunktet for antagelsen af toldangivelsen.

3. Klarereren er debitor. Ved indirekte repræsentation er den person, på hvis vegne toldangivelsen er foretaget, også debitor.

Udfærdiges en toldangivelse for en af de i stk. 1 nævnte procedurer på basis af oplysninger, som fører til, at alle eller dele af importafgifterne ikke opkræves, er den person, der har meddelt de for toldangivelsen fornødne oplysninger, også debitor, hvis vedkommende vidste eller med rimelighed burde have vidst, at de pågældende oplysninger var forkerte.

Artikel 50

Særlige bestemmelser vedrørende varer uden oprindelsesstatus

1. Hvis der er et forbud mod godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter for varer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstilling af produkter, for hvilke der udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis som led i en præferenceaftale mellem Fællesskabet og visse lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde eller grupper af sådanne lande eller områder, opstår der en toldskyld ved indførsel for så vidt angår disse produkter, enten ved:

a) antagelse af genudførselsmeddelelsen vedrørende de pågældende produkter, der er fremstillet under aktiv forædling

b) antagelse af angivelsen vedrørende varer, der er henført under proceduren for aktiv forædling i tilfælde af forudgående udførsel af de pågældende forædlingsprodukter.

2. Hvis der opstår toldskyld i medfør af stk. 1, litra a), fastsættes importafgiftsbeløbet på samme måde, som hvis det drejede sig om en toldskyld, der var opstået ved en antagelse samme dag af angivelsen om overgang til fri omsætning for de varer uden oprindelsesstatus, der blev anvendt til fremstilling af de pågældende produkter, for at bringe proceduren for aktiv forædling til ophør.

3. Artikel 49, stk. 2 og 3, finder anvendelse. Men i tilfælde af ikke-fællesskabsvarer, der er omhandlet i artikel 188, er debitor den person, som indgiver genudførselsmeddelelsen, og i tilfælde af indirekte repræsentation den person, på hvis vegne meddelelsen er indgivet.

Artikel 51

Toldskyld, der opstår som følge af manglende overholdelse

1. I andre tilfælde end dem, der er omhandlet i artikel 49 og 50, opstår der toldskyld ved indførsel ved manglende overholdelse af enten:

a) en af forpligtelserne i toldforskrifterne om at føre ikke-fællesskabsvarer ind i Fællesskabets toldområde eller om transport, forarbejdning, oplagring, anvendelse eller overdragelse af varer inden for dette område, eller

b) en betingelse for at henføre ikke-fællesskabsvarer under en toldprocedure, eller indrømme afgiftsfritagelse eller en nedsat importafgift på grund af varernes særlige anvendelsesformål.

2. Toldskylden opstår på et af følgende tidspunkter:

a) i det øjeblik, hvor den forpligtelse, hvis manglende opfyldelse giver anledning til toldskylden, ikke er overholdt eller ophører med at være overholdt

b) i det øjeblik, hvor varerne blev henført under toldproceduren eller angivet til det formål, hvis det efterfølgende viser sig, at en af betingelserne for at henføre varerne under den pågældende procedure eller for at indrømme afgiftsfritagelse eller en nedsat importafgift på grund af varernes særlige anvendelsesformål reelt ikke var opfyldt.

3. I de tilfælde, der er omhandlet i stk. 1, litra a), er debitor en af følgende:

a) enhver person, som skulle opfylde de pågældende forpligtelser

b) enhver person, som vidste eller med rimelighed burde have vidst, at en af forpligtelserne i toldforskrifterne ikke var opfyldt, som handlede på vegne af den person, der var forpligtet til at opfylde forpligtelsen, eller som medvirkede i den handling, der førte til manglende opfyldelse af forpligtelsen

c) enhver person, der har erhvervet eller opbevaret de pågældende varer, og som på det tidspunkt, hvor vedkommende erhvervede eller modtog varerne, vidste eller med rimelighed burde have vidst, at en af forpligtelserne under toldforskrifterne ikke var opfyldt.

I de tilfælde, der er angivet i stk. 1, litra b), er debitor den person, som det påhviler at overholde de betingelser, der gælder for henførsel af varerne under en toldprocedure eller for angivelse af de pågældende varer under denne procedure eller for indrømmelse af afgiftsfritagelse eller nedsat afgift på grund af varernes særlige anvendelsesformål.

Hvis der udfærdiges en toldangivelse for en af de i stk. 1 nævnte procedurer eller toldmyndighederne modtager oplysninger, som skal indgives i henhold til toldforskrifterne vedrørende betingelserne for at henføre varerne under en toldprocedure, og det fører til, at alle eller dele af importafgifterne ikke opkræves, er den person, der har meddelt de for toldangivelsen fornødne oplysninger, og som vidste eller med rimelighed burde have vidst, at de pågældende oplysninger var forkerte, også debitor.

Artikel 52

Fradrag af allerede betalte afgifter

1. Når der opstår toldskyld i henhold til artikel 51, stk. 1, for varer, der er overgået til fri omsætning til nedsat importafgift på grund af deres særlige anvendelsesformål, trækkes det beløb, der blev betalt ved overgang til fri omsætning, fra toldskyldsbeløbet.

Første afsnit finder tilsvarende anvendelse, hvis der opstår toldskyld for affald og skrot efter tilintetgørelse af sådan varer.

2. Når der opstår toldskyld i henhold til artikel 51, stk. 1, for varer, der er henført under proceduren for midlertidig indførsel med delvis fritagelse for importafgifter, trækkes det beløb, der blev betalt i medfør af delvis fritagelse, fra toldskyldsbeløbet.

Afdeling 3

Toldskyld ved udførsel

Artikel 53

Udførselsangivelse

1. Der opstår toldskyld ved udførsel, når eksportafgiftspligtige varer henføres under udførselsproceduren.

2. Toldskylden opstår på tidspunktet for antagelsen af toldangivelsen.

3. Klarereren er debitor. Ved indirekte repræsentation er den person, på hvis vegne toldangivelsen er foretaget, også debitor.

Hvis der udfærdiges en toldangivelse på grundlag af oplysninger, og det fører til, at alle eller dele af eksportafgifterne ikke opkræves, er den person, der har meddelt de for toldangivelsen fornødne oplysninger, og som vidste eller med rimelighed burde have vidst, at de pågældende oplysninger var forkerte, også debitor.

Artikel 54

Toldskyld, der opstår som følge af manglende overholdelse

1. I andre tilfælde end dem, der er nævnt i artikel 53, og hvis varerne er eksportafgiftspligtige, opstår der toldskyld ved udførsel ved manglende overholdelse af:

a) en af forpligtelserne i toldforskrifterne om udpassage, transport eller overdragelse af varer

b) de betingelser, under hvilke varerne kunne forlade Fællesskabets toldområde med fuldstændig eller delvis fritagelse for eksportafgifter.

2. Toldskylden opstår på et af følgende tidspunkter:

a) i det øjeblik, hvor varerne faktisk forlader Fællesskabets toldområde uden en toldangivelse

b) i det øjeblik, hvor varerne anvendes til et andet formål end det, der var hensigten med deres udførsel fra Fællesskabets toldområde med fuldstændig eller delvis fritagelse for eksportafgifter

c) hvis toldmyndighederne ikke kan fastslå det tidspunkt, der omhandles i litra b), det tidspunkt, hvor fristen udløber for fremlæggelse af bevis for, at de fastsatte betingelser for opnåelse af denne fritagelse, er blevet opfyldt.

3. Når eksportafgiftspligtige varer forlader Fællesskabets toldområde uden en toldangivelse, er debitor en af følgende:

a) enhver person, som skulle opfylde den pågældende forpligtelse

b) enhver person, der har medvirket i den handling, som førte til manglende opfyldelse af forpligtelserne, og som vidste eller med rimelighed burde have vidst, at der ikke var, men burde have været indgivet en toldangivelse.

4. Opstår der toldskyld som følge af, at de betingelser, under hvilke varerne havde tilladelse til at forlade Fællesskabets toldområde med fuldstændig eller delvis fritagelse for eksportafgifter, ikke er overholdt, er debitor en af følgende:

a) klarereren

b) ved indirekte repræsentation den person, på hvis vegne angivelsen er foretaget.

Afdeling 4

Fælles bestemmelser for toldskyld, der er opstået ved indførsel og udførsel

Artikel 55

Forbud og restriktioner

Toldskyld opstår ved indførsel eller udførsel, selv om den vedrører varer, der er omfattet af forbud eller restriktioner ved ind- eller udførsel, uanset varernes art.

Toldskyld opstår imidlertid ikke, hvis der på ikke forskriftsmæssig måde føres falske penge eller narkotika og psykotrope stoffer, som ikke er genstand for det af de kompetente myndigheder strengt kontrollerede salg med henblik på en anvendelse til medicinske og videnskabelige formål, ind i Fællesskabets toldområde.

Med henblik på sanktioner, som gælder for toldovertrædelser, betragtes toldskylden dog som opstået, når en medlemsstats lovgivning fastsætter, at tolden eller eksistensen af en toldskyld danner grundlag for fastsættelsen af sanktioner.

Artikel 56

Flere debitorer

Er der flere personer, der er betalingspligtige for en og samme toldskyld, hæfter disse solidarisk for betalingen af skylden i sin helhed.

Toldskylden søges dog først og fremmest inddrevet hos den registrerede importør eller eksportør.

Har en eller flere af disse personer forsætligt brudt toldforskrifterne, lægges hovedvægten på at få inddrevet toldskylden hos disse personer.

Artikel 57

Almindelige regler for beregning af afgiftsbeløbet

1. Import- eller eksportafgiftsbeløbet fastsættes på grundlag af de regler til beregning af afgiften, der var gældende for de pågældende varer på det tidspunkt, hvor toldskylden, som vedrørte dem, opstod.

2. Er det ikke muligt nøjagtigt at fastslå tidspunktet for toldskyldens opståen, regnes med det tidspunkt, hvor toldmyndighederne konstaterer, at varen befinder sig i en situation, der har fremkaldt en toldskyld.

Er toldmyndighederne med de oplysninger, de råder over, imidlertid er i stand til at fastslå, at toldskylden opstod på et tidspunkt forud for denne konstatering, anses toldskylden for at være opstået på det tidligste tidspunkt, hvor en sådan situation kan fastslås.

3. Når toldforskrifterne hjemler toldlempelser for en vare eller fuldstændig eller delvis fritagelse for import- eller eksportafgifter i medfør af artikel 36, stk. 2, litra d)-g), artikel 136-140, 177 og 180-183, finder toldlempelserne og fritagelsen også anvendelse i de tilfælde, hvor der opstår toldskyld i henhold til artikel 51 eller 54, forudsat at den pågældende persons adfærd ikke giver anledning til mistanke om svigagtig fremgangsmåde.

Artikel 58

Særlige regler for beregning af afgiftsbeløbet

1. Er der påløbet omkostninger til oplagring eller sædvanlige behandlinger i Fællesskabets toldområde for varer, der er henført under en toldprocedure, tages sådanne omkostninger eller værdistigningen ikke med i betragtning ved beregningen af importafgiftsbeløbet, når klarereren har forelagt tilfredsstillende bevis for disse omkostninger.

Toldværdien, arten og oprindelsen af ikke-fællesskabsvarer, der anvendes i behandlingerne, tages dog med i betragtning ved beregningen af importafgiftsbeløbet.

2. Ændres tariferingen af varer, der er henført under en toldprocedure, som følge af sædvanlige behandlinger i Fællesskabets toldområde, anvendes den oprindelige tarifering af varerne under proceduren efter anmodning fra klarereren.

3. Opstår der toldskyld for forædlingsprodukter, der er resultatet af proceduren for aktiv forædling, fastsættes denne skyld, efter anmodning fra klarereren, på grundlag af tariferingen, toldværdien, arten og oprindelsen af de varer, der blev henført under proceduren for aktiv forædling på det tidspunkt, hvor angivelsen vedrørende disse varer blev antaget.

Artikel 59

Gennemførelsesforanstaltninger

Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, vedtage bestemmelser vedrørende følgende:

a) regler for beregning af import- eller eksportafgiftsbeløbet for en vare

b) yderligere særlige regler for særlige procedurer.

Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 3 vedtage foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne retsakt ved at supplere dem med undtagelser fra artikel 57 og 58.

Artikel 60

Stedet, hvor toldskylden opstår

1. En toldskyld opstår det sted, hvor den i artikel 49 og 53 omhandlede toldangivelse indgives, eller i medfør af artikel 128, stk. 3, anses for at være indgivet.

I alle andre tilfælde er det sted, hvor der opstår toldskyld, det sted, hvor de omstændigheder, der er årsag til toldskylden, indtræffer.

Hvis det ikke er muligt at fastslå dette sted, opstår toldskylden det sted, hvor toldmyndighederne konstaterer, at varerne befinder sig i en situation, hvor der er opstået toldskyld.

2. Hvis varerne er blevet henført under en toldprocedure, som ikke er afsluttet, og stedet ikke kan bestemmes i henhold til stk. 1, andet eller tredje afsnit, inden for en nærmere angivet tidsfrist, opstår toldskylden det sted, hvor varerne enten blev henført under den pågældende procedure eller blev ført ind i Fællesskabets toldområde under denne procedure.

Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser, som fastsætter den i første afsnit i dette stykke omhandlede frist.

3. Hvis toldmyndighederne med de oplysninger, de råder over, er i stand til at fastslå, at der kan være opstået toldskyld på flere steder, anses toldskylden for at være opstået på det sted, hvor den opstod først.

4. Hvis en toldmyndighed fastslår, at der er opstået en toldskyld i henhold til artikel 51, stk. 1, litra a), i en anden medlemsstat, og er dette beløb mindre end 100000 euro, anses toldskylden for at være opstået i den medlemsstat, hvor dens opståen er konstateret.

KAPITEL 2

SIKKERHEDSSTILLELSE FOR EN POTENTIEL ELLER EKSISTERENDE TOLDSKYLD

Artikel 61

Almindelige bestemmelser

1. Dette kapitel finder anvendelse på sikkerhedsstillelse for såvel toldskyld, der er opstået, som for toldskyld, der kan være opstået, medmindre andet er angivet.

2. Toldmyndighederne kan kræve, at debitor stiller en sikkerhed for betaling af toldskyld og af andre afgifter, navnlig moms og punktafgifter som omhandlet i gældende bestemmelser om moms og punktafgifter.

3. Hvis toldmyndighederne kræver, at der stilles en sikkerhed, skal denne stilles af debitor eller af den person, som kan blive betalingspligtig for denne toldskyld.

4. Toldmyndighederne kan kun kræve en sikkerhedsstillelse for nærmere angivne varer eller for en nærmere angiven angivelse.

Den sikkerhed, der stilles for en given angivelse, gælder for toldskyld for alle varer, der er omfattet af eller frigivet i henhold til denne angivelse, uanset om angivelsen er korrekt.

5. Toldmyndighederne tillader, at der stilles sikkerhed af en anden person end den person, der afkræves sikkerhedsstillelse.

6. Efter anmodning fra den i stk. 3 eller 5 omhandlede person kan toldmyndighederne i overensstemmelse med artikel 67, stk. 1 og 2, tillade, at der stilles en samlet sikkerhed for at dække toldskylden for to eller flere ekspeditioner, angivelser eller procedurer.

7. Der afkræves ikke sikkerhedsstillelse fra stater, regionale og lokale forvaltninger eller andre offentligretlige organer for aktiviteter, hvor de forpligter sig som offentlig myndighed.

Kommissionen vedtager efter den procedure foranstaltninger, der henvises til i artikel 194, stk. 3, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne retsakt ved at supplere den med bestemmelser om, i hvilke andre tilfælde der ikke kræves sikkerhedsstillelse eller der kræves en nedsat sikkerhedsstillelse.

8. Toldmyndighederne kan undlade at kræve sikkerhedsstillelse, hvis det beløb, der skal stilles sikkerhed for, ikke overstiger den statistiske tærskel, der fastsættes i henhold til artikel 12 i Rådets forordning (EF) nr. 1172/95 af 22. maj 1995 om statistikker over Fællesskabets og dets medlemsstaters udveksling af goder med tredjelande [16].

9. En sikkerhedsstillelse, der er accepteret eller tilladt af toldmyndighederne, er gyldig i hele Fællesskabets område for de formål, den blev givet med henblik på.

Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 3, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne retsakt ved at supplere den med bestemmelser om undtagelser til første afsnit i dette stykke.

Artikel 62

Obligatorisk sikkerhedsstillelse

1. Hvis sikkerhedsstillelsen er obligatorisk, fastsætter toldmyndighederne med forbehold af de i medfør af stk. 3 vedtagne regler, størrelsen af sikkerhedsstillelsen til et beløb, der svarer til det nøjagtige beløb af den pågældende toldskyld, hvis dette beløb kan beregnes nøjagtigt på det tidspunkt, hvor sikkerheden kræves.

Hvis det ikke er muligt at fastsætte det nøjagtige beløb af toldskylden, fastsættes størrelsen af sikkerhedsstillelsen til det af toldmyndighederne anslåede højeste beløb for den toldskyld, der er opstået eller vil kunne opstå.

2. Med forbehold af artikel 67, fastsættes sikkerhedsbeløbet, hvis der foreligger samlet sikkerhedsstillelse for toldskyld, hvor beløbet varierer over tid, således at det på ethvert tidspunkt dækker den pågældende toldskyld.

3. Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser om gennemførelsen af nærværende artikels stk. 1.

Artikel 63

Fakultativ sikkerhedsstillelse

Hvis sikkerhedsstillelsen er fakultativ, afkræver toldmyndighederne i alle tilfælde denne sikkerhed, hvis de anser det for at være usikkert, om en toldskyld vil blive betalt inden for den fastsatte frist. Sikkerhedsstillelsen fastsættes af disse myndigheder til et beløb, der ikke overstiger det i artikel 62 omhandlede niveau.

Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser om, hvornår en sikkerhedsstillelse er fakultativ.

Artikel 64

Former for sikkerhedsstillelse

1. Der kan stilles sikkerhed på en af følgende måder

a) som kontant depositum eller ved ethvert andet betalingsmiddel, der anerkendes af toldmyndighederne som sidestillet med et kontant depositum, udstedt i euro eller i den medlemsstats valuta, hvor der kræves sikkerhedsstillelse

b) ved et tilsagn fra en kautionist

c) ved enhver anden form for sikkerhedsstillelse, som giver tilsvarende forsikring om, at toldskylden vil blive betalt, såsom en erklæring i overensstemmelse med en eksisterende brancheaftale, en notariel erklæring, en særlig aftale mellem operatører og toldmyndigheder, osv.

Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser om, hvilke former for sikkerhedsstillelse der falder ind under nærværende artikels stk. 1, første afsnit, litra c).

2. Et kontant depositum eller hermed sidestillede deposita skal stilles i overensstemmelse med gældende bestemmelser i den medlemsstat, hvor der kræves sikkerhedsstillelse.

Artikel 65

Valg af sikkerhedsstillelse

Den person, der skal stille sikkerhed, kan vælge mellem de forskellige former for sikkerhedsstillelse, der er fastsat i artikel 64, stk. 1.

Toldmyndighederne kan dog afvise den foreslåede form for sikkerhedsstillelse, hvis den er uforenelig med den pågældende toldprocedures korrekte afvikling.

Toldmyndighederne kan kræve, at den valgte form for sikkerhedsstillelse fastholdes i en bestemt periode.

Artikel 66

Kautionist

1. Den i artikel 64, stk. 1, litra b), nævnte kautionist skal være en tredjeperson, der er etableret i Fællesskabets toldområde. Kautionisten skal godkendes af de toldmyndigheder, der kræver sikkerhedsstillelsen, medmindre kautionisten er en bank eller en anden officielt anerkendt finansiel institution, der er akkrediteret i Fællesskabet.

2. Kautionisten skal give skriftligt tilsagn om at ville betale det beløb, der stilles som sikkerhed for toldskylden.

Tilsagnet skal også inden for det beløb, der stilles som sikkerhed, kunne dække import- og eksportafgiftsbeløb, der skal betales efter en efterfølgende kontrol.

3. Toldmyndighederne kan afslå at godkende den foreslåede kautionist eller form for sikkerhedsstillelse, når det ikke forekommer sikkert, at sidstnævnte vil betale toldskylden inden for den fastsatte frist.

Artikel 67

Samlet kaution

1. Den i artikel 61, stk. 6, omhandlede tilladelse gives kun til personer, der opfylder følgende betingelser:

a) de er etableret i Fællesskabet

b) de har ikke gjort sig skyldige i alvorlige eller gentagne overtrædelser af told- eller skattelovgivningen

c) de anvender regelmæssigt de pågældende procedurer eller er kendt af toldmyndighederne for at være i stand til at opfylde deres forpligtelser i forbindelse med disse procedurer.

2. Hvis der skal stilles en samlet sikkerhed for toldskyld, der kan opstå, kan en økonomisk operatør anvende en samlet sikkerhedsstillelse med et nedsat beløb eller opnå fritagelse for sikkerhedsstillelse i henhold til artikel 61, stk. 7, forudsat at mindst følgende kriterier er opfyldt:

a) korrekt anvendelse af den pågældende toldprocedure i en given periode

b) samarbejde med toldmyndighederne

c) for så vidt angår fritagelse for sikkerhedsstillelse en så god økonomisk evne, at vedkommende kan opfylde sine forpligtelser.

3. Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 2, bestemmelser for, hvordan der kan gives de i nærværende artikels stk. 1 og 2 omhandlede tilladelser.

Artikel 68

Supplerende bestemmelser for brug af sikkerhedsstillelse

1. I de tilfælde, hvor der kan opstå toldskyld inden for rammerne af særlige procedurer, finder stk. 2, 3 og 4 anvendelse.

2. Fritagelser for sikkerhedsstillelse i henhold til artikel 67, stk. 2, gælder ikke for varer, der anses for at frembyde en øget risiko.

Kommissionen vedtager efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 3, foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne retsakt ved at supplere den med bestemmelser om undtagelser til første afsnit i dette stykke.

3. Undtagelsesvis og under særlige omstændigheder kan Kommissionen efter den procedure, der henvises til i artikel 194, stk. 3, ved