8. 8. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 211/19 
miljø (der ses bort fra projekter, der direkte vedrø­
rer boligbyggeri): 
— Læge- og sygehusvæsensinfrastrukturer, herun­
der særlige enheder for post-natal medicin 
(meget høj spædbørnsdødelighed) for pædiatri 
samt for revalidering af handicappede. 
— Skoler, vuggestuer og børnehaver. 
— Idrætsanlæg og ungdomscentre, som synes at 
være det eneste mulige mødested for unge men­
nesker, som søger bort fra dagliglivets konfron­
tationer. 
— Gadebelysning. 
I øvrigt mener Udvalget, at det ligeledes er påkrævet 
med en indsats på vejvæsenets, vandforsyningens 
og den kollektive transports område. 
7. Udvalget glæder sig atter en gang over, at de 
midler, der stilles til rådighed af Fællesskabet, skal 
betragtes som et supplement, og konstaterer, at prin­
cippet om udgiftskomplementaritet ikke blot 
udtrykkeligt omtales i artikel 5, men yderligere 
understreges af de supplerende betingelser, der stil­
les i artikel 4: — projekter, som endnu ikke er afsluttet på det 
tidspunkt, hvor regeringen afleverer listen over 
foreslåede investeringer. 
Det bifalder denne tilføjelse, der skaber større gen­
nemsigtighed i finansieringen. 
Til afgørelse af, om EF-støtten rent faktisk ydes som 
et supplement, bør den ydede EF-støtte efter Udval­
gets mening ikke blot sammenholdes med de sam­
lede statslige udgifter, der afholdes til nødvendige 
investeringer i byfornyelse, men også med de mid­
ler, der forbeholdes samme formål i Nordirland og i 
andre countries end Belfast. 
8. Udvalget finder det af stor vigtighed, at bor­
gerne får fyldestgørende orientering om den støtte, 
der ydes af Fællesskabet (jf. artikel 11). 
9. I fortsættelse af sin positive udtalse om det tidli­
gere forslag fra Kommissionen kan Udvalget såle­
des tilslutte sig forslaget i den nye udgave; for 
Udvalget er det imidlertid helt afgørende, at der sna­
rest bliver taget en beslutning, så at Fællesskabet 
endelig kan igangsætte de nødvendige støtteforan­
staltninger i dette område. 
Bruxelles, den l.juni 1983. 
Fran$ois CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om ungdommen og dens rolle i udviklingen af Det europæiske Fællesskab 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Udvalget besluttede på sin 197. plenarforsamling af 28. og 29. april 1982 på forslag fra 
sit præsidium i henhold til forretningsordenens artikel 20, stk. 4, på eget initiativ at 
afgive en udtalelse om ovennævnte spørgsmål. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGES UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog sin udtalelse på sin 208. plenarforsamling 
afholdt i Bruxelles den 1. og 2. juni 1983. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
Nr. C 211/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 8. 83 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
HAR — 
under henvisning til artikel 20, stk. 4, i forretningsor­
denen, 
under henvisning til beslutning truffet på plenarfor­
samlingen den 29. april 1982 om, som foreslået af 
præsidiet, at udarbejde udtalelse om de unge og 
deres rolle i udviklingen af Det europæiske Fælles­
skab, 
under henvisning til udtalelse vedtaget af Socialaf­
delingen på mødet den 5. maj 1983, 
under henvisning til beretning aflagt af ordføreren, 
Jacques De Bruyn, 
under henvisning til forhandingerne på den 208. 
plenarforsamling den 1. og 2. juni 1983, mødet den 
l.juni 1983, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Det er nødvendigt, at ungdommen i højere grad og 
mere aktivt inddrages i udviklingen af Det europæi­
ske Fællesskab; 
man må øge indsatsen og uddybe fællesskabsaktio­
nen på dette område; 
det er Fællesskabets opgave ikke blot at informere 
ungdommen bedre om fællesskabsaktionen, men 
også at være mere opmærksom på den berettigede 
kritik af Fællesskabets rolle og de opnåede resulta­
ter; 
man bør respektere de enkelte medlemsstaters 
ansvar og kompetence ved gennemførelsen af fæl­
lesskabsaktionen — 
enstemmigt 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
1. Indledning 
1.1. Størstedelen af den europæiske ungdom har et 
ringe eller dårligt kendskab til Det europæiske Fæl­
lesskab. De har ikke nogen klar fornemmelse af dets 
oprindelse eller målsætninger og interesserer sig 
generelt ikke særligt for dets arbejde og problemer. 
Dette resulterer generelt i en manglende erkendelse 
af en europæisk identitet, i en følelse af ligegyldig­
hed eller afmagt over for mulighederne for at del­
tage aktivt og øve en effektiv indflydelse på den 
foregående generations målsætninger og arbejde. 1.2. En af grundene til en sådan holdning er, at 
Fællesskabet af de unge i for høj grad opfattes som 
en økonomisk og juridisk helhed, hvorfor det kun i 
ringe udstrækning appellerer til denne befolknings­
kategori. Det er på den baggrund, at Udvalget, uden 
at underkende værdien af specielt Kommissionens 
hidtige bestræbelser, har fundet det hensigtsmæssigt 
at bidrage til at puste liv i og uddybe Fællesskabets 
aktion vedrørende ungdommen og dens rolle. 
1.3. Det bør understreges, at de nødvendige foran­
staltninger i deres udformning og anvendelse bør 
respektere de forskellige kulturer og traditioner både 
på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan, 
hvilket er en af Europas rigdomme. De skal iværk­
sættes i samarbejde med nationale, regionale og 
lokale institutioner og under medvirken af de euro­
pæiske samfunds- og erhvervsorganisationer. Et 
sådant samarbejde bør ligeledes respektere de 
enkelte medlemsstaters kompetence på undervis­
ningsområdet og de eksisterende forskelle i under­
visningssystemerne. 
2. Formålet med en fællesskabsaktion 
2.1. Det vigtigste formål med en fællesskabsak­
tion, til fordel for ungdommen og dens rolle i udvik­
lingen af Det europæiske Fællesskab, bør være: 
— at give de unge en bedre forståelse for de histo­
riske bevæggrunde bag oprettelsen af Fællesska­
bet — bl. a. idealerne om fred og samarbejde, 
som stadig er lige væsentlige — de mange facet­
ter af dets rolle og dets målsætninger i den aktu­
elle økonomiske, sociale og kulturelle kontekst; 
— at tilstræbe en saglig og nøgtern vurdering af, 
hvad der endnu står tilbage at udrette i 
EF-regie, og hvilke foranstaltninger der er nød­
vendige inden for EF for i højere grad at kon­
kretisere og realisere de unges idealer; 
— at udvikle den holdning, som en stadig snævrere 
union mellem de europæiske folk kræver; 
— at vise hvorledes Fællesskabet bidrager eller 
burde bidrage til realiseringen af idealer af både 
etisk og anden karakter, som appellerer til de 
unge, bl. a. udviklingslandenes problemer, men­
neskerettighederne og livskvaliteten, samt åbne 
8.8.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 211 /21 
deres øjne for, at Europas anden generation, 
som vil danne rammen om den tredje industri­
elle revolution, frembyder én af de bedste 
muligheder, såvel økonomisk som socialt og 
kulturelt, for at tage de kommende års udfor­
dringer op; 
— at sætte de unge i stand til på grundlag af så fyl­
destgørende og objektive oplysninger som 
muligt samt kontakter og erfaringer, fuldt ud at 
vurdere Fællesskabets aktuelle situation og per­
spektiver, så de kan spille en aktiv rolle i valget 
og realiseringen af Fællesskabets målsætninger; 
— at udvikle en solidaritetsfølelse og et tilhørsfor­
hold over for en meget større geografisk enhed 
end de unges umiddelbare omgivelser (by, 
region, land) specielt ved at vise, hvorledes Fæl­
lesskabet kan øve indflydelse på deres daglig­
dag; 
— at bidrage til en bedre forståelse mellem Fælles­
skabets borgere og bekæmpe fordomme af 
enhver art ved at fremme kendskabet til de for­
skellige mentaliteter, kulturer og traditioner, der 
kendetegner medlemsstater, via en snævrere 
personlig kontakt mellem unge i de forskellig 
medlemslande. 
2.2. Det er desværre rigtigt, at Fællesskabet stadig 
meget ofte af mange unge betragtes som en kilde til 
vanskeligheder og begrænsninger, en juridisk laby­
rint, et tungt bureaukratisk maskineri, kostbart og 
ineffektivt, hvis foranstaltninger næppe vil få nogen 
væsentlig eller gunstig indflydelse på de unges frem­
tidsperspektiver eller beskæftigelsesmuligheder (')• 
Denne holdning hos de unge er i øvrigt kun ét 
aspekt af et mere generelt fænomen, nemlig offent­
lighedens begrænsede eller svigtende interesse for 
de europæiske institutioner. 
2.3. Ønsker man at ændre dette alt for negative 
eller ufuldstændige billede, gælder det selvfølgelig 
ikke om at iværksætte propagandaaktioner eller 
omvendelsesbestræbelser i EF-regie, eller påtvinge 
de unge et fælles syn på Europa; i stedet må der 
først og fremmest arbejdes på at øge deres kendskab 
til Fællesskabets fordele og ulemper og at skabe en 
(>) Se Udvalgets udtalelse om De unges beskæftigelse 
(side 50, i denne Tidende) grobund for de unges forståelse af den europæiske 
sag og deres aktive deltagelse heri. 
2.4. Europa-Parlamentets øgede betydning som 
følge af det direkte valg frembyder endnu en lejlig­
hed til at give motiveringen af de unge, nuværende 
såvel som fremtidige, vælgere en ny dimension og et 
meget mere konkret aspekt end tidligere. 
3. Aktionsområder 
3.1. Realiseringen af ovennævnte målsætninger 
kræver iværksættelse eller udbygning af aktioner, 
både inden for og uden for skolesystemet på føl­
gende områder: 
— basisuddannelse og videregående uddannelse af 
lærere, der frem for nogen anden gruppe vil 
være det formidlende led i en aktion til fordel 
for unge; 
— indførelse af en europæisk dimension i under­
visningen på grundlag af den rette dokumenta­
tion; 
— studiebesøg, kontakter og udveksling mellem 
unge; 
— sprogundervisning og specielt undervisning i 
et fælles fremmedsprog med henblik på at lette 
udvekslingen af synspunkter på det kulturelle 
område og fremme den gensidige forståelse i 
Europa. 
— udbredelse af kendskab til Fællesskabet; 
— større opmærksomhed på migrantarbejderbørns 
eller unge migrantarbejderes særlige problemer; 
i denne forbindelse må værtslandene søge, 
inden for læseplanerne, at give anden genera­
tion af migranter mulighed for at blive undervist 
i deres modersmål samt uddybe deres kendskab 
til oprindelseslandets kultur. 
3.2. Grundprincipperne på disse områder bør 
være: 
— at fremme og støtte nye initiativer, herunder 
specielt de initiativer, der udgår fra de unge 
selv; 
— at udvide og udnytte de allerede iværksatte akti­
oner og således fremme realiseringen af disse; 
— at fremme samarbejdet og udvekslingen af erfa­
ringer mellem de forskellige berørte parter; 
Nr. C 211/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 8. 83 
— at prioritere de foranstaltninger, som vil kunne 
få en multiplikatorvirkning; 
— at anvende ny kommunikationsteknik med hen­
blik på at opnå den bedst mulige informations­
spredning; 
— at give de unge lejlighed til at give udtryk for 
deres behov samt motivere deres holdning til 
Fællesskabet; 
— at lægge lige stor vægt på at give de unge en 
erkendelse af, i hvor høj grad Fællesskabet tje­
ner det europæiske ideal, som at give Fællesska­
bet forståelse for, hvilke problemer de unge har, 
og hvorledes disse løses. 
3.3. Som helhed er det vigtigt, at Fællesskabet i 
højere grad vender sig udad ved at etablere direkte 
forbindelser med den europæiske ungdom og såle­
des skabe gensidig forståelse. Dette indebærer speci­
elt mere arbejde i marken og etablering af direkte 
kontakt på lokalt plan for at give Fællesskabet og de 
unge mulighed for at nå til enighed og i fællesskab 
udarbejde aktioner og kampagner. 
4. Forslag 
4.1. Udvalget er klar over, at der allerede er taget 
initiativer på en række af de nævnte områder, såvel 
af officielle eller andre instanser, og at den energi, 
som en række lærere eller ungdomsledere har lagt 
for dagen, har givet gode resultater inden for speci­
fikke områder. Sådanne initiativer bør fremmes og 
støttes med al den offentlige opmærksomhed, som 
Fællesskabets medvirken fortjener. Hovedformålet 
med de omtalte forslag er at skabe nye impulser og 
fremme en global og sammenhængende holdning til 
de problemer, der er omtalt i det foreliggende doku­
ment, hvilket opnås ved at prioritere de foranstalt­
ninger, der med størst sandsynlighed vil få praktisk 
og synlig indvirkning på de unge EF-borgeres dag­
ligliv. 
4.2. Nogle af de foreliggende forslag er specielt 
rettet til fællesskabsinstitutionerne, herunder især 
Kommissionen, hvis vigtigste opgave er at fungere 
som igangsætter og koordinator for medlemsstaterne 
og officielle eller uofficielle institutioner og grupper. 
Men det er indlysende, at et heldigt udfald heraf i 
høj grad afhænger af et nært samarbejde mellem de 
involverede parter om en aktion, der tager sigte på 
ungdommen og dens rolle i udviklingen af Det 
europæiske Fællesskab. Ifølge Udvalget bør der lægges særlig vægt på føl­
gende aktioner: 
— uddannelsesseminarer, videreuddannelse og 
motivering af lærere, samt behovsanalyse; 
— forsøgsprogrammer i forbindelse med fælles-
skabsstudier og sprogundervisningen i form af 
pilotprojekter i en række skoler; 
— indførelse af en europæisk dimension i historie­
undervisningen for at undgå de fordomme, som 
ensidige fortolkninger af en række historiske 
begivenheder afføder, således at der udvikles en 
lødig kritisk sans; 
— mere undervisningsmateriel (geografiske kort, 
skriftlig og audiovisuel dokumentation etc.) og 
mere information til undervisningsinstitutioner, 
ungdomsorganisationer, fagforeninger ...; 
— ansporing til tilegnelse af sprog; 
— fremme og uddybning af samarbejdet om højere 
uddannelse; 
— radio- og TV-transmissioner om Fællesskabet, 
der tilgodeser de unges psyke og forskellige 
interesser (skole-TV, tegnefilm, spil, konkurren­
cer, diskussioner mellem de unge etc....), i 
hvilken forbindelse man bør være specielt 
opmærksom på den særlige interesse, de unge 
nærer for private radiostationer; 
— benyttelse af en række begivenheder (vigtige 
datoer for Fællesskabet, valg til Europa-Parla­
mentet, fællesskabsinitiativer i forbindelse med 
fødevarehjælp, samt initiativer til bevarelse af 
vor kulturarv etc ) til at belyse Fællesskabets 
indsats; 
— venskabsforhold og direkte kontakter mellem 
skoler, mellem ungdomsorganisationer og ung­
domsgrupper; 
— udbygning af regional og lokal oplysning med 
henblik på at fremhæve en række fællesskabsak­
tioners indvirkning på borgernes dagligliv (Soci­
alfonden, Regionalfonden etc.); 
— flere uddannelsesaktiviteter for unge på euro­
pæisk niveau uden for de formelle uddannelses­
systemers rammer (europæiske erhvervsuddan-
nelsescentre, systematisering af møder mellem 
sportsklubber for unge på europæisk niveau, 
europæiske kulturcentre, arrangementer og 
møder i EF-regie vedrørende emner, der er af 
interesse for de unge, europæiske sammenslut­
ninger for immigranter etc....); 
8. 8. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 211/23 
— øgede muligheder for udveksling og mobilitet 
blandt unge europæere (hyppigere studiebesøg 
og -udveksling, uafhængige koordineringscentre 
for udvekslingen af unge europæere, udveks­
lingsprogrammer for unge europæiske arbejds­
tagere, støtte til indførelse af en organiseret 
udveksling i de lande, hvor noget sådant hidtil 
ikke har eksisteret, støtte til de organer, der seri­
øst og effektivt beskæftiger sig med udvekslin­
gen af unge, rabatter på transport og indloge-
ringsmuligheder, etablering af venskabsforhold, 
etc ); 
— større EF-engagement på lokalt plan, f.eks. ved 
oprettelse af et koordineret net af regionale 
EF-centre for unge, hvortil der er knyttet unge 
repræsentanter for de forskellige sociale miljøer; 
— et mere aktivt og direkte engagement fra 
Europa-Parlamentets og Det økonomiske og 
sociale Udvalgs side med henblik på at etablere 
en dialog med den europæiske ungdom og der­
igennem få forståelse for dens problemer. 
4.3. En heldig gennemførelse af aktionerne forud­
sætter, at der samtidig iværksættes foranstaltninger 
på lovgivningsområdet, inden for socialsikringen, 
lærernes uddannelse, og at der sker en gensidig 
anerkendelse af eksamensbeviser, studieperioder og 
erhvervsfaglige kvalifikationer, samt at de juridiske 
og administrative hindringer fjernes, da disse alt for ofte bremser eller komplicerer iværksættelsen af en 
række projekter, finansieringen af disse, tilrettelæg­
gelse af udveksling og møder etc. 
5. Konklusion 
5.1. Den europæiske ungdoms forventninger og 
problemer er en dynamisk faktor, der i alt for ringe 
grad er blevet udnyttet, og som kunne fremme Fæl­
lesskabets målsætninger bedre. Men det ville være 
forkert at undergrave denne dynamik ved at forsøge 
at påtvinge de unge en idé og en alt for centraliseret 
fællesskabsorganisation. Fællesskabet bør naturlig­
vis støtte tanken om en europæisk dimension i 
undervisningen og erhvervsuddannelsen af unge. 
Men hvis man ønsker i højere grad at inddrage ung­
dommen i udviklingen af Fællesskabet, må dette 
ligeledes tilpasse sig de unges behov. 
5.2. Man bør også gøre sig klart, at resultaterne af 
de foranstaltninger, der iværksættes for at øge de 
unges rolle i udviklingen af Fællesskabet, hænger 
nøje sammen med Fællesskabets egen evne til klart 
og overbevisende at give udtryk for og redegøre for 
sine målsætninger, samtidig med at det i højere grad 
lægger vægt på de unges problemer, berettigede for­
håbninger og motivering, således at man effektivt 
kan inddrage dem i Fællesskabets arbejde. 
Bruxelles, den l.juni 1983. 
Francois CEYRAC 
Formandfor 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Forkastet ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag, som var indgivet i overensstemmelse med forretningsordenen, blev 
forkastet af Udvalget under debatten : 
Side 5 
3. Aktionsområder 
Der tilføjes et led i begyndelsen af dette afsnit: 
Nr. C 211/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 8. 83 
»— Oprettelse af »specialgrupper« overalt i Europa, hvis opgave skal være at uddanne semi­
narielærere og andre, som arbejder med unge mennesker«. 
Resultatet af afstemningen 
Stemmer for: 15, stemmer imod: 50, undlod at stemme: 24.. 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om styrkelse af den fælles 
handelspolitik, særlig med hensyn til beskyttelse mod illoyal handelspraksis 
Den tekst, som er udtalelsens genstand, er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende nr. C 83 af 26. marts 1983, side 6. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet har den 17. april 1983 i medfør af traktaten om oprettelse af Det europæiske 
økonomiske Fællesskab, fakultativt besluttet at anmode om udtalelse om ovennævnte 
emme. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog sin udtalelse på sin 208. plenarforsamling 
afholdt i Bruxelles den 1. og 2. juni 1983. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
HAR — 
under henvisning til anmodning af 17. april 1983 fra 
Rådet for De europæiske Fællesskaber om en udta­
lelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om 
styrkelse af den fælles handelspolitik, særlig med 
hensyn til beskyttelse mod illoyal handelspraksis ('), 
under henvisning til beslutning truffet af præsidiet 
den 26. april 1983 om at pålægge Afdelingen for for­
bindelser med tredjelande at udarbejde udtalelse om 
forslaget, 
under henvisning til udtalelse vedtaget af afdelingen 
på mødet den 25. maj 1983, 
under henvisning til mundtlig beretning aflagt af 
ordføreren, Enrico Vercellino, og 
(») EFT nr. C 83 af 26. 3. 1983, s. 6. under henvisning til forhandlingerne på den 208. 
plenarforsamling den 1. og 2. juni 1983, mødet den 
2. juni — 
med 118 stemmer for, 3 imod, mens 7 undlod at 
stemme 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
1. Det økonomiske og sociale Udvalg mener, at 
den fælles handelspolitik nu mere end nogensinde 
før må tage højde for, at det er af afgørende betyd­
ning for EF fortsat at være åben over for samhande­
len med tredjelande, ja endda øge den. 
Denne åbenhed er en nødvendig forudsætning for 
en sund EF-industri. EF-produktionsenhederne 
styrke, som navnlig er et resultat af konfrontationen 
med den internationale konkurrence (hvilket sikrer 
økonomisk og socialt fremskridt), kan ligeledes sik-