MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET

i henhold til artikel 395 i Rådets direktiv 2006/112/EF

1. BAGGRUND

I henhold til artikel 395 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem ("momsdirektivet") kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i direktivet, for at forenkle momsopkrævningen eller for at undgå visse former for momsunddragelse eller momsundgåelse. Da denne procedure indebærer fravigelser fra de generelle momsprincipper, skal sådanne fravigelser i henhold til Domstolens faste retspraksis være begrænsede i omfang og stå i rimeligt forhold til målet dermed.

Ved brev registreret i Kommissionen den 23. oktober 2012 anmodede Rumænien om tilladelse til at videreføre en foranstaltning, der fraviger artikel 193 i momsdirektivet. I henhold til momsdirektivets artikel 395, stk. 2, underrettede Kommissionen ved brev af 18. januar 2013 de øvrige medlemsstater om Rumæniens anmodning. Ved brev af 22. januar 2013 underrettede Kommissionen Rumænien om, at den var i besiddelse af alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.

Rumænien anmoder om tilladelse til fortsat at anvende ordningen for omvendt betalingspligt for bestemte typer korn og oliefrø, sådan som den tidligere har fået indrømmet en undtagelse for[1].

Undtagelsen blev givet af Rådet under meget særlige omstændigheder, hvor Rumænien under anvendelsesperioden for den pågældende undtagelse forpligtede sig til at gennemføre en række reformer, som ville muliggøre en tilbagevenden til det normale system efter denne overgangsperiode.

Denne tilgang var særligt berettiget på grund af risikoen for, at svig skulle blive overført til andre medlemsstater i en sektor, hvis økonomiske betydning er ret betydelig i flere medlemsstater.

Det bør bemærkes, at en række medlemsstater under forhandlingerne i Rådet om den førnævnte undtagelse gav udtryk for betænkeligheder over, at enhver undtagelse fra systemet med betalinger over flere omgange må være sidste udvej og en nødforanstaltning i tilfælde af sager om bevist svig og der må stilles garantier for undtagelsens nødvendige og udsædvanlige karakter, dens varighed og de berørte produkters særegenhed. Disse medlemsstater påpegede tillige, at ordningen med omvendt betalingspligt altid indebærer en risiko for, at svig overføres til andre medlemsstater, og gjorde opmærksom på, at omvendt betalingspligt ikke burde anvendes systematisk som kompensation for manglende kontrol hos skattemyndighederne i en medlemsstat. I Rumæniens tilfælde forstod de, at den berørte sektor ligger meget tidligt i produktionskæden, og noterede sig, at de rumænske myndigheder havde forpligtet sig til ikke at anmode om fornyelse af denne undtagelse og især til at iværksætte strukturelle foranstaltninger, der kunne afhjælpe situationen inden udløbet af den toårige anvendelsesperiode for undtagelsen.

Rumænien bekræftede udtrykkeligt og utvetydigt sin accept af disse betingelser.

Dette tilsagn blev specifikt anført i den første betragtning i Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/363/EU af 20. juni 2011, hvor det fastslås, at Rumænien: "tilkendegav, at det ikke ville anmode om forlængelse af denne bemyndigelse”.

Selvom Rumænien accepterede denne ikke-fornybare toårige anvendelsesperiode, blev der alligevel indsendt en anmodning om forlængelse.

2. OMVENDT BETALINGSPLIGT

I henhold til artikel 193 i momsdirektivet påhviler momsen den person, der foretager den afgiftspligtige levering af varerne eller ydelserne. Formålet med ordningen med omvendt betalingspligt er, at afgiftspligten lægges over på den afgiftspligtige person, som leveringen udføres til.

Momskarruseller opstår, når forhandlere undgår at betale moms til skattemyndighederne efter at have solgt deres varer. Deres kunder har imidlertid ret til et afgiftsfradrag, når de er i besiddelse af en gyldig faktura. I de værste af sådanne sager om momsunddragelse leveres de samme varer eller ydelser flere gange via en såkaldt "karruselordning" (som omfatter varer og ydelser, der forhandles mellem medlemsstater), uden at der betales moms til skattemyndighederne. Ved at udpege den person, som varerne eller ydelserne leveres til, som afgiftspligtig i sådanne tilfælde, kan ordningen med omvendt betalingspligt fjerne muligheden for at indlade sig på denne form for skatteunddragelse.

3. ANMODNINGEN

Rumænien anmoder, i henhold til momsdirektivets artikel 395 om, at Rådet på forslag fra Kommissionen giver Rumænien tilladelse til at fortsætte med den særlige foranstaltning, som fraviger momsdirektivets artikel 193, hvad angår anvendelsen af omvendt betalingspligt for hvede, spelt, rug, byg, majs, sojabønner, rapsfrø, solsikkefrø og sukkerroer.

Begrundelsen for anmodningen er funderet i, at Ungarn opnåede en lignende undtagelse for landbrugsprodukter også for netop 2 år[2] (og under de samme vilkår, hvor Ungarn udtrykkeligt accepterede ikke at anmode om fornyelse). Imidlertid er start- og slutdatoen for de to fravigelser forskellig: fra den 1. juni 2011 til den 31. maj 2013 for Rumæniens vedkommende og fra den 1. juli 2012 til den 30. juni 2014 for Ungarns vedkommende. Ifølge Rumænien, vil der være en risiko for, at svig overføres til Rumænien, særligt fordi den ungarske undtagelse fortsat vil blive anvendt, efter at den rumænske er udløbet. De forholdsregler mod svig, som er etableret i den forbindelse, vil ifølge Rumænien ikke være tilstrækkelige til at modvirke svig efter den 31. maj 2013.

4. KOMMISSIONENS HOLDNING

Når Kommissionen modtager anmodninger i henhold til artikel 395, undersøger den disse anmodninger for at forvisse sig om, at de grundlæggende betingelser for at imødekomme dem er opfyldt, dvs. at den foreslåede særlige foranstaltning forenkler procedurerne for momspligtige personer og/eller skatteadministrationen, eller at forslaget forhindrer visse former for skatteunddragelse eller -undgåelse. I den forbindelse har Kommissionen altid haft en snæver og forsigtig tilgang for at sikre, at fravigelserne ikke underminerer det almindelige momssystem, at de er af begrænset omfang og er nødvendige og forholdsmæssige.

Først og fremmest er det Kommissionens holdning, at den pågældende type varer - korn og oliefrø er af en sådan art, at det skulle være muligt med en revision via konventionelle kontrolmekanismer uden behov for at implementere ordningen med omvendt betalingspligt. Derfor er undtagelsen til Rumænien, givet under særlige omstændigheder, så Rumænien får tid til at implementere visse reformer til bekæmpelse af svig.

Dernæst har det aldrig været meningen, at foranstaltningen skulle være en løsning på lang sigt eller kompensere for utilstrækkelig overvågning af afgiftspligtige personer på disse særdeles værdifulde markeder. Undtagelsen var legitimeret som en del af en pakke af foranstaltninger, som skulle iværksættes af Rumænien, mens den samtidigt skulle gælde for en begrænset tidsperiode og med en aftalt betingelse om, at der ikke ville blive anmodet om fornyelse af undtagelsen. De selvsamme betingelser var indeholdt i den undtagelse, som blev indrømmet Ungarn.

Derudover er der tegn på, at svigen i disse sektorer er flyttet til andre medlemsstater særligt i Sydøsteuropa. På den baggrund vil en anmodning om omvendt betalingspligt for en længere tidsperiode udgøre en risiko for svig for disse medlemsstater, hvilket ikke bør undervurderes set i lyset af betydningen af disse sektorer i regionen.

5. KONKLUSION

På baggrund af de ovennævnte forhold er Kommissionen imod anmodningen fra Rumænien.

[1] Rådets gennemførelsesafgørelse (2011/363/EU) af 20. juni 2011 om bemyndigelse af Rumænien til at indføre en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 193 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 163 af 23.6.2011, s. 26).

[2] Rådets gennemførelsesafgørelse 2012/624/EU af 4. oktober 2012 om bemyndigelse af Ungarn til at indføre en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 193 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 274 af 9.10.2012, s. 26).