Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 93/6/EØF om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (97/C 240/02) (EØS-relevant tekst) KOM(97) 71 endelig udg. - 97/0124 (COD)

(Forelagt af Kommissionen den 16. juni 1997)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, første og tredje punktum,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Monetære Institut,

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B, og

ud fra følgende betragtninger:

De risici, der er forbundet med handel med råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter, er på nuværende tidspunkt omfattet af Rådets direktiv 89/647/EØF af 18. december 1989 om solvensnøgletal for kreditinstitutter (1), senest ændret ved Europa-parlamentets og Rådets direktiv 96/10/EF (2); de markedsrisici, der er forbundet med disse positioner, er imidlertid ikke dækket præcist af direktiv 89/647/EØF; det er nødvendigt at udvide begrebet handelsbeholdning til at omfatte positioner i råvarer eller råvarebaserede afledte instrumenter, som holdes i handelsøjemed, og som hovedsageligt er forbundet med markedsrisici; institutter skal overholde nærværende direktivs bestemmelser med hensyn til dækningen af råvarerisici for alle transaktioner;

Rådets direktiv 93/6/EØF af 15. marts 1993 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (3) fastsætter en standardmetode til beregning af kapitalkrav for markedsrisici, som investeringsselskaber og kreditinstitutter løber; institutterne har udviklet egne risikostyringssystemer (interne modeller), der skal måle de markedsrisici, som investeringsselskaber og kreditinstitutter løber, mere præcist end standardmetoden; brugen af mere præcise metoder til måling af risici bør fremmes;

brugen af sådanne interne modeller til beregning af kapitalkrav kræver stringente interne kontrolordninger og skal godkendes af de kompetente myndigheder samt underkastes deres tilsyn; det skal ved hjælp af »back-testing« verificeres, om resultaterne af beregningerne på grundlag af en intern metode fortsat er troværdige;

de bestemmelser, der er vedtaget i en bredere international sammenhæng, kan reducere kapitalkravene for kreditinstitutter fra tredjelande med henblik på at fremme brugen af mere avancerede risikostyringsmetoder på grundlag af interne modeller; disse kreditinstitutter konkurrerer med investeringsselskaber og kreditinstitutter med vedtægtsmæssigt hjemsted i medlemsstaterne; det er udelukkende ved ændring af direktiv 93/6/EØF, at investeringsselskaber og kreditinstitutter med vedtægtsmæssigt hjemsted i medlemsstaterne kan få et tilsvarende incitament til at udvikle og bruge interne modeller;

med henblik på beregning af kapitalkrav for markedsrisici bør positioner i guld og guldderivater behandles på samme måde som valutapositioner;

emission af ansvarlig kapital skal ikke automatisk udelukke en emittents aktier fra at indgå i en aktiebeholdning, der opfylder betingelserne for en vægtning af den specifikke risiko på 2 % i henhold til bilag I, punkt 33, til direktiv 93/6/EØF;

dette direktiv ligger på linje med det arbejde, som et andet banktilsynsforum har udført med hensyn til den tilsynsmæssige behandling af markedsrisici og handelsbeholdningspositioner i råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter;

nogle investeringsselskaber, der primært handler i råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter, er måske endnu ikke i stand til at anvende interne modeller eller opfylde kapitalkravene for råvarerisici i dette direktiv; det forventes, at der i rette tid udvikles passende omkostningsbesparende interne modeller for investeringsselskabers risikostyring i forbindelse med råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter, særlig optioner; for at give de pågældende virksomheder mulighed for at opgradere deres risikostyringssystemer vil de kompetente myndigheder indtil 1. januar 2000 på visse betingelser kunne undlade at kræve, at virksomhederne overholder de kapitalkrav, der fastsættes i bilag VII til direktiv 93/6/EØF;

vedtagelsen af dette direktiv er det mest velegnede middel til at nå de ønskede mål; dette direktiv begrænser sig til det minimum, der er nødvendigt for at nå disse mål, og går ikke videre end nødvendigt;

dette direktiv er relevant for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), og proceduren i EØS-aftalens artikel 99 er blevet fulgt;

Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning er blevet hørt i forbindelse med vedtagelsen af dette direktiv -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

I direktiv 93/6/EØF foretages følgende ændringer:

1) I artikel 2 foretages følgende ændringer:

a) Nr. 6, litra a) og litra b), indledningen og nr. i) og ii), affattes således:

»a) de positioner i finansielle instrumenter, råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter, som et institut indehaver for egen regning med henblik på videresalg, og/eller som instituttet tager for på kort sigt at få fordel af faktiske og/eller forventede forskelle mellem købs- og salgspriser eller af andre pris- og renteændringer, og positioner i finansielle instrumenter, råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter, der skyldes matched principal broking, eller positioner, der tages for at afdække andre dele af handelsbeholdningen, og

b) engagementer, der skyldes uafviklede transaktioner, free deliveries og afledte instrumenter, der handles OTC, som omhandlet i bilag II, punkt 1, 2, 3, og 5, engagementer, der skyldes genkøbsaftaler og udlån af værdipapirer og råvarer, der er baseret på værdipapirer eller råvarer, som indgår i handelsbeholdningen i henhold til litra a), som omhandlet i bilag II, punkt 4, og under forudsætning af, at de kompetente myndigheder giver tilladelse hertil, engagementer, der skyldes omvendte genkøbsaftaler og indlån af værdipapirer og råvarer, beskrevet i samme punkt, der opfylder enten betingelserne i nr. i), ii), iii) og v) eller betingelserne i nr. iv) og v):

i) engagementerne værdiansættes dagligt til markedsværdi efter fremgangsmåderne i bilag II

ii) sikkerheden justeres for at tage hensyn til væsentlige ændringer i værdien af de værdipapirer eller råvarer, der indgår i den pågældende aftale eller transaktioner, i overensstemmelse med en regel, der kan accepteres af de kompetente myndigheder.«

b) Nr. 15 og 16 affattes således:

»15) »Warrant«, et værdipapir, som giver ihændehaveren ret til at købe en underliggende værdi til en fastsat kurs i warrantens løbetid. Den kan afvikles ved levering af den underliggende værdi selv eller ved kontant afregning.

16) »Lagerfinansiering«, positioner, hvor et fysisk lager er solgt på termin, og hvor kapitalomkostningerne er låst fast indtil terminsdagen.«

c) Nr. 17, første afsnit, affattes således:

»17) »Genkøbsaftale« og »omvendt genkøbsaftale«, en aftale, hvorved et institut eller dets medkontrahent overdrager værdipapirer, råvarer eller garanterede rettigheder til at erhverve værdipapirer eller råvarer, når den pågældende garanti gives af en anerkendt børs, der er i besiddelse af rettighederne til værdipapirerne eller råvarerne, og når aftalen ikke giver et institut mulighed for at overdrage eller pantsætte et bestemt værdipapir eller en bestemt råvare til mere end én medkontrahent ad gangen, og samtidig forpligter sig til at købe dem (eller andre værdipapirer eller råvarer af samme type) tilbage til en nærmere angiven pris og på et senere tidspunkt, der er nærmere angivet, eller som skal angives nærmere, af overdrageren; dette vil være en »genkøbsaftale« for det institut, der sælger værdipapirerne eller råvarerne, og en »omvendt genkøbsaftale« for det institut, der køber dem.«

d) Nr. 18 affattes således:

»18) »Udlån af værdipapirer eller råvarer« og »indlån af værdipapirer eller råvarer«, en transaktion, hvorved et institut eller dets medkontrahent overdrager værdipapirer eller råvarer mod passende sikkerhed og under betingelse af, at låntageren vil tilbagelevere værdipapirer eller råvarer af samme type på et senere tidspunkt, eller når overdrageren anmoder herom; dette vil være »udlån af værdipapirer eller råvarer« for et institut, der overdrager værdipapirer eller råvarer, og »indlån af værdipapirer eller råvarer« for et institut, til hvilket de overdrages.

Indlån af værdipapirer eller råvarer anses for at være en transaktion mellem markedsdeltagere, når medkontrahenten er underkastet samordning med hensyn til tilsyn på EF-plan eller er et kreditinstitut i zone A i henhold til direktiv 89/647/EØF eller et anerkendt investeringsselskab fra et tredjeland, eller transaktionen er foretaget med et anerkendt clearinginstitut eller en anerkendt børs.«

2) Artikel 4, stk. 1, første afsnit, nr. i) og ii), affattes således:

»i) kapitalkravene beregnet efter bilag I, II og VI og i givet fald bilag VIII for deres handelsbeholdningsaktiviteter

ii) kapitalkravene beregnet efter bilag III og VII og i givet fald bilag VIII for deres samlede aktiviteter.«

3) Artikel 5, stk. 2, affattes således:

»2. Uanset stk. 1 overvåger og kontrollerer de institutter, der beregner kapitalkravene for deres handelsbeholdningsaktiviteter ifølge bilag I og i givet fald bilag VIII, deres store engagementer i overensstemmelse med direktiv 92/121/EØF med de ændringer, der er fastlagt i bilag VI til nærværende direktiv.«

4) Artikel 7, stk. 10 og stk. 11, indledningen, affattes således:

»10. Udøves den i stk. 7 og 9 omhandlede ret til at indrømme fritagelse ikke, kan de kompetente myndigheder, med henblik på beregning af kapitalkravene i bilag I og VIII og engagementerne over for kunder i bilag VI på konsolideret grundlag, tillade, at nettopositioner i ét instituts handelsbeholdning modregnes i positioner i et andet instituts handelsbeholdning i henhold til bestemmelserne i bilag I, VI og VIII.

Herudover kan de tillade, at valutapositioner i et institut modregnes i valutapositioner i et andet institut i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag III og/eller bilag VIII. De kan desuden tillade, at råvarepositioner i ét institut modregnes i råvarepositioner i et andet institut i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag VII og/eller bilag VIII.

11. De kompetente myndigheder kan også tillade modregning af handelsbeholdning og henholdsvis valuta- og råvarepositioner i foretagender, der er hjemmehørende i tredjelande, hvis de nedenfor anførte betingelser er opfyldt samtidig:«

5) Artikel 8, stk. 5, affattes således:

»5. De kompetente myndigheder skal kræve, at institutterne straks indberetter tilfælde, hvor deres medkontrahenter i genkøbs- og omvendte genkøbsaftaler eller i transaktioner angående udlån og indlån af værdipapirer og råvarer misligholder deres forpligtelser. Kommissionen giver Rådet meddelelse om de pågældende tilfælde og konsekvenserne heraf for behandlingen af sådanne aftaler og transaktioner i dette direktiv senest tre år efter den i artikel 12 omhandlede dato. I meddelelsen skal det også beskrives, hvorledes de pågældende institutter opfylder de betingelser i nr. i)-v) i artikel 2, nr. 6), litra b), der gælder for dem, herunder især betingelsen i nr. v). Endvidere skal det nøjagtigt angives, hvilke ændringer der har fundet sted med hensyn til det relative omfang af institutternes sædvanlige udlån og deres udlån gennem omvendte genkøbsaftaler og transaktioner bestående af indlån af værdipapirer eller råvarer. Finder Kommissionen på grundlag af meddelelsen samt andre oplysninger, at det er nødvendigt med yderligere sikkerhedsforanstaltninger for at undgå misbrug, fremsætter den passende forslag.«

6) Som artikel 12a indsættes:

»Artikel 12a

1. En medlemsstat, hvis investeringsselskaber efter de kompetente myndigheders mening endnu ikke er i stand til at anvende interne modeller til beregning af kapitalkravene for råvarerisici i overensstemmelse med bilag VIII, kan indtil den 31. december 1999 fastsætte andre udsvings-, overførsels- og outright-satser end dem, der er fastsat i bilag VII, punkt 13 og 16.

2. De i stk. 1 omhandlede alternative satser kan kun anvendes på følgende betingelser:

i) De kompetente myndigheder fastsætter de alternative satser.

ii) De kompetente myndigheder reviderer de alternative satser regelmæssigt på baggrund af udviklingen på råvaremarkederne.

iii) De alternative satser er under ingen omstændigheder lavere end halvdelen af de satser, der fastsættes i punkt 13 og 16 i bilag VII.

iv) De kompetente myndigheder meddeler Kommissionen de alternative satser og stiller de data, på grundlag af hvilke alternative satser er beregnet, til rådighed for Kommissionen og de andre medlemsstater.«

7) Bilag I, II, III, V og VI ændres som angivet i bilag I til nærværende direktiv.

8) Som bilag VII og VIII indsættes bilag II til nærværende direktiv.

Artikel 2

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 31. december 1997. De underretter straks Kommissionen herom.

Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten af de væsentlige bestemmelser i national ret, som de vedtager på det område, der omfattes af nærværende direktiv.

Artikel 3

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 4

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

(1) EFT nr. L 386 af 30. 12. 1989, s. 14.

(2) EFT nr. L 85 af 3. 4. 1996, s. 17.

(3) EFT nr. L 141 af 11. 6. 1993, s. 1.

BILAG I

1. I bilag I foretages følgende ændringer:

a) Punkt 4, sidste punktum, affattes således:

»De kompetente myndigheder kan tillade, at kapitalkravet til en børshandlet future svarer til den margen, der kræves af børsen, hvis de er helt overbevist om, at det er et nøjagtigt udtryk for den risiko, der er forbundet med den pågældende future, og at den metode, der er anvendt ved beregningen af denne margen, svarer til den metode, der er beskrevet i den resterende del af dette bilag eller i bilag VIII.«

b) Punkt 5, tredje afsnit, affattes således:

»De kompetente myndigheder kræver, at der er sikkerhed for de øvrige risici i forbindelse med optioner, ud over deltarisikoen. De kompetente myndigheder kan tillade, at kapitalkravet for en udstedt børshandlet option sættes som lig med den af børsen krævede margen, hvis de er sikre på, at den er et nøjagtigt mål for den med optionen forbundne risiko, og at metoden til beregningen af margenen er ækvivalent med den beregningsmetode, der er fastsat i den resterende del af dette bilag eller bilag VIII for sådanne optioner. Derudover kan de tillade, at kapitalkravet for en erhvervet, børshandlet option eller OTC-option er det samme som for det underliggende instrument, dog med den begrænsning, at det deraf følgende kapitalkrav ikke må overstige optionens markedsværdi. Kapitalkravet for en udstedt OTC-option fastsættes i forhold til det underliggende instrument.«

c) Punkt 6 affattes således:

»6. Warrants vedrørende gældsinstrumenter eller aktier behandles på samme måde som beskrevet for optioner i punkt 5.«

d) Punkt 33, nr. i), affattes således:

»i) aktierne må ikke være udstedt af emittenter, som kun har udstedt handlede gældsinstrumenter, som i øjeblikket falder ind under 8 %-kravet i tabel 1 i punkt 14 eller et lavere krav, blot fordi de er garanteret eller sikret.«

2. I bilag II foretages følgende ændringer:

a) Punkt 1 affattes således:

»1. For transaktioner, hvor gældsinstrumenter, aktier og råvarer (eksklusive genkøbs- og omvendte genkøbsaftaler samt ud- og indlån af værdipapirer eller råvarer) stadig er uafviklede efter det fastsatte leveringstidspunkt, skal instituttet beregne prisdifferencen. Den beregnes som forskellen mellem den aftalte afviklingspris for det pågældende gældsinstrument, den pågældende aktie eller råvare og den aktuelle markedsværdi, hvor forskellen vil kunne påføre instituttet tab. Forskellen multipliceres med den relevante faktor i kolonne A i tabellen i punkt 2, hvorved kapitalkravet fremkommer.«

b) Punkt 3 affattes således:

»3.1. Et institut skal være i besiddelse af kapital til dækning af medkontrahentrisiko, såfremt:

i) det har betalt for værdipapirer eller råvarer inden modtagelsen, eller hvis det har leveret værdipapirer eller råvarer, før det har modtaget betaling for dem, og

ii) der for så vidt angår grænseoverskridende transaktioner er gået en dag eller mere, siden instituttet foretog betalingen eller leveringen.

3.2. Kapitalkravet vil være 8 % af værdien af de ikke-leverede værdipapirer eller råvarer eller af instituttets kontante tilgodehavende ganget med den risikovægtning, der gælder for den pågældende medkontrahent.«

c) Overskriften til punkt 4 og første afsnit af punkt 4.1 affattes således:

Genkøbs- og omvendte genkøbsaftaler samt ud- og indlån af værdipapirer eller råvarer

4.1. For genkøbsaftaler og udlån af værdipapirer eller råvarer, baseret på værdipapirer eller råvarer, der indgår i handelsbeholdningen, beregner instituttet forskellen mellem værdipapirernes eller råvarernes markedsværdi og det beløb, instituttet har lånt, eller markedsværdien af sikkerheden, hvis denne forskel er positiv. For omvendte genkøbsaftaler og indlån af værdipapirer eller råvarer beregner instituttet forskellen mellem det beløb, instituttet har udlånt, eller markedsværdien af sikkerheden og markedsværdien af de værdipapirer eller råvarer, det har modtaget, hvis denne forskel er positiv.«

3. I bilag III foretages følgende ændringer:

a) Punkt 1 affattes således:

»1. Hvis summen af instituttets samlede nettovalutaposition og dets nettoguldposition, beregnet som angivet nedenfor, overstiger 2 % af den samlede egenkapital, skal det multiplicere summen af instituttets nettovalutaposition og nettoguldposition med 8 % for at beregne sit kapitalkrav til dækning af valutarisiko.«

b) Punkt 3 affattes således:

»3.1. Først beregnes instituttets åbne nettoposition i hver enkelt valuta (inklusive indberetningsvalutaen) og i guld. Denne position består af summen af følgende (positive eller negative) elementer:

- nettospotpositionen (dvs. alle aktivposter minus alle passivposter, inklusive påløbne, men endnu ikke forfaldne renter, i den pågældende valuta eller, for gulds vedkommende, nettospotpositionen i guld)

- nettoterminspositionen (dvs. alle beløb, der vil indgå, minus alle beløb, der skal udbetales i henhold til valuta- og guld-futures og den for valuta- og guld-swaps underliggende hovedstol, der ikke indgår i spotpositionen)

- uigenkaldelige garantier (og lignende instrumenter), der med sikkerhed vil blive effektive og kan forventes at være uigenkaldelige

- fremtidige nettoindtægter/-udgifter, der endnu ikke er modtaget/ afholdt, men som allerede er fuldt afdækket; (efter de indberettende institutters skøn og med de kompetente myndigheders forudgående godkendelse kan fremtidige nettoindtægter/-udgifter, der endnu ikke er bogført, men som allerede er fuldt afdækket gennem valutaterminsforretninger, medtages her. Et sådant skøn skal anvendes konsekvent)

- nettodelta- (eller delta-baseret) ækvivalent af den samlede mængde af valuta- og guldoptioner

- markedsværdien af andre optioner (dvs. ikke-valuta- og ikke-guldoptioner)

- de positioner, som et institut bevidst har taget for at afdække sin egenkapitalprocent mod den negative virkning af valutakursændringer, kan udelades fra beregningen af de åbne nettovalutapositioner. Sådanne positioner bør være af ikke-handelsmæssig eller strukturel karakter, og udeladelse heraf samt enhver ændring i betingelserne for udeladelsen skal godkendes af de kompetente myndigheder. Samme fremgangsmåde på samme betingelser som ovenfor kan anvendes på positioner, som et institut besidder vedrørende poster, der allerede er fratrukket ved beregningen af egenkapitalen.

3.2. De kompetente myndigheder skal kunne tillade institutter at anvende nettonutidsværdien, når de beregner den åbne nettoposition i hver enkelt valuta og i guld.«

c) Punkt 4, første punktum, affattes således:

»4. Dernæst omregnes korte og lange nettopositioner i hver enkelt valuta, bortset fra indberetningsvalutaen, og korte eller lange nettopositioner i guld til indberetningsvalutaen til markedsspotkurs.«

d) Punkt 7 affattes således:

»7. For det andet kan de kompetente myndigheder tillade institutterne at anvende en alternativ metode til de i punkt 1-6 omhandlede til opfyldelse af dette bilags bestemmelser. Det kapitalkrav, som denne metode indebærer, skal være tilstrækkeligt til, at det overstiger 2 % af den åbne nettoposition som beregnet i punkt 4, og at det på grundlag af en analyse af valutakursbevægelserne i alle de rullende perioder på ti hverdage over de seneste tre år overstiger det sandsynlige tab i 99 % eller mere af tiden.

Den alternative metode, der beskrives i dette afsnit, må kun anvendes under følgende omstændigheder:

i) beregningsformlen og korrelationskoefficienterne fastsættes af de kompetente myndigheder på grundlag af deres analyse af valutakursbevægelserne

ii) de kompetente myndigheder reviderer korrelationskoefficienterne regelmæssigt på baggrund af udviklingen på valutamarkederne.«

4. I bilag V foretages følgende ændringer:

a) Punkt 2, første punktum, affattes således:

»Uanset punkt 1 kan de kompetente myndigheder tillade, at institutter, der skal opfylde kapitalkravene i bilag I, II, III, IV, VI, VII og VIII, anvender en alternativ definition ved opfyldelsen af disse krav alene.«

b) Punkt 4 affattes således:

»4. Den ansvarlige indskudskapital, jf. punkt 2, litra c), må ikke overstige 150 % af den oprindelige egenkapital, som skal opfylde kapitalkravene i bilag I, II, III, IV, VI, VII og VIII, og kan kun nærme sig dette maksimum under særlige omstændigheder, som kan accepteres af de relevante myndigheder.«

c) Punkt 6 og 7 affattes således:

»6. De kompetente myndigheder kan tillade, at investeringsselskaber overskrider det i punkt 4 nævnte loft for ansvarlig indskudskapital, hvis de ud fra et forsigtighedssynspunkt finder det forsvarligt, og forudsat at summen af denne ansvarlige indskudskapital og de i punkt 5 nævnte komponenter ikke overstiger 200 % af den oprindelige egenkapital, der skal opfylde kapitalkravene i bilag I, II, III, IV, VI, VII og VIII, eller 250 % af samme beløb, hvis investeringsselskabet fratrækker de i punkt 2, litra d), nævnte aktiver ved beregningen af sin egenkapital.

7. De kompetente myndigheder kan tillade, at et kreditinstitut overskrider loftet for den ansvarlige indskudskapital i punkt 4, hvis de ud fra et forsigtighedssynspunkt finder det forsvarligt, og forudsat at summen af denne ansvarlige indskudskapital og de i punkt 5 nævnte komponenter ikke overstiger 250 % af den oprindelige egenkapital, der skal opfylde kapitalkravene i bilag I, II, III, VI, VII og VIII.«

5. I bilag VI foretages følgende ændringer:

a) Punkt 2, nr. i), affattes således:

»i) forskellen, hvor den er positiv, mellem institutternes lange og korte positioner i alle finansielle instrumenter, som er udstedt af den pågældende kunde«.

b) Punkt 8, andet afsnit, affattes således:

»Ti dage efter overskridelsen skal dens komponenter, der udvælges efter ovenstående kriterier, indsættes på den relevante linje i kolonne 1 i tabellen i stigende rækkefølge for så vidt angår kravene for specifik risiko i bilag I og/eller i givet fald bilag VIII og/eller kravene i bilag II. Instituttet skal så opfylde et supplerende kapitalkrav svarende til summen af kravene for specifik risiko i bilag I, i givet fald bilag VIII og/eller kravene i bilag II for disse komponenter ganget med den tilsvarende faktor i kolonne 2.«

BILAG II

»BILAG VII

RÅVARERISIKO

1. Alle positioner i råvarer eller råvarebaserede afledte instrumenter anføres i standardmåleenheden. Spotprisen for de enkelte råvarer udtrykkes i indberetningsvalutaen.

2. Positioner i guld eller guldderivater betragtes som værende underlagt valutarisiko og behandles i henhold til bilag III eller i givet fald bilag VIII med hensyn til beregningen af markedsrisikoen.

3. Med hensyn til dette bilag kan positioner, hvis eneste formål er lagerfinansiering, udelades ved råvarerisikoberegningen.

4. Rente- og valutarisici, der ikke er omfattet af andre bestemmelser i dette bilag, indgår i beregningen af den generelle risiko for handlede gældsinstrumenter og beregningen af valutarisikoen.

5. Når den korte position forfalder før den lange, sikrer instituttet sig mod den risiko for likviditetsmangel, der kan forekomme på nogle markeder.

Beregning af nettopositioner

6. Med henblik på anvendelsen af punkt 17 er overskuddet af instituttets lange (korte) positioner i forhold til dets korte (lange) positioner i samme råvarer og identiske finansielle futures, optioner og warrants dets nettoposition i hver af de enkelte råvarer. De kompetente myndigheder tillader, at positioner i afledte instrumenter behandles som angivet i punkt 8, 9 og 10 nedenfor som positioner i den underliggende råvare.

7. De kompetente myndigheder kan tillade modregning mellem forskellige underkategorier af råvarer i tilfælde, hvor underkategorierne kan erstatte hinanden indbyrdes, eller mellem lignende råvarer, hvis de er næsten indbyrdes erstattelige, og der helt klart kan konstateres en korrelation mellem dem på mindst 90 % over minimum et år. Der kan imidlertid ikke tillades modregning, når de to elementer i en råvare-swap er i forskellige råvarer, som ikke hører ind under den samme underkategori som defineret ovenfor.

Særlige instrumenter

8. Råvarefutures og terminsforpligtelser til køb eller salg af individuelle råvarer inkorporeres i vurderingssystemet som anslåede beløb på grundlag af standardvurderingsenheden og tildeles en løbetid på grundlag af udløbsdatoen. De kompetente myndigheder kan tillade, at kapitalkravet for en børshandlet future-kontrakt sættes som lig med den af børsen krævede margen, hvis de er sikre på, at den er et nøjagtigt mål for den med future-kontrakten forbundne risiko, og at metoden til beregning af margenen er ækvivalent med den beregningsmetode, der er fastsat i dette bilag eller i bilag VIII.

9. Råvare-swaps, hvor en fast pris udgør det ene element i transaktionen og den aktuelle markedspris det andet, integreres i løbetidstabellen som en serie positioner, der svarer til kontraktens anslåede beløb, hvor en enkelt position svarer til hver betaling på swap'en og indpasses i løbetidsbåndet (tabel 4) i overensstemmelse hermed. Positioner er lange, hvis instituttet betaler en fast pris og får en variabel pris, og korte, hvis instituttet får en fast og betaler en variabel.

Råvare-swaps, hvis transaktionselementer er forskellige råvarer, indplaceres i de relevante kategorier i løbetidsmetoden.

10. Optioner baseret på råvarer eller råvarebaserede afledte instrumenter behandles med henblik på dette bilag, som om de var positioner af samme værdi som den underliggende størrelse, optionen vedrører, multipliceret med delta. De kan modregnes med en hvilken som helst modsvarende position i samme underliggende råvare eller råvarebaserede afledte instrument. Det anvendte delta er det, der gælder for den pågældende børs, det, der er beregnet af de kompetente myndigheder, eller, hvor sådanne ikke findes, eller for OTC-optioner, det, der beregnes af instituttet selv, såfremt de kompetente myndigheder finder den model, der anvendes af instituttet, rimelig.

De kompetente myndigheder kan imidlertid også foreskrive, at institutter beregner deres deltaer efter en metode, der angives af de kompetente myndigheder.

De kompetente myndigheder kræver, at der er sikkerhed for de øvrige risici i forbindelse med råvareoptioner, ud over deltarisikoen. De kompetente myndigheder kan tillade, at kapitalkravet for en udstedt børshandlet råvareoption sættes som lig med den af børsen krævede margen, hvis de er sikre på, at den er et nøjagtigt mål for den med optionen forbundne risiko, og at metoden til beregningen af margenen er ækvivalent med den beregningsmetode, der er fastsat i den resterende del af dette bilag eller i bilag VIII for sådanne optioner. Derudover kan de tillade, at kapitalkravet for en erhvervet, børshandlet råvareoption eller OTC-råvareoption er det samme som for den underliggende råvare, dog med den begrænsning, at det deraf følgende kapitalkrav ikke må overstige optionens markedsværdi. Kapitalkravet for en udstedt OTC-option fastsættes i forhold til den underliggende råvare.

11. Warrants vedrørende råvarer behandles på samme måde som beskrevet for råvareoptioner i punkt 10.

12. Overdrageren af råvarer eller garanterede rettigheder til at erhverve råvarer under en genkøbsaftale og udlåneren af råvarer i en råvareudlånsaftale skal medtage råvarerne i beregningen af sit kapitalkrav i medfør af dette bilag.

a) Løbetidsmetoden

13. Instituttet opfører alle nettopositioner i de relevante løbetidsbånd i tabel 4, idet fysiske lagre opføres i første løbetidsbånd. Når der er tale om markeder med daglige leveringstidspunkter, kan kontrakter, der udløber inden for ti dage efter hinanden, modregnes.

>TABELPOSITION>

14. Derefter adderer instituttet de vægtede lange positioner og de vægtede korte positioner i hvert løbetidsbånd. Størrelsen af førstnævnte (sidstnævnte), der matches af sidstnævnte (førstnævnte) i et givet løbetidsbånd, er de matchede positioner i det pågældende løbetidsbånd, medens den resterende lange eller korte position er den umatchede position i samme løbetidsbånd.

15. Den del af den umatchede lange (korte) position i et givet løbetidsbånd, der matches af en umatchet kort (lang) position i et løbetidsbånd længere ude, er den matchede position mellem de to løbetidsbånd. Den del af den umatchede lange eller korte position, der ikke kan matches på denne måde, er den umatchede position.

16. Instituttets kapitalkrav beregnes som summen af:

i) summen af de matchede lange og korte positioner ganget med den relevante udsvingssats som anført i søjle 2 i tabel 4 for hvert løbetidsbånd og med råvarens spotpris

ii) den matchede position mellem to løbetidsbånd for hvert løbetidsbånd, hvortil en umatchet position overføres, ganget med 0,6 % (overførselssats) og med råvarens spotpris

iii) de resterende umatchede positioner ganget med 15 % (outright-sats) og med råvarens spotpris.

b) Forenklet metode

17. Instituttets kapitalkrav beregnes som summen af:

i) 15 % af nettopositionen, lang eller kort, i hver råvare ganget med råvarens spotpris, og

ii) 3 % af bruttopositionen, lang eller kort, i hver råvare ganget med råvarens spotpris.

BILAG VIII

INTERNE MODELLER

1. De kompetente myndigheder kan på de betingelser, der er fastsat i dette bilag, give institutter bemyndigelse til at beregne deres kapitalkrav for positionsrisiko, valutarisiko og/eller råvarerisiko efter deres egne interne risikostyringsmodeller i stedet for eller i kombination med de metoder, der er beskrevet i bilag I, III og VII. I hvert enkelt tilfælde kræves de kompetente myndigheders udtrykkelige godkendelse af brugen af disse modeller.

2. Godkendelsen vil kun finde sted, hvis de kompetente myndigheder er overbevist om, at instituttets risikostyringsmodel bygger på sunde principper og gennemføres på troværdig vis, og at særlig følgende kvalitative normer overholdes:

i) den interne risikovurderingsmodel er tæt integreret i instituttets daglige risikostyringproces og danner grundlag for rapportering af risikoengagementer til instituttets overordnede ledelse

ii) instituttet har en risikokontrolafdeling, der er uafhængig af handelsafdelingen og rapporterer direkte til den overordnede ledelse. Afdelingen har til opgave at udforme og implementere instituttets risikostyringsmodel. Den udarbejder og analyserer daglige rapporter om risikovurderingssystemets resultater og om de foranstaltninger, der skal træffes i relation til handelslofter

iii) instituttets bestyrelse og overordnede ledelse er aktive i risikostyringsprocessen, og risikokontrolafdelingens daglige rapporter behandles på et ledelsesniveau, der har tilstrækkelige beføjelser til at reducere positioner, som individuelle handlere har taget, såvel som instituttets samlede risikoengagement

iv) instituttet råder over et tilstrækkeligt stort antal medarbejdere, der er trænet i brugen af sofistikerede modeller for handel, risikostyring, revision og administration

v) instituttet har fastlagt procedurer til overvågning og sikring af, at en række skriftligt fastlagte interne retningslinjer og kontrolforanstaltninger vedrørende den almindelige anvendelse af risikovurderingssystemet efterleves

vi) instituttets modeller har med deres resultater vist, at de kan vurdere risici med rimelig nøjagtighed

vii) instituttet skal hyppigt gennemføre en streng krisesimulation, og resultaterne af simuleringerne analyseres af den overordnede ledelse og afspejles i de retningslinjer og lofter, som ledelsen fastsætter.

3. De kompetente myndigheder skal desuden være overbevist om, at instituttets modeller fortsat er rimeligt nøjagtige, hvilket skal fremgå af regelmæssig »back-testing«, som instituttet gennemfører.

4. Instituttet foretager en uafhængig undersøgelse af risikovurderingssystemet som del af sin regelmæssige interne revisionsproces. Denne undersøgelse omfatter både handelsafdelingens og den uafhængige risikokontrolafdelings aktiviteter. Instituttet foretager mindst en gang årligt en undersøgelse af risikostyringsprocessen som helhed. Undersøgelsen skal se nærmere på:

i) hvorvidt dokumentationen vedrørende risikostyringsmodellen og -processen samt organisationen af risikokontrolafdelingen er fyldestgørende

ii) hvorledes markedsrisikovurderingerne integreres i den daglige risikostyring, og hvorvidt ledelsesinformationssystemet fungerer fyldestgørende

iii) den proces, instituttet anvender ved godkendelse af risikovurderingsmodeller og risikovurderingssystemer, der anvendes af personalet i handelsafdelinger og administrationsafdelinger

iv) de markedsrisici, der tages højde for i risikovurderingsmodellen, og valideringen af eventuelle større ændringer i risikovurderingsprocessen

v) hvorvidt oplysningerne vedrørende positioner er nøjagtige og fuldstændige, hvorvidt volatilitets- og korrelationsskønnene er nøjagtige og hensigtsmæssige, og hvorvidt vurderingen og beregningen af risikosensitiviteten er nøjagtige

vi) den kontrolproces, som instituttet anvender ved vurderingen af, om de informationskilder, der bruges til de interne modeller, er konsistente, aktuelle og pålidelige, samt om sådanne informationskilder er uafhængige, og

vii) den kontrolproces, som instituttet anvender ved vurderingen af »back-testing«, som foretages med henblik på at vurdere modellens nøjagtighed.

5. Uden at indskrænke punkt 1 pålægges institutter, der bruger modeller, et særskilt kapitalkrav, som skal dække den specifikke risiko ved handlede gældsinstrumenter og aktier som beskrevet i bilag I, i det omfang, de kompetente myndigheder mener, at denne risiko ikke i tilstrækkelig grad er inkorporeret i deres modeller. De kompetente myndigheder fastsætter under alle omstændigheder et mindstekapitalkrav for specifik risiko på 50 % af det efter bilag I beregnede krav for institutter, der bruger modeller.

6. Ved anvendelse af punkt 8, nr. ii), multipliceres resultatet af instituttets egen beregning med en faktor på 3.

7. Ud over multiplikationsfaktoren anvendes i samme forbindelse en »plusfaktor« på mellem 0 og 1 på resultaterne af instituttets egen beregning i overensstemmelse med tabel 5 og alt afhængig af resultatet af proceduren for »back-testing«, der beskrives nedenfor.

Den potentielle risiko (value-at-risk), der beregnes ved hjælp af modellen, skal sammenholdes med den faktiske ændring i porteføljens værdi. »Back-testing« skal udføres dagligt på grundlag af både faktiske og ved uændrede daglige slutpositioner hypotetiske ændringer i porteføljeværdien.

Hvis ændringen i porteføljeværdien overstiger den potentielle risiko, der er beregnet ved hjælp af modellen, er målværdien overskredet. Antallet af overskridelser skal, som angivet i tabel 5, baseres på en stikprøve på 250 værdier.

>TABELPOSITION>

De kompetente myndigheder kan i individuelle tilfælde renoncere på kravet om, at der skal anvendes en plusfaktor, hvis det på grund af særlige omstændigheder vil være urimeligt at forhøje multiplikatorfaktoren, og hvis modellen principielt er korrekt. I så fald skal instituttet bevise, at en forhøjelse er urimelig.

Hvis der optræder mange overskridelser, skal de kompetente myndigheder trække godkendelsen af modellen tilbage eller træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at modellen omgående forbedres.

Instituttet registrerer alle overskridelser, der er konstateret ved »back-testing«, samt årsagerne hertil og underretter omgående de kompetente myndigheder om omfanget af og årsagerne til overskridelserne.

8. Hvert institut skal opfylde et kapitalkrav, der svarer til den højeste af følgende værdier:

i) den foregående dags potentielle risiko (value-at-risk) opgjort efter de parametre, der er beskrevet i dette bilag, og

ii) et gennemsnit af de daglige vurderinger af den potentielle risiko for hver af de foregående 60 arbejdsdage ganget med de faktorer, der er omtalt i punkt 6, og korrigeret med den i punkt 7 anførte faktor.

9. Beregningen af den potentielle risiko (value-at-risk) skal foretages efter følgende mindstenormer:

i) mindst daglig beregning af den potentielle risiko

ii) et ensidet konfidensinterval på 99 %

iii) en 10-dagsækvivalent ihændehaverperiode

iv) en effektiv observationsperiode på mindst et år

v) kvartalsvis ajourføring af datasæt.

10. De kompetente myndigheder kræver desuden, at modellen tager nøjagtigt højde for alle væsentlige prisrisici ved optioner eller optionslignende positioner.

11. De kompetente myndigheder skal kræve, at risikovurderingsmodellen tager højde for et tilstrækkeligt stort antal risikofaktorer afhængigt af instituttets aktivitetsgrad på de respektive markeder. Som minimum skal følgende bestemmelser overholdes:

i) For renterisici skal risikovurderingsmodellen gengive afkastkurven ved anvendelse af en af en række generelt accepterede fremgangsmåder. For betydelige renterisici i de væsentligste valutaer og på de væsentligste markeder skal afkastkurven opdeles i mindst seks løbetidssegmenter for at gengive udsvingene i satsernes volatilitet langs afkastkurven. Risikovurderingsmodellen skal desuden registrere bevægelser, der ikke er fuldstændigt koordineret mellem forskellige afkastkurver.

ii) For valutarisici skal risikovurderingsmodellen medregne risikofaktorer, der svarer til de enkelte fremmede valutaer, instituttets positioner er angivet i. Der skal anvendes en særskilt risikofaktor for guld.

iii) For aktierisici skal risikovurderingsmodellen mindst anvende en særskilt risikofaktor for hvert af de aktiemarkeder, hvor instituttet har større positioner.

iv) For råvarerisici skal risikovurderingsmodellen mindst anvende en særskilt risikofaktor for hver af de råvarer, hvori instituttet har større positioner. Risikovurderingsmodellen skal også tage højde for risikoen ved ikke-fuldstændigt forbundne bevægelser mellem sammenlignelige, men ikke identiske råvarer og risikoen for ændringer i terminspriserne som følge af, at løbetiderne ikke passer til hinanden. Det skal også tage højde for markedskarakteristika, herunder især leveringstidspunkter og handlernes mulighed for at lukke positioner.

12. De kompetente myndigheder kan give institutterne tilladelse til at anvende empiriske korrelationer inden for risikokategorierne og på tværs af risikokategorierne, hvis de er overbeviste om, at instituttets model til vurdering af korrelationer er sund og gennemføres på hæderlig vis.«