31. 12. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 332/137 
Udtalelse om forslag til Rådets beslutning om et særprogram for forskning og teknologisk 
udvikling inden for landbrug og agroindustri (1990-1994) 
(90/C 332/39) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 6. juni 1990 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 130 Q, stk. 2, at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for energi, kernekraft og forskning, 
som den 6. september 1990 udpegede Francesco Serra Caracciolo til ordfører; 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 279. plenarforsamling, den 19. september 
1990, følgende udtalelse med stort flertal, med 4 stemmer hverken for eller imod. 
1. Introduktion 
1.1. ØSU anerkender nødvendigheden af en etable­
ring af et særprogram for forskning og teknologisk 
udvikling inden for landbrug og agroindustri. 
1.2. Imidlertid ønsker det at betone, at den ønskede 
og nødvendige specificering ikke fremgår af kommis­
sionsforslaget, der er udfærdiget for generelt og globalt 
og muligvis vil overlappe med andre forskningspro­
grammer, der allerede finder anvendelse i langbrugs-
og skovbrugssektoren samt for levnedsmidler og bio­
teknologi. 
1.3. ØSU opfordrer derfor Kommissionen til at gøre 
alt for at udarbejde bedre og mere præcise retningslinjer 
for forskningen, så spild af økonomiske ressourcer und­
gås ved fastlæggelse af strategier under hensyntagen til 
alle synergier og ved at satse på de interventioner, der 
giver størst mulig effekt. 
1.4. ØSU minder i denne forbindelse om, at et forsk­
ningsprogram for landbrug og agroindustri, som skal 
udgøre et omfattende og sammenhængende omstruktu-
reringsprojekt for hele den europæiske agroindustri, i 
sig selv må udgøre en voldsom fornyelse. Det drejer sig 
ikke kun om at opnå en nedsættelse af produktionsom­
kostningerne og/eller en forbedring af kvaliteten, men 
om en reel og omfattende ændring af fremgangsmåder 
og produkter, hvor man ikke må undervurdere fire 
vigtige aspekter: miljøet, energiforbruget, det særlige 
landbrug i Middelhavsområdet og rationel anvendelse 
af vand. 
1.5. ØSU understreger derfor, at fællesskabspro­
grammet for forskning inden for landbrug og agroindu­stri ikke blot bør omfatte den egentlige forskningsdi-
mension og de aspekter, som ligger forud for landbrugs­
produktionen, men også det, der følger efter, ikke 
mindst forsvaret af forbrugernes interesser. Dette skulle 
imidlertid ikke hindre en klar og komplet definition af 
Kommissionens forskningsgrundlag for programmet, 
så der bliver størst mulig transparens i de forskellige 
proceduremæssige mekanismer. 
2. Finansiering 
2.1. ØSU er betænkelig ved den relative usikkerhed, 
artikel 1, stk. 4, i Rådets afgørelse 90/221/EUR AT OM 
(EFT nr. L 117/90) kan medføre, for så vidt angår den 
faktiske bevillingstildeling. Ifølge denne artikel forud­
sættes det således, at de midler, der skal udbetales i 1993 
og 1994, skal være dækket af de finansielle overslag, der 
måtte blive fastsat for disse to år. For særprogrammet 
for forskning og teknologisk udvikling inden for land­
brug og agroindustri indebærer dette, jf. finansie­
ringsoversigten, der er vedføjet som bilag til beslut­
ningsforslaget, at 60% af forpligtelserne og 4/5 af be­
talingerne endnu ikke er garanteret. 
2.2. ØSU mener, at finansieringsbestemmelserne for 
programmet skal ledsage det foreslåede juridiske rets­
grundlag, hvis der skal opnås en global og effektiv 
gennemførelse af det. 
2.3. ØSU finder endvidere, at ethvert initiativ fra 
Kommissionen, der kan ganratere en komplet finansie­
ring og fastlægge de effektive udgifter til første del af 
programmet, bør støttes. 
3. Procedure 
3.1. ØSU konstaterer med tilfredshed Kommissio­
nens vilje til at harmonisere fremgangsmåden for tilde­
ling af fællesskabsmidler og for deltagelse i de forskelli­
ge særprogrammer. Det mener, at en sådan harmonise-
Nr. C 332/138 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 90 
ring bidrager til en større transparens og effektivitet i 
gennemførelsen af programmerne såvel for brugerne 
som for Kommissionen selv. 
3.2. Imidlertid insisterer ØSU på nødvendigheden af, 
at der i programmets tekst indføres evalueringskriterier, 
der giver mulighed for bedre at identificere hvert pro­
grams særlige karakteristika. Selv om det nu er ud­
færdiget, og så længe de nævnte absolut nødvendige 
præciseringer ikke er at finde i selve teksten, men blot 
i henvisninger til bilag, forekommer målene for det 
nuværende program og forslaget til beslutning alt for 
vagt udformet. 
3.3. ØSU øsker især at fremhæve henvisningen til 
bilag II, artikel 4 b i Rådets afgørelse af 23. april 1990 
(90/221/EØF/EURATOM) og finder det nødvendigt, at 
denne henvisning forekommer i bilag I til det foreliggen­
de forslag, så at det fremgår tydeligt, hvori de særlige 
karakteristika består, såvel de fornyende som de supple­
rende, i forhold til dem, der allerede er indeholdt i 
programmer som FLAIR og ECLAIR. 
3.4. ØSU gør endvidere opmærksom på, at der også 
i artikel 4 b i bilag II (nævnt ovenfor) er anført mål­
sætninger, der kan gå på tværs af de specifikke mål­
sætninger i nærværende dokuments bilag I. Alt dette 
bevirker, at det er absolut nødvendigt med en fastlæg­
gelse af forholdene og de eventuelle synergier og ubetin­
get nødvendigt at fremhæve forskellene mellem pro­
grammerne FLAIR, ECLAIR, landbrugsforskning, 
BRIDGE og FAR. 
3.5. ØSU anmoder om, at bilagenes hovedindhold 
skal være indeholdt i en særlig artikel, hvoraf det tyde­
ligt fremgår, at disse udgør en integreret del af forslaget, 
og at en ændring af dem skal foregå efter samme 
procedure som enhver senere ændring af teksten. En 
henvisning til bilagene i selve teksten er ikke tilstrække­
lig til at sikre, at disse udgør en integreret bestanddel 
af denne. 
3.6. ØSU opfordrer Kommissionen til at redegøre 
yderligere for begrebet » spontane forslag « indeholdt i 
den 6. betragtning og at præcisere med hvilke midler, 
den har til hensigt at sikre overensstemmelsen ikke blot 
med programmets målsætninger, men også med de 
allerede valgte målsætninger. 
3.7. ØSU konstaterer, at forslaget indeholder to pro­
cedurer for valg af forslag. Det understreger imidlertid 
nødvendigheden af at sikre, at der i tilfælde af undtagel-
sesproceduren sker en offentliggørelse i et sådant om­
fang, at det garanterer alle adkomst hertil, såvel via 
udbredelse af kendskabet til betingelserne som af resul­
tatet af de allerede foretagne valg. 3.8. Det insisterer endvidere på, at de 15 % afsat til 
undtagelsesproceduren i betragtning af programudval­
gets afgørende rolle af type 3A(*) samt dets rent natio­
nale sammenhæng ikke må blive en manøvregrund for 
medlemsstaterne. ØSU øsker at understrege, at dette 
tal bør være et maksimum og ikke et mål. 
3.9. ØSU foreslår, at der til de fremsatte kriterier i 
bilag III, pkt. 4, tredje afsnit, tilføjes, at forslaget specielt 
skal bidrage til fremme af forskning og udbredelse af 
resultaterne på fællesskabsniveau, samt at princippet 
om, at forslaget skal være tilgængeligt for flere deltagere 
fra forskellige lande skal fremhæves tydeligere. 
3.10. ØSU tilslutter sig Kommissionens metode, 
hvorefter gyldighedsperioderne for rammeprogrammer­
ne svarer til særprogrammerne, hvorved aktionernes 
kontinuitet sikres. Det ser endvidere med tilfredshed, 
at Kommissionen har bestræbt sig på at finde en løsning 
i tilfælde af, at Rådet ikke er funktionsdygtigt (artikel 
7, stk. 4). ØSU anmoder indtrængende om, at et eksem­
plar af den rapport, der udfærdiges af Kommissionen i 
henhold til artikel 5, stk. 1 og 2, forelægges Det økono­
miske og sociale Udvalg til behandling og kommentarer. 
3.11. Hvad angår beskrivelsen af de årlige arbejds­
programmer, beklager ØSU, at de er for generelt beskre­
vet. Efter dens opfattelse bør proceduren for dette ud­
valg af type 3A (2) fastsat i forslagets artikel 5 indeholde 
en forelæggelse for Det økonomiske og sociale Udvalg 
og forinden give anledning til en drøftelse og ikke 
kun til en afsluttende evaluering, hvilket teksten ikke 
fastsætter for Det økonomiske og sociale Udvalgs ved­
kommende. ØSU finder det specielt ønskværdigt, at 
forvaltningen af de supplerende programmer (artikel 
130 L) og deltagelsen (artikel 130 M), samt fællesforeta­
gender (artikel 130 O) forelægges det økonomiske og 
sociale Udvalg til høring i overensstemmelse med Trak­
tatens artikel 130 Q. 
3.12. ØSU konstaterer, at i modsætning til program­
merne FLAIR og ECLAIR og forskningsprogrammerne 
for landbrug, hvor udvalget er rådgivende, er der for 
dette program et udvalg (type 3A) i henhold til artikel 3 
i Rådets afgørelse om gennemførelsesbeføjelser. 
(a) Udvalg af type 3A i henhold til Rådets afgørelse EØF/87/373, 
EØF-Tidende 197/87 af 18. juli 1987. 
(2) Udvalg af type 3A i henhold til Rådets afgørelse EØF/87/373, 
EØF-Tidende 197/87 af 18. juli 1987. 
31. 12. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 332/139 
3.13. ØSU beklager derfor endnu en gang, at kom­
missionsbeslutningen ved nedsættelsen af sådanne ud­
valg ved denne procedure ikke giver de direkte involve­
rede samfunds- og erhvervskredse tilstrækkelig og kon­
stant adgang til programmerne. 
3.14. Sektionen mener, at den rolle, ovennævnte ud­
valg (af type 3A) har i gennemførelsen af programmer­
ne, øger medlemsstaternes indflydelse og kan føre til en 
ny rationalisering af udvælgelseskriterierne for projek­
ter på bekostning af generelle målsætninger som samhø­
righed, samlet konkurrenceevne, miljøbeskyttelse osv. 
4. De videnskabelige og tekniske mål og indhold 
(bilag I — Kommissionens forslag) 
4.1. Generelle bemærkninger til bilag l 
4.1.1. ØSU har allerede udtalt sig herom i anledning 
af udtalelsen om » Øget anvendelse af ressourcer fra 
landbrug og skovbrug i energisektoren og anden ikke-
fødevareindustri: hvilke perspektiver åbner forskningen 
og den teknologiske innovation?« (*). Det udtalte sig 
på følgende måde om dette femårsprogram: 
»Det økonomiske og sociale Udvalg anbefaler, at 
de forskningsaktioner, som foreslås i forbindelse 
med dette program baseres på statusopgørelser over 
grundviden i hver sektor; der skal sigtes efter veldefi­
nerede målsætninger inden for bestemte tidsrammer 
og arbejdes snævert sammen med alle parter inden 
for den samme sektor ... Det er tillige nødvendigt 
at sætte flere kræfter ind på formidling og udnyttelse 
af forskningens resultater, navnlig over for landbru­
get, så denne sektor bliver et integreret led i en 
teknologisk fornyelsesproces, der delvis er bestem­
mende for dens egen fremtid.« 
4.1.2. Endvidere bør man efterhånden være blevet 
klar over, at behovet for en mere perfektioneret og mere 
funktionsdygtig videnskabelig forskning i dag skyldes 
de nye strukturelle problemer inden for primærsektoren 
(f.eks. overskud af visse EF-landbrugsprodukter; ud­
vikling af teknologier til omdannelse af biomasse; en 
nødvendig nedsættelse af produktionsomkostninger; en 
nyttig udbredelse af automatiserings- og datamatise-
ringsteknik; en stor efterspørgsel efter miljøvenlige pro­
duktionsformer og dermed udvikling af bioteknologier 
som f.eks. moderne genteknik samt former for integre­
ret og biologisk skadedyrsbekæmpelse). 
t1) EFT nr. C 124 af 21. 5. 1990. 4.1.3. Der bør i denne forbindelse tages hensyn til, 
at de videnskabelige og tekniske fornyelser på disse 
områder i vid udstrækning er indbyrdes forbundne. I 
de sidste ti år har det tekniske fremskridt inden for 
landbrug og skovbrug samt andre dermed forbundne 
sektorer inden for landbruget været resultatet af en 
stor forsknings- og udviklingsindsats inden for mange 
forskelligartede områder: den egentlige landbrugs- og 
skovbrugssektor, kemi, maskiner, viderebearbejdning 
og databehandling osv. 
4.1.4. Dette positive aspekt må naturligvis ikke 
undervurderes, men ØSU ønsker imidlertid, at også 
andre betydningsfulde punkter tages i betragtning, spe­
cielt: 
a) parallelt med beslutninger til forbedring af de kvan­
titative resultater — såsom nedsættelse af produk­
tionsomkostninger og større udbytte — må der sat­
ses på aspekter, som først og fremmest angår pro­
duktionens kvalitet, de organoleptiske, næringsvær­
di- og helbredsmæssige aspekter osv.; 
b) den teoretiske og anvendte forskning må i større 
grad indgå i en helhed, så der på samme tid og i 
videst muligt omfang kan tages hensyn til de speci­
fikke landbrugsmæssige, industrielle, fødevaremæs-
sige og miljøpolitiske forventninger og krav. 
4.1.5. I denne forbindelse må medlemsstaternes kom­
plekse økonomiske og samfundsmæssige forhold ikke 
betragtes uafhængigt af beskyttende og forebyggende 
elementer, der kan bevare naturressourcerne og den 
menneskelige sundhed. 
4.2. Område 1, afsnit 1 
4.2.1. ØSU minder om, at den tilstræbte økonomiske 
og sociale sammenhæng også bør afspejle en mindre 
regional uligevægt. Det insisterer derfor på, at projek­
ternes oprindelse bliver et kriterium, der kan hjælpe 
ugunstigt stillede eller tilbagestående zoner hurtigere 
frem parallelt med strukturfondaktionerne. ØSU in­
sisterer specielt på, at dette sker for yderzoner og øer. 
4.2.2. Der er vigtige socio-økonomiske grunde til at 
afsætte en stor del af de disponible midler til landbrugs­
forskning i emner af betydning for marginale bakke-
og bjergområder, randzoner og øer, specielt for at 
undgå nogle af de uheldige konsekvenser for miljøet 
som følge af udvandringen fra landbruget, den progres­
sive erosion og braklægning osv. 
Nr. C 332/140 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 90 
4.3. Område 1, afsnit 2 
4.3.1. Specielt hvad angår energispørgsmålet, der 
nylig er blevet et mere interessant marked og dermed 
også forskningsområde, understreges nødvendigheden 
af, at anvendelsen af energi fra plantedyrkning og be­
handling af landbrugets biprodukter ikke må glemmes, 
når der udarbejdes teknologier til udvinding af alterna­
tiv energi (solenergi, biogas, vindenergi osv.) til proces­
serne i landbrugsproduktionen. 
4.3.2. Hvad angår bierhverv og ekstra aktiviteter 
(som f.eks. landbrugsturisme), er der nu et fast håb 
om, at de vil indgå mere i landbrugsproducenternes 
indtægter, og derved hindre udvandringen fra yderzoner 
i bjergegne. Denne form for aktivitet forenes udmærket 
med den såkaldte kvalitetsproduktion eller »biologi­
ske«; betegnelsen »biologisk« bør imidlertid defineres 
bedre, så at misforståelser undgås. 
4.3.3. For at få en bedre udnyttelse af vandressour­
cerne må vandets kvalitet bringes i forgrunden. Der er 
store muligheder for at foretage en bedre anvendelse af 
vand ved genbrug af vand til vanding, og muligheder 
for at forskningen kan finde tekniske løsninger til rens­
ning af affaldsvand fra specialiserede landbrug, såsom 
intensiv brug osv. 
4.4. Område 1, afsnit 4 
4.4.1. Her er den landbrugstekniske forskning af af­
gørende betydning til bekæmpelsen af jorderosion og 
jordfortætning, f.eks. ved minimal jordbrug eller ikke-
brug/braklægning. Via jordanalyse og den udbredte 
praksis med » fornuftig « jordbehandling kan anvendel­
sen af gødning, herbicider og pesticider som allerede 
anført reduceres betydeligt. 
4.5. Område 2 
4.5.1. Her bør forskningen specielt tage hensyn til 
de ny tendenser i fastlæggelsen af miljønormerne på 
fællesskabsniveau. Hvis der f.eks. kun tillades nitrat­
koncentrationer som angivet i det nuværende forslag 
til en fællesskabsforordning om nitrater i vand, kan den 
videnskabelige forskning spille en afgørende rolle ved 
at finde teknisk og økonomisk gennemførlige løsninger 
til opdæmning af den nitratforurening, som specielt 
skyldes dyrehold, og dermed kan det tilladte niveau 
nedsættes mest muligt. 4.5.2. Hvad angår den anvendte forskning inden for 
skovbrugssektoren, henviser ØSU til de allerede frem­
satte (*) udtalelser og understreger på ny sit krav om, 
at der tages stilling til følgende punkter: 
— eksperimentering med beplantninger på forskellige 
områder for at opnå optimal vækst, 
— udnyttelse af underskoven både til græsning og 
skovbrug, 
— anvendelse af » biprodukter « fra skoven til foder og 
energiformål, 
— analyse af de forskellige orografiske, jordklimatiske 
og beplantningsmæssige betingelser for at undgå 
skovdød. 
4.5.3. Med hensyn til foder og gødning bør der speci­
elt ske en forbedret udnyttelse af anvendelsen af bio­
teknologiske metoder til absorbering og fiksering af 
kvælstof, og følgende bør tilføjes i slutningen af af­
snittet: 
» automatiske systemer (specielt ved beskyttet dyr­
kning og dyreavl)«. 
4.5.4. Hvad angår dyrkningen, bør der udvikles for­
skellige nye teknikker, såsom dyrkning in vitro, specielt 
for visse frugttræer og træer til tømmer eller prydplan­
ter og visse grønsagssorter. 
4.5.5. Efter ØSU's opfattelse er det absolut nødven­
digt, at aktionen også omfatter økonometrisk forskning 
og markedsforskning, der bliver endnu mere påkrævet, 
hvis der skal ske en gennemførelse af Kommissionens 
foreslåede MIRIAM-program om oprettelse af et infor­
mationsnet til oplysning om initiativer angående ud­
viklingen inden for landbruget og på landbrugsmar­
kederne, som foreslået af Kommissionen (KOM(90) 230 
endelig udg.). 
4.5.6. Hvad angår fiskerisektoren, og specielt akva­
kultur, henvises til det udtømmende særprogram og 
udtalelsen herom, som der imidlertid må refereres til 
konstant. 
4.6. Område 3, afsnit 1 
4.6.1. Forskningen på dette område er af afgørende 
betydning for fødevareindustriens konkurrencedygtig­
hed og tilførslen af merværdi til landbrugsindustrierne, 
da landbrugernes indtægtsniveau ikke længere kan sik­
res ved en stigning i støttebeløbene til priserne på land­
brugets basisprodukter. 
(!) Udtalelsen om »Bjergegne« (EFT nr. C 175 af 4. 7. 1988) 
og udtalelsen om »Skovbrugssektoren« (EFT nr. C 139 af 
5. 6. 1989). 
31. 12. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 332/141 
4.6.2. Disse målsætninger kan anføres i følgende 
interventionslinjer: 
— gødning og vedligeholdelse af jorden, 
— foder, 
— energiproduktion, 
— kemiske og industrielle produkter. 
Medens de to første har umiddelbar indvirkning på 
landbrugssektoren og følgelig kan indvirke positivt på 
den økonomiske situation, er de to sidste af betydning 
for andre sektorer. 
Bryssel, den 19. september 1990. 
0.1. Transporten spiller en vigtig rolle i europæernes 
daglige liv, og for brugerne er sikkerheden, serviceni­
veauet, navnlig transporttiden, miljøet og de forskellige 
transportformers priser de vigtigste aspekter. Kanaltun­
nelen udgør et stort fremskridt i retning af at gennemfø­
re fysisk planlægning på EF-plan og bidrager således til 
den europæiske opbygning. 4.7. Område 3, afsnit 2 
4.7.1. En forbedring af teknikken til kølekonserve­
ring er i denne forbindelse af afgørende betydning. 
Dette hænger først og fremmest sammen med det tilta­
gende forbrug per capita af ellers sæsonbetingede land­
brugsprodukter året rundt. 
4.8. Område 3, afsnit 3 
4.8.1. I betragtning af det beskedne budget for pro­
grammet må samarbejdet mellem de forskellige forsk­
ningshold på europæisk plan forbedres og tilskyndes 
yderligere. Endvidere ville det være overordentlig nyt­
tigt med en omfattende aktion til udbredelse af forsk­
ningsresultaterne også til landbrugssektorerne. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
0.2. Det er på den baggrund, ØSU ønsker at afgive 
udtalelse om Kanaltunnelen og dens betydning i trans­
portpolitisk sammenhæng. 
1. Indledning 
1.1. Passager- og godstrafikken over Kanalen har 
udviklet sig betydeligt de seneste år og påregnes at ville 
fortsætte med at stige støt, især i lyset af det indre 
marked i 1992. Initiativudtalelse om Kanaltunnelen og dens betydning i transportpolitisk sammenhæng 
(90/C 332/40) 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede den 27. marts 1990 i henhold til forretningsorde­
nens artikel 20, stk. 4, at fremsætte udtalelse om Kanaltunnelen og dens betydning i 
transpolitisk sammenhæng. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for transport og kommunikation, som 
udpegede F. Perrin-Pelletier til ordfører. Sektionen vedtog efter ordførerens mundtlige rapport 
sin udtalelse den 12. september 1990. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 279. plenarforsamling, den 20. september 
1990, med stort flertal for, 6 stemmer imod og 5 hverken for eller imod, følgende udtalelse.