[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 7.2.2007

SEK(2007) 139 endelig

Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Ungarns opdaterede konvergensprogram, 2006-2010

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

GENEREL BAGGRUND

Stabilitets- og vækstpagten, der trådte i kraft den 1. juli 1998, er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk og holdbar vækst, der bidrager til jobskabelse. I forbindelse med reformen af pagten i 2005 blev det anerkendt, at den er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men reformens hovedsigte var at gøre pagten mere virkningsfuld, styrke dens økonomiske fundament og sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.

Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf for Rådet og Kommissionen (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Ungarns første konvergensprogram blev forelagt i maj 2004. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse herom den 5. juli 2004 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. I overensstemmelse med samme procedure bliver de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer vurderet af Kommissionen og undersøgt af ovennævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.

BAGGRUNDEN FOR VURDERINGEN AF DET OPDATEREDE PROGRAM

Kommissionen har undersøgt den seneste opdatering af Ungarns konvergensprogram, der blev forelagt den 1. december 2006, og har vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom (se boksen vedrørende hovedpunkterne i vurderingen).

Udgangspunktet for vurderingen af budgetstrategien i det opdaterede konvergensprogram er kort beskrevet i afsnittene om:

1. de økonomiske og budgetmæssige resultater de seneste ti år

2. landets stilling under den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten (proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud)

3. den seneste vurdering af landets stilling under den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten (sammenfatning af Rådets udtalelse om den forrige opdatering af konvergensprogrammet) og

4. Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006.

De seneste økonomiske og budgetmæssige resultater

I de sidste ti år har væksten i den ungarske økonomi været forholdsvis stærk, og dens sammensætning har i stigende grad været afbalanceret siden 2003. Beskæftigelsen og erhvervsfrekvensen er imidlertid fortsat blandt de laveste i EU, og der er de seneste år begyndt at opstå adskillige ubalancer forbundet med den ekspansive finanspolitiske linje. Det meget store og voksende budgetunderskud har resulteret i en betydelig stigning i den offentlige gæld. På denne baggrund og også i betragtning af den forventede langsigtede stigning i udgifterne forbundet med befolkningens aldring ser Ungarn ud til at stå over for en høj risiko for så vidt angår holdbarheden i de offentlige finanser. De stigende lønomkostninger, særlig siden 2001, har bidraget til stagnationen i beskæftigelsen. Desuden har de forskellige incitamentordninger ikke i tilstrækkelig grad tilskyndet arbejdstagerne til at forblive på arbejdsmarkedet, og de kvalifikationer, der kan erhverves gennem uddannelsessystemet, matcher ikke i tilstrækkelig grad de krav, som de nye produktionsstrukturer stiller. Den ekspansive finanspolitik synes også at have fortrængt de private investeringer. Den har samtidig bidraget til at fastholde store underskud over for udlandet og ført til en betydelig stigning i nettoudlandsgælden. Dette er for nylig blevet ledsaget af en stigning i husholdningernes usikrede valutagæld, der forøger deres sårbarhed over for kurssvingninger.

Proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud indledt over for Ungarn

Den 5. juli 2004 vedtog Rådet en beslutning i henhold til artikel 104, stk. 6, hvori det fastslog, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Ungarn. Samtidig rettede Rådet i overensstemmelse med artikel 104, stk. 7, en henstilling til landet om at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2008 i overensstemmelse med den tilpasningskurs, der var skitseret i landets konvergensprogram fra maj 2004. Den 18. januar 2005 besluttede Rådet imidlertid på basis af artikel 104, stk. 8, at Ungarn, trods gennemførelsen af visse foranstaltninger til nedbringelse af underskuddet i 2004 og 2005, ikke havde efterkommet henstillingen fra juli 2004, eftersom der forventedes en væsentlig overskridelse af målene for både 2004 og 2005.

Den 8. marts 2005 rettede Rådet en ny henstilling til landet efter artikel 104, stk. 7, eftersom Ungarn endnu ikke deltager i euroområdet, hvilket betyder, at de næste to skridt i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud efter artikel 104, stk. 9 og 11, ikke finder anvendelse. Rådet henstillede til de ungarske myndigheder at de "senest den 8. juli 2005 tager effektive skridt til at gennemføre supplerende foranstaltninger, så vidt muligt af strukturel karakter, for at opfylde underskudsmålet for 2005, der er fastsat i det opdaterede konvergensprogram". Desuden blev det henstillet til de ungarske myndigheder at gøre timingen og gennemførelsen af eventuelle skattelettelser betinget af, at underskudsmålene i det opdaterede konvergensprogram fra december 2004, blev opfyldt.

Den 8. november 2005 vedtog Rådet en ny beslutning efter artikel 104, stk. 8, hvori det fastslog, at Ungarn ikke havde efterkommet de nye henstillinger efter artikel 104, stk. 7. Det påpegede i den forbindelse især, at målene for underskuddet i 2005 og 2006 langt fra ville blive opfyldt, og at gennemførelsen af skattelettelser fra og med 2006 stred mod Rådets henstilling fra marts 2005.

Den 10. oktober 2006 rettede Rådet for tredje gang en henstilling til Ungarn efter artikel 104, stk. 7, hvori det forlængede fristen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud med et år til 2009, hvilket forekommer rimeligt, eftersom der er behov for en substantiel korrektion af det strukturelle underskud med mere end 6½ % af BNP over tre år. Rådet opfordrede Ungarn til at mindske underskuddet på troværdig og holdbar vis og til at sikre, at den offentlige bruttogældskvote bringes ind på en støt nedadgående kurs i overensstemmelse med den flerårige strategi for nedbringelse af underskuddet, der er beskrevet i den tilpassede opdatering af konvergensprogrammet fra september 2006. Ungarn blev endvidere opfordret til at vedtage og sikre en hurtig gennemførelse af de planlagte strukturreformer, igen med henblik på at tilvejebringe en vedvarende forbedring af de offentlige finanser. Endelig blev Ungarn anmodet om at forbedre budgetkontrollen ved at stramme de finanspolitiske regler og styrke de institutionelle rammer. Ungarn har en frist til den 10. april 2007 til at tage effektive skridt til at efterkomme disse henstillinger. Derefter vil Kommissionen foretage en vurdering af de foranstaltninger, som de ungarske myndigheder har truffet.

Vurderingen i Rådets udtalelse om det forrige program

Den 10. oktober 2006 afgav Rådet udtalelse om den tilpassede opdatering af konvergensprogrammet fra september, der dækker perioden 2005-2009, og som de ungarske myndigheder havde udarbejdet som respons på Rådets vurdering af opdateringen fra december 2005. Rådet var af den opfattelse, at "den påtænkte nedbringelse af underskuddet afhænger af, at de planlagte strukturreformer gennemføres til punkt og prikke, at udgiftskontrollen håndhæves lige fra programmets første år, og at de institutionelle strukturer for de offentlige finanser i Ungarn styrkes; Rådet opfordrer på det kraftigste den ungarske regering til at gøre sig de allerstørste bestræbelser på at løse disse opgaver". Rådets udtalelse indeholdt ingen opfordringer til at føre en bestemt politik, eftersom Rådet ved samme lejlighed rettede en henstilling til Ungarn efter artikel 104, stk. 7 (se punkt 2.2 ovenfor).

Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram

Rapporten om udmøntning af Ungarns nationale reformprogram blev forelagt den 13. oktober 2006 i form af et revideret nationalt reformprogram inden for rammerne af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse. I det reviderede nationale reformprogram er fastholdt de centrale udfordringer, der blev fremhævet i det nationale reformprogram fra 2005, men der er tilføjet et nyt prioriteret område, nemlig energi og miljø. Desuden lægges der vægt på behovet for en aktiv arbejdsmarkedspolitik, og der skitseres planer for, hvordan der på kort sigt kan sikres en holdbar budgetstilling, der kan føre til vækst og jobskabelse på mellemlang sigt.

Kommissionens vurdering af dette program (vedtaget som led i den årlige situationsrapport fra december 2006 [2] ) viste, at Ungarn kun har gjort begrænset fremskridt med gennemførelsen af sit nationale reformprogram fra 2005. I kølvandet på nogle større budgetoverskridelser har regeringen været nødsaget til at tage sin finanspolitiske tilpasningskurs op til revision, og den har efterfølgende vedtaget og gennemført en række foranstaltninger til konsolidering af finanspolitikken. Det er blevet gennemført reformer på både beskæftigelsesområdet og på det mikroøkonomiske plan. Der er dog fortsat mange uløste problemer på disse områder, og der skal gøres en stor indsats for at forbedre den makroøkonomiske stabilitet.

Med henvisning til de påviste stærke og svage punkter blev Ungarn opfordret til at gøre en særlig indsats for at sikre, at det offentlige underskud og den offentlige bruttogæld reduceres på troværdig vis, for at gennemføre reformer inden for den offentlige forvaltning og sundhedssektoren og på pensions- og uddannelsesområdet, for at introducere en aktiv arbejdsmarkedspolitik og flere incitamenter til at arbejde og for at sikre lige adgang til kvalitetsuddannelser og gøre uddannelsessystemet mere behovsorienteret.

Boks: Hovedpunkterne i vurderingen Ved vurderingen af stabilitetsprogrammerne og konvergensprogrammerne skal følgende undersøges, jf. henholdsvis artikel 5, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97: om de økonomiske antagelser, som programmet er baseret på, er realistiske den mellemfristede budgetmålsætning, som medlemsstaten fremlægger, og om den tilsigtede tilpasning i retning af den er hensigtsmæssig om de foranstaltninger, der træffes og/eller foreslås for at overholde den tilsigtede tilpasning, er tilstrækkelige til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning under konjunkturforløbet ved vurderingen af den tilsigtede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning undersøges det, om der gøres en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider, og for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, undersøges det, om den pågældende medlemsstat sikrer en årlig forbedring i sin konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5 % af BNP som benchmark for at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning når kursen for tilpasning af den mellemfristede budgetmålsætning fastlægges (for medlemsstater, der endnu ikke har nået den), eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning (for medlemsstater, der har nået den), undersøges gennemførelsen af større strukturreformer, som har direkte langsigtede omkostningsbesparende virkninger (bl.a. ved at øge den potentielle vækst) og derfor har en konstaterbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt (på den betingelse, at der bevares en passende sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien på 3 % af BNP, og at budgetstillingen i programperioden forventes at vende tilbage til den mellemfristede budgetmålsætning), idet man bør være særlig opmærksom på pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle om medlemsstaternes økonomiske politik er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik. Når det vurderes, om programmets makroøkonomiske antagelser er realistiske, sker det med henvisning til prognosen fra Kommissionens tjenestegrene fra efteråret 2006, idet der også tages hensyn til den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi. Vurderingen af overensstemmelsen med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik sker på baggrund af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik med hensyn til de offentlige finanser, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Vurderingen skal desuden omfatte en undersøgelse af: udviklingen i gældskvoten og udsigterne for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, som der bør lægges "tilstrækkelig vægt på i forbindelse med overvågningen af budgetstillingerne" ifølge Rådets rapport af 20. marts 2005 om "en bedre gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten". I en meddelelse fra Kommissionen af 12. oktober 2006 beskrives fremgangsmåden for vurderingen af den langsigtede holdbarhed[3] graden af integration med det nationale reformprogram, som medlemsstaterne har fremlagt i forbindelse med Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse. I sin følgeskrivelse af 7. juni 2005 til Det Europæiske Råd om de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2005-2008 anførte Økofin-Rådet, at de nationale reformprogrammer skal være i overensstemmelse med stabilitets- og konvergensprogrammerne overensstemmelsen med adfærdskodeksen[4], hvori der bl.a. fastlægges en fælles struktur og et fælles sæt datatabeller for stabilitets- og konvergensprogrammerne. |

- Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Ungarns opdaterede konvergensprogram, 2006-2010

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 9, stk. 3,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

5. Den [27. februar 2007] gennemgik Rådet Ungarns opdaterede konvergensprogram for perioden 2006-2010.

6. I henhold til det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes der en afdæmpning af den økonomiske aktivitet i årene 2007 og 2008 som følge af de finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger, men i 2009 forventes der igen vækstrater svarende til raterne forud for konsolideringen. Vurderet med udgangspunkt i de foreliggende oplysninger forekommer dette scenario at være ganske plausibelt for så vidt angår årene frem til 2008 og kan endda være en anelse forsigtigt, mens det for programperiodens sidste år forekommer forholdsvis gunstigt. I henhold til programmet forventes inflationen at stige kraftigt i 2007 for derefter igen at falde hurtigt. Den beregnede inflationskurve over hele programperioden er imidlertid noget favorabel.

7. For 2006 er det offentlige underskud beregnet til 10,1 % af BNP i Kommissionens prognoser fra efteråret 2006, hvilket ligger på linje med det reviderede mål i opdateringen fra december 2006[6], men det skal sammenholdes med det mål på 6,1 % af BNP, der blev sat i opdateringen fra december 2005. Overskridelsen af det oprindelige mål for underskuddet skyldes næsten udelukkende overskridelser på udgiftssiden (omkring 5 % af BNP), herunder navnlig de centrale budgetinstitutioners driftsudgifter, pensions- og sundhedsudgifterne og de lokale myndigheders investeringer. Den afspejler også det forhold, at investeringen i motorveje henregnes under den offentlige sektor (1,1 % af BNP). Den pakke af budgetkorrigerende foranstaltninger til en værdi af 1½ % af BNP, der blev vedtaget i sommeren 2006, består af indtægtsforøgende foranstaltninger kombineret med visse øjeblikkelige nedskæringer i sundhedsudgifterne, pristilskuddene til gas og udgifterne inden for den offentlige forvaltning. Disse foranstaltninger (ekskl. suspensionen af den generelle budgetreserve på 0,3 %) forventes også at slå stærkt igennem i 2007 og årene derefter .

8. Opdateringens hovedmålsætning består i at få korrigeret det uforholdsmæssigt store underskud i 2009 (med et fald fra 10,1 % af BNP i 2006 til 3,2 % af BNP i 2009[7]) i overensstemmelse med opdateringen fra september 2006 inden for rammerne af et stort set uændret makroøkonomisk scenario og sikre et yderligere fald i 2010. Forbedringen af den primære saldo er af samme størrelsesorden. Den planlagte tilpasning vil især finde sted i begyndelsen af programperioden, idet næsten halvdelen af reduktionen i gældskvoten skal finde sted i 2007. Den planlagte nominelle tilpasning over programperioden skal tilvejebringes ved at forøge indtægtskvoten med næsten 1 procentpoint og ved at mindske udgiftskvoten med 6,5 procentpoint. Den indledende stigning i skattebyrden på 1,6 procentpoint af BNP i 2007 skal gradvist erstattes af foranstaltninger på udgiftssiden. Foruden de besparelser og den fastfrysning af budgettet, der har været gældende siden sommeren 2006, er myndighederne begyndt at forstærke udgiftskontrollen og de institutionelle rammer for de offentlige finanser. I programmet bebudes desuden omfattende strukturreformer til opfyldelse af underskudsmålene, navnlig i programperiodens sidste år.

9. Den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) beregnet efter den i fællesskab aftalte metode vil ifølge planen blive forbedret fra 9¾ % af BNP i 2006 til omkring 3 % ved udgangen af programperioden. Programmets mellemfristede målsætning (MTO) for budgetstillingen er et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP, men dette mål forventes ikke at blive nået i programperioden. Dette er noget mere ambitiøs plan end planen i den forrige opdatering af programmet, der som MTO opererede med et strukturelt underskud på mellem 0,5 % og 1 % af BNP. MTO afspejler på passende vis gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt. Eftersom denne MTO er mere krævende end det påkrævede minimum (opgjort til et strukturelt underskud på omkring 1½ % af BNP), vil overholdelsen heraf bidrage til at sikre en tilstrækkelig sikkerhedsmargin, der kan hindre, at der opstår et uforholdsmæssigt stort underskud.

10. Budgetresultatet kan blive dårligere end det, der satses på i programmet, især fra 2008. De risikofaktorer, der knytter sig til udviklingen i underskuddet som følge af de makroøkonomiske udsigter, er stort set i balance indtil 2008, men en lavere BNP-vækst end forventet i programperiodens sidste år kan føre til et større underskud. Skønt de kortfristede besparelser og de midlertidige fastfrysninger af budgettet blev inkorporeret i 2007-budgettet som planlagt, hersker der stadig nogen usikkerhed om den effektive håndhævelse af udgiftsstoppet (bl.a. som følge af de dårlige resultater med tilsvarende forsøg i 2004-2006). Det mangler endnu at blive bevist, at de nye budgetregler og de første foranstaltninger, der er blevet truffet i retning af at etablere en flerårig budgetramme, rent faktisk kan vende tendensen til regelmæssige budgetoverskridelser. Regeringen har allerede bestemt, at der skal gennemføres en reform af den offentlige forvaltning, sundhedsvæsenet og pensionssystemet, pristilskudsordninger og uddannelsessystemet. Med disse foranstaltninger kan budgetresultatet komme til at ligge tættere på underskudsmålene for 2007 og 2008 end forventet i Kommissionens prognoser fra efteråret 2006. De øvrige strukturreformer, som er nødvendige for at erstatte de udgiftsbegrænsende foranstaltninger, der udløber ved udgangen af 2008, mangler imidlertid endnu at blive endeligt udformet og gennemført. Desuden er der i programperiodens sidste år risiko for en mindre stram finanspolitik som følge af valgcyklen, jf. tidligere erfaringer. Endelig er der risiko for, at den planlagte omstrukturering af de offentlige transportselskaber ikke giver de forventede resultater, i hvilket tilfælde disse selskabers voksende tab kan forøge det offentlige underskud midlertidigt.

11. På baggrund af denne risikovurdering forekommer budgetstillingen i programmet i det store og hele at være forenelig med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2009 i overensstemmelse med Rådets henstilling, forudsat at budgetstrategien gennemføres fuldt ud. Det gælder især den komplette gennemførelse af de konsolideringsforanstaltninger, der er bebudet i 2007-budgettet og i det nye program, og en nærmere præcisering og rettidig gennemførelse af de bebudede supplerende strukturelle reformforanstaltninger. I 2010, dvs. efter den planlagte korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud, bør tilpasningstempoet i retning af programmets MTO sættes i vejret. Dette vil også være et første skridt i retning af at tilvejebringe en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod at overskride underskudstærsklen på 3 % af BNP i en situation med normale konjunktursvingninger, som endnu ikke er på plads.

12. Den offentlige bruttogæld skønnes at være steget til 67½ % af BNP i 2006, hvilket ligger over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Ifølge programmet forventes gældskvoten at stige til 71¼ % i 2008. Derefter skulle den atter falde og igen udgøre 67½ % i 2010. Udviklingen i gældskvoten bliver sandsynligvis mindre gunstig end forventet i henhold til programmet grundet ovennævnte risiko for, at det tilstræbte budgetresultat ikke nås. På baggrund af denne risikovurdering vil gældskvoten ikke falde tilstrækkeligt i retning af referenceværdien før i slutningen af programperioden.

13. De langfristede budgetkonsekvenser af befolkningens aldring i Ungarn er noget større end EU-gennemsnittet, især på grund af den store stigning i pensionsudgifterne opgjort som en andel af BNP på lang sigt. Skønt der allerede er blevet taget en række betydningsfulde første skridt, vil en komplet gennemførelse af endnu andre reformforanstaltninger beregnet til at bremse den voldsomme stigning i de aldersbetingede udgifter som planlagt i programmet bidrage til at mindske de risici, der knytter sig til holdbarheden i de offentlige finanser. Hvad der er endnu vigtigere, udgør den svage indledende budgetstilling, der er blevet væsentligt forværret sammenlignet med 2005, endnu en risiko for holdbarheden i de offentlige finanser, selv før der tages højde for den langsigtede budgetvirkning af befolkningens aldring. Hertil kommer, at den aktuelle bruttogældskvote ligger over traktatens referenceværdi. Den ekstra budgetkonsolidering, der er planlagt, vil bidrage til at mindske risikoen for holdbarheden i de offentlige finanser. Alt i alt synes Ungarn at stå over en stor risiko, når det gælder de offentlige finansers holdbarhed.

14. Konvergensprogrammet indeholder en kvalitativ vurdering af den samlede virkning af Ungarns reviderede nationale reformprogram fra oktober 2006 inden for rammerne af den overordnede mellemfristede strategi. Det indeholder endvidere visse oplysninger om de direkte budgetomkostninger eller besparelser forbundet med de væsentligste dele af det nationale reformprogram, men programmets budgetfremskrivninger tager ikke eksplicit hensyn til alle de følger, som foranstaltningerne i det nationale reformprogram vil få for de offentlige finanser. De foranstaltninger vedrørende de offentlige finanser, der lægges op til i konvergensprogrammet, synes at være i overensstemmelse med foranstaltningerne i det nationale reformprogram. De strukturreformplaner og nyligt vedtagne foranstaltninger, der er skitseret i konvergensprogrammet, svarer fuldstændig til den reformkøreplan, der er beskrevet i det nationale reformprogram, herunder reformerne inden for den offentlige forvaltning og sundhedssektoren, af pensions- og uddannelsessystemet og af de forskellige tilskudsordninger.

15. Budgetstrategien i programmet er i det store og hele i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, der er inkluderet i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008.

16. Hvad angår de oplysninger, der kræves i henhold til adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammer, indeholder programmet alle obligatoriske data og de fleste fakultative data[8].

Den overordnede konklusion er, at det ifølge programmet er planen at reducere de seneste års store underskud gennem en tilpasningsindsats i især den første del af programperioden, og at programmet i det store og hele lever op til målsætningen om at rette op på det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2009 i overensstemmelse med den af Rådet fastsatte frist. Ungarn har truffet en række indtægtsforøgende og udgiftsbegrænsende foranstaltninger siden sommeren 2006, og landet har taget skridt til at indlede en reform af den offentlige forvaltning, sundhedssektoren, pensionssystemet og uddannelsessystemet. Opfyldelsen af målene for det offentlige underskud og den offentlige gæld er dog behæftet med visse risici, navnlig i årene fra 2008.

Med henvisning til dels ovenstående vurdering, dels henstillingen af 10. oktober 2006 i henhold til artikel 104, stk. 7, opfordres Ungarn til:

i) at gennemføre 2007-budgettet strengt og tage skridt til at sikre, at det uforholdsmæssigt store underskud korrigeres senest i 2009, om nødvendigt ved hjælp af supplerende foranstaltninger, og at bruttogældskvoten bringes ind på en støt nedadgående kurs, helst inden 2009

ii) at forbedre budgetkontrollen ved at skærpe de finanspolitiske regler og styrke de institutionelle rammer for de offentlige finanser med udgangspunkt i de første skridt, der er blevet taget med budgettet for 2007

iii) at sætte en permanent bremse på udgiftsstigningen gennem vedtagelse og en hurtig gennemførelse af den bebudede strømlining af den offentlige forvaltning og sundhedssektoren og af den planlagte reform på uddannelsesområdet

iv) i betragtning af den offentlige gælds størrelse og stigningen i udgifterne forbundet med befolkningens aldring at forbedre den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser ved at gøre passende fremskridt i retning af den mellemfristede målsætning (MTO) og træffe supplerende foranstaltninger til omlægning af pensionssystemet således som bebudet.

Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

2 Konjunkturkorrigeret saldo (som i rækkerne ovenover), ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. |

3 Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger hentet fra programmet (0,7 % af BNP i 2006, 1,0 % af BNP i 2007 og 0,1 % af BNP i 2008, alle underskudsforøgende). |

4 Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger hentet fra Kommissionens prognose fra efteråret 2006 (0,4 % af BNP i 2005, underskudsformindskende; 0,3 % af BNP i 2006; 0,9 % af BNP i 2007 og 0,3 % i 2008, alle underskudsforøgende). |

5 Baseret på en skønnet potentiel vækst på 3,7 %, 3,6 %, 3,4 % og 3,2 % i årene 2005-2008. 6 Af hensyn til sammenligneligheden blev budgettallene i konvergensprogrammet fra december 2005 justeret for at tage hensyn til omkostningerne forbundet med pensionsreformen. |

Kilde: |

Konvergensprogrammet (KP), Kommissionens økonomiske prognoser fra efteråret 2006 (KOM), beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |

[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råd i foråret: "Gennemførelse af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse – Resultaternes år", 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[3] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, "De offentlige finansers langsigtede holdbarhed i EU", 12.10.2006, KOM(2006) 574, og Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender, "The long-term sustainability of public finances in the European Union", European Economy No 4/2006.

[4] "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form", godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.

[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] I sin udtalelse om december 2005-opdatereingen af konvergensprogrammet fandt Rådet, at den planlagte nedskæring i udgifterne på 7,5 % af BNP ikke var ledsaget af konkrete foranstaltninger. Det opfordrede derfor Ungarn til senest den 1. september 2006 at fremlægge en tilpasset opdatering af konvergensprogrammet med identificering af konkrete strukturelle foranstaltninger, som skulle være i fuld overensstemmelse med landets mellemfristede tilpasningskurs. Ungarn forelagde i overensstemmelse hermed sit tilpassede program for Rådet og Kommissionen den 1. september 2006.

[7] Underskudsmålet på 3,2 % af BNP i 2009 vil fortsat ligge over traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. Det antages i programmet, at Rådet og Kommissionen tager højde for 20 % af den byrde, som pensionsreformen årligt lægger på budgettet (som i det år forventes at udgøre 0,3 % af BNP), når de vedtager en beslutning om at ophæve den over for Ungarn indledte procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (i overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 som ændret, der fastsætter, at hvis det offentlige underskud "fortsat et blevet væsentlig formindsket og har nået et niveau, der er tæt på referenceværdien", skal Rådet og Kommissionen tage hensyn til nettoomkostningerne ved en pensionsreform, der omfatter en fuldt finansieret søjle, og lade disse nettoomkostninger indgå lineært degressivt i en overgangsperiode på fem år, og der skal tages hensyn til gennemførelsesbestemmelserne i adfærdskodeksen).

[8] Der mangler navnlig oplysninger om offentlige udgifter pr. udgiftsområde og om antallet af udførte arbejdstimer, statens finansielle aktiver og gæld. Der mangler også visse data vedrørende den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser.