ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (84) 129 
 
 
 
Vol. 1984/0 048 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the open ing to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Communit y and the European Atom ic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this file is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 vom  27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
KOM(84) 129 endelig udg.
Bruxelles, den 14. marts 1984
BERETNING FRA KOMMISSIONEM TIL RÅDET
om anvendelse af ensartede rentesatser ved beregning af fi- 
nansieringsomkostningerne i forbindelse med medlemsstaternes 
tilvejebringelse af midler til finansiering af offentlige 
interventionsopk*b af landbrugsprodukter til oplagring
K O M (84) 129 endelig udg.

Rapport om anvendelsen af ensartede rentesatser ved beregning af finansie­
ringsomkostningerne i forbindelse med medlemsstaternes tilvejebringelse af 
midler til finansiering af offentlige interventionsopkøb af landbrugspro­
dukter til oplagring
I. Indledning
1. På Rådets møde den 16. og 17. maj 1983 erklærede Kommissionen, at den 
nøje følger renteudgifternes udvikling, og at den er parat til at un­
dersøge ordningen med betaling af ensartede rentesatser for interven­
tionsopkøb af landbrugsprodukter. Hålet var at forelægge Rådet en rap­
port om dette emne den 1. oktober 1983.
II.  Den nuværende ordnings oprindelse
2. Ordningen med finansiering af interventionslagre gennem EUGFL, garanti­
sektionen, var fra sin begyndelse i 1969 baseret på finansieringen af 
nettotab stammende fra forpligtelser, der følger af fællesskabsbestem­
melserne og påhviler interventionsorganerne.
Nettotabene består af faste beløb for de materielle oplagringsforan­
staltninger, eventuelle tab i forbindelse med forskellen mellem opkøbs­
prisen og salgsprisen for oplagrede produkter og renteudgifter for de 
midler, der bindes af interventionsorganerne med henblik på køb af pro­
dukter, der tilbydes til intervention. Disse renteudgifter beregnes på 
samme måde som andre faste beløb ved hjælp af en ensartet rentesats for 
hele Fællesskabet efter én og sanane metode.
3. Fra 1.1.1977 harmoniseredes ved Rådets forordning (EØF) nr. 3180/76 (1) 
ordningen for beregning af finansieringsomkostningerne for alle sekto­
rer, hvor der anvendes intervention i form af opkøb og offentlig oplag­
ring. Beregningsmetoden blev siden nærmere fastlagt ved Kommissionens 
forordning (EØF) nr. 467/77 (2).
(1) EFT nr. L 359 af 30.12.1976, s. 11.
(2) EFT nr. L 62 af 08.03.1977, s. 9.

- 2 -
Allerede ved denne lejlighed anmodede flere delegationer om, at der for 
alle medlemsstater og for alle produkter skulle anvendes den samme ren­
tesats ved beregningen af de finansieringsomkostninger, der afholdes af 
EUGFL, garantisektionen, hvilket resulterede i følgende erklæring fra 
Kommissionen ved vedtagelsen af forordning nr. 3180/76:
"den vil fastsætte en rentesats for beregning af nettotab, som 
udformes på en sådan måde, at fremgangsmåden stemmer overens med 
reglen om satsernes ensartethed".
4. I 1978 vedtog Rådet forordning (EØF) nr. 1883/78 om de almindelige reg­
ler for finansiering af interventioner gennem EUGFL, garantisektio­
nen (3), som bekræftede den ensartede metode og rentesats for Fælles­
skabet ved beregning af renteudgifter, som skal finansieres af EUGFL. 
Kommissionens forslag til denne forordning var mere smidigt. Da omkost­
ningerne for midler, der bindes, er meget forskellige fra medlemsstat 
til medlemsstat, havde Kommissionen således foreslået, at der kunne 
anvendes en rentesats, som var højere end den ensartede rentesats, så­
fremt den pågældende medlemsstat påviste, at dens renteniveau var høje­
re, og at der ikke var andre finansieringsmuligheder. Det var imidler­
tid forudset, at der skulle gælde visse grænser for denne lempelse, 
idet en del af tillægget skulle afholdes af medlemsstaten selv for at 
tilskynde den til et lavt omkostningsniveau (jf. uddrag af forslaget i 
bilag III).
Rådet vedtog ikke denne lempelse, men i forbindelse med bekræftelsen af 
metoden med den ensartede rentesats indføjede Rådet følgende erklæring 
i mødeprotokollen i forbindelse med vedtagelsen af forordning nr. 
1883/78:
"Rådet vedtager, at det senere på grundlag af en rapport og e- 
ventuelle forslag fra Kommissionen på ny vil gennemgå bestemmelserne i 
artikel 5 med henblik på eventuelle alternative metoder til fremskaf­
felse af de midler, der er nødvendige for opkøb af produkter."
(3) EFT nr. L 216 af 05.08.1978, s. 1.

- 3 -
III. Den nuværende ordning
5. Ved finansiering af nettotabene blev renteudgifterne tidligere opgjort
ved hjælp af følgende ensartede rentesater:
1969-73 6X (forskellige sektorbestemte forordninger)
1974-76 8H (  " » » )
1977-80 81 (forordning nr. 467/77)
1981-okt 83 91 (forordning nr. 175/81, 3651/81, 2723/82).
fra 1.11.1983 81 (forordning nr. 3141/83)
Disse rentesatser fastsættes af Kommissionen på grundlag af regelmæs­
sige forespørgsler til medlemsstaterne vedrørende disses finansie­
ringsomkostninger til midler, der af interventionsorganerne er bundet 
med henblik på interventionsopkøb. De nationale oplysninger er deref­
ter blevet vægtet efter værdien af de oplagrede produkter, hvilket 
giver en rentesats, der er repræsentativ for Fællesskabet.
EUGFL*s udgifter varierer efter mængden af interventionsprodukter og 
størrelsen af den ensartede rentesats. I 1982 afholdt EUGFL, garanti­
sektionen, udgifter til et beløb af 204,8 mio ECU. På grund af store 
lagre er dette beløb anslået til 415 mio ECU i 1983 og vil måske nå op 
på 500-550 mio ECU i 1984.
6. De tal, som medlemsstaterne opgiver, varierer efter vilkårene på de 
nationale finansieringsmarkeder og efter, hvordan midlerne er tilveje­
bragt (jf. bilag I og II).
Finansieringsmidlerne kan således være
- midler fra det nationale budget
- forskud (budget eller nationalbank)
- interventionsorganets midler
- kort- eller mellemfristede lån
- kreditter hos nationalbanken
specialbanker (landbrugsorienterede banker)
offentlige banker
private eller kooperative banker
- statsgældsbeviser
- private omsætningspapirer
De rentesatser, som interventionsorganerne skal betale for disse pen­
gemidler, varierer derfor meget.
IV. Visse medlemsstaters problemer
7. I medlemsstater med høje rentesatser medfører tilvejebringelsen af
pengemidler udgifter, der er større end det beløb, som EF refunderer 
efter enhedssatsen.

-  4 -
Disse medlemsstater hæfter selv for forskellen på nationalt plan.
En høj rentesats skyldes som regel den økonomiske situation og den 
monetære politik i en medlemsstat. Spørgsmålet er, om Fællesskabet bør 
betale regningen herfor.
8. I de mindre medlemsstater kan tilvejebringelsen af midler skabe visse 
problemer dels i forbindelse med budgettet og dels i forbindelse med 
kapitalmarkederne.
Hvis de for købet af interventionsprodukter fornødne midler hidrører 
fra det nationale budget eller statskassen, f.eks. gennem forskud, kan 
den kraftige efterspørgsel efter midler skabe forstyrrelser for denne 
medlemsstats statsfinanser.
Hvis et interventionsorgan derimod søger at fremskaffe den nødvendige 
kapital hos banker, kan den kraftige efterspørgsel presse renteni­
veauet i vejret og derved påvirke kapitalmarkedet i denne medlemsstat.
Hvis denne medlemsstat, for ikke at forstyrre sit eget kapitalmarked, 
fremskaffer de nødvendige midler på det internationale marked, kan der 
være risiko for ændringer af valutakurserne på trods af en eventuel 
fordel ved rentesatsen.
V. Alternative og mulige udviklinger
9. Efter Kommissionens opfattelse indebærer den bedste EF-løsning, at 
samtlige de for køb af produkter fornødne midler stilles til rådighed 
for medlemsstaterne, altså fuldstændig fællesskabsfinansiering.
En sådan løsning rejser naturligvis spørgsmålet om finansiering. Denne 
kunne ske via eller uden om budgettet.
Finansiering via budgettet ville på én gang forøge landbrugsudgifterne 
med 2 -4 mia ECU afhængigt af mængden af oplagrede produkter, og i be­
tragtning af den generelle budgetsituation er en sådan løsning umulig 
for tiden.
Finansiering uden om budgettet via en låneordning slår forholdsvis 
lidt igennem på landbrugsudgifterne og budgettet, men kræver vedtagel­
se af de nødvendige juridiske rammer. Denne løsning ville kunne gen­
nemføres i etaper ved at indføre fællesskabsfinansiering i rater eller 
ved kun at acceptere ansøgninger fra medlemsstater i vanskeligheder.

- 5 -
10. En anden mulighed ville være at lempe refusionen af de renteudgifter, 
der afholdes af medlemsstaterne, s&ledes som foreslået allerede i 
1977 (se bilag III). Med denne løsning kunne man opretholde en ensar­
tet EF-sats, svarende til de vægtede renteudgifter inden for EF, men 
samtidig inden for en vis grænse forhøje refusionen i et begrænset 
omfang til medlemsstater i vanskeligheder. Det er ikke ønskeligt, at 
Fællesskabet fuldt ud påtager sig at afholde de høje renteudgifter 
for en medlemsstat, da det ville kunne belaste dets budget, uden at 
det kan få indflydelse på medlemsstatens valg af finansieringsform.
Endvidere burde man overveje at justere den ensartede rentesats nedad 
for medlemsstater med rentesatser, der klart er lavere end den ensar­
tede sats for at undgå, at disse opnår en gevinst på Fællesskabets 
bekostning.
11. I nogen tid har der været mulighed for at opnå refinansiering i ECU 
på kapitalmarkedet. En medlemsstat med høje rentesatser ville deri­
gennem kunne finde de nødvendige midler i ECU på kapitalmarkedet til 
den for ECU gældende rentesats.
12. Kommissionen finder det ønskeligt, at den nuværende ordning med
ensartede rentesatser opretholdes. Den burde imidlertid suppleres med 
en ordning, ifølge hvilken fællesskabsfinansieringen nedsættes, 
såfremt de faktiske renteudgifter i en medlemsstat er lavere end den 
ensartede rentesats.

BILAG I
Rentesatser i Fællesskabet
1. Udbytte af obligationer fra den offentlige sektor (betragtes som indikator 
for de renter, som den offentlige sektor skal betale for en finansiering over 
flere år)
BDKDGRF :  IRL ITLUX NLUK
:  1979 
:  1980 
:1981 
:1982 
:  1/83 
:  11/83 
:III/839,7
12,2
13,8
13.5
12.5
11.615.9
18.9 
19,2 
20,8
16.4
13.47.4
8.5 
10,4
9,0
7.5 
7,716,810.0 :15,1
13.8 :15,4 
16,3 :17,3
16.0 :17,1
14.8 :14,6** 
14,5 :  -14.3
16.4 
19,8 
20,7 
20,1*6,8
7,4
8,7
10.4
10.5 
10,18,8
10,2
11,6
10,0
8,0
8,713,0 :
13.8 :  
14,7 :
12.9 :
11.4 :
10.5 :
* Januar ** Januar + februar 
2. Rentesatser for statsgældsbeviser (3 måneder)
BDKDGRFIRL ITLUX NLUK :
:  1979
:1980
:1981
:1982
:  1/83
:  11/83
:III/8314.4 
12,8
15.5
12.3 
12,7
10.3-
4,3
3,7-11.9
11,316.4 
12,8
17.4
14.7
14.5
13.716.5
16.5 
22,1
19.5 
19,1
17.5-13,8
9.4 
10,1
5.6
4.6
5.515,8 :  
13,1 :
14.5 :  
9,9 :
10.6 :  
9,6 :
3. Renter af bankindskud på tre måneders opsigelse (afspejler renteudgifter 
(+ 1-2T) for samme frist)
BDKDGRFIRL ITLUX NLUK :
:  1979 
:  1980 
:1981 
:1982 
:  1/83 
:  11/83 
:III/835.5
7.7
7.5
7.5 
7,3
6.89,1
12,1
10,8
10,6
9.3
7.35.1 
8,0
9.7 
7,5
4.8
4.112,4
15.0
15.04.3
5.0
5.3
5.3
5.3
5.39,4
9.7
8.7 
10,0
9.0
9.05,2
15.9
19.9
19.4 
19,1
17.5-5,3
5.9 
6,1
5.9 
4.0
3.913.8 :  
16,5 :
13.8 :  
12,2 :  
11,1 :  
10,1 :
4. Renter for indskud på anfordring (afspejler renteudgifter (+ 0,5-l,5X) for 
korte frister)
B
1979 8,0
1980 11,2
1981 11,5
1982 11,4
1/8310,6
11/83 8,0
III/83 -DKDGRFIRL ITLUX NLUK
5,9_9,016,711.9 9,012,3 :
9,1 -11,817,017,0 -10,115,3 :
-11,2 -15,315,919,3-11,012,1 :
8,7 -14,917,319,9 -8,111,0 :
5,7 -12,814,719,1 -4,810,0 :
-5.0 -12,514,818,3 -5,19,0 :
Kilde: EUROSTAT-  6 -

- 7 -
5. Rentesatser for ECU
a) udbytte af flerårige obligationer (private og offentlige)
1981 1982 1. kv. 1983 2. kv. 1983 :
:  gns. 14,01 13,41 12,01 11,61 :
:  margen 13.0 - 14.7 12.5 - 14.1 11.3 - 12.7 11.2 - 12.3 :
i
b) rentesats for ECU p& tre måneder (købers sats)
1978 1979 1980 1981 1982 :l.kv.83 2.kv.83:
:  gns.
:  marg.6,81
6.5-7.310,71
7.9-13.512,71
11.6-13.914,61
ll,,.A-18jl-12,91 :  11,51 
11.0-15.4:8.9-12.28,61 :  
8.4-8.9:

- 8 -
BILAG II
Sammenligning af renteudgifter for midler, som 
medlemsstaterne tilvejebringer
1. Størrelsen af de midler, som medlemsstaterne tilvejebringer for køb af 
produkterne til intervention
Mio ECU
BDKDGR :F :IRL:  IT LUX NLUK :
:1981
:1982
:19836,0
26,160,8
179,2858
1023187,4:
423,7:540,3:
344,3:97
249:  266,8 
:  361,30,425,1
133,3- 73,3**: 
286,3 :
:(1 -6) 37.9*-21.9,1188482.0:745.0:266:248.2 1.2346.0 348.3 :
* 5 måneder
* cash surplus
2. Gennemsnitlige renteudgifter for tilvejebragte midler
i 1
BDKD :  GR F :  IRL ITLUX NLUK
:  1981 
:  1982 
:  1983 
:(1 -6)(15,25)
(14,09)
(11,47)19,2
20,7
14,912,1 :8,0* 
9,8 :8,75* 
6,5 :9,0*12,31:15,5
12,49:15,78
11,92:14,2822
23
20,7(9,75-
10.75)(11,56) 
(10,61) 
(  7,84)(13,93):
(12,26):
(10,53):
(  )  - Medlemsstaten har ingen direkte renteudgifter. Tallene henviser til 
den almindelige offentlige gæld.
- eksklusive moms.

BILAG III
Uddrag af forslag til R&dets forordning om de almindelige regler 
for finansiering af interventioner gennem EUGFL, garantisektionen 
(KOM(77) 723 endelig af 23.12.1977; ikke vedtaget af R&det som 
forordning (EØF) nr. 1883/78
Artikel 3
1. Interventionsorganerne og i givet fald medlemsstaterne tilvejebringer de 
nødvendige midler til opkøb af varen. I forbindelse med disse midler bereg­
nes de renteudgifter, der skal finansieres af EDGFL-garantisektionen, efter 
en metode og en rentesats, der er ens for hele Fællesskabet, og som fastlæg­
ges efter fremgangsmåden i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 723/70. Den 
således fastsatte rentesats skal være repræsentativ for de faktisk forekomne 
rentesatser.
2. Såfremt en medlemsstat ved fastsættelse af rentesatsen i henhold til fore­
gående stykke konstaterer en rentesats for alle interventioner, der ligger 
mindst 101 over den sats, der er lagt til grund i henhold til stk. 1, kan 
der dog efter fremgangsmåden i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 729/70 
træffes beslutning om en supplerende finansiering, idet den i henhold til 
stk. 1 fastsatte rentesats for den pågældende medlemsstats vedkommende for­
højes. Denne supplerende finansiering, kan kun besluttes:
- på anmodning af medlemsstaten
- på betingelse af, at denne fremlægger bevis for, at den betalte rentesats 
i en referenceperiode, der skal fastsættes efter fremgangsmåden i arti­
kel 13 i forordning (EOEF) nr. 720/70, har ligget over den rentesats, der 
er fastsat i henhold til stk. 1,
- såfremt renteforbeholdene i den pågældende medlemsstat ikke kan forventes 
at blive ændret i nær fremtid og
- såfremt det ikke er muligt for den pågældende medlemsstat at skaffe midler 
til lavere omkostninger.
3. Den i foregående stykke omhandlede forhøjelse er lig med halvdelen af for­
skellen mellem:
- den af medlemsstaten konstaterede rentesats, dog højst en sats, der er lig 
med den fælles rentesats, der er fastsat i henhold til stk. 1, multiplice­
ret med 1,5 og
- den fælles rentesats i henhold til stk. 1, multipliceret med 1,1.