[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 24.2.2009

KOM(2009) 96 endelig

RAPPORT FRA KOMMISSIONEN

Medlemsstaternes svar på Revisionsrettens årsberetning 2007{SEK (2009) 257}

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. Emnet for rapporten 3

2 Resumé 3

3. Generelle DAS-konklusioner for 2007 og DAS-konklusioner inden for delt forvaltning 4

4. Opfølgning på fejl 7

5. Foranstaltninger truffet af medlemsstaterne for at rette op på mangler inden for samhørighed og landbrug og naturressourcer 7

6. Støtte til medlemsstaterne for at forbedre forvaltningen af EU-finansieredeprojekter 10

7. Konklusion 12

1. Emnet for rapporten

Den Europæiske Revisionsret, Den Europæiske Unions eksterne revisor, afgiver i den årlige beretning om pålideligheden af De Europæiske Fællesskabers regnskaber og om de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed sin revisionserklæring (den såkaldte "DAS"). Hovedformålet med DAS er at give en revisionsudtalelse om, hvorvidt EU’s indtægter og udgifter er korrekt registreret i regnskaberne og er blevet opkrævet og udbetalt i overensstemmelse med samtlige kontraktmæssige og retlige forpligtelser[1].

Kommissionen skal, så snart beretningen er fremsendt, oplyse medlemsstaterne om de dele af Revisionsrettens årsberetning, der vedrører forvaltningen af de midler, som de er ansvarlige for, og medlemsstaterne er forpligtet til at svare inden 60 dage[2]. Kommissionen fremsendte den 11. november 2008 konklusionerne og opfordrede medlemsstaterne til at udfylde et spørgeskema i tre dele. Medlemsstaterne havde allerede modtaget Revisionsrettens konklusioner for deres respektive lande og havde drøftet disse med Revisionsretten og Kommissionen forud for vedtagelsen af Revisionsrettens beretning. En sammenfatning af medlemsstaternes svar opstilles i en rapport fra Kommissionen (ledsaget af et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene) til Revisionsretten, Rådet og Europa-Parlamentet inden den 28. februar 2009.

2 Resumé

Revisionsrettens årsberetning for 2007 er vigtig af to grunde. For det første har Revisionsretten ændret beretningens struktur, så den nu i høj grad afspejler den nye finansielle ramme. For det andet er denne DAS den sidste under denne Kommissions og dette Europa-Parlaments mandat.

Resultaterne af Kommissionens indsats for yderligere at forbedre kontrolmekanismerne er nu synlige i Revisionsrettens konklusioner. Revisionsretten har for første gang afgivet en uforbeholden (ren) udtalelse om regnskabernes pålidelighed. Revisionsretten har ligeledes afgivet uforbeholdne udtalelser om transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed angående indtægter, forpligtelser og betalinger for økonomiske og finansielle anliggender og for administrative udgifter. Revisionsretten bemærker, at tilsyns- og kontrolsystemerne på de områder som helhed fungerer effektivt. Revisionsretten er derimod forbeholden i sine udtalelser om delt forvaltning, for så vidt angår transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed. Hertil kommer, at tilsyns- og kontrolsystemerne på disse områder vurderes som delvis effektive. Vedrørende landbrug og naturressourcer konkluderede Revisionsretten, at de underliggende transaktioner for udgifterne under dette politikområde som helhed var præget af et væsentligt fejlniveau, hvorimod fejlniveauet for EGFL – som tegner sig for 85 % af landbrugsudgifterne – ligger en smule under væsentlighedsgrænsen. Samhørighedspolitikken blev af Revisionsretten angivet som det område, der mest er præget af fejl, idet det skønnes, at 11 % af det samlede beløb ikke skulle være godtgjort. De største svagheder blev fundet i den daglige kontrol foretaget af forvaltningsmyndigheder og betalingsmyndigheder samt i revisionsorganernes arbejde. Det er værd at bemærke, at langt størstedelen af de transaktioner, som Revisionsretten har revideret, vedrører programmeringsperioden 2000-2006.

Dagen efter fremlæggelsen af årsberetningen oplyste Kommissionen i november 2008 på behørig vis hver enkelt medlemsstat om detaljerne vedrørende de fejl, som Revisionsretten havde konstateret for hvert enkelt land. De fleste medlemsstater fremsendte deres svar til Kommissionen inden for en acceptabel frist og med en tilstrækkelig detaljeringsgrad.

Revisionsretten klassificerer fejl som enten "kvantificerbare" eller "ikke kvantificerbare". Medlemsstaterne er ansvarlige for mere end 90 % af det samlede antal kvantificerbare fejl i den delte forvaltning. I deres svar angående de foranstaltninger, der er truffet i lyset af de fundne kvantificerbare fejl, fremsendte 15 ud af de 17 pågældende medlemsstater nogle oplysninger om de foranstaltninger, der er truffet, og deres sandsynlige virkninger. Kommissionen vil overvåge disse foranstaltninger i sin opfølgning af Revisionsrettens konklusioner vedrørende fejl.

Medlemsstaterne blev også anmodet om at svare på seks specifikke spørgsmål vedrørende landbrug og samhørighed. Vedrørende landbrug havde Revisionsretten givet udtryk for bekymring om pålideligheden af de betalinger, der var foretaget under enkeltbetalingsordningen. Næsten samtlige medlemsstater besvarede dette spørgsmål og angav, at der var sket en del forbedringer. Spørgsmålene om Samhørighed var koncentreret om personaleniveauer og personaleuddannelse i forvaltnings- og betalingsmyndigheder. Flere medlemsstater angav i deres svar, at der i løbet af de seneste 12 måneder var ansat nyt personale i forvaltnings- og betalingsmyndighederne. Over 70 % af medlemsstaterne svarede, at personale i såvel forvaltnings- som betalingsmyndigheder havde modtaget uddannelse i finansstyring og finanskontrol i løbet af de seneste 12 måneder.

Medlemsstaterne blev også anmodet om at svare på to generelle spørgsmål. Det første spørgsmål vedrørte trepartsdrøftelserne i maj-juni 2008 mellem Kommissionen, visse medlemsstater og Revisionsretten angående individuelle fejlresultater. Seks medlemsstater angav, at de havde taget del i disse trepartsdrøftelser. Svarene viste tilfredshed med dette initiativ.

Det andet spørgsmål vedrørte, hvordan Kommissionen kunne forbedre sin tilsynsrolle i delt forvaltning. Følgende større forbedringer blev foreslået: forenkling af love og administrative forskrifter, forbedringer i overvågning og vejledning inden for offentlige udbud.

3. Generelle DAS-konklusioner for 2007 og DAS-konklusioner inden for delt forvaltning

RESULTATERNE AF KOMMISSIONENS INDSATS FOR YDERLIGERE AT FORBEDRE KONTROL mekanismerne er nu synlige i Revisionsrettens konklusioner. Selv om denne tendens nævnes af nogle medlemsstater, understreger andre det forhold, at Kommissionen for fjortende år i træk ikke har fået en positiv DAS. På den baggrund foreslås det, at den nuværende tilgang tages op til fornyet overvejelse, og Revisionsrettens anbefalinger om at fastsætte en grænse for en acceptabel fejlrisiko, med et velafbalanceret fokus på kontrollens omkostningseffektivitet, blev hilst velkommen.

Revisionsrettens revisionsudtalelse om de underliggende transaktioner var i høj grad lig den fra 2006. Selv om den anslåede fejlprocent er faldet på to politikområder, der tidligere var omfattet af interne politikker og foranstaltninger udadtil, ændrer dette ikke ved det overordnede billede. Revisionsretten afgav dog en uforbeholden (ren) udtalelse om regnskabernes pålidelighed. Hertil kommer, at Revisionsretten har afgivet uforbeholdne udtalelser om transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed på visse områder, nemlig indtægter, forpligtelser og betalinger for økonomiske og finansielle anliggender og for administrative og øvrige udgifter. Tilsyns- og kontrolsystemerne på disse områder blev som helhed vurderet til at fungere effektivt, og prøveudsnittet af de udvalgte transaktioner blev erklæret fri for væsentlige fejl.

Revisionsretten er forbeholden med hensyn til det overordnede billede angående transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed. Revisionsretten konkluderer, at disse områder i forskellig grad stadig er præget af et væsentligt fejlniveau.

Tabel 1.1 nedenfor viser for hvert kapitel en oversigt over DAS-resultaterne vedrørende de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed.

Tabel 1.1 — Oversigt over DAS 2007-resultaterne vedrørende de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed[3] som fortolket af Kommissionen |

Anslået fejlforekomst |

Indtægter | Under 2 % |

Landbrug og naturressourcer – EGFL* | Under 2 % |

Landbrug og naturressourcer – uden for EGFL* | Over 5 % |

Samhørighed | Over 5 % |

Forskning, transport og energi | Mellem 2 % og 5 % |

Foranstaltninger udadtil | Mellem 2 % og 5 % |

Uddannelse og medborgerskab | Mellem 2 % og 5 % |

Økonomiske og finansielle anliggender | Under 2 % |

Administration | Under 2 % |

EUF | Mellem 2 % og 5 % |

*Dette er en sammenfatning af kapitel 5 i Revisionsrettens årsberetning.

De større fejlforekomster anslået af Revisionsretten skal findes på områderne samhørighed og udvikling af landdistrikter. På det største udgiftsområde, landbrug og naturressourcer, konkluderede Revisionsretten, at de underliggende transaktioner for udgifterne under dette politikområde som helhed var præget af et væsentligt fejlniveau. Revisionsretten anførte også, at tilsyns- og kontrolsystemerne er delvis effektive. EGFL-udgifterne tegner sig for ca. 85 % af samtlige udgifter under landbrug og fremviste en fejlforekomst en smule under 2 %, hvorimod udvikling af landdistrikter tegnede sig for en stor del af den samlede fejlprocent. Hertil kommer, at Revisionsretten i lighed med i 2006 bemærkede, at det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS) er effektivt med hensyn til at reducere risikoen for uregelmæssige udgifter de steder, hvor det er tilfredsstillende iværksat og under forudsætning af, at indlæste data er præcise og pålidelige. Revisionsretten anbefaler derfor forbedringer inden for identificering, registrering og forvaltning af rettigheder.

Samhørighedspolitikken blev af Revisionsretten angivet som det område, der er mest præget af fejl. Retten vurderer, at mindst 11 % af det samlede godtgjorte beløb til projekter under samhørighedspolitikken ikke skulle have været godtgjort. Revisionsretten vurderede for første gang i 2007 tilsyns- og kontrolsystemerne (Kommissionen og medlemsstaterne), for så vidt angår samhørighedspolitikken, som delvis effektive. De transaktioner, som Revisionsretten har revideret under samhørighedspolitikken, vedrører alle programmeringsperioden 2000-2006. Revisionsretten fandt i 2007 igen de største svagheder på de første kontrolniveauer samt i revisionsorganerne. De er som følger[4]:

Forvaltningsmyndighederne : utilstrækkelig daglig kontrol af udgifternes pålidelighed, manglende identifikation af udgiftsanmeldelser, som ikke var underbygget med passende dokumentation, og manglende identifikation af svagheder i udbudsprocedurerne.

Betalingsmyndighederne : manglende identifikation af tilfælde, hvor forvaltningsmyndighedernes daglige kontrol ikke var fyldestgørende.

Revisionsorganerne : manglende tilstrækkelig kontrol med henblik på at opnå sikkerhed for, at kontrolsystemerne fungerede effektivt.

Revisionsretten nævnte, at komplekse og upræcise lovkrav har alvorlige konsekvenser for transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed inden for udvikling af landdistrikter og samhørighed.

Udgifterne på området uddannelse og medborgerskab forvaltes delvis gennem delt forvaltning. Revisionsretten konkluderede, at de underliggende betalinger på dette politikområde er præget af et væsentligt fejlniveau. Tilsyns- og kontrolsystemerne blev også anset for at være delvis effektive.

4. Opfølgning på fejl

Kommissionen oplyste på behørig vis i sit brev til hver enkelt medlemsstat om detaljerne vedrørende de fejl, som Revisionsretten havde fundet for hvert enkelt land Medlemsstaten blev dernæst anmodet om at angive, hvilke foranstaltninger medlemsstaten havde truffet for at følge op på fejlen, samt tidspunktet for, indholdet af og det forventede resultat af foranstaltningerne. De fleste medlemsstater fremsendte de pågældende oplysninger inden for en acceptabel frist. Kvaliteten af svarene var endvidere generelt høj, og nogle lande fremsendte meget detaljerede oplysninger om de foranstaltninger, der var truffet som følge af revisionsresultaterne. Kommissionen vil overvåge foranstaltningerne i sin rutinemæssige opfølgning på samtlige beretninger fra Revisionsretten.

Definition og behandling af fejl

I henhold til Revisionsretten "kan fejl vedrøre en betingelse for udbetalingen" eller et "andet overensstemmelsesspørgsmål". Revisionsretten klassificerer fejl som enten "kvantificerbare" eller "ikke kvantificerbare"[5]. Kun kvantificerbare fejl tages i betragtning ved vurderingen af de finansielle konsekvenser af fejl for hele revisionspopulationen og offentliggørelsen af den samlede fejlprocent.

Medlemsstaterne er ansvarlige for mere end 90 % af det samlede antal kvantificerbare fejl i den delte forvaltning (100 % under politikområdet samhørighed). Samtlige medlemsstater har fremsendt et i det mindste delvist svar med hensyn til alle kvantificerbare fejl, når fejlprocenten var 100 %. I hvert tilfælde anførte de, hvorvidt de accepterede fejlen eller afviste den, og hvad der var truffet af foranstaltninger. Flere medlemsstater (Den Tjekkiske Republik, Tyskland, Irland, Spanien, Grækenland og Det Forenede Kongerige) accepterede de fleste af de fejl, som Revisionsretten havde anført. I deres svar angående de foranstaltninger, der er truffet i lyset af de fundne kvantificerbare fejl, fremsendte 15 ud af de 17 pågældende medlemsstater nogle oplysninger om de foranstaltninger, der er truffet, og deres sandsynlige virkninger. Nogle medlemsstater understregede det forhold, at der enten var iværksat inddrivelse, eller inddrivelse allerede havde fundet sted med angivelse af de inddrevne beløb. For en medlemsstats vedkommende – Grækenland – medførte hvert tilfælde af accepteret fejl, at Fællesskabets bidrag blev nedskrevet til nul.

5. Foranstaltninger truffet af medlemsstaterne for at rette op på mangler inden for SAMHØRIGHED OG LANDBRUG OG NATURRESSOURCER

Det spørgeskema, der blev fremsendt til medlemsstaterne, indeholdt et spørgsmål om kapitlet for landbrug og naturressourcer med fokus på forbedringerne af enkeltbetalingsordningen. Revisionsretten havde i 2007 givet udtryk for bekymring om pålideligheden af de betalinger, der var foretaget under enkeltbetalingsordningen. I henhold til Revisionsretten var det mest presserende at gribe ind på områder som rettigheder, oplysninger om jordparceller samt præcisering og forenkling af reglerne for foranstaltningerne, navnlig brug af den nationale reserve. Næsten samtlige medlemsstater besvarede dette spørgsmål og angav, at der var sket en del forbedringer. Flere medlemsstater anførte, at de for øjeblikket ikke anvender enkeltbetalingsordningen. De medlemsstater, der har indført et sådant system, anførte imidlertid, at det nyligt var blevet revideret og godkendt af den kompetente nationale myndighed. Alle de problemer, som Revisionsretten havde kortlagt, var blevet taget i betragtning. Flere af medlemsstaterne, der allerede anvender systemet, nævnte, at der til stadighed indføres forbedringer, især på området ortofotografi og rettigheder. Hertil kommer, at databaser med er blevet opdateret og omstruktureret i flere tilfælde.

De fire spørgsmål om samhørighed var koncentreret om personaleniveauer og personaleuddannelse i forvaltnings- og betalingsmyndigheder. De fleste medlemsstater svarede på spørgsmålet om ansættelse af nye medarbejdere i forvaltnings- og betalingsmyndigheder i løbet af de seneste 12 måneder. Der var blevet ansat nyt personale i forbindelse med omstruktureringsforanstaltninger og i visse tilfælde i forbindelse med afslutningen på programmeringsperioden 2000-2006 samt til dækning af programmerne i den kommende periode for 2007-2013. Især nye medlemsstater kunne fremvise en overordnet tendens med store personaleforøgelser – i Bulgariens tilfælde helt op til 88 %.

Over 70 % af medlemsstaterne bekræftede, at personale i såvel forvaltnings- som betalingsmyndigheder havde modtaget uddannelse i finansstyring og finanskontrol i løbet af de seneste 12 måneder. De fleste lande foretager nogen statistisk registrering af personale, der har modtaget uddannelse, og flere lande understregede det forhold, at den løbende uddannelse i finansstyring og finanskontrol samt program- og kontraktforvaltning i form af seminarer, foredrag og konferencer indgik som standardkurser i deres uddannelsesprogrammer. Introduktionskurser (i et tilfælde i indtil tre dage) og begynderpakker er en integrerende del af de fleste medlemsstaters uddannelsespakker. Begynderpakker for nyansatte fandtes endvidere i 80 % af medlemsstaterne. Disse begynderpakker består af flere referencedokumenter, herunder tjeklister, vejledende notater og procedurehåndbøger. Flere medlemsstater anførte, at forvaltnings- og betalingsmyndigheder havde websteder, og at intranet i vidt omfang blev brugt til oplysningsformål. I et beskedent antal tilfælde forelå der ikke umiddelbart dokumentation om offentlige udbud, og Litauen anførte, at der er behov for større støtte fra Kommissionen på dette område. Vanskeligheder i forbindelse med offentlige udbud og de deraf følgende problemer under udbudsproceduren førte til en af de fejl, der hyppigst registreredes af Revisionsretten.

Spørgsmål 6 fokuserede på Revisionsrettens bemærkninger om revisionsorganer[6]. Spørgsmålet skulle kortlægge årsagerne til revisionsorganernes utilstrækkelige kontrol. Næsten samtlige medlemsstater fortolkede begrebet "revisionsorgan" som det øverste nationale revisionsorgan og anførte, at denne institution var uafhængig, og at organets arbejde var af en meget høj kvalitet. Revisionsretten henviste imidlertid til andre revisionsenheder, der udfører revisionsopgaver i forbindelse med projektstyring og -kontrol som angivet i punkt 6.29 i Revisionsrettens årsberetning. Det er derfor ikke muligt at bruge de svar, som medlemsstaterne har fremsendt.

Endelig fokuserede spørgsmål 7 på den samlede reducering af fejl i hvert land i det foregående år. De fleste medlemsstater kunne ikke foretage en sådan sammenligning, da Revisionsretten ikke havde udført revision i det samme land i to på hinanden følgende år. Fire lande – Ungarn, Det Forenede Kongerige (Skotland), Polen og Spanien – bemærkede imidlertid, at der var sket et overordnet fald i fejl sammenholdt med tidligere revisionsår.

Tabel 1.2 nedenfor sammenfatter det samlede antal svar på spørgeskemaet med nærmere oplysninger om personaleforøgelser, personaleuddannelse og begynderpakker med dokumentation i medlemsstaterne.

Tabel 1.2

Spørgsmål | Samlet antal svar | Samlet antal manglende svar |

1) Landbrug | 24 | 3 |

2) Personaleforøgelse i forvaltnings- og betalingsmyndigheder | 25 | 2 |

Personaleforøgelse i % (når tallene forelå) |

5-24 % | 4 |

25-49 % | 8 |

50-100 % | 5 |

3) Uddannelse i forvaltningsmyndigheder | 24 | 3 |

Uddannet personale i % (når tallene forelå) |

5-24 % | 3 |

25-49 % | 5 |

50-100 % | 5 |

4) Uddannelse i betalingsmyndigheder | 24 | 3 |

Uddannet personale i % (når tallene forelå) |

5-24 % | 1 |

25-49 % | 2 |

50-100 % | 9 |

5) Indhold i begynderpakkerne | 22 | 5 |

ja | nej | intet svar |

Tjeklister | 20 | 2 | 5 |

Vejledning om kontrolstrategier | 17 | 5 | 5 |

Vejledning om rapportering af kontrolresultater og fejlrater | 20 | 2 | 5 |

Sammendrag af reglerne for støtteberettigelse med henblik på kontrollen af betalingsanmodninger | 19 | 3 | 5 |

Regler om offentlige indkøb | 19 | 3 | 5 |

Regler om endelige betalinger og kontrol, der skal foretages | 20 | 2 | 5 |

Uregelmæssigheder – og konsekvenserne heraf | 19 | 3 | 5 |

Andre proceduremanualer | 19 | 3 | 5 |

6) Revisionsorganer | 23 | 4 |

7) Reducering af fejl | 23 | 4 |

8) Trepartsdrøftelser | 24 | 3 |

6. STØTTE TIL MEDLEMSSTATERNE FOR AT FORBEDRE FORVALTNINGEN AF EU-FINANSIEREDE PROJEKTER

For nærmere at forstå hvordan Kommissionen yderligere vil kunne bidrage til forbedringen af medlemsstaternes forvaltning af EU–finansierede projekter, indeholdt spørgeskemaet to generelle spørgsmål.

Det første spørgsmål vedrørte trepartsdrøftelserne i maj-juni 2008 mellem Kommissionen, visse medlemsstater og Revisionsretten vedrørende individuelle fejlresultater. Møderne blev afholdt for at drøfte Revisionsrettens konstatering af fejl ved de reviderede programmer og projekter som udgangspunkt for de kontradiktoriske møder, og spørgsmålet fokuserede på, i hvilket omfang medlemsstaterne fandt drøftelserne nyttige. Det andet spørgsmål vedrørte, hvordan Kommissionen kunne forbedre sin tilsynsrolle i delt forvaltning.

Trepartsmøder

Seks medlemsstater angav, at de havde taget del i trepartsdrøftelser. Det fremgik af svarene, at selv om mødernes udkomme ikke altid var helt gunstigt for den pågældende medlemsstat, var der trods alt overordnet tilfredshed med initiativet, og det blev af Irland, Grækenland, Slovakiet og Den Tjekkiske Republik anset for at være meget nyttigt. Irland anførte især, at " denne procedure og erfaring var yderst nyttig for både forvaltningsmyndigheden og medlemsstaten" af følgende årsager:

Forståelse for Revisionsrettens processer og procedurer.

Inddragelse af Revisionsrettens kontrol i medlemsstatens egen kontrol.

Den direkte kommunikation førte til enighed om mange flere punkter, end en skriftlig kommunikation ville have gjort.

Årsagerne til de punkter, der forblev i beretningen, blev fyldestgørende forklaret af Revisionsretten og forstået af medlemsstaten, så der blev skabt enighed.

Det blev således muligt at løse alle udestående spørgsmål, så den endelige beretning kunne færdiggøres i tide og på effektiv vis.

Forbedre Kommissionens tilsynsrolle

Medlemsstaterne anførte generelt, at de var tilfredse med Kommissionens udøvelse af dennes tilsynsrolle, og to lande nævnte de tillidsaftaler, som var undertegnet med Kommissionen i forbindelse med Regionalfonden og Samhørighedsfonden. Medlemsstaterne hilste endvidere det forhold velkommen, at Kommissionen havde styrket sin rolle ved at udstede retningslinjer for programmeringsperioden 2007-2013. Lidt over halvdelen af medlemsstaterne og navnlig de nye medlemsstater foreslog imidlertid, at Kommissionen kunne forbedre sin rolle. Nogle af de områder, der blev foreslået til forbedring, omfattede:

- Love og administrative forskrifter: Tilvejebringelse af vejledninger, udvikling af bedste praksis og uddannelse til forvaltnings- og betalingsmyndigheder. Forenkling af love og administrative forskrifter for at fremme en mere effektiv projektgennemførelse.

- Overvågning : Forbedringer i Kommissionens overvågningsrolle med mere information om de metoder, der anvendes i forbindelse med Kommissionens kontrolbesøg.

- Offentlige udbud: Mere tilsyn på området offentlige udbud og uddannelse i fællesskabsret. Vejledning for offentlige udbud.

7. KONKLUSION

- Kommissionen er overordnet tilfreds med kvaliteten af de svar på spørgeskemaet, den modtog fra medlemsstaterne, og med det forhold, at den korte tidsfrist blev overholdt i næsten alle tilfælde. Hertil kommer, at nogle medlemsstater tillige fremsendte omfattende dokumentation vedrørende deres korrigerende foranstaltninger.

- Medlemsstaterne bemærkede sig forbedringerne i forbindelse med DAS 2007, hvor der for første gang er afgivet en uforbeholden udtalelse om regnskabernes pålidelighed. For så vidt angår delt forvaltning, bestræber medlemsstaterne sig løbende på at forbedre deres systemer og reducere fejlene. Svarene på spørgeskemaet viser en overordnet positiv holdning, med forbedrede personaleniveauer, personaleforøgelser og personaleuddannelse i forvaltnings- og betalingsmyndigheder. De fejl, som Revisionsretten har kortlagt, accepteres ofte af den pågældende medlemsstat, og i et stort antal sager er der allerede truffet foranstaltninger. Kommissionen vil følge op på disse foranstaltninger.

- Medlemsstaterne anførte generelt, at de var tilfredse med Kommissionens udøvelse af dennes tilsynsrolle. De understregede behovet for forenkling vedrørende love og administrative forskrifter. Derudover er der et ønske om, at Kommissionen styrker og videreudvikler den vejledning og støtte, den stiller til rådighed. Endelig beder medlemsstaterne Kommissionen og Revisionsretten om at præcisere visse forhold, navnlig i forhold til bedste praksis.

[1] Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2007, se fodnote side 7.

[2] Finansforordningens artikel 143, stk. 6.

[3] Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2007, med institutionernes svar, EUT C 286 af 10.11.2008, s. 29.

[4] Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2007, med institutionernes svar, EUT C 286 af 10.11.2008, s. 150.

[5] Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2007, med institutionernes svar, EUT C 286 af 10.11.2008, s. 28.

[6] Jf. fodnote 4.