[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 22.12.2010

KOM(2010) 815 endelig

2010/0395 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om de finansielle regler vedrørende Unionens årlige budget

BEGRUNDELSE

BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET

Nærværende forslag er udarbejdet under hensyntagen til de nylige lovgivningsmæssige og politiske udviklinger i forhold til finansforordningen[1].

1) Af hensyn til den retlige klarhed og for at lette Europa-Parlamentet og Rådets forhandlinger (i det følgende benævnt "den lovgivende myndighed") samler og erstatter forslaget to tidligere forslag fra Kommissionen om ændring af finansforordningen i en enkelt tekst og i et almindeligt lovgivningsmæssigt format (ingen omarbejdning). Disse to tidligere forslag vedrørte på den ene side den treårige revision af finansforordningen (KOM(2010) 260 endelig), som især afspejlede det reelle behov for en genvurdering af mekanismerne til budgetgennemførelsen i lyset af den aktuelle økonomiske situation og med fremtidens politiske udfordringer for øje, og på den anden side den revision af finansforordningen, der var nødvendig for at tilpasse den til Lissabontraktaten (KOM(2010) 71 endelig), herunder medlemsstaternes forpligtelser vedrørende intern kontrol og revision og deres deraf følgende ansvar under delt forvaltning. Disse to tidligere forslag (KOM(2010) 260 endelig) og (KOM(2010) 71 endelig) trækkes således tilbage.

2) Herudover er der i forslaget også indarbejdet de ændringer til finansforordningen, som skyldes vedtagelsen af forordning nr. 1081/2010 vedrørende oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (i det følgende benævnt "EU-Udenrigstjenesten")[2].

1.1. Procedure

Det følger af Lissabontraktatens ikrafttræden, at fusionsforordningen skal revideres efter den almindelige lovgivningsprocedure som omhandlet i artikel 322 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. For at give lovgivningsmyndigheden et samlet overblik over de foreslåede ændringer forelægges gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen (i det følgende benævnt gennemførelsesbestemmelserne[3]) i et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene sammen med finansforordningen i en samlet pakke. Gennemførelsesbestemmelserne, som indeholder nærmere bestemmelser som supplement til finansforordningen, vil blive vedtaget i henhold til de beføjelser, som Kommissionen er tillagt i medfør af artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Nærværende forslag indeholder ingen substantielle ændringer i forhold til de to tidligere forslag nævnt i punkt 1 ovenfor. Det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der vedrører gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen (SEK(2010) xxx), og som Kommissionen fremlagde i tilknytning til den treårige revision, forbliver således gyldigt.

1.2. Tidsplan

Det skal erindres, at denne revision af fusionsforordningen finder sted, samtidig med at forberedelsen af programmerne for efter 2013 også er i gang. Revisionen bør derfor ses i denne bredere kontekst. Det er derfor vigtigt, at samtlige aktører i lovgivningsforløbet, navnlig Europa-Parlamentet og Rådet, bliver enige om en ambitiøs tidsplan for denne revision og om behovet for at sikre sammenhæng mellem de finansielle regler i finansforordningen og indholdet i sektorspecifikke retsgrundlag. De bør for at nå dette mål nå til enighed om pakken (finansforordning og gennemførelsesbestemmelser), så den kan anvendes fra den 1.1.2012, hvilket er en meget ambitiøs tidsplan i betragtning af de indbyggede krav i den almindelige lovgivningsprocedure.

FORSLAGETS MÅLSÆTNING

Budgettet er et af de centrale instrumenter i gennemførelsen af Unionens politikker. I 2011 forventes bevillingerne til Unionens politikker til fordel for Unionen og dens borgere at overstige 126 mia. EUR. I den aktuelle økonomiske situation er det så meget desto vigtigere, at mekanismerne til gennemførelse af budgettet fungerer så effektivt som muligt og letter gennemførelsen af Unionens politikker, samtidigt med at der sikres en forsvarlig forvaltning af de europæiske skatteborgeres penge. Navnlig er det vigtigt, at mekanismerne er simple og gennemsigtige (især for de endelige modtagere af EU-midler), giver mulighed for at rejse andre ressourcer end EU-budgettet og samtidigt styrker Kommissionens ansvar for gennemførelsen af budgettet som omhandlet i artikel 317 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Finansforordningen indeholder samtlige de principper og regler, der ligger til grund for gennemførelsen af Unionens budget. Forordningen er af horisontal karakter og anvendes på alle områder vedrørende udgifter og indtægter.

2.1. Grundlaget for nærværende revision

Finansforordningen bør kun indeholde grundprincipperne (finansforordningen, afsnit II) og grundreglerne for budgetmæssig og økonomisk forvaltning, idet de nærmere vilkår bør beskrives i gennemførelsesbestemmelserne og bløde lovgivningsinstrumenter som f.eks. interne retningslinjer. Disse principper bør efterleves i alle retsakter[4] og af samtlige institutioner. Principperne bør forblive stabile og undtagelser begrænset til et strengt minimum.

For så vidt angår indholdet, bør de centrale elementer i finansreformen fastholdes, navnlig: de finansielle aktørers rolle, betydningen af den finansafgørelse, der vedtages af kollegiet for driftsudgifter, integreringen af kontrol i de operationelle tjenester, de interne revisorer, aktivitetsbaseret budgettering, moderniseringen af regnskabsprincipper og de grundlæggende regler for tilskud. Reglerne for offentlige indkøb bør fastholdes i tråd med direktiverne om offentlige indkøb.

Endvidere bør det erindres, at ikke alle problemer i forbindelse med reglernes anvendelse fordrer en ændring af finansforordningen. I langt de fleste tilfælde viste det sig, at de vanskeligheder, der blev påpeget under den offentlige høring, ikke udsprang af finansforordningen, eller at de kunne løses ved en fortolkning af reglerne. Vanskeligheder stammer også fra de sektorspecifikke bestemmelser, som er så detaljerede og komplekse, at der i høj grad opstår risiko for fejl eller fejlfortolkning.

For så vidt angår metode, er alle substantielle ændringer vurderet i forhold til følgende benchmarks:

- mindske de administrative byrder for modtagere, kontrahenter og gennemførelsespartnere

- så vidt muligt understøtte multiplikatoreffekten af budgetbevillingerne

- gøre det lettere for Kommissionen at opfylde sin forpligtelse til i henhold til artikel 317 i traktaten at gennemføre budgettet og opfylde de politiske målsætninger ved at forbedre gennemførelsesinstrumenter og forenkle regler og procedurer

- sikre forsvarlig økonomisk forvaltning og beskytte Unionens finansielle interesser mod svig og andre ulovlige aktiviteter[5].

2.2. BEHOV FOR REFORM

En reform er nødvendig for at tilpasse de finansielle regler til de nye krav til budgetgennemførelsen (samfinansiering med andre donorer, specifikke finansielle instrumenter, offentlig-private partnerskaber), eller hvor grundprincipperne giver anledning til uforholdsmæssige arbejdsbyrder (renter på forfinansiering) eller ubehørigt kan skade effektiviteten (forbuddet mod budgetgennemførelse gennem organer i den private sektor). Tildeling af mindre tilskud og kontrakter bør også gøres lettere.

Den nye procedure for gennemførelsesbestemmelserne som opstillet i Lissabontraktaten bør endvidere føre til en ny samordning mellem finansforordningen og gennemførelsesbestemmelserne, hvilket nødvendiggør en fuldstændig revision af alle de finansielle regler. I denne henseende bør nogle bestemmelser i gennemførelsesbestemmelserne, som for øjeblikket fastlægger undtagelser eller dispensationer fra bestemmelser i finansforordningen, indføres i selve finansforordningen, hvorimod gennemførelsesbestemmelserne bør begrænses til tekniske detaljer og nærmere vilkår for gennemførelsen[6].

I den forbindelse har Kommissionen baseret sit forslag på følgende målsætninger:

- at indføre større fleksibilitet i anvendelsen af budgetprincipperne, så de bedre opfylder operationelle behov, og lette unødvendige administrative byrder for modtagerne af EU-midler

- at strømline forholdet mellem gennemførelsespartnere, som Kommissionen har overdraget forvaltningen af programmer eller dele af programmer (projekter) til, navnlig under hensyntagen til gennemførelsespartnerens status (medlemsstat, agenturer, Den Europæiske Investeringsbank, offentlige og private aktører, osv.) og de finansielle risici forbundet hermed (proportionalitet)

- at styre tilskudsordningen i retning af en mere resultatbaseret ordning (outputs) snarere end forvaltning, der er baseret på faktiske omkostninger (inputs), for at skabe større målretning mod politikmålene og opnå en væsentlig forenkling af de procedure- og dokumentationskrav til fordel for modtagerne, og for at lette anvendelsen af faste beløb

- at sikre forsvarlig økonomisk forvaltning og samtidig give de anvisningsberettigede råderum, så de kan tilpasse deres midler til deres operationelle krav og de finansielle risici, der gælder for dem

- at modernisere systemet for risikostyring og kontrolforanstaltninger så de mere står i forhold til sandsynligheden for fejl og de dermed forbundne omkostninger.

2.3. TILPASNING TIL LISSABONTRAKTATEN

For første gang i flere årtier er der ved Lissabontraktaten (traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUF-traktaten)), som trådte i kraft den 1. december 2009, foretaget vigtige, budgetmæssige og finansielle ændringer. Disse ændringer bør omsættes i fusionsforordningen og vedrører især:

- indførelsen af den flerårige finansielle ramme i traktaten og dens forbindelse til den årlige budgetprocedure: som følge af indførelsen af den flerårige finansielle ramme i EUF-traktaten bør nogle af bestemmelserne i den interinstitutionelle aftale (IIA) om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning indføres i finansforordningen

- den nye årlige budgetprocedure og afskaffelsen af sondringen mellem obligatoriske og ikke-obligatoriske udgifter, hvilket har indvirkning på bestemmelserne om overførsler og foreløbige tolvtedele

- de nye bestemmelser, der er indført i EUF-traktatens artikel 317, og som vedrører medlemsstaternes kontrol- og revisionsforpligtelser i forbindelse med gennemførelsen af budgettet, samt punkt 44 i den interinstitutionelle aftale (IIA) om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (se afsnit 4.3.1 for en nærmere beskrivelse).

Det foreliggende forslag giver også mulighed for at tilpasse finansforordningen efter Lissabontraktaten, gennem såvel tekniske tilpasninger som ophævelse af forældede bestemmelser.

RESULTATERNE AF HØRINGERNE AF INTERESSEREDE PARTER

Forslaget bygger på resultatet af en offentlig høring den 19. oktober 2009[7], som indbragte i alt 235 bidrag fra alle former for interessenter, der gennemfører eller modtager EU-midler, dvs. borgere, offentlige og private aktører eller regionale og nationale myndigheder. Forslaget sigter navnlig på at takle det, der giver anledning til de største bekymringer som udtrykt under den offentlige høring, nemlig den overdrevne administrative byrde for modtagere af EU-midler.

Kommissionen har endvidere trukket på de erfaringer, som de operationelle tjenestegrene, der har været inddraget i en omfattende intern høring, har givet udtryk for, og erfaringer draget af tidligere revisioner.

NÆRMERE BESKRIVELSE AF FORSLAGETS INDHOLD

Denne revision har tre hovedformål .

4.1. Forenkling

For at forenkle tilskudsprocedurerne og skifte over til en mere resultatorienteret tilgang foreslår Kommissionen at lette brugen af faste beløb og andre instrumenter , som sætter Kommissionen i stand til med al rimelighed på forhånd at vurdere og fastsætte det beløb, der er nødvendigt for at gennemføre et projekt. Fremover vil et tilskud i videre omfang blive udbetalt på grundlag af sådanne forudgående vurderinger efter fremvisning af dokumentation for, at projektet er gennemført.

Endvidere foreslår Kommissionen at revidere de regler, der kræver renter på forfinansiering. Den gældende fusionsforordning pålægger tilskudsmodtagerne uforholdsmæssigt store administrative byrder ved at forpligte dem til at åbne en særskilt bankkonto, så de kan refundere renter påløbet de modtagne midler. De pågældende beløb er i praksis ofte meget beskedne. Kommissionen foreslår, at den nuværende tilgang vendes om: principielt skyldes renter fra forfinansiering ikke til Unionen, medmindre tilskudsaftalen af proportionalitetshensyn (f.eks. meget store beløb) og forsvarlig økonomisk forvaltning bestemmer, at renterne skal investeres i projektet eller tilbagebetales.

Vedrørende reglerne for offentlige indkøb ændres bestemmelserne for de bankgarantier, kontrahenten skal stille, samt procedurerne for tildeling af mindre kontrakter for således at nå til større forenkling.

4.2. Flere resultater med begrænsede ressourcer ( LØFTESTANGSEFFEKT)

Kommissionen finder på baggrund af to politiske udviklinger, at der er behov for at forøge effekten af Unionens midler: de politiske retningslinjer, som Kommissionens formand, José Manuel Barroso, vedtog i 2009 for sit andet mandat, hvori det foreslås at maksimere investeringer og udtænke innovative finansielle instrumenter, og de budgetmæssige begrænsninger, der gør sig gældende på nationalt og på EU-plan, og som vil påvirke forhandlingerne om den kommende flerårige finansielle ramme (efter 2013).

Der foreslås en række instrumenter for at få en løftestangsvirkning for Unionens midler, herunder:

- samling af midlerne for forbindelser udadtil: sammen med de reviderede regler om eksterne formålsbestemte indtægter vil oprettelsen af EU-trustfonde gøre det muligt at samle midler fra mange forskellige kilder (medlemsstater, Unionens budget, tredjelande)

- synergi med Den Europæiske Investeringsbanks egne midler: forslaget søger at indføre systematisk brug af blandede instrumenter (EU-midler/EIB-midler i form af risikokapital, garantifonde, langfristede lån) under hensyntagen til Den Europæiske Investeringsbanks status som "privilegeret partner" i henhold til EU-traktaten og Bankens bidrag til styrkelsen af det indre marked

- synergi med private fonde og offentlig-private partnerskaber: Kommissionen foreslår at lette oprettelsen af offentlig-private partnerskaber, enten via Kommissionens blotte delegering til en privat enhed, der har gennemgået en forudgående kontrol (kapacitet til forvaltning af offentlige midler i overensstemmelse med standarder for forsvarlig økonomisk forvaltning) eller via en basisretsakt, hvorefter et offentligt organ i EU pålægges gennemførelsen af et offentlig-privat partnerskab inden for rammerne af en forenklet rammeforordning

- løftestangsvirkning ved prisuddelinger inden for F&U: på grundlag af de gode erfaringer fra udlandet foreslår Kommissionen at forenkle reglerne for prisuddelinger, som i fremtiden i højere grad vil kunne anvendes til at anspore til private F&U-investeringer.

4.3. Øget ansvarliggørelse: gennemførelsespartnernes ansvar og "Acceptabel fejlrisiko"

4.3.1. Omformning af de forskellige gennemførelsesmetoder

Forslaget sigter på at forenkle de forskellige gennemførelsesmetoder (direkte/indirekte central forvaltning, decentral og fælles forvaltning), så der skabes større sammenhæng i reglerne for de enkelte metoder, og gennemførelsespartnernes ansvar styrkes og dermed understøtter Kommissionen i udførelsen af dens ansvar efter traktaten.

Kommissionen foreslår et sæt fælles principper , der skal gælde i samtlige tilfælde af indirekte forvaltning, dvs. når Kommissionen pålægger tredjemand at gennemføre Unionens budget. Principperne (som kan suppleres af sektorspecifikke regler) er:

- forudgående kontrol af kapaciteten til at forvalte EU-midler under behørig hensyntagen til de specifikke risici, der er forbundet med aktionen (fleksibilitet og proportionalitet)

- forvaltnings-, kontrol- og revisionsforpligtelserne (forsvarlig økonomisk forvaltning)

- en eneste ansvarskæde, navnlig gennem de årlige forvaltningserklæringer, som Kommissionens gennemførelsespartnere undertegner, samt en regelmæssig afslutning af konti.

Medlemsstaterne er Kommissionens vigtigste partnere og har en afgørende rolle at spille i budgetgennemførelsen (EUF-traktatens artikel 317, stk. 5). Den gældende fusionsforordning og Kommissionens forslag tager hensyn hertil ved at åbne mulighed for specifikke regler, der afspejler de nævnte fælles principper.

Forslaget om delt forvaltning bygger på gældende praksis, der har vist sig at fungere godt. På grundlag af EUF-traktatens artikel 317, der kræver, at finansforordningen skal fastlægge medlemsstaterne kontrol- og revisionsforpligtelser i forbindelse med gennemførelsen af budgettet, afgrænser forslaget de nøglefunktioner, som forvaltnings- og kontrolsystemerne under delt forvaltning skal udføre. Medlemsstaterne nyder stor fleksibilitet med hensyn til at tilrettelægge deres eksisterende administrative strukturer i forhold til disse funktioner.

4.3.2. Indførelse af begrebet "Acceptabel fejlrisiko"

Benchmark for at måle, hvordan Kommissionen har forvaltet risici, har hidtil været den standard væsentlighedsgrænse på 2 %, som Revisionsretten anvender på hele budgettet, uanset risiko og de medfølgende kontroludgifter på hvert politikområde. For at skabe mulighed for en mere hensigtsmæssig målestok for Kommissionens risikoforvaltning foreslår Kommissionen, at Rådet og Europa-Parlamentet, efter forslag fra Kommissionen indeholdende en vurdering af omkostningseffektiviteten for kontrollen, for hvert politikområde fastsætter en acceptabel fejlrisiko.

En acceptabel fejlrisiko for hvert politikområde vil således blive et værdifuldt værktøj for Kommissionen, når den forudgående skal tilpasse sin forvaltning af programmerne i forhold til de risici, der er involveret. Det berører på ingen måde de kontrolarrangementer eller korrigerende foranstaltninger, der anvendes, når der er opdaget fejl. Den acceptable fejlrisiko vil endvidere ikke føre til forskellige niveauer for acceptable risici mellem medlemsstater, man skal anvendes på et politikområde på EU-plan.

2010/0395 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om finansielle regler for Unionens årlige budget

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 322, sammenholdt med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106 A,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen[8],

under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten[9],

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

1. Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget[10] er flere gange blevet ændret på væsentlige punkter. Da der skal foretages yderligere ændringer, bl.a. for at tage hensyn til de ændringer, der indførtes med Lissabontraktaten, bør forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af klarhedshensyn erstattes af denne forordning.

2. Forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 fastlagde de budgetprincipper og finansielle regler, der bør overholdes i alle retsakter og af alle institutioner. Forordningens grundlæggende principper, udformning og struktur samt de grundlæggende regler for den budgetmæssige og økonomiske forvaltning bør opretholdes. Undtagelserne til disse grundlæggende principper bør revideres og så vidt muligt forenkles under hensyntagen til deres fortsatte relevans, deres nytteværdi for Unionens årlige budget (i det følgende betegnet "budgettet") og den byrde, de medfører for de implicerede parter. De centrale elementer i reformen af den finansielle forvaltning bør opretholdes og styrkes: de finansielle aktørers rolle, integreringen af kontrol i de operationelle tjenester, de interne revisorer, aktivitetsbaseret budgettering, moderniseringen af regnskabsprincipper og -regler og de grundlæggende principper for tilskud.

3. Den Europæiske Centralbank bør på grund af sin særlige karakter og sine specielle opgaver og især sin uafhængige finansforvaltning, udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde.

4. I lyset af den praktiske erfaring bør der i denne forordning indføres regler for at følge de til stadighed voksende krav til budgetgennemførelsen, så som samfinansiering med andre donorer, øget effektivitet i den eksterne bistand og fremme af brugen af specifikke finansielle instrumenter som dem, der er indgået med Den Europæiske Investeringsbank, eller gennemførelse ved hjælp af offentlige og private partnerskaber.

5. Forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 begrænsede sig til at fastlægge hovedprincipperne og grundreglerne for hele det budgetområde, der er omfattet af traktaterne, mens bestemmelserne om anvendelsen var fastlagt i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget[11] for at sikre et bedre regelhierarki og således gøre forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 lettere at læse. Kommissionen kan i medfør af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (i det følgende benævnt EUF-traktaten) få delegeret beføjelse til at vedtage retsakter om den almindelige anvendelse for at supplere eller ændre ikke-væsentlige elementer i retsakter. Som følge heraf bør visse af de bestemmelser, der er fastlagt i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 indarbejdes i denne forordning. De nærmere regler for anvendelsen af denne forordning, der vedtages af Kommissionen, bør begrænses til tekniske aspekter og gennemførelsesvilkår.

6. Politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager er blevet en integrerende del af andre EU-politikker og interne foranstaltninger. De specifikke finansielle bestemmelser vedrørende denne politik er derfor ikke længere berettigede og bør derfor ikke indgå i denne forordning.

7. I medfør af den flerårige finansielle ramme for 2007-2013, fastsat ved den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning[12], er Garantifonden for Aktioner i forhold til Tredjelande ikke længere underlagt særregler. Betalinger til fonden fra budgettet opføres nu på en formålsbestemt budgetpost. De relevante specifikke finansielle bestemmelser er ikke længere nødvendige og bør derfor ikke indgå i denne forordning.

8. Reglerne om renter, der hidrører fra forfinansiering, bør forenkles, da de forårsager en overdreven stor administrativ byrde for såvel modtagere af EU-midler som Kommissionens tjenestegrene og giver anledning til misforståelser mellem Kommissionens tjenestegrene og aktører og partnere. Af forenklingshensyn, navnlig overfor tilskudsmodtagere, og i tråd med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning bør der ikke længere være nogen forpligtelse til at skabe et renteafkast ved forfinansiering og inddrive sådanne renter. Det bør dog være muligt at indføje en sådan forpligtelse i et uddelegeringsinstrument for at gøre det muligt at genanvende renteafkast fra forfinansiering til de programmer, der forvaltes af visse befuldmægtigede, eller at inddrive renteafkastet.

9. Fremførselsreglerne for formålsbestemte indtægter bør tage højde for forskellen mellem eksterne og interne formålsbestemte indtægter. For at respektere det donorbestemte formål bør eksterne formålsbestemte indtægter automatisk fremføres og anvendes, indtil samtlige transaktioner i forbindelse med programmet eller aktionen, som de er bestemt til, er udført. Når eksterne formålsbestemte indtægter modtages i programmets eller aktionens sidste år, bør det også være muligt at anvende dem i det første år under det efterfølgende program eller den efterfølgende aktion. Det bør kun være muligt at fremføre interne formålsbestemte indtægter for et år, medmindre den relevante basisretsakt bestemmer noget andet, eller medmindre behørigt begrundede omstændigheder berettiger det.

10. For så vidt angår de foreløbige tolvtedele, bør reglerne afklares for den situation, hvor Europa-Parlamentet beslutter at reducere de udgifter, der overstiger de foreløbige tolvtedele, og som Rådet har vedtaget i henhold til EUF-traktatens artikel 315.

11. Det er fastsat i traktaten, at den flerårige finansielle ramme skal fastlægges ved en forordning. Det er derfor nødvendigt at indarbejde visse bestemmelser fra den flerårige finansielle ramme for 2007-2013 i denne forordning. For at sikre budgetdisciplin er det især nødvendigt at etablere en forbindelse mellem den flerårige finansielle ramme og den årlige budgetprocedure. Det er desuden nødvendigt at indføje bestemmelser om Europa-Parlamentets og Rådets forpligtelse til at respektere de tildelinger af forpligtelsesbevillinger, der er fastsat i de grundlæggende retsakter vedrørende strukturforanstaltninger, udvikling af landdistrikter og Den Europæiske Fiskerifond.

12. Undtagelsen vedrørende formålsbestemte indtægter bør ændres under hensyntagen til de særlige karakteristika for dels interne formålsbestemte indtægter, hidrørende fra bevillinger, som budgetmyndigheden har godkendt, dels eksterne formålsbestemte indtægter, der modtages af forskellige donorer, der har bestemt dem til specifikke programmer eller aktioner. Eksterne donorer bør endvidere forsat kunne samfinansiere eksterne aktioner, især humanitære, selv i tilfælde hvor basisretsakten ikke udtrykkeligt giver mulighed for en sådan samfinansiering. For at lette forvaltningen af aktiver i form af fast ejendom bør listen over interne formålsbestemte indtægter omfatte indtægter fra salg af bygninger eller lignende transaktioner.

13. Med hensyn til opstillingen af formålsbestemte indtægter i budgetforslaget skal der indføres større klarhed og åbenhed ved at sikre, at beløbene for formålsbestemte indtægter medtages i budgetforslaget for de beløbs vedkommende, som der er klarhed over på tidspunktet for opstillingen af budgetforslaget.

14. Hvad angår princippet om specificering, sondres der ikke længere mellem obligatoriske og ikke-obligatoriske udgifter. Bestemmelserne om overførsler bør derfor tilpasses i overensstemmelse hermed.

15. Reglerne vedrørende bevillingsoverførsler bør også forenkles og præciseres på visse punkter, da de i praksis har vist sig at være omstændelige eller uklare. Der bør sikres bedre budgetgennemførelse navnlig i forhold til betalingsbevillinger, formålsbestemte indtægter og administrationsbevillinger, der er fælles for flere afsnit. I denne henseende bør typerne af overførsler forenkles, ligesom der bør skabes mulighed for større fleksibilitet i vedtagelsesproceduren for nogle overførsler. Navnlig har det vist sig relevant og effektivt, at Kommissionen kan træffe afgørelse om overførsler af uudnyttede budgetbevillinger i tilfælde af internationale humanitære katastrofer og kriser. Den mulighed bør derfor udvides til også at omfatte lignende begivenheder, der indtræffer efter den 1. december. Af hensyn til åbenheden bør Kommissionen i sådanne tilfælde straks underrette budgetmyndigheden om sin beslutning. Kommissionen bør også selv inden for visse grænser kunne træffe beslutning om overførsler fra nødhjælpsreserven.

16. For så vidt angår bestemmelser om proportionalitet, bør begrebet acceptabel fejlrisiko indføres som led i den anvisningsberettigedes risikovurdering. Institutionerne bør kunne fravige den almindelige væsentlighedsgrænse på 2 %, som Revisionsrettens anvender for at træffe konklusion om de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed. Niveauer for en acceptabel fejlrisiko udgør et mere hensigtsmæssigt grundlag for dechargemyndighedens vurdering af kvaliteten af Kommissionens risikoforvaltning. Europa-Parlamentet og Rådet bør derfor fastsætte niveauet for den acceptable fejlrisiko for hvert politikområde under hensyntagen til omkostningerne ved og udbyttet af kontrollen.

17. Med hensyn til EUF-traktatens artikel 316 bør det fastsættes, at Det Europæiske Råd og Rådet indgår i den samme budgetsektion.

18. Den ændrede årlige budgetprocedure i henhold til EUF-traktaten bør afspejles i denne forordning.

19. Med hensyn til opstillingen af budgettet er det vigtigt, at strukturen og udformningen af det budgetforslag, som Kommissionen udarbejder, fastlægges nærmere. Indholdet i den generelle indledning til det foreløbige budgetforslag bør beskrives mere præcist. Det er også nødvendigt at indføje en bestemmelse om finansiel programmering for årene fremover samt om muligheden for Kommissionen for at fremlægge arbejdsdokumenter, der kan understøtte budgetanmodninger.

20. For så vidt angår de særlige forhold, der gør sig gældende for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, bør formerne for basisretsakter i henhold til EUF-traktaten og i henhold til afsnit V og VI i EU-traktaten ajourføres. Hertil kommer, at proceduren for vedtagelse af forberedende foranstaltninger i forbindelse med eksterne foranstaltninger bør tilpasses efter EUF-traktatens bestemmelser.

21. For så vidt angår gennemførelsesmetoder, navnlig vedrørende betingelserne for eksternalisering af gennemførelsesbeføjelser til tredjemand, er reglerne med tiden blevet for komplekse og bør forenkles. Samtidigt bør den oprindelige målsætning med eksternalisering fastholdes, nemlig at sikre at udgifter uanset gennemførelsesmetode gennemføres med en grad af kontrol og åbenhed svarende til den, der kan forventes af Kommissionens tjenestegrene. Der bør derfor klart skelnes mellem tilfælde, hvor budgettet gennemføres direkte af Kommissionen eller dens gennemførelsesorganer, og tilfælde, hvor budgettet gennemføres indirekte gennem tredjemand. Herved kan der indføres en fælles ordning for indirekte forvaltning med mulighed for tilpasning til sektorspecifikke regler, navnlig hvor budgettet gennemføres indirekte af medlemsstaterne med delt forvaltning. En sådan fælles ordning bør især omfatte de grundlæggende principper, som Kommissionen skal overholde, når den beslutter at gennemføre budgettet indirekte, og de grundlæggende principper, som de parter, der har fået overdraget gennemførelsen, skal overholde. Kommissionen bør være i stand til at anvende Unionens regler og procedurer eller acceptere anvendelsen af den bemyndigede enheds regler og procedurer, forudsat at sidstnævnte garanterer en tilsvarende beskyttelse af Unionens finansielle interesser.

22. Regler om forudgående vurdering af enheder, udover medlemsstater, der ikke underlægges en forudgående vurdering, bør tilpasses, så det sikres, at alle bemyndigede enheder og personer kan garantere et niveau i beskyttelsen af Unionens finansielle interesser svarende til det niveau, der fastlægges i denne forordning. Som led i Kommissionens overvågningsopgaver er det nødvendigt at fastlægge kontrol- og revisionsforpligtelser, herunder procedurer for regnskabsafslutning for samtlige budgetforvaltningsformer.

23. Kravene bør under hensyntagen til de operationelle behov og for at lette potentielle modtageres eller gennemførelsespartneres gennemførelse stå i forhold til de specifikke risici, der er forbundet med aktionen, og aktionens overordnede kontrolformer. Ved vurderingen af tredjemands evne til at opfylde sådanne bør der tages hensyn til beskaffenheden af de opgaver og foranstaltninger, som Kommissionen udfører som led i sin overvågning af og støtte til gennemførelsen af aktionen. For at forbedre gennemførelsen af budgettet og de forskellige politikker bør denne forordning endvidere tage højde for nye finansielle instrumenter, såsom finansielle instrumenter og offentlig-private partnerskaber.

24. Erfaringerne med offentlig-private partnerskaber, der institutionaliseres som EU-organer i medfør af artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, viser, at der er behov for yderligere alternativer for at øge udvalget af instrumenter og inddrage organer, hvis regler er mere fleksible og tilgængelige for private partnere end de regler, der gælder for Unionens institutioner. Sådanne alternativer bør operere under indirekte forvaltning. Et alternativ bør være et organ, der oprettes ved en basisretsakt og pålægges finansielle regler, der tager hensyn til de nødvendige principper for at sikre forsvarlig økonomisk forvaltning af EU-midler. Sådanne principper bør vedtages i en delegeret forordning og bygge på de principper, som tredjemand, der har fået overdraget budgetgennemførelse, skal efterleve. Et andet alternativ bør være gennemførelse af offentlig-private partnerskaber af organer, der er omfattet af privatretlige bestemmelser i en medlemsstat.

25. Af hensyn til EUF-traktatens artikel 317 bør der i denne forordning indføres basale kontrol- og revisionsforpligtelser for medlemsstaterne, når de gennemfører budgettet indirekte i delt forvaltning, da disse for indeværende kun findes i sektorspecifikke forordninger. Det er således nødvendigt at indføje bestemmelser, der opstiller sammenhængende rammer for alle de pågældende politikområder, baseret på en harmoniseret administrativ struktur på nationalt plan, fælles forvaltnings- og kontrolforpligtelser for disse strukturer, en årlig forvaltningserklæring med en uafhængig revisionsudtalelse og en årlig erklæring fra medlemsstaterne om, at de påtager sig ansvaret for forvaltningen af de EU-midler, de har fået overdraget, regnskabsafslutning og suspensions- og korrektionsmekanismer i Kommissionens regi. De mere detaljerede bestemmelser bør forblive i de sektorspecifikke forordninger.

26. Med hensyn til den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigedes opgaver bør visse bestemmelser gøres klarere, navnlig vedrørende de interne procedurer for forudgående og efterfølgende kontrol, som han etablerer, og vedrørende hans rapporteringspligt. Desangående bør indholdet i hans årsberetning bringes i overensstemmelse med praksis, hvor denne ledsages af oplysninger om de finansielle forhold og forvaltningen til støtte for hans tro og love-erklæring om udførelsen af hans hverv.

27. Kommissionens regnskabsførers ansvar bør præciseres, navnlig bør det præciseres, at han er den eneste person, der kan fastsætte regnskabsregler og harmoniserede regnskabskontoplaner, hvorimod regnskabsførerne for de andre institutioner fastsætter de regnskabsprocedurer, der finder anvendelse i deres respektive institutioner.

28. For at lette gennemførelsen af visse programmer eller aktioner, der er overdraget til finansielle institutioner, bør der i denne forordning indføres en mulighed for at åbne forvaltningskonti. Sådanne bankkonti bør i den finansielle institutions bøger åbnes i Kommissionens navn eller på vegne af Kommissionen. De bør forvaltes af den finansielle institution under den anvisningsberettigedes ansvar, og det bør være muligt at åbne sådanne konti i andre valutaer end euro.

29. Vedrørende forvaltningen af indtægter er det nødvendigt at strømline reglerne for fordringsoverslag for at tage højde for budgetmæssige behov. Der bør være krav om bogføring, når indtægtsforventningen har en vis grad af sandsynlighed og med en vis grad af sikkerhed kan fastsættes i tal. Forenklingen bør ske ved at indføre visse specifikke bestemmelser om tilpasning eller annullering af et fordringsoverslag.

30. Reglerne vedrørende inddrivelse bør både præciseres og strammes. Navnlig er der behov for, at det præciseres, at annulleringen af et fordringsoverslag ikke indebærer, at der gives afkald på Unionens etablerede krav. For at styrke beskyttelsen af Unionens finansielle interesser bør EU-midler, der er krævet tilbagebetalt, behandles af medlemsstaterne på en lige så gunstig måde som krav fra offentlige virksomheder på deres område.

31. I betragtning af Kommissionens meddelelse om forvaltning af midlertidigt indbetalte bøder[13], bør bøder, tvangsbøder og sanktioner og enhver indtægt hidrørende herfra bogføres som budgetindtægt i året efter, at alle retsmidler over for afgørelserne med pålæg af dem, er udtømt. Som en undtagelse fra denne regel bør en andel begrænset til 2 % af de samlede beløb i form af bøder eller tvangsbøder, der skal opføres på budgettet, tilbageholdes med henblik på overførsel til den fond, der oprettes med meddelelsen.

32. For så vidt angår betalinger og i tråd med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, bør de forskellige former for betalinger præciseres. Udbetalinger i form af forfinansieringer bør endvidere regelmæssigt regnskabsafsluttes af den kompetente anvisningsberettigede i overensstemmelse med de regnskabsregler, der fastlægges af Kommissionens regnskabsfører. Der bør i kontrakter, beslutninger om ydelse af tilskud og aftaler om tilskud samt i delegationsaftaler med tredjemand indføjes hensigtsmæssige bestemmelser herom.

33. Institutioner bør have mulighed for på forhånd at indvillige i officielt at acceptere elektronisk fremsendelse af dokumenter. I overensstemmelse med Kommissionens afgørelser om elektroniske og digitaliserede dokumenter bør de finansielle bestemmelser om kontrol af forpligtelser opdateres og udtrykkeligt anerkende den retlige gyldighed af elektroniske ordresedler og fakturaer med hensyn til registrering af retlige forpligtelser.

34. Udelukkelsesreglerne bør forbedres med henblik på at styrke beskyttelsen af Unionens finansielle interesser. Henvisningen til hvidvaskning af penge bør tilføjes som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv Nr. 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter[14]. Situationer for udelukkelse af ansøgere eller tilbudsgivere, som ved en retskraftig dom er dømt for et strafbart forhold, der rejser tvivl om deres faglige hæderlighed, eller for svig, bestikkelse, deltagelse i en kriminel organisation, hvidvaskning af penge eller en hvilken som helst anden form for ulovlig aktivitet, der skader Fællesskabets finansielle interesser, bør endvidere udvides til at omfatte personer, der er bemyndigede til at repræsentere, træffe beslutninger vedrørende eller kontrollere ansøgeren eller tilbudsgiveren. Af proportionalitetshensyn bør udelukkelsen dog ikke gælde ansøgere og tilbudsgivere, der kan påvise, at de har truffet passende forholdsregler over for personer, der er bemyndiget til at repræsentere dem. For at sikre kontinuiteten i institutionens hverv bør der ved udbud med forhandling indføres en undtagelse fra udelukkelsespligten grundet i konkurs eller lignende forhold, manglende faglig hæderlighed og misligholdelse af sociale forpligtelser, når kontrakttildelingen af tekniske eller kunstneriske grunde eller af årsager, der vedrører beskyttelsen af enerettigheder, kun kan overdrages til en bestemt erhvervsdrivende.

35. Selv om Den Europæiske Centralbank (ECB) og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) har deres egen specifikke status inden for Unionens rammer, er anvendelsen af deres egne indtægter af finansiel interesse for Unionen. De bør derfor have adgang til oplysningerne i den centrale udelukkelsesdatabase, der blev oprettet for at beskytte Unionens finansielle interesser, og i givet fald på eget ansvar tage hensyn til dem ved tildelingen af kontrakter under deres udbudsregler. ECB og EIB bør også oplyse Kommissionen om tilbudsgivere, der er endeligt dømt for svig eller lignende strafferetlige overtrædelser, der er til skade for Unionens finansielle interesser.

36. Vedrørende administrative og økonomiske sanktioner bør der indføres et solidt retsgrundlag for offentliggørelsen af afgørelser om sådanne sanktioner i overensstemmelse med kravene til databeskyttelse. Sådan offentliggørelse bør af hensyn til databeskyttelsen og retssikkerheden være valgfri.

37. Af hensyn til den retlige klarhed og forenkling bør rammerne for ydelse af og kontrol med EU-tilskud revideres, navnlig de specifikke bestemmelser baseret på principperne om klarhed og åbenhed, ligebehandling, samfinansiering, non-profit, degressiv tildeling af driftstilskud og kontrol samt princippet om, at der ikke kan ydes tilskud med tilbagevirkende kraft.

38. Af hensyn til rammerne for ydelse af og kontrol med EU-tilskud bør ordningen med faste beløb i lyset af erfaringerne i praksis præciseres (faste beløb, standardtariffer for enhedsomkostninger og finansiering efter takst) og klart differentieres fra eventuel efterfølgende kontrol af faktiske udgifter. Kontrolforanstaltninger bør tilpasses denne nye tilgang med mulighed for at anmode om operationelle revisioner og lade resultaterne gælder for samme modtagers ureviderede projekter, når der opdages tilbagevendende fejl i lignende projekter. Endelig bør modtagerens mulighed for på visse betingelser at omfordele tilskuddet i form af støtte til tredjemand udvides for at fremme en korrekt gennemførelse af programmer, der henvender sig til talrige fysiske personer, som kun kan nås gennem en fordeling på to niveauer. En sådan omfordeling bør være tilladt, forudsat at den første modtager kan fremvise hensigtsmæssige garantier, og passende klausuler begrænser skønsbeføjelserne med hensyn til valg af de efterfølgende modtagere, samt at det tildelte beløb indskrives i tilskudsaftalen.

39. Som en ny form for finansiel støtte bør konkurrencepræmier reguleres adskilt fra tilskudsordningen ved hjælp af specifikke regler, der ikke henviser til forudsigelige omkostninger. Konkurrencepræmier bør indgå i det årlige arbejdsprogram, og når de overstiger en vis tærskel, tildeles af en modtager eller en kontrahent efter Kommissionens godkendelse af tildelingsbetingelserne og -kriterierne.

40. Finansielle instrumenter bliver mere og mere værdifulde, når det kommer til at multiplicere effekten af de af Unionens midler, der samles i en pulje med andre midler eller indebærer en løftestangseffekt. Da sådanne finansielle instrumenter ikke kan sidestilles med tjenesteydelser eller tilskud, bør der etableres en ny type finansiel støtte.

41. For så vidt angår reglerne om regnskabsføring og regnskaber, bør regnskabsopstillingen forenkles, således at Unionens regnskaber kun omfatter det konsoliderede årsregnskab og det samlede bevillingsregnskab. Det bør ligeledes præciseres, at konsolideringsforløbet kun vedrører de institutioner, der finansieres over Unionens budget, så der tages højde for ECB's særlige uafhængige status.

42. For klart og tydeligt at skelne mellem opgaver og ansvar for Kommissionens regnskabsførers opgaver og ansvar for regnskabsførerne for de øvrige institutioner og organer, hvis regnskaber konsolideres, bør det bestemmes, at beretningen om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i regnskabsåret udarbejdes af den enkelte institution eller det enkelte organ og fremsendes til budgetmyndigheden og Revisionsretten senest den 31. marts i det efterfølgende regnskabsår.

43. Det er nødvendigt at opdatere Unionens regler og principper for regnskabsføring for at sikre deres overensstemmelse med reglerne i International Public Sector Accounting Standard (IPSAS).

44. Bestemmelserne vedrørende de foreløbige og endelige regnskaber bør opdateres, navnlig for at tage højde for de rapporteringsoplysninger, der bør ledsage de regnskaber, der fremsendes til Kommissionens regnskabsfører med henblik på konsolidering. Der bør ligeledes henvises til den forvaltningserklæring, der ledsager de endelige regnskaber, som institutioner og organer, der finansieres over Unionens budget, fremsender til Revisionsretten samt til den forvaltningserklæring, der ledsager fremsendelsen af Unionens endelige konsoliderede regnskaber. Endelig bør der fastsættes en kortere frist for Revisionsrettens fremsættelse af bemærkninger til de foreløbige regnskaber for andre institutioner end Kommissionen og for organer, der finansieres over budgettet, så de sættes i stand til at opstille deres endelige regnskaber under hensyntagen til Revisionsrettens bemærkninger.

45. For så vidt angår de oplysninger, Kommissionen skal fremsende i tilknytning til decharge, bør Kommissionen især forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en evalueringsrapport om Unionens finanser på grundlag af de opnåede resultater, jf. EUF-traktatens artikel 318. Der bør derfor indføres passende bestemmelser i denne forordning om en sådan rapport i forbindelse med andre eksisterende rapporteringsforpligtelser.

46. Med hensyn til de specifikke bestemmelser i denne forordning vedrørende strukturfondene, Samhørighedsfonden, Fiskerifonden og Fonden for Udvikling af Landdistrikterne og fonde på området frihed, sikkerhed og retfærdighed, som er under delt forvaltning bør mulighederne for tilbagebetaling af acontobeløb og genopførelse af bevillinger bibeholdes på betingelserne i den erklæring fra Kommissionen, der er knyttet som bilag til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene[15]. Endvidere bør det som en undtagelse fra fremførselsreglen være tilladt at fremføre disponible forpligtelsesbevillinger ved udgangen af regnskabsåret som følge af tilbagebetalinger af acontobeløb indtil programmets afslutning og anvende disse forpligtelsesbevillinger, når andre forpligtelsesbevillinger ikke længere er til rådighed.

47. Der er endvidere behov for præcisering vedrørende Det Fælles Forskningscenters (FFC) deltagelse i procedurer for indgåelse af indkøbsaftaler og for ydelse af tilskud, når FFC udfører foranstaltninger, der helt eller delvis finansieres over budgettet uden for de budgetposter, der sædvanligvis er bestemt for FFC i forskningsfondene. Når FFC deltager i procedurer for indgåelse af indkøbsaftaler og for ydelse af tilskud som tredjemand, bør FFC være fritaget fra bestemmelserne vedrørende udelukkelseskriterier, administrative og økonomiske sanktioner, finansiel og økonomisk kapacitet og sikkerhedsstillelse. Det er endvidere nødvendigt, at der tages hensyn til de teknisk-videnskabelige tjenester, som FFC yder til andre institutioner eller til Kommissionens tjenestegrene gennem interne administrative ordninger, som falder uden for reglerne om offentlige indkøb. For at disse opgaver kan udføres effektivt, bør indtægter hidrørende fra aktiviteter i tilknytning til disse opgaver undtagelsesvis anses for at være eksterne formålsbestemte indtægter.

48. Med hensyn til de specifikke bestemmelser for gennemførelsen af eksterne foranstaltninger er det nødvendigt, at de tilpasses de ændringer, der er foreslået vedrørende forvaltningsmetoder.

49. For at styrke Unionens internationale rolle i foranstaltninger udadtil og inden for udvikling og øge Unionens synlighed og effektivitet bør Kommissionen bemyndiges til at oprette og forvalte europæiske trustfonde til akutte nødhjælpsforanstaltninger, aktioner, der udføres efter katastrofefasen eller tematiske foranstaltninger. Selv om de ikke indgår i budgettet, bør sådanne trustfonde forvaltes i overensstemmelse med denne forordning, i den udstrækning det er nødvendigt for sikkerheden og åbenheden i anvendelsen af EU-midler. Kommissionen bør i denne henseende være formand for den bestyrelse, der oprettes for hver trustfond for at sikre, at donorerne er repræsenteret, og træffe afgørelse om anvendelsen af midlerne. Regnskabsføreren for hver trustfond bør endvidere være Kommissionens regnskabsfører.

50. For så vidt angår enheder, der under indirekte forvaltning har fået overdraget gennemførelsen af foranstaltninger udadtil, bør tidsrummet for indgåelse af aftaler og tilskud for disse enheder begrænses til tre år efter undertegnelsen af delegationsaftalen med Kommissionen, medmindre der er tale om specifikke usædvanlige og eksterne omstændigheder. Denne tidsfrist bør dog ikke gælde flerårige programmer, der gennemføres under strukturfondenes procedurer. De nærmere regler for frigivelse af bevillinger ved disse flerårige programmer bør fastlægges i sektorspecifikke regler.

51. For så vidt angår specifikke regler for indgåelse af indkøbsaftaler i forbindelse med foranstaltninger udadtil, er det nødvendigt at tillade tredjelandsstatsborgere at deltage i udbudsprocedurer i tilfælde af gennemførelse af et program uden en basisretsakt, og når særlige behørigt begrundede omstændigheder berettiger det.

52. For så vidt angår de specifikke bestemmelser for administrative bevillinger, bør institutionerne have mulighed for at udforme en langsigtet politik for fast ejendom og udnytte de lavere rentesatser, der følger af Unionens gode kreditværdighed på de finansielle markeder. De bør i denne henseende bemyndiges til at optage lån uden om budgettet til erhvervelse af bygningsaktiver. Hermed bliver det muligt at forenkle det nuværende system, samtidigt med at der spares udgifter og skabes større åbenhed.

53. For så vidt angår rammeprogrammerne for forskning, bør anvendelsesområdet for den særlige udvælgelsesprocedure for fysiske personer som eksperter i lyset af erfaringerne i praksis præciseres, da der er behov for deres bistand i evalueringen af projektforslagene, ansøgninger om tilskud, projekter og udbud og for deres udtalelser og rådgivning som sagkyndige.

54. Kommissionen bør bemyndiges til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med EUF-traktatens artikel 290 for at fastlægge de nærmere regler for anvendelsen af denne forordning, en rammefinansforordning for de organer, der oprettes i medfør af EUF-traktaten og Euratom-traktaten, samt en model til finansforordning for de offentlig-private partnerskaber, således at de nødvendige principper til sikring af en forsvarlig økonomisk forvaltning fastsættes.

55. Denne forordning bør kun revideres, når det er nødvendigt. For hyppige revisioner foranlediger uforholdsmæssigt store omkostninger i forbindelse med tilpasningen af de administrative strukturer og procedurer til de nye regler. Og endelig kan den tid, hvor de gældende bestemmelser er blevet anvendt, i visse tilfælde være for kort til, at der kan drages gyldige konklusioner.

56. For at sikre kontinuitet i gennemførelsen af de nuværende programmer bør bestemmelserne vedrørende medlemsstaternes kontrol- og revisionsforpligtelser i forbindelse med deres indirekte gennemførelse af budgettet under delt forvaltning kun finde anvendelse på næste generation af sektorspecifikke forordninger -

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

FØRSTE DEL FÆLLES BESTEMMELSER

AFSNIT I EMNE OG ANVENDELSESOMRÅDE

Artikel 1 Emne

Denne forordning fastsætter regler for opstilling og gennemførelse af Unionens årlige budget (i det følgende benævnt "budgettet") og for regnskabsaflæggelse og kontrol af regnskaber.

Artikel 2Anvendelsesområde

Enhver bestemmelse vedrørende gennemførelsen af budgettets indtægter og udgifter, der findes i en anden retsakt, skal overholde de budgetprincipper, der er anført i afsnit II.

Denne forordning finder anvendelse på Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Rådet, Europa-Kommissionen, Den Europæiske Unions Domstol, Den Europæiske Revisionsret, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget, Den Europæiske Ombudsmand, Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (i det følgende benævnt "institution(er)").

Denne forordning finder ikke anvendelse på Den Europæiske Centralbank.

Denne forordning finder anvendelse på gennemførelsen af administrationsudgifter i tilknytning til bevillinger i budgettet til Euratoms forsyningsagentur.

AFSNIT IIBUDGETPRINCIPPER

Artikel 3 Budgetprincipper

I overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning opstilles og gennemføres budgettet under overholdelse af principperne om enhed, et realistisk budget, etårighed, balance, én regningsenhed, bruttoopgørelse, specificering, forsvarlig økonomisk forvaltning, der kræver effektiv og produktiv intern kontrol, samt klarhed og åbenhed.

KAPITEL 1PRINCIPPERNE OM ENHED OG ET REALISTISK BUDGET

Artikel 4Definition af budgettet

1. Budgettet er det dokument, der for hvert regnskabsår forudgående angiver og godkender de samlede indtægter og udgifter, der skønnes nødvendige for Unionen og Det Europæiske Atomenergifællesskab.

2. Unionens udgifter og indtægter omfatter:

a) Unionens udgifter og indtægter, herunder de administrationsudgifter for institutionerne, der følger af bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Union om den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og de aktionsudgifter, der følger af gennemførelsen af disse bestemmelser, såfremt de afholdes over budgettet,

b) Det Europæiske Atomenergifællesskabs udgifter og indtægter.

Artikel 5Reglerne for principperne om enhed og et realistisk budget

1. Enhver indtægt og udgift skal konteres en budgetpost, jf. dog artikel 80.

2. Der må ikke indgås forpligtelser eller anvises betalinger for udgifter, der overstiger de godkendte bevillinger.

3. Der må ikke opføres bevillinger på budgettet, der ikke svarer til en udgift, der skønnes nødvendig.

4. Renter af midler, der er Unionens ejendom, tilkommer ikke Unionen, medmindre andet er bestemt i de aftaler, der er indgået med de opdragsenheder, der er opstillet i artikel 55, stk. 1, nr. ii)-viii), og i beslutninger om ydelse af tilskud eller tilskudsaftaler indgået med modtagere. I de tilfælde anvendes sådanne renter på ny til det tilsvarende program eller indkasseres.

KAPITEL 2PRINCIPPET OM ETÅRIGHED

Artikel 6Definition

Bevillingerne på budgettet gælder for ét regnskabsår, der begynder den 1. januar og slutter den 31. december.

Artikel 7Typer af bevillinger

1. Budgettet omfatter opdelte bevillinger, der giver anledning til forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger, og ikke-opdelte bevillinger.

2. Forpligtelsesbevillinger dækker de samlede omkostninger ved de retlige forpligtelser, der indgås i det løbende regnskabsår, jf. dog artikel 83, stk. 2, og artikel 180, stk. 2.

3. Betalingsbevillinger dækker de betalinger, der er nødvendige til opfyldelse af de retlige forpligtelser, der er indgået i løbet af regnskabsåret og/eller tidligere regnskabsår.

4. Stk. 1 og 2 berører ikke de særlige bestemmelser i afsnit I, IV og VI i anden del. De er ikke til hinder for, at der kan indgås samlede forpligtelser eller budgetmæssige forpligtelser opdelt i årlige trancher.

Artikel 8Regnskabsregler for indtægter og bevillinger

1. Indtægterne opføres for et regnskabsår på grundlag af de beløb, der oppebæres i løbet af regnskabsåret. Egne indtægter for januar i det følgende regnskabsår kan dog indbetales før tiden i medfør af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000[16].

2. Opførelsen af egne indtægter hidrørende fra merværdiafgiften, den supplerende indtægt på grundlag af bruttonationalindkomsten og eventuelle finansielle bidrag kan justeres i overensstemmelse med den forordning, der er nævnt i stk. 1.

3. Bevillingerne for et regnskabsår må kun anvendes til dækning af udgifter, som der indgås forpligtelser for, og som betales i det pågældende regnskabsår, samt til betaling af skyldige beløb hidrørende fra forpligtelser fra tidligere regnskabsår.

4. Forpligtelserne opføres på grundlag af de retlige forpligtelser, der indgås indtil den 31. december, under forbehold af de samlede forpligtelser, der er omhandlet i artikel 83, stk. 2, og af de aftaler, der er omhandlet i artikel 180, stk. 2, indgået med tredjelande, og som opføres på grundlag af de budgetmæssige forpligtelser, der indgås indtil den 31. december.

5. Betalingerne opføres for et regnskabsår på grundlag af de betalinger, som regnskabsføreren foretager senest den 31. december i det pågældende regnskabsår.

6. Uanset stk. 3, 4 og 5 opføres udgifter til Den Europæiske Garantifond for Landbruget i budgettet for et regnskabsår efter reglerne i afsnit I i anden del.

Artikel 9Annullering og fremførsel af bevillinger

1. Bevillinger, der ikke er udnyttet ved udgangen af det regnskabsår, for hvilket de er opført, bortfalder.

De kan imidlertid fremføres, dog kun til det følgende regnskabsår, hvis den pågældende institution træffer beslutning herom senest den 15. februar i overensstemmelse med stk. 2 og 3, eller de kan fremføres automatisk i overensstemmelse med stk. 4.

2. Ved opdelte forpligtelsesbevillinger og ikke-opdelte bevillinger, som der ved regnskabsårets afslutning endnu ikke er indgået forpligtelser for, kan der fremføres:

a) beløb, der svarer til forpligtelsesbevillinger, for hvilke størstedelen af de forberedende etaper forud for indgåelsen af forpligtelsen er afsluttet pr. 31. december; der kan indgås forpligtelser for disse beløb indtil den 31. marts det følgende år

b) beløb, der er nødvendige, når lovgivningsmyndigheden har vedtaget basisretsakten i løbet af regnskabsårets sidste kvartal, og Kommissionen ikke senest den 31. december har været i stand til at indgå forpligtelser for de bevillinger, der er opført hertil på budgettet.

3. Ved betalingsbevillinger kan der fremføres beløb, der er nødvendige til opfyldelse af tidligere indgåede forpligtelser eller er knyttet til fremførte forpligtelsesbevillinger, når de bevillinger, der er opført under de pågældende poster på budgettet for det følgende regnskabsår, ikke kan dække behovet. Den berørte institution skal i første række anvende de for det indeværende regnskabsår godkendte bevillinger og må kun anvende fremførte bevillinger, når førstnævnte bevillinger er opbrugt.

4. Ikke-opdelte bevillinger, der svarer til forpligtelser, som er behørigt indgået ved regnskabsårets afslutning, fremføres automatisk, dog kun til det følgende regnskabsår.

5. Den berørte institution underretter senest den 15. marts Europa-Parlamentet og Rådet (i det følgende benævnt "budgetmyndigheden") om sin beslutning om fremførsel og angiver samtidig for hver budgetpost, hvordan kriterierne i stk. 2 og 3 er anvendt på de enkelte fremførsler.

6. Bevillinger opført under reserven og bevillinger til personaleudgifter kan ikke fremføres jf. dog artikel 10.

Artikel 10Fremførselsregler for formålsbestemte indtægter

Uudnyttede indtægter og disponible bevillinger pr. 31. december hidrørende fra de formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i artikel 18, fremføres som følger:

a) eksterne formålsbestemte indtægter fremføres automatisk og bør anvendes fuldt ud, indtil alle aktioner i tilknytning til det program eller den foranstaltning, de er bestemt for, er udført; eksterne formålsbestemte indtægter, der modtages i programmets eller foranstaltningens sidste år, kan anvendes i det første år for det efterfølgende program eller den efterfølgende foranstaltning

b) interne formålsbestemte indtægter kan kun fremføres for et år, medmindre den relevante basisretsakt bestemmer noget andet, eller medmindre behørigt begrundede særlige omstændigheder berettiger det; de dertil svarende disponible bevillinger skal anvendes først.

Artikel 11Frigørelse af bevillinger

Frigørelser i senere regnskabsår end det regnskabsår, hvor bevillingerne var opført på budgettet, som følge af manglende eller delvis gennemførelse af de foranstaltninger, hvortil bevillingerne var bestemt, bevirker, at de dertil svarende bevillinger bortfalder, jf. dog 170 og 174.

Artikel 12Indgåelse af forpligtelser for bevillinger

Så snart budgettet er endeligt vedtaget, kan der indgås forpligtelser for de herpå opførte bevillinger med virkning fra 1. januar, jf. dog de undtagelser, der er nævnt i afsnit I og VI i anden del.

Artikel 13Gældende regler i tilfælde af sen vedtagelse af budgettet

1. Er budgettet ikke endeligt vedtaget ved regnskabsårets begyndelse, finder artikel 315, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (i det følgende benævnt "EUF-traktaten") anvendelse på forpligtelser og betalinger vedrørende udgifter, der ville have kunnet konteres under et bestemt budgetkapitel i forbindelse med gennemførelsen af det seneste behørigt vedtagne budget.

2. Der kan for hvert relevant kapitel indgås forpligtelser for indtil en fjerdedel af det foregående regnskabsårs samlede godkendte bevillinger for det pågældende kapitel, forhøjet med en tolvtedel for hver forløben måned.

Der kan for hvert relevant kapitel foretages månedlige betalinger på indtil en tolvtedel af det foregående regnskabsårs godkendte bevillinger for det pågældende kapitel.

Bevillingerne i det budgetforslag, der er under udarbejdelse, må ikke overskrides.

3. Hvis kontinuiteten i Unionens virksomhed eller forvaltningshensyn nødvendiggør det, kan Rådet med kvalificeret flertal på forslag fra Kommissionen bevilge to eller flere foreløbige tolvtedele til såvel forpligtelser som betalinger ud over dem, der automatisk er til rådighed i medfør af stk. 1 og 2. Det forelægger straks Europa-Parlamentet sin bevillingsafgørelse.

Afgørelsen træder i kraft tredive dage efter vedtagelsen, hvis Europa-Parlamentet, der træffer afgørelse med et flertal af sine medlemmer, inden for denne frist ikke beslutter at reducere disse udgifter.

Hvis Europa-Parlamentet beslutter at reducere disse udgifter, tager Rådet sin bevillingsafgørelse op til revision under hensyn til det beløb, som Europa-Parlamentet har vedtaget.

De yderligere tolvtedele bevilges med en tolvtedels fulde beløb og kan ikke opdeles.

KAPITEL 3PRINCIPPET OM BALANCE

Artikel 14Definition og anvendelsesområde

1. Der skal på budgettet være balance mellem indtægter og betalingsbevillinger.

2. Unionen og Det Europæiske Atomenergifællesskab samt de organer, der er nedsat af Unionen, og som er omhandlet i artikel 200, må ikke optage lån inden for rammerne af budgettet.

Artikel 15Saldoen for regnskabsåret

1. Saldoen for hvert regnskabsår opføres på budgettet for det følgende regnskabsår som indtægt, hvis der er tale om et overskud, eller som betalingsbevilling, hvis der er tale om et underskud.

2. Overslag over sådanne indtægter eller betalingsbevillinger opføres på budgettet under budgetbehandlingen ved forelæggelse af en ændringsskrivelse efter fremgangsmåden i artikel 35. De opstilles i overensstemmelse med Rådets forordning om gennemførelse af afgørelsen om Unionens egne indtægter.

3. Efter fremlæggelsen af regnskabet for hvert regnskabsår opføres en eventuel difference i forhold til overslagene på budgettet for det følgende regnskabsår ved et ændringsbudget, der alene omhandler dette. I så fald forelægges forslaget til ændringsbudget af Kommissionen inden 15 dage efter forelæggelsen af det foreløbige årsregnskab.

KAPITEL 4PRINCIPPET OM ÉN REGNINGSENHED

Artikel 16Brug af euroen

Den flerårige finansielle ramme og budgettet opstilles og gennemføres i euro, og regnskaberne aflægges i euro. Af hensyn til likviditetsstyringen som omhandlet i artikel 65 kan regnskabsføreren og, hvis der er tale om forskudskonti, forskudsbestyreren, og, i forbindelse med den administrative forvaltning af Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (i det følgende benævnt "EU-Udenrigstjenesten"), den ansvarlige anvisningsberettigede, dog gennemføre transaktioner i nationale valutaer på nærmere vilkår, der fastsættes i den delegerede forordning som omhandlet i artikel 199.

KAPITEL 5PRINCIPPET OM BRUTTOOPGØRELSE

Artikel 17Definition og anvendelsesområde

Samtlige indtægter skal dække samtlige betalingsbevillinger, jf. dog artikel 18. Indtægter og udgifter opføres uden indbyrdes modregning, jf. dog artikel 20.

Artikel 18Formålsbestemte indtægter

1. Eksterne formålsbestemte indtægter og interne formålsbestemte indtægter skal anvendes til finansiering af bestemte former for udgifter.

2. Følgende udgør eksterne formålsbestemte indtægter:

a) medlemsstaternes finansielle bidrag til visse forskningsprogrammer i medfør af Rådets afgørelse om ordningen for Unionens egne indtægter

b) finansielle bidrag fra medlemsstaterne, tredjelande, herunder i begge tilfælde deres offentlige og halvoffentlige organer, juridiske enheder eller fysiske personer til visse projekter eller programmer for bistand til tredjelande, der finansieres af Unionen og forvaltes af Kommissionen på deres vegne

c) renter af deponeringer og bodsbeløb som omhandlet i forordningen om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud

d) indtægter, der har et bestemt formål, såsom indtægter fra fonde, tilskud, gaver og arv, herunder hver enkelt institutions egne formålsbestemte indtægter

e) tredjelandes og forskellige organers bidrag til EU-aktiviteter

f) formålsbestemte indtægter som omhandlet i artikel 173, stk. 2, og artikel 175, stk. 2.

3. Følgende udgør interne formålsbestemte indtægter:

a) indtægter fra tredjemand for levering af varer, tjenesteydelser eller bygge- og anlægsarbejder udført på dennes anmodning

b) indtægter fra salg af køretøjer, materiel, installationer, materialer samt apparater til videnskabelige og tekniske formål, der skal udskiftes eller kasseres, når den bogførte værdi er helt afskrevet

c) indtægter fra tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb

d) indtægter fra levering af varer, tjenesteydelser og bygge- og anlægsarbejder, der udføres for andre tjenestegrene, institutioner eller organer, herunder sådanne institutioners og organers tilbagebetalinger af udlæg for tjenesterejser

e) forsikringserstatninger

f) indtægter fra salg, udlejning eller andet kontraktforhold vedrørende rettigheder i tilknytning til fast ejendom

g) indtægter fra salg af publikationer og film, også på elektroniske medier.

4. I den relevante basisretsakt kan det også foreskrives, at de forventede indtægter er formålsbestemt til finansiering af bestemte former for udgifter. Medmindre andet er fastlagt i den relevante basisretsakt, udgør sådanne indtægter interne formålsbestemte indtægter.

5. Budgettet skal indeholde posteringsmuligheder for eksterne formålsbestemte indtægter og interne formålsbestemte indtægter, og beløbet skal så vidt muligt anføres.

Formålsbestemte indtægter kan kun medtages i budgetforslaget for de beløbs vedkommende, som der er klarhed over på tidspunktet for opstillingen af budgetforslaget.

Artikel 19Donationer

1. Kommissionen kan modtage enhver form for donation til fordel for Unionen såsom fondsmidler, tilskud samt gaver og arv.

2. Donationer af en værdi på 50 000 EUR eller derover, der medfører en forpligtelse, også dermed forbundne udgifter, som overstiger 10 % af donationens værdi, kan kun modtages efter godkendelse fra Europa-Parlamentet og Rådet, der begge udtaler sig senest to måneder efter modtagelsen af Kommissionens anmodning. Er der ikke rejst indvending inden for denne frist, afgør Kommissionen endeligt, om den vil tage imod donationen.

Artikel 20Regler om fradrag og kursjusteringer

1. Den delegerede forordning, der er omhandlet i artikel 199, kan angive de tilfælde, hvor visse indtægter kan fratrækkes betalingsanmodninger, og hvor der i så fald udstedes betalingsanvisning på nettobeløbet.

2. Priser på varer og tjenesteydelser leveret til Unionen skal opføres på budgettet med beløbet inklusive afgifter, hvis de omfatter afgifter, der refunderes af tredjelande i henhold til relevante aftaler. Efterfølgende refundering af afgifter betragtes som formålsbestemte indtægter i overensstemmelse med artikel 18, stk. 2.

3. Der kan justeres for kursdifferencer, som registreres under budgetgennemførelsen. Det positive eller negative slutresultat indregnes i regnskabsåret saldo.

KAPITEL 6PRINCIPPET OM SPECIFICERING

Artikel 21Generelle bestemmelser

1. Bevillingerne fordeles på afsnit og kapitler; kapitlerne underinddeles i artikler og konti.

2. Kommissionen kan inden for sin egen budgetsektion selv overføre bevillinger som omhandlet i artikel 23 eller anmoder om budgetmyndighedens godkendelse af bevillingsoverførsler i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 24.

3. Der kan kun overføres bevillinger til budgetposter, hvorunder der på budgettet er opført en bevilling eller er anført et pro memoria (p.m.).

4. Bevillinger, der modsvares af formålsbestemte indtægter, kan kun overføres, hvis disse indtægter bevarer deres oprindelige formål.

Artikel 22Overførsler foretaget af andre institutioner end Kommissionen

1. Alle institutioner undtagen Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion overføre bevillinger:

a) fra et afsnit til et andet, dog højst 10 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvorfra overførslen foretages

b) fra et kapitel til et andet og fra en artikel til en anden uden begrænsninger.

2. Institutionerne underretter budgetmyndigheden om deres hensigter, tre uger før de foretager de i stk. 1 omhandlede overførsler. Hvis der foreligger behørigt motiverede grunde, som en af budgetmyndighedens to parter har gjort opmærksom på inden denne frist, finder proceduren i artikel 24 anvendelse.

3. Alle institutioner undtagen Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion foreslå budgetmyndigheden, at der foretages overførsler fra et afsnit til et andet af over 10 % af regnskabsårets bevillinger under den post, hvorfra overførslen foretages. Disse overførsler foretages efter proceduren i artikel 24.

4. Alle institutioner undtagen Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion foretage overførsler mellem artikler uden først at underrette budgetmyndigheden herom.

Artikel 23Interne overførsler foretaget af Kommissionen

1. Kommissionen kan inden for sin budgetsektion selv:

a) foretage overførsler af forpligtelsesbevillinger inden for hvert kapitel

b) foretage overførsler af betalingsbevillinger inden for hvert afsnit

c) for så vidt angår personale- og driftsudgifter, der er fælles for flere afsnit, foretage overførsler fra et afsnit til et andet

d) for så vidt angår aktionsudgifter foretage overførsler mellem kapitler inden for samme afsnit, dog inden for en grænse på i alt højst 10 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvorfra overførslen sker.

2. Kommissionen kan inden for sin egen budgetsektion træffe beslutning om følgende overførselsbevillinger fra et afsnit til et andet, forudsat at den umiddelbart herefter underretter budgetmyndigheden om sin beslutning:

a) overføre bevillinger fra afsnittet "reserver" som omhandlet i artikel 43, hvor den eneste betingelse for at frigøre reserven er vedtagelse af en basisretsakt efter den almindelige lovgivningsprocedure som omhandlet i artikel 294 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

b) i behørigt begrundede undtagelsestilfælde, hvor der er tale om internationale humanitære katastrofer og kriser, der indtræffer efter den 1. december i regnskabsåret, kan Kommissionen overføre uudnyttede budgetbevillinger for det løbende regnskabsår, der stadig er disponible under budgetafsnittene under udgiftsområde 4 i den flerårige finansielle ramme, til budgetafsnittene vedrørende bistand i krisesituationer og humanitære bistandsforanstaltninger.

Artikel 24Overførsler, som Kommissionen foreslår budgetmyndigheden

1. Kommissionen forelægger sit forslag til overførsler for Europa-Parlamentet og Rådet samtidigt.

2. Budgetmyndigheden træffer afgørelse om bevillingsoverførsler efter stk. 3-6, jf. dog de undtagelser, der er omhandlet i afsnit I i anden del.

3. Medmindre sagen er af hastende karakter, træffer Rådet, med kvalificeret flertal, og Europa-Parlamentet for hver overførsel, som de får forelagt, afgørelse om Kommissionens forslag inden seks uger fra de to institutioners modtagelse af forslaget.

4. Overførselsforslaget vedtages, hvis der inden for seksugersfristen sker følgende:

a) Europa-Parlamentet og Rådet vedtager det

b) enten Europa-Parlamentet eller Rådet vedtager det, og den anden institution undlader at træffe afgørelse

c) Europa-Parlamentet og Rådet undlader at træffe afgørelse eller træffer ikke en afgørelse, som går imod Kommissionens forslag.

5. Den seksugersfrist, der er omhandlet i stk. 4, nedsættes til tre uger, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet anmoder om noget andet, når:

a) overførslen udgør mindre end 10 % af bevillingerne på den budgetpost, som den stammer fra, og ikke overstiger 5 mio. EUR, eller

b) overførslen kun vedrører betalingsbevillinger, og den samlede overførsel ikke overstiger 100 mio. EUR.

6. Hvis enten Europa-Parlamentet eller Rådet har ændret overførslen, og den anden har godkendt den eller undladt at træffe afgørelse, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet har ændret overførslen, betragtes det laveste beløb, som enten Europa-Parlamentet eller Rådet har accepteret, som godkendt, medmindre Kommissionen trækker sit forslag tilbage.

Artikel 25Overførsler underlagt særlige bestemmelser

1. Overførsler inden for de afsnit i budgettet, der vedrører bevillinger til Den Europæiske Garantifond for Landbruget, strukturfondene, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Fiskerifond, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og forskning, er omfattet af de særlige bestemmelser i afsnit I, II og III i anden del.

2. Afgørelser om overførsler, der skal muliggøre anvendelse af nødhjælpsreserven, træffes af budgetmyndigheden på forslag af Kommissionen eller af Kommissionen for højst 10 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvorfra overførslen sker.

Proceduren i artikel 24, stk. 3 og 4, finder anvendelse. Får Kommissionens forslag ikke tilslutning fra Europa-Parlamentet og Rådet, og fastlægges der ikke en fælles holdning med hensyn til anvendelsen af denne reserve, undlader Europa-Parlamentet og Rådet at træffe afgørelse om Kommissionens overførselsforslag.

KAPITEL 7PRINCIPPET OM FORSVARLIG ØKONOMISK FORVALTNING

Artikel 26Principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet

1. Budgetbevillingerne skal anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, dvs. i overensstemmelse med principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet.

2. I henhold til princippet om sparsommelighed skal de ressourcer, som institutionen anvender til gennemførelse af sine aktiviteter, stilles til rådighed på det rette tidspunkt, i den rigtige mængde og kvalitet samt til den mest fordelagtige pris.

Princippet om produktivitet drejer sig om at sikre et optimalt forhold mellem de anvendte ressourcer og de opnåede resultater.

Princippet om effektivitet drejer sig om at nå de opstillede specifikke mål og de forventede resultater.

3. Der skal opstilles specifikke, målelige, realiserbare, relevante og tidsbestemte målsætninger for alle de aktivitetsområder, som budgettet omfatter. Det kontrolleres ved hjælp af resultatindikatorer fastsat for hver enkelt aktivitet, om disse målsætninger er opfyldt, og de administrative tjenester, som afholder udgiften, fremsender oplysninger til budgetmyndigheden. Disse oplysninger fremsendes snarest muligt hvert år og skal senest foreligge i de dokumenter, der ledsager det foreløbige budgetforslag.

4. Med henblik på at forbedre beslutningstagningen foretager institutionerne forudgående og efterfølgende evalueringer i overensstemmelse med de retningslinjer, som Kommissionen har fastlagt. Disse evalueringer skal omfatte alle de programmer og aktiviteter, der giver anledning til store udgifter, og resultaterne af evalueringerne meddeles de administrative tjenester, som afholder udgiften, samt lovgivningsmyndigheden og budgetmyndigheden.

Artikel 27Obligatorisk finansieringsoversigt

1. Ethvert forslag eller initiativ, som Kommissionen, Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (i det følgende benævnt "den højtstående repræsentant") eller en medlemsstat forelægger lovgivningsmyndigheden, og som kan få budgetmæssige følger, herunder for antallet af stillinger, skal ledsages af en finansieringsoversigt og af en evaluering som omhandlet i artikel 26, stk. 4.

Enhver ændring af et forslag eller initiativ, som forelægges lovgivningsmyndigheden, og som kan få betydelige budgetmæssige følger, herunder for antallet af stillinger, skal ledsages af en finansieringsoversigt, der er udarbejdet af den institution, som foreslår ændringen.

2. For at mindske risikoen for svig og uregelmæssigheder skal den i stk. 1 omhandlede finansieringsoversigt indeholde oplysninger om det interne kontrolsystem, der indføres, en risikovurdering samt eksisterende eller påtænkte forebyggelses- og beskyttelsesforanstaltninger.

Artikel 28Intern kontrol med budgetgennemførelsen

1. Budgettet gennemføres under overholdelse af en effektiv og produktiv intern kontrol, der er tilpasset den pågældende forvaltningsmetode, og i overensstemmelse med de relevante sektorspecifikke bestemmelser.

2. I forbindelse med gennemførelsen af budgettet defineres intern kontrol som en proces, der finder anvendelse på alle niveauer i forvaltningen og har til formål at give en rimelig sikkerhed for, at følgende målsætninger opfyldes:

a) effektivitet, produktivitet og sparsommelighed i transaktionerne

b) pålidelig rapportering

c) beskyttelse af aktiver og oplysninger

d) forebyggelse, afsløring og korrigering af svig og uregelmæssigheder

e) tilfredsstillende styring af risiciene i forbindelse med de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed under hensyn til programmernes flerårige karakter samt de pågældende betalingers art.

Artikel 29Acceptabel fejlrisiko

Lovgivningsmyndigheden træffer efter proceduren i EUF-traktatens artikel 322 beslutning om en acceptabel fejlrisiko for budgettets forskellige dele. Denne beslutning tages i betragtning ved den årlige dechargeprocedure i overensstemmelse med artikel 157, stk. 2.

Den acceptable fejlrisiko skal baseres på en analyse af kontrollens omkostningseffektivitet. Medlemsstater, enheder og personer, der er omhandlet i artikel 55, stk. 1, litra b), indberetter på Kommissionens anmodning de udgifter, de har afholdt i tilknytning til kontrol, samt antallet af og omfanget af aktiviteter, der finansieres over budgettet.

Den acceptable fejlrisiko overvåges nøje og revideres, hvis kontrolomstændighederne ændrer sig væsentligt.

KAPITEL 8PRINCIPPET OM KLARHED OG ÅBENHED

Artikel 30Offentliggørelse af regnskaber, budgetter og beretninger

1. Budgettet opstilles og gennemføres og regnskaberne aflægges under overholdelse af princippet om klarhed og åbenhed.

2. Budgettet og ændringsbudgetterne offentliggøres i deres endeligt vedtagne form i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Europa-Parlamentets formand.

Offentliggørelsen finder sted senest tre måneder efter den dato, hvor det fastslås, at budgettet er endeligt vedtaget.

Det konsoliderede årsregnskab og den beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning, som hver institution udarbejder, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende .

Artikel 31Offentliggørelse af modtagere af EU-midler og andre oplysninger

1. Oplysninger om Unionens lånoptagelses- og långivningstransaktioner til fordel for tredjemand anføres i et bilag til budgettet.

2. Kommissionen giver på en hensigtsmæssig måde adgang til de oplysninger om modtagerne af midler fra budgettet, som den ligger inde med, når budgettet gennemføres centralt og direkte af dens tjenestegrene eller af EU-delegationer i henhold til artikel 53, andet afsnit, samt oplysningerne om modtagerne af midler fra de enheder, som opgaver i forbindelse med budgettets gennemførelse er uddelegeret til, når der er tale om andre forvaltningsmetoder.

3. Disse oplysninger stilles til rådighed under behørig iagttagelse af fortrolighedskravene, især beskyttelse af personoplysninger som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF[17] og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001[18] og af sikkerhedskravene under hensyn til de særlige forhold i forbindelse med hver af de i artikel 53 nævnte forvaltningsmetoder samt, hvor det er relevant, i overensstemmelse med de relevante sektorspecifikke bestemmelser.

AFSNIT IIIBUDGETTETS OPSTILLING OG STRUKTUR

KAPITEL 1 OPSTILLING AF BUDGETTET

Artikel 32Overslag over indtægter og udgifter

Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Den Europæiske Unions Domstol, Revisionsretten, Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget, Ombudsmanden, den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse og EU-Udenrigstjenesten opstiller hver især et overslag over deres udgifter og indtægter, som de sender til Kommissionen hvert år inden den 1. juli.

EU-Udenrigstjenesten udarbejder et overslag over sine indtægter og udgifter og fremsender dette til Kommissionen inden den 1. juli hvert år. Den højtstående repræsentant afholder konsultationer med de medlemmer af Kommissionen, der er ansvarlige for henholdsvis udvikling, naboskabspolitik og internationalt samarbejde, humanitær bistand og krisestyring, om deres respektive ansvarsområder.

Institutionerne sender også hvert år inden den 1. juli budgetmyndigheden overslagene til orientering. Kommissionen opstiller et overslag over sine egne udgifter og indtægter, som den også sender til budgetmyndigheden inden samme dato.

Ved udarbejdelsen af sit eget overslag anvender Kommissionen de oplysninger, der er nævnt i artikel 33.

Artikel 33Budgetoverslag for organer omhandlet i artikel 200

Hvert af de organer, der er omhandlet i artikel 200, sender i overensstemmelse med retsakten om dets oprettelse hvert år inden den 31. marts Kommissionen og budgetmyndigheden et overslag over sine udgifter og indtægter, herunder en stillingsfortegnelse, samt sit udkast til arbejdsprogram.

Artikel 34Budgetforslag

1. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet et forslag, som indeholder budgetforslaget, senest den 1. september i det år, der ligger forud for det, forslaget vedrører.

Budgetforslaget indeholder en samlet oversigt over Unionens udgifter og indtægter og sammenfatter de overslag, der er omhandlet i artikel 32.

Budgetforslaget følger den struktur og udformning, der er opstillet i artikel 41-46.

Hver af budgetforslagets sektioner er forsynet med en indledning udarbejdet af den pågældende institution.

Kommissionen udarbejder den generelle indledning til budgetforslaget. Den generelle indledning omfatter de finansielle opstillinger med de vigtigste oplysninger fordelt på afsnit og begrundelser for de bevillingsændringer, der foreslås i forhold til det foregående regnskabsår, fordelt på udgiftskategorierne i den flerårige finansielle ramme.

2. Kommissionen knytter i givet fald en finansiel programmering for de følgende år til budgetforslaget.

Den finansielle programmering opdateres efter budgettets vedtagelse for at medtage budgetprocedurens resultat og eventuelle andre relevante beslutninger.

3. Sammen med budgetforslaget forelægger Kommissionen også alle arbejdsdokumenter, som den mener kan understøtte budgetanmodningerne.

4. I overensstemmelse med artikel 8, stk. 5, i afgørelse 2010/427/EU af 26. juli 2010 om, hvordan EU-Udenrigstjenesten skal tilrettelægges og fungere[19] og med henblik på at sikre budgetmæssig gennemsigtighed på området EU's optræden udadtil, sender Kommissionen budgetmyndigheden et arbejdsdokument sammen med budgetforslaget, hvori følgende er udførligt beskrevet:

a) alle administrations- og aktionsudgifter i forbindelse med EU's optræden udadtil, herunder opgaver vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) og den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, finansieret over budgettet

b) EU-Udenrigstjenestens samlede administrative udgifter for det foregående år opdelt på hver enkelt EU-delegation og udgifter for EU-Udenrigstjenestens centrale administration samt aktionsudgifter opdelt efter geografisk område (regioner, lande), tematisk område, EU-delegation og mission.

Desuden skal følgende fremgå af arbejdsdokumentet:

a) antallet af stillinger for hver lønklasse i hver kategori og det antal faste og midlertidige stillinger, herunder kontraktansat og lokalt ansat personale, der er godkendt inden for rammerne af budgetbevillingerne i hver af EU-delegationerne og i EU-Udenrigstjenestens centrale administration

b) enhver forhøjelse eller nedskæring af antallet af stillinger, opdelt efter lønklasse og kategori, i EU-Udenrigstjenestens centrale administration og samtlige EU-delegationer i forhold til det foregående år

c) antallet af stillinger, der er godkendt for det pågældende regnskabsår, antallet af godkendte stillinger for det foregående regnskabsår såvel som antallet af stillinger, der er besat af diplomater udsendt fra medlemsstaterne, Rådet og Kommissionen

d) en detaljeret oversigt over samtlige ansatte i EU-delegationerne på tidspunktet for fremlæggelsen af budgetforslaget, herunder en oversigt opdelt efter geografisk område, land og mission, hvori der sondres mellem stillinger i stillingsfortegnelsen, kontraktansatte, lokalt ansatte og udsendte nationale eksperter, og bevillinger, der er anmodet om i budgetforslaget, til andre personaletyper, med dertil svarende overslag omregnet til antal fuldtidsbeskæftigede, som kan ansættes inden for rammerne af de bevillinger, der er anmodet om.

Artikel 35Ændringsskrivelse til budgetforslaget

Indtil det forligsudvalg, der er omhandlet i EUF-traktatens artikel 314, indkaldes, kan Kommissionen på eget initiativ eller efter anmodning fra de øvrige institutioner for så vidt angår deres respektive sektioner samtidig forelægge Europa-Parlamentet og Rådet ændringsskrivelser til budgetforslaget på grundlag af nye faktorer, der ikke var kendt, da budgetforslaget blev opstillet, herunder en ændringsskrivelse med ajourførte udgiftsoverslag for landbruget.

Artikel 36Godkendelse af Forligsudvalgets resultat

Når Forligsudvalget er nået til enighed om et fælles udkast, bestræber Europa-Parlamentet og Rådet sig på at godkende Forligsudvalgets resultat snarest muligt i henhold til EUF-traktatens artikel 314, stk. 6, i overensstemmelse med deres respektive forretningsordener.

Artikel 37Vedtagelse af budgettet

1. Europa-Parlamentets formand fastslår efter fremgangsmåden i EUF-traktatens artikel 314, stk. 9, og artikel 177, stk. 7, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (i det følgende benævnt "Euratom-traktaten"), at budgettet er endeligt vedtaget.

2. Når det er fastslået, at budgettet er endeligt vedtaget, er medlemsstaterne fra den 1. januar i det følgende regnskabsår eller fra det tidspunkt, hvor det fastslås, at budgettet er endeligt vedtaget, hvis dette sker efter den 1. januar, forpligtet til at overdrage Unionens skyldige beløb på de betingelser, der er fastsat i Rådets forordning om gennemførelse af afgørelsen om ordningen for Unionens egne indtægter.

Artikel 38Forslag til ændringsbudget

1. Kommissionen forelægger i tilfælde af uundgåelige, helt usædvanlige eller uforudsete omstændigheder forslag til ændringsbudget.

Anmodninger om ændringsbudget fra de øvrige institutioner i de samme tilfælde som i første afsnit sendes til Kommissionen.

Før fremlæggelsen af et forslag til ændringsbudget undersøger Kommissionen og de øvrige institutioner, hvilket spillerum der er for reallokering af de relevante bevillinger under hensyn til en eventuel forventet underudnyttelse af bevillinger.

2. Kommissionen forelægger samtidig Europa-Parlamentet og Rådet ethvert forslag til ændringsbudget senest den 1. september hvert år, medmindre ganske særlige omstændigheder gør sig gældende. Den kan lade anmodninger om ændringsbudgetter fra de øvrige institutioner ledsage af en udtalelse.

3. Europa-Parlamentet og Rådet drøfter forslagene og tager i den forbindelse hensyn til, hvor meget sagen haster.

Artikel 39Fremrykket fremsendelse af overslag og budgetforslag

Kommissionen og budgetmyndigheden kan aftale at fremrykke visse datoer for fremsendelse af overslag samt vedtagelse og fremsendelse af budgetforslaget, idet en sådan ordning dog ikke må medføre, at fristerne i EUF-traktatens artikel 314 og Euratom-traktatens artikel 177 for behandlingen af disse tekster afkortes eller forlænges.

KAPITEL 2BUDGETTETS STRUKTUR OG UDFORMNING

Artikel 40Budgettets struktur

Budgettet består af følgende:

a) en almindelig oversigt over indtægter og udgifter,

b) en særskilt sektion for hver institution med en oversigt over dennes indtægter og udgifter.

Det Europæiske Råd og Rådet indgår i den samme budgetsektion.

Artikel 41Opdeling af budgettet

1. Kommissionens indtægter samt de øvrige institutioners indtægter og udgifter fordeles af budgetmyndigheden på afsnit, kapitler, artikler og konti i overensstemmelse med deres art eller formål.

2. Oversigten over udgifter i Kommissionens budgetsektion opstilles efter en kontoplan vedtaget af budgetmyndigheden og opdelt efter formål.

Et afsnit svarer til et politikområde, mens et kapitel normalt svarer til en aktivitet.

Hvert afsnit kan omfatte aktionsbevillinger og administrationsbevillinger.

Inden for hvert afsnit samles administrationsbevillingerne i et enkelt kapitel.

Artikel 42Forbud mod negative indtægter

Budgettet kan ikke omfatte negative indtægter.

De egne indtægter, der oppebæres i henhold til Rådets afgørelse om ordningen for Unionens egne indtægter, er nettobeløb og opføres som sådanne i budgettets samlede oversigt over indtægter.

Artikel 43Formålsbestemte reserver

1. Hver sektion i budgettet kan omfatte et afsnit med "formålsbestemte reserver". Der opføres bevillinger under dette afsnit i følgende to situationer:

a) der foreligger ikke nogen basisretsakt for den pågældende foranstaltning på det tidspunkt, hvor budgettet opstilles

b) der er alvorligt begrundet usikkerhed om, hvorvidt bevillingerne under de pågældende aktionsposter er tilstrækkelige, eller om det er muligt at gennemføre dem på betingelser, der er i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.

Bevillingerne i dette afsnit kan kun anvendes efter overførsel i overensstemmelse med proceduren i artikel 23, stk. 1, litra d), i de tilfælde, hvor vedtagelsen af basisretsakten er omfattet af proceduren i EUF-traktatens artikel 294, og i andre tilfælde af proceduren i artikel 24.

2. I tilfælde af alvorlige vanskeligheder med budgetgennemførelsen kan Kommissionen i løbet af regnskabsåret foreslå overførsel af bevillinger til afsnittet "formålsbestemte reserver". Budgetmyndigheden træffer afgørelse om sådanne overførsler efter bestemmelserne i artikel 24.

Artikel 44Negativ reserve

Kommissionens budgetsektion kan omfatte en "negativ reserve" på højst 200 mio. EUR. Reserven, der opføres under et særligt afsnit, kan omfatte såvel forpligtelsesbevillinger som betalingsbevillinger.

Reserven skal anvendes inden regnskabsårets udgang ved overførsel efter fremgangsmåden i artikel 21 og 23.

Artikel 45Reserve til nødhjælp

1. Budgettets sektion vedrørende Kommissionen omfatter en reserve til nødhjælp til tredjelande.

2. Den i stk. 1 omhandlede reserve skal anvendes inden regnskabsårets udgang ved overførsel efter proceduren i artikel 24 og 25.

Artikel 46Opstilling af budgettet

1. Budgettet viser:

a) i den almindelige oversigt over indtægter og udgifter:

i) overslag over Unionens indtægter i det pågældende regnskabsår

ii) de anslåede indtægter i det foregående regnskabsår og indtægterne i regnskabsåret n - 2

iii) forpligtelses- og betalingsbevillingerne for det pågældende regnskabsår

iv) forpligtelses- og betalingsbevillingerne for det foregående regnskabsår

v) de indgåede udgiftsforpligtelser og de betalte udgifter i regnskabsåret n - 2

vi) de relevante anmærkninger for hver underinddeling, jf. artikel 41, stk. 1

b) i hver enkelt budgetsektion: indtægter og udgifter struktureret på samme måde som under litra b)

c) for så vidt angår personale:

i) en stillingsfortegnelse, der for hver budgetsektion angiver det antal faste og midlertidige stillinger i hver lønklasse inden for hver kategori og tjenestegruppe, der godkendes inden for rammerne af budgetbevillingerne

ii) en stillingsfortegnelse over det personale, der aflønnes over bevillingerne til forskning og teknologisk udvikling med henblik på direkte foranstaltninger, og en stillingsfortegnelse over det personale, der aflønnes over de samme bevillinger med henblik på indirekte foranstaltninger; fortegnelserne er opdelt efter kategori og lønklasse og med en sondring mellem faste og midlertidige stillinger, der godkendes inden for rammerne af budgetbevillingerne

iii) hvad angår videnskabeligt og teknisk personale kan opdelingen baseres på lønklassegrupper på betingelser fastsat i hvert enkelt budget; stillingsfortegnelsen skal angive antallet af højtkvalificerede videnskabelige og tekniske medarbejdere, der har ret til specielle fordele i henhold til de særlige bestemmelser i vedtægten

iv) en stillingsfortegnelse, der for hvert af de i artikel 200 omhandlede organer, som modtager tilskud over budgettet, angiver antallet af stillinger for hver lønklasse og for hver kategori. Stillingsfortegnelserne skal ud for det antal stillinger, der godkendes for det pågældende regnskabsår, vise antallet af godkendte stillinger for det foregående regnskabsår

d) for så vidt angår lånoptagelse og långivning:

i) i den almindelige oversigt over indtægter: budgetposter, der svarer til de pågældende transaktioner og er bestemt til opførelse af eventuelle tilbagebetalinger fra modtagere, der i første omgang har misligholdt deres forpligtelser og derved gjort det nødvendigt at iværksætte opfyldelsesgarantien; disse poster forsynes med et pro memoria (p.m.) og de relevante anmærkninger

ii) i sektionen vedrørende Kommissionen:

- budgetposter, der svarer til Unionens opfyldelsesgaranti i forbindelse med de pågældende transaktioner. Disse poster forsynes med et pro memoria (p.m.), så længe der ikke herunder er opstået faktiske udgifter, der skal dækkes af endelige bevillinger

- anmærkninger med henvisning til basisretsakt, omfang og varighed af de planlagte transaktioner samt den finansielle garanti, som Unionen stiller for gennemførelsen af transaktionerne

iii) i et dokument som bilag til sektionen vedrørende Kommissionen, til orientering:

- løbende kapitaltransaktioner og gældsforvaltning

- kapitaltransaktioner og gældsforvaltning i det pågældende regnskabsår

e) de samlede udgifter vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) opføres under ét og samme kapitel i budgettet med overskriften FUSP og fordelt på specifikke artikler. Disse artikler omfatter FUSP's udgifter og indeholder specifikke budgetposter, der som minimum anfører de enkelte større missioner.

2. Budgetmyndigheden kan ud over de dokumenter, der er nævnt i stk. 1, lade budgettet ledsage af andre relevante dokumenter.

Artikel 47Regler for stillingsfortegnelsen for personale

1. De stillingsfortegnelser, der er beskrevet i artikel 46, stk. 1, litra c), udgør for hver institution eller hvert organ en ufravigelig grænse; ingen udnævnelser kan finde sted ud over denne grænse.

Hver institution eller hvert organ kan dog ændre stillingsfortegnelserne med indtil 10 % af de godkendte stillinger, undtagen for så vidt angår lønklasse AD 16, AD 15 og AD 14, forudsat at følgende to betingelser er opfyldt:

a) omfanget af personalebevillingerne for hele regnskabsåret må ikke berøres, og

b) det samlede antal godkendte stillinger for hver stillingsfortegnelse må ikke overskrides.

Institutionerne underretter budgetmyndigheden om deres hensigter, tre uger før de foretager de i andet afsnit omhandlede ændringer. Hvis der foreligger behørigt motiverede grunde, som en af budgetmyndighedens to parter har gjort opmærksom på inden denne frist, undlader institutionerne at foretage ændringerne, og den normale procedure finder anvendelse.

2. Uanset stk. 1, første afsnit, kan der kompenseres for virkningerne af deltidstjeneste, der er godkendt af ansættelsesmyndigheden i overensstemmelse med vedtægten.

KAPITEL 3BUDGETDISCIPLIN

Artikel 48Budgettets overholdelse af den flerårige finansielle ramme

Budgettet overholder den flerårige finansielle ramme.

Artikel 49Unionens retsakters overholdelse af budgettet og den flerårige finansielle ramme

Hvis gennemførelsen af en EU-retsakt vil medføre overskridelse af de disponible budgetbevillinger eller de beløb, der er afsat i den flerårige finansielle ramme, må den finansielle gennemførelse af en sådan retsakt først finde sted, når budgettet er blevet ændret, og den finansielle ramme eventuelt er blevet revideret på passende måde.

AFSNIT IVGENNEMFØRELSE AF BUDGETTET

KAPITEL 1 GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 50Budgetgennemførelse i overensstemmelse med forsvarlig økonomisk forvaltning

1. Kommissionen har ansvaret for gennemførelsen af budgettet med hensyn til indtægter og udgifter i overensstemmelse med denne forordning og inden for rammerne af de givne bevillinger.

2. Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen, således at bevillingerne anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.

Artikel 51Basisretsakt og undtagelser

1. Anvendelsen af bevillingerne på budgettet til foranstaltninger, som gennemføres af EU, kræver forudgående vedtagelse af en basisretsakt.

Ved en basisretsakt forstås en retsakt, der giver et retligt grundlag for en foranstaltning og for afholdelsen af den dertil svarende udgift, der er opført på budgettet.

2. Inden for anvendelsesområdet for EUF-traktaten og Euratom-traktaten forstås ved en basisretsakt en retsakt, som er vedtaget af lovgivningsmyndigheden, og som kan have form af en forordning, et direktiv eller en afgørelse som omhandlet i EUF-traktatens artikel 288.

3. Inden for anvendelsesområdet for afsnit V i EU-traktaten kan en basisretsakt have en af de former, som er anført i artikel 26, stk. 2, artikel 28, stk. 1, artikel 29, artikel 31, stk. 2, artikel 33 og artikel 37 i EU-traktaten.

4. Henstillinger og udtalelser samt resolutioner, konklusioner, erklæringer og andre akter uden retsvirkning betragtes ikke som basisretsakter som omhandlet i denne artikel.

5. Som en undtagelse fra stk. 1, 2 og 3 kan følgende bevillingstyper anvendes uden en basisretsakt, forudsat at de foranstaltninger, der skal finansieres, falder ind under Unionens beføjelser:

a) bevillinger til pilotprojekter af eksperimentel art, der skal vise, om en foranstaltning er gennemførlig og nyttig. De dermed forbundne forpligtelsesbevillinger må højst opføres på budgettet for to på hinanden følgende regnskabsår

b) bevillinger til forberedende foranstaltninger inden for anvendelsesområdet for EUF-traktaten og Euratom-traktaten, der skal forberede forslag med henblik på vedtagelse af fremtidige foranstaltninger. De forberedende foranstaltninger skal indgå i en sammenhængende strategi og kan antage forskellige former. De dermed forbundne forpligtelsesbevillinger må højst opføres på budgettet for tre på hinanden følgende regnskabsår. Lovgivningsproceduren skal være tilendebragt inden udgangen af det tredje regnskabsår. Under lovgivningsproceduren skal der ved indgåelsen af bevillingsforpligtelser tages hensyn til den forberedende foranstaltnings særlige karakteristika for så vidt angår planlagte aktiviteter, mål og modtagere. De anvendte midler må derfor ikke være af samme størrelsesorden som dem, der tænkes anvendt til finansiering af den endelige foranstaltning.

Ved fremlæggelsen af budgetforslaget forelægger Kommissionen budgetmyndigheden en rapport om de under litra a) og første afsnit i litra b) omhandlede foranstaltninger, der skal indeholde en evaluering af de opnåede resultater samt en vurdering af det påtænkte videre forløb

c) bevillinger til forberedende foranstaltninger inden for afsnit V i EU-traktaten. Disse foranstaltninger skal begrænses til en kort periode og skal have til formål at fastlægge betingelserne for Unionens indsats for at opfylde målene for FUSP og for vedtagelsen af de nødvendige juridiske instrumenter.

I forbindelse med Unionens krisestyringsoperationer har forberedende foranstaltninger bl.a. til formål at vurdere de operative behov, sikre en hurtig første anvendelse af ressourcerne eller skabe betingelserne på stedet for iværksættelse af operationen.

Forberedende foranstaltninger vedtages af Rådet på forslag fra EU's højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik.

For at sikre en hurtig gennemførelse af de forberedende foranstaltninger underretter den højtstående repræsentant hurtigst muligt Kommissionen om Rådets hensigt om at iværksætte en forberedende foranstaltning og især om de anslåede ressourcer,