BERETNING FRA KOMMISSIONEN - KOMMISSIONENS ATTENDE ÅRSBERETNING TIL EUROPA-PARLAMENTET OM FÆLLESSKABETS ANTIDUMPING- OG ANTISUBSIDIEFORANSTALTNINGER - OVERSIGT OVER OVERVÅGNINGEN AF TREDJELANDES BESKYTTELSESUNDERSØGELSER OG AF GENNEMFØRELSEN AF HANDELSHINDRINGSFORORDNINGEN (1999)

(18. årsberetning til Europa-Parlamentet - 1999)

INDHOLDSFORTEGNELSE

Formål og sigte

1. Oversigt over antidumping- og antisubsidielovgivningen

1.1. Retlige rammer

1.1.1. Gældende lov

1.1.1.1. Internationale rammer

1.1.1.2. Fællesskabslovgivningen

1.1.2. Hvad er dumping, og hvad er udligningsberettigede subsidier - de konkrete betingelser for indførelse af told

1.1.2.1. Dumping og subsidier

1.1.2.2. Væsentlig skade og årsagssammenhæng

1.1.2.3. Fællesskabets interesser

1.1.3. Procedure

1.1.4. Antidumping- og antisubsidietjenestegrenene

1.2. Ændringer af grundforordningen

1.3. Gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 905/98 i forbindelse med individuel markedsøkonomisk status for selskaber i Kina og Rusland

1.3.1. Forordning (EF) nr. 905/98 om ændring af antidumpinggrundforordningen

1.3.2. Bemærkninger til anvendelsen af den nye regel siden 1. juli 1998

1.4. WTO-tvistbilæggelse på antidumping- og antisubsidieområdet

1.4.1. Definition af WTO's tvistbilæggelsesprocedure

1.4.2. Panelprocedurer, som involverer EU's antidumping- og antisubsidieaktiviteter

2. Generel oversigt over gældende foranstaltninger

3. Indledning af antidumping- og antisubsidieundersøgelser

3.1. Indledning

3.2. De enkelte sager

3.2.1. Fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål fra Bulgarien, Indien, Iran, Sydafrika, Forbundsrepublikken Jugoslavien og Taiwan

3.2.2. Fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål fra Indien, Taiwan og Sydafrika (antisubsidieprocedure)

3.2.3. Gult phosphor fra Folkerepublikken Kina

3.2.4. Fjernsynskamerasystemer fra USA

3.2.5. Dele til fjernsynskamerasystemer fra Japan

3.2.6. CD-æsker fra Folkerepublikken Kina

3.2.7. Videobånd på spoler fra Republikken Korea

3.2.8. Syntetiske fibre af polyester fra Australien, Indonesien og Thailand

3.2.9. Syntetiske fibre af polyester fra Australien, Indonesien, Republikken Korea, Taiwan og Thailand (antisubsidieprocedure)

3.2.10. Varmtvalsede flade produkter af ulegeret stål fra Indien, Folkerepublikken Kina og Rumænien

3.2.11. Valsetråd af stål fra Tyrkiet

3.2.12. Rørfittings af deformerbart støbejern fra Brasilien, Kroatien, Den Tjekkiske Republik, Forbundsrepublikken Jugoslavien, Japan, Folkerepublikken Kina, Republikken Korea og Thailand

3.2.13. Opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat fra Algeriet, Belarus, Litauen, Rusland, Slovakiet og Ukraine

3.2.14. Skruer, bolte og lignende varer af rustfrit stål fra Malaysia, Singapore, Filippinerne og Thailand (antisubsidieprocedure)

3.2.15. One Dye Black 1 (ODB-1) fra Japan

3.2.16. One Dye Black 2 (ODB-2) fra Japan

3.2.17. Katodestrålerør til farvefjernsyn fra Folkerepublikken Kina, Indien, Republikken Korea, Litauen og Malaysia

3.2.18. Hårbørster fra Folkerepublikken Kina, Hongkong, Republikken Korea, Taiwan og Thailand

3.2.19. Glycin fra Folkerepublikken Kina

3.2.20. Termoplastisk styren-butadien-styren-gummi fra Taiwan (antisubsidieprocedure)

3.2.21. Termoplastisk styren-butadien-styren-gummi fra Taiwan

3.2.22. Elektroniske vægte fra Folkerepublikken Kina, Republikken Korea og Taiwan

3.2.23. Vævede stoffer af glasfiber fra Taiwan (antisubsidieprocedure)

3.2.24. Koks med diameter over 80 mm fra Folkerepublikken Kina

3.2.25. Korte syntetiske fibre af polyester fra Republikken Korea

3.2.26. Ammoniumnitrat fra Litauen, Polen og Ukraine

3.2.27. Forgafler til cykler fra Folkerepublikken Kina og Taiwan

3.2.28. Cykelstel fra Folkerepublikken Kina og Taiwan

3.2.29. Hjul til cykler fra Folkerepublikken Kina

3.2.30. Polyethylenterephthalat (PET) fra Indien, Indonesien, Malaysia, Republikken Korea, Taiwan og Thailand

3.2.31. Polyethylenterephthalat (PET) fra Indien, Indonesien, Malaysia, Republikken Korea, Taiwan og Thailand (antisubsidieprocedure)

3.2.32. Korte syntetiske fibre af polyester fra Indien

4. Midlertidige foranstaltninger

4.1. Oversigt

4.2. De enkelte sager

4.2.1. Tovværk og kabler af stål fra Folkerepublikken Kina, Ungarn, Indien, Mexico, Polen, Sydafrika og Ukraine

4.2.2. Tråd af rustfrit stål af diameter under 1 mm fra Indien og Republikken Korea (antisubsidieprocedure)

4.2.3. Tråd af rustfrit stål af diameter under 1 mm fra Republikken Korea

4.2.4. Tråd af rustfrit stål af diameter 1 mm og derover fra Indien

4.2.5. Tråd af rustfrit stål af diameter 1 mm og derover fra Indien og Republikken Korea (antisubsidieprocedure)

4.2.6. Sømløse rør fra Kroatien og Ukraine

4.2.7. Polyethylenterephthalatfolie fra Indien (antidubsidieprocedure)

4.2.8. CD-æsker fra Folkerepublikken Kina

5. Endelige foranstaltninger

5.1. Oversigt

5.2. De enkelte sager

5.2.1. Træfiberplader (hardboard) fra Bulgarien, Estland, Letland, Litauen, Polen og Rusland

5.2.2. Cykler fra Taiwan

5.2.3. Binde- og pressegarn af polypropylen fra Polen, Den Tjekkiske Republik og Ungarn

5.2.4. Tråd af rustfrit stål af diameter 1 mm og derover fra Indien

(antisubsidieprocedure)

5.2.5. Tråd af rustfrit stål af diameter 1 mm og derover fra Indien

5.2.6. Tråd af rustfrit stål af diameter under 1 mm fra Indien (antisubsidieprocedure)

5.2.7. Tovværk og kabler af stål fra Folkerepublikken Kina, Ungarn, Indien, Mexico, Polen, Sydafrika og Ukraine

5.2.8. Polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) fra Indien (antidubsidieprocedure)

6. Undersøgelser afsluttet uden indførelse af foranstaltninger

6.1. Oversigt

6.2. De enkelte sager

6.2.1. Optiske laserbaserede læsesystemer fra Japan, Republikken Korea, Malaysia, Folkerepublikken Kina og Taiwan

6.2.2. Træfiberplader (hardboard) fra Brasilien

6.2.3. Store elektrolytkondensatorer fra USA og Thailand

6.2.4. Binde- og pressegarn af polypropylen fra Saudi-Arabien

6.2.5. Binde- og pressegarn af polypropylen fra Saudi-Arabien (antisubsidieprocedure)

6.2.6. Tykke plader af rustfrit stål fra Slovenien og Sydafrika

6.2.7. Tekstureret garn af endeløse polyesterfibre fra Indien og Republikken Korea

6.2.8. Tekstureret garn af endeløse polyesterfibre fra Indien og Republikken Korea (antisubsidieprocedure)

6.2.9. Tråd af rustfrit stål af diameter 1 mm og derover fra Republikken Korea (antisubsidieprocedure)

6.2.10. Tråd af rustfrit stål af diameter 1 mm og derover fra Republikken Korea

6.2.11. Tråd af rustfrit stål af diameter under 1 mm fra Republikken Korea (antisubsidieprocedure)

6.2.12. Tråd af rustfrit stål af diameter under 1 mm fra Republikken Korea

6.2.13. Tovværk og kabler af stål fra Republikken Korea

6.2.14. Videobånd på spoler fra Republikken Korea

7. Fornyede undersøgelser af antidumping- og antisubsidie-foranstaltninger

7.1. Oversigt

7.2. Fornyede undersøgelser i forbindelse med udløb

7.2.1. Indledte fornyede undersøgelser i forbindelse med udløb

7.2.1.1. Ethanolamin fra USA

7.2.1.2. Flusspat fra Folkerepublikken Kina

7.2.1.3. Kaliumchlorid fra Belarus, Rusland og Ukraine

7.2.1.4. Siliciumcarbid fra Folkerepublikken Kina, Rusland og Ukraine

7.2.1.5. Fjernsynskamerasystemer fra Japan

7.2.1.6. Magnetplader (3,5" disketter) fra Hongkong og Republikken Korea

7.2.1.7. Kaliumpermanganat fra Folkerepublikken Kina

7.2.1.8. Opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat fra Polen

7.2.2. Afsluttede fornyede undersøgelser i forbindelse med udløb

7.2.2.1. Magnesiumoxid fra Folkerepublikken Kina

7.2.2.2. Syntetiske fibre af polyester fra Taiwan

7.2.3. Indstillede fornyede undersøgelser i forbindelse med udløb

7.2.3.1. Ferrosilicium fra Egypten og Polen

7.2.3.2. Syntetiske fibre af polyester fra Republikken Korea

7.3. Interimsundersøgelser

7.3.1. Indledte interimsundersøgelser

7.3.1.1. Ethanolamin fra USA

7.3.1.2. Flusspat fra Folkerepublikken Kina

7.3.1.3. Telefaxapparater til privat brug fra Japan og Singapore

7.3.1.4. Sømløse rør af jern eller ulegeret stål fra Rusland

7.3.1.5. Kaliumchlorid fra Belarus, Rusland og Ukraine

7.3.1.6. Tekstureret garn af endeløse polyesterfibre fra Taiwan

7.3.1.7. Mikrobølgeovne fra Republikken Korea

7.3.1.8. Magnetplader (3,5" disketter) fra Taiwan

7.3.1.9. Rørfittings af jern eller stål fra Thailand

7.3.1.10. Tekstureret garn af endeløse polyester fibre fra Malaysia

7.3.1.11. Dele til cykler fra Folkerepublikken Kina

7.3.1.12. Opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat fra Polen

7.3.2. Afsluttede interimsundersøgelser

7.3.2.1. Calciummetal fra Folkerepublikken Kina og Rusland

7.3.2.2. Laks (antidumping/antisubsidieprocedure) fra Norge

7.3.2.3. Telefaxapparater til privat brug fra Japan og Singapore

7.3.2.4. Ferrochrom med lavt kulstofindhold fra Kasakhstan, Rusland og Ukraine

7.3.2.5. Magnetplader (3,5" disketter) fra Japan, Taiwan, Folkerepublikken Kina, Hongkong, Republikken Korea, Malaysia, Mexico, USA og Indonesien

7.3.2.6. Furfuraldehyd fra Folkerepublikken Kina

7.4. Fornyede undersøgelser af nytilkomne eksportører

7.4.1. Indledte fornyede undersøgelser i forbindelse med nye eksportører

7.4.1.1. Håndtasker af læder fra Folkerepublikken Kina

7.4.2. Afsluttede fornyede undersøgelser i forbindelse med nye eksportører

7.4.2.1. Sække og poser af polyethylen eller polypropylen fra Indien

7.4.2.2. Magnetplader (3,5" disketter) fra Indonesien

7.5. Overvæltningsundersøgelser

7.5.1. Indledte antiovervæltningsundersøgelser

7.5.1.1. Ringmekanismer fra Folkerepublikken Kina

7.5.1.2. Skruer, bolte og lignende varer af rustfrit stål fra Malaysia og Thailand

7.5.1.3. Ubearbejdet, ulegeret magnesium fra Folkerepublikken Kina

7.6. Omgåelsesundersøgelser

7.6.1. Indledte antiomgåelsesundersøgelser

7.6.1.1. Magnetplader (3,5" disketter) fra Folkerepublikken Kina og Taiwan

7.6.1.2. Rørfittings af jern eller stål fra Folkerepublikken Kina

7.6.2. Afsluttede antiomgåelsesundersøgelser

7.6.2.1. Lommetændere (også til genopfyldning) fra Folkerepublikken Kina

7.6.2.2. Fjernsynskamerasystemer fra Japan

7.7. Fremskyndede fornyede undersøgelser

7.7.1. Indledte fremskyndede fornyede undersøgelser

7.7.1.1. Stænger af rustfrit stål fra Indien

7.7.1.2. Tråd af rustfrit stål af diameter under 1 mm fra Indien

7.7.1.3. Tråd af rustfrit stål af diameter 1 mm og derover fra Indien

7.7.1.4. Stænger af rustfrit stål fra Indien

7.7.2. Afsluttede fremskyndede fornyede undersøgelser

7.7.2.1. Stænger af rustfrit stål fra Indien

8. Overvågning af tilsagn

9. Tilbagebetalinger

10. Retlig behandling: Afgørelser truffet af Domstolen og Retten I Første Instans

10.1. Oversigt over de retlige undersøgelser i 1999

10.2. Verserende sager

10.3. Nye sager

10.4. Domme afsagt af Retten i Første Instans

10.4.1. Mikrobølgeovne med oprindelse i bl.a. Thailand

10.4.2. Lommetændere med fyrsten, med gas som brændstof, ikke til genopfyldning, med oprindelse i bl.a. Filippinerne

10.4.3. Ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland

10.4.4. Visse sømløse rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Ungarn, Polen, Rusland, Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet

11. Tredjelandes antidumping- og antisubsidieundersøgelser vedrørende import fra EU-medlemsstater

11.1. Antidumpingsager mod EU-medlemsstater

11.1.1. Indledte undersøgelser (stadig i indledningsfasen)

11.1.1.1. Overspændingskabler fra Tyskland

11.1.1.2. Sterilt syntetisk absorberbart kirurgisk suturmateriale fra Tyskland

11.1.1.3. Røntgenfilm fra Tyskland

11.1.1.4. Ren terephthalsyre fra Spanien

11.1.1.5. Præsensibiliserede trykplader fra Nederlandene

11.1.1.6. Snoede luftledninger eller -kabler af aluminium med kerne af stål fra Frankrig

11.1.1.7. Tin fra Nederlandene

11.1.1.8. Bjælker af konstruktionsstål fra Tyskland og Spanien

11.1.1.9. Karton fra Østrig, Spanien, Italien og Sverige

11.1.1.10. Oxoalkohol fra bl.a. Den Europæiske Union

11.1.1.11. C-vitamin fra Den Europæiske Union

11.1.1.12. Insulinprodukter fra Frankrig og Danmark

11.1.1.13. Biler fra bl.a. Den Europæiske Union

11.1.1.14. Mælk fra bl.a. Den Europæiske Union

11.1.1.15. Fotopapir fra Det Forenede Kongerige og Frankrig

11.1.1.16. Salt fra Den Europæiske Union

11.1.1.17. D-glycitol (sorbitol) fra Den Europæiske Union

11.1.1.18. Methylmethacrylat fra Tyskland, Spanien, Det Forenede Kongerige og Frankrig

11.1.1.19. Polyurethanprodukter fra bl.a. Den Europæiske Union

11.1.1.20. Visse varmtvalsede plader af stål med indhold af kulstof fra bl.a. Finland

11.1.1.21. Glasmikroperler fra bl.a. Frankrig og Tyskland

11.1.2. Midlertidige foranstaltninger

11.1.2.1. Afkortede plader af stål fra Frankrig og Italien

11.1.2.2. Varmefølsomt papir fra Finland, Tyskland og Den Europæiske Union.

11.1.2.3. Insektdræbende midler fra Danmark

11.1.2.4. Natriumcyanid fra Tyskland og Den Europæiske Union

11.1.2.5. Sømløse rør fra Østrig

11.1.3. Endelige foranstaltninger

11.1.3.1. Akrylfibre fra Spanien, Italien og Portugal

11.1.3.2. Filtercigaretrør fra Frankrig og Tyskland

11.1.3.3. Hvidt kopieringspapir i ris, uden belægning, fra Finland

11.1.3.4. Karton fra Tyskland

11.1.3.5. Hypodermiske nåle fra Belgien, Tyskland, Irland og Spanien

11.1.3.6. Oprullede plader af rustfrit stål fra Belgien og Italien

11.1.3.7. Acetaminophenol fra Frankrig

11.1.3.8. Flade varmtvalsede plader og bånd af kulstofholdigt og legeret stål fra Frankrig

11.1.3.9. Oprullede plader og bånd af rustfrit stål fra Frankrig, Tyskland, Italien og Det Forenede Kongerige

11.1.3.10. Polycarbonater fra Tyskland

11.1.3.11. Plader af koldvalset stål fra Belgien og Spanien

11.1.3.12. Dæk fra Frankrig og EU

11.1.3.13. Varmefølsomt papir fra Finland, Tyskland og Den Europæiske Union.

11.1.3.14. Gulvfliser fra Italien

11.1.3.15. Vævede tekstiltætningslister fra Spanien og Det Forenede Kongerige

11.1.3.16. Sårlukningsbånd fra Frankrig og Tyskland

11.1.4. Undersøgelser afsluttet uden indførelse af foranstaltninger

11.1.4.1. Polymere blødgøringsmidler fra Det Forenede Kongerige

11.1.4.2. Styrenbutangummi fra Tyskland og Frankrig

11.1.4.3. Industrisymaskinnåle fra Tyskland

11.1.4.4. Rund tråd af rustfrit stål fra bl.a. Spanien

11.1.4.5. Glasbeholdere fra Tyskland, Italien, Portugal og Spanien

11.1.4.6. Børnemælk i pulverform fra Danmark og Nederlandene

11.1.4.7. Bjælker af konstruktionsstål fra Tyskland og Spanien

11.1.4.8. Inhibitorer fra Tyskland

11.1.4.9. Akrylfibre fra bl.a. Den Europæiske Union

11.1.5. Igangværende undersøgelser indledt før 1999

11.1.5.1. Belagt pap fra Østrig, Tyskland, Nederlandene og Spanien

11.1.5.2. Rockwool fra Nederlandene

11.1.5.3. Krystalpolystyren fra Den Europæiske Union

11.1.5.4. Vævet tæppebagklædningsstof af polypropylen fra bl.a. Belgien og Det Forenede Kongerige

11.1.5.5. Bolte og møtrikker fra bl.a. Spanien

11.1.5.6. Hydroethylcellulose fra bl.a. Nederlandene

11.1.5.7. Varmt- og koldvalset rustfrit stål fra Frankrig, Tyskland, Italien og Spanien

11.1.6. Udløbsundersøgelser, der har ført til ændret told

11.1.6.1. Stænger af rustfrit stål fra Frankrig, Tyskland, Italien, Spanien, Sverige og Det Forenede Kongerige

11.1.6.2. Raffineret sukker fra Belgien, Danmark, Tyskland og Nederlandene

11.1.6.3. Visse kategorier af belagt papir fra Østrig og Finland

11.2. Antisubsidiesager mod EU-medlemsstater

11.2.1. Indledte undersøgelser (stadig i indledningsfasen)

11.2.1.1. Brandy fra Frankrig

11.2.1.2. Skinke og forloren skinke på dåse fra Danmark og Nederlandene

11.2.2. Midlertidige foranstaltninger

11.2.2.1. Afkortede plader af kulstofholdigt stål fra Italien og Frankrig

11.2.2.2. Mælkepulver fra Det Europæiske Fællesskab

11.2.3. Endelige foranstaltninger

11.2.3.1. Oprullede plader af rustfrit stål fra Italien og Belgien

11.2.3.2. Afkortede plader af kulstofholdigt stål fra Belgien

11.2.3.3. Plader og bånd af rustfrit stål fra Italien og Frankrig

11.2.3.4. Bly- og bismutholdigt stål fra Det Forenede Kongerige

11.2.4. Undersøgelser afsluttet uden indførelse af foranstaltninger

11.2.4.1. Sukker fra Det Europæiske Fællesskab

11.2.4.2. Bly- og bismutholdigt stål fra Tyskland

11.2.4.3. Blyholdige barrer fra Det Forenede Kongerige og Tyskland

11.2.5. Fornyede undersøgelser, der har ført til ændret told

11.2.5.1. Pasta fra Italien

12. Beskyttelsesforanstaltninger

12.1. Retlige rammer

12.2. Fællesskabets aktiviteter på området for beskyttelsesforanstaltninger

12.3. Oversigt over de vigtigste senere sager vedrørende tredjelandes brug af beskyttelsesforanstaltninger

12.3.1. Brasilien

12.3.1.1. Legetøj

12.3.2. Chile

12.3.2.1. Hvede, hvedemel, sukker og spiselige vegetabilske olier

12.3.3. Den Tjekkiske Republik

12.3.3.1. Sukker

12.3.4. Egypten

12.3.4.1. Sikkerhedstændstikker af træ

12.3.4.2. Lysstofrør

12.3.5. Indien

12.3.5.1. Phenol

12.3.5.2. Acetone

12.3.5.3. Hvidt og gult phosphor

12.3.6. Letland

12.3.6.1. Svinekød

12.3.7. Polen

12.3.7.1. Flade produkter af stål

12.3.7.2. Traktorer

12.3.7.3. Yoghurt

12.3.8. Slovenien

12.3.8.1. Svinekød

12.3.9. Slovakiet

12.3.9.1. Svinekød

12.3.10. USA

12.3.10.1. Hvedegluten

12.3.10.2. Valsetråd af stål

12.3.10.3. Svejsede rør

12.3.10.4. Lammekød

12.4. Appelorganets rapporter om beskyttelsesforanstaltninger

12.4.1. Appelorganets rapport om fodtøj fra Argentina

12.4.2. Appelorganets rapport om mejeriprodukter fra Korea

13. Forordningen om handelshindringer

13.1. Baggrund og mål

13.2. Retlige rammer for forordningen om handelshindringer

13.2.1. Anvendelighed

13.2.2. Procedure

13.2.3. Foranstaltninger i henhold til forordningen om handelshindringer

13.2.3.1. Procedurer indledt i 1999

13.2.3.2. Oversigt over anvendelsen af forordningen om handelshindringen siden dens ikrafttræden

LISTE OVER BILAG

BILAG: OVERSIGT

BILAG A // Nye undersøgelser indledt i perioden 1. januar - 31. december 1999

BILAG B // Nye undersøgelser indledt i perioden 1994 - 1999 (31. december), fordelt på eksportlandet

BILAG C // Nye undersøgelser indledt i perioden 1994 - 1999 (31. december), fordelt på varegrupper

BILAG D // Nye undersøgelser afsluttet ved indførelse af midlertidig told i perioden 1. januar - 31. December 1999

BILAG E // Nye undersøgelser afsluttet ved indførelse af endelig told i perioden 1. januar - 31. December 1999

BILAG F // Nye undersøgelser afsluttet uden indførelse af foranstaltninger i perioden 1. januar - 31. December 1999

BILAG G // Fornyede undersøgelser i forbindelse med udløb, der er indledt eller afsluttet i perioden 1. januar - 31. december 1999

BILAG H // Interimsundersøgelser indledt eller afsluttet i perioden 1. januar - 31. december 1999

BILAG I // Fornyede undersøgelser af nytilkomne eksportører indledt eller afsluttet i perioden 1. januar - 31. december 1999

BILAG J // Antiovervæltningsundersøgelser indledt eller afsluttet i perioden 1. januar - 31. December 1999

BILAG K // Antiomgåelsesundersøgelser indledt eller afsluttet i perioden 1. januar - 31. december 1999

BILAG L // Fremskyndede fornyede antisubsidieundersøgelser indledt eller afsluttet i perioden 1. januar - 31. december 1999

BILAG M // Godtagne eller ophævede tilsagn i perioden 1. januar - 31. december 1999

BILAG N // Foranstaltninger, der er udløbet i perioden 1. januar - 31. december 1999

BILAG O // Endelige foranstaltninger, der var gældende pr. 31 december 1999

A. Efter vare

B. Efter land

BILAG P // Tilsagn, der var gældende pr. 31 december 1999

A. Efter vare

B. Efter land

BILAG Q // Uafsluttede antidumping- og antidubsidieundersøgelser pr. 31. december 1999:

A. Nye undersøgelser (efter vare)

B. Fornyede undersøgelser (efter vare)

C. Efter land (nye og fornyede undersøgelser)

BILAG R // Tilbagebetalinger i perioden 1. januar - 31. december 1999

BILAG S // Retssager

A. Retssager, der verserede for De Europæiske Fællesskabers Domstol og Retten i Første Instans pr. 31. december 1999

B. Domme og kendelser afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol og Retten i Første Instans i 1999

Formål og sigte

Denne beretning forelægges for Europa-Parlamentet i henhold til dettes beslutning af 16. december 1981 om Fællesskabets antidumpingaktiviteter [1] og betænkningerne fra Europa-Parlamentets Udvalg om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi [2]. Beretningen for 1999 er blevet udvidet til også at give en oversigt over visse andre af Fællesskabets handelspolitiske aktiviteter, navnlig anvendelsen af forordningen om handelshindringer og aktiviteterne i forbindelse med beskyttelsesforanstaltninger vedtaget af tredjelande og aktioner i henhold til WTO's forståelse om tvistbilæggelse. Denne udvidelse er sket af to årsager. Disse aktiviteter gennemføres af de tjenestegrene, som er ansvarlige for antidumping- og antisubsidiespørgsmål, og, hvad vigtigere er, de af beretningen omfattede antidumping- og antisubsidieaktiviteter og andre handelspolitiske aktiviteter har alle samme mål, nemlig at sikre en redelig konkurrence, ikke blot i Det Europæiske Fællesskab, men også på tredjelandes markeder.

[1] EFT C 11 af 18.1.1982, s. 37.

[2] PE 141.178/endel. af 30.11.1990, ordfører: Gijs De Vries.

Antidumping- og antisubsidieaktiviteterne er imidlertid fortsat hovedemnet for denne beretning. Den opsummerer udviklingen i den generelle politik og indeholder en kortfattet kommentar til alle indledte sager, alle midlertidige og endelige foranstaltninger, som er indført, de gennemførte fornyede undersøgelser og alle sager, der er afsluttet uden indførelse af foranstaltninger. Den giver desuden oplysninger om de retssager, der vedrører disse handelspolitiske instrumenter, og giver et resumé af de antidumping- og antisubsidieundersøgelser, som andre lande gennemfører mod Det Europæiske Fællesskab eller dets medlemsstater.

I 1999 var der en betydelig stigning i antidumping- og antisubsidieaktiviteterne, hvilket nanvlig fremgår af det store antal nye undersøgelser (86), som blev indledt, i forhold til 1998 (29) og tidligere år.

Beretningen analyserer denne udvikling og konkluderer, at den delvis skyldes den økonomiske krise i Asien. Som følge af situationen i Asien stod visse følsomme sektorer i Fællesskabet, f.eks. jern- og stålindustrien samt den elektroniske og kemiske industri, over for en omfattende tilstrømning til deres hjemmemarkeder af importerede varer til lave og/eller subsidierede priser. Udviklingen i aktiviteterne i 1999 var imidlertid i overensstemmelse med udviklingen for de øvrige vigtigste brugere af antidumping- og antisubsidieinstrumenterne, navnlig USA. Da de særlige omstændigheder ved den asiatiske krise desuden sandsynligvis ikke vil blive gentaget, kan stigningen i antallet af nye undersøgelser i 1999 opfattes som en undtagelse fra den normale udvikling, særlig da de EF-institutioner, som beskæftiger sig med fortolkning og anvendelse af antiduymping- og antisubsidielovgivningen ikke har ændret deres praksis.

Bilagene til beretningen giver mulighed for hurtigt at overskue aktiviteterne i tabelform.

Beretningen er også tilgængelig for offentligheden.

(Internet-adressen http://europa.eu.int/comm/dg01/trade10.htm).

1. Oversigt over antidumping- og antisubsidielovgivningen

1.1. Retlige rammer

1.1.1. Gældende lov

1.1.1.1. Internationale rammer

På internationalt plan blev illoyal handelspraksis, f.eks. dumping og tildeling af subsidier, identificeret som en trussel mod åbne markeder helt tilbage i 1947, hvor den første GATT-overenskomst blev undertegnet. Overenskomsten indeholdt konkrete bestemmelser, der gjorde det muligt for medlemmer af GATT at gribe ind over for en sådan praksis, hvis den forårsagede væsentlig skade for en indenlandsk erhvervsgren i et GATT-medlem.

Siden da er der gjort en betydelig indsats for at harmonisere reglerne for handelspolitiske instrumenter. Denne indsats har navnlig under den seneste GATT-runde (den såkaldte Uruguay-runde), der førte til oprettelsen af WTO og til detaljerede antidumping- og antisubsidieaftaler, været rettet mod procedurereglerne samt mod de konkrete betingelser, der skal være opfyldt, før der kan træffes beskyttelsesforanstaltninger. Fællesskabet spillede en aktiv rolle under forhandlingerne om disse relevante kriterier og har indarbejdet dem i sin egen lovgivning.

1.1.1.2. Fællesskabslovgivningen

Fællesskabets første lovgivning vedrørende dumping og subsidier blev vedtaget i 1968 og er siden blevet ændret flere gange. De nuværende grundforordninger (EF og EKSF), der udgør det retlige grundlag for antisubsidie- og antidumpingundersøgelser i Fællesskabet, trådte i kraft mellem marts 1996 og april 1998 [3]. De er i overensstemmelse med de antidumping- og antisubsidieaftaler, der blev opnået enighed om i GATT/WTO-forhandlingerne.

[3] Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 (EFT L 56 af 6.3.1996), som senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 905/98 (EFT L 128 af 30.4.1998) og Kommissionens beslutning nr. 2277/96/EKSF af 28. november 1996 (EFT L 308 af 29.11.1996) for så vidt angår antidumping, og Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 (EFT L 288 af 21.10.1997) og Kommissionens beslutning nr. 1889/98/EKSF af 3. september 1998 (EFT L 245 af 4.9.1998) for så vidt angår antisubsidier.

Fællesskabslovgivningen indeholder desuden en række bestemmelser, der skal sikre en for alle interesserede parter afbalanceret anvendelse af Fællesskabets regler om dumping og subsidier. Disse bestemmelser omfatter en "fastlæggelse af Fællesskabets interesser" og fastsættelse af tolden efter "reglen om mindste told".

Fastlæggelsen af Fællesskabets interesser svarer til en klausul om offentlighedens interesser og foreskriver, at der kun kan træffes foranstaltninger, hvis de ikke strider mod Fællesskabets samlede interesser. Dette kræver en vurdering af alle de berørte økonomiske interesser, herunder den indenlandske erhvervsgrens, brugernes og forbrugernes interesser.

Reglen om mindste told gør det muligt for de af Fællesskabet indførte foranstaltninger at være lavere end dumping- eller subsidiemargenen, hvis en sådan lavere sats er tilstrækkelig til at give EF-erhvervsgrenen en tilfredsstillende beskyttelse.

1.1.2. Hvad er dumping, og hvad er udligningsberettigede subsidier - de konkrete betingelser for indførelse af told

1.1.2.1. Dumping og subsidier

Dumping defineres traditionelt som prisdiskrimination mellem nationale markeder eller som salg til en pris, der ligger under produktionsomkostningerne. I Fællesskabets antidumpinglovgivning defineres dumping som det forhold, at en vare sælges i Fællesskabet til en pris, der er lavere end varens "normale værdi". Den "normale værdi" er sædvanligvis den faktiske salgspris på eksportlandets hjemmemarked. Et selskab sælger derfor til dumpingpriser, hvis priserne på dets hjemmemarked er højere end dets eksportpriser (prisdiskrimination).

Hvis salget på hjemmemarkedet imidlertid ikke er repræsentativt, f.eks. fordi der kun er tale om små mængder, kan den normale værdi fastsættes på et andet grundlag, som f.eks. andre producenters priser på hjemmemarkedet eller produktionsomkostningerne. I sidstnævnte tilfælde sælger et selskab til dumpingpriser, hvis dets eksportpriser ligger under produktionsomkostningerne.

I de fleste tilfælde, hvor der ikke blot er tale om lejlighedsvis dumping, foreligger der en vis adskillelse af markederne. Denne adskillelse kan skyldes statslig regulering, men kan også tilskrives andre forhold, såsom forbrugernes præferencer. Eksportørerne er som følge heraf til en vis grad afskærmet fra international konkurrence på deres hjemmemarked.

Subsidier kan have tilsvarende virkninger som salg til dumpingpriser. Ved subsidier forstås en direkte støtte fra staten, hvorved producenter eller eksportører opnår en fordel (f.eks. tilskud, skatte- og afgiftsfritagelse, lån på præferencevilkår, hvor renten er lavere end markedsrenten, eksportfremmeordninger, som tillader eksportører at sælge til lave priser i Fællesskabet).

1.1.2.2. Væsentlig skade og årsagssammenhæng

For at der skal træffes foranstaltninger mod illoyal handelspraksis er det ikke tilstrækkeligt, at selskabet eksporterer deres varer til Fællesskabet til dumpingpriser eller subsidierede priser. Der kan kun indføres foranstaltninger, hvis denne eksport forårsager væsentlig skade for producenter i Fællesskabet, der ikke kan konkurrere på lige fod med eksportørerne.

Typiske skadesindikatorer er, at mængden af den dumpede og subsidierede import stiger over en vis periode, og at importpriserne ligger under EF-erhvervsgrenens salgspriser. Som følge heraf tvinges EF-erhvervsgrenen til at mindske produktionsmængder og salgspriser, taber markedsandel, har tab eller må afskedige ansatte. I værste fald kan eksportørerne forsøge at eliminere levedygtige EF-producenter ved at benytte en aggressiv prisstrategi. Under alle omstændigheder kræves det af skadesanalysen, at alle relevante faktorer tages i betragtning, før det fastslås, om EF-erhvervsgrenen lider væsentlig skade.

En anden betingelse for indførelse af foranstaltninger er, at skaden skal være forårsaget af dumpingen eller subsidierne. Denne betingelse er opfyldt, når forværringen af EF-erhvervsgrenens situation falder sammen med stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import. Det er vigtigt at bemærke, at den dumpede eller subsidierede import ikke behøver at være den eneste årsag til skaden.

1.1.2.3. Fællesskabets interesser

Endelig skal det fastslås, at en anvendelse af foranstaltninger ikke vil være i modstrid med Fællesskabets overordnede interesser. I denne forbindelse skal der tages hensyn til interesserne for alle relevante erhvervsdrivende, der kan påvirkes af undersøgelsens resultat, den såkaldte fastlæggelse af Fællesskabets interesser. I denne forbindelse sker der en grundig overvejelse af interessen i at bevare beskæftigelsen i Fællesskabet.

1.1.3. Procedure

Undersøgelser gennemføres i overensstemmelse med de procedureregler, der er fastsat i grundforordningerne. Disse regler sikrer en åben, retfærdig og objektiv procedure, idet de giver interesserede parter betydelige proceduremæssige rettigheder. Desuden offentliggøres resultaterne af en undersøgelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, og Fællesskabet skal begrunde sine afgørelser deri. Endelig sikres det, at hver sag afgøres individuelt, og Kommissionen tøver ikke med at afslutte en sag, hvis betingelserne for at indføre foranstaltninger ikke er opfyldt.

Hver undersøgelse er forskellig alt efter de involverede varer og lande, men alle sager følger mere eller mindre de samme procedureregler, idet visse præferenceregler dog kun gælder for de central- og østeuropæiske lande og Tyrkiet. Reglerne for nye sager opsummeres herunder:

Indledning

En sag starter normalt med en tilstrækkeligt underbygget klage fra erhvervsgrenen i Fællesskabet. Efter at have modtaget denne klage vurderer Kommissionen, om den indeholder tilstrækkelig dokumentation til, at sagen kan indledes. En sag påbegyndes ved en indledningsmeddelelse i EFT. I denne meddelelse opfordres alle interesserede parter, herunder brugere og om nødvendigt forbrugerorganisationer, til at deltage i proceduren. Der sendes detaljerede spørgeskemaer til producenter i de eksporterende lande og Fællesskabet, forhandlere (især importører) og andre interesserede parter, f.eks. brugere. Disse parter underrettes også om, at de kan anmode om at blive hørt og om at få adgang til ikke-fortrolige optegnelser, så de bedre kan tale deres sag.

Undersøgelsen indtil indførelsen af midlertidige foranstaltninger

Når Kommissionen har modtaget besvarelserne af spørgeskemaerne, foretager den undersøgelser hos de samarbejdsvillige parter.

Formålet med disse besøg er at kontrollere, om oplysningerne i spørgeskemaerne er pålidelige. De verificerede oplysninger benyttes derefter til at beregne dumpingmargenen, prisunderbudsmargenen og skadesafhjælpningsniveauet. Disse beregninger indebærer ofte behandling af tusindvis af transaktioner og kræver en kompliceret analyse af produktionsomkostninger.

Resultaterne af disse beregninger og de øvrige resultater opsummeres i et arbejdsdokument, på grundlag af hvilket det - efter høring af medlemsstaterne i Det Rådgivende Udvalg - besluttes, om der skal indføres midlertidige foranstaltninger, eller om proceduren skal afsluttes. I begge tilfælde er det Kommissionen, der har ansvaret for at træffe en afgørelse på dette trin.

Undersøgelsen indtil indførelsen af endelige foranstaltninger

Efter offentliggørelse af Kommissionens forordning om indførelse af midlertidig told i EFT modtager interesserede parter, der har anmodet herom, en fuldstændig underretning, der gør det muligt for dem at kontrollere Kommissionens beregninger og fremsætte bemærkninger. Der kan også fremsættes bemærkninger under en høring. Alle indlæg og bemærkninger tages i betragtning, når Kommissionen udarbejder endnu et arbejdsdokument, der er endeligt.

Efter den endelige underretning og konsultation af medlemsstaterne på grundlag af det andet arbejdsdokument fremsætter Kommissionen over for Rådet forslag om, hvorvidt de midlertidige foranstaltninger skal bekræftes og endelige foranstaltninger indføres. En anden mulighed er, at Kommissionen godtager tilsagn fra eksportørerne om, at de vil overholde mindstepriser. I så fald indføres der ikke told for de selskaber, hvis tilsagn godtages.

Rådet træffer afgørelse om vedtagelse af Kommissionens forslag med simpelt flertal, dvs. mindst otte medlemsstater skal gå ind for Kommissionens forslag. Forordningen om indførelse af endelig told og opkrævning af den midlertidige told offentliggøres i EFT.

Frister og varighed

Den ovenfor beskrevne procedure er underlagt strenge obligatoriske frister. En afgørelse om indførelse af midlertidig told skal således træffes inden for en frist på ni måneder fra indledningen af en undersøgelse, og en undersøgelse skal være endeligt afsluttet inden for en frist på femten måneder. Dette medfører et betydeligt tidspres, hvor der bl.a. skal tages hensyn til interne høringer og nødvendigheden af at offentliggøre forordninger og afgørelser på alle fællesskabssprog samtidig.

Antidumping- eller udligningsforanstaltninger vil normalt være gældende i en periode på fem år og kan bestå af told eller tilsagn, som eksportørerne har afgivet. Der træffes normalt foranstaltninger omfattende det enkelte land, men der kan også indrømmes individuel behandling, dvs. anvendelse af en selskabsspecifik told, af eksportører, der har udvist samarbejdsvilje gennem hele undersøgelsen. Under denne femårsperiode kan interesserede parter under visse forhold anmode om en fornyet undersøgelse af foranstaltningerne eller om tilbagebetaling af betalt antidumpingtold. Foranstaltninger kan også suspenderes i en vis periode efter bestemte kriterier.

Antidumping- og antisubsidieforordningerne rummer bestemmelser om administrative fornyede undersøgelser og skelner mellem interimsundersøgelser, undersøgelser i forbindelse med nye eksportører og udløbsundersøgelser. Disse procedurer indledes normalt kun på grundlag af den underbyggede dokumentation og varer normalt ikke over 12 måneder.

Udløbsundersøgelser skal fastslå, om foranstaltningernes udløb vil føre til fortsat eller fornyet dumping og skade. I løbet af den femårige periode kan Kommissionen gennemføre en interimsundersøgelse. Efter denne procedure vil Kommissionen overveje, om omstændighederne med hensyn til subsidiering/dumping og skade er ændret væsentligt, eller om de gældende foranstaltninger når det ønskede resultat og afhjælper skaden. Endelig fastsætter grundforordningerne, at der skal gennemføres fornyede undersøgelser for at fastsætte individuelle margener for nye eksportører i det pågældende eksportland.

Retlige undersøgelser:

Parternes proceduremæssige rettigheder, herunder høringer og adgang til ikke-fortrolige optegnelser, respekteres under hele proceduren, og der forefindes et retligt undersøgelsessystem for at sikre, at proceduren gennemføres korrekt. Det er Retten i Første Instans og Domstolen i Luxembourg, der har kompetence til at prøve antidumping- og antisubsidiesager. Stater, der er medlemmer af WTO, har desuden mulighed for at gøre brug af WTO's mekanisme for tvistbilæggelse.

1.1.4. Antidumping- og antisubsidietjenestegrenene

Antidumping- og antisubsidieundersøgelser gennemføres af direktorat C og E i Generaldirektoratet for Handel, der bl.a. har ansvaret for den eksterne handelspolitik. Direktorat C behandler undersøgelsers dumpingaspekter, mens direktorat E tager sig af skade og Fællesskabets interesser. Desuden har kontor 3 i direktorat E ansvaret for antisubsidieundersøgelser og håndhævelsen af forordningen om handelshindringer.

1.2. Ændringer af grundforordningen

Antidumping- og antisubsidiegrundforordningerne blev ikke ændret i 1999. Det var imidlertid nødvendigt at tilpasse nogle bestemmelser i beslutning nr. 2277/96/EKSF til bestemmelserne i forordning (EF) nr. 384/96 for at sikre overensstemmelse i anvendelsen af de antidumpingregler, der er indført i henhold til henholdsvis EF-traktaten og EKSF-traktaten. Med henblik herpå vedtog Kommissionen to sæt ændringer ved beslutning nr. 1000/1999/EKSF [4].

[4] Kommissionens beslutning nr. 1000/1999/EKSF af 11. maj 1999 om ændring af beslutning nr. 2277/96/EKSF om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EFT L 122 af 12.5.1999).

For det første udstrækker denne nye beslutning reformen af antidumpinggrundforordningen i forordning (EF) nr. 905/98 [5] til varer henhørende under EKSF. Denne reform går det muligt at indrømme selskaber i Kina og Rusland markedsøkonomisk status på individuelt grundlag (se syttende beretning, 1998). Kriterierne for tildeling af denne status er nøjagtig de samme efter beslutning nr. 1000/1999/EKSF som efter forordning (EF) nr. 905/98.

[5] Kommissionens forordning nr. 905/98 af 27 april 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 384/96 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT L 128 af 30.4.1998).

For det andet tilpasses beslutning nr. 2277/96/EKSF ved artikel 1, stk. 2, i beslutning nr. 1000/1999/EKSF til forordning (EF) nr. 384/96 som ændret ved forordning (EF) nr. 2331/96. Nærmere bestemt fastsætter beslutning nr. 1000/1999/EKSF, at den liste over faktorer, for hvilke der kan justeres med henblik på sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen, ikke længere er udtømmende.

1.3. Gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 905/98 i forbindelse med individuel markedsøkonomisk status for selskaber i Kina og Rusland

1.3.1. Forordning (EF) nr. 905/98 om ændring af antidumpinggrundforordningen

Denne forordning bragte et nyt element ind i ordningen for tilfælde, hvor Kina og Rusland er involveret, som hovedsagelig påvirker den metode, der anvendes til fastsættelsen af den normale værdi. Den traditionelle fremgangsmåde (der er baseret på priser og omkostninger, som fastslås for et referenceland) bevares i princippet, men i undersøgelser, som berører Kina og Rusland, anvendes en fremgangsmåde med individuel sagsbehandling, hvor eksportører kan anmode om markedsøkonomisk behandling.

I henhold til grundforordningen kan selskaber anmode om individuel markedsøkonomisk status. Denne status indrømmes kun, hvis det dokumenteres, at

(a) de ansøgende selskabers beslutninger vedrørende priser, omkostninger, produktionsfaktorer, salg og investeringer træffes som reaktion på markedets signaler og uden væsentlig statslig indblanding;

(b) firmaer har ét klart sæt grundlæggende regnskaber, som revideres uafhængigt og i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder;

(c) firmaers produktionsomkostninger og finansielle situation ikke er genstand for væsentlige forvridninger, der er overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system;

(d) firmaer er omfattet af konkurs- og ejendomslove, der garanterer retlig sikkerhed og stabilitet, og

(e) valutakursomregninger sker til markedskursen.

Disse fem kriterier er kumulative.

1.3.2. Bemærkninger til anvendelsen af den nye regel siden 1. juli 1998

Der blev kun indrømmet markedsøkonomisk status i et meget begrænset antal tilfælde, da de ansøgende selskaber ikke opfyldte de betingelser, som er fastsat i grundforordningen.

Det fremgår af de tidlige anmodninger i henhold til artikel 2, stk. 7, at de fleste ansøgende selskaber ikke havde ét klart sæt regnskaber eller slet ikke havde regnskaber. I disse tilfælde kunne der under ingen omstændigheder indrømmes markedsøkonomisk status, da det andet kriterium i artikel 2, stk. 7, klart ikke var opfyldt. En anden faktor, som synes at have været afgørende, er selskabets kapacitet til at sælge på hjemmemarkedet. Hvis staten forhindrede et selskab heri, blev en sådan begrænsning opfattet som en klar overtrædelse af det første kriterium i artikel 2, stk. 7, nemlig kravet om, at firmaers beslutninger om bl.a. deres salg skal træffes som reaktion på markeds signaler om udbud og efterspørgsel og uden væsentlig statslig indblanding i denne forbindelse.

1.4. WTO-tvistbilæggelse på antidumping- og antisubsidieområdet

1.4.1. Definition af WTO's tvistbilæggelsesprocedure

I overensstemmelse med Uruguay-rundens konklusioner fastsætter WTO en procedure for bilæggelse af tvister mellem WTO's medlemsstater om anvendelsen af visse WTO-aftaler. Dette var en vigtig udvikling for den internationale handelslovgivning. Proceduren er opdelt i to faser. Første fase finder sted på medlemsstaternes niveau og består af bilaterale konsultationer. Hvis konsultationerne ikke fører til et resultat, kan anden fase indledes ved at konsultere en særlig gruppe (et "panel"). Panelet offentliggør en rapport, der kan indbringes for appelorganet. Såvel panelets rapport som appelorganets rapport anses for vedtaget af tvistbilæggelsesorganet, medmindre dette enstemmigt afviser rapporten [6].

[6] Hver appel høres af tre medlemmer af et permanent appelorgan med syv medlemmer, der nedsættes af tvistbilæggelsesorganet. Tvistbisættelsesorganet skal godkende eller afvise appelrapporten inden for 30 dage, og afvisning kan kun ske ved konsensus.

Marrakesh-overenskomsten fastsætter de specifikke WTO-aftaler, der kan påberåbes med henblik på indledning af tvistbilæggelsesproceduren. Tvistbilæggelsesproceduren finder udtrykkeligt anvendelse på antidumpingaftalerne og på aftalen om aftalen om antisubsidie- og udligningstold.

1.4.2. Panelprocedurer, som involverer EU's antidumping- og antisubsidieaktiviteter

Der verserer en række konsultationer i forbindelse med antidumping- og antisubsidiesager. Fem af disse er indledt på grundlag af en klage fra EU. I to verserende sager anfægtes EU's antidumping- eller antisubsidielovgivning. Desuden blev der i 1999 vedtaget to panelrapporter og en interimsrapport i forbindelse med dumping og subsidier. I hvert af disse tilfælde er panelets afgørelser relevante for EU's antidumping- og antisubsidiepolitik og støtter Fællesskabets fortolkning af WTO's regler.

(i) Sag, hvor EU er den klagende part:

WTO-panel om indførelse af udligningstold på visse varmtvalsede bly- og bismutholdige stålprodukter med indhold af kulstof med oprindelse i Det Forenede Kongerige.

Den 6. oktober 1999 fremlagde WTO-panelet sin interimsrapport om denne sag. Panelet accepterede Fællesskabets hovedargumenter og konkluderede, at USA ved at indføre udligningstold på importen af blyholdige stænger fra Det Forenede Kongerige fremstillet af UES og British Steel plc (de privatiserede efterfølgere af British Steel Corporation) havde overtrådt artikel 10 i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger.

Som det vigtigste fastslog panelet, at et salg af aktiver til uafhængige kunder og til en rimelig markedsværdi (enten i forbindelse med en privatisering eller et salg mellem private parter) fjerner fordelen ved tidligere subsidiering og udelukker en indførelse af yderligere udligningstold.

Dette er en vigtig sejr for Fællesskabet, da panelets konklusioner vil forpligte USA til at ændre sin udligningspraksis på dette omrråde og anfægter USA's fortsatte indførelse af udligningstold - især på stålprodukter - mod flere andre EU-medlemsstater.

(ii) Anden panelprocedure vedrørende antidumping:

WTO-panel om amerikansk antidumpingtold på DRAMs fra Korea.

Den 29. januar 1999 nedsatte tvistbilæggelsesorganet et panel om den amerikanske antidumpingtold på dynamiske direkte tilgangs hukommelseshalvledere (DRAMs) fra Korea [7]. Selv om denne sag ikke involverede Den Europæiske Union, er den af særlig interesse for EU's antidumpingpraksis, da den effektivt bekræftede, at visse elementer i EU's grundforordning er i overensstemmelse med WTO's antidumpingaftale.

[7] WT/DS99/R.

Efter at det amerikanske handelsministerium havde besluttet ikke at omstøde en antidumpingkendelse, anmodede Korea om et panel med den begrundelse, at denne beslutning var en overtrædelse af forskellige bestemmelser i antidumpinglovgivningen. Panelet vurderede den amerikanske antidumpinglovgivnings forenelighed med navnlig artikel 11, stk. 2, artikel 2, stk. 1, og artikel 6, stk. 6, i WTO's antidumpingaftale.

Som det vigtigste fandt panelet, at der også i en interimsundersøgelse skal foretages en vurdering af risikoen for fornyet dumping, selv om der ikke i artikel 11, stk. 2, i WTO-aftalen er en udtrykkelig henvisning til en undersøgelse af sandsynligheden for fornyet dumping, således som det er tilfældet for skade. Panelet bekræfter således Fællesskabets praksis i interimsundersøgelser.

(iii) Paneler indledt af tredjelande mod EU:

- Klage fra Indien mod EU om antidumpingprocedurer vedrørende ublegede stoffer af bomuld fra Indien. Indien hævder, at afgørelsen af status, indledningen, udvælgelsen af stikprøven og fastsættelsen af dumping og skade er i uoverensstemmelse med EU's WTO-forpligtelser. (Verserende konsultation)

- Klage fra Indien mod EU vedrørende indførelse af antidumpingtold på importen af sengelinned af bomuld fra Indien. Indien hævder, at afgørelsen af status, indledningen, fastsættelsen af dumping og skade og ræsonnementet i EU-myndighedernes undersøgelsesreaultater er i uoverensstemmelse med EU's WTO-forpligtelser. (Aktivt panel)

2. Generel oversigt over gældende foranstaltninger

Ved udgangen af 1999 var 156 foranstaltninger [8] i kraft i Fællesskabet; disse omfattede 63 varer og 35 lande (se bilag O). Fem af foranstaltningerne vedrørte antisubsidieprocedurer. Af de endelige foranstaltninger var der i langt de fleste tilfælde tale om told; i et betydeligt antal sager - navnlig vedrørende central- og østeuropæiske lande - blev der dog godtaget tilsagn.

[8] Foranstaltningerne opgøres for de pågældende varer og lande.

Af de foranstaltninger, der var i kraft ved udgangen af 1999, vedrørte 33 Kina, 11 Rusland og 11 lande uden markedsøkonomi, herunder Belarus og Kasakhstan med 2 foranstaltninger og Ukraine med 7 foranstaltninger. Elleve foranstaltninger (eller 11,54%) vedrørte et eller flere af de ti central- og østeuropæiske lande [9].

[9] Disse lande er: Rumænien, Bulgarien, Slovakiet, Tjekkiet, Slovenien, Ungarn, Polen, Letland, Litauen og Estland.

Et mere realistisk mål for virkningerne af antidumpingforanstaltningerne er imidlertid handelsværdien af den pågældende vare, og her er der tale om store variationer alt afhængig af varesektor. Den største handelsværdi opnås ofte for højteknologiske produkter med stor værditilvækst, såsom elektroniske produkter. Det skal bemærkes, at 0,4% [10] af den samlede import til Fællesskabet i 1999 påvirkes af antidumping- eller antisubsidieforanstaltninger.

[10] Kilde: Comext.

TABEL 1

Antidumping og antisubsidieundersøgelser

i perioden 1. januar 1995 - 31. december 1999 [11]

[11] Indledning af en sag, der vedrører flere lande, opgøres som særskilte undersøgelser/procedurer for hvert involveret land.

>TABELPOSITION>

3. Indledning af antidumping- og antisubsidieundersøgelser

3.1. Indledning

Det mest bemærkelsesværdige træk ved 1999 er det store antal nye undersøgelser, der indledtes i forhold til året før; i 1998 indledte Kommissionen 29 nye undersøgelser, mens der i 1999 blev indledt 86 nye undersøgelser. Mellem 1995 og 1999 har antallet af nyindledte undersøgelser imidlertid været ret stabilt og faldt endda mellem 1997 og 1998, med henholdsvis 45 og 29 nye undersøgelser (se tabel 1).

Denne stigning er særlig tydelig i sektorerne for kemiske og dermed forbundne produkter (med 0 nye sager i 1998 og 28 i 1999), jern og stål (med 14 nye sager i 1998 og 21 i 1999) og elektronik (med 0 sager i 1998 og 10 i 1999).

Geografisk set vedrører langt størstedelen af de nye sager asiatiske lande, mens der er en mindre stigning for central- og østeuropæiske lande og SNG-landene. Det skal desuden understreges, at antisubsidiesagernes andel voksede betydeligt og udgjorde 23% af alle nye undersøgelser i 1999 mod kun 4% i 1996.

Visse faktorer viser en sammenhæng mellem den asiatiske finansielle krise og stigningen i antallet af nye undersøgelser. Krisen startede i april 1997 og påvirkede direkte Hongkong, Indonesien, Japan, Malaysia, Taiwan, Thailand og Sydkorea. Hovedelementet i krisen var et sammenbrud i den indenlandske efterspørgsel i Sydøstasien, især i stålsektoren. Det indenlandske forbrug i regionen faldt, og landene blev mere end nogensinde afhængige af en eksportbaseret genrejsning.

Krisen førte derfor til en stærkt stigende eksport, der solgtes til under kostpris eller til subsidierede priser. Det påstås, at regeringer i Sydøstasien subsidierede bevarelsen af stålproduktionsanlæg, selv i tilfælde af overkapacitet. Denne påstand sandsynliggøres af den pludselige vækst i antallet af nye antisubsidieundersøgelser fra 4 i 1997 til 20 i 1999, hvoraf 19 vedrørte Sydøstasien.

I sidste ende påvirkede faldet i det indenlandske forbrug i Sydøstasien handelen med kande, der traditionelt eksporterede til denne region. Disse lande blev tvunget til at omlægge eksporten til andre tilgængelige markeder, hovedsagelig USA og EU. I denne forbindelse henvises der til stigningen i antallet af nye undersøgelser, som EU har indledt over for Folkerepublikken Kina og Taiwan.

Det skal bemærkes, at stigningen i nye undersøgelser i 1999 i EU fulgte samme udvikling som hos de øvrige vigtige brugere af antidumping- og antisubsidieinstrumenter. For eksempel indledte USA flere undersøgelser i 1999 end i 1998 med en stigning fra 46 i 1998 (36 antidumping- og 10 antisubsidieundersøgelser) til 56 i 1999 (46 antidumping- og 10 antisubsidieundersøgelser).

Denne vækst i antallet af nye sager synes dog ikke at være udtryk for en ny udvikling, men er snarere resultatet af meget specifikke omstændigheder, der sandsynligvis ikke vil gentage sig.

På en global baggrund, hvor nye lande i stigende grad indfører og benytter antidumping- og antisubsidieinstrumenter, er EU's politik uændret og fremmer ikke en bredere brug af antidumping- og antisubsidieforordningerne.

Som konklusion er det værd at erindre, at Fællesskabets antidumping- og antisubsidielovgivning indeholder strenge krav med hensyn til indgivelse af klager og indledning af procedurer, navnlig for så vidt angår dokumentation for dumping og skade forvoldt som følge deraf.

I bilag A gives der en oversigt over de nye undersøgelser, der er indledt i 1999, mens dette afsnit i beretningen giver et resumé af hver af de pågældende sager.

3.2. De enkelte sager

3.2.1. Fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål fra Bulgarien, Indien, Iran, Sydafrika, Forbundsrepublikken Jugoslavien og Taiwan

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 7. januar 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af Eurofer på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Klagen blev støttet af producenter, der tegnede sig for mere end 89% af den samlede produktion i Fællesskabet.

For så vidt angår Indien, Iran, Sydafrika og Taiwan er påstanden om dumping baseret på en sammenligning af den normale værdi fastsat på grundlag af hjemmemarkedspriserne i disse lande og eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet.

For så vidt angår Bulgarien og Forbundsrepublikken Jugoslavien er påstanden om dumping baseret på en sammenligning af en beregnet normal værdi med eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet.

På dette grundlag er de beregnede dumpingmargener betydelige for alle de pågældende eksportlande.

Klageren hævder og har fremlagt bevis for, at importen af den pågældende vare fra Bulgarien, Indien, Iran, Sydafrika, Forbundsrepublikken Jugoslavien og Taiwan er steget både i absolutte tal og målt i markedsandel.

Det påstås yderligere, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes salgsmængder og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for fællesskabserhvervsgrenens finansielle situation.

3.2.2. Fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål fra Indien, Taiwan og Sydafrika (antisubsidieprocedure)

Meddelelsen om indledning af en antisubsidieprocedure blev offentliggjort den 8. januar 1999. Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet af Eurofer (foreningen af europæiske stålproducenter) på vegne af EF-producenter, der tegner sig for en betydelig del af produktionen i Fællesskabet af fladvalsede produkter af stål i oprullet stand.

Klagen indeholdt beviser for, at producenter og/eller eksportører af den pågældende vare drager fordel af en række subsidier ydet af Indiens, Sydafrikas og Taiwans regering. De påståede subsidier er skattefradrag, fritagelse for selskabsskat, fremskyndet afskrivning, fritagelse for importafgifter, lån til præferentiel rente, direkte tilskud samt præferentielle takster for transport og ydelser fra offentlige værker. De hævdes at være betingede af, at der anvendes indenlandske varer fremfor importerede varer, eller på anden måde at være begrænset til visse virksomheder. De er derfor specifikke og udligningsberettigede.

Med hensyn til den forvoldte skade blev det gjort gældende, at importen af den pågældende vare fra Indien, Sydafrika og Taiwan var steget både målt i absolutte tal og i markedsandel. Det hævdedes endvidere, at denne imports mængde og priser bl.a. havde haft en negativ indvirkning på EF-producenternes markedsandel, salgsmængde og priser. Det hævdedes, at disse faktorer havde betydelige negative følger for EF-erhvervsgrenens samlede resultater og finansielle situation.

3.2.3. Gult phosphor fra Folkerepublikken Kina

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 14. januar 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af Thermphos International BV, der er den eneste producent af gult phosphor i Fællesskabet.

Proceduren er den første fuldstændige undersøgelse, der gennemføres ved anvendelse af den ændrede artikel 2, stk. 7, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96, hvor der skal foretages en undersøgelse af de kinesiske eksporterende producenters markedsøkonomiske status, hvis de anmoder herom.

Klageren foreslog at basere dumpingberegningen på en sammenligning mellem den normale værdi fastsat på grundlag af hjemmemarkedspriserne i USA med de respektive eksportpriser på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. På dette grundlag er den beregnede dumpingmargen betydelig.

Klageren påstod og har fremlagt bevis for, at importen af den pågældende vare fra Folkerepublikken Kina samlet er steget i absolutte tal og målt i markedsandel.

Det hævdedes endvidere, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producentens salg og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for EF-erhvervsgrenens samlede resultater, finansielle situation og beskæftigelse.

3.2.4. Fjernsynskamerasystemer fra USA

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 22. januar 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af Philips BTS Broadcast Television Systems BV, der repræsenterer en betydelig del af produktionen af fjernsynskamerasystemer i Fællesskabet.

For så vidt angår USA var påstanden om dumping baseret på en sammenligning af en beregnet normal værdi med eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. På dette grundlag var den beregnede dumpingmargen betydelig.

Klageren påstod og fremlagde beviser for, at importen af den pågældende vare fra USA er steget betydeligt både i absolutte tal og udtrykt i markedsandel.

Det hævdedes endvidere, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes salgsmængder og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for EF-erhvervsgrenens samlede resultater, finansielle situation og beskæftigelse.

3.2.5. Dele til fjernsynskamerasystemer fra Japan

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 12. februar 1999. Kommissionen besluttede at indlede en procedure og åbne en undersøgelse vedrørende importen af visse dele til fjernsynskamerasystemer med oprindelse i Japan.

I juni 1998 indledte Kommissionen en undersøgelse vedrørende omgåelsen af den endelige antidumpingtold på importen af moduler, samlesæt, delkomponenter og dele deraf til fjernsynskamerasystemer med oprindelse i Japan, der angiveligt anvendtes til samling af sådanne systemer i Fællesskabet.

Undersøgelsen konkluderedes med et forslag om afslutning uden indførelse af foranstaltninger, da klagen blev trukket tilbage. Oplysninger, som Kommissionen fik adgang til i denne undersøgelse, tydede imidlertid på, at der foreligger tilstrækkelige beviser for forekomsten af dumping og skade og for en årsagssammenhæng som omhandlet i artikel 5, stk. 2, i grundforordningen. Under disse særlige omstændigheder besluttede Kommissionen at indlede en ny antidumpingprocedure på grundlag af artikel 5 i grundforordningen.

3.2.6. CD-æsker fra Folkerepublikken Kina

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 5. marts 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af European Plastics Converters (EuPC) på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Klagen blev støttet af i alt otte selskaber.

Klagen indeholdt beviser for, der finder dumping sted i et betydeligt omfang, hvilket var baseret på en sammenligning mellem den normale værdi, der er fastsat på grundlag af hjemmemarkedspriserne i et tredjeland med markedsøkonomi (Thailand), og eksportpriserne for den pågældende vare ved salg til Fællesskabet.

Med hensyn til den forvoldte skade blev der fremlagt dokumentation for, at importen fra Folkerepublikken Kina var steget betydeligt både målt i absolutte tal og som markedsandel. Det blev endvidere gjort gældende, at de importerede varers mængde og priser har haft en negativ indvirkning på fællesskabsproducenternes salgsmængder og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for EF-erhvervsgrenens samlede resultater og finansielle situation.

3.2.7. Videobånd på spoler fra Republikken Korea

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 11. marts 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af Video Pancake Manufacturers Association (VIPAM) på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Klagen blev støttet af producenter, der tegnede sig for mere end 70% af den samlede produktion af videobånd på spoler i Fællesskabet.

Påstanden om dumping var baseret på en sammenligning af en beregnet normal værdi med eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. På dette grundlag var de beregnede dumpingmargener betydelige.

Klageren hævdede og forelagde beviser for, at importen fra Korea var steget betydeligt i absolutte tal og udtrykt i markedsandele. Det anførtes endvidere, at de importerede mængder af og priserne på den pågældende vare bl.a. havde haft negative følgevirkninger for EF-producenternes salg og priser, og denne udvikling havde ført til en betydelig forværring af fællesskabserhvervsgrenens finansielle situation.

3.2.8. Syntetiske fibre af polyester fra Australien, Indonesien og Thailand

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 22. april 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af International Rayon and Synthetic Fibres Committee på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Klagen blev støttet af i alt ni selskaber.

For så vidt angår Australien, Indonesien og Thailand var påstanden om dumping baseret på en sammenligning af en beregnet normal værdi i disse lande med eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. Klageren fremlagde også beviser for, at importen af den pågældende vare fra Australien, Indonesien og Thailand er steget betydeligt både i absolutte tal og udtrykt i markedsandel. Det hævdedes, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes markedsandel og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for fællesskabserhvervsgrenens finansielle situation.

3.2.9. Syntetiske fibre af polyester fra Australien, Indonesien, Republikken Korea, Taiwan og Thailand (antisubsidieprocedure)

Meddelelsen om indledning af en antisubsidieprocedure blev offentliggjort den 22. april 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af CIRFS (International Rayon and Synthetic Fibres Committee) på vegne af en væsentlig del af erhvervsgrenen i Fællesskabet, dvs. producenter der tegnede sig for mere end 85% af den samlede produktion i Fællesskabet.

Klagen indeholdt tilstrækkelig dokumentation for, at der forekom udligningsberettiget subsidieret import, som forvolder EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. Der blev afholdt konsultationer i Bruxelles i henhold til artikel 10, stk. 9, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 med regeringerne for Australien, Indonesien, Korea, Taiwan og Thailand før indledningen af proceduren.

3.2.10. Varmtvalsede flade produkter af ulegeret stål fra Indien, Folkerepublikken Kina og Rumænien

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 13. maj 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af Eurofer på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Klagen blev støttet af producenter, der tegnede sig for mere end 77% af den samlede produktion i Fællesskabet.

For så vidt angår Indien er påstanden om dumping baseret på en sammenligning af den normale værdi fastsat på grundlag af hjemmemarkedspriserne i dette land og eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet.

For så vidt angår Rumænien er påstanden om dumping baseret på en sammenligning af en beregnet normal værdi med eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet.

Da den normale værdi fastsættes i henhold til artikel 2, stk. 7, litra a), i grundbeslutningen, undtagen hvis eksporterende producenter opfylder betingelserne i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundbeslutningen, har klageren for så vidt angår Folkerepublikken Kina foreslået, at den normale værdi fastsættes på grundlag af prisen i et tredjeland med markedsøkonomi.

På dette grundlag er de beregnede dumpingmargener betydelige for alle de pågældende eksportlande.

Klageren påstår og har fremlagt bevis for, at importen fra Folkerepublikken Kina, Indien og Rumænien samlet er steget i absolutte tal og målt i markedsandel.

Det påstås yderligere, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes salgsmængder og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for fællesskabserhvervsgrenens finansielle situation.

3.2.11. Valsetråd af stål fra Tyrkiet

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 22. maj 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af Eurofer på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Klagen blev støttet af producenter, der tegnede sig for en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet.

Påstanden om dumping er baseret på en sammenligning af den normale værdi fastsat på grundlag af hjemmemarkedspriserne og eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. På dette grundlag er den beregnede dumpingmargen betydelig.

Klageren har forelagt beviser for, at importen af den pågældende vare fra Tyrkiet er steget betydeligt i absolutte tal og udtrykt i markedsandel.

Det påstås, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes markedsandel og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for fællesskabserhvervsgrenens samlede resultater og finansielle situation.

3.2.12. Rørfittings af deformerbart støbejern fra Brasilien, Kroatien, Den Tjekkiske Republik, Forbundsrepublikken Jugoslavien, Japan, Folkerepublikken Kina, Republikken Korea og Thailand

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 29. maj 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af Defence Committee of the Malleable Cast Iron Tube or Pipe Fittings Industry of the European Union på vegne af den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet. Klagen blev støttet af i alt seks selskaber.

For så vidt angår Brasilien, Den Tjekkiske Republik, Japan, Republikken Korea og Thailand var påstanden om dumping baseret på en sammenligning af den normale værdi fastsat på grundlag af hjemmemarkedspriserne i disse lande og eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet.

For så vidt angår Kroatien og Forbundsrepublikken Jugoslavien var påstanden om dumping baseret på en sammenligning af en beregnet normal værdi med eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet.

For så vidt angår Kina foreslog klageren at basere dumpingberegningen på en sammenligning mellem den normale værdi fastsat på grundlag af hjemmemarkedspriserne i Polen med de respektive eksportpriser på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet.

På dette grundlag er de beregnede dumpingmargener betydelige for alle de pågældende eksportlande.

Klageren påstod og fremlagde bevis for, at importen af den pågældende vare fra Brasilien, Kroatien, Den Tjekkiske Republik, Forbundsrepublikken Jugoslavien, Japan, Folkerepublikken Kina, Republikken Korea og Thailand samlet er steget i absolutte tal og målt i markedsandel.

Det hævdedes endvidere, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes markedsandel og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for EF-erhvervsgrenens samlede resultater, finansielle situation og beskæftigelse.

3.2.13. Opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat fra Algeriet, Belarus, Litauen, Rusland, Slovakiet og Ukraine

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 26. juni 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af European Fertiliser Manufacturers Association på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Klagen blev støttet af producenter, som tegnede sig for en betydelig del, nemlig mere end 99,8%, af den samlede "integrerede" produktion i Fællesskabet af urinstof og ammoniumnitrat.

Klagen indeholdt bevis for betydelig dumping baseret på en sammenligning mellem normale værdier fastsat på grundlag af en beregnet pris i Algeriet og Litauen, på grundlag af hjemmemarkedspriserne i Slovakiet og på grundlag af hjemmemarkedspriserne i det foreslåede referenceland (USA) for Belarus, Ukraine og Rusland og eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet.

Med hensyn til den forvoldte skade blev det gjort gældende, at importen af den pågældende vare fra Algeriet, Belarus, Litauen, Rusland, Slovakiet og Ukraine var steget både målt i absolutte tal og i markedsandel. Det hævdedes yderligere, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes markedsandel og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for fællesskabserhvervsgrenens finansielle situation.

3.2.14. Skruer, bolte og lignende varer af rustfrit stål fra Malaysia, Singapore, Filippinerne og Thailand (antisubsidieprocedure)

Meddelelsen om indledning af en antisubsidieprocedure blev offentliggjort den 26. juni 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af European Industrial Fasteners Institute (EIFI) på vegne af en væsentlig del af erhvervsgrenen i Fællesskabet, dvs. producenter der tegnede sig for mere end 67% af den samlede produktion i Fællesskabet.

Klagen indeholdt tilstrækkelig dokumentation for, at der forekom udligningsberettiget subsidieret import, som forvolder EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. Der blev afholdt konsultationer med Malaysias regering i Bruxelles i henhold til artikel 10, stk. 9, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 før indledningen af proceduren.

3.2.15. One Dye Black 1 (ODB-1) fra Japan

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 24. juli 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af European Chemical Industry Council (CEFIC) på vegne af den eneste producent af glycin i Fællesskabet.

Den vare, der påstås indført til dumpingpriser, er en bestemt farvedanner, der almindeligvis betegnes ODB-1, og hvis kemiske definition henhører under kemifortegnelsesnummer 29512-49-0. OBD-1 benyttes hovedsagelig til sammen med andre kemiske stoffer at belægge papir, der kan bruges som selvkopierende papir.

Klagen indeholdt beviser for omfattende dumping.

Klagen indeholdt bevis for, at importen af den pågældende vare fra Japan samlet var steget målt i absolutte tal og udtrykt i markedsandel, og at de importerede varers mængde og priser havde haft en negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens markedsandel, salgsmængde og priser.

3.2.16. One Dye Black 2 (ODB-2) fra Japan

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 24. juli 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af European Chemical Industry Council (CEFIC) på vegne af den eneste producent i Fællesskabet.

Den vare, der påstås indført til dumpingpriser, er en bestemt farvedanner, der almindeligvis betegnes ODB-2, og hvis kemiske definition henhører under kemifortegnelsesnummer 89331-94-2. OBD-2 benyttes hovedsagelig til sammen med andre kemiske stoffer at belægge papir, der derefter kan bruges som varmefølsomt papir.

Klagen indeholdt beviser for omfattende dumping.

Klagen indeholdt bevis for, at importen af den pågældende vare fra Japan samlet var steget målt i absolutte tal, og at de importerede varers mængde og priser havde haft en negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens salgsmængde og priser.

3.2.17. Katodestrålerør til farvefjernsyn fra Folkerepublikken Kina, Indien, Republikken Korea, Litauen og Malaysia

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 29. juli 1999. Den deri definerede varedækning blev yderligere præciseret ved en meddelelse offentliggjort den 20. oktober 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af TUBE (taskforcen mod illoyal virksomhed i Europa) på vegne af den eneste producent af den pågældende vare i Fællesskabet.

Påstanden om dumping var baseret på en sammenligning af den normale værdi med eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. Den normale værdi for Indien og Malaysia blev fastsat på grundlag af hjemmemarkedspriserne, mens der blev benyttet beregnede normale værdier for Litauen og Republikken Korea. For Folkerepublikken Kina var sammenligningen baseret på den normale værdi, der fastsattes for Indien, som klageren foreslog som et passende tredjeland med markedsøkonomi. På dette grundlag var de beregnede dumpingmargener betydelige.

Klageren hævdede og forelagde beviser for, at importen fra de pågældende lande samlet var steget udtrykt i markedsandele. Det hævdedes yderligere, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes markedsandel og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for fællesskabserhvervsgrenens finansielle situation.

3.2.18. Hårbørster fra Folkerepublikken Kina, Hongkong, Republikken Korea, Taiwan og Thailand

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 13. august 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af Fédération Européenne des Industries de la Brosserie et de la Pinceauterie (FEIBP) på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Klagen blev støttet af producenter, der tegnede sig for mere end 70% af den samlede produktion i Fællesskabet.

For så vidt angår Hongkong, Taiwan og Thailand er påstanden om dumping baseret på en sammenligning af den normale værdi fastsat på grundlag af hjemmemarkedspriserne i disse lande og eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet.

For så vidt angår Republikken Korea er påstanden om dumping baseret på en sammenligning af en beregnet normal værdi med eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet.

Da den normale værdi for Folkerepublikken Kina vil blive fastsat på grundlag af reglerne i artikel 2, stk. 7, litra a), i grundforordningen for de eksporterende producenter, der ikke kan opfylde betingelserne i artikel 2, stk. 7, litra b) og c), i grundforordningen, har klageren foreslået, at den normale værdi fastsættes på grundlag af prisen i et tredjeland med markedsøkonomi, nemlig Argentina. Påstanden om dumping er baseret på en sammenligning af den således fastsatte normale værdi med eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet.

På dette grundlag er de beregnede dumpingmargener betydelige for alle de pågældende eksportlande.

Klageren har fremlagt bevis for, at importen af den pågældende vare fra Folkerepublikken Kina, Hongkong, Republikken Korea, Taiwan og Thailand samlet er steget i absolutte tal og målt i markedsandel.

Det påstås, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes salg og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for fællesskabserhvervsgrenens samlede resultater og finansielle situation.

3.2.19. Glycin fra Folkerepublikken Kina

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 24. august 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af European Chemical Industry Council (CEFIC) på vegne af den eneste producent af glycin i Fællesskabet.

Da Folkerepublikken Kina anses for at være et land uden markedsøkonomi, foreslog klageren, at den normale værdi blev fastsat på grundlag af den beregnede normale værdi i et tredjeland med markedsøkonomi, nemlig Indien. Påstanden er baseret på en sammenligning af den således fastsatte normale værdi med eksportpriserne på den pågældende vare fra Folkerepublikken Kina ved salg til Fællesskabet. På dette grundlag er den beregnede dumpingmargen betydelig.

Eksporterende producenter i Folkerepublikken Kina blev underrettet om, at den normale værdi kan fastsættes på grundlag af priser og omkostninger i Kina, hvis de ved at indgive en behørigt underbygget anmodning kan påvise, at der for deres vedkommende gælder markedsøkonomiske forhold i forbindelse med fremstilling og salg af den pågældende vare. To kinesiske eksporterende producenter indgav sådanne anmodninger, der imidlertid ikke dokumenterede, at der gjaldt markedsøkonomiske forhold for de pågældende producenter.

Med hensyn til den forvoldte skade blev det gjort gældende, at importen fra Folkerepublikken Kina var steget betydeligt både målt i absolutte tal og som markedsandel. Det anførtes endvidere, at de importerede mængder af og priserne på den pågældende vare bl.a. havde haft negative følgevirkninger for EF-producentens markedsandel, salgsmængde og priser, og denne udvikling havde ført til en betydelig forværring af dens samlede resultater og finansielle situation.

3.2.20. Termoplastisk styren-butadien-styren-gummi fra Taiwan (antisubsidieprocedure)

Meddelelsen om indledning af en antisubsidieprocedure blev offentliggjort den 26. august 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af European Chemical Industry Council (CEFIC) på vegne af EF-producenter, der tegner sig for en væsentlig del af produktionen af styren-butadien-styren-gummi i Fællesskabet.

Klagen indeholdt beviser for, at producenter og/eller eksportører af den pågældende vare har draget fordel af en række subsidier ydet af Taiwans regering. De påståede subsidier er skattefradrag, fritagelse for selskabsskat, fremskyndet afskrivning, fritagelse for importafgifter og lån til præferentiel rente. De hævdes at være betingede af, at der anvendes indenlandske varer fremfor importerede varer, eller på anden måde at være begrænset til visse virksomheder. De er derfor specifikke og udligningsberettigede.

For så vidt angår den forvoldte skade hævdedes det, at importen af den pågældende vare fra Taiwan var steget både målt i absolutte tal og som markedsandel, og at de importerede varers mængde og priser bl.a. havde haft negative følger for fællesskabsproducenternes markedsandel, salg og priser, hvilket havde ført til en betydelig forværring af EF-erhvervsgrenens samlede resultater og finansielle situation.

3.2.21. Termoplastisk styren-butadien-styren-gummi fra Taiwan

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 26. august 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af European Chemical Industry Council (CEFIC) på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Klagen blev støttet af producenter, der tegnede sig for den samlede produktion af den pågældende vare i Fællesskabet.

Påstanden om dumping er baseret på en sammenligning af den normale værdi fastsat på grundlag af hjemmemarkedspriserne i Taiwan og eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. På dette grundlag var dumpingmargenerne betydelige.

Klageren hævdede og forelagde beviser for, at importen fra Taiwan var steget betydeligt i absolutte tal og udtrykt i markedsandele. Det anførtes endvidere, at de importerede mængder af og priserne på den pågældende vare bl.a. havde haft negative følgevirkninger for EF-producenternes salg og priser, og denne udvikling havde ført til en betydelig forværring af fællesskabserhvervsgrenens finansielle situation.

3.2.22. Elektroniske vægte fra Folkerepublikken Kina, Republikken Korea og Taiwan

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 16. september 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af producenter i Fællesskabet, der tegnede sig for over 50% af den samlede produktion af de pågældende elektroniske vægte i Fællesskabet.

For så vidt angår Korea og Taiwan var påstanden om dumping baseret på en sammenligning af en beregnet normal værdi med eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. For så vidt angår Folkerepublikken Kina vil den normale værdi blive fastsat i henhold til artikel 2, stk. 7, i grundforordningen. For eksportører, der ikke opfylder betingelserne i artikel 2, stk. 7, litra b) og c), i grundforordningen, foreslog klageren at basere dumpingberegningen på en sammenligning mellem en beregnet normal værdi i Indonesien og de respektive eksportpriser ved salg til Fællesskabet. På dette grundlag var de beregnede dumpingmargener betydelige.

Klageren påstod og fremlagde bevis for, at importen fra Folkerepublikken Kina, Korea og Taiwan er steget betydeligt målt i markedsandel. Det anførtes endvidere, at den importerede vares mængde og priser bl.a. havde haft negative følgevirkninger for EF-producenternes markedsandel og priser, hvilket havde ført til en betydelig forværring af fællesskabserhvervsgrenens finansielle situation.

3.2.23. Vævede stoffer af glasfiber fra Taiwan (antisubsidieprocedure)

Meddelelsen om indledning af en antisubsidieprocedure blev offentliggjort den 16. september 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af Euratex (European Apparel and Textile Organisation) på vegne af producenter, der tegnede sig for den samlede produktion af den pågældende vare i Fællesskabet.

Klagen indeholdt tilstrækkelig dokumentation for, at der forekom udligningsberettiget subsidieret import, som forvolder EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. Taiwans regering fremsendte sine bemærkninger til klagen til Kommissionen før indledningen af denne procedure.

3.2.24. Koks med diameter over 80 mm fra Folkerepublikken Kina

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 16. september 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af EUCOKE-EEIG på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Klagen blev støttet af i alt seks selskaber.

Klageren foreslog at basere dumpingberegningen på en sammenligning mellem den normale værdi fastsat på grundlag af hjemmemarkedspriserne i USA og de respektive eksportpriser på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. På dette grundlag er den beregnede dumpingmargen betydelig.

Klageren påstod og har fremlagt bevis for, at importen af den pågældende vare fra Folkerepublikken Kina samlet er steget i absolutte tal og målt i markedsandel.

Det hævdedes endvidere, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes markedsandel, salgsmængder og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for EF-erhvervsgrenens samlede resultater og finansielle situation.

3.2.25. Korte syntetiske fibre af polyester fra Republikken Korea

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 7. oktober 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af International Rayon and Synthetic Fibres Committee på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Klagen blev støttet af i alt otte selskaber.

Påstanden om dumping var baseret på en sammenligning af en beregnet normal værdi med eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. Klageren fremlagde også beviser for, at importen af den pågældende vare fra Republikken Korea er steget betydeligt både i absolutte tal og udtrykt i markedsandel. Det hævdedes, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes markedsandel og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for fællesskabserhvervsgrenens samlede resultater.

3.2.26. Ammoniumnitrat fra Litauen, Polen og Ukraine

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 29. oktober 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af European Fertiliser Manufacturers Association på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Klagen blev støttet af elleve producenter, som tegnede sig for en betydelig del, nemlig 96%, af den samlede produktion i Fællesskabet af ammoniumnitrat.

Klagen indeholdt beviser for betydelig dumping, hvilket var baseret på en sammenligning mellem normale værdier fastsat på grundlag af en beregnet værdi i Litauen og eksportpriserne for den pågældende vare ved salg til Fællesskabet.

Med hensyn til den forvoldte skade hævdedes det, at importen fra Litauen, Polen og Ukraine var steget betydeligt målt i mængde og markedsandel. Det hævdedes yderligere, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes markedsandel og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for fællesskabserhvervsgrenens finansielle situation.

3.2.27. Forgafler til cykler fra Folkerepublikken Kina og Taiwan

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 5. november 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af Den Europæiske Cykelfabrikantsammenslutning på vegne af producenter, der tegnede sig for mere end 55% af den samlede produktion af forgafler til cykler i Fællesskabet. Klagen blev støttet af i alt 47 selskaber.

For så vidt angår Taiwan var påstanden om dumping baseret på en sammenligning af en beregnet normal værdi med eksportprisen på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. For så vidt angår Folkerepublikken Kina er påstanden om dumping baseret på en sammenligning af den normale værdi i et tredjeland med Markedsøkonomi, nemlig Mexico, og eksportprisen på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. På dette grundlag var de beregnede dumpingmargener betydelige.

Klageren fremlagde bevis for, at importen af den pågældende vare fra Folkerepublikken Kina og Taiwan er steget i absolutte tal og målt i markedsandel.

Det påstås, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes markedsandel og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for deres finansielle situation og for beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen.

3.2.28. Cykelstel fra Folkerepublikken Kina og Taiwan

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 5. november 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af Den Europæiske Cykelfabrikantsammenslutning på vegne af producenter, der tegnede sig for mere end 55% af den samlede produktion af cykelstel i Fællesskabet. Klagen blev støttet af i alt 47 selskaber.

For så vidt angår Taiwan var påstanden om dumping baseret på en sammenligning af en beregnet normal værdi med eksportprisen på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. For så vidt angår Folkerepublikken Kina er påstanden om dumping baseret på en sammenligning af den normale værdi i et tredjeland med markedsøkonomi, nemlig Mexico, og eksportprisen på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. På dette grundlag var de beregnede dumpingmargener betydelige.

Klageren fremlagde bevis for, at importen af den pågældende vare fra Folkerepublikken Kina og Taiwan er steget i absolutte tal og målt i markedsandel.

Det påstås, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes markedsandel og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for deres finansielle situation og for beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen.

3.2.29. Hjul til cykler fra Folkerepublikken Kina

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 5. november 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af Den Europæiske Cykelfabrikantsammenslutning på vegne af producenter, der tegnede sig for mere end 55% af den samlede produktion af hele hjul til cykler i Fællesskabet. Klagen blev støttet af i alt 47 selskaber.

Klageren baserede påstanden om dumping på en sammenligning af den normale værdi i et tredjeland med markedsøkonomi, nemlig Mexico, med eksportprisen på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. På dette grundlag var den beregnede dumpingmargen betydelig.

Klageren fremlagde bevis for, at importen af den pågældende vare fra Folkerepublikken Kina er steget i absolutte tal og målt i markedsandel.

Det påstås, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes markedsandel og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for deres finansielle situation og for beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen.

3.2.30. Polyethylenterephthalat (PET) fra Indien, Indonesien, Malaysia, Republikken Korea, Taiwan og Thailand

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 6. november 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af PET-udvalget i sammenslutningen af plastfabrikanter i Europa på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Klagen blev støttet af i alt syv selskaber.

Da der ikke forelå tilstrækkelige oplysninger om priserne på hjemmemarkedet, var påstanden om dumping baseret på en sammenligning af en beregnet normal værdi med eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. På dette grundlag var de beregnede dumpingmargener betydelige for alle seks eksportlande.

Klageren hævdede og fremlagde bevis for, at importen fra Indien, Indonesien, Malaysia, Republikken Korea, Taiwan og Thailand er steget betydeligt i absolutte tal og målt i markedsandel.

Det anførtes endvidere, at den importerede vares mængde og priser bl.a. havde haft negative følgevirkninger for EF-producenternes markedsandel og priser, og denne udvikling havde ført til en betydelig forværring af fællesskabserhvervsgrenens samlede resultater og finansielle situation.

3.2.31. Polyethylenterephthalat (PET) fra Indien, Indonesien, Malaysia, Republikken Korea, Taiwan og Thailand (antisubsidieprocedure)

Meddelelsen om indledning af en antisubsidieprocedure blev offentliggjort den 6. november 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af PET-udvalget i sammenslutningen af plastfabrikanter i Europa på vegne af producenter, der tegner sig for 85% af produktionen af polyethylenterephthalat i Fællesskabet.

Klagen indeholdt beviser for, at de eksporterende producenter i de pågældende lande opnåede fordele af en række subsidier (anslået til mellem 10% og 43% af varens værdi alt efter land), som syntes at være udligningsberettigede i henhold til artikel 3 i grundforordningen. Disse subsidier omfatter skattefradrag og skattefritagelser, lån til præferentiel rente, fremskyndet afskrivning samt toldfri indførsel af råmaterialer og maskiner.

For så vidt angår den forvoldte skade hævdedes det, at importen af den pågældende vare fra disse lande var steget både målt i absolutte tal og som markedsandel, og at de importerede varers mængde og priser bl.a. havde haft negative følger for fællesskabsproducenternes markedsandel, salg og priser, hvilket havde ført til en betydelig forværring af EF-erhvervsgrenens samlede resultater og finansielle situation.

For så vidt angår Saudi-Arabien fandt Kommissionen, at eksporten fra dette land ikke burde være omfattet af undersøgelsen, at den importerede mængde kun udgjorde 3,5% af den samlede import. Kommissionen besluttede, at den importerede mængde var ubetydelig.

3.2.32. Korte syntetiske fibre af polyester fra Indien

Meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure blev offentliggjort den 21. december 1999. Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af International Rayon and Synthetic Fibres Committee på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Klagen blev støttet af i alt otte selskaber.

Påstanden om dumping var baseret på en sammenligning af en beregnet normal værdi med eksportpriserne på den pågældende vare ved salg til Fællesskabet. Klageren fremlagde også beviser for, at importen af den pågældende vare fra Indien er steget både i absolutte tal og udtrykt i markedsandel. Det hævdedes, at den importerede vares mængde og priser blandt andre konsekvenser har haft en negativ indvirkning på EF-producenternes markedsandel og priser, hvilket har haft betydelige negative følger for fællesskabserhvervsgrenens samlede resultater.

4. Midlertidige foranstaltninger

4.1. Oversigt

I 1999 blev der indført midlertidig told i 17 procedurer, der vedrørte import fra 10 forskellige lande. Som vist i tabel 1 (se punkt 2) var tallet 30 i 1998 og 33 i 1997. I bilag D gives en oversigt over den midlertidige told, der er indført i 1999. Heraf fremgår det, at Indien indtog den mest fremtrædende plads med fem undersøgelser. I dette afsnit af beretningen resumeres hver af disse sager.

4.2. De enkelte sager

4.2.1. Tovværk og kabler af stål fra Folkerepublikken Kina, Ungarn, Indien, Mexico, Polen, Sydafrika og Ukraine

Den 19. februar 1999 indførte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold på importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Indien, Mexico, Sydafrika og Ukraine og godtog tilsagn fra visse eksporterende producenter i Ungarn og Polen. Proceduren blev indledt i maj 1998 på grundlag af en klage indgivet af forbindelsesudvalget for European Union Wire Rope Industries (EWRIS) på vegne af 23 producenter i Fællesskabet, der tegnede sig for en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet af tovværk og kabler af stål. Værdien af den samlede import af tovværk og kabler af stål fra de pågældende lande i undersøgelsesperioden (fra 1. januar 1997 til 31. marts 1998) var 40,017 mio. ECU.

Dumping

For så vidt angår de eksporterende producenter i de lande med markedsøkonomi, som var omfattet af undersøgelsen, fremgik det af sammenligningen mellem den normale værdi og eksportpriserne, at der i alle tilfælde var forekommet dumping i undersøgelsesperioden. Der fastsattes midlertidige dumpingmargener, der lå mellem 0,1% og 132%.

Eftersom Folkerepublikken Kina og Ukraine ikke er lande med markedsøkonomi, fastsatte Kommissionen den normale værdi på grundlag af oplysninger indhentet fra producenter i et tredjeland med markedsøkonomi. Da det land, som klageren havde foreslået som referenceland, ikke forekom at være et rimeligt valg, og da der ikke kunne opnås samarbejde fra alternative lande med markedsøkonomi, som ikke var omfattet af undersøgelsen, blev det besluttet at benytte et land, der var omfattet af undersøgelsen. Da Indien blev anset for det mest hensigtsmæssige valg af referenceland, blev den normale værdi baseret på det vejede gennemsnit af normale værdier, der var fastsat for de samarbejdsvillige indiske eksporterende producenter. De således fastsatte foreløbige dumpingmargenerne var 54,8% og 74,8%.

Skade og årsagssammenhæng

Visse eksportører fremførte, at en producent i Fællesskabet ikke burde indgå i definitionen af EF-erhvervsgrenen, da dens forretningsmæssigt forbundne selskaber havde importeret den pågældende vare i den betragtede periode. Trods denne importaktivitet blev det fastslået, at denne EF-producents vigtigste aktivitet var fremstilling af den pågældende vare. Det konstateredes endvidere, at denne EF-producent ikke havde opnået urimelig fordel af denne import, og at den ikke havde været beskyttet mod virkningerne af den skadevoldende dumping. Den pågældende producent i Fællesskabet blev derfor ikke udelukket fra definitionen af EF-erhvervsgrenen.

I betragtning af det store antal producenter i EF-erhvervsgrenen gennemførtes skadesanalysen på grundlag af et stikprøve af selskaber i erhvervsgrenen. Denne stikprøve blev udvalg på grundlag af geografisk beliggenhed og størrelsen af virksomhedernes produktion.

Visse eksportører argumenterede mod kumulering af importen fra Ungarn og Mexico. Det blev imidlertid fastslået, at betingelserne for kumulering var opfyldt for importen fra alle de pågældende lande med undtagelse af Sydkorea. Denne påstand blev derfor afvist.

Det fremgik af undersøgelsen, at trods en stigning i forbruget på 5% havde EF-erhvervsgrenen haft faldende salg, markedsandel, beskæftigelse og rentabilitet. Kommissionen konkluderede, at EF-erhvervsgrenen havde lidt væsentlig skade, navnlig som følge af det betydelige prisunderbud fra de pågældende landes side og de stigende mængder, der blev importeret fra disse lande.

Visse eksportører fremførte, at den skade, der var forvoldt EF-erhvervsgrenen, var forårsaget af dens egen import af den pågældende vare. Dette argument blev afvist, da denne import svarede til den almindelige forretningspraksis for producenter, der er nødt til at supplere deres sortiment af fremstillede varer med en lille andel købte varer.

Der blev fastslået en klar årsagssammenhæng mellem dumpingimporten og den væsentlige skade, som var forvoldt EF-erhvervsgrenen, og ingen andre faktorer ansås for at kunne have brudt denne årsagssammenhæng.

Fællesskabets interesser

Det konkluderedes, at hvis der ikke forelå antidumpingforanstaltninger, ville væksten i dumpingimporten efter al sandsynlighed fortsætte og yderligere forværre den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt. Enhver prisstigning for den pågældende vare som følge af en indførelse af antidumpingforanstaltninger forventedes kun at have en marginal indvirkning på brugerindustrierne. Det konkluderedes derfor, at der ikke var tvingende årsager til ikke at indføre antidumpingforanstaltninger.

Foranstaltninger og tilsagn

Skadesmargenerne fandtes at være højere end dumpingmargenerne for alle eksporterende producenter undtagen for de mexicanske og sydafrikanske selskaber. De midlertidige toldsatser baseredes derfor på dumpingmargenerne undtagen for de mexicanske og sydafrikanske eksporterende producenter, for hvilke skadesmargenerne blev benyttet. Tolden udgjorde fra 0% til 74,8%. Der blev afgivet tilsagn fra de ungarske og polske eksporterende producenter, og Kommissionen godtog disse.

4.2.2. Tråd af rustfrit stål af diameter under 1 mm fra Indien og Republikken Korea (antisubsidieprocedure)

Den 24. marts 1999 indførte Kommissionen en midlertidig udligningstold på importen af tråd af rustfrit stål af diameter under 1 mm med oprindelse i Indien og Republikken Korea. Proceduren blev indledt i juni 1998 på grundlag af en klage indgivet af Foreningen af Europæiske Stålproducenter (Eurofer) på vegne af en række EF-producenter af den pågældende vare. Værdien af den samlede import af tråd af rustfrit stål af diameter under 1 mm fra de pågældende lande i undersøgelsesperioden (12 måneder) udgjorde 538 860 EUR.

Subsidiering

For så vidt angår Indien hævdede den klagende part, at fem ordninger medførte, at der blev ydet udligningsberettigede subsidier til eksportørerne. Disse ordninger er Passbook-ordningen, toldgodtgørelsesordningen, eksportfremmeordningen for investeringsgoder, ordningen vedrørende eksportforarbejdningszoner og eksportorienterede enheder samt indkomstskatteordningen. Efter en undersøgelse af disse ordninger konstateredes det, at fire af ordningerne medførte fordele for i det mindste nogle eksportører af den pågældende vare. Det fremgik af undersøgelsen, at alle ordningerne med undtagelse af ordningen vedrørende eksportforarbejdningszoner og eksportorienterede enheder er udligningsberettigede i henhold til forordning (EF) nr. 2026/97, da de alle indebærer et finansielt bidrag fra den indiske regering i form af afkald på indtægter, og de medfører en fordel for de pågældende selskaber ved at fritage dem for visse omkostninger. Subsidierne er alle afhængige af eksportresultater og er derfor specifikke i henhold til grundforordningens bestemmelser.

For så vidt angår de samlede fordele, der blev opnået af de samarbejdsvillige indiske eksportører i undersøgelsesperioden, konstateredes det, at en af eksportørerne ikke opnåede fordele af ordningerne. For de otte øvrige eksportører udgjorde subsidierne fra 10,1% til 43,0%.

For så vidt angår Korea hævdede den klagende part, at ni ordninger medførte, at der blev ydet udligningsberettigede subsidier til eksportørerne. Disse ordninger er policy-lån, eksportfinansieringslån, statsstyring af lån på markedsvilkår, statsstyring af lån i udenlandsk valuta, skatteordninger, en toldgodtgørelsesordning, levering af elektricitet uden dækkende betaling, ad-hoc-subsidier og indskydelse af aktiekapital samt eftergivelse af gæld. Efter en undersøgelse af disse ordninger konstateredes det, at låneordningerne, skatteordningerne og toldgodtgørelsesordningen medførte fordele for i det mindste nogle eksportører af den pågældende vare.

Det fremgik endvidere af undersøgelsen, at disse ordninger er udligningsberettigede i henhold til forordning (EF) nr. 2026/97, da de indebærer et finansielt bidrag fra den koreanske regering i form af afkald på indtægter, og de medfører en fordel for de pågældende selskaber ved at fritage dem for visse omkostninger. Subsidierne er alle enten afhængige af eksportresultater eller på anden måde begrænsede til visse virksomheder, og de er derfor specifikke i henhold til grundforordningens bestemmelser.

For så vidt angår den samlede fordel, der blev opnået af de samarbejdsvillige koreanske eksportører i undersøgelsesperioden, fandtes det, at subsidiet for fem af eksportørerne lå under den ubetydelighedsgrænse på 1%, der gælder for Korea. For de to øvrige eksportører udgjorde subsidierne fra 2,4% til 2,7%.

Skade og årsagssammenhæng

Efter en undersøgelse af alle de faktorer, der øvede indflydelse på EF-erhvervsgrenen, fastslog Kommissionen, at der var påført den