ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (83) 324 
 
 
 
Vol. 1983/0 132 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the openi ng to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Community and the European Atomic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this f ile is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 198 3 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 vom 27 .9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN  FOR DE EUROPÆISKE  FÆLLESSKABER 
KOM(83)  324 endelig  udg. 
Bruxelles,den  9 juni  1983. 
RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL RADET 
om bifangster  i fiskeriet 
(svar på Rådets erklaering  af  25.1.83 vedr ørende 
artikel 4 i forordning  (EØF) nr.  172/83) 
KOM(83) 324 endelig  udg. 

Bifangster:  Anmodning fra den  danske  regering om, at frasortering tiHades  
i alLe  tiIfaide 
1. Den danske  regering har  anmodet  om, at Ridets forordning (E0F) nr.  172/82 
af 25.1.83  aendres, si der bliver mulighed for at udskiLLe  tilladte  bi-
f.angster af  konsumarter  fra fangsterne af arter, der  anvendes  til frem­
stilling  af mel og  olie,  uanset om en  medlemsstat  har en kvote af  konsum-
arterne elLer ej. 
Pa m0det  den 25.1.83  noterede Rldet sig  anmodningen  fra den  danske  regering 
om, at de  nuvaerende  bi f angstregler aendres. 
Der foretages her en  unders0geIse  af den  danske  regerings  argumenter  og 
de sandsynlige  konsekvenser  af en  im0dekommeLse  af dens anmodning,  og der 
redeg0res for  Kommissionens  konkLusioner. 
2. Det ser ud  til, at den  danske  regering baserer  sagen  pa fire hovedargu-
menter,  nemlig at sortering 
i) ikke  ville  have nogen  ugunstig indflydelse pa bevarelsen 
ii) ville  Lette kontrollen med overholdelsen af bifangstbestemmeLserne, 
iii) ville  resultere i en  bedre  udnyttelse af ressourcerne,  fordi  bi-
fangsten kun kan  anvendes  til  fremstilling  af mel og  olie i henhold 
til de eksisterende  bestemmelser, 
iv) ville  g0re det muligt at saelge de frasorterede  fisk til konsum  til 
en h0jere pris end prisen for  fisk,  der saelges til forarbejdning, 
hvorved man undglr den ugunstige  0konomiske  virkning, som de eksi­
sterende  bestemmelser  har, og som er  kritisk  for den  danske  fllde, 
der fisker  efter arter, som  anvendes  til  fremstilling  af mel og 
olie. 
3. Den danske  regerings f0rste  argument  er baseret pi den  omstaendighed,  at 
bifangsterne i de zoner, hvor  Danmark  ikke har  nogen  kvote, ikke indgar 
i de videnskabelige  assessments  og derfor skal laegges til TAC (se bilag I). 
Kommissionen  er enig i, at dette er korrekt. 
1) EFT nr. L 24 af  27.1.1983,  s. 30. 

- 2 -
Kommissionen  mener  imidlertid  ikke, at den konklusion, som den  danske  rege­
ring drager af  denne  fremstilling  af de faktiske omstasndigheder, er en kor­
rekt analyse af virkningerne af en aendring af forordningen. 
I betragtning af at der  opnas  en vaesentlig  0konomisk  fordel ved at saelge bi-
fangsterne til  konsum,  ville  en aendring af forordningen give fiskerne et 
meget staerkt  0konomisk  incitament til at drive direkte  fiskeri  efter  konsum-
arter op til de  tilladte  graenser og  haevde,  at disse fangster er "bi f angster". 
I mange  tilfslde  er den egentlige bifangst  meget  mindre  end den  tilladte  graense 
pl 10%; f.eks. er den 1-2% ved  fiskeri  efter tobis. 
Sadanne  "bifangster"  matte  fratraekkes de eksisterende TAC for  konsumarter  for 
at den faelles  f i sker  ipol i t i ks mllsaetning med  hensyn  til bevarelse kan bevares. 
Hvis man saledes accepterede den  danske  regerings  argument  og drog f0lgeslut-
ningen af det,  ville  det medf0re  en reduktion af andre medlemsstaters andele 
af TAC. 
4. Den danske  regering  mener,  at frasortering  ville Lette  slvel  fiskerne som  fis­
keri kont rol lanterne kontrollen med den  tilladte  bifangst pa 10%.  Kommissionen 
mener ikke, at dette er noget afg0rende sp0rgsmil i forbindelse med kontrollen. 
Som anf0rt  under  punkt  3 ville  den foresllede aendring af  bestemmeIserne  skabe 
et meget  staerkt  0konomisk  incitament til at drive direkte  fiskeri  efter  konsum­
arter op tiL den  tilladte  graense pa 10% og  haevde,  at alle disse  fisk var bi­
fangster.  Efter  Kommissionens  opfattelse er det afg0rende sp0rgsmil i forbin­
delse med kontrollen, hvorvidt det,  dersom  forordningen blev aendret i overens-
stemmelse  med anmodningen  ville  vaere muligt n0jagtigt at afg0re, om konsumfisk 
var blevet fanget  legalt  som en  tilsigtet  bifangst i  samme  slaeb som arter fan­
get til  fremstilling  af mel og  olie, eller  hvorvidt de var blevet fanget ulov-
l igt ved direkte  fiskeri  efter  konsumarter  pa et andet tidspunkt og eventuelt 
et andet sted end de arter, der var fanget med henblik pl  fremstilling  af mel 
og olie.  I denne  forbindelse betyder "n0jagtigt at afg0re", "at afg0relsen kan 
laegges til grund for en med overtraedeIse af forordningen forbunden  strafferet-
lig Sanktion". 
Af de oplysninger,  Kommissionen  har faet om  antallet  af bade,  der ved inspek-
tion pa havet konstateres at  have overtridt de eksisterende bifangstbestemmeIser 
fremglr det, at sandsynligheden for inspektion pa havet er for  Lille  til at 
have nogen  virkelig  preeventiv virkning. Efter de eksisterende  bestemmelser  er 
det afg0rende, om det kan bevises, hvorvidt bifangsten overstiger  eller  ikke 
overstiger  de tilladte  10% konsumarter. Med de foresllede aendringer  ville  det 
vasre n0dvendigt at bevise, at en del af  eller  hele bifangsten af  konsumarter 
var blevet fanget som bifangst ved direkte  fiskeri.  Dette  ville  umuligt  kunne 
bevises hverken pl havet  eller  ved Landing. 

- 3 -
Med det  nuvaerende  fiskeri  kan  disse ulovlige fangster  i alt komme  til  at ud-
g0re omkring  129 000 t i  Nords0en  (ICES IV) og 16 500 t i omrSderne vest  for 
Det forenede Kongerige, syd  og vest  for Irland  og vest for Frankrig  (ICES VI, 
VII og VIII) (biLag II). 
5. Den danske  regering henviser tiL  den bedre udnytteLse  og tiL de 0konomiske 
fordeLe,  som det viLLe  medf0re  at anvende  de frasorterede bifangster tiL  konsum. 
Det er en  kendsgerning,  at de  danske  kvoter af konsumarter  i Nords0en  ikke er 
tiL hinder for frasortering  af bifangster.  Begraensningen  ber0rer  kun de om-
rader, hvor  Danmark  ikke har  nogen  kvote,  nemLig  ICES VI, VII  og VIII. 
Selv om det forudsaettes,  at den  st0rste  tilladte  bifangst  af de  arter, der  er 
opf0rt i biLag V tiL Radets  forordning (E0F) nr.  171/83  , tages i aLLe til-
faeLde, og at den  udeLukkende  bestir  af fisk, der er egnet tiL  konsum,  viLLe 
de spiLdte ressourcer,  som Danmark  baserer sin sag pa,for  Danmarks  vedkommende 
i aLt udg0re  h0jst 3 300 t  (biLag II,  skema  2). 
Det faktisk taL viLLe vaere  meget  mindre,  fordi 
- en deL af  bifangsterne  ved  fiskeri  efter sperLing  og brisLing viLLe best! 
af fisk,  som er  for sml tiL, at de kan  frasorteres, 
- den  procentvise bifangst  ved  fiskeri  efter tobis  og bLlhviLLing  normaLt 
viLLe vaere  meget  mindre  end  10%. 
Endelig ml det konstateres,  at selv om det viLLe vaere  en 0konomisk  fordeL for 
danske  fiskere  at saelge frasorterede bifangster tiL  konsum,  viLLe det forven-
teLige misbrug  af denne indr0mmeLse  0konomisk  set bLive tiL  uLempe  for fiskere 
fra andre  medLemsstater,  hvis kvoter mltte reduceres  af de  under  punkt 3 
anf0rte  grunde. 
6. Kommissionen  mener  heLLer ikke,  at den  danske  regering, nar  den  ikke tager 
det sandsynLige udfaLd  af den  foresLlede aendring  af forordningen  i betragt-
ning, fuLdt  ud erkender, hviLke poLitiske  konsekvenser  den kan  fl for Fael-
Lesskabet. 
1) EFT  nr. L 24 af  27.1.1983,  s. 1. 

- 4 -
Efter Kommissionens  opfattelse 
- ville  konsekvenserne være i  modstrid  med den  politiske  målsætning, som den 
fælles  fiskeripolitik  bygger på, da tanken om  relativ stabilitet  som omtalt 
i artikel  4, stk. 1, i Rådets  forordning  (EØF) nr.  170/83  ikke længere  ville 
kunne realiseres, fordi ulovlige "bifangster"  ville  give de medlemsstater, 
som driver  industrifiskeri,  en fordel fremfor  dem, der  ikke gør det, 
- ville  der blive  indført et nyt  kriterium  for ressourcefordelingen  ud over 
dem, der  ligger til  grund for Rådets  forordning  (EØF) nr.  172/83. 
7. Kommissionen  mener,  at fiskeriet  efter arter,  der anvendes  til fremstilling 
af mel og  olie,  allerede  opnår en  fordel  ved visse  bestemmelser i  forordningen, 
som er  til ulempe  for det  direkte  fiskeri  efter  konsumarter  (bilag  III). 
8. Den danske  regering  gør også opmærksom på den  bifangst  af torsk  ved fiskeri 
efter rødfisk ved Grønland, som kan  tages  af medlemsstater, der har en rød­
fiskkvote,  men ikke nogen  torskekvote,  i dette geografiske  område. 
Spørgsmålet om  bifangster  af torsk  ved fiskeri  efter  andre konsumarter i 
grønlandske  farvande  er ikke omfattet  af Rådets erklæring om  bifangster  af 
25. maj 1983, der kun vedrører  bifangster  af konsumarter ved  fiskeri  efter 
arter, som anvendes  til forarbejdning. Bortset  fra denne  vigtige sondring  er 
forholdet  det, at muligheden for  bifangst  af torsk blev skabt  i de år, hvor 
direkte  fiskeri  efter torsk  var forbeholdt  grønlandske  fiskere  (1978-1981). 
Dette kunne  kun accepteres,  såfremt der under  fiskeri  efter  andre konsumarter, 
som der er  rigeligt  af, også  kunne  accepteres  en bifangst  af torsk inden  for 
rimelige  grænser for andre medlemsstaters  vedkommende. 
1) EFT nr. L 24 af  27.1.1983. 

- 5 -
9. Kommissionen  konkluderer,  at det, dersom anmodningen fra den danske  regering 
blev imødekommet,  ville 
1) resultere  i et ukontrollabelt  misbrug af  bifangstbestemmelserne, 
2) kræve, at de  forventede bifangster,  for at undgå  ugunstig indflydelse  på 
bevarelsen, blev fratrukket  TAC, inden kvoterne blev  fordelt, 
3) resultere  i en omfordeling  af ressourcerne  mellem medlemsstaterne, 
4) få afgørende  indflydelse  på grundlaget  for den fælles  fiskeripolitik  med 
politisk  uacceptabel  følger. 
Kommissionen kan  derfor ikke anbefale,  at anmodningen fra den danske  regering 
i mødekommes. 

Bilag  I 
Virkningerne  af at  bifangster  medtages  i eller udelades  de videnskabelige 
assessments 
For at gøre det muligt at opfylde  den fælles  fiskeripolitiks  målsætning 
med hensyn  til bevarelse  må fangsterne  begrænses  til de af Rådet vedtagne 
TAC. 
Til sikring  heraf trækkes  de anslåede  bifangster  fra de  andele af TAC, 
Fællesskabet  har til sin rådighed  af de bestande, hvor  bifangsterne 
medtages  i de videnskabelige  assessments (nordsøkuller  og -hvilling). 
Med hensyn  til andre bestande,  for hvis vedkommende der  ikke foreligger 
oplysninger  om de mængder,  der er  fanget som bifangster, indbefatter 
TAC ikke bifangster. Derfor  er det  ikke nødvendigt  at fratrække  dem. 
Hvis bifangsterne  var medtaget  i disse assessments,  ville TAC være 
større, men de  forventede bifangster  måtte så fratrækkes  dem, og  andelen 
af TAC til konsumfiskeri  ville  forblive  uændret.  Der ville ikke være 
ekstra fisk til rådighed  i konsumfiskeriet. 

Bilag II 
Potentielle  ulovlige bifangster 
En ulovlig bifangst defineres  som konsumarter,  der er  fanget ved  direkte 
fiskeri  efter disse arter  og ikke utilsigtet  sammen  med arter,  der 
anvendes  til fremstilling  af mel og  olie,  selv om de  hævdes  fanget 
således.  De potentielle ulovlige bifangster  udgør 10% af den  samlede 
vægt af begge  artskategorier  (dvs.  en niendedel  af fangsterne  af indu­
strifisk)  . 
De potentielle ulovlige bifangster  ved  fiskeri  i Nordsøen (ICES  IV) 
er på i alt 129 305 t, og  Danmarks  andel heraf  er på 119 608 t  (skema  1). 
For området  vest for Det  forenede  Kongerige,  vest og syd for  Irland 
og vest for  Frankrig  (ICES  VI, VII og  VIII) er de  potentielle ulovlige 
bifangster  på i  alt 41 194 t  (skema  2). 
Hvis den danske  anmodning  blev imødekommet,  ville der  ikke være nogen 
grænse for  bifangster  af arter,  der kan  fanges  med finmaskede  net 
(artikel  3 i Rådets  forordning  (EØF) nr. 171/83), men som  ikke er 
opført i bilag V til nævnte  forordning. 
Ifølge de gældende bestemmelser  må der  ikke forefindes  sådanne bi­
fangster  om bord (artikel  4 i Rådets  forordning  (EØF) nr. 172/83), 
hvis en medlemsstat  ikke har en  kvote, men såfremt  den danske  anmod­
ning imødekommes,  ville det være nødvendigt  at udstede  en ny  forord­
ning for at  fastsætte  en grænse  for sådanne  bifangster. 
For at opfylde  den fælles  fiskeripolitiks  målsætning  med hensyn  til 
bevarelse  ville  potentielle ulovlige bifangster  ud over kvoterne  derfor 
skulle trækkes fra  TAC, eller EF's  andel af TAC,  inden  kvoterne  blev 
fordelt.  De potentielle bifangstarter  er torsk, kuller,  sej og  hvilling. 
De foreslåede  1983-kvoter  for  disse arter  er anført i skema 1 og 2. 

BiLag III 
Gaeldende  bestemmeLser  for fiskeri  efter arter, der  anvendes  til frem-
stiLLing  af meL og  olie 
En del af bifangsterne ved  fiskeri  efter arter, der  anvendes  tiL frem­
stilling  af mel og  olie,..  udg0res  af sma,. i  kke-k0nsmodne  fisk,  hvoraf 
en del  ville  have overlevet for senere at blive fanget som store  konsum-
fisk ved fiskeri  til konsum.  Eftersom man ikke kan  undga  bifangster 
ved fiskeri  efter visse arter af i  ndustrifisk,  ville  det vaere umuligt 
at fiske efter de  fleste  af de arter,. der  anvendes  til  fremstilling 
af mel og  olie,  hvis bifangster ikke var  tilladt.  Kommissionen  betragter 
fiskeri  efter  industrifisk  som et berettiget  fiskeri,  og den finder 
det logisk at udnytte disse ressourcer, som  ellers  viLle  ga tabt. For 
at muligg0re dette  fiskeri  tilLod  Radet  anvendelse af  finmaskede  net 
(artikel  3 i og bilag II til  Radets  forordning (E0F) nr.  171/83)  ved 
fiskeri  efter visse arter, idet bifangsterne af  konsumfisk  eller  Sepia 
dog ikke ma overstige 10% . Der gaelder tiLsvarende  bestemmeLser  for 
sild taget som bifangst ". Formalet med disse  bestemmeLser  er at finde 
en gyLden  middeLvej  mellem  de 0konomiske  ulemper,  der opstar for  fiske-
riet efter  konsumarter  som f0Lge af det tab, som dette  fiskeri  paf0res 
pa grund  af bifangsterne, og de  0konomiske  fordele ved at  tillade 
fiskeri  efter  industrifisk. 
Endvidere accepterede  Radet  ved sin erkLaering af 25.1  .1983,,  at en med-
lemsstat, hvis den er  tiLdelt  en kvote af en art, og de ikke har opbrugt 
denne,  eLLer hvis der er en EF-andel af TAC, der ikke er fordelt  meLLem 
medlemsstaterne,  og denne  andel ikke er opbrugt, kan give sine fiskere 
tilladelse  til at udskille og  Lande  bifangster af  fisk egnet til  konsum. 
Herved erkendes  det, at det  ville  vaere  spild  af vaerdifulde ressourcer 
at frenstille  mel og  olie af sadanne  fisk.  Rldet  kunne  kun acceptere 
sadanne  landinger,  fordi  de fratraekkes kvoten  eller  EF's andel af TAC 
(artikel  4 i Rldets forordning (EOF) nr.  172/83),  og derfor ikke  under-
minerer EF's milsaetninq med  hensyn  til bevarelse. 
1) Rådets  forordning (EØF) nr.  171/83  af 25.1.1983,  artikel  8, stk. 1, 
samt bi lag V. 
2) Rådets  forordning (EØF) nr.  172/83  af 25.1.1983,  artikel  8. 

Skema 1 Gennemsnitsfangster  (1977-1981) af de  fire vigtigste  arter fanget med artikel  3-net i ICES IV 
(Nordsøen)  og potentielle  maksimumsbifangster  af bilag V-arter  på 10% (1) 
Art EF D F NL B UK DK IRL 
Blåhvilling 22.849 367 0 0 0 215 21.718 549 
Sperling 240.411 0 0 25 0 2.749 237.459 178 
Tob i s 591 .888 0 0 0 0 30.604 561.274 10 
Brisling 308.585 4 .869 455 2 1 47.242 256.017 0 
I alt 1 .163.734 5 .236 455 2 1 80.810 1.076.468 0 
Potentielle 
bi fangster 
på 10% (1) 129.305 582 51 3 0 8.979 119.608 82 
Arter (2) 559.450(  3) 54 .020 79.950 37.180 13.520 293.850 80.930 0 
(1) Bifangster defineres  som vaegten af bifangstarterne, udtrykt  i procent  af den  samlede  vaegt af bade  bifangst-
arter og de arter, der anvendes  tit fremstiLLing  af met og  olie, dvs. en  niendedel  af sidstnaevnte.  F.eks.: 
129 305 
(1 163 734 + 129 305) x 100 = 10% 
(2) Foreslaet  EF-andel  af TAC for 1983 for  torsk,  kuller,  sej og  hvilling  (K0MC83)  213). 
(3) Eksklusive  5 500 t  kuller og 22 180 t  hvilling. 

Skema 2  Gennemsnitsfangster  (1977 - 1981) af de fem  vigtigste arter fanget  med artikel  3-net  i ICES VI, VII 
og VIII (vest  for Det  forenede Kongerige,  vest og syd for  Irland  og vest for Frankrig)  og potentielt  maksimum 
ART 
EF D F KL' B ÜK DK IRL 
Faktiske fangster 
Blihvi LLing 22.267 '2.755 0 1 .166 0 5.279 12.691 376 
Sperling 9.811 0 0 1 .456 0 1.101 7.254 0 
Tobi s 1.527 0 265 0 0 1.240 22 0 
• Brisling 26.244 .2.274 946 2.943 0 9.306 4.355 6.A20 
Hestemakrel  (1) 88.588 - 2.163 0 72.515 5 8.641 5.264 0 • -
I sie 148.437 7.192 1 .211 78.080 5 25.567 29.586 6.796 
Potentielle  bifangster  pa 10% ' 16.494 799 135 8 = 676 1 2.841 3.287(2) 755 
EF's andel af TAC minus  faktiske 
fanqster | 
Blanvi Hing 216.884(35 IKKE FORDELT IIELLEfi MEDLEMSSTATERNE 
3( : , 
Hestemakrel 5.412 ' * 
Dotentielle  bifangster  pl 10% ' 24.700' 1 
• 
Potentielle  bifangster  i alt 41.194 
Direkte  fiskeri  efter bifangstarter  (4) 174.670 2.410 57.640 240 1 .160 78.020 0 35.200 
(1> Medlemsstaternes  taL for 1982. 
(2) Maksimalt  faktisk  tab af  konsumarter (jf. punkt  5). 
(3) 262 000 t minus  faktiske fanqster i*  ICES IV, VI og Vi'I. 
(4) 1983-forslaq  tiL TAC oq  kvoter  for torsk, kuller,  sei og  hvillinc  (K0MC83) 213).