28.2. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/9 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets direktiv om tredje ændring af direktiv 83/18l/EØF om fastlæggelse af anven­
delsesområdet for artikel 14, stk. 1, litra d), i direktiv 77/388/EØF for så vidt angår fritagelse 
for merværdiafgift ved visse former for endelig indførsel af goder 
KOM(87) 21 endelig udg. 
(Forelagt Rodet af Kommissionen den 9. februar 1987) 
(87/C 53/12) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro­
pæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 99 og 100, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og so­
ciale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Den ordning for momsfritagelse ved indførsel, der er 
fastsat i Rådets direktiv 83/181/EØF ('), er baseret på 
den ordning for fritagelse for import- og eksportafgifter, 
der blev indført ved Rådets forordning (EØF) nr. 
918/83 O; 
Kommissionen har foreslået en række ændringer til for­
ordning (EØF) nr. 918/83 (3), og der bør foretages til­
svarende ændringer i direktiv 83/181/EØF; 
der kan kun indrømmes momsfritagelse ved indførsel, så­
fremt der ikke er fare for, at fritagelsen påvirker konkur­
renceforholdene på hjemmemarkedet; 
der bør fastlægges forskellige momsordninger, alt efter 
om der er tale om indførsel fra tredjelande eller fra 
andre medlemsstater, i det omfang det er nødvendigt for 
at opfylde målene for harmoniseringen af skatter og af­
gifter — 
(') EFT nr. L 105 af 23. 4. 1983, s. 38. 
(a) EFT nr. L 105 af 23. 4. 1983, s. 1. 
O EFT nr. C 254 af 11. 10. 1986, s. 7. Artikel 1 
I direktiv 83/181/EØF foretages følgende ændringer: 
1. Artikel 22 affattes således: 
»Artikel 22 
Der indrømmes fritagelse for så vidt angår varer, der 
indføres fra en anden medlemsstat, og hvis samlede 
værdi ikke overstiger 22 ECU. Medlemsstaterne kan 
i samme eller mindre omfang indrømme fritagelse 
for varer, der indføres fra tredjelande, men ind­
rømmer under alle omstændigheder fritagelse for 
indførte varer, hvis samlede værdi ikke overstiger 10 
ECU.« 
2. Ordene »artikel 60, stk. 1, litra b)« i artikel 35, stk. 
1, litra b), andet led, ændres til »artikel 60«. 
3. Efter artikel 38 indsættes som kapital IIA: 
»KAPITEL IIA 
Referencestoffer til kvalitetskontrol med lægemidler 
Artikel 38a 
Der indrømmes fritagelse for så vidt angår forsen­
delser, der indeholder prøver af referencestoffer, 
som Verdenssundhedsorganisationen har godkendt 
med henblik på at sikre kvalitetskontrollen med stof­
fer, der anvendes til fremstilling af lægemidler, og 
som forsendes til modtagere, der har tilladelse til af­
giftsfrit at modtage sådanne forsendelser.« 
Nr. C 53/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28.2. 87 
4. Artikel 46, stk. 1, affattes således: 
»1. Der indrømmes fritagelse for så vidt angår go­
der, der specielt er fremstillet med henblik på blindes 
eller andre fysisk eller psykisk handicappedes uddan­
nelse, beskæftigelse eller indpasning i samfundet, når 
disse goder indføres af institutioner eller organisatio­
ner, som hovedsagelig varetager uddannelse af eller 
yder bistand til handicappede, og som af de kompe­
tente myndigheder i medlemsstaterne har fået tilla­
delse til afgiftsfri indførsel af sådanne goder.« 
5. I artikel 56 indsættes: 
»d) præmier, trofæer og erindringsgaver af symbolsk 
karakter, som er beregnet til at skulle uddeles 
uden vederlag til personer med bopæl i tredje­
lande i forbindelse med forretningskongresser el­
ler lignende internationale arrangementer, og 
som i kraft af deres beskaffenhed, enhedsværdi 
og andre kendetegn ikke kan give anledning til 
tvivl om, at indførslen sker i ikke-erhvervsmæs-
sigt øjemed.« 
6. Artikel 62 og 63 affattes således: 
»Artikel 62 
Med forbehold af artikel 63 indrømmes der frita­
gelse for så vidt angår tryksager af reklamemæssig 
art såsom kataloger, prislister, brugsanvisninger og 
brochurer, der refererer til: 
a) varer, der sælges eller udlejes af en person, som 
er etableret uden for indførselsmedlemsstaten; 
b) tjenesteydelser, der tilbydes af en person, som er 
etableret i en anden medlemsstat; 
c) tjenesteydelser, der tilbydes inden for transport, 
handelsforsikring eller bankvirksomhed af en per­
son, som er etableret i et tredjeland. 
Artikel 63 
Fritagelse i henhold til artikel 62 indrømmes kun for 
reklametryksager, som opfylder følgende betingelser: 
a) tryksagerne skal være tydeligt mærket med nav­
net på det firma, der fremstiller, sælger eller udle­
jer varerne, eller som præsterer de tjenesteydelser, 
der refereres til; 
b) hver forsendelse må kun indeholde et enkelt do­
kument eller et enkelt eksemplar af hvert doku­
ment, hvis forsendelsen omfatter flere dokumen­
ter; dog kan der indrømmes fritagelse også for 
forsendelser, der indeholder flere eksemplarer af 
samme dokument, når disses samlede bruttovægt 
ikke overstiger et kilo; c) tryksager må ikke sendes i samlede forsendelser 
fra én og samme afsender til én og samme mod­
tager. 
Betingelserne i litra b) og c) finder dog ikke anven­
delse på tryksager, som refererer til varer, der sælges 
eller udlejes, eller tjenesteydelser, der tilbydes af en 
person, som er etableret i en anden medlemsstat, så­
fremt tryksagerne er indført og vil blive uddelt gra­
tis.« 
7. I artikel 79 indsættes som litra s) og t): 
»s) nye postfrimærker, der kan anvendes til franke­
ring af postforsendelser til en anden medlems­
stat, og som af postvæsenet i det pågældende 
land sælges til den pålydende værdi; 
t) indførsel af officielle publikationer, der udsendes 
med tilladelse fra medlemsstater, internationale 
organisationer, regionale eller lokale myndighe­
der og andre offentlige organer, samt tryksager, 
som uden at skulle tjene erhvervsmæssige formål 
udsendes af politiske organisationer, der i med­
lemsstaterne er anerkendt som sådanne, enten i 
forbindelse med valg til Europa-Parlamentet el­
ler i forbindelse med nationale valg i det land, 
hvorfra tryksagerne kommer.« 
8. Artikel 82 affattes således: 
»Artikel 82 
1. Med forbehold af artikel 83-85 indrømmes der 
fritagelse for så vidt angår: 
a) brændstof i de normale tanke: 
— i privatbiler og erhvervskøretøjer samt motor­
cykler, 
— i specialcontainere; 
b) brændstof i reservedunke i privatbiler og på mo­
torcykler, dog højst 10 liter pr. køretøj, uden at 
dette dog berører nationale bestemmelser om 
transport og opbevaring af brændstof. 
2. I stk. 1 forstås ved: 
a) erhvervskøretøj: ethvert motorkøretøj (herunder 
trækkende køretøjer med påhængsvogne), som 
med hensyn til konstruktionstype og udstyr er 
egnet og beregnet til, mod eller uden vederlag, 
— at befordre mere end ni personer, føreren ibe­
regnet, 
— at transportere varer, 
samt ethvert motorkøretøj til anden særlig brug 
end egentlig transport; 
28.2.87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/11 
b) privatbil: enhver bil, der ikke opfylder kriterierne 
i litra a); 
c) normale tanke: 
— tanke, der af konstruktøren er indbygget i alle 
køretøjer af samme type som det pågældende 
køretøj, og hvis permanente anbringelse mu­
liggør direkte brug af brændstoffet som driv­
middel både for køretøjet og eventuelt for kø­
leanlæg eller andre anlæg, som specialkøretø­
jer er udstyret med. 
Gastanke, der er påmonteret motorkøretøjer 
konstrueret med henblik på direkte brug af gas 
som brændstof, samt tanke, der er påmonteret 
eventuelle hjælpeanlæg på køretøjet, betragtes 
ligeledes som normale tanke; 
— tanke, der af konstruktøren er indbygget i alle 
containere af samme type som den pågældende 
container, og hvis permanente anbringelse mu­
liggør direkte brug af brændstoffet som driv­
middel for køleanlæg eller andre anlæg, som 
specialcontainere er udstyret med.« 
9. I artikel 91 indsættes: 
»c) fritagelser i henhold til gensidigt forpligtende af­
taler med tredjelande, der er parter i konventio­
nen angående international civil luftfart (Chi­
cago 1944), om gennemførelsen af de anbefalede 
fremgangsmåder 4.42 og 4.44 i bilag 9 til samme 
konvention (ottende udgave — juli 1980).« 
10. Artikel 92 affattes således: 
»Artikel 92 
Indtil den 31. december 1990 kan medlemsstaterne 
opretholde fritagelser, som de pr. 1. januar 1983 
indrømmede søfolk i handelsflåden, der er beskæfti­
get med international transport, idet den i artikel 1 i 
Rådets direktiv 69/169/EØF (') fastsatte grænse dog 
ikke må overskrides med mere end 210 ECU. 
C) EFT nr. L 133 af 4. 6. 1969, s. 6.« 
Artikel 2 
Følgende sproglige versioner af artikel 11, stk. 2, i direk­
tiv 83/181/EØF affattes således: 
Nederlandsk: 
Vrijstelling wordt eveneens verleend voor door personen 
die hun normale verblijfplaats buiten de Gemeenschap hebben gewoonlijk ter gelegenheid van een huwelijk aan 
een persoon die aan de in lid 1 genoemde voorwaarden 
voldoet, aangeboden geschenken. De vrijstelling is van 
toepassing op geschenken waarvan de waarde per een-
heid niet meer bedraagt dan 200 Ecu. De Lid-Staten 
kunnen evenwel een vrijstelling van méer dan 200 Ecu 
verlenen mits de waarde van elk geschenk dat met vrij­
stelling mag worden ingevoerd, niet meer bedraagt dan 
1 000 Ecu. 
Engelsk: 
Exemption shall also be granted in respect of presents 
customarily given on the occasion of a marriage which 
are made to a person fulfilling the conditions laid down 
in paragraph 1 by persons having their normal place of 
residence in a country situated outside the Community. 
The exemption shall apply to presents of a. unit value of 
not more than 200 ECU. Member States may, however, 
grant exemption for more than 200 ECU provided that 
the value of each exempt present does not exceed 1 000 
ECU. 
Fransk: 
Sont également admis en exonération les cadeaux habi-
tuellement offerts å l'occasion d'un mariage qui sont faits 
å une personne répondant aux conditions prévues au 
paragraphe 1 par des personnes ayant leur residence nor­
male dans un pays situé en dehors de la Communauté. 
L'exonération s'applique aux cadeaux dont la valeur uni-
taire ne dépasse pas 200 Ecus. Les Etats membres peu-
vent toutefois accorder une exonération dépassant 200 
Ecus pour autant que la valeur de chaque cadeau admis 
en exonération n'excéde pas 1 000 Ecus. 
Græsk: 
ATtaAldaaovrai, ernanc;, xa auvf)&n yauT|?aa 8tbpa Ttou 8i8o-
vTou ae 7tp6oxt)7to TDOU auyKevxpévei xiq itpol)7to$éaeic, xnc, 
7tapaypa(poo 1, cwto 7ipooo)7ta TIOU éxouv -rn auvf)$T| Kaxoi-
Kia xoug ae x©pa Ttou 6ptaicexai eiaég vqq Koiv6xr|xac,. H 
arcaAAayf] xopriyelxai yia 8cbpa xoov O7toicov r) a£ia 8ev imep-
6atvei ta 200 ECU yia K&$e 86po. navxcog, xa Kpaxr) \iéhr\ 
ji7iopo6v va %opr|yf]aouv anaXkayi] yia 86pa a^iai; ucya-
Mxepnc; xcov 200 ECU, ecpoaov n a£ia K&$E 8a)pou 8ev ujtep-
6aivei xa 1 000 ECU. 
Artikel 3 
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger 
for senest den 1. marts 1987 at efterkomme dette direk­
tiv. De underretter straks Kommissionen herom. 
Artikel 4 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.