Udtalelse om Kommissionens meddelelse og forslag til Rådets afgørelse om Kommissionens aktiviteter i forbindelse med analyse, forskning, samarbejde og aktioner på beskæftigelsesområdet () (96/C 18/21)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 15. september 1995 under henvisning til Traktaten om Oprettelsen af Den Europæiske Union at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den ovennævnte meddelelse.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspørgsmål, som udpegede Christoforos Koryfidis til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. oktober 1995.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 329. plenarforsamling af 25. og 26. oktober 1995, mødet den 26. oktober 1995, enstemmigt følgende udtalelse.

1. Indledning

Arbejdsløsheden: Vore dages udfordring

1.1. Siden offentliggørelsen af hvidbogen i december 1993 og rådsmøderne i Bruxelles (december 1993), på Korfu (juni 1994) og i Essen (december 1994) har arbejdsløsheden været i brændpunktet for EU's politiske, økonomiske og sociale overvejelser og bestræbelser.

1.2. Gennem disse bestræbelser og en holdningsændring har man i løbet af dette tidsrum fået øjnene op for problemets faktiske dimensioner og er nået frem til nedenstående centrale konklusioner vedrørende dets art, omfang og udstrækning:

- beskæftigelsen er ikke en sekundær udviklingsfaktor, den er i sig selv central,

- økonomisk genrejsning kan ikke alene fjerne arbejdsløsheden,

- beskæftigelsesproblemerne kræver et tættere samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne, en mere effektiv samordning, navnlig hvad angår analyse, forskning, samarbejde og aktioner på beskæftigelsesområdet og på arbejdsmarkedet.

1.3. Konklusionerne - der efterhånden har vundet almindelig accept - bringer problemets sociale aspekt i forgrunden - et aspekt, som måske har dannet udgangspunkt for enhver bestræbelse på at få problemet løst.

Det er under alle omstændigheder værd at gøre opmærksom på, at arbejdsløsheden er en plet på selve fællesskabstanken, samt at den marginaliserer et stort antal europæere, ikke mindst de mere sarte, gør dem desperate og negative over for Den Europæiske Union.

1.4. På denne baggrund kan afskaffelse af arbejdsløsheden virkelig siges at være vore dages udfordring.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Viden om problemets omfang, årsager og fremtidige udvikling

2.1.1. Kommissionens aktiviteter (overvågning, analyse, forskning og aktioner) på beskæftigelsesområdet har længe været bestemt af to faktorer:

- af den fremherskende politiske holdning til beskæftigelsen (en sekundære udviklingsfaktor) og som følge heraf,

- af beskedne bevillinger (10 millioner ECU årligt til det nuværende program).

2.1.2. På trods heraf er det ikke noget ubetydeligt arbejde, der er gjort. Det europæiske observatorium for beskæftigelse, MISEP, og det europæiske dokumentationssystem på beskæftigelsesområdet, SYSDEM, har haft stor betydning.

Oplysninger herfra har dannet grundlag for afdækningen af problemets omfang såvel som for undersøgelser, der har ført til en ny opfattelse af problemet og nye forslag vedrørende beskæftigelse og arbejdsløshed i Europa.

2.1.3. Kommissionen har udført et stort arbejde, ikke bare gennem LEDA (aktion til fordel for beskæftigelsesudvikling på lokalt plan), men også gennem ILE (lokale beskæftigelsesinitiativer for kvinder), ERGO (arbejdsløses genintegrering på arbejdsmarkedet), og gennem udviklingen af nettene TURN (regionalt fagforeningsnet, der arbejder for at skabe nye jobs til de arbejdsløse og sikre dem en uddannelse) og EGLEI (international sammenslutning af lokaludviklingskontorer).

2.1.4. Under alle omstændigheder giver den nye opfattelse og tildelingen af højeste prioritet til beskæftigelsen i EU Kommissionen mulighed for at iværksætte aktioner af en anden størrelsesorden og kvalitet end hidtil.

2.2. ØSU og arbejdsløsheden

2.2.1. ØSU har ved flere lejligheder over for Rådet og Kommissionen påpeget behovet for en ny sammenhængende beskæftigelsespolitik, der kan fremme udviklingen.

2.2.2. ØSU har mere konkret i sin årlige udtalelse fra 1992 om udviklingen i den sociale situation understreget behovet for at forbedre situationen på arbejdsmarkedet og foreslået fremme af investeringer, der kan skabe nye arbejdspladser, og en bedre udnyttelse af Kommissionens muligheder for at støtte tiltag på området fra medlemsstaternes side.

2.2.2.1. Med henblik på bekæmpelse af arbejdsløsheden har ØSU sagt god for princippet om, at arbejdstagerne gennem hele arbejdslivet skal have adgang til løbende efteruddannelse, hvilket bør betragtes som en fast del af beskæftigelsespolitikken (jf. navnlig ØSU's udtalelse om grønbogen om socialpolitikken).

Som en forebyggende politik foreslås samtidig special- og efteruddannelse af arbejdstagere, der er truet af arbejdsløshed.

2.2.3. I udtalelsen af 1. juni 1994 om gennemførelsen af den nye EU-Traktat og offentliggørelsen af hvidbogen om »vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse« fremsætter ØSU ønske om, »at Rådet udtrykkeligt giver førsteprioritet til beskæftigelsesproblemet, samt tager dette problem med i betragtning ved udarbejdelsen af de overordnede retningslinjer, som omtales i artikel 103 i Traktaten om Oprettelsen af Det Europæiske Fællesskab«. En anden målsætning i denne udtalelse er at nedbringe arbejdsløsheden og oprette nye arbejdspladser, ikke mindst til de unge.

2.2.4. ØSU har afgivet mange andre betydelige og positive udtalelser om dette emne, f.eks. om »Rådets henstilling om adgang til erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse« og om »handlingsprogrammet for en erhvervsuddannelsespolitik«.

Men endnu vigtigere er ØSU's initiativudtalelser på området, f.eks. om »nye teknologier og beskæftigelsen« og »ungdomsarbejdsløshed«.

2.2.5. Endelig ventes den særlige ØSU-plenarforsamling i oktober 1995 om udsigterne til en løsning på problemet at blive et både væsentligt og rigt bidrag.

3. Særlige bemærkninger

3.1. ØSU er principielt enig med Kommissionen i, at der efter topmødet i Essen er skabt håb om, at det kan lykkes at etablere forudsætningerne for en vej ud er krisen.

ØSU gør dog opmærksom på, at dette håb skal holdes ved lige og næres gennem konkrete og direkte foranstaltninger i de tilfælde, hvor arbejdsløsheden skyldes centrale dele af Den Europæiske Unions politik.

3.2. ØSU, der er overbevist om, at man ikke kan løse en krise uden først at have undersøgt den selv og dens årsager grundigt, er ligeledes enig i de generelle linjer i Kommissionens forslag til ny strategi, hvad angår analyse, forskning, samarbejde og aktioner på beskæftigelsesområdet. Arbejdsmarkedets parter bør dog på et tidligt tidspunkt inddrages direkte i forbindelse med valget af undersøgelses- og aktionsformer. Nedsættelsen af et rådgivende udvalg ville gøre det muligt at nå dette mål.

3.2.1. For særligt vigtige anser ØSU Kommissionens betragtninger/aktioner vedrørende vilkårene for oprettelse og nedlæggelse af arbejdspladser, den nødvendige forskning, og sammenhængen mellem oprettelsen af nye arbejdspladser på den ene side og den generelle udvikling og beskæftigelsesproblemets næsten globale karakter på den anden.

ØSU har bestemt en vigtig rolle at spille i forbindelse med udformningen af de foreslåede aktioner.

3.3. ØSU gør opmærksom på, at Kommissionen må lægge særlig vægt på og i højere grad søge at konkretisere de aktioner, som nævnes i gennemførelsesbestemmelserne til fordel for de grupper, der især rammes af arbejdsløshed, heriblandt især unge, langtidsledige, ældre arbejdstagere og arbejdsløse kvinder. ØSU ønsker at understrege, at også etniske mindretal og andre mindre gunstigt stillede befolkningsgrupper må prioriteres. For disse grupper er det på sin plads også at søge støtte fra de sociale velfærdsorganisationer.

3.4. Særlig vægt og konkret handling kræves tillige, når det gælder opmuntring og tilskyndelse til beskæftigelsesfremmende initiativer, navnlig på lokalt og regionalt plan.

Dette er så meget desto mere nødvendigt, som nye arbejdspladser kan opfylde nye behov f.eks. inden for miljø og socialvæsen.

3.5. Det har altid været af central betydning for ØSU at oplyse og underrette EU-borgerne om EU-institutionernes overvejelser, beslutninger og handlinger. Det går derfor ind for en så energisk politik som muligt med hensyn til udbredelsen af kendskabet til Unionens beskæftigelsespolitik.

3.6. Selv om ØSU helst så problemer af denne art løst på lokalt og regionalt plan, er det dog meget positivt stemt over for den rolle, som Kommissionen påtager sig.

De mere eller mindre globale faktorer, der ligger bag problemet, og behovet for samordning - behovet for et bevidst og aktivt samspil mellem alle de involverede faktorer - kræver fremme af partnerskaber på alle niveauer, sådan som Kommissionen foreslår.

Det synes hensigtsmæssigt at tage initiativer, udforske emnet og undersøge mulighederne for en internaitonal dialog med henblik på globale løsninger.

Den internationale konference om den sociale udvikling har allerede indledt denne dialog. Dialogen om liberalisering af den internationale handel er et forbillede til efterfølgelse.

3.7. ØSU mener under alle omstændigheder, at processen hen imod en løsning på beskæftigelseskrisen og afskaffelse af arbejdsløsheden bør fremskyndes.

Kommissionens konkrete handlingsprogram vil være et udmærket redskab til såvel efterforskning, registrering og påvisning af problemet som til at finde den rigtige løsning.

Men enhver løsning afhænger af udviklingen på det felt, hvor den sidste strid skal udkæmpes - det felt, hvor slaget skal stå.

Igangværende fællesskabsaktioner som f.eks. de transeuropæiske net må udbygges i en hurtigere takt, ligesom man må finde frem til nye udviklingsforanstaltninger, ikke mindst til fordel for livskvalitet, en fælles europæisk social model og miljøet.

3.8. I sidste ende vil regeringskonferencen og dens resultater vise, om hele røret omkring arbejdsløsheden vil få nogen betydning.

ØSU understreger, at regeringskonferencen i 1996 skal lægge grunden til en europæisk Union, som borgerne kan gå ind for, en Union med mange stærke sider, en Union baseret på samarbejde og solidaritet.

I denne Union må man gøre det klart, at arbejdsløsheden er et politisk problem og bør behandles som sådan. Man kan ikke acceptere, at Europa i det 21. århundrede bliver et samfund af arbejdsløse fattige.

Bruxelles, den 26. oktober 1995.

Carlos FERRER

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 235 af 9. 9. 1995, s. 8.