EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 17.6.2022 COM(2022) 406 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, DET EUROPÆISKE RÅD OG RÅDET



Kommissionens udtalelse om Republikken Moldovas ansøgning om medlemskab af Den Europæiske Union























A. INDLEDNING I de seneste to år har Republikken Moldova (i det følgende benævnt Moldova) taget et afgørende skridt henimod at gennemføre reformer, med et klart mandat fra sine borgere. Efter præsidentvalget i 2020 og parlamentsvalget i 2021 er det første gang siden uafhængigheden, at præsidenten, den udøvende magt og den lovgivende magt alle klart tilslutter sig en reformvenlig kurs mod EU, som også omfatter bekæmpelse af korruption. Dette indtræffer efter en periode, hvor visse centrale institutioners uafhængighed var i alvorlig fare. Den russiske angrebskrig mod Ukraine har alvorlige konsekvenser for Moldova. I en ægte ånd af solidaritet og opretholdelse af europæiske værdier støtter Moldova aktivt de personer, der flygter fra Ukraine, og huser det højeste antal flygtninge pr. indbygger. Trods denne udfordring er den moldoviske regering fast besluttet på at opfylde sine klare reformmål — navnlig med hensyn til reform af retsvæsenet, reform af den offentlige forvaltning og modernisering af økonomien — til gavn for Moldovas befolkning. De seneste Eurobarometerundersøgelser viser øget støtte til en integration i EU, og at EU er den udenlandske organisation, der er størst tillid til. a) Ansøgning om medlemskab Den 3. marts 2022 indgav Republikken Moldova sin ansøgning om medlemskab af Den Europæiske Union. Ansøgningen blev indgivet i forbindelse med Ruslands angrebskrig mod Ukraine. Den 7. marts opfordrede Rådet for Den Europæiske Union Kommissionen til at afgive udtalelse om ansøgningen. EU's stats- og regeringschefer godkendte denne beslutning på det uformelle møde mellem lederne i Versailles . Moldova modtog spørgeskemaer den 11. april 2022 (om de politiske og økonomiske kriterier) og den 19. april (om kapitlerne i gældende EU-ret) og fremsendte sine svar henholdsvis den 22. april og den 12. maj. I artikel 49 i traktaten om Den Europæiske Union fastsættes det, at "Enhver europæisk stat, som respekterer værdierne i artikel 2 og forpligter sig til at fremme dem, kan ansøge om at blive medlem af Unionen. Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter underrettes om denne ansøgning. Den ansøgende stat retter sin ansøgning til Rådet, som træffer afgørelse med enstemmighed efter høring af Kommissionen og efter godkendelse fra Europa-Parlamentet, der udtaler sig med et flertal blandt sine medlemmer. De kriterier for medlemskab, som Det Europæiske Råd er nået til enighed om, skal tages i betragtning". I artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union fastsættes det, at "Unionen bygger på værdierne respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstaten og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal. Dette er medlemsstaternes fælles værdigrundlag i et samfund præget af pluralisme, ikke-forskelsbehandling, tolerance, retfærdighed, solidaritet og ligestilling mellem kvinder og mænd". Dette er det retlige grundlag for Kommissionens udtalelse. I juni 1993 konkluderede Det Europæiske Råd på sit møde i København, at: "Tiltrædelse vil finde sted, så snart et land er i stand til at påtage sig forpligtelserne ved et medlemskab og opfylder de givne økonomiske og politiske betingelser. Medlemskab kræver: -at ansøgerlandet har opnået institutionel stabilitet, som garanterer demokrati, retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for og beskyttelse af mindretal -en fungerende markedsøkonomi samt evne til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen -at ansøgeren er i stand til at påtage sig forpligtelserne ved et medlemskab, herunder er i stand til at tilslutte sig målet om en politisk, økonomisk og monetær union". Det Europæiske Råd henviste på sit møde i Madrid i december 1995 til, at der var behov for, at der kan skabes de rette betingelser for [ansøger]landenes gradvise og harmoniske integration navnlig ved hjælp af udvikling af markedsøkonomien, tilpasning af deres administrative apparat og tilvejebringelse af stabile økonomiske og monetære forhold". I december 2006 udtrykte Det Europæiske Råd enighed om, at "udvidelsesstrategien, som bygger på konsolidering, konditionalitet og kommunikation, sammen med EU's kapacitet til at integrere nye medlemmer udgør grundlaget for en fornyet enighed om udvidelse". I denne udtalelse vurderer Kommissionen Moldovas ansøgning på grundlag af landets evne til at opfylde de kriterier, der blev fastsat af Det Europæiske Råd i København i 1993 og i Madrid i 1995, navnlig hvad angår landets administrative kapacitet. I udtalelsen tages der også hensyn til Moldovas bestræbelser på at opfylde sine forpligtelser i henhold til associeringsaftalen (AA), herunder et vidtgående og bredt frihandelsområde (DCFTA). Kommissionen vil vurdere virkningerne af Moldovas tiltrædelse for EU's politikområder på et senere tidspunkt.

b) Forbindelser mellem Den Europæiske Union og Moldova Forbindelserne mellem EU og Moldova går tilbage til Moldovas uafhængighed i august 1991. I november 1994 blev der undertegnet en partnerskabs- og samarbejdsaftale, som trådte i kraft i juli 1998. Det politiske og økonomiske samarbejde blev styrket med indledningen af forhandlingerne om en associeringsaftale i 2010. Associeringsaftalen, herunder et vidtgående og bredt frihandelsområde, blev undertegnet i juni 2014 og trådte fuldt ud i kraft den 1. juli 2016. Denne aftale er det vigtigste bilaterale retlige instrument, der tjener som grundlag for uddybning af de politiske bånd, stærkere økonomiske forbindelser, fremme af fælles værdier og øget samarbejde på områder af fælles interesse. I præamblen anerkendte EU Moldovas europæiske ambitioner og valg, herunder landets tilsagn om at opbygge et velforankret og bæredygtigt demokrati og en markedsøkonomi. På grundlag af AA/DCFTA har Moldova gennemført en række udfordrende reformer og med succes tilpasset sin lovgivning til EU på mange områder. Civilsamfundsplatformen EU/Moldova er et af de organer, der er oprettet inden for rammerne af associeringsaftalen. Det giver civilsamfundsorganisationer på begge sider mulighed for at overvåge gennemførelsesprocessen og udarbejde anbefalinger til de relevante myndigheder. De efterfølgende associeringsdagsordener, der er aftalt mellem EU og Moldova, fastlægger klare prioriteter for gennemførelsen af associeringsaftalen og dens DCFTA. Vedtagelsen af associeringsdagsordenen (2021-27), som fokuserer på demokrati, menneskerettigheder og god regeringsførelse, frihed, sikkerhed og retfærdighed samt økonomisk, handelsmæssigt og sektorspecifikt samarbejde, er nært forestående. EU er fortsat fast besluttet på at støtte en samlet, fredelig og holdbar løsning på konflikten i Transdnestrien baseret på Republikken Moldovas suverænitet og territoriale integritet på grundlag af landets internationalt anerkendte grænser med en særlig status for Transdnestrien. EU's mangeårige tilsagn om at støtte Moldova har givet resultater. EU yder betydelig finansiel bistand, som i perioden 2014-2021 beløb sig til 512 mio. EUR i gavebistand under det europæiske naboskabsinstrument og 160 mio. EUR under programmet for makrofinansiel bistand i form af lån og gavebistand til støtte for den socioøkonomiske udvikling. EU yder støtte gennem politikudvikling og omfattende reformer med stærk inddragelse af medlemsstaterne i en Team Europe-ånd. De vigtigste programmer omfatter bl.a. støtte til forudgående kontrol af dommere og anklagere, støtte til at øge Moldovas energisikkerhed og et team af højtstående rådgivere for den moldoviske regering på områder af særlig betydning. I 2021 blev der tildelt 7 mio. EUR fra den europæiske fredsfacilitet til styrkelse af kapaciteten i den militære lægetjeneste og ingeniørbatalion. Siden energikrisen i efteråret 2021, der truer forsyningssikkerheden og har tredoblet energipriserne, og begyndelsen af Ruslands angrebskrig mod Ukraine har EU øget sin støtte til Moldovas samlede økonomiske, sociale og finansielle modstandsdygtighed med makrofinansiel krisebistand til en værdi af 150 mio. EUR og 60 mio. EUR i budgetstøtte som reaktion på energikrisen. EU har ydet humanitær bistand for at hjælpe Moldova med at håndtere strømmen af flygtninge fra Ukraine. Inden for rammerne af den økonomiske plan og investeringsplanen for Det Østlige Partnerskab søges det at frigøre 3,4 mia. EUR i offentlige og private investeringer til økonomisk udvikling i landet, herunder skræddersyede flagskibsinvesteringer. EU og andre finansielle institutioner arbejder tæt sammen om at bistå Moldova. Siden 2014 har Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling bevilget henholdsvis 425 mio. EUR og 777 mio. EUR i lån. EU arbejder også tæt sammen med Verdensbanken og Den Internationale Valutafond, som har været centrale partnere i indsatsen for at støtte Moldovas reformbestræbelser siden 2014. Moldoviske statsborgere har siden april 2014 nydt godt af visumfri indrejse i Schengenområdet. En tilbagetagelsesaftale trådte i kraft i januar 2018. Moldova er kontraherende part i energifællesskabstraktaten og aftalen om det fælles luftfartsområde og medlem af den centraleuropæiske frihandelsaftale, som alle bidrager til, at moldovisk lovgivning tilnærmes til gældende EU-ret. Moldova er medlem af De Forenede Nationer, Europarådet og Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE). Siden 2014 har Moldova gradvist udvidet sin deltagelse i EU-programmer. Det deltager i øjeblikket i Horisont Europa, og organisationer og enkeltpersoner fra Moldova kan også drage fordel af visse aktiviteter under programmerne Erasmus+ og Det Europæiske Solidaritetskorps. Der er regelmæssige dialoger på ministerplan mellem Moldova og EU om handel, energi og sikkerhed. Moldova deltager i flere Interregprogrammer og er medlem af EU's makroregionale strategi for Donauområdet. Moldova har indgået samarbejdsordninger, samarbejdsaftaler eller aftalememoranda med en række EU-agenturer såsom Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning (Frontex), Den Europæiske Unions Luftfartssikkerhedsagentur (EASA), den Europæiske Unions Jernbaneagentur (ERA), Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust), Det Europæiske Fiskerikontrolagentur (EFCA), Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur (EU-OSHA), Det Europæiske Miljøagentur (EEA), Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA), Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC), Den Europæiske Unions Agentur for Uddannelse inden for Retshåndhævelse (Cepol), Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (ETF), Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (EMCDDA), Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO), Den Europæiske Politienhed (Europol) og Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA). Moldova deltager i Det Østlige Partnerskab. Det Østlige Partnerskab er baseret på princippet om inklusivitet og differentiering. Ruslands krig i Ukraine har vist, at multilateralt samarbejde og samhørighed nu er vigtigere end nogensinde før, og det samme gælder styrkelsen af regionens modstandsdygtighed. Det vil også være vigtigt fremover at fokusere på bilaterale forbindelser for at sætte Moldova i stand til at gennemføre vigtige reformer, bl.a. inden for regeringsførelse, retsvæsen og retsstatsprincippet. B. KRITERIER FOR MEDLEMSKAB 1. POLITISKE KRITERIER Denne vurdering er baseret på Københavnskriterierne vedrørende institutionel stabilitet, som garanterer demokrati, retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for og beskyttelse af mindretal 1.1. Demokrati

Som fastsat i Moldovas forfatning er landet et parlamentarisk demokrati: den lovgivningsmæssige magt udøves af parlamentet og den udøvende magt af regeringen. Republikkens præsident har en overvejende repræsentativ funktion, men har det formelle ansvar for udenrigspolitikken og fører civilt tilsyn med de væbnede styrker. Den udøvende magt udøves af regeringen, der består af en premierminister og 15 ministre. I forfatningen garanteres de grundlæggende principper om en demokratisk stat, herunder retsstatsprincippet, frie valg og beskyttelse af menneskerettighederne. Forfatningen sikrer princippet om, at folkeretten har forrang i forhold til national ret. Forfatningsdomstolen fik i 2019 en ny sammensætning og er nu uafhængig. Højesteret er den øverste domstol med generel kompetence, mens forfatningsdomstolen har forfatningsmæssig kompetence. Parlamentet er den eneste lovgivende myndighed, der vedtager lovgivning, herunder forfatningsændringer, og udøver demokratisk kontrol og tilsyn med den udøvende magt. Parlamentets tilsynsfunktion og kontrol med regeringen og dets kontrol med den lovgivningsmæssige udvikling (herunder overvågning af gennemførelsen af lovgivningen) er begrænset af de parlamentariske institutioners kapacitet. Der skal gøres mere for at sikre gennemsigtighed i finansieringen af politiske partier. Forfatningen giver borgerne mulighed for at vælge deres regering ved frie og retfærdige periodiske valg ved hemmelig afstemning baseret på almindelige og lige valg. Ifølge Kontoret for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder (ODIHR) blev de seneste runder af parlamentsvalget i juli 2021 forvaltet godt, og pluralismen og de grundlæggende rettigheder blev i det store og hele respekteret, men der er stadig en række yderligere henstillinger fra ODIHR, som mangler at blive behandlet, på områder såsom effektivt tilsyn med kampagnefinansiering, nyhedsmediers manglende objektivitet og den centrale valgkomités upartiskhed. Anvendelsen af hasteprocedurer til at vedtage lovgivning, herunder på områder, der er relevante for EU-retten, er faldet betydeligt i løbet af de seneste fire år. Der er behov for omfattende konsekvensanalyser af den foreslåede lovgivning. Forfatningen garanterer forsamlings- og foreningsfriheden, og en lov fra 2020 om ikke-kommercielle organisationer forenkler registreringen og afskaffer registreringsgebyrer og restriktioner for medlemskab. En strategi og handlingsplan for udvikling af civilsamfundet er på plads. Civilsamfundsorganisationer har kapacitet til at være vigtige partnere i landets udvikling. Indførelsen af en systematisk offentlig høringsprocedure ville sætte dem i stand til at yde et mere meningsfuldt bidrag til reformprocessen. 1.2. Reform af den offentlige forvaltning Moldovas strategiske ramme for reform af den offentlige forvaltning er baseret på strategien for reform af den offentlige forvaltning 2016-2020 (forlænget til 2022). De retlige rammer og det offentlige forvaltningssystem er overvejende i overensstemmelse med principperne for den europæiske offentlige forvaltning og europæiske standarder og praksis. Reformen af den offentlige forvaltning tager sigte på at sørge for kvalitet, stabilitet, neutralitet og kontinuitet i den offentlige forvaltning og sikre gennemsigtige meritbaserede ansættelses-, forfremmelses- og afskedigelsesprocedurer. Der er ved at blive udviklet en ny strategi for reformen af den offentlige forvaltning. Der er behov for en yderligere indsats for at sikre tilstrækkelig administrativ kapacitet til at udvikle, gennemføre og håndhæve lovgivning. Med hensyn til levering af tjenesteydelser indeholder regeringens handlingsplan for 2021-2022 en række centrale mål, resultat-/resultatindikatorer og prioriterede foranstaltninger inden for politikken for god forvaltning og digital omstilling, som tager sigte på at modernisere de offentlige administrative tjenester, øge kvaliteten og tilgængeligheden af de offentlige tjenester, der leveres til borgere og virksomheder, og udbygge og forbedre de elektroniske tjenester, der leveres til borgere og iværksættere. En mere borgerorienteret forvaltning er en central regeringsprioritet, og der er udviklet en fælles strategisk vision for digitalisering og e-forvaltning. Regeringen er fortsat fast besluttet på at gennemføre strategien for forvaltning af de offentlige finanser (2013-2020), som er blevet forlænget til udgangen af 2022. Myndighederne har gjort visse fremskridt med reformerne af forvaltningen af de offentlige finanser. Finansministeriet har fortsat forbedret den mellemfristede budgetrammesproces og gennemsigtigheden og styrket de lovgivningsmæssige rammer for finansiel forvaltning og intern kontrol. De lovgivende myndigheder og den øverste revisionsinstitution fører tilsyn med budgetproceduren. Regeringen arbejder på at foretage yderligere forbedringer på en række områder, herunder gennemsigtighed, planlægning og gennemførelse af offentlige investeringer, regnskabsstandarder, intern kontrol og revision, forvaltning af statsejede virksomheder, offentlige indkøb og e-indkøb samt inddragelse af civilsamfundet i budgetprocesserne. Der forventes at blive udarbejdet og gennemført en ny strategi for forvaltningen af de offentlige finanser efter den næste vurdering af de offentlige udgifter og den finansielle ansvarlighed. Med hensyn til forvaltning på flere myndighedsniveauer har decentraliseringsprocessen udviklet sig siden 2012. Den reviderede køreplan for lokalt og regionalt demokrati forventes at sætte nyt skub i denne proces. På denne baggrund vil den territoriale reform skulle styrke de lokale myndigheder med bæredygtige finanser, der leverer tjenesteydelser til borgerne. I december 1994 vedtog Republikken Moldovas parlament loven om Gagausiens særlige retsstilling, hvorved Gagausien blev oprettet som en selvstændig territorial enhed i Moldova. Med forbedringen af den offentlige forvaltning og forvaltningen af menneskelige ressourcer er der endnu ikke opnået den ønskede virkning med hensyn til at opbygge en professionel og meritbaseret offentlig tjeneste på grund af politisk ustabilitet og manglende politisk vilje, der påvirker reformerne. Bestræbelserne for at tiltrække og fastholde professionelle embedsmænd er en vedvarende udfordring og afgørende for at opbygge administrativ kapacitet til at udføre statens funktioner og levere tjenester af høj kvalitet. Moldova arbejder på en reform af lønningerne i den offentlige sektor for at gøre den offentlige forvaltning mere attraktiv. Institutionerne og de retlige rammer for politikudvikling og -koordinering er på plads. Kvaliteten af den politiske beslutningstagning skal forbedres yderligere gennem hensigtsmæssige procedurer og korrekt gennemførelse af loven. En styrket koordinering bør fokusere mere på substansen og mindre på formelle, proceduremæssige spørgsmål, og anvendelsen af inklusiv og evidensbaseret politik og lovgivningsmæssig udvikling bør styrkes, herunder offentlige og tværministerielle høringer om lovgivningsforslag. For at sikre sammenhængende ansvarlighedslinjer og forvaltning er der behov for at ajourføre de retlige rammer og fokusere på korrekt gennemførelse med klare strukturer, der definerer tilsynsorganer og underordnede organer. Regeringen støtter en reform af ledelsesansvarligheden og en systematisk uddelegering af ansvarsområder. Civilsamfundsorganisationerne opfordrer fortsat til øget gennemsigtighed i beslutningstagningen i parlamentet og andre offentlige myndigheder. 1.3. Retsstatsprincippet Efter banksvindelen i 2014 har Moldova foretaget en gennemgribende revision af både retsvæsenet og systemerne til bekæmpelse af korruption. I de seneste år har Moldova styrket retsstaten, bl.a. ved at gennemføre en politireform og tage skridt i retning af en reform af retsvæsenet. Der skal gøres mere for at imødegå indflydelsen fra særinteresser på både det politiske og det kommercielle område. a) Retsvæsenet Siden 2009 er der i Moldova gennemført en række reformer for at styrke retsvæsenets uafhængighed og effektivitet. Reformer af retsvæsenet er en prioritet for den nuværende regering. Moldova har for nylig vedtaget en omfattende strategi for sikring af retsvæsenets uafhængighed og integritet 2022-2025 og en tilsvarende handlingsplan. De forfatningsmæssige og retlige rammer for retsvæsenet er stort set i overensstemmelse med europæiske standarder. De retshåndhævende og retslige strukturer er blevet konsolideret. Det øverste retsråd og det øverste anklageråd er ansvarlige for retsvæsenets uafhængighed. De forfatningsmæssige og lovgivningsmæssige rammer sikrer i princippet retsvæsenets uafhængighed og upartiskhed. I praksis skal retsvæsenets integritet, uafhængighed og ansvarlighed forbedres betydeligt.

I april 2022 trådte en række forfatningsændringer vedrørende retsvæsenets funktion i kraft. Ændringerne forbedrer i væsentlig grad de retlige rammer for retsvæsenet og dets forvaltning, uafhængighed, ansvarlighed og effektivitet i overensstemmelse med Europarådets henstillinger. Ændringerne indebærer navnlig, at sammensætningen af det øverste retsråd bringes i overensstemmelse med de europæiske standarder, i og med at automatisk medlemskab herefter udelukkes og udnævnelsesprocessen for lægmedlemmer af det øverste retsråd revideres. Dette styrker præsidentens rolle i udnævnelsen af dommere, regulerer dommernes funktionelle immunitet på forfatningsniveau og ændrer proceduren for udnævnelse af dommere ved højesteret for at mindske risikoen for politisering. I marts 2022 blev loven om forudgående kontrol af kandidater til domstols- og anklageråd vedtaget. Loven indeholder bestemmelser om, at et evalueringsudvalg bestående af tre nationale og tre internationale medlemmer skal foretage en vurdering af integriteten af fremtidige medlemmer af det øverste retsråd, det øverste anklageråd og specialiserede organer henhørende under dem. Dermed tilstræbes det at øge integriteten i dommeres og anklageres selvstyrende organer samt styrke samfundets tillid til deres aktiviteter og retssystemet som helhed. Navnlig er Venedigkommissionens anbefalinger blevet gennemført. Evalueringsudvalget forventes at afslutte første fase af evalueringen senest i juli 2022. Der er indført etiske regler for dommere og anklagere samt et integreret sagsforvaltningssystem med automatisk sagsfordeling. Udnævnelsen af dommere og anklagere er stadig ikke udelukkende baseret på objektive kriterier. Der skal sættes ind mod uretmæssig intern og ekstern indgriben i retsvæsenet. De ledige stillinger i det øverste retsråd og i dets specialiserede organer er ikke blevet besat af generalforsamlingen af dommere, hvilket betyder, at det øverste retsråd ikke er beslutningsdygtigt til at udnævne nye dommere i to år. Reformen af denne institution er i gang og er en politisk prioritet. Antallet af dommere (16,4) pr. 100 000 indbyggere er lavere end det europæiske gennemsnit (21), og antallet af anklagere (24,2) er dobbelt så højt som det europæiske gennemsnit (12). Med hensyn til effektivitet steg gennemløbstiden i civil- og handelsretlige sager til 171 dage i 2020 sammenlignet med 143 dage i 2018. Gennemførelsesprocenten faldt til 97 % (107 % i 2018). Gennemløbstiden er fortsat et stort problem. Efterslæbet af verserende retssager er nået op på 22 299 og 3 330 sager i henholdsvis første og anden instans . 2020-budgettet for retsvæsenet er på 0,40 % af BNP, hvilket er mindre end i 2018 (0,48 % af BNP). I 2020 blev der afsat 21,3 mio. EUR til domstole og 17,4 mio. EUR til anklagemyndigheden. Budgettet er utilstrækkeligt til at dække uddannelses- og investeringsbehovene, eftersom 85 % går til lønninger og kompensation. Anklagemyndighedens fulde funktionelle uafhængighed og anklagemyndighedens effektivitet skal styrkes. Visse afgørelser, der påvirker den moldoviske anklagemyndigheds forvaltning og ledelse, er til tider politisk motiverede, såsom afskedigelse, (midlertidig) erstatning og anholdelse af anklagemyndigheden for korruptionsbekæmpelse i 2021. b) Bekæmpelse af korruption Bekæmpelse og forebyggelse af korruption står højt på den moldoviske regerings reformdagsorden. Moldova har øget det årlige budget til sine institutioner til bekæmpelse af korruption, herunder den nationale integritetsmyndighed, agenturet for inddrivelse af aktiver fra kriminelle aktiviteter og den finansielle efterretningsenhed. Korruptionen er fortsat et alvorligt problem, der kræver fortsat opmærksomhed, da den medfører betydelige omkostninger for statsbudgettet, erhvervslivet og befolkningen, afskrækker indenlandske og udenlandske investeringer og undergraver retsstatsprincippet. De vigtigste politiske retningslinjer for forebyggelse af korruption og øget integritet er den nationale strategi for integritet og bekæmpelse af korruption for 2017-2023. Strategien omfatter foranstaltninger vedrørende inddrivelse af aktiver fra kriminelle aktiviteter, beskyttelse af whistleblowere, styrkelse af etik og integritet i den offentlige, private og ikkestatslige sektor, sikring af gennemsigtighed i offentlige institutioner og finansiering af politiske partier og medier. Moldova er part i alle centrale internationale konventioner om bekæmpelse af korruption, herunder Europarådets Sammenslutning af Stater mod Korruption (Greco) og De Forenede Nationers konvention mod korruption (UNCAC). Der er indført og delvist gennemført en omfattende retlig ramme for både forebyggelse og bekæmpelse af korruption, der i vid udstrækning er i overensstemmelse med de europæiske og internationale standarder. Alle former for korruption er strafbare, herunder ulovlig berigelse, og lovene regulerer interessekonflikter og beskytter whistleblowere. Der er oprettet specialiserede korruptionsbekæmpelsesinstitutioner, som er operationelle — det nationale center for korruptionsbekæmpelse, med agenturet for inddrivelse af aktiver fra kriminelle aktiviteter som en selvstændig underafdeling, anklagemyndigheden for korruptionsbekæmpelse og det nationale integritetsagentur. Disse institutioner har omfattende mandater, der er i overensstemmelse med internationale standarder, og fungerer i stigende grad uafhængigt, med koordineringen mellem agenturer delvis på plads. Der skal gøres mere for at præcisere disse institutioners mandater og styrke effektiviteten af det nationale center for korruptionsbekæmpelse og det nationale integritetsagentur. Der er behov for fremskridt for at indbringe korruptionssager for domstolene og retsforfølge dem effektivt. Efterforskningen af mindre korruptionssager ligger fortsat inden for de beføjelser, der er tillagt det nationale center for korruptionsbekæmpelse og anklagemyndigheden for korruptionsbekæmpelse. Det betyder, at det ikke har været muligt for disse institutioner at fokusere på korruptionssager på højt plan. Der skal gøres mere for effektivt at kontrollere formueangivelser og sikre inddrivelse af aktiver. Visse henstillinger fra internationale og regionale overvågningsmekanismer til bekæmpelse af korruption, herunder fra Europarådets Sammenslutning af Stater mod Korruption (Greco), er endnu ikke blevet efterkommet. På den forebyggende side er det nationale integritetsagentur ansvarligt for at kontrollere de formueangivelser, der indsendes af personer i offentlige stillinger, og anvende de retlige regler vedrørende interessekonflikter. Det nationale center for korruptionsbekæmpelse har siden 2017 sørget for korruptionssikring af udkast til lovgivning, og omkring 50 % af henstillingerne er blevet accepteret (hovedsagelig i relation til uklarheder eller mangler i forbindelse med udarbejdelse eller administrative procedurer). Der er kun gjort få fremskridt med hensyn til at efterforske banksvindelen i 2014 og retsforfølge de ansvarlige. Indsatsen mod banksvindel bør styrkes ved at ajourføre strategien for inddrivelse af aktiver fra kriminelle aktiviteter og oprette en ny mekanisme til inddrivelse af aktiver. c) Organiseret kriminalitet Moldova har undertegnet og ratificeret De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet samt protokollerne hertil om menneskehandel og smugling af migranter. Strafferetsplejeloven indeholder bestemmelser om efterforskning og retsforfølgelse af kriminelle aktiviteter. Moldova har indgået en samarbejdsaftale med Den Europæiske Unions Agentur for Uddannelse inden for Retshåndhævelse (Cepol), en operationel og strategisk aftale med Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europol) og et aftalememorandum med Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (EMCDDA). Moldova deltager i den europæiske tværfaglige platform mod kriminalitetstrusler (EMPACT). Landet er medlem af Interpol. Lovgivningen om bekæmpelse af hvidvaskning af penge afspejler delvist Den Finansielle Aktionsgruppes (FATF's) standarder og relevant international lovgivning, men der er endnu ikke fulgt op på visse henstillinger fra Moneyval. Det er afgørende at etablere en omfattende ramme for bekæmpelse af økonomisk kriminalitet og hvidvask af penge og sikre en effektiv gennemførelse heraf for at imødegå de betydelige risici, de udgør. Moldova ligger ved et vigtig knudepunkt for smugling af mennesker og ulovlige varer (herunder narkotika og våben) til EU. Moldova er et kilde-, transit- og bestemmelsesland for menneskehandel, navnlig med henblik på seksuel udnyttelse og tvangsarbejde, selv om der kun er blevet afsagt få domme over gerningsmændene. Politiets generalinspektorat beskæftiger sig med organiseret kriminalitet, men tallene for domfældelser for organiseret kriminalitet er ikke tilgængelige. Inspektoratet har en central og to regionale afdelinger (nationale undersøgelsesinspektorater) med ansvar for hele spektret. I mange tilfælde er der behov for en yderligere betydelig indsats for at efterforske bredere organiserede kriminelle netværk. 1.4. Grundlæggende rettigheder a) Internationale rammer

Moldova har ratificeret de vigtigste internationale menneskerettighedsinstrumenter, herunder Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (Istanbulkonventionen), den europæiske pagt om regionale sprog eller mindretalssprog, den europæiske konvention om udøvelse af børns rettigheder og den europæiske menneskerettighedskonvention (selv om landet ikke har ratificeret tillægsprotokol nr. 12). Moldova har ratificeret FN's konvention om barnets rettigheder og to af de valgfrie protokoller hertil, men ikke den tredje (om en kommunikationsprocedure) eller den valgfrie protokol til FN's konvention om rettigheder for personer med handicap. b) Retlige og institutionelle rammer De retlige og institutionelle rammer for grundlæggende rettigheder er på plads, og lovgivningen følger generelt de europæiske og internationale standarder. Kapaciteten i de institutioner, der er ansvarlige for beskyttelse og håndhævelse af menneskerettighederne og gennemførelsen af eksisterende strategier og handlingsplaner, er fortsat begrænset og hindrer en effektiv håndhævelse af menneskerettighederne. Især er det nationale råd til forebyggelse af forskelsbehandling og sikring af ligestilling alvorligt underbemandet. Moldova har vedtaget en ny strategi for menneskerettigheder og demokrati for 2021-2024. De vigtigste prioriteter er ligestilling mellem kønnene/kvinders rettigheder, respekt for menneskerettighederne i det strafferetlige system, sikring af valgprocessernes integritet og støtte til uafhængige medier, adgang til information og bekæmpelse af desinformation. Den nationale forebyggende mekanisme består af syv medlemmer, herunder ombudsmanden, børneombudsmanden og fem personer foreslået af civilsamfundet. Ombudsmandsinstitutionen – Folkets advokat – er udpeget som national menneskerettighedsinstitution og akkrediteret med A-status af Den Globale Alliance af Nationale Menneskerettighedsinstitutioner, da den i vid udstrækning overholder Parisprincipperne. Dens finansielle og funktionelle uafhængighed bør styrkes, og dens rolle i forhold til Moldovas råd til forebyggelse af tortur bør præciseres. c) Centrale spørgsmål vedrørende grundlæggende rettigheder Landet har 18 domme fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, der er underlagt skærpet tilsynsprocedure i afventning af deres fuldbyrdelse. Disse sager omfatter dårlig behandling fra statslige repræsentanters side, ulovlig frihedsberøvelse, krænkelser af retten til en retfærdig rettergang, myndighedernes manglende beskyttelse mod vold i hjemmet og forskelsbehandling på grund af seksuel orientering. Der skal gøres mere med hensyn til retten til en retfærdig rettergang og passende efterforskning og retsforfølgninger af mishandling. Frihedsberøvede personer har ikke alle de grundlæggende retlige garantier fra det tidspunkt, hvor de tilbageholdes. Den utilstrækkelige efterforskning af påståede tilfælde af mishandling fører til en følelse af straffrihed. Forholdene på tilbageholdelses- og varetægtsfængslingsstederne ligger fortsat under de internationale standarder, navnlig på grund af overbelægning af fængselsfaciliteter, mangel på effektiv lægehjælp eller brug af langvarig isolationsfængsling som en disciplinær foranstaltning. Lovgivningen om adgang til oplysninger og ytringsfrihed er stort set i overensstemmelse med de internationale standarder, men der skal gøres mere for at sikre, at lovgivningen gennemføres fuldt ud. Medierne kan generelt rapportere frit. For at sikre mediepluralisme er det nødvendigt at sætte ind mod koncentrationen af medieejerskab og uigennemsigtig mediefinansiering. Der er også behov for en yderligere indsats for at sikre adgang til oplysninger af offentlig interesse, beskytte journalisters uafhængighed og kvaliteten af medieindhold (og desinformation) samt tackle de stadig flere tilfælde af verbale overgreb, intimidering og chikane af journalister. Ligestillingsprincippet er sikret i forfatningen. Straffeloven garanterer beskyttelse mod forskelsbehandling og hadforbrydelser. Ligestillingsrådet har ikke et tilstrækkeligt mandat inden for rammerne af den eksisterende ligestillingslovgivning. I april 2022 vedtog parlamentet ændringer af straffeloven og loven om forseelser for at styrke statens indsats mod hadforbrydelser. Lovgivningen om hadforbrydelser, der længe har været på vej, er for nylig blevet vedtaget, hvilket har ført til en udvidelse af anvendelsesområdet for beskyttede grunde og dermed til en styrkelse af de retlige rammer for retsforfølgning og sanktionering af fordomsmotiverede forbrydelser. Der skal gøres mere for at bekæmpe hadefuld tale og forskelsbehandling på grund af seksuel orientering og kønsidentitet samt kønsbaseret vold. Hvad angår kvinders ligestilling på arbejdsmarkedet er der i de retlige rammer ikke længere forbud mod adgang til visse erhverv, men kvinder står fortsat over for faktiske hindringer og aldersdiskrimination. Moldova har stadig lønforskel mellem kønnene, idet kvinder generelt tjente 14,1 % mindre end mænd i gennemsnit i 2019 (det samme som EU-gennemsnittet), og 39,6 % af de parlamentarikere, der blev valgt i 2021, er kvinder (over EU-gennemsnittet). Der skal gøres mere for at beskytte rettighederne for lesbiske, bøsser, biseksuelle, transpersoner, interkønnede eller queerpersoner (LGBTIQ). Loven forbyder beskæftigelsesmæssig forskelsbehandling på grund af seksuel orientering, men forskelsbehandlingen i samfundet fortsætter. Processen med afinstitutionalisering af børn er skredet godt frem i de seneste år. Der skal gøres mere med hensyn til børnedødelighed, børnearbejde, herunder forbindelser til menneskehandel og seksuel udnyttelse, og den særlige situation for romabørn og børn, der er efterladt af deres forældre. Antallet af spædbørn og børn med handicap i institutioner giver anledning til bekymring. 2. ØKONOMISKE KRITERIER Denne vurdering er baseret på Københavnskriterierne vedrørende en fungerende markedsøkonomi samt evne til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen. 2.1. Fungerende markedsøkonomi Moldova er en lille åben økonomi med et bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger udtrykt i købekraftsparitet (KKP) på ca. 30 % af EU-gennemsnittet i 2020, hvilket er en stigning fra 25 % i 2013. Generelt udviser Moldova tilfredsstillende resultater med hensyn til at gennemføre samlet set sunde makroøkonomiske politikker. Imidlertid har manglen på politisk vilje og hyppige regeringsændringer undertiden gjort gennemførelsen af reformer uregelmæssig og forsinket omstillingen til en konkurrencedygtig markedsøkonomi. I det seneste årti har Moldova været i stand til at opretholde en økonomisk vækst på omkring 4,5 % om året i gennemsnit og klare sig gennem flere økonomiske kriser, herunder pandemien. De offentlige finanser har været stabile med et lavt underskud på ca. 1,5 % af BNP i gennemsnit i 2013-2020 og et bæredygtigt gældsniveau (ca. 32 % af BNP i 2021, heraf mest hos internationale finansielle institutioner på lempelige vilkår). Dette afspejler Moldovas bestræbelser på at styrke den finanspolitiske konsolidering og forbedre forvaltningen af de offentlige finanser, som fremmes af strategien for forvaltning af de offentlige finanser for 2013-2020. Før det globale inflationspres som følge af Ruslands angrebskrig mod nabolandet Ukraine havde Moldovas nationalbank generelt formået at holde inflationen inden for målintervallet på 5 % (±1,5 procentpoint), mens valutakursordningen med styret flydning understøttede en stabil national valuta. Som følge af de hastigt stigende energi- og fødevarepriser er den kraftigt stigende inflation, som ved udgangen af første kvartal af 2022 var på 22 %, en af de vigtigste fremtidige udfordringer for Moldovas makroøkonomiske stabilitet foruden boligomkostningerne og den store tilstrømning af krigsflygtninge. På den eksterne side har ubalancerne været forholdsvis store, idet underskuddet på betalingsbalancens løbende poster i gennemsnit har ligget på 7,3 % af BNP i de seneste ti år, hvilket hovedsagelig skyldes et betydeligt handelsunderskud. Dette underskud har været drevet af en stærk indenlandsk efterspørgsel understøttet af store pengeoverførsler, ugunstige handelsvilkår og et relativt svagt eksportgrundlag. Takket være betydelig støtte fra internationale partnere har Moldova dog formået at opbygge sine valutabuffere betydeligt. Moldova har også traditionelt været stærkt afhængig af tilstrømningen af pengeoverførsler, og den nuværende krig mod Ukraine har en negativ indvirkning på indtægterne fra Rusland og SNG-regionen (Samfundet af Uafhængige Stater). Den nuværende regering har arvet en situation med korruption, særinteresser og svaghed hos de institutioner, der har ansvaret for retsstatsprincippet, hvilket hæmmer investeringer og produktivitetsvækst og fortsat undergraver erhvervsklimaet. Regeringen har derfor iværksat en reform af sit retssystem og tager betydelige skridt til at bekæmpe korruption, samtidig med at de igangværende lovgivningsmæssige reformer tager sigte på at mindske bureaukratiet. Moldovas sektor for statsejede virksomheder er fortsat stor, bestående af omkring 900 virksomheder, og har stadig behov for statsstøtte. Den statslige indflydelse er fortsat betydelig i vigtige økonomiske sektorer, herunder telekommunikation, energi og transport. Samlet set ejer statsejede virksomheder aktiver til en værdi af ca. 26 % af BNP og beskæftiger ca. 6 % af den aktive arbejdsstyrke. Sektoren lider fortsat under mangel på hensigtsmæssig praksis for virksomhedsledelse, ineffektivitet og dårligt tilsyn. Dette undergraver yderligere den private sektors investeringer og konkurrenceevnen i hele økonomien og medfører finanspolitiske risici. Der er behov for yderligere reformer, navnlig vedrørende bedre virksomhedsledelse, omstrukturering, privatisering og likvidation af ikke-levedygtige virksomheder, og dette hører med til regeringens prioriteter. Desuden er den uformelle sektor fortsat forholdsvis stor og tegnede sig for skønsmæssigt 27 % af BNP i 2020. Grunden til, at den uformelle sektor tegner sig for en så stor andel, er dels en tung regelbyrde. Det medfører ikke blot betydelige tab af budgetindtægter, men også lavere produktivitet.

Moldovas finanssektor har gennemgået væsentlige reformer, navnlig efter en omfattende banksvindel i 2014 for et beløb svarende til 12 % af BNP. Siden da er de vigtigste systemiske banker blevet omstruktureret, og hovedparten af aktierne er blevet solgt til gennemsigtige internationale aktionærer. På nuværende tidspunkt synes banksektoren at være velkapitaliseret, idet alle banker opfylder kapitalkravet, og der er sket et betydeligt fald i andelen af misligholdte lån i de seneste år. Takket være de vellykkede reformer af banksektoren er adgangen til finansiering, navnlig for små og mellemstore virksomheder (SMV'er), på det seneste blevet forbedret. Den finansielle formidling er dog fortsat lav, idet andelen af lån til den private sektor i gennemsnit udgjorde 20 % af BNP mellem 2017 og 2021. Desuden har de samlede fremskridt med hensyn til at få de stjålne aktiver restitueret og retssagerne vedrørende banksvindelen i 2014 været langsomme og uigennemsigtige. Arbejdsmarkedet har betydelige strukturelle svagheder, hvilket afspejles af den meget lave beskæftigelsesfrekvens på ca. 49 % i 2020. Dette skyldes til dels den betydelige andel af uformel beskæftigelse, navnlig i landbrugssektoren og bygge- og anlægssektoren. Der er også et mismatch mellem kvalifikationer og jobkrav. Arbejdsløsheden blandt universitetsuddannede er i gennemsnit fortsat lavere end for dem, der kun har en gymnasial uddannelse, men nogle universitetsuddannede kæmper stadig for at finde job, der matcher deres kvalifikationer. Arbejdsformidling og arbejdsmarkedsprogrammer hæmmes af begrænset finansiering, mens skabelsen af job af god kvalitet hæmmes af utilstrækkelige private og udenlandske investeringer i sektorer med højere merværdi. 2.2. Evne til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i EU Moldova lider under et lavt niveau af færdigheder og matchning på grund af den lave uddannelseskvalitet og en betydelig udvandring af kvalificerede arbejdstagere. Selv om investeringerne i uddannelse har været relativt høje, nemlig 5,7 % af BNP i perioden 2019-2022, ligger Moldova ifølge PISA-resultaterne under OECD-gennemsnittet, idet landet rangerer som nr. 51 ud af 78 lande. Det er dog stadig relativt bedre end andre lande i regionen, og der er konstateret fremskridt i årenes løb. Erhvervsuddannelserne er blevet forbedret, idet der i øjeblikket gennemføres en ny form for tosporet uddannelse med praktik for at bygge bro over kløften mellem uddannelsesinstitutioner og den private sektor. Moldovas fysiske infrastruktur er fortsat forholdsvis underudviklet trods betydelig støtte fra internationale partnere og betydelige investeringer fra regeringens side, selv om udgangspunktet var lavt. De faste bruttoinvesteringer er steget i de seneste år og udgjorde ca. 25 % af BNP i 2020. Samtidig er den samlede beholdning af udenlandske direkte investeringer lav på ca. 25 % af BNP, hvilket afspejler svagheder i erhvervsklimaet og fortsatte problemer med korruption og ejendomsrettigheder. Energisektoren lider under vigtige strukturelle svagheder, der blev afsløret efter den gaskrise, der begyndte i oktober 2021. Moldova er fuldt ud afhængig af gasforsyningen fra Rusland og har ingen lagerkapacitet på sit område, hvilket gør landet ekstremt sårbart over for leverandøren. Elmarkedet lider under lignende problemer med ringe diversificering af energiressourcer og underudviklet infrastruktur. Derfor er en af de vigtigste fremtidige prioriteter at opnå en adskillelse af energiforsyningsselskaberne, og Moldova arbejder tæt sammen med EU med henblik herpå. Den moldoviske økonomi er ikke særlig diversificeret og er fortsat stærkt afhængig af landbrugssektoren, hvilket gør den mindre produktiv og særligt sårbar over for klimaforholdene. Landbruget tegner sig for ca. 12 % af Moldovas officielle BNP (ifølge data fra 2021), og det uformelle subsistenslandbrug udgør yderligere skønsmæssigt 11 % af BNP. Fremstillingssektoren er fortsat forholdsvis svag, idet dens andel af BNP faldt fra 15,4 % i 2016 til 12,4 % i 2021. IT-sektoren har imidlertid oplevet en mærkbar ekspansion, navnlig siden pandemien (selv om udgangspunktet var lavt), og dette afspejles i dens voksende bidrag til BNP-væksten. Moldovas tilpasning til EU's retlige rammer for elektronisk kommunikation er begrænset. Moldovas økonomi er tæt forbundet med EU's økonomi. De økonomiske forbindelser mellem de to er blevet yderligere styrket, siden DCFTA'en trådte i kraft. EU er Moldovas største handelspartner og tegnede sig for ca. 66 % af landets samlede eksport, hvilket er noget højere end for sammenlignelige lande i regionen, og ca. 45 % af landets samlede import i 2021. Fødevarer og landbrugsprodukter og andre råvarer tegner sig for næsten halvdelen af Moldovas eksport, hvilket peger på, at landet har en svag eksportstruktur og bliver nødt til at bevæge sig opad i de globale værdikæder. Moldova har været medlem af WTO siden 2001 med en stort set åben handelspolitik. 3. EVNEN TIL AT PÅTAGE SIG FORPLIGTELSERNE VED MEDLEMSKAB Moldovas evne til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab er blevet vurderet på grundlag af følgende indikatorer: -Forpligtelserne i associeringsaftalen, herunder det vidtgående og brede frihandelsområde (AA/DCFTA), og gennemførelsen heraf -Graden af vedtagelse, gennemførelse og håndhævelse af gældende EU-ret uden for AA/DCFTA. Associeringsaftalen mellem EU og Moldova, herunder det vidtgående og brede frihandelsområde (AA/DCFTA), hører til en ny generation af ambitiøse associeringsaftaler, som EU har indgået med sine partnerlande. Aftalen omfatter en væsentlig del af gældende EU-ret med en detaljeret tidsplan for gennemførelsen der varierer fra 3 til 7 år, og bringer landet tættere på Den Europæiske Union med hensyn til lovgivningsmæssig tilpasning. Siden AA/DCFTA's midlertidige ikrafttræden i 2014 har EU's medlemsstater været tæt involveret i gennemførelsen heraf gennem associeringsrådet og associeringsudvalget. Der vedtages fælles holdninger for associeringsrådet, og der vedtages en detaljeret kommenteret dagsorden for associeringsudvalget. På associeringsrådets møder på højeste politiske niveau udstikkes de strategiske retningslinjer. Desuden inddrager Det Parlamentariske Associeringsudvalg EU-Moldova Europa-Parlamentet og det moldoviske parlament i gennemførelsen af aftalen. Drøftelserne bygger på input fra civilsamfundet gennem civilsamfundsplatformen mellem EU og Moldova og tages behørigt i betragtning. Den institutionelle struktur omfatter associeringsudvalget og associeringsudvalget i dettes handelssammensætning, særlige underudvalg og underudvalg for klynger, der dækker næsten alle kapitler i gældende EU-ret, hvilket giver mulighed for en løbende og grundig analyse af fremskridtene i forbindelserne. EU og Moldova har arbejdet tæt sammen om at identificere centrale politikområder, fastsætte mål for reformer og lovgivningsmæssige fremskridt og benchmarke resultater på disse områder. I de regelmæssigt ajourførte associeringsdagsordener fastsættes de kort- og mellemfristede politiske mål for samarbejdet mellem EU og Moldova. Moldovas gennemførelse af gældende EU-ret er dokumenteret i EU's rapporter om gennemførelse af associeringen , der er blevet offentliggjort regelmæssigt siden 2017. Der vil på et senere tidspunkt blive foretaget en fuldstændig gennemgang af alle kapitler i gældende EU-ret. Efter vedtagelsen af den reviderede udvidelsesmetode og for så vidt angår EU's udvidelsespolitik er gældende EU-ret struktureret omkring seks tematiske klynger. Gældende EU-ret i disse klynger er i vid udstrækning omfattet af AA/DFCTA, og Moldova har gradvist tilnærmet sig den. Moldova har opnået tilfredsstillende resultater med hensyn til gennemførelsen, selv om fremskridtene er uregelmæssige, og der har været hyppige forsinkelser i opfyldelsen af de ambitiøse tidsfrister i AA/DCFTA. I afventning af en fuldstændig gennemgang af alle kapitler gives der i nedenstående analyse eksempler på kapitler i de klynger, hvor Moldova har opnået særligt gode resultater, og det fremhæves, på hvilke områder der har været begrænset tilnærmelse til gældende EU-ret. Klyngen for grundlæggende principper omfatter kapitlerne om EU-retten vedrørende retsvæsen og grundlæggende rettigheder, retfærdighed, frihed og sikkerhed, offentlige indkøb, statistikker og finanskontrol. Denne klynge er allerede blevet vurderet under afsnittet om politiske og økonomiske kriterier. Der er områder i klyngen, hvor tilnærmelsen til EU-retten stadig er begrænset, f.eks. inden for retsvæsen og grundlæggende rettigheder og retfærdighed, frihed og sikkerhed.

Klyngen for det indre marked omfatter kapitlerne i EU-retten vedrørende fri bevægelighed for varer, fri bevægelighed for arbejdstagere, etableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser, fri bevægelighed for kapital, selskabsret, intellektuel ejendomsret, konkurrencepolitik, finansielle tjenesteydelser og forbruger- og sundhedsbeskyttelse. Moldova har opnået særligt gode resultater med hensyn til fri bevægelighed for varer, hvor landet har gjort en betydelig indsats for at tilpasse sig EU's standarder for at fjerne tekniske handelshindringer. Der er andre områder i klyngen, hvor tilnærmelsen til EU-retten stadig er begrænset, f.eks. området for konkurrencepolitik. AA/DCFTA fastsætter ambitiøse mål inden for statsstøtte og konkurrence. Moldovas lovgivning om konkurrence og statsstøtte er i vid udstrækning baseret på gældende EU-ret om karteller og fusioner. Der er behov for yderligere at styrke effektive mekanismer for markedsovervågning, markedstilsyn og håndhævelse. Klyngen for konkurrenceevne og inklusiv vækst omfatter kapitlerne i EU-retten vedrørende informationssamfundet og medier, beskatning, økonomisk og monetær politik, socialpolitik og beskæftigelse, erhvervs- og industripolitik, videnskab og forskning, uddannelse og kultur samt toldunionen. Moldova har opnået særligt gode resultater på toldområdet med ny lovgivning til bekæmpelse af smugling og momsunddragelse ved import og til at øge toldefterforskninger og er blevet enige med EU om programmer for gensidig anerkendelse af autoriserede økonomiske operatører. Den nye toldkodeks, der træder i kraft i 2023, er med enkelte undtagelser tilpasset EU-toldkodeksen. Moldovas associering med Horisont Europa er et vellykket instrument til at opnå integration med EU's praksis inden for forskning og innovation. Der er andre områder i klyngen, hvor tilnærmelsen til EU-retten stadig er begrænset, f.eks. inden for socialpolitik og beskæftigelse. Klyngen for den grønne dagsorden og bæredygtig konnektivitet omfatter kapitlerne i EU-retten vedrørende transportpolitik, energi, transeuropæiske net samt miljø og klimaændringer. Moldova har opnået særligt gode resultater inden for TEN-T-net. TEN-T-nettet blev i 2019 udvidet til Moldova med identifikation af 17 prioriterede projekter med en investering på 917 mio. EUR. Over 62 % af de prioriterede kilometer inden for jernbane- og vejforbindelser er færdiggjort eller er ved at blive bygget. Aftalen om et fælles luftfartsområde, der blev undertegnet i 2013, integrerer Moldovas og EU's luftfartsmarkeder, samtidig med at den sikrer en gradvis tilpasning til den relevante gældende EU-ret. Selv om der er gjort en del forberedende arbejde, er der behov for en betydelig indsats kombineret med politisk og finansiel støtte for at tilpasse Moldovas lovgivning til EU-retten med hensyn til miljø- og klimaindsatsen. Der vil være behov for meningsfulde reformer i lyset af målene i den europæiske grønne pagt . Der er andre områder, hvor tilnærmelsen til EU-retten stadig er begrænset, f.eks. energi. Moldovas medlemskab af Energifællesskabet understøtter vedtagelsen af de nødvendige reformer på energimarkedet, hvor adskillelse og certificering af transmissionssystemoperatører for elektricitet og for gas er de vigtigste prioriteter. Den strategiske dialog på højt plan med Moldova om energi, der blev indledt i 2021, har bidraget til at fremskynde omlægningen af Moldovas energinet og sikre forsyningssikkerheden på kort sigt ved at diversificere energikilderne i overensstemmelse med REPowerEU-planen. Dialogen udgør en platform til at forbedre gennemførelsen af gældende EU-ret hen imod grøn omstilling og klimaneutralitet. Den gør det også muligt at dække nyere EU-ret, der ikke er omfattet af associeringsaftalen, samt de forvaltningsmæssige og finansielle aspekter, der er nødvendige for gennemførelsen deraf. Klyngen for ressourcer, landbrug og samhørighed omfatter kapitlerne i EU-retten vedrørende landbrug og udvikling af landdistrikter, fødevaresikkerhed, veterinær- og plantesundhedspolitik, fiskeri, regionalpolitik og koordination af strukturinstrumenter samt finansielle og budgetmæssige bestemmelser. Moldova har opnået særligt gode resultater inden for landbrug og udvikling af landdistrikter, hvor landet har gennemført en væsentlig del af gældende EU-ret på områderne kvalitetspolitik, økologisk landbrug, handelsnormer, produkter, frugt og grøntsager og handelsnormer for animalske produkter. Landet er begyndt at gennemføre visse nøglemekanismer for regionalpolitikken. Tilnærmelsen til EU-retten på området fødevaresikkerhed og veterinær- og plantesundhedspolitik er begrænset. Klyngen for eksterne forbindelser omfatter eksterne forbindelser og udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitik. For så vidt angår EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitiske holdninger var tilpasningen til relevante erklæringer fra den højtstående repræsentant på EU's vegne og Rådets afgørelser på 62 % i 2021 (2020: 68 %, 2019: 80 %, 2018: 72 % og 2017: 69 %). I marts 2022 blev der indledt en politisk og sikkerhedsmæssig dialog på højt plan med Moldova for at supplere de regelmæssige udvekslinger i associeringsrådet og yderligere fremme gradvis konvergens på udenrigs- og sikkerhedsområdet. Moldova bidrager til missioner under den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, idet en militær repræsentant har været udstationeret i EU's militære uddannelsesmission i Mali siden september 2020. Der er mulighed for yderligere at styrke samarbejdet inden for den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik og øge Moldovas konvergens med den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, bl.a. med hensyn til alle EU's holdninger. 4. KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER Moldova er et parlamentarisk demokrati, der for nylig har indledt en stærk reformdagsorden trods en række udefra kommende kriser. Demokratiets parlamentariske karakter er blevet bekræftet af de seneste parlaments- og præsidentvalg. Landets retlige og forfatningsmæssige rammer svarer i vid udstrækning til de europæiske og internationale standarder. Der er etableret en ramme for en moderne offentlig forvaltning, herunder udvikling af politikker og koordinationsmekanismer, og regeringen har gjort fremskridt med forvaltningen af de offentlige finanser. Der skal sikres tilstrækkelig institutionel og offentlig administrativ kapacitet til udvikling af politikker, håndhævelse af lovgivning og gennemførelse af politikker. Efter banksvindelen i 2014 har Moldova foretaget en gennemgribende revision af retsvæsenet og systemerne til bekæmpelse af korruption. Hvad angår reformen af retsvæsenet, har landet taget afgørende skridt, herunder forfatningsmæssige reformer, for at forbedre retsvæsenets funktion, idet det dog stadig er nødvendigt med forbedringer med hensyn til dets gennemsigtighed, integritet og ansvarlighed. Hvad angår bekæmpelse af korruption, som fortsat er et alvorligt problem, er der ligeledes etableret specialiserede korruptionsbekæmpende institutioner, som skal gøre en yderligere indsats for at indbringe korruptionssager for domstolene og retsforfølge dem effektivt. Rammerne for grundlæggende rettigheder og ytringsfrihed følger generelt de europæiske og internationale standarder. Moldova har gjort store fremskridt med hensyn til mediefrihed på trods af sin mediekoncentration og den uigennemsigtige finansiering. Der er behov for en yderligere indsats for at sikre adgang til oplysninger af offentlig interesse og sikre journalisters uafhængighed. Hvad angår de politiske kriterier, har Moldova generelt et solidt grundlag for at opnå institutionel stabilitet, der garanterer demokrati, retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for og beskyttelse af mindretal. Hvad angår de økonomiske kriterier, har Moldova ført forholdsvis sunde makroøkonomiske politikker, styrket stabiliteten i den finansielle sektor betydeligt og forbedret erhvervsklimaet. Der er behov for, at Moldova afhjælper forskellige former for ineffektivitet for at tiltrække flere udenlandske private investeringer og øge offentlige og private investeringer i strategisk infrastruktur, uddannelse og innovation. Nogle af de centrale områder, hvor der behov for at forbedre markedsøkonomiens funktionsmåde, omfatter bl.a. reduktion af korruption og gennemførelse af reformer af retsvæsenet, håndhævelse af ejendomsrettigheder, videreudvikling af et mere dynamisk erhvervsklima samt en bedre erhvervsreform af forvaltningen af sektoren for statsejede virksomheder med henblik på at reducere dens størrelse. Tilsvarende er der behov for forbedringer af energisikkerheden for at mindske økonomiens og samfundets energiintensitet. Desuden vil landets evne til at klare konkurrencepresset i EU afhænge af et mere robust og diversificeret arbejdsmarked og en reduktion af udvandringen af arbejdskraft, hvilket vil forbedre Moldovas vækstpotentiale og eksterne konkurrenceevne. Hvad angår evnen til at opfylde forpligtelserne ved medlemskab har Moldova siden 2016 arbejdet med gennemførelsen af associeringsaftalen mellem EU og Moldova, herunder et vidtgående og bredt frihandelsområde (AA/DFCTA). Disse aftaler indeholder allerede en betydelig del af gældende EU-ret, og Moldova har gradvist gennemført tilpasningsprocessen inden for mange kapitler og opnået tilfredsstillende resultater med hensyn til selve gennemførelsen, idet processen i visse sektorer dog er mere fremskreden end i andre. Samlet set har Moldova skabt et solidt grundlag for yderligere tilpasning. Moldova er en europæisk stat, der har forpligtet sig til at respektere og fremme de værdier, som Den Europæiske Union bygger på. Kommissionen henstiller derfor til Rådet, at Moldova får stillet medlemskab af Den Europæiske Union i udsigt. Kommissionen anbefaler, at Moldova tildeles kandidatstatus under forudsætning af, at der tages skridt til: -at fuldføre de væsentlige skridt i den nyligt lancerede omfattende reform af retssystemet på tværs af alle institutioner i rets- og anklagemyndighedens forskellige led for at sikre deres uafhængighed, integritet, effektivitet, ansvarlighed og gennemsigtighed, bl.a. gennem effektiv anvendelse af kontrol af aktiver og effektiv demokratisk kontrol navnlig at besætte alle de resterende ledige stillinger i det øverste retsråd og i dets specialiserede organer -på tværs af alle disse områder at afhjælpe de mangler, som OSCE/ODIHR og Europarådet/Venedigkommissionen har identificeret