24.11.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 318/3 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
Støtteforanstaltninger, der påtænkes indført eller 
ændret, skal i medfør af EØF-traktatens artikel 93, 
stk. 3, — og forinden de bringes i anvendelse — an­
meldes til Kommissionen så betids, at den kan frem­
sætte sine bemærkninger hertil og om nødvendigt ind­
lede den i artikel 93, stk. 2 omhandlede administrative 
procedure over for den forslåede foranstaltning. Ind­
ledes en sådan procedure, har dette opsættende virk­
ning, og den pågældende nationale foranstaltning må 
ikke gennemføres, før den er blevet godkendt af 
Kommissionen. 
Hensigten hermed er ifølge den fortolkning, som 
Domstolen gav af den pågældende bestemmelse i 
dommen af 11. december 1973 (*), at undgå gennem­
førelsen af støtteforanstaltninger, der er i strid med 
traktaten, idet der indrømmes Kommissionen en frist 
til vurderinger og undersøgelser. Denne frist blev af 
Domstolen foreslået fastsat til to måneder, og Kom­
missionen har selv nedsat den til 30 arbejdsdage, for 
så vidt angår konkrete sager. En sådan frist, der be­
tragtes som procedurens indledende fase, har til for­
mål at give Kommissionen mulighed for at danne sig 
en første opfattelse af, i hvilket omfang de anmeldte 
foranstaltninger er forenelige med traktaten. Denne 
indebærer ifølge Domstolen, at det i artikel 93, stk. 3, 
sidste punktum, indeholdte forbud mod at anvende de 
påtænkte foranstaltninger, før proceduren har ført til 
en endelig beslutning, også gælder under procedurens 
indledende fase. 
Da der ikke er hjemlet nogen undtagelse fra pligten 
til at underrette Kommissionen »betids«, kan med­
lemsstaterne derfor ikke unddrage sig denne forplig­
telse, selv om de måtte finde, at en påtænkt foran­
staltning ikke opfylder alle de i artikel 92, stk. 1, 
nævnte kriterier, eller at foranstaltningen er forenelig 
med det fælles marked af de i artikel 93, stk. 2, 
nævnte grunde. Der vil derfor foreligge en overtræ­
delse af de i artikel 93, stk. 3, foreskrevne proce­
dureregler, dersom medlemsstaterne undlader at 
anmelde en påtænkt ny støtteforanstaltning eller ænd­
ring af en bestående støtteforanstaltning, eller anmel­
der noget sådant for sent, dvs. efter udløbet af den 
frist, der betragtes som tilstrækkelig med henblik på 
en første undersøgelse. De tilsidesætter endvidere den 
forpligtelse, der påhviler dem i henhold til artikel 93, 
stk. 3, sidste punktum, således som denne bestem­
melse er fortolket af Domstolen, dersom de gennem­
fører en støtteforanstaltning eller ændring af en sådan 
uden at have anmeldt den, eller dersom de — i til­
fælde af at den er anmeldt — gennemfører de på­
tænkte, men altså anmeldte, støtteforanstaltninger in­
den udløbet af den frist, der er indrømmet Kommis-
O EF-Domstolen, 11. december 1973, Lorenz/Forbundsre­
publikken Tyskland, sag 120/73; Sml. 1973, s. 1471 ff. 
Se tillige sagerne 121/73, 122/73 og 141/73. sionen til vurdering, eller endelig dersom medlemssta­
terne i det tilfælde, hvor Kommissionen har indledt 
den i EØF-traktatens artikel 93, stk. 2, nævnte kon­
tradiktoriske procedure, gennemfører den påtænkte 
foranstaltning, inden Kommissionen har truffet sin 
endelige beslutning. I alle disse tilfælde er den ind­
førte støtteforanstaltning allerede fra sin ikrafttræden 
ulovlig i forhold til fællesskabsretten. En sådan tilsi­
desættelse vil kunne få meget alvorlige konsekvenser, 
hvis de pågældende støtteforanstaltninger materielt 
set er forbudt i medfør af EØF-traktatens artikel 92 
og den ulovlige støtte allerede måtte være udbetalt til 
ansøgerne. Støtten har da medført virkninger, der be­
tragtes som uforenelige med det fælles marked. 
Kommissionen har ikke undladt ved adskillige lejlig­
heder at henlede medlemsstaternes opmærksomhed på 
de forpligtelser, der påhviler dem i henhold til artikel 
93, stk. 3, og senest ved den skrivelse, som den sendte 
dem den 31. juli 1980, og hvis væsentligste indhold er 
offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Ti­
dende (2). I den i EFT offentliggjorte meddelelse præ­
ciseres det bl.a., at »Kommissionen har besluttet at 
benytte alle til rådighed stående midler til at sikre, at 
medlemsstaternes forpligtelser i henhold til artikel 93, 
stk. 3, overholdes«. 
Til trods for denne højtidelige henstilling og de 
mange henstillinger, som Kommissionen har haft lej­
lighed til at fremkomme med i forbindelse med de sa­
ger om støtte, som den har haft til behandling, må 
den konstatere, at de tilfælde, hvor der ydes ulovlig 
støtte, er blevet stadig hyppigere, dvs. hvor støtten er 
uforenelig med det fælles marked, og hvor den er 
ydet, uden at de i artikel 93, stk. 3, nævnte forpligtel­
ser har været overholdt. 
Dette er baggrunden for, at Kommissionen har be­
sluttet at tage alle de til rådighed stående midler i an­
vendelse for at sikre overholdelse af de forpligtelser, 
der påhviler medlemsstaterne i henhold til artikel 93, 
stk. 3, herunder gøre brug af den mulighed, som 
ifølge Domstolens dom af 12. juli 1973 i sag 70/72 
står åben for Kommissionen, og hvorefter den kan 
anmode medlemsstaterne om at kræve en ulovligt ud­
betalt støtte tilbagebetalt af støttemodtagerne. Kom­
missionen kan endvidere, dersom der er tale om land­
brugssektoren, nægte at udbetale forskud via EUGFL, 
eller i givet fald debitere EUGFL-budgettet et beløb, 
svarende til den udgift, der er afholdt til de nationale 
foranstaltninger, som direkte berører Fællesskabets 
foranstaltninger. 
Kommissionen vil følgelig give de potentielle modta­
gere af statsstøtte underretning om, at retten til et 
støttebeløb, som måtte blive ydet dem ulovligt, i givet 
(2) EFT nr. C 252 af 30. 9. 1980, s. 2. 
Nr. C 318/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 11. 83 
fald vil blive anfægtet, således at enhver, der har 
modtaget en ulovlig støtte, fordi Kommissionen 
endnu ikke har truffet en endelig beslutning om den 
forenelighed med traktaten, kan pålægges at tilbage­
betale støtten. Så snart Kommissionen bliver bekendt 
med, at den medlemsstat har vedtaget støtteforan­
staltninger uden at have overholdt de forpligtelser, 
der gælder ifølge artikel 93, stk. 3, vil den i De Euro­
pæiske Fællesskabers Tidende offentliggøre en særlig 
advarsel, hvori den gør de potentielle støttemodtagere opmærksom på, at retten til støttebeløbet i givet fald 
vil blive anfægtet. 
Kommissionen skal i øvrigt henvise til, at Domstolen i 
dommen af 19. juni 1973 i sag 77/72 udtalte føl­
gende: »for så vidt angår forslag til indførelse af nye 
støtteordninger eller til ændring af bestående støtte­
ordninger fastsætter artikel 9,3, stk. 3, sidste punktum, 
proceduremæssige kriterier, som den nationale dom­
mer kan tage stilling til«. 
Statstøtte 
(Artikel 92. til 94 i traktaten om opretelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab) 
Meddelelse i henhold til EØF-traktatens artikel 93, stk. 2, første punktum, til alle andre 
interesserede parter end medlemsstaterne vedrørende et forslag fra kongeriget Nederlan­
dene om at yde støtte til bomuld-, rayon-, hør- og juteindustrien, uldindustrien, industrien 
for bånd, bændler og remtøj samt konfektions- og strikkevareindustrien 
Kommissionen har indledt den i EØF-traktatens artikel 93, stk. 2, fastsatte procedure 
over for dette projekt. Kommissionen finder, at denne foranstaltning — og i betragtning 
af, at det er en gentagelse af tidligere ordninger, og at visse elementer i EF's rammebe­
stemmelser for støtte til denne industri samt andre principper i forbindelse med ydelse af 
sådan støtte ikke er overholdt — synes at være uforenelig med traktatens bestemmelser 
om statsstøtte. 
I medfør af aritkel 93, stk. 2, giver Kommissionen herved alle andre interesserede parter 
end medlemsstaterne en frist på fire uger fra datoen for denne meddelelse til at 
fremsætte deres bemærkninger til den foreslåede støtte. Bemærkningerne bedes sendt til 
følgende adresse: 
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, 
rue de la Loi 200, 
B-1049 Bruxelles, 
Meddelelse fra Kommissionen i henhold til EØF-traktatens artikel 115 
Kommissionen har ved beslutning af 22. november 1983 bemyndiget Den franske Repu­
blik til fra fællesskabsbehandling at undtage vævet stof af bomuld, pos. 55.09 (kategori 2) 
i den fælles toldtarif, som har oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik og Rumænien og 
frit kan omsættes i de øvrige medlemsstater. 
Beslutningen gælder fra den 8. november til den 31. december 1983.