Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om indgåelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Forhandlingerne om syv aftaler mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund blev afsluttet i juni 1999. Alle aftaler trådet samtidigt i kraft den 1. juni 2002. Til aftalerne var knyttet en erklæring fra Det Schweiziske Forbund om indvandring og asylpolitik, hvori det erklærer, at det har til hensigt at deltage i EU's system for koordinering af asylpolitik, ligesom det foreslår, at der indledes forhandlinger om indgåelse af en parallel konvention til Dublin-konventionen.

I fortsættelse af den bemyndigelse, Kommissionen fik den 17. juni 2002, blev der ført forhandlinger med Det Schweiziske Forbund om dets associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne samt med lovgivningen om oprettelse af Eurodac [1] og lovgivningen om, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning (som senere er blevet vedtaget, og som vil blive omtalt som "Dublin-forordningen") [2]. Som følge heraf er der opnået enighed om teksten til to separate aftaler.

[1] Rådets forordning nr. 2725/2000/EF af 11.12.2000 om oprettelse af "Eurodac" til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af Dublin-konventionen (EFT L 316 af 15.12.2000, s. 1).

[2] Rådets forordning nr. 343/2003/EF af 18.2.2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne (EFT L 50 af 25.2.2003, s. 1).

I henhold til forhandlingsdirektiverne følger aftalerne modellerne fra aftalerne med Norge og Island - vedrørende disse landes associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne [3] og vedrørende kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Island eller Norge [4] - idet aftalerne er tilpasset Schweiz' specifikke forfatningsmæssige betingelser.

[3] EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

[4] EFT L 93 af 3.4.2001, s. 40.

Endvidere indebar forhandlingsdirektiverne, at Schweiz skal acceptere Schengen-reglerne og deres udvikling samt Dublin/Eurodac-reglerne og deres udvikling uden undtagelser eller fravigelser. Desuden skulle der i henhold til forhandlingsdirektiverne være en klar forbindelse mellem gennemførelsen og ophøret af de to aftaler. Forhandlingsdirektiverne fastslog også, at Schweiz skulle yde et årligt bidrag til administrations- og driftsomkostningerne ved Schengen- og Dublin/Eurodac-konventionen.

Kommissionen mener, at teksterne er i overensstemmelse med de forhandlingsdirektiver, som Rådet vedtog den 17. juni 2002. Den eneste undtagelse fra princippet om fuld accept af de nuværende og fremtidige Schengen-regler er den undtagelse, Schweiz er indrømmet med hensyn til accept af fremtidige regler vedrørende anmodninger om ransagning og beslaglæggelse i forbindelse med lovovertrædelser vedrørende direkte beskatning, som, hvis de var begået i Schweiz, ikke, efter schweizisk ret, ville blive straffet med frihedsberøvelse. Denne undtagelse har været nødvendig for at kunne indgå en aftale med Schweiz inden for området beskatning af opsparing, en aftale, som igen har været nødvendig af hensyn til ikrafttrædelsen af Rådets direktiv 2003/48/EF af 3.6.2000 om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger [5]. COREPER godkendte denne undtagelse den 17.5.2004 som en del af et samlet kompromis med Schweiz, som blev vedtaget på EU/Schweiz-topmødet den 19.5.2004 [6] og omfattede en lang række sektorer.

[5] EFT L 157 af 26.6.2003, s. 38.

[6] Rådets dokument 9544/04.

For så vidt angår indirekte beskatning er der ikke indrømmet nogen undtagelser fra hverken nuværende eller fremtidige regler. Schweiz vil deltage fuldt ud i det retlige samarbejde i henhold til Schengen-konventionens artikel 51, når det drejer sig om unddragelse af indirekte beskatning [7]. Unddragelse af indirekte beskatning retsforfølges i Schweiz af de administrative myndigheder, hvis afgørelsen kan give anledning til procedurer ved en domstol med kompetence navnlig i straffesager. Derfor finder artikel 51, litra a), andet alternativ, i Schengen-konventionen anvendelse.

[7] jf. Kommissionens non-paper om Schengen reglerne vedrørende retsanmodninger om ransagning eller beslaglæggelse, MD 59/03 (EFTA-gruppen)

Eftersom de to aftaler om Schengen og Dublin/Eurodac er knyttet til hinanden, bør begge aftaler undertegnes samtidigt.

Følgende punkter skal fremhæves for at vise forskellene i forhold til eller tilpasningerne af de tilsvarende aftaler med Norge og Island:

Schengen:

Som Kommissionen har understreget det i den erklæring, den fremsatte på tidspunktet for vedtagelsen af forhandlingsdirektiverne vedrørende aftalen om Schengen-reglerne, er det beklageligt, at disse direktiver tager sigte på en enkelt aftale, omfattende elementer fra både første og tredje søjle. Disse elementer fra forskellige søjler er fundamentalt forskellige (elementerne fra første søjle vedrører fællesskabsret, herunder suverænitet og eventuelle direkte virkninger, i modsætning til elementerne fra tredje søjle), de er undergivet forskellige procedurer, når det drejer sig om godkendelse og indgåelse (f.eks. kræver elementerne fra tredje søjle ikke udtalelse fra Parlamentet), og de er i forskelligt omfang undergivet EF-Domstolens kompetence For at tage hensyn til disse forskelle foreslår Kommissionen, at aftalen om Schengen-reglerne vedtages gennem to forskellige retsakter, hvor den ene er baseret på EF-traktaten og den anden på EU-traktaten. Det bør således i hver afgørelse angives med en henvisning til Rådets afgørelse 1999/436/EF [8], hvilke dele af Schengen-reglerne i aftalen der henhører under EF-traktaten, og hvilke dele der henhører under EU-traktaten. Dette vil bl.a. støtte Domstolen, når det drejer sig om at fastslå omfanget af dens kompetence.

[8] EFT L 176 af 10.7.1999, s. 17.

Aftale:

Artikel 7, stk. 2, litra b):

Schweiz indrømmes en frist på to år til at acceptere og gennemføre fremtidige regler i den nationale lovgivning, såfremt der kræves folkeafstemning. Schweiz skal, hvis det er muligt, anvende udviklingen af reglerne midlertidigt. Hvis Schweiz ikke kan anvende udviklingens indhold midlertidigt, kan EU og EF over for Schweiz træffe passende foranstaltninger, der kan sikre, at Schengen-samarbejdet kan fungere korrekt.

Denne sikkerhedsklausul gør det muligt for EU og EF at acceptere en eventuel toårig forsinkelse i forbindelse med Schweiz' gennemførelse af fremtidige regler. I denne forbindelse har Schweiz forklaret, at kun 5 % af de foranstaltninger, der har udviklet Schengen-reglerne, og som er vedtaget mellem integrationen af Schengen-reglerne i EU i 1999 og i dag, eventuelt ville have medført folkeafstemning.

Artikel 7, stk. 5:

I henhold til forhandlingsdirektiverne accepterer Schweiz fuldt ud Schengen-reglerne og deres udvikling. Den eneste undtagelse fra dette generelle princip er fastsat i artikel 7, stk. 5, om den fremtidige udvikling af Schengen-reglerne og vedrører en eventuel fremtidig retsakt eller foranstaltning i forbindelse med en anmodning eller kendelse om ransagning og beslaglæggelse med henblik på efterforskning og retsforfølgelse af lovovertrædelser vedrørende direkte beskatning, som, hvis de var begået i Schweiz, ikke, efter schweizisk ret, ville blive straffet med frihedsberøvelse.

Artikel 11:

Beregningen af procentdelen for Schweiz' årlige bidrag til administrationsomkostningerne er baseret på de relevante norske og islandske bidrag, således at de tre lande bidrager i forhold til deres BNP.

Artikel 13:

I medfør af Danmarks særlige stilling for så vidt angår retsakter, der vedtages i henhold til afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, er det nødvendigt, at Danmark vedtager en separat aftale med Schweiz for at kunne skabe rettigheder og forpligtelser over for Schweiz i relation til de Schengen- regler, der er vedtaget i henhold til afsnit IV.

Endvidere er det nødvendigt, at Norge og Island indgår en aftale med Schweiz for at kunne skabe rettigheder og forpligtelser mellem alle associerede parter, der anvender Schengen-reglerne.

Artikel 15:

I stk. 1 fastslås princippet om, at Schengen-reglerne kun kan gennemføres af Schweiz, efter at Rådet har bestemt, at alle forudsætninger for gennemførelsen er opfyldt af Schweiz, og at kontrollen ved dets ydre grænser er opfyldt.

Desuden omhandler stk. 1 de forskellige scenarier for denne beslutningsproces, alt efter om der er tale om protokollerne til Amsterdam-traktaten eller tiltrædelsestraktaten for de ti nye medlemsstater.

Stk. 3 og 4 afspejler forhandlingsdirektivernes krav om at sikre en forbindelse mellem gennemførelsen og ophøret af Schengen-aftalen og gennemførelsen og ophøret af aftalen om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning.

Artikel 16:

I henhold til artikel 16 kan Liechtenstein tiltræde aftalen. Dermed er det hverken nødvendigt at indgå en separat aftale med Liechtenstein eller at oprette et tredje blandet udvalg, hvis Liechtenstein associeres i Schengen-reglerne. Liechtenstein kan deltage i den nuværende organisatoriske struktur.

Bilag A og B opregner Schengen-reglerne og deres udvikling, og de vil blive ajourført indtil datoen for undertegnelse.

Slutakt

Det fastslås i erklæring nr. 2, at EU/EF ikke kan udøve ekstern kompetence på Schweiz' vegne. Hvis forhandlinger med tredjelande har en indvirkning på Schengen-reglerne (f.eks. forhandlinger om aftaler om ophævelse af visumpligt), vil EU/EF opfordre tredjelandene til at indgå tilsvarende aftaler med de tre associerede lande. Erklæringen kan kun vedrøre Schweiz, men samme tilsagn gælder for Norge og Island, selv om det ikke er udtrykkeligt anført i slutakten til aftalen med disse to lande.

Erklæring nr. 3 er baseret på de særlige betingelser, der er indrømmet Luxembourg, og den er et resultat af kompromiset med Schweiz vedrørende den undtagelse, der er omhandlet i aftalens artikel 7, stk. 5.

I erklæring nr. 5 forpligter Schweiz sig til hurtigst muligt at gennemføre de forskellige procedurer, der er nødvendige i forbindelse med en folkeafstemning.

Erklæring nr. 6 er en følge af, af Schengen-reglerne accepteres uden undtagelser og fravigelser.

Erklæring nr. 8 har kun informationsformål.

Brevveksling om Schweiz' deltagelse i de udvalg, der bistår Kommissionen under udøvelsen af dennes gennemførelsesbeføjelser

Ligesom Norge og Island vil også Schweiz komme til at deltage som observatør i arbejdet i de udvalg, der bistår Kommissionen under udøvelsen af dennes gennemførelsesbeføjelser. I erklæring nr. 2 knyttet til aftalen med Norge og Island erklærede Den Europæiske Union, at den betragter Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger [9] som værende en integrerende del af Schengen-reglerne. Direktivet blev ikke medtaget på listen over Schengen-reglerne knyttet til aftalen med Island og Norge, eftersom direktivet i forvejen udgjorde en del af EØS-reglerne og derfor allerede blev anvendt af Island og Norge.

[9] EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

Disse to landes deltagelse i arbejdet i udvalg nedsat under EØS er fastlagt i artikel 100 i EØS-aftalen og er forskellig fra deltagelsen i "Schengen-udvalg": i udvalg, der behandler spørgsmål med virkning for EØS-reglerne, deltager der ikke repræsentanter for EØS-landene. Det sikres, at de i videst muligt omfang deltager i forberedelsen af udkast til foranstaltninger. Schweiz er ikke medlem af EØS, men det er udelukket, at Schweiz' rettigheder, via en associering med Schengen-reglerne, kan blive mere omfattende end de rettigheder, der indrømmes Norge og Island, der har valgt et endnu mere vidtgående samarbejde med EU i form af EØS-aftalen.

For at sikre lige rettigheder og forpligtelser må Schweiz' stilling derfor være den samme som Islands og Norges. Eftersom direktivet om beskyttelse af personoplysninger dækker områder, der går videre end Schengen-reglerne, må de oplysninger, der gives til Schweiz, begrænses til de punkter, der er særlig relevante for anvendelsen af Schengen-reglerne. Dertil kommer, at Schweiz, ligesom Island og Norge, kan udpege en repræsentant til at deltage som observatør i "Gruppen vedrørende beskyttelse af personer i forbindelse med behandling af personoplysninger" (artikel 29), når denne behandler spørgsmål af særlig relevans for Schengen.

Fælleserklæring om fælles møder i de blandede udvalg

Aftalen med Island og Norge og aftalen med Schweiz indebærer nedsættelse af et blandet udvalg til behandling af alle de af Rådet drøftede emner af relevans for gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne. Alle parter er enige i, at møderne i disse to blandede udvalg afholdes som fælles møder.

For at bevare den nuværende ordning, hvorefter det i årets første seks måneder er repræsentanten for Den Europæiske Union, og i årets sidste seks måneder er et associeret land, der har formandskabet for det blandede udvalg, gav alle associerede lande udtryk for, at de ønsker, om nødvendigt, at give afkald på at udøve deres formandskab og at lade dette rotere blandt dem efter landenavnenes alfabetiske rækkefølge.

Dublin/Eurodac:

Aftale:

Artikel 4, stk. 3 (substansen svarer til artikel 7, stk. 2, litra b), i Schengen-aftalen):

Schweiz indrømmes en frist på to år til at acceptere fremtidige regler og gennemføre dem i sin interne retsorden, såfremt der kræves en folkeafstemning. Schweiz skal om muligt anvende de nye regler midlertidigt. Hvis Schweiz ikke kan anvende indholdet af de nye regler midlertidigt, kan EF, i et hertil svarende omfang, træffe de nødvendige foranstaltninger mod Schweiz for at sikre, at Dublin/Eurodac-samarbejdet fungerer effektivt.

Artikel 8:

Beregningen af Schweiz' bidrag til omkostningerne ved Eurodacs centrale enhed baseres på de relevante bidrag fra Norge og Island, i forhold til disse tre landes BNP.

Artikel 11:

I henhold til Danmarks særlige stilling, når det drejer sig om retsakter vedtaget i henhold til afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, skal Danmarks associering ske i form af en protokol til denne aftale for derved at skabe rettigheder og forpligtelser mellem Danmark og Schweiz for så vidt angår Dublin/Eurodac-bestemmelserne.

Hertil kommer, at Norge og Island må indgå en aftale med Schweiz for at skabe rettigheder og forpligtelser mellem alle de associerede parter, der anvender Dublin/Eurodac-reglerne.

Artikel 12:

Ifølge denne artikel finder visse dele af aftalen, nemlig bestemmelserne om oprettelse af det blandede udvalg, midlertidigt anvendelse efter undertegnelsen. Denne midlertidige anvendelse (og en lignende midlertidig anvendelse gælder i forbindelse med Schengen) vil give Schweiz mulighed for at forberede sig på den tekniske gennemførelse af aftalen i løbet af ratifikationsperioden.

Artikel 14:

Denne artikel skaber den nødvendige forbindelse mellem gennemførelsen og ophøret af aftalen om Dublin/Eurodac og gennemførelsen og ophøret af Schengen-aftalen.

Artikel 15:

Ligesom det er tilfældet med Schengen giver denne bestemmelse Liechtenstein mulighed for at tilslutte sig aftalen mellem EF og Schweiz om Dublin/Eurodac.

Slutakt:

I erklæring nr. 2 fastsættes det, at Schweiz' stilling for så vidt angår dets deltagelse i databeskyttelsesdirektivet, således som fastlagt i brevvekslingen om Schweiz' deltagelse i de udvalg, der bistår Kommissionen under udøvelsen af dennes gennemførelsesbeføjelser, knyttet til Schengen-aftalen, med de nødvendige ændringer også finder anvendelse på emner, der specifikt vedrører anvendelsen af Dublin- eller Eurodac-forordningerne.

Erklæring nr. 3 svarer til en lignende erklæring fremsat af Schweiz i forbindelse med Schengen-aftalen (erklæring nr. 5), hvorved landet forpligter sig til så vidt muligt at fremskynde de forskellige procedurer i tilfælde af, at der kræves en folkeafstemning.

Erklæring nr. 4 er kun til orientering. Det skal dog nævnes, at for så vidt angår Dublin/Eurodac vil deltagelsen i udvalg, der bistår Kommissionen under udøvelsen af dennes gennemførelsesbeføjelser - i overensstemmelse med den model, der gælder for Islands og Norges deltagelse i Dublin/Eurodac - følge den samme struktur som fastsat i artikel 100 i EØS-aftalen (se artikel 2, stk. 6, i aftaleudkastet).

Fælleserklæring om fælles møder i de blandede udvalg

Aftalen med Island og Norge og aftalen med Schweiz indebærer for hver af dem nedsættelse af et blandet udvalg til behandling af alle de af Rådet drøftede emner af relevans for gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Dublin/Eurodac-reglerne. Alle parter er enige i, at møderne i disse to blandede udvalg afholdes som fælles møder.

For at bevare den nuværende ordning, hvorefter det i årets første seks måneder er repræsentanten for Den Europæiske Union, og i årets sidste seks måneder er et associeret land, der har formandskabet for det blandede udvalg, gav alle associerede lande udtryk for, at de ønsker, om nødvendigt, at give afkald på at udøve deres formandskab og at lade dette rotere blandt dem efter landenavnenes alfabetiske rækkefølge.

Erklæringer fremsat af delegationslederne (den vedtagne mødeprotokol)

For fuldstændighedens skyld henledes opmærksomheden på følgende erklæring, der blev fremsat af delegationslederne i forbindelse med Schengen-aftalen, men som dog ikke indgår som en del af aftalen:

I erklæring nr. 1 hedder det, at Rådets Generalsekretariat og den schweiziske mission er i regelmæssig kontakt, så Schweiz får mulighed for så hurtigt som muligt at gennemføre sine interne procedurer med henblik på at opfylde sine forfatningsmæssige krav (f.eks. hvis en medlemsstat hæver et parlamentarisk forbehold).

I erklæring nr. 2 hedder det, at Rådets direktiv 91/477/EØF af 18. juni 1991 om erhvervelse og besiddelse af våben ikke finder anvendelse bl.a. på de væbnede styrkers erhvervelse og besiddelse af våben og ammunition. Schweiz anmodede Kommissionens tjenestegrene om at verificere, at det nuværende schweiziske system om udlevering på lånebasis af militære våben i forbindelse med kurser for unge skytter forud for militærtjenesten, udlevering af våben under militærtjenesten og udlevering af tjenestevåbenet - efter omdannelse til halvautomatisk våben - efter endt militærtjeneste, er dækket af ovennævnte undtagelse fra anvendelsen af direktivet.

Erklæring nr. 3 afspejler ønsket om, så vidt det er muligt, at udvikle Schweiz' samarbejde med Eurojust og Det Europæiske Retlige Netværk.

Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om indgåelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

Under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 63, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [10],

[10] EUT C [...] af [...], s. [...].

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I fortsættelse af den bemyndigelse, som Kommissionen fik den 17. juni 2002, er forhandlingerne med de schweiziske myndigheder vedrørende kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz, blevet afsluttet.

(2) I henhold til Rådets afgørelse ...../....../EF af ....... 2004, og med henblik på aftalens indgåelse på et senere tidspunkt, er denne aftale den ..... 2004 blevet undertegnet på Det Europæiske Fællesskabs vegne.

(3) Aftalen bør nu godkendes.

(4) Det er også nødvendigt at fastsætte nærmere bestemmelser for anvendelsen af visse af aftalens bestemmelser.

(5) I henhold til aftalen oprettes et blandet udvalg med beslutningsmyndighed på visse områder, og det er derfor nødvendigt at fastslå, hvem der repræsenterer Fællesskabet i udvalget.

(6) Det er desuden nødvendigt at fastsætte en procedure for, hvorledes Fællesskabets holdning vedtages.

(7) Det Forenede Kongerige og Irland deltager i henhold til artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.

(8) Danmark deltager i henhold til artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, og afgørelsen er derfor ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Danmark -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylsansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz, og de tilknyttede dokumenter, bestående af slutakten og fælleserklæringen om fælles møder i de blandede udvalg, vedtages herved på Det Europæiske Fællesskabs vegne.

Teksten til aftalen, slutakten og fælleserklæringen er knyttet som bilag til denne afgørelse.

Artikel 2

Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den person, som på Det Europæiske Fællesskabs vegne er beføjet til at deponere det godkendelsesinstrument, der er omhandlet i aftalens artikel 12, med henblik på at udtrykke Det Europæiske Fællesskabs samtykke i at blive bundet af aftalen.

Artikel 3

Fællesskabet repræsenteres af Kommissionen i det blandede udvalg, der oprettes i henhold til artikel 3 i aftalen.

Artikel 4

1. Fællesskabets holdning i det blandede udvalg med hensyn til vedtagelse af udvalgets forretningsorden, jf. aftalens artikel 3, stk. 2, fastlægges af Kommissionen efter høring af et særligt udvalg udpeget af Rådet.

2. Hvad angår alle andre afgørelser, som det blandede udvalg træffer, fastlægges Fællesskabets holdning af Rådet med kvalificeret flertal, efter forslag fra Kommissionen.

Artikel 5

Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

AFTALE

mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne

DEN EUROPÆISKE UNION,

DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB,

og

DET SCHWEIZISKE FORBUND,

i det følgende benævnt "de kontraherende parter",

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Den Europæiske Union i forbindelse med ikrafttrædelsen af Amsterdam-traktaten har sat sig som mål at bevare og udbygge Unionen som et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer, kombineret med passende foranstaltninger vedrørende kontrol ved de ydre grænser, asyl, indvandring og forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Schengen-reglerne, som er integreret i Den Europæiske Union, udgør en del af bestemmelserne om virkeliggørelse af dette område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, eftersom disse regler indebærer et område uden kontrol ved indre grænser sammen med modforanstaltninger, som muliggør et højt sikkerhedsniveau,

SOM TAGER HENSYN TIL Det Schweiziske Forbunds geografiske beliggenhed,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Det Schweiziske Forbunds deltagelse i Schengen-reglerne og i deres fortsatte udvikling vil gøre det muligt dels at fjerne visse hindringer for personers frie bevægelighed, som medføres af Det Schweiziske Forbunds geografiske beliggenhed, dels at styrke samarbejdet mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund inden for de områder, der er omfattet af Schengen-reglerne,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at gennem den aftale, som Rådet for Den Europæiske Union den 18. maj 1999 indgik med Republikken Island og Kongeriget Norge [11], er disse to lande blevet associeret i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne,

[11] EFT L 176 af 10.7.1999, s. 35.

SOM TAGER I BETRAGTNING, at det er ønskeligt, at Det Schweiziske Forbund associeres på lige fod med Island og Norge i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at der mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund bør indgås en aftale, der indebærer rettigheder og forpligtelser svarende til dem, der er aftalt mellem Rådet for Den Europæiske Union, på den ene side, og Island og Norge, på den anden side,

SOM ER OVERBEVIST OM, at det er nødvendigt at organisere samarbejdet mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om gennemførelsen, den praktiske anvendelse og den videre udvikling af Schengen-reglerne,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at det er nødvendigt, for at associere Det Schweiziske Forbund i Den Europæiske Unions aktiviteter på de områder, der er omfattet af nærværende aftale, og for at muliggøre dets deltagelse i de nævnte aktiviteter, at oprette et udvalg efter den institutionelle model, der blev etableret i forbindelse med associeringen af Island og Norge,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Schengen-samarbejdet er baseret på principperne om frihed, demokrati, retsstaten og overholdelse af menneskerettighederne, som er garanteret bl.a. ved den europæiske konvention om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder af 4. november 1950,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at bestemmelserne i afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og i de retsakter, der er vedtaget på grundlag af det nævnte afsnit, ikke finder anvendelse på Kongeriget Danmark i medfør af protokollen om Danmarks stilling, der ved Amsterdam-traktaten er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og at de afgørelser om udvikling af Schengen-reglerne i henhold til nævnte afsnit, som Danmark har gennemført i sin nationale lovgivning, kun vil kunne skabe folkeretlige forpligtelser mellem Danmark og de øvrige medlemsstater,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Irland, i overensstemmelse med de afgørelser, der er truffet i henhold til protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union, der ved Amsterdam-traktaten er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab [12], deltager i visse bestemmelser i Schengen-reglerne,

[12] EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43 og EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20.

SOM TAGER I BETRAGTNING, at det bør sikres, at de stater, med hvilke Den Europæiske Union har oprettet en associering med henblik på gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne, også anvender disse regler i deres indbyrdes forbindelser,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at det, for at Schengen-reglerne kan fungere korrekt, er nødvendigt, at nærværende aftale anvendes sammen med de aftaler mellem de forskellige parter, der er associeret i, eller som deltager i gennemførelsen og udviklingen af Schengen-reglerne, som regulerer deres indbyrdes forbindelser,

SOM HENVISER TIL aftalen om associeringen af Det Schweiziske Forbund i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af EU's regelværk om kriterierne for og mekanismerne til fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandling af en asylansøgning, som indgives i en af Fællesskabernes medlemsstater, og om oprettelsen af "Eurodac-systemet,

SOM HENVISER TIL forbindelsen mellem Schengen-reglerne og det nævnte EU-regelværk,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at denne forbindelse nødvendiggør en samtidig anvendelse af Schengen-reglerne og EU's regelværk om kriterierne for og mekanismerne til fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandling af en asylansøgning, som indgives i en af Fællesskabernes medlemsstater og om oprettelsen af "Eurodac"-systemet,

ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER:

Artikel 1

1. Det Schweiziske Forbund, i det følgende benævnt "Schweiz", deltager som associeret i Det Europæiske Fællesskabs og Den Europæiske Unions aktiviteter på de områder, der er omfattet af de i bilag A og B til denne aftale nævnte bestemmelser og den videre udvikling heraf.

2. Denne aftale skaber gensidige rettigheder og forpligtelser i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat heri.

Artikel 2

1. Schweiz gennemfører og anvender de bestemmelser i Schengen-reglerne, der er anført i bilag A til denne aftale, således som de gælder for Den Europæiske Unions medlemsstater.

2. Schweiz gennemfører og anvender bestemmelserne i de EU og EF-retsakter, der er opført på listen i bilag B til denne aftale, for så vidt de erstatter og/eller udbygger tilsvarende bestemmelser i eller er vedtaget i medfør af konventionen undertegnet i Schengen den 19. juni 1990 om gennemførelse af aftalen om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, i det følgende benævnt "Schengen-konventionen".

3. De retsakter og foranstaltninger, som Den Europæiske Union og Det Europæiske Fællesskab har vedtaget med henblik på at ændre eller udbygge de i bilag A og B nævnte bestemmelser, og som procedurerne i denne aftale har været gældende for, accepteres, gennemføres og anvendes også af Schweiz, jf. dog artikel 7.

Artikel 3

1. Der oprettes et blandet udvalg, bestående af repræsentanter for Schweiz' regering, for medlemmerne af Rådet for Den Europæiske Union, i det følgende benævnt "Rådet", og for Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, i det følgende benævnt "Kommissionen".

2. Det blandede udvalg vedtager sin forretningsorden ved konsensus.

3. Det blandede udvalg mødes på initiativ af sin formand eller efter anmodning fra et af sine medlemmer.

4. Det blandede udvalg holder møde på ministerplan, højt embedsmandsplan eller ekspertplan, alt efter hvad forholdene kræver, jf. dog artikel 4, stk. 2.

5. Formandskabet for det blandede udvalg varetages:

- på ekspertplan: af repræsentanten for Den Europæiske Union

- på højt embedsmandsplan eller ministerplan: på skift for seks måneder ad gangen af repræsentanten for Den Europæiske Union og repræsentanten for Schweiz' regering.

Artikel 4

1. Det blandede udvalg behandler i overensstemmelse med denne aftale alle spørgsmål, der er omhandlet i artikel 2, og sikrer, at der tages behørigt hensyn til alle Schweiz' ønsker.

2. I det blandede udvalg på ministerplan har Schweiz' repræsentanter mulighed for:

- at forklare de problemer, de måtte have i forbindelse med en bestemt retsakt eller foranstaltning, eller reagere på de problemer, som de øvrige delegationer måtte have

- at udtale sig om alle spørgsmål vedrørende udviklingen af bestemmelser af betydning for dem eller gennemførelsen heraf.

3. Møderne i det blandede udvalg på ministerplan forberedes af det blandede udvalg på højt embedsmandsplan.

4. Repræsentanten for Schweiz' regering har ret til at fremsætte forslag i det blandede udvalg vedrørende de i artikel 1 omhandlede spørgsmål. Efter endt drøftelse kan Kommissionen eller enhver af Den Europæiske Unions medlemsstater overveje disse forslag med henblik på i overensstemmelse med Den Europæiske Unions regler at fremsætte et forslag eller tage et initiativ, der sigter på vedtagelse af en retsakt eller foranstaltning under Det Europæiske Fællesskab eller Den Europæiske Union.

Artikel 5

Det blandede udvalg underrettes, hvis Rådet forbereder eventuelle retsakter eller foranstaltninger, der kan være relevante for denne aftale, jf. dog artikel 4.

Artikel 6

Ved udarbejdelsen af ny lovgivning på et område, der er omfattet af denne aftale, rådfører Kommissionen sig uformelt med eksperter i Schweiz på samme måde, som den rådfører sig med eksperter i medlemsstaterne i forbindelse med udarbejdelsen af sine forslag.

Artikel 7

1. Vedtagelsen af nye retsakter eller foranstaltninger i forbindelse med spørgsmål, der er omhandlet i artikel 2, forbeholdes Den Europæiske Unions kompetente institutioner. Sådanne retsakter eller foranstaltninger træder i kraft samtidig for Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og de berørte medlemsstater og for Schweiz, medmindre andet er udtrykkeligt fastsat i disse retsakter eller foranstaltninger. I denne forbindelse tages der behørigt hensyn til det tidsrum, som Schweiz i det blandede udvalg har anført som nødvendigt for at Schweiz kan opfylde sine forfatningsmæssige krav.

2. a) Rådet giver straks Schweiz meddelelse om vedtagelsen af de i stk. 1 omhandlede retsakter eller foranstaltninger, hvor procedurerne i denne aftale er anvendt. Schweiz udtaler sig om, hvorvidt det vil acceptere indholdet heraf og gennemføre det i sin interne retsorden. Beslutningen herom meddeles Rådet og Kommissionen senest 30 dage efter vedtagelsen af de pågældende retsakter eller foranstaltninger.

b) Hvis indholdet af ovennævnte retsakter eller foranstaltninger først kan være bindende for Schweiz, når landets forfatningsmæssige krav er opfyldt, meddeler Schweiz Rådet og Kommissionen dette samtidig med ovennævnte beslutning. Schweiz giver snarest Rådet og Kommissionen skriftlig meddelelse, når alle forfatningsmæssige krav er opfyldt. Hvis der ikke kræves folkeafstemning, gives meddelelsen umiddelbart efter udløbet af fristen for afgørelse af, om der skal afholdes folkeafstemning. Hvis der kræves folkeafstemning, har Schweiz en frist på højst to år, at regne fra Rådets meddelelse, til at give meddelelse om sin beslutning. Fra den fastsatte dato for retsaktens eller foranstaltningens ikrafttræden for Schweiz og indtil meddelelsen om, at de forfatningsmæssige krav er opfyldt, anvender Schweiz midlertidigt indholdet af den pågældende retsakt eller foranstaltning, hvor det er muligt.

Hvis Schweiz ikke kan anvende indholdet af den pågældende retsakt eller foranstaltning midlertidigt, og hvis dette skaber vanskeligheder, der forstyrrer Schengen-samarbejdet, drøftes situationen i det blandede udvalg. Den Europæiske Union og Det Europæiske Fællesskab kan over for Schweiz træffe passende foranstaltninger, der kan sikre, at Schengen-samarbejdet fungerer korrekt.

3. Schweiz' accept af de i stk. 2 omhandlede retsakter og foranstaltninger skaber rettigheder og forpligtelser mellem Schweiz, på den ene side, og, alt efter sagens art, Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og de af dets medlemsstater, der bundet af disse retsakter og foranstaltninger, på den anden side.

4. Hvis:

a) Schweiz meddeler sin beslutning om ikke at acceptere indholdet af en retsakt eller foranstaltning som omhandlet i stk. 2, hvor proceduren i denne aftale er blevet anvendt, eller

b) Schweiz ikke giver meddelelse inden for den frist på tredive dage, der er fastsat i stk. 2, litra a), eller i stk. 5, litra a), eller

c) Schweiz ikke giver meddelelse efter udløbet af fristen for afgørelse af, om der skal afholdes folkeafstemning, eller, i tilfælde af folkeafstemning, inden for den frist på to år, der er fastsat i stk. 2, litra b), eller ikke, som fastsat i samme litra, sørger for midlertidig anvendelse fra den fastsatte dato for retsaktens eller foranstaltningens ikrafttræden,

betragtes denne aftale som ophørt, medmindre det blandede udvalg, efter nøje at have undersøgt mulighederne for at fortsætte aftalen, træffer anden afgørelse inden for en frist på 90 dage. Ophør af denne aftale får virkning tre måneder efter udløbet af fristen på de 90 dage.

5. a) Hvis bestemmelserne i en ny retsakt eller en ny foranstaltning medfører, at medlemsstaterne ikke længere kan kræve, at en anmodning om retlig bistand på det strafferetlige område eller anerkendelsen af en kendelse om ransagning og/eller beslaglæggelse af bevismidler fra en anden medlemsstat undergives de betingelser, der er omhandlet i artikel 51 i konventionen om anvendelsen af Schengen-aftalen, kan Schweiz inden for den frist på 30 dage, der er anført i stk. 2, litra a), meddele Rådet, at Schweiz ikke accepterer og ikke i sin interne retsorden vil gennemføre indholdet af disse bestemmelser, i det omfang disse finder anvendelse på anmodninger eller kendelser om ransagning eller beslaglæggelse i forbindelse med efterforskning eller retsforfølgelser af lovovertrædelser vedrørende direkte beskatning, som hvis de var begået i Schweiz, ikke, efter schweizisk ret, ville blive straffet med frihedsberøvelse. I så tilfælde ophører nærværende aftale ikke med at finde anvendelse på trods af bestemmelserne i stk. 4.

b) Det blandede udvalg træder sammen inden for to måneder efter anmodning herom fra et af dets medlemmer og drøfter, under hensyntagen til den internationale udvikling, den situation, der foreligger som følge af en meddelelse givet i henhold til litra a).

Så snart det blandede udvalg med enstemmighed er nået frem til en aftale, ifølge hvilken Schweiz accepterer og fuldt ud gennemfører de relevante bestemmelser i den nye retsakt eller foranstaltning, finder stk. 2, litra b), stk. 3 og 4 anvendelse. Den meddelelse, der er omhandlet i stk. 2, litra b), første punktum, gives inden for 30 dage efter, at der er indgået en aftale i det blandede udvalg.

Artikel 8

1. For at opfylde de kontraherende parters mål om at nå frem til en anvendelse og en fortolkning af de i artikel 2 nævnte bestemmelser, der er så ensartet som muligt, overvåger det blandede udvalg løbende udviklingen af retspraksis ved De Europæiske Fællesskabers Domstol, i det følgende benævnt "Domstolen", samt udviklingen i retspraksis ved de kompetente domstole i Schweiz vedrørende sådanne bestemmelser. Med henblik herpå oprettes en mekanisme, der skal sikre regelmæssig gensidig udveksling af sådan retspraksis.

2. Schweiz har mulighed for at forelægge processkrifter eller skriftlige bemærkninger for Domstolen, i tilfælde hvor en ret eller domstol i en medlemsstat har forelagt denne et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af en af de i artikel 2 omhandlede bestemmelser.

Artikel 9

1. Schweiz aflægger hvert år rapport til det blandede udvalg om, hvordan dets administrative myndigheder og domstole har anvendt og fortolket de i artikel 2 nævnte bestemmelser, i givet fald som fortolket af Domstolen.

2. Hvis det blandede udvalg ikke senest to måneder efter, at det er blevet underrettet om en væsentlig forskel i retspraksis mellem Domstolen og Schweiz' domstole eller om en væsentlig forskel i anvendelse mellem de berørte medlemsstaters myndigheder og Schweiz' myndigheder med hensyn til anvendelsen af de i artikel 2 omhandlede bestemmelser, ikke har været i stand til at sikre en ensartet anvendelse og fortolkning, indledes proceduren i artikel 10.

Artikel 10

1. Hvis der opstår en tvist om anvendelsen af denne aftale eller en situation som omhandlet i artikel 9, stk. 2, opføres spørgsmålet officielt på dagsordenen for det blandede udvalg på ministerplan som genstand for tvist.

2. Det blandede udvalg har 90 dage regnet fra datoen for vedtagelse af den dagsorden, hvor tvisten er opført, til at bilægge tvisten.

3. Hvis det blandede udvalg ikke kan bilægge tvisten inden for den i stk. 2 nævnte frist på 90 dage, gives der en yderligere frist på 30 dage til endelig bilæggelse af tvisten.

Hvis der ikke kan opnås endelig bilæggelse af tvisten, ophører denne aftale med at finde anvendelse seks måneder efter udløbet af fristen på 30 dage.

Artikel 11

1. Hvad angår administrationsomkostninger i forbindelse med anvendelsen af denne aftale bidrager Schweiz årligt til De Europæiske Fællesskabers almindelige budget med 7,286 % af et beløb på 8 100 000 EUR, med forbehold af en årlig justering i forhold til inflationsraten i Den Europæiske Union.

2. Hvad angår omkostningerne i forbindelse med udviklingen af Schengen II-informationssystemet, bidrager Schweiz med et årligt beløb i de pågældende regnskabsår i overensstemmelse med den procentdel, som dets bruttonationalprodukt udgør i forhold til alle de deltagende staters bruttonationalprodukt, begyndende med regnskabsåret 2002.

Bidraget vedrørende de regnskabsår, der går forud for denne aftales ikrafttrædelse, er skyldigt på tidspunktet for aftalens ikrafttrædelse.

3. Hvis driftsomkostningerne i forbindelse med anvendelsen af denne aftale ikke opføres på De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, men pålægges de deltagende medlemsstater direkte, bidrager Schweiz til disse omkostninger i overensstemmelse med den procentdel, som dets bruttonationalprodukt udgør i forhold til alle de deltagende staters bruttonationalprodukt.

Hvis driftsomkostningerne opføres på De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, bidrager Schweiz til dette budget med et årligt beløb i overensstemmelse med den procentdel, som dets bruttonationalprodukt udgør i forhold til alle de deltagende staters bruttonationalprodukt.

4. Schweiz har ret til at modtage de dokumenter vedrørende denne aftale, der er udarbejdet af Kommissionen eller Rådet, og til på møderne i det blandede udvalg at anmode om tolkning til et af De Europæiske Fællesskabers officielle sprog.

Artikel 12

1. Denne aftale berører ikke på nogen måde aftaler indgået mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz, eller aftaler indgået mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, på den ene side, og Schweiz, på den anden side.

2. Denne aftale berører ikke aftaler mellem Schweiz, på den ene side, og en eller flere medlemsstater, på den anden side, i det omfang de er forenelige med denne aftale. I tilfælde af uforenelighed mellem disse aftaler og denne aftale, gælder bestemmelserne i denne aftale.

3. Denne aftale berører ikke på nogen måde eventuelle fremtidige aftaler, der indgås af Det Europæiske Fællesskab med Schweiz, eller aftaler, som indgås mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, på den ene side, og Schweiz, på den anden side, eller aftaler, som indgås på grundlag af artikel 24 og 38 i traktaten om Den Europæiske Union.

Artikel 13

1. Schweiz indgår en aftale med Kongeriget Danmark om skabelsen af rettigheder og forpligtelser mellem Danmark og Schweiz for så vidt angår de i artikel 2 omhandlede bestemmelser, som henhører under afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab; protokollen om Danmarks stilling, som ved Amsterdam-traktaten er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, gælder således for disse bestemmelser.

2. Schweiz indgår en aftale med Republikken Island og Kongeriget Norge om skabelsen af gensidige rettigheder og forpligtelser i henhold til deres respektive associeringer i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne.

Artikel 14

1. Denne aftale træder i kraft en måned fra den dato, hvor generalsekretæren for Rådet, der er dens depositar, har sikret sig, at alle formelle krav er opfyldt for så vidt angår det samtykke til at være bundet af denne aftale, der er udtrykt af parterne eller på deres vegne.

2. Artikel 3, 4, 5, 6 og artikel 7, stk. 2, litra a), første punktum, finder midlertidigt anvendelse fra den dato, hvor denne aftale undertegnes.

3. Med hensyn til retsakter eller foranstaltninger, der vedtages efter undertegnelsen af aftalen, men inden dens ikrafttræden, regnes den frist på 30 dage, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, litra a), sidste punktum, fra den dato, hvor denne aftale træder i kraft.

Artikel 15

1. De i bilag A og B nævnte bestemmelser samt de bestemmelser, der allerede er vedtaget i medfør af artikel 2, stk. 3, får virkning for Schweiz på en dato, der fastsættes af Rådet; Rådet træffer afgørelse med enstemmighed blandt de medlemmer, der repræsenterer de af medlemsstaterne, der anvender alle de i bilag A og B omhandlede bestemmelser, efter høring af det blandede udvalg og efter at have sikret sig, at Schweiz opfylder forudsætningerne for gennemførelse af de relevante bestemmelser, og at kontrollen ved dets ydre grænser er effektiv.

De medlemmer af Rådet, der repræsenterer regeringerne for Irland og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, deltager i vedtagelsen af denne afgørelse, i det omfang den vedrører de bestemmelser i Schengen-reglerne og de retsakter, der bygger derpå eller på anden måde har tilknytning dertil, som disse medlemsstater anvender.

De medlemmer af Rådet, der repræsenterer regeringerne for medlemsstater, som i henhold til tiltrædelsestraktaten kun anvender en del af de bestemmelser, der er omhandlet i bilag A og B, deltager i vedtagelsen af denne afgørelse, i det omfang, den vedrører de bestemmelser i Schengen-reglerne, som de allerede anvender.

2. Anvendelsen af de i stk. 1 omhandlede bestemmelser skaber rettigheder og forpligtelser mellem Schweiz, på den ene side, og, alt efter sagens art, Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og de af dets medlemsstater, der bundet af disse bestemmelser, på den anden side.

3. Denne aftale finder kun anvendelse, hvis de i artikel 13 omhandlede aftaler ligeledes finder anvendelse.

4. Desuden finder denne aftale kun anvendelse, hvis aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz, ligeledes finder anvendelse.

Artikel 16

1. Liechtenstein kan tiltræde denne aftale.

2. Liechtensteins tiltrædelse giver anledning til udfærdigelse af en til denne aftale knyttet protokol, der fastslår alle følger af tiltrædelsen, herunder skabelsen af rettigheder og forpligtelser mellem Liechtenstein og Schweiz, og mellem, på den ene side, Liechtenstein, og, på den anden side, Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, i det omfang disse er bundet af bestemmelserne i Schengen-reglerne.

Artikel 17

Denne aftale kan opsiges af Schweiz eller af Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed blandt sine medlemmer. Opsigelsen meddeles depositaren. Den får virkning seks måneder efter meddelelsen.

Artikel 18

Denne aftale betragtes som opsagt, hvis Schweiz opsiger en af de i artikel 13 omhandlede aftaler eller den i artikel 15, stk. 4, omhandlede aftale.

Undertegnet i ... den ... i to eksemplarer på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

BILAG A

(Artikel 2, stk. 1)

1. del af dette bilag vedrører Schengen-aftalen fra 1985 og konventionen, undertegnet i Schengen i 1990, om aftalens gennemførelse. 2. del vedrører tiltrædelsesinstrumenterne og 3. del de relevante sekundære Schengen-retsakter.

1. DEL

Bestemmelserne i aftalen mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet den 14. juni 1985 i Schengen.

Alle bestemmelser i konventionen, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990 mellem Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Franske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg og Kongeriget Nederlandene om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 bortset fra følgende bestemmelser:

artikel 2, stk. 4, vedrørende kontrol af varer

artikel 4 for så vidt angår kontrol af bagage

artikel 10, stk. 2

artikel 19, stk. 2

artikel 28-38 og de dertil hørende definitioner

artikel 60

artikel 70

artikel 74

artikel 77-91, i det omfang de er omfattet af Rådets direktiv 91/477/EØF om kontrol med erhvervelse og besiddelse af våben

artikel 120-125 vedrørende varers bevægelighed

artikel 131 til 133

artikel 134

artikel 139 til 142

slutakten: erklæring 2

slutakten: erklæring 4, 5 og 6

protokol

fælleserklæring

erklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.

2. DEL

Bestemmelserne i de tiltrædelsesinstrumenter til Schengen-aftalen og Schengen-konventionen, der er undertegnet med Den Italienske Republik (den 27. november 1990 i Paris), Kongeriget Spanien og Den Portugisiske Republik (den 25. juni 1991 i Bonn), Den Hellenske Republik (den 6. november 1992 i Madrid), Den Østrigske Republik (den 28. april 1995 i Bruxelles) og Kongeriget Danmark, Den Finske Republik og Kongeriget Sverige (den 19. december 1996 i Luxembourg) undtagen følgende bestemmelser:

1. Protokollen, undertegnet i Paris den 27. november 1990, om Den Italienske Republiks regerings tiltrædelse af aftalen mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985.

2. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Paris den 27. november 1990, om Den Italienske Republiks tiltrædelse af konventionen, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, med tilhørende slutakt og erklæringer:

artikel 1

artikel 5 og 6

slutakt: del I

slutakt, del II, erklæring 2 og 3

erklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.

3. Protokollen, undertegnet i Bonn den 25. juni 1991, om Kongeriget Spaniens regerings tiltrædelse af aftalen mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, som ændret ved protokollen om Den Italienske Republiks regerings tiltrædelse, undertegnet i Paris den 27. november 1990, med tilhørende erklæringer.

4. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Bonn den 25. juni 1991, om Kongeriget Spaniens tiltrædelse af konventionen, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik, som Den Italienske Republik har tiltrådt ved aftalen undertegnet i Paris den 27. november 1990, med tilhørende slutakt og erklæringer:

artikel 1

artikel 5 og 6

slutakt, del I

slutakt, del II, erklæring 2 og 3

slutakt, del III, erklæring 3 og 4

erklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.

5. Protokollen, undertegnet i Bonn den 25. juni 1991, om Den Portugisiske Republiks regerings tiltrædelse af aftalen mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, som ændret ved protokollen om Den Italienske Republiks regerings tiltrædelse, undertegnet i Paris den 27. november 1990, med tilhørende erklæringer.

6. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Bonn den 25. juni 1991, om Den Portugisiske Republiks tiltrædelse af konventionen, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik, som Den Italienske Republik har tiltrådt ved aftalen undertegnet i Paris den 27. november 1990, med tilhørende slutakt og erklæringer:

artikel 1

artikel 7 og 8

slutakt, del I

slutakt, del II, erklæring 2 og 3

slutakt, del III, erklæring 2, 3, 4 og 5

erklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.

7. Protokollen, undertegnet i Madrid den 6. november 1992, om Den Hellenske Republiks regerings tiltrædelse af aftalen mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, som ændret ved protokollerne om Den Italienske Republiks regerings tiltrædelse, undertegnet i Paris den 27. november 1990, og Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks regerings tiltrædelse, undertegnet i Bonn den 25. juni 1991, med tilhørende erklæringer.

8. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Madrid den 6. november 1992, om Den Hellenske Republiks tiltrædelse af konventionen, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik, som Den Italienske Republik har tiltrådt ved aftalen undertegnet i Paris den 27. november 1990, og Kongeriget Spanien og Den Portugisiske Republik ved aftalerne undertegnet i Bonn den 25. juni 1991, med tilhørende slutakt og erklæringer:

artikel 1

artikel 6 og 7

slutakt, del I

slutakt, del II, erklæring 2, 3 og 4

slutakt, del III, erklæring 1 og 3

erklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.

9. Protokollen, undertegnet i Bruxelles den 28. april 1995, om Republikken Østrigs regerings tiltrædelse af aftalen mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, som ændret ved protokollerne om Den Italienske Republiks regerings tiltrædelse, Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks regerings tiltrædelse samt Den Hellenske Republiks regerings tiltrædelse, undertegnet hhv. den 27. november 1990, den 25. juni 1991 og den 6. november 1992.

10. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Bruxelles den 28. april 1995, om Republikken Østrigs tiltrædelse af konventionen, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik, som Den Italienske Republik, Kongeriget Spanien og Den Portugisiske Republik samt Den Hellenske Republik har tiltrådt ved aftalerne undertegnet hhv. den 27. november 1990, den 25. juni 1991 og den 6. november 1992, med tilhørende slutakt:

artikel 1

artikel 5 og 6

slutakt, del I

slutakt, del II, erklæring 2

slutakt, del III

11. Protokollen, undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996, om Kongeriget Danmarks regerings tiltrædelse af aftalen om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, med tilhørende erklæring.

12. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996, om Kongeriget Danmarks tiltrædelse af konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, med tilhørende slutakt og erklæring:

artikel 1

artikel 7 og 8

slutakt, del I

slutakt, del II, erklæring 2

slutakt, del III

erklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.

13. Protokollen, undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996, om Republikken Finlands regerings tiltrædelse af aftalen om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, med tilhørende erklæring.

14. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996, om Republikken Finlands tiltrædelse af konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, med tilhørende slutakt og erklæring:

artikel 1

artikel 6 og 7

slutakt, del I

slutakt, del II, erklæring 2

slutakt, del III, med undtagelse af erklæringen om Ålandsøerne

erklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.

15. Protokollen, undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996, om Kongeriget Sveriges regerings tiltrædelse af aftalen om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, med tilhørende erklæring.

16. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996, om Kongeriget Sveriges tiltrædelse af konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, med tilhørende slutakt og erklæring:

artikel 1

artikel 6 og 7

slutakt, del I

slutakt, del II, erklæring 2

slutakt, del III

erklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.

DEL 3

A. Følgende afgørelser truffet af Eksekutivkomitéen:

SCH/Com-ex (93) 10

14.12.1993 // Bekræftelse af erklæringerne fra ministrene og statssekretærerne af 19.6.1992 og 30.6.1993 om ikrafttrædelse

SCH/Com-ex (93) 14

14.12.1993 // Forbedring af det praktiske retlige samarbejde for at bekæmpe ulovlig narkotikahandel

SCH/Com-ex (93) 21

14.12.1993 // Udvidelse af det ensartede visum

SCH/Com-ex (93) 24

14.12.1993 // Fælles procedurer for annullation eller ophævelse af det ensartede visum eller afkortelse af dets gyldighedsperiode

SCH/Com-ex (94) 1 rev. 2

26.4.1994 // Tilpasningsforanstaltninger med henblik på at fjerne hindringer og restriktioner for vejtrafikken ved de indre grænseovergangssteder

SCH/Com-ex (94) 15 rev.

21.11.1994 // Indførelse af en edb-procedure for høring af de centrale myndigheder, der er omhandlet i artikel 17, stk. 2, i konventionen

SCH/Com-ex (94) 16 rev.

21.11.1994 // Erhvervelse af fælles ind- og udrejsestempler

SCH/Com-ex (94) 17 rev. 4

22.12.1994 // Indførelse og anvendelse af Schengen-systemet i lufthavne og på flyvepladser

SCH/Com-ex (94) 25

22.12.1994 // Udveksling af statistiske oplysninger om visumudstedelse

SCH/Com-ex (94) 28 rev.

22.12.1994 // Den i artikel 75 omhandlede attest for medbringelse af narkotika og psykotrope stoffer

SCH/Com-ex (94) 29 rev. 2

22.12.1994 // Ikrafttrædelse af konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 19.6.1990

SCH/Com-ex (95) PV 1 rev.

(point No 8) // Fælles visumpolitik

SCH/Com-ex (95) 20 rev. 2

20.12.1995 // Godkendelse af dok. SCH/I(95) 40 rev. 6 om proceduren for anvendelse af artikel 2, stk. 2, i konventionen

SCH/Com-ex (95) 21

20.12.1995 // Hurtig udveksling mellem Schengen-staterne af statistiske og konkrete oplysninger om mulige mangler ved de ydre grænser

SCH/Com-ex (96) 13 rev.

27.6.1996 // Principper for udstedelse af Schengen-visa i overensstemmelse med artikel 30, stk. 1, litra a), i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen

SCH/Com-ex (97) 39 rev.

15.12.1997 // Retningslinjer for bevismidler og indicier i forbindelse med tilbagetagelsesaftaler mellem Schengen-stater

SCH/Com-ex (98) 1 rev. 2

21.4.1998 // Taskforcens beretning

SCH/Com-ex (98) 12

21.4.1998 // Udveksling af statistiske oplysninger om visumudstedelse

SCH/Com-ex (98) 18 rev.

23.6.1998 // Foranstaltninger over for stater, her har problemer med udstedelsen af dokumenter, som muliggør fjernelse fra Schengen-området

TILBAGETAGELSE - VISA

SCH/Com-ex (98) 19

23.6.1998 // Monaco

VISA - YDRE GRÆNSER - SIS

SCH/Com-ex (98) 21

23.6.1998 // Stempling af visumansøgeres pas

VISA

SCH/Com-ex (98) 26 def.

16.9.1998 // Oprettelse af Det Stående Udvalg for Schengen-konventionen

SCH/Com-ex (98) 29 def.

23.6.1998 // Opsamlingsklausul, som skal dække samtlige tekniske Schengen-regler

SCH/Com-ex (98) 35 rev. 2

16.9.1998 // Videregivelse af den fælles håndbog til ansøgerlandene

SCH/Com-ex (98) 37 def. 2

16.9.1998 // Handlingsplan til bekæmpelse af illegal indvandring

SCH/Com-ex (98) 51 rev. 3

16.12.1998 // Grænseoverskridende politisamarbejde om forebyggelse og opklaring af strafbare handlinger

SCH/Com-ex (98) 52

16.12.1998 // Håndbog om det grænseoverskridende politisamarbejde

SCH/Com-ex (98) 56

16.12.1998 // Håndbog over dokumenter, hvori der kan foretages viseringer

SCH/Com-ex (98) 57

16.12.1998 // Indførelse af harmoniserede indbydelser, bevis for overnatning eller bevis for overtagelse af forpligtelser med hensyn til midler til livets ophold

SCH/Com-ex (98) 59 rev.

16.12.1998 // Koordineret anvendelse af dokumentrådgivere

SCH/Com-ex (99) 1 rev. 2

28.4.1999 // Schengen-normer på narkotikaområdet

SCH/Com-ex (99) 5

28.4.1999 // Ajourføring af SIRENE-håndbogen

SCH/Com-ex (99) 6

28.4.1999 // Situationen med hensyn til telekommunikation

SCH/Com-ex (99) 7 rev. 2

28.4.1999 // Forbindelsesofficerer

SCH/Com-ex (99) 8 rev. 2

28.4.1999 // Aflønning af informanter

SCH/Com-ex (99) 10

28.4.1999 // Illegal våbenhandel

SCH/Com-ex (99) 13

28.4.1999 // Ophævelse af tidligere udgaver og godkendelse af de nye udgaver af håndbogen og de fælles konsulære visuminstrukser

SCH/Com-ex (99) 14

28.4.1999 // Håndbog om dokumenter, hvori der kan foretages viseringer

SCH/Com-ex (99) 18

28.4.1999 // Forbedring af politisamarbejdet om forebyggelse og opklaring af strafbare handlinger

B. Følgende erklæringer fra Eksekutivkomitéen:

Erklæring // Emne

SCH/Com-ex (96) decl. 5

18.4.1996 // Definition af begrebet "tredjelandsborger"

SCH/Com-ex (96) decl. 6 rev. 2

26.6.1996 // Erklæring om udlevering

SCH/Com-ex (97) decl. 13 rev. 2

21.4.1996 // Bortførelse af mindreårige

C. Følgende afgørelser truffet af Centralgruppen:

Afgørelse // Emne

SCH/C (98) 117

27.10.1998 // Vedtagelse af foranstaltninger til bekæmpelse af illegal indvandring

SCH/C (99) 25

22.3.1999 // Generelle principper for aflønning af informanter og tillidspersoner

BILAG B

(Artikel 2, stk. 2)

Schweiz anvender nedenstående retsakter fra den dato, Rådet fastsætter i overensstemmelse med artikel 15.

Hvis en konvention eller en protokol, hvortil der refereres i en af nedenstående retsakter, som er forsynet med en asterisk, på denne dato ikke er trådt i kraft for alle EU-medlemsstaternes vedkommende på tidspunktet for vedtagelsen af den pågældende retsakt, anvender Schweiz først de relevante bestemmelser i disse instrumenter fra den dato, hvor den pågældende konvention eller protokol er i trådt kraft for alle medlemsstaternes vedkommende.

- Rådets direktiv 91/477/EØF af 18. juni 1991 om kontrol med erhvervelse og besiddelse af våben (EFT L 256 af 13.9.1991, s. 51) og Kommissionen henstilling 93/216/EØF af 25. februar 1993 om Det Europæiske Våbenpas (EFT L 93 af 17.4.1993, s. 39), ændret ved Kommissionens henstilling 96/129/EF af 12. januar 1996 (EFT L 30 af 8.2.1996, s. 47)

- Rådets forordning (EF) nr. 1683/95 af 29. maj 1995 om ensartet udformning af visa (EFT L 164 af 14.7.1995, s. 1), som ændret ved Rådets forordning nr. 334/2002/EF af 18. februar 2002 (EFT L 53 af 23.2.2002, s. 7); Kommissionens beslutning af 7. februar 1996 og Kommissionens beslutning af 3. juni 2002 om yderligere tekniske specifikationer for en ensartet udformning af visa (ikke offentliggjort)

- Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31)

- Rådets retsakt af 29. maj 2000 om udarbejdelse i henhold til artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union af konventionen om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater [der henvises til bestemmelserne i artikel 2, stk. 1, i konventionen] (EFT C 197 af 12.7.2000, s. 1)*

- Rådets afgørelse 2000/586/RIA af 28. september 2000 om indførelse af en procedure til ændring af artikel 40, stk. 4 og 5, artikel 41, stk. 7, og artikel 65, stk. 2, i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (EFT L 248 af 3.10.2000, s. 1)

- Rådets afgørelse 2000/645/EF af 17. oktober 2000 om berigtigelse af Schengen-reglerne indeholdt i Schengen-eksekutivkomitéens afgørelse SCH/Com-ex (94) 15 rev. (EFT L 272 af 25.10.2000, s. 24)

- Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (EFT L 81 af 21.3.2001, s 1), ændret ved Rådets forordning nr. 2414/2001/EF af 7. december 2001 (EFT L 327 af 12.12.2001, s. 1) og ved Rådets forordning nr. 453/2003/EF af 6. marts 2003 (EFT L 69 af 13.3.2003, s. 10)

- Rådets beslutning 2001/329/EF af 24. april 2001 om ajourføring af del VI og bilag 3, 6 og 13 til de fælles konsulære instrukser samt af bilag 5a, 6a og 8 til Den Fælles Håndbog (EFT L 116 af 26.4.2002, s. 32)

- Rådets forordning (EF) nr. 1091/2001 af 28. maj 2001 om fri bevægelighed for indehavere af visum til længerevarende ophold (EFT L 150 af 6.6.2002, s. 4)

- Rådets beslutning 2001/420/EF af 28. maj 2001 om tilpasning af del V og VI og bilag 13 til de fælles konsulære instrukser om visa samt bilag 6 (a) til Den Fælles Håndbog, for så vidt angår visum til længerevarende ophold med samme gyldighed som visum til kortvarigt ophold (EFT L 150 af 6.6.2001, s. 47)

- Rådets direktiv 2001/40/EF af 28. maj 2001 om gensidig anerkendelse af afgørelser om udsendelse af tredjelandsstatsborgere (EFT L 149 af 2.6.2001, s. 34) og Rådets beslutning 2004/191/EF af 23. februar 2004 om fastsættelse af kriterier og nærmere bestemmelser for udligning af de finansielle ubalancer, som følger af anvendelsen af direktiv 2001/40/EF om gensidig anerkendelse af afgørelser om udsendelse af tredjelandsstatsborgere (EFT L 60 af 27.2.2004, s. 55)

- Rådets direktiv 2001/51/EF af 28. juni 2001 om fastsættelse af supplerende bestemmelser til artikel 26 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 (EFT L 187 af 10.7.2001, s. 45)

- Rådets retsakt af 16. oktober 2001 om udarbejdelse i henhold til artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union af protokollen til konventionen om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater [der henvises til bestemmelsen i artikel 15 i protokollen] (EFT C 326 af 12.7.2001, s. 1)*

- Rådets afgørelse 2001/2424/EF af 6. december 2001 om udviklingen af anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II) (EFT L 328 af 13.12.2001, s. 4)

- Rådets afgørelse 2001/886/RIA af 6. december 2001 om udviklingen af anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II) (EFT L 328 af 13.12.2001, s. 1)

- Rådets beslutning 2002/44/EF af 20. december 2001 om ændring af del VII og bilag 12 til de fælles konsulære instrukser samt bilag 14a til den fælles håndbog (EFT L 20 af 23.1.2002, s. 5)

- Rådets forordning (EF) nr. 333/2002 af 18. februar 2002 om ensartet udformning af ark til påføring af visum udstedt af medlemsstater til personer, hvis rejsedokumenter ikke anerkendes af den medlemsstat, der udarbejder det pågældende ark (EFT L 53 af 23.2.2002, s. 4) og Kommissionens beslutning af 12.8.2002 om fastsættelse af de tekniske specifikationer for den ensartede udformning af ark til påføring af visum udstedt af medlemsstater til personer, hvis rejsedokumenter ikke anerkendes af den medlemsstat, der udarbejder det pågældende ark (ikke offentliggjort)

- Rådets beslutning 2002/352/EF af 25. april 2002 om revision af Den Fælles Håndbog (EFT L 123 af 9.5.2002, s. 47)

- Rådets beslutning 2002/354/EF af 25. april 2002 om tilpasning af del III og tilføjelse af et bilag 16 i de fælles konsulære instrukser (EFT L 123 af 9.5.2002, s. 50)

- Rådets forordning (EF) nr. 1030/2002 af 13. juni 2002 om ensartet udformning af opholdstilladelser til tredjelandsstatsborgere (EFT L 157 af 15.6.2002, s. 1) og Kommissionens beslutning af 14. august 2002 om fastsættelse af tekniske specifikationer for den ensartede udformning af opholdstilladelser til tredjelandsstatsborgere (ikke offentliggjort)

- Rådets beslutning 2002/585/EF af 12. juli 2002 om tilpasning af del III og VIII i de fælles konsulære instrukser (EFT L 187 af 16.7.2002, s. 44)

- Rådets beslutning 2002/586/EF af 12. juli 2002 om ændring af del VI i de fælles konsulære instrukser (EFT L 187 af 16.7.2002, s. 48)

- Rådets beslutning 2002/587/EF af 12. juli 2002 om revision af Den Fælles Håndbog (EFT L 187 af 16.7.2002, s. 50)

- Rådets rammeafgørelse 2002/946/RIA af 28. november 2002 om styrkelse af de strafferetlige rammer med henblik på bekæmpelse af hjælp til ulovlig indrejse og transit samt ulovligt ophold (EFT L 328 af 5.12.2002, s. 1)

- Rådets direktiv 2002/90/EF af 28. november 2002 om definition af hjælp til ulovlig indrejse og transit samt ulovligt ophold (EFT L 328 af 5.12.2002, s. 17)

- Rådets forordning (EF) nr. 415/2003 af 27. februar 2003 om udstedelse af visum ved grænsen, herunder udstedelse af visum til søfolk i transit (EUT 64 af 7.3.2003, s. 1)

- Bestemmelserne i konventionen fra 1995 om forenklet udleveringsprocedure mellem medlemsstaterne i Den Europæiske Union (EFT C 78 af 30.3.1995, s. 2) og i konventionen fra 1996 om udlevering mellem Den Europæiske Unions medlemsstater (EFT C 313 af 23.10.1996, s. 12), hvortil der refereres i Rådets afgørelse 2003/169/RIA af 27. februar 2003 om fastsættelse af de bestemmelser i 1995-konventionen om forenklet udleveringsprocedure mellem medlemsstaterne i Den Europæiske Union og i 1996-konventionen om udlevering mellem Den Europæiske Unions medlemsstater, der udgør en udvikling af Schengen-reglerne i henhold til aftalen om Republikken Islands og Kongeriget Norges associering i anvendelsen, gennemførelsen og udviklingen af Schengen-reglerne (EUT L 67 af 12.3.2003, s. 25)*

- Rådets afgørelse 2003/170/RIA af 27. februar 2003 om fælles benyttelse af forbindelsesofficerer udsendt af medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder [undtagen artikel 8] (EUT L 67 af 12.3.2003, s. 27)

- Rådets forordning (EF) nr. 693/2003 af 14. april 2003 om indførelse af et særligt, forenklet transitdokument (FTD) og et forenklet jernbanetransitdokument (FRTD) samt om ændring af de fælles konsulære instrukser og Den Fælles Håndbog (EUT L 99 af 17.4.2003, s. 8)

- Rådets forordning (EF) nr. 694/2003 af 14. april 2003 om ensartet udformning af forenklede transitdokumenter (FTD) og forenklede jernbanetransitdokumenter (FRTD) som omhandlet i forordning (EF) nr. 693/2003/EF (EUT L 99 af 17.4.2003, s. 8)

- Rådets beslutning 2003/454/EF af 13. juni 2003 om ændring af bilag 12 i de fælles konsulære instrukser til de diplomatiske og konsulære repræsentationer og bilag 14a i Den Fælles Håndbog om visumgebyrer (EUT L 152 af 20.6.2003, s. 82)

- Rådets forordning (EF) nr. 1295/2003 af 15. juli 2003 om foranstaltninger med henblik på at lette procedurerne for ansøgning om og udstedelse af visum til medlemmer af den olympiske familie, der deltager i De Olympiske eller De Paralympiske Lege i Athen i 2004 (EUT L 183 af 22.7.2003, s. 1)

- Rådets beslutning 2003/585/EF af 28. juli 2003 om ændring af bilag 2, liste A, i de fælles konsulære instrukser til de diplomatiske og konsulære repræsentationer og bilag 5, liste A, i Den Fælles Håndbog om visumkrav for indehavere af pakistanske diplomatpas (EUT L 198 af 6.8.2003, s. 13)

- Rådets beslutning 2003/586/EF af 28. juli 2003 om ændring af bilag 3, del I, i de fælles konsulære instrukser til de diplomatiske og konsulære repræsentationer og bilag 5a, del I, i Den Fælles Håndbog om statsborgere fra tredjelande, som er underlagt kravet om lufthavnstransitvisum (EUT L 198 af 6.8.2003, s. 15)

- Rådets afgørelse 2003/725/RIA af 2. oktober 2003 om ændring af bestemmelserne i artikel 40, stk. 1 og 7, i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (EUT l 260 af 11.10.2003, s. 37)

- Rådets direktiv 2003/110/EF af 25. november 2003 om bistand ved gennemrejse i forbindelse med udsendelse med fly (EUT L 321 af 6.12.2003, s. 26)

- Rådets beslutning 2004/14/EF af 22. december 2003 om ændring af del V, tredje afsnit (væsentlige kriterier for gennemgangen af ansøgninger) i de fælles konsulære instrukser (EUT L 5 af 9.1.2004, s. 74)

- Rådets beslutning 2004/15/EF af 22. december 2003 om ændring af del II, punkt 1.2, i de fælles konsulære instrukser og oprettelse af et nyt bilag til disse instrukser (EUT L 5 af 9.1.2004, s. 76)

- Rådets beslutning 2004/17/EF af 22. december 2003 om ændring af del V, punkt 1.4, i de fælles konsulære instrukser og af del I, punkt 4.1.2, i den fælles håndbog for så vidt angår tilføjelse af et krav om, at en rejsesygeforsikring skal indgå i den dokumentation, der kræves for at få udstedt et ensartet indrejsevisum (EUT L 5 af 9.1.2004, s. 79)

- Rådets forordning (EF) nr. 377/2004 af 19. februar 2004 om oprettelse af et netværk af indvandringsforbindelsesofficerer (EUT L 64 af 2.3.2004, s. 1)

- Rådets beslutning 2004/466/EF af 29.4.2004 om ændring af den fælles håndbog med henblik på at indarbejde bestemmelser om målrettet grænsekontrol af ledsagede mindreårige (EUT L 157 af 30.4.2004, s. 136)

- Berigtigelse til Rådets beslutning 2004/466/EF af 29. april 2004 om ændring af Den Fælles Håndbog med henblik på at indarbejde bestemmelser om målrettet grænsekontrol af ledsagede mindreårige (EUT L 195 af 2.6.2004, s. 44)

- Rådets forordning (EF) nr. 871/2004 af 29. april 2004 om indførelse af nye funktioner i Schengen-informationssystemet, bl.a. med henblik på terrorismebekæmpelse (EUT L 162 af 30.4.2004, s. 29)

- Rådets direktiv 2004/82/EF af 29. april 2004 om transportvirksomheders forpligtelse til at fremsende oplysninger om passagerer (EUT L 261 af 6.8.2004, s. 24)

- Rådets beslutning 2004/573/EF af 29. april 2004 om tilrettelæggelse af samlet udsendelse med fly fra to eller flere medlemsstaters område af tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af individuelle afgørelser om udsendelse (EUT L 261 af 6.8.2004, s. 28)

- Rådets beslutning 2004/574/EF af 29. april 2004 om ændring af Den Fælles Håndbog (EUT L 261 af 6.8.2004, s. 36)

- Rådets beslutning 2004/581/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af mindstekrav i forbindelse med skiltning ved grænseovergangssteder ((EUT L 261 af 6.8.2004, s. 119)

- Rådets beslutning 2004/512/EF af 8. juni 2004 om indførelse af visuminformationssystemet (VIS) (EFT L 213 af 15.6.2004, s. 5)

- [Denne liste over udviklingen af Schengen-reglerne vil blive ajourført i overensstemmelse med vedtagelsen af instrumenter, der udvikler Schengen-reglerne, indtil datoen for undertegnelse]

Slutakt

til aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne

De befuldmægtigede har vedtaget de i det følgende anførte fælleserklæringer, som er knyttet til denne slutakt:

1. De kontraherende parters fælleserklæring om parlamentarisk konsultation

2. De kontraherende parters fælleserklæring om eksterne forbindelser

3. De kontraherende parters fælleserklæring om artikel 23, stk. 7, i konventionen af 29. maj 2000 om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater.

De befuldmægtigede har ligeledes taget de i det følgende anførte erklæringer, som er knyttet til denne slutakt, til efterretning:

1. Erklæring fra Schweiz om gensidig retshjælp i straffesager

2. Erklæring fra Schweiz om artikel 7, stk. 2, litra b), vedrørende fristen for accept af nye udviklinger i Schengen-reglerne

3. Erklæring fra Schweiz om anvendelsen af den europæiske konvention om gensidig retshjælp i straffesager og den europæiske konvention om udlevering

4. Erklæring fra Europa-Kommissionen om fremsendelse af forslag

5. Erklæring fra Europa-Kommissionen om de udvalg, der bistår Europa-Kommissionen ved udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser

Udfærdiget i , den

For Den Europæiske Union:

For Det Europæiske Fællesskab:

For Det Schweiziske Forbund:

De kontraherende parters fælleserklæringer

De kontraherende parters fælleserklæring om parlamentarisk konsultation

De kontraherende parter finder det hensigtsmæssigt, at spørgsmål, der falder ind under denne aftale, drøftes på de interparlamentariske møder mellem Europa-Parlamentet og Schweiz.

De kontraherende parters fælleserklæring om eksterne forbindelser

De kontraherende parter er enige om, at det Europæiske Fællesskab forpligter sig til at tilskynde de tredjelande og internationale organisationer, med hvilke de indgår aftaler inden for et område, der er knyttet til Schengen-samarbejdet, til at indgå lignende aftaler med Det Schweiziske Forbund, uden at dette berører Det Schweiziske Forbunds kompetence til at indgå sådanne aftaler.

De kontraherende parters fælleserklæring om artikel 23, stk. 7, i konventionen af 29. maj 2000 om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater

De kontraherende parter er enige om, at Schweiz, i forbindelse med en bestemt sag, kan kræve, medmindre den pågældende medlemsstat har opnået den pågældende persons samtykke, at personoplysninger ikke kan anvendes til de formål, der er omhandlet i artikel 23, stk. 1, litra a) og b), i denne konvention, uden Schweiz' forudgående samtykke i forbindelse med procedurer, hvor Schweiz kunne have nægtet eller begrænset overdragelsen eller anvendelsen af personoplysninger i overensstemmelse med bestemmelserne i denne konvention eller de instrumenter, der er omhandlet i dennes artikel 1, jf. dog bestemmelserne i artikel 23, stk. 1, litra c), i konventionen om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater.

Hvis Schweiz i en bestemt sag nægter at give sit samtykke efter en anmodning fra en medlemsstat i henhold til ovennævnte bestemmelser, skal Schweiz skriftligt begrunde sin beslutning herom.

Andre erklæringer

Erklæring fra Schweiz om gensidig retshjælp i straffesager

Schweiz erklærer, at overtrædelser af skattelovgivningen på området indirekte beskatning, som retsforfølges af de schweiziske myndigheder, ikke på tidspunktet for denne aftales ikrafttrædelse kan indankes for en domstol med kompetence navnlig i straffesager.

Erklæring fra Schweiz om artikel 7, stk. 2, litra b), vedrørende fristen for accept af nye udviklinger i Schengen-reglerne

Den maksimale tidsfrist på to år, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, litra b), omfatter både godkendelsen og gennemførelsen af retsakten eller foranstaltningen. Den omfatter følgende faser:

- den forberedende fase

- den parlamentariske procedure

- fristen for afgørelse af, om der skal afholdes folkeafstemning (100 dage at regne fra den officielle offentliggørelse af retsakten), og i givet fald,

- folkeafstemningen (tilrettelæggelse og afstemning).

Forbundsrådet underretter omgående Rådet og Kommissionen om gennemførelsen af hver af disse faser.

Forbundsrådet forpligter sig til at anvende alle de midler, det har til rådighed, for at sikre, at de forskellige ovennævnte faser afvikles så hurtigt som muligt.

Schweiz' erklæring vedrørende anvendelsen af den europæiske konvention om gensidig retshjælp i straffesager og den europæiske konvention om udlevering

Schweiz forpligter sig til ikke at påberåbe sig de forbehold og erklæringer, det fremsatte i forbindelse med ratifikationen af den europæiske konvention om udlevering af 13. december 1957 og den europæiske konvention om gensidig retshjælp i straffesager af 20. april 1959, i det omfang de er uforenelige med denne aftale.

Erklæring fra Europa-Kommissionen om fremsendelse af forslag

Når Europa-Kommissionen fremsender forslag, der er relevante for denne aftale, til Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet, fremsender den kopi heraf til Schweiz.

Erklæring fra Europa-Kommissionen om de udvalg, der bistår Europa-Kommissionen ved udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser

Ud over af det udvalg, der er oprettet ved artikel 31 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger [13], bistås Kommissionen på nuværende tidspunkt ved udøvelsen af sine gennemførelsesbeføjelser i forbindelse med gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne af følgende udvalg:

[13] EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

- udvalget oprettet ved artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 1683/95 af 29. maj 1995 om ensartet udformning af visa [14] ("Visa-udvalget") og

[14] EFT L 164 af 14.7.1995, s. 1. Forordningen er senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 334/2002 af 18.2.2002 (EFT L 53 af 23.2.2002, s. 7).

- udvalget oprettet ved artikel 5 i Rådets afgørelse af 6. december 2001 (2001/886/RIA) og ved artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 2424/2001 af 6. december 2001 [15], idet de to instrumenter omhandler udviklingen af Schengen-informationssystemet af anden generation (SIS II) ("SIS II-udvalget").

[15] EFT L 328 af 13.12.2001, s. 1 og 4.

AFTALE I FORM AF BREVVEKSLING

mellem Rådet for Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om de udvalg, der bistår Europa-Kommissionen under udøvelsen af dennes gennemførelsesbeføjelser

A. Brev fra Fællesskabet

Under henvisning til forhandlingerne om aftalen om associering af Det Schweiziske Forbund i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne noterer Rådet sig Det Schweiziske Forbunds anmodning om, i overensstemmelse med dets deltagelse i beslutningsprocessen på de områder, der er omfattet af aftalen, og med henblik på at bidrage til, at aftalen kommer til at fungere efter hensigten, at deltage som fuldt associeret i arbejdet i de udvalg, der bistår Europa-Kommissionen under udøvelsen af dennes gennemførelsesbeføjelser.

Rådet noterer sig, at der i fremtiden, når disse procedurer anvendes på de områder, der er omfattet af aftalen, vil være behov for, at Det Schweiziske Forbund kan deltage som associeret i arbejdet i disse udvalg, bl.a. for at sikre, at procedurerne i aftalen er anvendt på de relevante retsakter og foranstaltninger, således at disse kan blive bindende for Det Schweiziske Forbund.

Det Europæiske Fællesskab forpligter sig til at forhandle om passende arrangementer, så Det Schweiziske Forbund kan blive inddraget i disse udvalgs arbejde.

Hvad angår Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger:

- Europa-Kommissionen forpligter sig til at sikre, at Det Schweiziske Forbunds eksperter, når et specifikt punkt vedrører anvendelsen af Schengen-reglerne, og kun i forbindelse med et sådant punkt, kommer til at deltage mest muligt i forberedelsen af udkast til foranstaltninger, der senere skal forelægges det udvalg, der er nedsat ved artikel 31 i nævnte direktiv, og som bistår Europa-Kommissionen under udøvelsen af dennes gennemførelsesbeføjelser. I forbindelse med udarbejdelsen af sine forslag hører Europa-Kommissionen således Det Schweiziske Forbunds eksperter på samme måde som den hører medlemsstaternes eksperter.

- Det Schweiziske Forbund kan, i overensstemmelse med direktivets artikel 29, stk. 2, andet afsnit, udpege en person, der repræsenterer den eller de tilsynsmyndigheder, som Det Schweiziske Forbund har udpeget, til som observatør uden stemmeret at deltage i møderne i gruppen vedrørende beskyttelse af personer i forbindelse med behandling af personoplysninger. Denne deltagelse sker efter en "ad hoc"-indbydelse, når et specifikt punkt vedrører anvendelsen af Schengen-reglerne, og kun i forbindelse med et sådant punkt.

Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil meddele mig, at Deres regering er indforstået med det ovenfor anførte.

Modtag, hr. ........, forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.

B. Svar fra Det Schweiziske Forbund

Jeg har hermed æren af at kvittere for modtagelsen af det brev, som [Deres excellence] sendte mig den ...., og som havde følgende ordlyd:

"Under henvisning til forhandlingerne om aftalen om associering af Det Schweiziske Forbund i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne noterer Rådet sig Det Schweiziske Forbunds anmodning om, i overensstemmelse med dets deltagelse i beslutningsprocessen på de områder, der er omfattet af aftalen, og med henblik på at bidrage til, at aftalen kommer til at fungere efter hensigten, at deltage som fuldt associeret i arbejdet i de udvalg, der bistår Europa-Kommissionen under udøvelsen af dennes gennemførelsesbeføjelser.

Rådet noterer sig, at der i fremtiden, når disse procedurer anvendes på de områder, der er omfattet af aftalen, vil være behov for, at Det Schweiziske Forbund kan deltage som associeret i arbejdet i disse udvalg, bl.a. for at sikre, at procedurerne i aftalen er anvendt på de relevante retsakter og foranstaltninger, således at disse kan blive bindende for Det Schweiziske Forbund.

Det Europæiske Fællesskab forpligter sig til at forhandle om passende arrangementer, så Det Schweiziske Forbund kan blive inddraget i disse udvalgs arbejde.

Hvad angår Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger:

- Europa-Kommissionen forpligter sig til at sikre, at Det Schweiziske Forbunds eksperter, når et specifikt punkt vedrører anvendelsen af Schengen-reglerne, og kun i forbindelse med et sådant punkt, kommer til at deltage mest muligt i forberedelsen af udkast til foranstaltninger, der senere skal forelægges det udvalg, der er nedsat ved artikel 31 i nævnte direktiv, og som bistår Europa-Kommissionen under udøvelsen af dennes gennemførelsesbeføjelser. I forbindelse med udarbejdelsen af sine forslag hører Europa-Kommissionen således Det Schweiziske Forbunds eksperter på samme måde som den hører medlemsstaternes eksperter.

- Det Schweiziske Forbund kan, i overensstemmelse med direktivets artikel 29, stk. 2, andet afsnit, udpege en person, der repræsenterer den eller de tilsynsmyndigheder, som Det Schweiziske Forbund har udpeget, til som observatør uden stemmeret at deltage i møderne i gruppen vedrørende beskyttelse af personer i forbindelse med behandling af personoplysninger. Denne deltagelse sker efter en "ad hoc"-indbydelse, når et specifikt punkt vedrører anvendelsen af Schengen-reglerne, og kun i forbindelse med et sådant punkt.

Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil meddele mig, at Deres regering er indforstået med det ovenfor anførte."

Jeg har æren af at meddele [Deres excellence], at Det Schweiziske Forbund er indforstået med det ovenfor anførte.

Modtag, hr., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.

FÆLLESERKLÆRING OM FÆLLES MØDER

De delegationer, der repræsenterer regeringerne i Den Europæiske Unions medlemsstater,

Europa-Kommissionens delegation,

De delegationer, der repræsenterer regeringerne i Republikken Island og Kongeriget Norge,

De delegationer, der repræsenterer Det Schweiziske Forbunds delegation,

Har besluttet, at møderne i de blandede udvalg, der er nedsat dels ved aftalen om associering af Island og Norge i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne, dels ved aftalen om associering af Schweiz i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne, afholdes som fælles møder, uanset på hvilket niveau mødet finder sted.

Noterer sig, at afholdelsen af disse møder som fælles møder kræver en pragmatisk løsning af spørgsmålet om, hvem der har formandskabet for de pågældende møder, når dette påhviler de associerede stater i henhold til aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund vedrørende sidstnævntes associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne eller aftalen indgået af Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om sidstnævntes associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne.

Noterer sig, at de associerede stater ønsker, om nødvendigt, at give afkald på udøvelsen af deres formandskab og at lade dette rotere blandt dem efter landenavnenes alfabetiske rækkefølge fra det tidspunkt, hvor aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund vedrørende sidstnævntes associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne træder i kraft.

Udfærdiget i den

GODKENDT PROTOKOL

om forhandlingerne om aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund vedrørende sidstnævntes associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne

De delegationer, der deltager i forhandlingerne om aftalen,

- erklærer for så vidt angår artikel 7, stk. 2, litra b), at

der mellem Rådets Generalsekretariat og den schweiziske mission ved De Europæiske Fællesskaber vil blive etableret regelmæssig og direkte kontakt for at holde Schweiz informeret om forløbet af procedurer vedrørende vedtagelse af relevante EU-retsakter og EU-foranstaltninger, så Schweiz får mulighed for så hurtigt som muligt at indlede sin procedure med henblik på overtagelse af videreudviklingen af reglerne.

- fastslår, for så vidt angår bilag B til Rådets direktiv 91/477/EØF af 18. juni 1991 om erhvervelse og besiddelse af våben, at

ovennævnte direktiv ikke finder anvendelse på de væbnede styrkers erhvervelse og besiddelse, i overensstemmelse med den nationale lovgivning, af våben og ammunition. Det nuværende schweiziske system med udlån af militærvåben som led i frivillige kurser for unge skytter, udlån af militærvåben under militærtjenesten og overdragelse af tjenestevåben, efter omdannelse til halvautomatiske våben, til militærfolk efter endt militærtjeneste er omfattet af denne undtagelse. Systemet berøres således ikke af Schengen-reglerne, men er underlagt den relevante schweiziske lovgivning.

- noterer sig, for så vidt angår Eurojust og Det Europæiske Retlige Net, at

det vil være af interesse at udvikle muligheden for at inddrage Schweiz i arbejdet i Eurojust og, om muligt, i Det Europæiske Retlige Net.

Udfærdiget i................, den...................

AFTALE

mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet i en af medlemsstaterne eller i Schweiz

DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB

og

DET SCHWEIZISKE FORBUND,

i det følgende benævnt "de kontraherende parter",

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Rådet for Den Europæiske Union har vedtaget forordning (EF) nr. 343/2003 af 18. februar 2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne [16] (i det følgende benævnt "Dublin-forordningen"), der er trådt i stedet for Dublin-konventionen om fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der indgives i en af De Europæiske Fællesskabers medlemsstater, undertegnet i Dublin den 15. juni 1990 [17] (i det følgende benævnt "Dublin-konventionen"), og at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har vedtaget forordning (EF) nr. 1560/2003 af 2. september 2003 om gennemførelsesforanstaltninger til Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne [18] (i det følgende benævnt "forordningen om gennemførelsesbestemmelser til Dublin-forordningen"),

[16] EUT L 50 af 25.2.2003, s. 1.

[17] EFT C 254 af 19.8.1997, s. 1.

[18] EUT L 222 af 5.9.2003, s. 3.

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Rådet for Den Europæiske Union har vedtaget forordning (EF) nr. 2725/2000 af 11. december 2000 om oprettelse af "Eurodac" til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af Dublin-konventionen for at lette fastsættelsen af, hvilken medlemsstat der i henhold til Dublin-konventionen er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning [19] (i det følgende benævnt "Eurodac-forordningen"), og forordning (EF) 407/2002 af 28. februar 2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 2725/2000 om oprettelse af "Eurodac" til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af Dublin-konventionen [20] (i det følgende benævnt "forordning om gennemførelses bestemmelser til Eurodac"),

[19] EFT L 316 af 15.12.2000, s. 1.

[20] EFT L 62 af 5.3.2002, s. 1.

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger [21] (i det følgende benævnt "direktiv om beskyttelse af personoplysninger") af Det Schweiziske Forbund bør anvendes på samme måde, som det anvendes af Den Europæiske Unions medlemsstater, når de behandler oplysninger i henhold til denne aftale,

[21] EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

SOM TAGER HENSYN TIL Det Schweiziske Forbunds geografiske beliggenhed,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Det Schweiziske Forbunds deltagelse i den del af fællesskabsreglerne, der dækkes af forordningerne "Dublin" og "Eurodac" (i det følgende benævnt "Dublin/Eurodac-reglerne"), vil gøre det muligt at styrke samarbejdet mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Det Europæiske Fællesskab har indgået en aftale med Republikken Island og Kongeriget Norge om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Island eller Norge [22], baseret på Dublin-konventionen,

[22] EFT L 93 af 3.4.2001, s. 38.

SOM TAGER I BETRAGTNING, at det er ønskeligt, at Det Schweiziske Forbund associeres på lige fod med Island og Norge i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af "Dublin/Eurodac"-reglerne,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at der mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund bør indgås en aftale, der indebærer rettigheder og forpligtelser svarende til dem, der er aftalt mellem Det Europæiske Fællesskab, på den ene side, og Island og Norge, på den anden side,

SOM ER OVERBEVISTE OM, at det er nødvendigt at organisere samarbejdet mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om gennemførelsen, den praktiske anvendelse og den videre udvikling af "Dublin/Eurodac"-reglerne,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at det er nødvendigt, for at associere Det Schweiziske Forbund i Det Europæiske Fællesskabs aktiviteter på de områder, der er omfattet af nærværende aftale, og for at muliggøre dets deltagelse i de nævnte aktiviteter, at oprette et udvalg efter den institutionelle model, der blev etableret i forbindelse med associeringen af Island og Norge,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at samarbejdet på de områder, der dækkes af forordningerne "Dublin" og "Eurodac", er baseret på principperne om frihed, demokrati, retsstaten og overholdelsen af menneskerettighederne, som er garanteret bl.a. ved den europæiske konvention om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder af 4. november 1950,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at bestemmelserne i afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og i de retsakter, der er vedtaget på grundlag af nævnte afsnit, ikke finder anvendelse på Kongeriget Danmark i medfør af protokollen om Danmarks stilling, der ved Amsterdam-traktaten er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, men der bør skabes mulighed for, at Det Schweiziske Forbund og Danmark, i deres indbyrdes forbindelser, kan anvende de grundlæggende bestemmelser i denne aftale,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at det bør sikres, at de stater, med hvilke Det Europæiske Fællesskab har oprettet en associering med henblik på gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af "Dublin/Eurodac"-reglerne, også anvender disse regler i deres indbyrdes forbindelser,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at det, for at "Dublin/Eurodac"-reglerne kan fungere korrekt, er nødvendigt, at nærværende aftale anvendes samtidigt med de aftaler mellem de forskellige parter, der er associeret i gennemførelsen og udviklingen af "Dublin/Eurodac"-reglerne, som regulerer deres indbyrdes forbindelser,

SOM HENVISER TIL associeringen af Det Schweiziske Forbund i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne,

SOM HENVISER til forbindelsen mellem Schengen-reglerne og "Dublin/Eurodac"-reglerne,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at denne forbindelse kræver samtidig anvendelse af "Dublin/Eurodac"-reglerne og Schengen-reglerne,

ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER:

Artikel 1

1. Bestemmelserne i

- "Dublin"-forordningen

- "Eurodac"-forordningen

- forordningen om "gennemførelsesbestemmelser til Eurodac" og

- forordningen om "gennemførelsesbestemmelser til Dublin"

gennemføres af Det Schweiziske Forbund, i det følgende benævnt "Schweiz", og anvendes i dets forbindelser med Den Europæiske Unions medlemsstater, i det følgende benævnt "medlemsstaterne".

2. Medlemsstaterne anvender de i stk. 1 nævnte forordninger i relationerne med Schweiz.

3. Også de retsakter og andre foranstaltninger vedtaget af Det Europæiske Fællesskab, der ændrer eller supplerer de i stk. 1 nævnte bestemmelser, og de afgørelser, der træffes efter de i nævnte bestemmelser fastsatte procedurer, accepteres, gennemføres og anvendes af Schweiz, jf. dog artikel 4.

4. Bestemmelserne i direktivet om beskyttelse af personoplysninger, således som de gælder for medlemsstaterne med hensyn til oplysninger, de behandler i forbindelse med gennemførelsen og anvendelsen af de i artikel 1 nævnte bestemmelser, gennemføres og anvendes, med de fornødne tilpasninger, af Schweiz.

5. I forbindelse med stk. 1 og 2 anses de henvisninger til "medlemsstaterne", der er indeholdt i de i stk. 1 nævnte bestemmelser, for også at omfatte Schweiz.

Artikel 2

1. Ved udarbejdelsen af nye lovgivningsmæssige bestemmelser, der ændrer eller supplerer de i artikel 1 nævnte bestemmelser, vil Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, i det følgende benævnt "Kommissionen", foretage en uformel høring af de schweiziske eksperter på samme måde, som den hører medlemsstaternes eksperter ved udarbejdelsen af sine forslag.

2. Når Kommissionen fremsender de i stk. 1 nævnte forslag til Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union, i det følgende benævnt "Rådet", sender den kopi heraf til Schweiz.

Efter anmodning fra en af de kontraherende parter kan der finde en indledende drøftelse sted i det blandede udvalg, der nedsættes i henhold til artikel 3.

3. På væsentlige tidspunkter i tiden forud for vedtagelse af ny lovgivning som omhandlet i stk. 1 konsulterer de kontraherende parter på ny hinanden i det blandede udvalg, efter anmodning fra en af parterne, som led i en løbende informations- og konsultationsproces.

4. De kontraherende parter samarbejder helhjertet i informations- og konsultationsfasen med henblik på ved processens afslutning at lette det blandede udvalgs varetagelse af sine opgaver i overensstemmelse med denne aftale.

5. Repræsentanterne for den schweiziske regering har ret til at fremsætte forslag i det blandede udvalg for så vidt angår de spørgsmål, der er nævnt i stk. 1.

6. Kommissionen sikrer, at de schweiziske eksperter kommer til at deltage mest muligt - afhængigt af det berørte område - i forberedelsen af udkast til foranstaltninger, der derefter forelægges de udvalg, som bistår Kommissionen under udøvelsen af dennes gennemførelsesbeføjelser. Ved udarbejdelse af foranstaltninger hører Kommissionen således de schweiziske eksperter på samme måde, som den hører medlemsstaternes eksperter.

7. I tilfælde af, at Rådet får forelagt forslag i overensstemmelse med de procedureregler, der gælder for det b