RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

INDLEDNING

5.1. Dette kapitel omhandler Rettens revision af udgiftsområde 1 (landbrug) i de finansielle overslag for 2000-2006. Det omfatter udgifter til regulering af og støtte til landbrugsmarkeder samt direkte indkomststøtte til landbrugere. I 2005 beløb udgifterne til den fælles landbrugspolitik (1) sig til i alt 48 466 millioner euro (2004: 43 579 millioner euro) (jf. figur 5.1 og 5.2 , som giver yderligere oplysninger).

5.2. I henhold til traktaten har Europa-Kommissionen det overordnede ansvar for gennemførelsen af EU-budgettet. Stort set alle landbrugsudgifter afholdes under delt forvaltning (EUGFL, Garantisektionen). Det betyder, at betalinger til endelige støttemodtagere (landbrugere, private selskaber, handelsvirksomheder, sammenslutninger eller offentlige organer) afholdes af udbetalende organer, som er godkendt af medlemsstaterne. Under 1 % af udgifterne forvaltes direkte af Kommissionen.

5.3. De udgifter, der anmeldes af medlemsstaterne, er omfattet af flere kontrolsystemer: a) kontrol af, at landbrugernes anmeldelser inden for rammerne af Det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS) er korrekte (4) b) sektorspecifikke kontroller, f.eks. vedrørende olivenolie og udvikling af landdistrikterne c) fysisk kontrol af landbrugsvarer, der eksporteres med fællesskabsstøtte (5) d) efter udbetalingen af støtten kontrol af forretningspapirer hos handels- og forarbejdningsvirksomheder, der beskæftiger sig med landbrugsvarer (6) e) regnskabsafslutningsproceduren, som dækker alle de anmeldte udgifter, og i henhold til hvilken det kontrolleres, om årsregnskabet er fuldstændigt og nøjagtigt (beslutningen om regnskabsafslutning), og, i et flerårigt perspektiv, om udgifterne er lovlige og formelt rigtige (overensstemmelsesbeslutninger).

SPECIFIK VURDERING — DAS-REVISION

Revisionens omfang

5.4. For at få sikkerhed for lovligheden og den formelle rigtighed af de transaktioner, der ligger til grund for Fællesskabets regnskaber, reviderede Retten de vigtigste overvågnings- og kontrolsystemer (jf. punkt 5.3) og testede en tilfældig stikprøve af betalinger, som var udtaget af udgifterne for 25 udbetalende organer i EU-15 (der tilsammen var ansvarlige for 66 % af udgifterne til den fælles landbrugspolitik) (jf. tabel 5.1 ), og 20 betalinger, som var afholdt under den generelle arealbetalingsordning (SAPS) (7) i de nye medlemsstater.

Tabel 5.1 — Udbetalende organer opstillet efter udgifter anmeldt i 2005 Nr. Medlemsstat Udbetalende organ (UO) Anmeldte beløb i millioner euro (8) % af samlet beløb Revisionspåtegning med forbehold Regnskabet udskilt (9) 1 Frankrig ONIC 4 535,37 9,36 × 2 Italien AGEA 3 832,32 7,91 × × 3 Det Forenede Kongerige RPA 2 952,11 6,09 4 Grækenland OPEKEPE 2 756,08 5,69 5 Frankrig OFIVAL 2 401,35 4,95 6 Spanien Andalucía 1 817,00 3,75 7 Irland DAF 1 805,72 3,72 8 Danmark EU-direktoratet 1 223,61 2,52 9 Polen ARiMR 1 193,04 2,46 10 Østrig AMA 1 192,37 2,46 11 Frankrig ONIOL 967,48 2,00 12 Spanien Castilla-León 956,40 1,97 13 Sverige SJV 954,42 1,97 14 Finland MMM 901,48 1,86 15 Spanien Castilla-La Mancha 882,45 1,82 16 Tyskland Niedersachsen 881,09 1,82 17 Portugal INGA 801,25 1,65 18 Ungarn ARDA 553,72 1,14 × 19 Belgien BIRB 525,63 1,08 20 Tyskland Nordrhein-Westfalen LWK 524,04 1,08 21 Tjekkiet SAIF 424,82 0,88 22 Nederlandene Dienst Regelingen 375,61 0,77 23 Spanien Cataluña 368,39 0,76 24 Tyskland BLE 307,41 0,63 25 Det Forenede Kongerige NAWAD 297,38 0,61 26 Frankrig ONIFLHOR 276,03 0,57 × 27 Belgien Région Wallonne 256,67 0,53 × 28 Litauen NMA 235,90 0,49 29 Slovakiet APA 205,56 0,42 × 30 Polen ARR 166,46 0,34 31 Nederlandene PT 74,33 0,15 UO'er dækket af DAS 2005 Subtotal (10) 34 645,52 71,47 32 Tyskland Bayern Landwirtschaft 1 176,61 2,43 × 33 Frankrig CNASEA 813,81 1,68 × 34 Det Forenede Kongerige SERAD 644,32 1,33 35 Spanien Extremadura 633,95 1,31 36 Italien AVEPA 560,02 1,16 37 Spanien Aragón 535,47 1,10 38 Tyskland Baden-Württemberg 474,29 0,98 × 39 Italien AGREA 444,56 0,92 40 Italien Region Lombardie 436,96 0,90 41 Tyskland Mecklenburg-Vorpommern 429,65 0,89 42 Nederlandene PZ 416,27 0,86 43 Tyskland Brandenburg 412,50 0,85 44 Tyskland Sachsen-Anhalt 404,81 0,84 45 Spanien FEGA 389,87 0,80 46 Tyskland Schleswig-Holstein 382,16 0,79 47 Tyskland Hamburg-Jonas 374,01 0,77 48 Frankrig FIRS 355,04 0,73 49 Tyskland Sachsen 345,39 0,71 50 Frankrig ONILAIT 329,50 0,68 51 Det Forenede Kongerige DARD 323,06 0,67 × 52 Nederlandene HPA 291,47 0,60 53 Tyskland Thüringen 291,31 0,60 54 Frankrig ONIVINS 270,71 0,56 55 Belgien ABKL 252,20 0,52 56 Italien ENR 248,50 0,51 57 Tyskland Hessen 242,77 0,50 58 Italien ARTEA 204,07 0,42 59 Tyskland Rheinland-Pfalz 194,53 0,40 60 Spanien Valencia 173,04 0,36 61 Spanien Galicia 151,41 0,31 62 Frankrig ODEADOM 129,73 0,27 × 63 Spanien Navarra 128,59 0,27 64 Spanien Canarias 121,23 0,25 65 Spanien Murcia 108,91 0,22 × 66 Slovenien AAMRD 106,65 0,22 67 Italien SAISA 99,10 0,20 68 Letland RSS 98,86 0,20 69 Portugal IFADAP 91,52 0,19 × × 70 Spanien Asturias 81,25 0,17 71 Estland PRIA 67,32 0,14 72 Spanien País Vasco 61,34 0,13 73 Spanien Madrid 57,94 0,12 74 Nederlandene PVE 52,83 0,11 75 Nederlandene DLG 46,07 0,10 76 Luxembourg Ministère de l'Agriculture 45,07 0,09 × × 77 Spanien La Rioja 43,77 0,09 78 Østrig ZA Salzburg 43,31 0,09 79 Spanien Cantabria 39,45 0,08 × 80 Cypern CAPO 38,61 0,08 81 Spanien Baleares 32,51 0,07 82 Tyskland Bayern Umwelt 26,60 0,05 × × 83 Italien ARBEA 25,78 0,05 × 84 Tyskland Saarland 21,57 0,04 85 Det Forenede Kongerige FC 13,45 0,03 86 Frankrig OFIMER 8,98 0,02 87 Italien FINPIEMONTE 8,72 0,02 88 Tyskland Hamburg 7,41 0,02 89 Malta MRAE 7,33 0,02 × 90 Det Forenede Kongerige CCW 4,58 0,01 91 Tyskland Nordrhein-Westfalen LfEJ 4,35 0,01 92 Tyskland Bremen 2,28 0,00 93 Spanien FROM 1,91 0,00 × 94 Irland DCMNR 1,45 0,00 95 Frankrig SDE 0,22 0,00 Subtotal 13 830,96 28,53 I ALT 48 476,48 100,00 Kilde: Kommissionens sammenfattende rapport om afslutning af regnskabet for EUGFL, Garantisektionen for regnskabsåret 2005.

Det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS)

5.5. IFKS er det vigtigste redskab til forvaltning og kontrol af arealstøtten, dyrepræmieordningerne og den nye generelle arealbetalingsordning. Det omfatter en elektronisk database over landbrugsbedrifter og støtteansøgninger samt systemer til identifikation af landbrugsparceller og til identifikation og registrering af dyr.

5.6. Retten analyserede IFKS-kontrolstatistikkerne for alle medlemsstater og reviderede implementeringen af systemet i en række gamle medlemsstater og i fem (11) af de otte nye medlemsstater, som har valgt at anvende SAPS, samt i de to nye medlemsstater (12), som har valgt de traditionelle ordninger med direkte støtte (jf. bilag 5. 2 og 5.3 ).

Arealstøtte

5.7. Retten analyserede resultaterne af medlemsstaternes IFKS-kontrol af arealanmeldelser i 2004 (dvs. for støtte udbetalt i 2005) (jf. tabel 5.2 ). Når man ser på alle medlemsstaterne under ét, indeholdt 40 % af de kontrollerede ansøgninger fejl. Disse fejl svarer til 2,1 % af det areal, der blev kontrolleret af de udbetalende organer. I EU-15 er denne procentdel steget fra 1,8 % i 2003 til 2,2 % i 2004 og dermed kommet over den væsentlighedstærskel (13) på 2 %, som er fastsat på kommissionsplan. I de nye medlemsstater var procentdelen lavere: 2,0 % i 2004. De fejl, der identificeres af de udbetalende organer under deres kontrol af mindst 5 % af de modtagne ansøgninger, rettes, før der sker udbetaling til landbrugeren. De 14 medlemsstater, som har gennemført IFKS tilfredsstillende, konstaterede ved deres stikprøvekontroller en fejlprocent på 1,95 %. 5.7. Kommissionen har ikke fastsat en tærskel på 2 %, der kan betragtes som en tolerancetærskel for fejl i forbindelse med udgifterne. Det punkt i den årlige aktivitetsrapport, der især har udløst Revisionsrettens bemærkninger, er forekomsten af væsentlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemerne. Tærsklen på 2 % (er angivet i beløb pr. ABB-aktivitet og udelukker ikke andre specifikke tærskler) anvendes udelukkende i tilfælde af store mangler, som der ikke kompenseres for gennem finansielle korrektionsprocedurer. Det er Kommissionens opfattelse, at det ved hjælp af stikprøvekontrol er muligt at danne sig et fornuftigt skøn over sandsynligheden for fejl i betalingsanmodningerne, jf. Revisionsrettens årsberetning for 2004.

Tabel 5.2 — Arealstøtte, foderarealer og andre afgrøder — Resultaterne af IFKS-markinspektioner og telemålinger i 2004 med relation til støtte udbetalt i 2005 Medlemsstat Indgivne ansøgninger Kontrollerede ansøgninger Ansøgninger behæftet med fejl Antal Areal (ha) Gennemsnitligt areal (ha) Antal % Areal (ha) % Gennemsnitligt areal (ha) Antal % Areal (ha) % Belgien 39 821 1 000 289,72 25 3 815 9,6 133 656,40 13,4 35 1 584 41,5 1 273,33 1,0 Danmark 47 391 2 329 078,35 49 2 506 5,3 136 454,12 5,9 54 852 34,0 1 185,91 0,9 Tyskland 298 771 14 050 886,00 47 17 798 6,0 1 093 602,00 7,8 61 7 873 44,2 6 278,00 0,6 Grækenland 318 947 3 995 969,16 13 39 169 12,3 1 018 459,45 25,5 26 9 379 23,9 25 872,12 2,5 Spanien 420 001 17 456 253,40 42 44 212 10,5 1 895 096,68 10,9 43 18 793 42,5 61 788,13 3,3 Frankrig 401 827 23 977 233,71 60 27 365 6,8 1 975 055,48 8,2 72 12 212 44,6 11 231,17 0,6 Irland 130 508 4 727 823,77 36 8 892 6,8 363 336,38 7,7 41 1 441 16,2 1 468,96 0,4 Italien 599 095 7 219 935,24 12 42 540 7,1 819 002,00 11,3 19 20 212 47,5 51 457,19 6,3 Luxembourg 1 935 121 623,00 63 113 5,8 7 200,00 5,9 64 118 104,4 251,66 3,5 Nederlandene 44 996 657 563,25 15 3 154 7,0 50 283,43 7,6 16 1 160 36,8 2 450,47 4,9 Østrig 137 677 2 538 918,68 18 8 649 6,3 184 400,41 7,3 21 5 115 59,1 4 169,18 2,3 Portugal 130 854 1 825 638,94 14 7 641 5,8 431 406,95 23,6 56 5 904 77,3 22 391,65 5,2 Finland 67 090 2 086 152,39 31 4 290 6,4 160 238,86 7,7 37 2 088 48,7 1 105,08 0,7 Sverige 59 058 2 763 403,94 47 3 793 6,4 206 888,21 7,5 55 2 429 64,0 6 550,03 3,2 Det Forenede Kongerige 131 410 14 101 732,67 107 7 091 5,4 907 565,00 6,4 128 4 335 61,1 6 898,37 0,8 I alt 2004 EU-15 2 829 381 98 852 502,22 35 221 028 7,8 9 382 645,37 9,5 42 93 495 42,3 204 371,25 2,2 I alt 2003 (14) 2 840 153 98 843 983,00 35 230 170 8,1 11 309 077,00 11,4 49 97 729 42,5 199 740,00 1,8 I alt 2002 2 894 917 97 955 796,00 34 248 572 8,6 11 656 029,00 11,9 47 94 717 38,1 198 079,00 1,7 I alt 2001 2 935 273 98 275 675,00 33 299 716 10,2 11 638 423,00 11,8 39 105 099 35,1 240 786,00 2,1 Tjekkiet 18 759 3 529 134,84 188 1 344 7,2 454 565,96 12,9 338 831 61,8 3 765,64 0,8 Estland 18 954 818 453,31 43 1 068 5,6 259 394,41 31,7 243 548 51,3 1 855,02 0,7 Cypern 39 025 173 372,00 4 1 992 5,1 33 691,00 19,4 17 1 770 88,9 5 400,00 16,0 Letland 69 847 1 338 352,28 19 5 220 7,5 366 043,87 27,4 70 2 667 51,1 11 539,71 3,2 Litauen 238 068 2 550 554,55 11 17 413 7,3 352 572,07 13,8 20 7 418 42,6 6 603,17 1,9 Ungarn 208 809 5 002 586,57 24 11 205 5,4 549 871,90 11,0 49 1 763 15,7 9 442,44 1,7 Malta 4 981 5 152,14 1 1 011 20,3 1 940,72 37,7 2 481 47,6 201,36 10,4 Polen 1 400 401 13 689 068,96 10 78 618 5,6 1 235 809,26 9,0 16 23 061 29,3 21 207,68 1,7 Slovenien 77 049 166 113,00 2 5 093 6,6 16 725,25 10,1 3 5 232 102,7 8 944,87 53,5 Slovakiet 12 399 1 831 840,09 148 1 704 13,7 528 587,61 28,9 310 1 042 61,2 8 133,01 1,5 I alt 2004 EU-10 2 088 292 29 104 627,74 14 124 668 6,0 3 799 202 13,1 30 44 813 35,9 77 092,90 2,0 I ALT 4 917 673 127 957 129,96 26 345 696 7,0 13 181 847,42 10,3 38 138 308 40,0 281 464,15 2,1 NB 1: Telemåling indebærer anvendelse af satellit- eller luftfotos til kontrol af IFKS-ansøgninger. NB 2: Test udført i år N er relevante for betalinger foretaget i år N + 1. Kilde: IFKS-statistikker, som medlemsstaterne har sendt til GD AGRI.

5.8. For den stedlige kontrols vedkommende er procenten for arealer, der ikke fremgik af de undersøgte ansøgninger (15) (jf. figur 5.3 ), resultatet af både kontroller af tilfældigt udvalgte ansøgninger og kontroller af ansøgninger udvalgt på grundlag af en risikoanalyse. Som i de foregående år var fejlprocenten for risikobaserede transaktioner i nogle medlemsstater lavere end for tilfældigt udvalgte transaktioner, hvilket er det modsatte af, hvad der kunne forventes. Selv om Kommissionen har taget fat på dette problem ved at vedtage forordning (EF) nr. 118/2004 (16), vil virkningerne ikke kunne ses før 2006. 5.8. Kommissionen har i forbindelse med sin revision konstateret, at telemåling i visse medlemsstater registreres som stikprøvekontrol, selv landbrugerne inden for området er blevet udvalgt på grundlag af en risikoanalyse. Dette fører til en fordrejning af statistikkerne. Med hensyn til forskellen i resultaterne fra disse to former for udvælgelse har Kommissionens analyse, når der tages højde for skævhederne som følge af den ukorrekte indberetning, vist, at det kun er i Danmark og i mindre omfang Irland, at resultaterne af stikprøvekontrollen er højere end resultaterne af den risikobaserede kontrol (GR er ikke medregnet).

5.9. Ligesom sidste år viste det sig, at ca. 40 % af de betalinger, der blev testet af Retten, var foretaget på grundlag af overanmeldelser af de opmålte marker. Omkring en tredjedel af betalingerne var behæftet med forholdsvis små opmålingsfejl, og et lille antal betalinger var behæftet med større fejl. 5.9. Kommissionen har først for nylig modtaget oplysningerne og er derfor ikke i stand til at kommentere resultaterne.

5.10. Resultatet af Rettens undersøgelser i Grækenland viser, at der ikke er sket nogen væsentlig forbedring siden sidste år: 5.10.

a) Kontrolkvaliteten er lav, resultaterne er meget dårligt eller slet ikke dokumenteret, og rapporteringen af resultaterne er upålidelig og bygger ikke altid på egentlige kontroller. b) Ved opmåling af parceller anvendte nogle lokale myndigheder i Grækenland teknikker, som havde en større teknisk tolerance end det tilladte maksimum (5 %). Det er ikke muligt at sætte tal på den finansielle effekt af denne praksis. a) og b) Kommissionen fortsatte i 2005 sit skærpede revisionsprogram og andre tilsynsforanstaltninger for Grækenland. Ud af i alt 13 kontrolbesøg vedrørte de 8 IFKS eller IFKS-beslægtede foranstaltninger. I de tilfælde, hvor der er konstateret mangler, er de blevet fulgt op gennem procedurerne for regnskabsafslutning. På Kommissionens foranledning har de græske myndigheder iværksat en handlingsplan for at tage højde for manglerne og sikre, at de vigtigste IFKS-komponenter styrkes og anvendes effektivt. Handlingsplanen omfatter de mangler, som Retten nævner. Kommissionen fører løbende tilsyn med, at planen gennemføres korrekt.

c) Landbrugsorganisationerne kontrollerer registreringen af alle data i computersystemet. Ingen data i systemet er sikre, og landbrugsorganisationerne kan til hver en tid inden udbetalingen ændre dem, hvilket de også gør. Computersystemet registrerer ikke, hvornår og hvorfor der foretages ændringer af de oprindelige data. Mange af disse ændringer er regelstridige, men der kan ikke sættes nøjagtige tal på. c) Kommissionen har gentagne gange kritiseret landbrugsorganisationernes rolle i proceduren for anmodning om betaling og anmodede formelt myndighederne om at indføre en ny procedure i juni 2004. De græske myndigheder har indføjet dette i deres handlingsplan for, hvad der skal gennemføres i 2006. Rettens bemærkning er kun berettiget for tiden indtil udgangen af produktionsåret 2004 (regnskabsåret 2005). For produktionsåret 2005 har de græske myndigheder indført et revisionsspor, som gør det muligt at spore alle ændringer i de oprindelige registreringer.

d) Retten fandt stadig eksempler på, at landbrugere havde overanmeldt deres arealer.

5.11. Det anmeldte areal, som landbrugeren modtager støtte for, må gerne være større eller mindre end det areal, der opmåles ved kontrollen, så længe forskellen ligger inden for en bestemt teknisk tolerance. I Slovenien anvendes tolerancen på 4 % imidlertid forkert i de tilfælde, hvor et areal er overanmeldt, hvilket fører til for store udbetalinger. 5.11. Kommissionen blev allerede under sin undersøgelse i marts 2005 klar over dette og gjorde medlemsstaten opmærksom herpå i et brev i september 2005. Der tages højde for dette punkt og andre resultater i regnskabsafslutningsprocedurerne.

Det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS) i de nye medlemsstater

5.12. Et centralt element i IFKS er markidentifikationssystemet (LPIS), som indeholder et register over al landbrugsjord. Fire af de syv nye medlemsstater, Retten besøgte, har valgt at anvende et antal sammenhængende marker som referenceparcel (17) i LPIS. De øvrige tre har valgt matriklen som referenceparcel.

5.13. Rettens revision viste, at blandt de reviderede medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning (SAPS) og har valgt at anvende et antal sammenhængende marker som referenceparcel, er det kun Tjekkiet, der har støtteberettigelsesdata for landbrugsparceller i LPIS. I de øvrige medlemsstater indeholder LPIS kun støtteberettigelsesdata for referenceparcellerne. Disse medlemsstater krævede imidlertid ikke, at ansøgningen skulle underbygges med nærmere oplysninger og ledsages af dokumenter, som gjorde det muligt at stedfæste og opmåle den enkelte landbrugsparcel (18), hvilket betød, at myndighederne ikke havde tilstrækkelige oplysninger til at sikre, at alle landbrugsparceller kunne identificeres pålideligt. Denne mangel begrænsede mulighederne for at opdage og forebygge fejl ved hjælp af kontrollerne, og det gjorde kontrollerne mindre effektive. 5.13. For så vidt som landbrugsparcellerne falder ind under referenceparcellen eller –blokken, og referenceparcellens samlede støtteberettigede areal ikke overskrides, er landbrugsparcellen i princippet støtteberettiget. Kommissionen gennemførte i 2004-2005 stedlige kontroller i hver enkelt af de nye medlemsstater, og selv om der blev konstateret svagheder i markidentifikationssystemet (LPIS), er den forholdsvis tilfreds med gennemførelsesgraden i de første år. Krydskontrollen er imidlertid afhængig af kvaliteten af de data, der er registreret i markidentifikationssystemet, og Kommissionen har derfor i forbindelse med sin revision understreget, at det er nødvendigt at mindske blokstørrelserne, og anvist, hvordan det eventuelt kan gøres. Af de seneste kontakter fremgår det, at forholdene er ved at blive meget bedre takket være Kommissionens anbefalinger.

5.14. Overanmeldelser og/eller dobbeltanmeldelser af landbrugsparceller bliver derfor ikke opdaget, så længe referenceparcellen ikke overanmeldes. Parceller, som ikke er blevet anmeldt, eller som én landbruger kun har anmeldt delvist, kan kompensere for en anden landbrugers dobbelt- eller overanmeldelser, så det egentlige omfang af over- og/eller dobbeltanmeldelser inden for en referenceparcel ikke kan fastslås nøjagtigt. Det medfører, at der ikke foretages støttenedsættelser og anvendes sanktioner, eller at det ikke sker i tilstrækkeligt omfang (19). For eksempel blev der i Ungarn og Slovakiet anvendt vilkårlige nedsættelser og sanktioner i sager om overanmeldelse af referenceparceller, hvor det ikke var muligt at placere ansvaret for overanmeldelsen hos en bestemt landbruger. I ingen af de besøgte medlemsstater var der stillet krav om kontrol af alle de anmeldte parceller i de sammenhængende marker. 5.14. De risici, som Retten påpeger, er en naturlig følge af LPIS baseret på fysiske blokke, og dette gælder både i de nye og gamle medlemsstater, og de kan kun undgås ved begrænsning af blokstørrelserne. Brugen af situationskort og andet geografisk materiale er med til yderligere at mindske risikoen, men i tvivlstilfælde er det nødvendigt at kontrollere alle parceller i en blok, hvilket er anbefalet praksis. Forudsat at det anvendes korrekt, er LPIS baseret på fysiske blokke ifølge Kommissionen det bedste redskab til let at fastlægge grænserne på stedet (det er normalt lettere at fastlægge grænserne på denne måde end ved hjælp af et matrikelbaseret LPIS).

5.15. Under stedlige kontroller kan der ske modregning mellem overanmeldelser og underanmeldelser af parceller, så længe matrikelarealet ikke overskrides. I Polen blev også opmålte arealer ud over en parcels matrikelareal anvendt til modregning af for små arealer, der var opmålt på andre parceller. Det er ikke muligt at sætte tal på den finansielle effekt af denne fejl. 5.15. Kommissionen er opmærksom på dette problem, og der er en opfølgning i gang. a) Kommissionen vil følge det op under de bilaterale møder med medlemsstaterne. b) Det vil blive fulgt op i forbindelse med Kommissionens undersøgelser.

5.16. Der blev konstateret yderligere problemer i: a) Ungarn: Ved beregningen af SAPS-betalingen blev der enten ikke taget hensyn til kontrolresultaterne eller ikke taget korrekt hensyn til dem (20). b) Polen: De supplerende nationale betalinger (21) afholdes på mere restriktive betingelser end SAPS-betalingerne. Når de nationale kriterier ikke var opfyldt, blev SAPS-betalingerne reduceret på samme måde som de nationale betalinger, selv om SAPS-kriterierne var opfyldt. Det er ikke i overensstemmelse med EU-lovgivningen. Desuden er der i de administrative krydskontroller fastsat en tolerance for konstaterede afvigelser mellem det anmeldte areal og det støtteberettigede areal, som er registreret i LPIS, selv om en sådan tolerance kun er tilladt i forbindelse med parceller, som kontrolleres på stedet.

5.17. I fem medlemsstater (22) blev der ikke foretaget en evaluering af de anvendte risikofaktorer for ansøgningsåret 2004, eller evalueringen var ikke dokumenteret, og der blev ikke foretaget en evaluering af de anvendte risikofaktorer for ansøgningsåret 2005 (hvilket har relevans for regnskabsåret 2006). 5.17. Som led i den generelle plan om at forbedre statistikkerne og deres anvendelse har Kommissionen siden 2005 under sine møder med medlemsstaterne opfordret disse til at evaluere risikoanalyserne.

5.18. I SAPS-ordningen gælder det, at hvis det samlede støttebeløb, der kunne betales i en medlemsstat, var større end det nationale rammebeløb, skulle støtten pr. hektar reduceres tilsvarende. Medlemsstaterne skulle underrette Kommissionen om nedsættelsen inden den 30. november 2004. De tjekkiske myndigheder kunne ikke fremlægge dokumentation for det tal for det samlede anmeldte areal, som de anvendte til at beregne støttenedsættelsen på 1,63 %. Ungarn og Litauen meddelte ikke den endelige reduktionskoefficient inden fristens udløb. 5.18-5.19. Kommissionen vil følge op på Rettens bemærkninger.

5.19. I henhold til forordningerne skal SAPS-støtte udbetales på én gang mellem den 16. oktober 2004 og den 30. april 2005. Ungarn afholdt to betalinger. Der er intet retsgrundlag for denne praksis.

5.20. I stikprøven på 20 SAPS-transaktioner, som Retten havde udvalgt tilfældigt, blev der konstateret fem overbetalinger med et højt fejlniveau. Fire af disse skyldtes overanmeldelser fra støtteansøgerne, og den femte fandt sted som følge af, at en anmeldelse var blevet ændret efter den fastsatte frist. 5.20. Kommissionen vil undersøge Rettens resultater.

Dyrepræmier

5.21. Kommissionens statistikker over dyrepræmier viser antallet af dyr, som landbrugerne har ansøgt om støtte for, men som ifølge inspektørerne ikke fandtes eller ikke var berettiget til støtte. For den største ordnings vedkommende, nemlig ammekopræmien (jf. tabel 5.3 og figur 5.4 ), kontrollerede medlemsstaterne 14,9 % af de dyr, som der var ansøgt om støtte for, og konstaterede, at 1,8 % af dyrene ikke fandtes på bedriften eller ikke var berettiget til støtte. Generelt er der kun små udsving fra medlemsstat til medlemsstat i denne procentdel. Den er imidlertid meget høj i Italien, Malta og Slovenien (for ammekopræmien 11,4 % i Italien og 48,2 % i Slovenien og for den særlige oksekødspræmie 11,8 % i Malta, 21,8 % i Italien og 56,2 % i Slovenien). 5.21. Mens det kan bemærkes, at de italienske statistikker indeholder et forholdsvis højt procenttal for reduktioner, så er den procentvise andel af de berørte landbrugere faldet markant i 2004, hvilket tyder på, at problemerne er koncentreret omkring færre landbrugere. Emnet vil atter blive taget op med de italienske myndigheder for at få et bedre overblik over baggrunden for disse høje procenter. For Maltas og Sloveniens vedkommende er det gennem kontrol blevet godtgjort, at statistikkerne er upålidelige, og Kommissionen har anmodet om, at de revideres.

Tabel 5.3 — IFKS-kontroller af ammekopræmien — Resultaterne af stedlige kontroller i 2004 med relation til støtte udbetalt i 2005 Medlemsstat Kontrollerede ansøgninger Kontrollerede ansøgninger, der var delvis afvist Kontrollerede ansøgninger, der var fuldstændig afvist Kontrollerede dyr Kontrollerede dyr, der ikke var godkendt som støtteberettigede Samlet antal indgivne ansøgninger Antal % Antal % Antal % Samlet antal dyr, der var ansøgt om støtte for Antal % Antal % Belgien 14 886 707 4,7 6 0,8 3 0,4 395 197 30 885 7,8 58 0,2 Danmark 8 650 1 047 12,1 5 0,5 3 0,3 109 355 25 066 22,9 18 0,1 Tyskland 32 899 3 508 10,7 227 6,5 81 2,3 641 781 87 995 13,7 1 125 1,3 Grækenland 10 849 3 728 34,4 201 5,4 22 0,6 209 825 125 424 59,8 1 179 0,9 Spanien 59 800 5 195 8,7 293 5,6 44 0,8 1 758 858 311 213 17,7 4 188 1,3 Frankrig 117 249 13 958 11,9 1 024 7,3 217 1,6 4 214 721 548 148 13,0 2 181 0,4 Irland 61 840 4 698 7,6 421 9,0 19 0,4 1 104 521 132 916 12,0 603 0,5 Italien 55 850 8 443 15,1 212 2,5 288 3,4 763 119 122 665 16,1 13 954 11,4 Luxembourg 491 62 12,6 4 6,5 0 0,0 23 288 4 959 21,3 12 0,2 Nederlandene 4 549 648 14,2 16 2,5 30 4,6 73 105 10 015 13,7 141 1,4 Østrig 92 616 6 563 7,1 408 6,2 79 1,2 403 022 69 724 17,3 876 1,3 Portugal 24 849 2 792 11,2 91 3,3 41 1,5 364 386 59 322 16,3 345 0,6 Finland 1 666 225 13,5 29 12,9 4 1,8 41 499 6 714 16,2 126 1,9 Sverige 9 809 590 6,0 2 0,3 1 0,2 152 363 10 661 7,0 8 0,1 Det Forenede Kongerige 43 778 5 457 12,5 410 7,5 33 0,6 1 709 788 235 665 13,8 1 499 0,6 I alt EU-15 539 781 57 621 10,7 3 349 5,8 865 1,5 11 964 828 1 781 372 14,9 26 313 1,5 Malta 0 0 0,0 0 0,0 0 0,0 0 0 0,0 0 0,0 Slovenien 27 813 2 832 10,2 825 29,1 45 1,6 98 537 13 556 13,8 6 534 48,2 I alt EU-2 27 813 2 832 10,2 825 29,1 45 1,6 98 537 13 556 13,8 6 534 48,2 I alt 2004 — EU-17 567 594 60 453 10,7 4 174 6,9 910 1,5 12 063 365 1 794 928 14,9 32 847 1,8 I alt 2004 — EU-15 539 781 57 621 10,7 3 349 5,8 865 1,5 11 964 828 1 781 372 14,9 26 313 1,5 I alt 2003 — EU-15 (23) 522 146 66 340 12,7 4 596 6,9 1 683 2,5 11 998 677 2 060 855 17,2 25 052 1,2 I alt 2002 — EU-15 539 093 78 087 14,5 6 056 7,8 2 933 3,8 11 934 249 2 230 816 18,7 45 408 2,0 NB 1: En ansøgning afvises fuldstændig, når der konstateres en forskel på over 20 % mellem antallet af anmeldte dyr og antallet af dyr, der fastslås at være støtteberettigede, eller når forskellen skyldes uregelmæssigheder, der er begået bevidst. NB 2: Test udført i år N er relevante for betalinger foretaget i år N + 1. Kilde: IFKS-statistikker, som medlemsstaterne har sendt til GD AGRI.

5.22. For fåre- og gedepræmiernes vedkommende faldt antallet af overanmeldte dyr fra 8,2 % i 2003 til 6,3 %. Italien og Slovenien rapporterer om en væsentligt højere fejlprocent for fåre- og gedepræmier (henholdsvis 10 % og 24,1 %) end de øvrige medlemsstater (1,2 %). Retten fandt problemer i Grækenland, Spanien, Frankrig, Nederlandene og Det Forenede Kongerige. Flokregistrene føres ikke korrekt. Man kan ikke forlade sig på registrene, når det skal undersøges, om landbrugeren har overholdt kravene om at holde dyr på bedriften i en bestemt periode, eller når anmeldelsen skal afstemmes med det antal får, der blev fundet ved kontrollen. 5.22. Med hensyn til resultaterne for Italien og Slovenien henvises der til svaret på punkt 5.20. I forbindelse med Kommissionens kontrolbesøg er der blevet konstateret svagheder i landbrugernes måde at føre flokregistrene på i Grækenland, Spanien, Frankrig, Nederlandene og andre medlemsstater i 2005, og der tages hensyn til disse resultater i forbindelse med regnskabsafslutningsprocedurerne.

5.23. I Malta var de støttenedsættelser og sanktioner, der skulle anvendes på okse- og fårekødspræmier, systematisk beregnet forkert. 5.23. Der vil blive taget hensyn hertil under afslutningsproceduren, når resultaterne af Rettens undersøgelser er modtaget.

5.24. Generelt er de nationale statistikker over dyrepræmier stadig ikke så pålidelige som de tilsvarende statistikker over ansøgninger om arealstøtte. Risikoen for, at der udbetales for meget i støtte, er højere, fordi dyrene hyppigt bliver flyttet, og fordi betingelserne for berettigelse til dyrepræmier er komplekse. Generelt giver Rettens egne test ikke beviser, som adskiller sig væsentligt fra IFKS-statistikkerne.

Olivenolie

5.25. Retten har undersøgt ni støttebetalinger til olivenolieproduktion i Spanien, Grækenland og Italien (24) — disse medlemsstater har anmeldt ca. 2 000 millioner euro. Der var fejl i alle transaktionerne. Der var udbetalt et for stort beløb, og/eller der var en eller flere formelle fejl, og de to sager i Italien viste sig at være regelstridige. Resultaterne viser, at der er alvorlige svagheder i kontrollen med produktionsstøtteordningen og også mere generelt problemer med pålideligheden af det geografiske informationssystem (GIS) for olivendyrkning. Dette luftfotosystem anvendes til at kontrollere, at parceller er beplantet med oliventræer. 5.25. Sammen med kontrollen af oliemøller er GIS for olivendyrkningen et af de elementer, der anvendes i kontrollen af produktionsstøtten til olivenolie. Men det har kun været pligtigt siden produktionsåret 2003/04. Kommissionen har i forbindelse med den revision, som den foretager som led i regnskabsafslutningsprocedurerne, siden 2003 påpeget lignende mangler i de medlemsstater, som Retten har revideret, vedrørende opdatering af GIS for olivendyrkningen, anvendelse af sanktioner over for møller og anvendelse af GIS for olivendyrkningen til at kontrollere resultaterne eller anvende de lovbestemte sanktioner over for producenter, der anmelder for mange oliventræer. Medlemsstaterne er blevet informeret, og regnskabsafslutningen finder sted for øjeblikket. Der vil blive foretaget finansielle korrektioner, hvis en formodet fare for EUGFL-midlerne bekræftes.

5.26. GIS skulle have været fuldt operationelt fra produktionsåret 2003/04. Oprindelig var Kommissionen ansvarlig for at attestere oprettelsen af GIS, men Kommissionen ændrede forordningen, så medlemsstaterne skulle afgive erklæring om, at systemet var endeligt oprettet. Medlemsstaterne har erklæret, at systemet er endeligt oprettet, men den manglende ajourføring af GIS-data (den alfanumeriske database, det faktiske antal oliventræer, nye træer og produktionspotentialet) i alle medlemsstater viser efter Rettens opfattelse klart, at GIS stadig ikke kan betragtes som fuldt operationelt. Det har væsentlige konsekvenser, for olivendyrkning-GIS skal lægges sammen med IFKS og anvendes som grundlag for beregningen af betalingsrettigheder samt forvaltningen og kontrollen af den nye enkeltbetalingsordning (SPS) (25) (olivenproducenter vil blive betalt på grundlag af areal). 5.26. Kommissionen er klar over, at GIS for olivendyrkningen er mangelfuld, og den er ligesom Retten bekymret for reformens gennemførelse. Der er under regnskabsafslutningen blevet udarbejdet anbefalinger til medlemsstaterne. Når udgifterne i forbindelse med den nye ordning er afholdt, vil risikoen for EUGFL blive vurderet, hvorefter der kan ske finansielle korrektioner.

5.27. Det gennemsnitlige udbytte for produktionsområdet fastsættes hvert år af Kommissionen. Det er svært for Kommissionen at verificere, at medlemsstaterne anvender disse gennemsnit korrekt til kontrol af, at den anmeldte produktion er støtteberettiget, og ikke foretager regelstridige betalinger (jf. f.eks. Italien, punkt 5.25). 5.27. Overholdelsen af det gennemsnitlige udbytte er ikke et krav for at kunne modtage støtte, men det er et redskab til at kontrollere den reelle olivenolieproduktion. Hvis der ikke er belæg for den del af produktioner, der overstiger det gennemsnitlige udbytte, kan der tilbageholdes en del af støtten til landbrugeren. Kommissionen har i forbindelse med sin kontrol anmodet medlemsstaterne om at føre bevis for effektiviteten af deres udbyttekontrol, og den har foretaget finansielle korrektioner for Italien, bl.a. fordi denne kontrol manglede. For Spaniens og Grækenlands vedkommende har Kommissionen kritiseret: — at der kun anvendes et kriterium, og at udgangspunktet ikke er en gennemgribende analyse, og — at denne fremgangsmåde helt åbenlyst ikke er effektiv, da størstedelen af den kontrollerede produktion til sidst blev erklæret støtteberettiget.

Udvikling af landdistrikterne

EU-15

5.28. EUGFL, Garantisektionens udgifter til udvikling af landdistrikterne beløb sig i 2005 til 6 311 millioner euro (13 % af udgifterne til den fælles landbrugspolitik). Blandt disse hører udgifterne til ordninger til fremme af miljøvenligt landbrug, udligningsgodtgørelser til landbrug i ugunstigt stillede områder, skovbrug, investeringsstøtte samt støtte til unge landbrugere og til landbrugere, der ønsker at gå på pension.

5.29. Støtte til udvikling af landdistrikter er i de fleste tilfælde betinget af, at modtagerne opfylder bestemte (ofte komplekse) krav, f.eks. overholdelse af god landbrugspraksis, og støtten beregnes på grundlag af de udnyttede hektarer. Ved Rettens revision blev det konstateret, at der var en høj forekomst af fejl, fordi landbrugerne ikke opfyldte kravene, eller fordi de centrale støttebetingelser ikke blev kontrolleret af myndighederne. 5.29. Kommissionen vil nøje gennemgå de problemer, der påpeges af Retten, når den har modtaget medlemsstaternes svar.

Det midlertidige instrument til udvikling af landdistrikterne i de nye medlemsstater

5.30. De nye medlemsstater har en særlig ordning for udviklingen af landdistrikterne (26), som har til formål at støtte de fire såkaldte ledsageforanstaltninger (27) og nogle specifikke foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne (28) (betalingerne i 2005 beløb sig til 1 069 millioner euro).

5.31. Den finansielt største foranstaltning i Polen er støtten til landbrug i ugunstigt stillede områder, som i 2005 tegnede sig for betalinger på 225,8 millioner euro. En af støttebetingelserne i denne foranstaltning er, at landbrugerne skal overholde normal god landbrugspraksis. I det polske program for udvikling af landdistrikterne er der fastsat kontrollerbare standarder for dette, som kontrolleres på stedet som en del af 5 %-kontrollerne. Ved disse kontroller blev det konstateret, at standarderne i mange tilfælde ikke var overholdt; på 3 281 landbrug (9,6 % af de kontrollerede landbrug) blev der fundet en eller flere overtrædelser.

5.32. Efter polsk lov får landbrugeren ved den første overtrædelse kun en advarsel og pålægges ingen sanktion. Dette gjorde sig gældende for alle landbrugerne, så der blev ikke foretaget inddrivelser eller anvendt sanktioner. Det er ikke i overensstemmelse med EU-lovgivningen: Manglende opfyldelse af en støttebetingelse i henhold til Rådets forordning (29) skal føre til nedsættelse af det beløb, der betales. Den samlede værdi af de pågældende betalinger var 0,8 millioner euro. 5.32. Kommissionen har allerede konstateret dette problem, og der er ved at blive gennemført en regnskabsafslutning, som kan føre til finansielle korrektioner.

Eksportrestitutioner

5.33. Eksportrestitutioner, der betales til eksportører af landbrugsprodukter fra EU, skal udligne forskellen mellem de interne EU-priser og verdensmarkedspriserne og gøre det muligt at afsætte overskydende EU-produktion på verdensmarkedet (30). I 2005 beløb eksportrestitutionerne sig til ca. 3 milliarder euro, eller 7,5 % af udgifterne til den fælles landbrugspolitik. Medlemsstaterne skal foretage fysisk kontrol af mindst 5 % af alle udførsler og sikre sig, at der er anvendt den rigtige betegnelse i restitutionsnomenklaturen på varerne, og at varerne er berettiget til den eksportrestitution, der ansøges om. De skal også foretage kontrol på EU-udgangstoldstedet (ombytningskontrol), hvis det ikke er det sted, hvor der blev foretaget fysisk kontrol af varerne. Kommissionen overvåger kvaliteten af disse kontroller og antallet af dem.

5.34. Fordi det tager lang tid at afslutte regnskabsafslutningsprocedurerne, er der endnu ikke truffet endelig beslutning om, om de svagheder, Kommissionen konstaterede under sin revision i medlemsstaterne i 2004 (31), skal føre til en finansiel korrektion. I 2005 blev der konstateret problemer med forudgående underretning i Belgien. 5.34. To undersøgelser har indtil videre medført finansielle korrektioner (Polen og Litauen). Med hensyn til de øvrige undersøgelser af områder, hvor der er konstateret mangler (Irland, Italien, Nederlandene, Frankrig, Spanien, Tyskland og Det Forenede Kongerige), er der ved at blive foretaget en regnskabsafslutning, som kan føre til finansielle korrektioner.

5.35. Rettens revision af fysiske kontroller og/eller ombytningskontroller i 11 medlemsstater fra 2004 til 2006 førte til følgende konklusion: 5.35.

a) Det grundlæggende krav om, at eksportører ikke på forhånd må få hemmelig underretning om sådanne kontroller på lastestedet, var ikke blevet overholdt systematisk (Belgien, Danmark, Tyskland, Frankrig, Italien, Nederlandene, Det Forenede Kongerige). a) Kommissionen har under sine stedlige undersøgelser bemærket, at det kan være for let at forudsige, hvornår den fysiske kontrol finder sted. Det var grunden til, at medlemsstaterne i marts 2005 på et møde i Komitéen for Handelsmekanismer blev gjort opmærksom på, at de burde variere ankomsttidspunktet, når de udførte fysisk kontrol i eksportørens lokaler, og på et møde i Komitéen for Handelsmekanismer i juni 2005 blev der behandlet et dokument, som vedrørte dette problem (D(2005) 12998). Det overvejes, hvilke muligheder der er for at gøre dette pligtigt.

b) Der var væsentlige svagheder i kontrollen af de ingredienser, der anvendes til fremstilling af varer »uden for bilag I« såsom kiks, sukkervarer og whisky, som der betales restitutioner for (Belgien, Tyskland, Frankrig (32), Italien (32), Det Forenede Kongerige (32)). b) Kommissionen vil gennemgå Rettens resultater og medlemsstaternes svar, hvorefter den vil træffe en beslutning.

c) Der var blevet udført unødvendigt mange fysiske kontroller på vareforsendelser, for hvilke der var ansøgt om eksportrestitutioner på under 200 euro (33). I henhold til reglerne skal sådanne transaktioner udelukkes, medmindre kontrollerne udføres for at forebygge svig og misbrug. c) Kommissionen kontrollerer rutinemæssigt dette aspekt, når den reviderer fysisk kontrol. En række medlemsstater kontrollerer ganske rigtigt eksporter under minimumstærsklen, men ifølge Kommissionen er det ikke bevist, at det har betydning for overholdelsen af kravet om, at der skal foretages et vist antal kontroller af eksport over tærsklen.

d) Et stort antal vareforsendelser, som er blevet forseglet af toldvæsenet, selv om der ikke er foretaget fysisk kontrol af dem på lastestedet, bliver ikke underkastet ombytningskontrol på EU-udgangstoldstedet (34). Det kan især nævnes, at Danmark (35) og Nederlandene har givet tilladelse til, at godkendte eksportører selv anbringer toldsegl. d) Ifølge artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2090/2002 skal der ikke foretages ombytningskontrol, hvis transportmidlet er blevet forseglet på udgangstoldstedet. På Komitéen for Handelsmekanismers møde i marts 2002 blev det imidlertid understreget, at en godkendt eksportørs segl ikke kan erstatte udgangstoldstedets segl. Kommissionen undersøger Rettens forslag om, at forsendelser kun kan fritages for ombytningskontrol, hvis de har været genstand for fysisk kontrol. Kommissionen vil gennemgå Rettens resultater vedrørende Danmark og Nederlandene samt svarene fra disse lande og om nødvendigt foretage yderligere undersøgelser.

e) Den fysiske tilstedeværelse af toldembedsmænd på det sted, hvor varerne kommer under toldkontrol på EU-udgangstoldstedet, er blevet afløst af elektroniske registreringssystemer i Det Forenede Kongeriges havne og i nogle franske havne, og det betyder, at den nødvendige kontrol af, at toldseglene ikke er blevet brudt eller fjernet, ikke foretages længere. e) I artikel 10, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 2090/2002 stilles der ikke krav om en 100 %-kontrol af toldseglet. Det er Kommissionens opfattelse, at det er nyttigt, hvis toldvæsenet systematisk kontrollerer seglene ved indgangen til havne, men at der kan gøres en undtagelse herfra, hvis de oplysninger og den sikkerhed, som toldmyndighederne råder over fra andre kilder, er tilstrækkelige.

5.36. Retten konkluderer, at der er brug for væsentlige forbedringer på disse områder, før den kan få sikkerhed for, at systemet med fysisk kontrol af vareforsendelser, som der udbetales eksportrestitutioner for, fungerer tilfredsstillende. Desuden er Retten ikke i stand til at bekræfte, at der er gennemført et tilstrækkeligt antal kontroller vedrørende EUGFL-året 2005, at de er blevet efterprøvet, og at eventuelle korrektioner er foretaget, for disse oplysninger indsendes først til Kommissionen efter den 30. april 2006. 5.36. Det er Kommissionens opfattelse, at ordningen med fysisk kontrol og ombytningskontrol allerede fungerer tilstrækkeligt godt til, at der er rimelig sikkerhed for de underliggende transaktioner. Men for at gøre ordningen endnu bedre er det Kommissionens plan at ændre lovgivningen om fysisk kontrol, så det bliver sværere at gennemskue kontrolmønstret, og ombytningsrisikoen mindskes. Med hensyn til de øvrige svagheder, som Retten påpeger, vil Kommissionen gennemgå Rettens resultater og medlemsstaternes svar og om nødvendigt foretage det fornødne.

Efterfølgende kontrol af støtte til handels- og forarbejdningsvirksomheder

5.37. Medlemsstaterne skal (36) gennemføre årlige programmer for kontrol af virksomhedernes forretningspapirer efter udbetalingen af støtten. Kontrolordningen dækker en række støtteordninger under den fælles landbrugspolitik, herunder eksportrestitutioner, forarbejdningsstøtte, navnlig støtte til forarbejdning af bomuld, olivenolie og tobak, og nogle udgifter til udvikling af landdistrikterne. Medlemsstaterne skal sikre sig, at foranstaltningerne faktisk er blevet gennemført, og at de er blevet gennemført korrekt, og de skal sørge for at inddrive beløb, der er gået tabt som følge af uregelmæssigheder eller forsømmelser.

5.38. Som led i sin overvågning skal Kommissionen føre tilsyn og spille en koordinerende rolle for at sikre, at medlemsstaternes risikoanalyse- og kontrolprogrammer er hensigtsmæssige. Den skal desuden analysere de relevante rapporter og andre dokumenter, som medlemsstaterne indsender, og eventuelt aflægge besøg i medlemsstaterne for at kontrollere gennemførelsen af forordningen på stedet. Retten konstaterede, at Kommissionen i 2005: 5.38.

a) gjorde fremskridt med hensyn til overvågning og dokumentanalyse, men stadig ikke kunne give udtømmende og sammenlignelige oplysninger om de transaktioner, der var kontrolleret, og om beløbet for de regelstridige betalinger, der var konstateret og inddrevet. Den har foretaget regelændringer for at forbedre rapporteringen af de resultater, der opnås ved kontroller efter udbetalingen af støtten, men virkningerne af disse ændringer kendes ikke endnu a) Kommissionen har noteret sig Rettens anerkendelse af bestræbelserne på at forbedre medlemsstaternes indberetning af resultaterne af kontrollen efter udbetaling af støtte og på at forbedre tilsynet med og gennemgangen af de dokumenter, der fremlægges. Ifølge Kommissionen modtager den allerede tilstrækkeligt med oplysninger om de kontrollerede transaktioner og de konstaterede uregelmæssigheder. Indberetningen er blevet yderligere styrket efter indførelsen af forordning (EF) nr. 40/2006, hvorved det er muligt at anslå antallet af uregelmæssigheder for alle udgiftskategorier.

b) igen havde aflagt specifikke besøg i tre medlemsstater for at undersøge gennemførelsen af forordningen. Disse besøg omfattede ikke alle risici eller så mange af medlemsstaternes kontroller, at det var muligt at vurdere overholdelsen af forordningen og kvaliteten af de udførte kontroller. Tre yderligere revisioner omfattede en vurdering af, om de nye medlemsstater var klar til at gennemføre forordningen, og 19 overensstemmelseskontroller omfattede en gennemgang af mindst én kontrol efter udbetalingen af støtten. Ved disse overensstemmelseskontroller anvendes der endnu ikke en standardiseret metodologi eller et standardiseret rapporteringsformat for de undersøgte kontroller, hvilket begrænser mulighederne for sammenligning og brugbare analyser b) Ifølge Kommissionen blev den kontrol, der foretages efter udbetaling af støtte, checket i et tilstrækkeligt antal tilfælde i 2005 og i overensstemmelse med revisionens mål. I 2006 har Kommissionen allerede i henhold til forordning (EØF) nr. 4045/89 gennemført 3 specifikke besøg for at checke den kontrol, der gennemføres efter udbetalingen, i Italien, Danmark og Nederlandene. Der er planlagt yderligere besøg til efteråret 2006. Overensstemmelsesenhederne har også i 2006 kontrolleret anvendelsen af forordning (EØF) nr. 4045/89 som en del af deres arbejde med særlige sektorrelaterede emner.

c) har påbegyndt arbejdet med at vurdere omfanget af nogle medlemsstaters kontrolefterslæb (fremhævet af Retten i tidligere beretninger). De første resultater har bekræftet, at fire medlemsstater ikke har afsluttet det foreskrevne minimum af kontroller efter udbetalingen af støtten, men indtil videre er der ikke truffet korrigerende foranstaltninger c) Kommissionen har faktisk allerede vurderet omfanget af puklen. Der er taget skridt til at rette op på situationen, idet der er aflagt besøg i to medlemsstater, hvor puklen er særlig alvorlig. De to pågældende medlemsstater er blevet anmodet om at udarbejde handlingsplaner for, hvordan puklen skal afvikles. Handlingsplanerne, inklusive en klar opgørelse af antallet af endnu ikke gennemførte undersøgelser sammenholdt med de disponible ressourcer og oplysning om klare tidsfrister, skal forelægges Kommissionen, hvorefter der vil blive fulgt nøje op på gennemførelsen.

d) ikke fuldt ud kan måle, om forordningen bidrager til afsløring og inddrivelse af uretmæssige betalinger (37) (38). d) Det er Kommissionens opfattelse, at den kan måle, hvorvidt forordningen bidrager til afsløring af potentielt uregelmæssige betalinger.

5.39. Som opfølgning på sit arbejde i 2003 aflagde Retten på ny besøg i syv medlemsstater for at vurdere, hvilke fremskridt der var sket. Rettens opfølgning viste, at den generelle kvalitet af de kontroller, der blev undersøgt, var blevet forbedret, men at der fortsat var svagheder i inddrivelsen af de uretmæssige betalinger, der blev afsløret ved kontrollerne, og at de planlagte kontroller efter udbetalingen af støtten ikke blev afsluttet til tiden. I to medlemsstater blev der stadig ikke foretaget det fastsatte minimum af kontroller. 5.39. Kommissionen har med tilfredshed noteret sig Rettens påskønnelse af forbedringerne. Inddrivelsen af uretmæssige betalinger påhviler ikke dem, der udfører kontrollen efter udbetalingen, men de udbetalende organer. Med hensyn til de vedholdende forsinkelser i to medlemsstaters kontrol har Kommissionen taget skridt til at rette op på situationen som beskrevet i svaret på punkt 5.38 c).

5.40. I henhold til forordningen skal kontroller af 2005-transaktioner efter udbetalingen af støtten foretages i perioden juli 2006-juli 2007. Disse kontroller kan dække mere end transaktionerne for 2005. Resultaterne skal indsendes til Kommissionen inden den 1. januar 2008. Derefter skal Kommissionen gennemgå resultaterne, og den kan beslutte at udelukke udgifter. Derfor kan Retten ikke få sikkerhed, for så vidt angår EUGFL-transaktionerne for 2005. 5.40. Ifølge Kommissionen giver kontrollen efter udbetalingen af støtte den ønskede sikkerhed, da kontrolordningen som helhed betragtet fungerer. Herudover er der med forordning (EØF) nr. 4045/89 blevet indført en ordning med efterfølgende kontrol som led i den overordnede forvaltnings- og kontrolordning for landbrugsudgifterne, hvilket er nærmere beskrevet i svaret på punkt 5.59. Det er et yderligere kontrolled i forhold til kontrollen før udbetalingen (som for størstedelen af foranstaltningerne allerede giver en tilstrækkelig sikkerhed).

5.41. Resultaterne af Rettens revision hos Kommissionen og i medlemsstaterne viser, at systemet med kontroller efter udbetalingen af støtten er under forbedring, men fordi nogle medlemsstater er bagud med de planlagte kontroller, er der begrænset sikkerhed for lovligheden og den formelle rigtighed af betalinger, som er afholdt i de foregående år i disse medlemsstater. 5.41. Kommissionen har med tilfredshed noteret sig Rettens påskønnelse af de indtrufne forbedringer, men den mener dog, at der kan opnås sikkerhed for lovligheden og den formelle rigtighed af betalingerne. Den omfattende forvaltnings- og kontrolordning for landbrugsudgifterne, som er beskrevet under punkt 5.59, giver en rimelig sikkerhed for, at risikoen for fejl i lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende landbrugstransaktioner forvaltes effektivt. Forordning (EØF) nr. 4045/89 foreskriver en efterfølgende kontrol, som er et yderligere kontrolled i forhold til kontrollen før udbetalingen.

Kommissionens regnskabsafslutning

5.42. Et af de elementer, Kommissionen betragter som meget vigtige for at sikre tilstrækkelig kontrol af delt forvaltning på landbrugsområdet, er det revisionsarbejde, der foretages af enheden for regnskabsafslutning, og som er grundlaget for Kommissionens beslutning om regnskabsafslutning og dens overensstemmelsesbeslutninger.

5.43. Kommissionens årlige beslutning om regnskabsafslutning bygger på arbejde udført af og attester fra attesterende organer. Disse attester omfatter en erklæring om, om regnskaberne giver et retvisende billede og er fuldstændige og nøjagtige, og om de udbetalende organer kan sikre, at det kontrolleres, om betalingerne er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne. Kommissionens årlige beslutning om regnskabsafslutning omfatter kun regnskaberne og behandles i kapitel 1. Beslutningen om at udelukke udgifter, som ikke er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne, træffes på et senere tidspunkt (jf. overensstemmelsesbeslutninger). Indtil da er udgifterne af foreløbig art (jf. også punkt 1.57 samt 1.64, 1.65 og 1.66 i denne beretning). 5.43. Uanset regnskabsafslutningen er det ikke Kommissionens opfattelse, at udgifterne er af foreløbig art.

Attesterende organer

5.44. De attesterende organers rapporter bringer måske nok problemer i de udbetalende organers forvaltnings- og kontrolsystemer frem i lyset, men de kan ikke give sikkerhed for lovligheden og den formelle rigtighed af betalinger til landbrugere og handelsvirksomheder (39), eftersom ansøgninger om EU-støtte almindeligvis ikke kontrolleres på stedet af det attesterende organ. Som angivet i Rettens udtalelse om indførelse af »én enkelt revisionsmodel« ville en sådan dækning give en stærkere og klarere ansvarskæde, for så vidt angår udgifterne til den fælles landbrugspolitik. Den ville give Kommissionen øget sikkerhed for transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed. 5.44. Ifølge Kommissionen giver den omfattende forvaltnings- og kontrolordning for landbrugsudgifterne, som er nøje beskrevet i svaret på punkt 5.59, allerede rimelig sikkerhed for, at risikoen for fejl i lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende landbrugstransaktioner forvaltes effektivt. For yderligere at forbedre og styrke den overordnede ordning, der skal garantere en rimelig sikkerhed, er Kommissionen parat til at følge Rettens anbefalinger om, at de attesterende organer burde gøre en større indsats for at kontrollere og godkende inspektionsstatistikkerne og kontrollen efter udbetalingen. Med henblik herpå vil de attesterende organer i de nye indberetningsretningslinjer blive anmodet om at undersøge det udbetalende organs administrative kapacitet med hensyn til stedlig kontrol mere indgående. De skal sikre sig, at den aktuelle ordning (for stedlig kontrol) har fungeret tilfredsstillende ved at se nærmere på særlige forhold som f.eks. kontrolstatistikkernes nøjagtighed, instruktioner og vejledninger, personale, kontrollanternes uddannelse og kompetence, aftaler med organer, hvortil der er uddelegeret opgaver, det udbetalende organs forvaltnings- og kontrolordninger, anvendelse af sanktioner osv.

5.45. Med hensyn til de udbetalende organers systemer for intern kontrol har Rettens analyse af rapporter fra 31 udbetalende organer (40) vist, at de fleste af de væsentlige svagheder, der blev konstateret af de attesterende organer, vedrørte betalingskontroller og -procedurer, bogføring (herunder debitorer) og uddelegering af funktioner (41). I fire udbetalende organer blev der konstateret fire eller flere væsentlige mangler vedrørende forskellige godkendelseskriterier (42). Kommissionen støtter sig til de attesterende organers arbejde ved at gennemgå deres rapporter og attester, men den evaluerer ikke systematisk deres arbejde på stedet (43). 5.45. I Kommissionens nye forordning (EF) nr. 885/2006 er kravene til tilsynet med de udbetalende organer blevet væsentligt øget, idet medlemsstaterne har pligt til konstant at føre tilsyn med deres udbetalende organer og til at systematisere udvekslingen af oplysninger om eventuelt manglende overholdelse. Der skal etableres en procedure for behandlingen af sådanne tilfælde, og der skal bl.a. være pligt til at udarbejde en plan for, hvordan man inden for en given frist vil afhjælpe eventuelle mangler. Udgifter, der afholdes af udbetalende organer, som af medlemsstaten stadig betragtes som godkendte organer, selv om de ikke har gennemført den afhjælpende plan inden for den fastsatte frist, bevirker, at der gennemføres en efterprøvende regnskabsafslutning, jf. artikel 31 i forordning (EF) nr. 1290/2005. Selv om der ved udgangen af 2005 blev indført en systematisk evaluering af de attesterende organers arbejde, har Kommissionen siden indførelsen af den nye regnskabsafslutningsprocedure i 1996 aflagt besøg hos de attesterende organer og evalueret deres arbejde. I rejseprogrammet for 2006, som er udarbejdet på grundlag af en detaljeret risikoanalyse, indgår 5 besøg hos attesterende organer. Besøgene aflægges hos de organer, hvor der er konstateret visse problemer. Der vil desuden blive aflagt besøg hos 7 udbetalende organer.

Overensstemmelsesbeslutninger

5.46. Overensstemmelsesbeslutninger har til formål at udelukke udgifter fra fællesskabsfinansiering, hvis Kommissionen har konstateret, at de ikke er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne. De eksisterende procedurer er ikke udformet med henblik på at sikre, at dette mål nås, for så vidt angår betalinger til de endelige støttemodtagere (landbrugere og handelsvirksomheder). Beslutningerne er i de fleste tilfælde faste korrektioner for svagheder i kontrolsystemerne og ikke en vurdering af effekten af de enkelte regelstridige betalinger. Det er derfor usandsynligt, at regelstridige betalinger kan inddrives gennem regnskabsafslutningsproceduren. For at få pålidelige oplysninger om lovligheden og den formelle rigtighed af betalinger til de endelige støttemodtagere, må generaldirektøren a) enten sørge for, at de attesterende organer udvider deres arbejde til at omfatte endelige støttemodtagere ved også at udføre deres stikprøvetest på landbrugerniveau eller ved at sætte mere ind på arbejdet med at efterprøve og godkende IFKS-kontrolstatistikker og kontroller, som foretages efter udbetalingen af støtten b) eller pålægge sit eget personale at kontrollere lovligheden og den formelle rigtighed af regnskabsårets transaktioner på støttemodtagerniveau på grundlag af en egnet stikprøvemetode. I overensstemmelse med Rettens udtalelse om indførelse af »én enkelt revisionsmodel« bør Kommissionen, når det er muligt, tage de allerede eksisterende forvaltnings- og kontrolsystemer såsom IFKS i betragtning. 5.46 og 5.47. Som Retten ganske rigtigt understreger, har den efterprøvende regnskabsafslutning til formål at udelukke udgifter fra fællesskabsfinansieringen, hvis de ikke er afholdt i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne, og herigennem spare fællesskabsbudgettet for udgifter, som ikke bør afholdes over budgettet. Det er derimod ikke en mekanisme, der kan anvendes til at inddrive retsstridige betalinger fra modtagerne, da det i henhold til princippet om delt forvaltning udelukkende påhviler medlemsstaterne, således som det klart fremgår af artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1290/2005. Ifølge Kommissionen er det med udgangspunkt i denne definition ved hjælp af Kommissionens nuværende praksis muligt at nå målet for den efterprøvende regnskabsafslutning. Kommissionens praksis består i at evaluere medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolordninger og i tilfælde af mangler at foretage finansielle korrektioner, som kan have form af en standardsats, hvis det ikke er muligt at opgøre tabet for EUGFL. Retten har selv i punkt 6.35 i denne beretning anerkendt, at dette er en effektiv fremgangsmåde. Som Retten understreger i punkt 6.35, er de finansielle korrektioner desuden et vigtigt redskab til at forbedre medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolordninger og dermed forhindre eller afsløre og inddrive retsstridige betalinger til de endelige modtagere. Den efterprøvende regnskabsafslutning er dermed indirekte med til at sikre lovligheden og den formelle rigtighed af transaktionerne i forhold til de endelige støttemodtagere. Inden for visse udgiftsområder foreligger der allerede et skøn over uregelmæssighedernes omfang. F.eks. for arealstøtte er fejlmarginen på grundlag af ca. 47 000 stikprøver foretaget af medlemsstaterne anslået til 1,95 %. Det forekommer at være et meget stort og repræsentativt udsnit. Med henvisning til den enkelte revisionsmodel synes det ikke at kunne forsvares omkostningsmæssigt for Kommissionen at foretage nogle særskilte stikprøver med henblik på at vurdere udgifternes lovlighed og formelle rigtighed. Det forekommer at være mere omkostningseffektivt, hvis Kommissionen stoler på det arbejde, som de udbetalende organer har udført, og i stedet koncentrerer sit revisionsarbejde om medlemsstaternes udgiftskontrolordninger. For at forbedre og styrke den overordnede ordning, der skal garantere en rimelig sikkerhed, er Kommissionen parat til at følge Rettens anbefalinger om, at de attesterende organer burde gøre en større indsats for at kontrollere og godkende inspektionsstatistikkerne og kontrollen efter udbetalingen (jf. svaret på punkt 5.44). Om udgifterne til den finansielle korrektion sendes videre til det nationale budget eller den endelige støttemodtager afhænger af begrundelsen for korrektionen.

5.47. De finansielle korrektioner er ikke et redskab til inddrivelse af regelstridige betalinger til støttemodtagerne. Det er medlemsstaternes ansvar at inddrive disse beløb. Omkostningerne ved korrektionerne bæres af medlemsstaterne og påvirker i de fleste tilfælde ikke direkte dem, der har modtaget støtten (landbrugere og handelsvirksomheder).

5.48. Overensstemmelsesbeslutninger vedrører normalt flere års udgifter og vedtages nogle år efter, at udgifterne er afholdt. De korrektioner, der blev foretaget i de overensstemmelsesbeslutninger, der blev vedtaget i 2005, vedrører således betalinger til endelige modtagere i årene før 2005. Det vil først i løbet af de kommende år blive besluttet, hvilke udgifter der skal udelukkes for 2005. Ved udgangen af 2005 var regnskabsafslutningsproceduren endeligt afsluttet for 1998, men ikke for de efterfølgende år. 5.48. Kommissionen ville gerne afslutte de gamle sager, og de ældste og endnu ikke afsluttede sager blev nøje undersøgt, da revisionsprogrammet for landbrugsudgifterne for 2006 blev fastlagt. I juni 2006 var 97 % af de revisioner, der blev gennemført i 2001 (med mulighed for finansielle korrektioner tilbage til 1999) og 94 % af de revisioner, der blev gennemført i 2002 (med mulighed for finansielle korrektioner tilbage til 2000), afsluttet. De endnu ikke gennemførte finansielle korrektioner for 1999 og 2000 anslås højst at beløbe sig til henholdsvis 41 og 126 mio. EUR. For revisioner gennemført i 2003 og 2004 ligger afslutningsprocenten på henholdsvis 83 % og 84 %. Det fremgår klart af den årlige aktivitetsrapport for 2005, hvilke korrektioner der skal træffes beslutning om i de kommende overensstemmelsesbeslutninger for regnskabsårene 2001-2005. Disse oplysninger angives som eventualaktiver i Kommissionens regnskabssystem. Den efterprøvende regnskabsafslutnings flerårige karakter, som Retten henviser til, har imidlertid ingen betydning for sikkerheden, hvilket kan udledes af afslutningen for regnskabsåret 2005. Eftersom Kommissionens revision omfatter medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolordninger, giver den ikke kun oplysning om de reviderede udgifter, men også indirekte om de fremtidige udgifter, der omfattes af de pågældende ordninger.

Revision af Kommissionens enheder for regnskabsafslutning

5.49. I 2005 foretog Retten en revision af Kommissionens enheder for regnskabsafslutning, herunder af personalefordelingen, og undersøgte en stikprøve af overensstemmelseskontroller, som var udført i henholdsvis 2004 og 2005 (44).

5.50. Revisionen afslørede følgende væsentlige svagheder: 5.50.

a) Kommissionen kunne ikke dokumentere, at den systematisk tager hensyn til sin centrale risikoanalyse, når den fordeler personale på de forskellige foranstaltninger, som den skal revidere. a) Hvad angår overensstemmelseskontrollen (eksklusive direkte udgifter), afspejler den nuværende opdeling i tre forskellige enheder generelt set den fælles landbrugspolitiks hovedkategorier af støtteforanstaltninger: traditionelle markedsmekanismer, direkte indkomststøtte i henhold til IFKS og foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne. Personalet blev fordelt på de forskellige enheder således, at der kan udføres en passende overensstemmelseskontrol inden for hver af den fælles landbrugspolitiks hovedkategorier af støtteforanstaltninger. Direktoratets centrale risikoanalyse er først og fremmest et værktøj til udvælgelse af, hvilke støtteforanstaltninger der skal revideres. Der er endvidere mange andre faktorer, som må tages i betragtning ved fordelingsprocessen, og som afhænger af en specifik risikoanalyse, f.eks. revision i medfør af forordning (EØF) nr. 4045/89, attestering af regnskaber, Sapard-akkreditering, forvaltnings- og overvågningsaktiviteter samt personalets erfaringer og disponibilitet. Resultatet har været, at der i årenes løb har fundet personaleforskydninger sted mellem hold og enheder, og evalueringen af personalefordelingen er en løbende proces.

b) I seks af de undersøgte overensstemmelseskontroller havde man ikke dækket alle de relevante risici og centrale kontroller, og der var ikke givet en tilstrækkelig begrundelse for dette. b) Kommissionens revisionsarbejde angående landbrugsudgifter, der i 2004 og 2005 omfattede henholdsvis 177 og 163 stedlige kontroller, baserer sig på de disponible ressourcer og en risikoanalyse. Med henblik på kontrol udvælger de ansvarlige direktorater på dette grundlag visse risici og centrale kontroller, som anses for at være de mest egnede til den pågældende undersøgelse. En sådan begrænsning af revisionens omfang er en helt normal og alment accepteret revisionspraksis. I tre af de seks sager, som Retten rejser, er begrænsningen af omfanget udtrykkeligt fastsat i planen for tjenesterejser. I de tre øvrige sager skyldtes begrænsningen af omfanget omstændigheder uden for revisors kontrol.

c) I fem af de undersøgte kontroller var der ikke anvendt detaljerede revisionsprogrammer, eller der var ikke tilstrækkelig dokumentation for anvendelsen af programmerne. c) Kommissionen er af den opfattelse, at dens revisionsarbejde almindeligvis er veldokumenteret og giver et tilstrækkeligt belæg for det udførte revisionsarbejde og de konklusioner, der må drages heraf. Dog er Kommissionen altid indstillet på yderligere at forbedre dokumentationen i forbindelse med dens revisionsarbejde. Der henvises i den sammenhæng til gennemførelsen af henstillingerne fra den interne revisionsfunktion i 2005 (se det følgende punkt).

5.51. Disse resultater begrænser de konklusioner, der kan drages med hensyn til, hvordan medlemsstaternes kontrolsystemer fungerer, og med hensyn til den sikkerhed, overensstemmelseskontrollerne kan give. Retten bekræfter konklusionerne i den rapport fra Kommissionens interne revisionsfunktion for landbrug, som blev færdiggjort i 2004 (45). Disse konklusioner blev ikke anfægtet i den endelige rapport, der blev sendt til generaldirektøren for landbrug. 5.51. Kommissionen er fortsat overbevist om, at overensstemmelseskontrol er et centralt element i det overordnede system til forvaltning af og kontrol med landbrugsudgifterne, som nærmere beskrevet i svaret på punkt 5.59, og at Kommissionens revisionsarbejde er af en tilstrækkelig kvalitet til at bidrage til den sikkerhed, der kan opnås fra dette system. Der foretages dog løbende forbedringer af procedurerne, og det bekræftes i den rapport, hvormed der blev fulgt op på den endelige rapport fra den interne revisionsfunktion, som Retten henviser til, at der er konstateret betydelige forbedringer i 2005.

Konklusion og anbefalinger

5.52. Retten konstaterede som i tidligere år, at udgifterne til den fælles landbrugspolitik taget under ét og under hensyntagen til alle tilgængelige revisionsbeviser stadig var behæftet med en væsentlig forekomst af fejl, som ikke konstateres eller forebygges af overvågnings- og kontrolsystemerne. De forskellige hovedkategorier af landbrugsudgifter er behæftet med forskellige risikograder og svagheder. 5.52. Kommissionen finder situationen tilfredsstillende, hvad angår de landbrugsudgifter, som forvaltes og kontrolleres af IFKS, idet de risici, som Retten peger på, hovedsagelig vedrører den fælles landbrugspolitiks øvrige foranstaltninger. IFKS dækker for øjeblikket ca. 67 % af udgifterne inden for EUGFL, Garantisektionen. Reformerne af den fælles landbrugspolitik i 2003 og 2004 nedbragte den samlede risiko mere endnu ved at udvide den del af udgifterne, som IFKS dækker, til ca. 89 % i 2013. Kommissionen vil analysere de fejl, som Retten har fundet frem til, om nødvendigt i samarbejde med de berørte medlemsstater, og dette kan i nogle tilfælde føre til en finansiel korrektion i forbindelse med regnskabsafslutningen. De indførte systemer gør det muligt effektivt at forvalte risikoen for fejl i lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende transaktioner. Hvis systemerne ikke anvendes korrekt, foretager Kommissionen finansielle korrektioner i forbindelse med regnskabsafslutningen. Dette er dokumenteret af Rettens egne undersøgelsesresultater angående anvendelsen af IFKS.

5.53. De udgifter til den fælles landbrugspolitik, der forvaltes og kontrolleres ved hjælp af IFKS, beløber sig til 25 500 millioner euro i EU-15 og 1 400 millioner euro i de nye medlemsstater. Når IFKS anvendes korrekt, er det et effektivt kontrolsystem, der kan begrænse risikoen for fejl eller regelstridige udgifter. Det er imidlertid ikke tilfældet i Grækenland. I de nye medlemsstater, som Retten reviderede, er systemerne endnu ikke pålidelige: Det kan især nævnes, at oplysningerne i LPIS sammen med de oplysninger, der skulle angives i ansøgningerne, ikke var tilstrækkelige til systematisk at sikre korrekt identificering af parceller. Denne mangel indvirker på effektiviteten af de administrative kontroller og kontrollerne på stedet, og opmålingstolerancerne anvendes forkert. 5.53. Kommissionen deler Rettens opfattelse af, at IFKS er et kontrolsystem, som effektivt mindsker risikoen for regelstridige udgifter. Kommissionen videreførte i 2005 sit skærpede revisionsprogram og andre tilsynsforanstaltninger for Grækenland, og de græske myndigheder har på Kommissionens initiativ fastlagt en handlingsplan for at tage højde for manglerne (se svaret på punkt 5.10). Nogle af Rettens bemærkninger om de nye medlemsstaters LPIS accepteres, men svaghederne anses for at være af mindre betydning i lyset af den overordnet set vellykkede gennemførelse af IFKS. Der tages fat på de begyndervanskeligheder, som Retten peger på, i løbet af de rutinemæssige revisioner af landbrugsudgifterne, og der er aflagt mindst ét kontrolbesøg i alle nye medlemsstater i perioden 2004-2005.

5.54. IFKS-kontrolresultaterne vedrører lovligheden og den formelle rigtighed af betalingerne til landbrugerne, men disse betalinger kontrolleres og godkendes ikke i tilstrækkeligt omfang af et uafhængigt organ. De attesterende organers arbejde kan ikke give sikkerhed for, at landbrugeres og handelsvirksomheders anmeldelser er rigtige, eftersom ansøgninger om EU-støtte almindeligvis ikke kontrolleres på stedet. 5.54. Kommissionen finder, at den har en omfattende forvaltnings- og kontrolordning for landbrugsudgifterne, som er nøje beskrevet i svaret på punkt 5.59, og hvilket bl.a. omfatter IFKS, og som allerede giver rimelig sikkerhed for, at risikoen for fejl i lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende landbrugstransaktioner forvaltes effektivt. For yderligere at forbedre og styrke den overordnede ordning, der skal garantere en rimelig sikkerhed, er Kommissionen parat til at følge Rettens anbefalinger om, at de attesterende organer burde gøre en større indsats (se svaret på punkt 5.44).

5.55. De vedvarende kontrolsvagheder på områderne olivenolie, udvikling af landdistrikterne og eksportrestitutioner betyder, at der er en risiko for, at betalingerne er ulovlige/regelstridige. Rettens egne test har bevist, at denne risiko er reel. Det er især tilfældet i olivenoliesektoren, hvor det geografiske informationssystems upålidelighed rejser tvivl om grundlaget for den enkeltbetaling, olivenproducenterne fremover skal have. 5.55. Kommissionen er klar over, at GIS for olivendyrkningen er mangelfuld, og den er ligesom Retten bekymret for reformens gennemførelse. Kommissionen har under regnskabsafslutningen udstedt anbefalinger til medlemsstaterne. Når udgifterne i forbindelse med de nye ordninger er afholdt, vil risikoen for EUGFL blive vurderet, hvorefter der kan ske finansielle korrektioner.

5.56. Godkendelsessystemer og kontroller efter udbetalingen af støtten har til formål at udelukke udgifter, som ikke er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne, men det sker ikke i øjeblikket med hensyn til betalinger til de endelige støttemodtagere. Kommissionen kender ikke og har ikke foretaget en skønsmæssig beregning af det samlede beløb for regelstridigt udbetalt landbrugsstøtte (46). Det står derfor ikke klart, om der gennem disse systemer inddrives en tilfredsstillende andel af de regelstridige betalinger. 5.56. Kommissionen anser regnskabsafslutningssystemet for at være et effektivt og virksomt værktøj til at udelukke udgifter fra fællesskabsfinansieringen, hvis de ikke er afholdt i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne. Retten har bekræftet dette i den foreliggende beretnings punkt 6.35. Kommissionen finder, at de samlede finansielle korrektioner for et givet år sammen med de sanktioner, som de endelige modtagere på nationalt plan er pålagt, giver et værdifuldt skøn over de regelstridige betalingers samlede omfang.

5.57. Kommissionens overensstemmelsesbeslutninger er ikke fuldstændig dækkende for noget år efter 1998. Eftersom disse beslutninger for 2005 vil blive taget i fremtiden, er udgifterne foreløbige, og der kan først drages en konklusion om lovligheden og den formelle rigtighed af de transaktioner, der ligger til grund for Fællesskabets regnskaber, når der er indledt og gennemført en dækkende regnskabsafslutningsprocedure. 5.57. Kommissionen ville gerne afslutte de gamle sager, og de ældste og endnu ikke afsluttede sager blev nøje undersøgt, da revisionsprogrammet for landbrugsudgifterne for 2006 blev fastlagt. I juni 2006 var 97 % af de revisioner, der blev gennemført i 2001 (med mulighed for finansielle korrektioner tilbage til 1999) og 94 % af de revisioner, der blev gennemført i 2002 (med mulighed for finansielle korrektioner tilbage til 2000), afsluttet. De endnu ikke gennemførte finansielle korrektioner for 1999 og 2000 anslås højst at beløbe sig til henholdsvis 41 og 126 mio. EUR. For revisioner gennemført i 2003 og 2004 ligger afslutningsprocenten på henholdsvis 83 % og 84 %. Det fremgår klart af den årlige aktivitetsrapport for 2005, hvilke korrektioner der skal træffes beslutning om i de kommende overensstemmelsesbeslutninger for regnskabsårene 2001-2005. Disse oplysninger angives som eventualaktiver i Kommissionens regnskabssystem. Trods det, at der for regnskabsåret 2001 ff. stadig er finansielle korrektionsprocedurer undervejs, er det Kommissionens holdning, at den allerede råder over tilstrækkelige oplysninger til at have rimelig sikkerhed for lovligheden og den formelle rigtighed af landbrugsudgifterne (se nærmere oplysninger i punkt 5.59). Endvidere har den efterprøvende regnskabsafslutnings flerårige karakter ingen betydning for sikkerheden, hvilken kan udledes af afslutningen for regnskabsåret 2005. Eftersom Kommissionens revision omfatter medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolordninger, giver den ikke kun oplysning om de reviderede udgifter, men også indirekte om de fremtidige udgifter, der omfattes af de pågældende ordninger.

5.58. Kommissionen bør fortsat støtte medlemsstaternes myndigheder for at sikre, at IFKS gennemføres fuldt ud i Grækenland, og at de svagheder, der blev konstateret i de nye medlemsstater, bliver afhjulpet.

5.59. Kommissionen bør sikre sig, at overvågnings- og kontrolsystemerne giver sikkerhed for transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed på støttemodtagerniveau, og bør sørge for, at regelstridige betalinger inddrives. Den bør foretage en skønsmæssig beregning af beløbet for de regelstridige betalinger: a) enten ved at sørge for, at de attesterende organer udvider deres arbejde til at omfatte endelige støttemodtagere ved også at udføre deres stikprøvetest på landbrugerniveau eller ved at sætte mere ind på arbejdet med at efterprøve og godkende IFKS-kontrolstatistikker og kontroller, som foretages efter udbetalingen af støtten b) eller ved at pålægge sit eget personale at kontrollere lovligheden og den formelle rigtighed af regnskabsårets transaktioner på støttemodtagerniveau på grundlag af en egnet stikprøvemetode. 5.59. Kommissionen er af den opfattelse, at den råder over tilstrækkelige oplysninger til at have rimelig sikkerhed for lovligheden og den formelle rigtighed af landbrugsudgifterne og sikre, at retsstridige betalinger inddrives. Der findes en omfattende forvaltnings- og kontrolordning, som beror på fire niveauer: a) en obligatorisk forvaltningsstruktur på medlemsstatsniveau, som er centreret omkring betalingsorganer og en myndighed på højt niveau, der er kompetent til at udstede og inddrage organets akkreditering. Beslutningen om at udstede akkrediteringen bygger på en detaljeret undersøgelse udført af et eksternt revisionsorgan b) detaljerede kontrolsystemer og afskrækkende sanktioner, der skal anvendes af disse betalingsorganer, med fælles grundtræk og særregler, som er tilpasset hver støtteordnings særlige forhold c) efterfølgende kontrol udført af certificerede revisionsinstitutioner og særlige afdelinger (kontrol i henhold til forordning (EØF) nr. 4045/89) d) regnskabsafslutning ved Kommissionens mellemkomst (både en årlig finansiel regnskabsafslutning og en flerårig forskriftsmæssig regnskabsafslutning). Disse fire niveauer udgør en omfattende forvaltnings- og kontrolordning for landbrugsudgifterne og giver Kommissionen en rimelig sikkerhed for, at risikoen for fejl i lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende landbrugstransaktioner forvaltes effektivt. Det er allerede muligt at skønne uregelmæssighedernes omfang for de finansielt set mest betydende foranstaltninger, især IFKS. Kommissionen arbejder med at forbedre datakvaliteten for andre foranstaltninger. For at forbedre og styrke den overordnede ordning, der skal garantere en rimelig sikkerhed, er Kommissionen parat til at følge Rettens anbefalinger om, at de attesterende organer burde gøre en større indsats for at kontrollere og godkende inspektionsstatistikkerne og kontrollen efter udbetalingen (jf. svaret på punkt 5.44).

5.60. Som anført sidste år bør Kommissionen gøre kontrollen efter udbetalingen af støtten til et mere effektivt værktøj til identificering af regelstridige betalinger under den fælles landbrugspolitik, og den bør tage fat på manglerne i de data, medlemsstaterne indsender, og navnlig anmode medlemsstaterne om at indsende en oversigt over beløbet for de testede transaktioner og de konstaterede uregelmæssigheder pr. budgetpost. 5.60. Kommissionen har allerede truffet foranstaltninger for yderligere at forbedre indberetningen af resultaterne af kontrollen efter betalingernes afholdelse ved at ændre retsrammen. Forbedringerne i relation til beløbet for de testede transaktioner og de konstaterede uregelmæssigheder er indføjet i de ændringer af forordning (EF) nr. 4/2004, der er indført ved forordning (EF) nr. 40/2006 af 10. januar 2006.

5.61. Kommissionen bør undersøge, hvorfor der ved IFKS-kontroller af arealer stadig konstateres et højere fejlniveau ved test af tilfældigt udvalgte stikprøver end ved test foretaget på grundlag af en risikoanalyse. 5.61. Kommissionen har i forbindelse med sin revision konstateret, at telemåling i visse medlemsstater registreredes sammen med stikprøvekontrol, selv om medlemsstaterne udvalgte landbrugerne på grundlag af en risikoanalyse inden for området. Dette fører til en skævvridning af statistikkerne. Med hensyn til forskellen i resultaterne fra disse to former for udvælgelse har Kommissionens analyse, når der tages højde for skævhederne som følge af den ukorrekte indberetning, vist, at det kun er i Danmark, at resultaterne af stikprøvekontrollen er højere end resultaterne af den risikobaserede kontrol (GR er ikke medregnet). Dette vil blive kontrolleret yderligere. Kommissionen har allerede truffet yderligere foranstaltninger for at forbedre indberetningen (se punkt 5.8).

5.62. Retten anbefaler, at Kommissionen forbedrer kontrollen af udgifterne til den fælles landbrugspolitik på de områder, hvor der fortsat er væsentlige mangler. 5.62. Kommissionen har forpligtet sig til at tage fat på de fortsat udestående mangler som f.eks. anvendelsen af IFKS i Grækenland. Reformerne af den fælles landbrugspolitik i 2003 og — for middelhavsprodukter — i 2004 nedbragte den samlede risiko ved at udvide den del af udgifterne, som IFKS dækker, til ca. 89 % i 2013.

5.63. Som Rådet har anmodet om (47), bør Kommissionen skelne mellem de udgifter, der er blevet kontrolleret (og eventuelt har givet anledning til korrektioner), og som den kan give rimelig (eller ingen) sikkerhed for, og de udgifter, som vil blive kontrolleret yderligere (og eventuelt give anledning til korrektioner senere) (jf. også punkt 1.57 samt 1.64, 1.65 og 1.66 i denne beretning). 5.63. Kommissionen har den opfattelse, at det ikke vil være hensigtsmæssigt, at der, som Retten foreslår, sondres mellem udgifter, der allerede er kontrolleret, og udgifter, som vil blive kontrolleret yderligere. I betragtning af den flerårige forskriftsmæssige regnskabsafslutningsproces ville en sådan sondring blive yderst vilkårlig; den ville også foregribe medlemsstaternes ret til kontradiktion inden for rammerne af regnskabsafslutningsproceduren. Endvidere sørger Kommissionen i sit årsregnskab for den nødvendige offentliggørelse af de beløb, den stadig forventer inddrevet i kraft af regnskabsafslutningsprocessen.

OPFØLGNING AF TIDLIGERE BEMÆRKNINGER

Udvikling af landdistrikterne: støtte til ugunstigt stillede områder

5.64. Rettens særberetning nr. 4/2003 om udvikling af landdistrikterne omhandlede støtte til ugunstigt stillede områder. De væsentligste bemærkninger og anbefalinger blev nævnt af Europa-Parlamentet i beslutningen om decharge for 2002-budgettet (48), og der blev sat fokus på: a) at Kommissionen bør forelægge en sammenfattende evalueringsrapport for Europa-Parlamentet vedrørende denne ordning b) at Kommissionen bør tilpasse og præcisere definitionen på »god landbrugspraksis« og sikre, at medlemsstaterne anvender denne betingelse konsekvent c) at Kommissionen bør foretage en fuldstændig og grundig undersøgelse af den nuværende klassificering af alle ugunstigt stillede områder.

5.65. I sin beretning om opfølgningen af decharge for 2002 (49) meddelte Kommissionen, at den var ved at forberede en særlig evaluering af ordningen, og at resultaterne ville foreligge sidst i 2005. Kontrakten om udførelse af denne evaluering blev underskrevet i december 2005, og det er planen, at rapporten skal færdiggøres inden udgangen af 2006 og offentliggøres i begyndelsen af 2007.

5.66. Den nye forordning om støtte til udvikling af landdistrikterne i perioden 2007-2013 (50) omfatter ordningerne for ugunstigt stillede områder, og med denne nye forordning har Kommissionen taget fat på dechargemyndighedens to andre anmodninger.

5.67. Det vil ikke længere være en betingelse for at modtage udligningsbeløb, at landbrugere i ugunstigt stillede områder overholder normal god landbrugspraksis. I stedet skal sådanne landbrugere på hele bedriften overholde de obligatoriske krav vedrørende miljø og dyrevelfærd, der siden 2003-reformen af den fælles landbrugspolitik har været kendt som »krydsoverensstemmelse«.

5.68. Afgørelsen om, hvilke arealer der er berettiget til betalinger i kategorien »betalinger til landbrugere i andre områder med ulemper end bjergområder«, træffes på grundlag af jordproduktivitet og klimaforhold, og dermed brydes forbindelsen til socioøkonomiske kriterier. Princippet om betalinger for naturbetingede ulemper til landbrugere i bjergområder (og områder nord for den 62. breddegrad) er bevaret. 5.68. Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 vedrørende den følgende programmeringsperiode skal de områder, som kan komme i betragtning til »betalinger til landbrugere i andre områder med ulemper end bjergområder«, være præget af betydelige naturbetingede ulemper (navnlig ringe jordproduktivitet eller dårlige klimaforhold) og særlige ulemper, medens arealforvaltningen samtidig bør fortsætte for at bevare eller forbedre miljøet, bevare landskabet og opretholde områdets turistpotentiale, eller for at sikre kystlinjen.

5.69. Ikrafttrædelsen af ændringerne til ordningen for støtte til ugunstigt stillede områder er imidlertid blevet udsat til 1. januar 2010. Det gælder dog ikke krydsoverensstemmelseskravet, og ikrafttrædelsen forudsætter vedtagelse af en rådsforordning på grundlag af et forslag fra Kommissionen. De nuværende kriterier for bestemmelse af, hvilke områder der skal klassificeres som ugunstigt stillede, vil således mindst gælde til 2010. 5.69. Hvad angår definitionen af ugunstigt stillede områder, indeholdt Kommissionens forslag KOM(2004) 490 endelig vedrørende rammebestemmelser for den fremtidige udvikling af landdistrikterne et forslag om omklassificering af »mellemkategorien« af de ugunstigt stillede områder. Forslaget stødte imidlertid på kraftig modstand, især i Rådet. Som en del af det endelige kompromis om forslaget, der blev vedtaget som forordning (EF) nr. 1698/2005, blev der opnået enighed om at arbejde for at analysere spørgsmålet mere indgående, inden der træffes en endelig afgørelse med hensyn til omklassificering.

Indførelsen af ordningen for identifikation og registrering af kvæg i EU

5.70. I sin særberetning nr. 6/2004 undersøgte Retten ordningen for identifikation af kvæg, som skal sikre, at alt oksekød kan spores, og som anvendes til at kontrollere, om betingelserne for udbetaling af de forskellige kvægpræmier overholdes. Retten fandt svagheder i det system, der er indført ved fællesskabslovgivningen, og konstaterede navnlig, at det ikke sikrede sporbarheden af kvæg, der flyttes inden for Fællesskabet, eftersom lovgivningen ikke indeholdt nogen procedure for harmonisering af databaser eller udveksling af data mellem medlemsstaternes databaser. 5.70-5.72. I 2004 oprettede Kommissionen Traces-systemet, som gør det muligt at spore dyr, som flyttes inden for EU, eller som kommer udefra. Med Traces konsolideres og forenkles de eksisterende sporingssystemer, der benyttes i forbindelse med samhandel med dyr. Det blev obligatorisk for alle medlemsstater fra den 1. januar 2005 og følger de fleste af anmodningerne fra medlemsstaterne og Rettens anbefalinger, jf. særberetning nr. 1/2000 vedrørende klassisk svinepest. Som opfølgning på Rådets konklusioner vedrørende Rettens særberetning nr. 6/2004 har Kommissionen opstillet yderligere retningslinjer i nært samarbejde med medlemsstaterne. Den 14. februar 2005 lagde Kommissionen sidste hånd på arbejdsdokumentet om benchmarking af databaser til registrering af kvæg, som medlemsstaterne hilste velkommen, og som anvendes til at videreudvikle de nationale databaser. Endvidere forelagde Kommissionen den 26. januar 2005 sin beretning til Rådet og Europa-Parlamentet om muligheden for at indføre elektronisk identifikation af kvæg (KOM(2005) 9). Denne beretning indeholder forskellige mulige lovforslag, som er drøftet på rådsniveau i Specialkomitéen for Landbrug den 7. marts 2005. I forbindelse med udarbejdelsen af et egnet lovforslag har Kommissionen til hensigt også at tage fat på informationsudvekslingen mellem de nationale databaser.

5.71. Som led i dechargeproceduren for 2003 efterlyste Rådet (51) større harmonisering mellem databaserne i medlemsstaterne. Europa-Parlamentet (52) opfordrede Kommissionen til at forelægge et lovgivningsforslag for at sikre kompatibilitet mellem de nationale databaser og til at give vejledning om dataudveksling.

5.72. Kommissionen accepterede de vigtigste revisionsresultater i Rettens særberetning nr. 6/2004. Den accepterede (53) forslaget om at sikre udveksling af data og udarbejdede et arbejdsdokument til brug ved benchmarking af de nationale databaser. Kommissionen holder øje med situationen, men har ikke foreslået yderligere lovgivning.

5.73. I forbindelse med opfølgningen på særberetning nr. 6/2004 undersøgte Retten gennemførelsen af slagtepræmieordningen. Slagtepræmieordningen er en af de præmieordninger, der forvaltes på grundlag af ordningen for identifikation af kvæg (54). Præmien betales for kvæg og kalve, der slagtes eller eksporteres til et land uden for EU.

5.74. Ordningen er udformet, så den sikrer tilstrækkelig kontrol med betalinger vedrørende dyr, der slagtes i den udbetalende medlemsstat. Til gengæld er kontrollen mindre streng, når det gælder det mindretal af dyr (gennemsnitlig 1,2 % i de undersøgte regioner), der slagtes i én medlemsstat, mens præmien udbetales i en anden. I sådanne sager overføres ikke alle data fra den ene involverede medlemsstat til den anden, og der er ikke sikkerhed for, at alle støttekriterierne er kontrolleret, før præmien udbetales. Tyskland og Nederlandene havde i nogle tilfælde udbetalt præmien, inden slagtningen var blevet bekræftet af en anden medlemsstat. Af de besøgte medlemsstater var det kun Irland og Det Forenede Kongerige (med hensyn til dyr slagtet i Nordirland), der havde sørget for automatisk udveksling af data mellem de relevante databaser. 5.74. Fællesskabslovgivningen indeholder generelle principper for forvaltningen af slagtepræmien for dyr, der har været handlet mellem medlemsstaterne efter perioden, hvor dyrene skal holdes på bedriften (artikel 35, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2342/1999). Slagteriet i den medlemsstat, hvor slagtningen finder sted, skal udstede en attest indeholdende de oplysninger, der vedlægges præmieansøgningen som dokumentation. Medlemsstaterne yder i reglen hinanden bistand for at sikre en effektiv kontrol af de fremsendte dokumenters ægthed og/eller af dataenes nøjagtighed. Den udbetalende medlemsstat forelægger jævnligt den medlemsstat, hvor slagtningen har fundet sted, en oversigt over de slagteattester, som den har modtaget fra sidstnævnte medlemsstat. Ansvaret for gennemførelsen af disse principper er overladt til medlemsstaterne. Med gennemførelsen af reformen af den direkte støtte, som er indført ved Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003, og som anvendes fra 2005, er der ændret ved betingelserne for anvendelsen af præmien for dyr, der har været handlet mellem medlemsstaterne. Det forhold, at 17 medlemsstater har besluttet at gennemføre ordningen med afkoblet enkeltbetaling uden at bevare slagtepræmien, bidrager til at begrænse betydningen af oplysningerne om slagtedyr, der handles mellem medlemsstaterne.

5.75. Rettens undersøgelse af slagtepræmieordningen viste, at nogle af de svagheder i ordningen for identifikation af kvæg, som blev påpeget i særberetningen, stadig findes, især for så vidt angår dyr, der handles mellem medlemsstaterne. 5.75. Så snart situationen i henseende til reformen er stabil, foretages der en nærmere undersøgelse af betingelserne for anvendelsen af slagtepræmien for dyr, der har været handlet mellem medlemsstaterne, og dette både set ud fra handelen mellem medlemsstater, som anvender den »koblede« slagtepræmie, og set ud fra handel mellem disse medlemsstater og dem, der har afkoblet denne præmie.

SÆRBERETNINGER OFFENTLIGGJORT SIDEN SIDSTE ÅRSBERETNING