DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Brussels, 22.01.2004 
COM(2004) 28 endelig 
  
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL EUROPA-PARLAMENT ET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG 
SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET 
om uønskede reklamehenvendelser, også kaldet skidtpost ("spam") 
 
 2    INDHOLDSFORTEGNELSE 
Resumé ......................................................................................................................... .............. 4 
Baggrund og formål............................................................................................................. ....... 5 
1. Skidtpost - hvad går problemet ud på?......................................................................... 6 1.1. Problemets omfang....................................................................................................... 6 1.2. Hvorfor er skidtpost et problem? ................................................................................. 8 2. Reglerne om uønskede reklameh envendelser, kort fortalt ........................................... 9 
2.1. Tilvalgsprincippet........................................................................................................ .9  
2.2. Bestemmelser om håndhævelse ................................................................................. 11 2.3. Andre bestemmelser om skidtpost ............................................................................. 11 3. Effektiv gennemførelse og myndighe dshåndhævelse i medlemsstaterne .................. 13 
3.1. Indledning................................................................................................................ ... 13 
3.2. Effektive retsmidler og sanktioner ............................................................................. 15 3.2.1. Baggrund ................................................................................................................ .... 15 
3.2.2. Forslag til foranstaltninger ......................................................................................... 16 3.3. Klagesystemer ............................................................................................................ 1 6 
3.3.1. Baggrund ................................................................................................................ .... 16 
3.3.2. Forslag til foranstaltninger ......................................................................................... 17 3.4. Klager på tværs af grænserne og sa marbejde om håndhævelse uden for EU ............ 18 
3.4.1. Baggrund ................................................................................................................ .... 18 
3.4.2. Forslag til foranstaltninger ......................................................................................... 18 3.5. Samarbejde med tredjelande ...................................................................................... 19 3.5.1. Baggrund ................................................................................................................ .... 19 
3.5.2. Forslag til foranstaltninger ......................................................................................... 20 3.6. Overvågning ............................................................................................................... 20 
3.6.1. Baggrund ................................................................................................................ .... 20 
3.6.2. Forslag til foranstaltninger ......................................................................................... 21 4. Tekniske foranstaltninger og selvregulering i erhvervslivet ...................................... 21 4.1. Effektiv anvendelse af tilvalgssystemet ..................................................................... 21 
 
 3    4.1.1. Baggrund ................................................................................................................ .... 21 
4.1.2. Forslag til foranstaltninger ......................................................................................... 22 4.2. Alternative ordninger fo r tvistbilæggelse................................................................... 23 
4.2.1. Baggrund ................................................................................................................ .... 23 
4.2.2. Forslag til foranstaltninger ......................................................................................... 24 4.3. Tekniske spørgsmål.................................................................................................... 24 4.3.1. Baggrund ................................................................................................................ .... 24 
4.3.2. Forslag til foranstaltninger ......................................................................................... 25 5. Oplysning ................................................................................................................... 26 
5.1. Baggrund .................................................................................................................. .. 26 
5.2. Forslag til foranstaltninger ......................................................................................... 28 Konklusion ..................................................................................................................... .......... 29 
Oversigt over de foranstaltninge r, der peges på i meddelelsen................................................ 30 
 
 4    MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL EUROPA-PARLAMENT ET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG 
SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET 
om uønskede reklamehenvendelser, også kaldet skidtpost ("spam") 
 
(EØS-relevant tekst)  
RESUMÉ  
Mængden af uønskede elektroniske reklamehenve ndelser, også kaldet skidtpost eller "spam", 
har efterhånden antaget foruroligende dimensione r Det anslås nu, at over halvdelen af verdens 
elektroniske post er skidtpost. Endnu mere be kymrende er væksten: i 2001 var andelen "kun" 
7 procent. 
Der er mange grunde til at skidtpost er et pr oblem: privatlivets fred, forbrugervildledning, 
beskyttelse af mindreårige og af mennes kers værdighed, ekst ra omkostninger for 
virksomhederne og tab af produktivitet. Skidtpos t undergraver den forbrugertillid, som er en 
forudsætning for, at e-handel og  e-service kan få succes - ja, for informationssamfundet i det 
hele taget.  
EU forudså denne fare og vedtog derfor i ju li 2002 direktiv 2002/58/EF om databeskyttelse 
inden for elektronisk kommunikation. Det knæsatte  for hele EU-området princippet om, at 
markedsføring via elektronisk post (herunder sms og mms over mobiltelefoner) forudsætter 
samtykke (tilvalgsprincippet), og opstillede en  række supplerende beskyttelsesregler for 
forbrugerne. Direktivet om databeskyttelse i nden for elektronisk kommunikation skulle have 
været gennemført den 31. oktober 2003. Et an tal medlemsstater har dog ikke sendt 
Kommissionen gennemførelsesdokument erne, og den har derfor indledt 
overtrædelsesprocedurer mod dem. 
Vedtagelse af lovregler er nok  det første nødvendige skridt, men i sig selv kun en del af 
svaret. I denne meddelelse peges der på en række foranstaltninger, som er et nødvendigt 
supplement til EU-reglerne og kan gøre "bandlys ningen af skidtpost" til en realitet. 
Men der findes ingen patentopskrift mod skidtpos t. De tiltag, der udpeges i denne meddelelse, 
går navnlig ud på, at medlemsstaterne og myndighed erne skal håndhæve reglerne effektivt, at 
erhvervslivet skal finde tekniske og frivillige lø sninger, og at forbrugerne skal oplyses. Det 
internationale aspekt behandles  også, idet en stor del af skidtposten kommer fra lande uden 
for EU.  
Disse initiativer afspejler i det store og hele den enighed, der opstod i løbet af 2003, og som 
blev bekræftet under workshoppen i oktober 2003, men der er også brug for enighed om 
gennemførelsen. Kun hvis alle parter - fr a medlemsstaterne og deres myndigheder over 
erhvervslivet til forbrugerne og brugerne af internettet og elektroni sk kommunikation - gør 
hver sit, kan den omsiggribende brug af skidtpost bremses. 
Nogle af foranstaltningerne har indlysende omkost ninger. Men det er en pris, der må betales, 
hvis e-post og e-service sk al overleve som et effek tivt kommunikationsværkstøj. 
Gennemføres foranstaltningerne i denne meddelels e, kan vi nå langt med at beskære omfanget 
af skidtpost, til gavn for informationssamfundet, borgerne og økonomien. 
 
 5    Baggrund og formål 
Der er udbredt enighed om, at uønske de elektroniske reklamehenvendelser1, også kaldet 
skidtpost eller "spam", er et af internettets største problemer i dag. Fæ nomenet har nu nået et 
foruroligende niveau. Der er fare for at bruger e af e-post eller sms simpelthen afstår fra at 
bruge e-post - en af de mest populære anvendelser  af internettet - elle r mobiltjenester, eller 
bruger det mindre end de ellers ville. På et me re overordnet plan betyder forventningerne om, 
at internettet og andre former for elektronisk  kommunikation (med f.eks. bredbåndsteknikken, 
trådløse abonnentnet og mobilkommunikation) kommer til at spille en central rolle for 
produktivitetsvæksten i moderne økonomier, at  der er endnu mere grund til at være 
opmærksom på skidtpost. 
Selvom der er enighed om, at der må gøres en  indsats, før overhåndt agende skidtpost ophæver 
erhvervslivets og borgernes udbytte af e-post og a ndre elektroniske tjenester, så er det langt 
fra indlysende, hvordan skidtpos ten bedst bekæmpes. Der er ingen patentløsninger. Kun hvis 
alle parter - fra medlemsstaterne og de re levante myndigheder over  erhvervslivet til 
forbrugerne og brugerne af internettet og elektr onisk kommunikation - gør hver sit, har vi en 
chance for at bekæmpe skidtpost effektivt. 
I denne meddelelse peges der på, hvad man kan gør e på forskellige fronter: retligt, teknisk og 
oplysningsmæssigt. Udgangspunktet er di rektiv 2002/58/EF, som knæsætter en 
(samtykkebaseret) tilvalgsordning. Det direkt iv skulle medlemsstaterne gennemføre for 
"kommerciel kommunikation"  senest den 31. oktober 20032. 
Denne serie af tiltag sigter navn lig mod effektiv gennemførelse og håndhævelse af direktivet i 
medlemsstaterne, mod tekniske foranstaltninger,  mod frivillig regulering i erhvervslivet, 
forbrugeroplysning og internationalt samarbejde . Og det internationale  aspekt er særlig 
vigtigt, for megen skidtpost synes at komm e fra lande uden for EU, især Nordamerika3.  
Tiltagene afspejler i det store og hele den enighed, der opstod i løbet af 2003, og som blev 
bekræftet under workshoppen i oktober 20034. Enigheden på dette område er så meget des 
vigtigere, som det hovedsagelig er disse berørte pa rter, der - hvor det er muligt, med støtte fra 
Kommissionen - skal gennemføre de  anførte tiltag til gavn for informationssamfundet, dets 
erhvervsliv og dets brugere. 
                                                 
1 Denne meddelelse omfatter ikke uønskede henvendelser uden for de elektroniske net, f.eks. uønsket 
papirpost. 
2 Jf. særlig artikel 13 i direktiv 2002/58/EF om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation (se 
afsnit 2 nedenfor). 
3 F.eks. synes de "spam box"-initiativer, som henholdsvis den franske "Commission Nationale 
Informatique et Libertés (CNIL)" og den belgiske "Commission de la Protection de la Vie Privée 
(CPVP)" organiserede i 2002 at bekræfte, at de primære kilder til skidtpost var USA og i mindre grad Canada. The CPVP findings are available at: http://www.privacy.fgov.be/publications/spam_4-7-
03_fr.pdf ; CNIL's rapport findes på følgende URL-adresse: 
http://www.cnil.fr/thematic/doc s/internet/boite_a_spam.pdf . Se også: UNCTAD, E-Commerce and 
Development Report 2003, New York og Genève, 2003, s. 27. 
4 Forud for workshoppen blev der uddelt et oplæg om "uønskede henvendelser eller spam". Oplægget 
byggede på tidligere drøftelser i Kommunikationsudvalget og Artikel 29-gruppen vedrørende 
Databeskyttelse. Medlemmerne af Kommunikationsudvalget og Artikel 29-gruppen vedrørende 
Databeskyttelse leverede oplysninger på grundlag af et spørgeskema. Derudover reagerede et antal erhvervssammenslutninger og enkeltselskaber, fra internetudbydere og operatører af 
kommunikationsnet (mobil- og fastnet) over firmaer, der praktiserer direkte markedsføring og reklame, 
til producenter af computere og computerprogrammer. 
 
 6    Dokumentets opbygning 
Dokumentet peger på forskellige aspekter af skid tpostproblemet, og stiller forslag til, hvad der 
kan gøres over for hvert aspekt. Derudover må ek sempler til efterfølgelse identificeres, når de 
kan hjælpe. 
De foreslåede foranstaltninger pr æsenteres i følgende orden: 
– Forslag vedrørende gennemførelse og håndhævelse , som særlig retter sig mod regeringer 
og andre myndigheder, på områder som afhj ælpende foranstaltninger, sanktioner, 
klagesystemer, klager på tværs af grænsern e, samarbejde med tredjelande og overvågning 
(afsnit 3). 
– Selvregulering og tekniske løsninger , især rettet mod markedsa ktørerne på områder som 
aftalevilkår, brancheetiske re gler, acceptabel markedsførings praksis, mærkningsordninger, 
alternative ordninger for tvistbilæggelse, tekn iske løsninger som f.eks. filtrering og 
sikkerhed (afsnit 4). 
– Oplysning , herunder forebyggelse, forbrugeropl ysning og indrapportering. Disse 
foranstaltninger skal iværksættes af rege ringer og andre myndigheder, markedsaktører, 
forbrugerorganisationer og lignende (afsnit 5). 
Sidst i denne meddelelse bringes en  oversigt over foranstaltningerne . De er indbyrdes 
forbundne på forskellige måder. Derfor bør  de i videst muligt omfang gennemføres 
sideløbende og i indbyrdes sammenhæng. 
Men før vi vender os mod foranstaltningerne, vil vi i de følgende afsnit kort analysere 
begrebet "skidtpost" (afsnit 1) og repetere de nye regler, der har været gældende siden den 31. 
oktober 2003 (afsnit 2). 
1. SKIDTPOST - HVAD GÅR PROBLEMET UD PÅ ? 
Hvad er skidtpost?  
Skidtpost og spam er ord, der bruges hyppigere end de defineres. Kort fortalt bruges de almindeligvis til at 
betegne uønsket elektronisk post, ofte som masseforsendels er. Det nye direktiv har ingen definition af skidtpost 
og bruger ikke udtrykket. Der tales der om "uanmodet kommunikation" ved hjælp af "elektronisk post" "med 
henblik på direkte markedsføring", hvilket som helhed reelt omfatter de fleste former for skidtpost. Derfor 
benyttes i denne meddelelse termen skidtpost som en kort betegnelse for uønskede elektroniske 
reklamehenvendelser.  
Og læg mærke til, at elektronisk post i denne sammenhæng ikke kun skal opfattes som den traditionelle SMTP-
baserede e-post, men også omfatter sms- og mms-beskeder, ja faktisk enhver form for elektronisk 
kommunikation, der ikke kræver afsenders og modtagers samtidige medvirken (se afsnit 2).  
1.1. Problemets omfang 
Mængden af uønsket elektronisk reklame, skidtpos t, har antaget foruroligende dimensioner. 
Selvom statistikkerne ikke er helt sammen lignelige, anslås det almindeligvis, at over 
halvdelen af verdens e-po st-trafik er skidtpost. 
 
 7    Endnu mere foruroligende er vækstraten. I 200 1 anslog man skidtposten til "kun" 7% af 
verdens e-post-trafik. I 2002 var skønnet 29%, og prognoserne for 2003 peger på en andel på 
51%. 
 
Figur 1: Skidtpostens andel af al e-post via internettet 
Variationerne kan være store mellem brugerkategorie r og egne af verden. (F.eks. anslås det, at 
omkring 30% af al udefra kom mende e-post til Europa-Kommissi onen er skidtpost.) Men som 
helhed er de seneste tal for EU ikke mindre foruroligende end de globale tal5. 
Selvom skidtpost via mobilnet, f.eks. sms, i øj eblikket synes at være kna p så stort et problem, 
kan det forventes, at kommende tekniske mulighe der som f.eks. e-post via mobilnet vil øge 
skidtpostmængden. Denne trussel bekræftes af erfaringerne i lande (f.eks. Japan), hvor i-
Mode-mobilkommunikation har stor udbredelse. 
                                                 
5 Anslået 49% skidtpost i EU for september 2003, hvad der skal sammenlignes med ca. 54% globalt i 
samme periode (Kilde: Brightmail, 2003). 
 
 8     
1.2. Hvorfor er skidtpost et problem? 
Fra den enkelte borger s synsvinkel er skidtpost en krænkels e af privatsfæren. Dette hensyn er 
det centrale i de nye regler om uønskede henve ndelser, der beskrives i næste afsnit. Dertil 
kommer, at skidtpost ofte er vildledende. En stor andel af skidtposten synes at have sit 
udspring i et ønske om at lokke penge ud af forbrugere ved hjælp af  vildledende påstande6. 
Desværre svarer alt for mange forbr ugere på denne vild ledende skidtpost7. Dertil kommer, at 
pornografisk materiale i e-posten kan være 
særdeles chokerende8. Og endelig er det 
tidrøvende for brugeren at tømme sin postkasse for skidtpost,  og dyrt, når der skal 
købes filtrerings- og andre programmer. 
Også for erhvervslivet er skidtpost 
efterhånden ved at være et dyrt bekendtskab. Af direkte
 omkostninger er 
der løn til ansatte, der ligesom privatpersoner skal br uge tid på at tømme 
indbakker og derfor bliver mindr e effektive eller produktive. I it -afdelingerne bruges der tid 
og penge i forsøg på at løse problemet. Intern etudbydere og leverandører af e-post-tjenester 
skal købe mere båndbredde og mere  lagerkapacitet til e-post, som ingen vil have. Der er også 
risiko for, at skidtpost direkte skader den organisation, der modtager den (f.eks. hvis der 
kommer skadeligt indhold på en ansats computer ), eller som - uden at vide det - kommer til at 
sende den videre Dertil kommer indirekte
 omkostninger: Det hænder, at legitime 
forretningsmæssige henvendelser ikke når frem  på grund af de nuværende filterteknikker 
("falske positivregistreringer"), eller blot ikke læses mere, fordi de opfattes som skidtpost. 
Endelig bruges skidtpost mere og mere som mi ddel til at sprede virus, hvad der kan blive 
særdeles dyrt for virksomhederne. 
                                                 
6 Ifølge en nylig rapport fra FTC indeholdt 22% af den analyserede skidtpost urigtige oplysninger i 
emnelinjen; 42% indeholdt vildledende emnelinjer, der fejlagtigt lod forstå, at afsenderen havde et 
forretningsmæssigt eller personligt forhold til modtageren; 44% af skidtposten havde urigtige oplysninger i afsender- eller emnelinjen; over halvdelen af den skidtpost, der handlede om 
pengeforhold, havde urigtig afsender- eller emnelin je; 40% af al skidtpost indeholdt tegn på 
urigtigheder i meddelelsen; 90% af alle investerings- og forretningstilbud indeholdt påstande, der efter al sandsynlighed var urigtige; 66% af al skidtpost in deholdt urigtig afsenderlinje, emnelinje eller tekst i 
meddelelsen. (False Claims in Spam, A report by the FTC' s Division of Marketing Practices, 30. april 
2003, foreligger på: http://www.ftc.gov /reports/spam/030429spamreport.pdf
). 
7 Ifølge Pew Internet oplyser 7% af e-post-brugerne,  at de har afgivet bestillinger efter at have fået 
reklamehenvendelser, de ikke havde bedt om, og 33% har klikket på et link i e-post, de ikke har bedt 
om, for at få flere oplysninger. Selvom andelen af  forbrugere, der bliver snydt er forholdsvis lille, 
betyder de enorme stordriftsfordele, som slyngelagtige forretningsfolk kan opnå ved at udbrede deres 
vildledende påstande i masseforsendt elektronisk reklame, at bondefangeriet Se: "Spam - How It Is 
Hurting Email and Degrading Life on the Internet, October 2003", rapport udarbejdet af Deborah 
Fallows for Pew Internet & Ameri can Life Project. Rapporten kan fås på følgende URL-adresse:  
http://www.pewinternet.org/repor ts/pdfs/PIP_Spam_Report.pdf . En kilde til masseforsendt e-post har 
for nylig som vidne på FTC's Spam Forum, der blev afholdt i april-maj 2003, fortalt, at han kunne få 
overskud, selv med en svarandel på kun 0,0001%. (Bemærkninger fra Timothy J. Muris, formand for 
Federal Trade Commission, Aspen Summit, Cybers pace and the American Dream, The Progress and 
Freedom Foundation, 19. august , 2003, Aspen, Colorado) 
8 Det hænder også, at skidtpost indeholder meningsløs  vold eller opfordrer til had på grundlag af race, 
køn, tro eller nationalitet. Er folk ligeglade?  
Antallet af klager er et mål for brugernes utilfredshed. På 3 måneder fik den Frankrigs elektroniske klagebrevkasse, "la boîte à spams", 
325.000 henvendelser. Et tilsvarende 
eksperiment i Belgien gav 50.000 klager på to en halv måned. FTC's permanente 
klagebrevkasse, UCE-databasen, fik 130.000
henvendelser om dagen i begyndelsen af 2003.
 
 
 9    Det er dog stadig svært at måle, hvad skidtposten giver af omkostninger, især for 
enkeltpersoner. Vanskeligheden skyldes ikke minds t, at en del af den fortræd, der gøres, ikke 
uden videres kan gøres op i penge. Hvad der fore ligger af skøn, giver dog i de fleste tilfælde 
anledning til uro. Ferris Research  har f.eks. skønnet, at skid tpost i 2002 koste de europæiske 
virksomheder omkring 2,5 mia. EUR alene i tabt produktivitet9. Og som nævnt er 
skidtpostbunken vokset betydeligt siden da . I juni 2003 anslog softwareleverandøren 
MessageLabs Ltd, at skidtpost kostede bri tiske virksomheder omkring 3,2 mia. GBP10. 
Skidtpost kan også have forskellige virkninger i forskellige brancher. F.eks. kan den juridiske 
sektor blive særlig berørt på grund af de n fortrolige og følsomme karakter af de 
informationer, man dér omgås med. 
En af de mest foruroligende følger af skidt post er, at fænomenet underm inerer folks tillid til 
de elektroniske systemer, og den er en  forudsætning for, at e-handlen og 
informationssamfundet som helhed kan få succ es. Breder den opfatte lse sig, at en given 
detailhandelssektor er befængt med slyngler, kan det gå hårdt ud over renomméet for legitime 
forretningsdrivende i samme sektor. Nyere tal fra  USA, der har større erfaring med skidtpost 
end EU, bekræfter, at mange er blevet mindre tillidsfulde over for e-pos t, fordi de får så 
megen skidtpost11.  
På det overordnede plan forventes det,  at internettet og andre elektroniske 
kommunikationsmedier - bredsbån dsteknikken og trådløse abonne ntnet - bliver en central 
faktor for produktivitetsvæksten i moderne økonom ier. Men hvis ikke der træffes de rigtige 
sikkerhedsforanstaltninger, så kan netop nogle af de tiltrækkende muligheder ved sådanne tjenester - permanent opkobling, trådløs opkobli ng - give stærkt øget risiko for at få og 
videresende skidtpost. Så væksten i disse tjenester kan altså føre til mere skidtpost, medmindre der i en fart træffe s effektive modforholdsregler. 
2. R
EGLERNE OM UØNSKEDE REKLAMEHENVENDELSER , KORT FORTALT  
2.1. Tilvalgsprincippet 
Direktiv 2002/58/EF om databeskyttels e inden for elektronisk kommunikation 
(gennemførelsesdato: 31. oktober 2003) forla nger, at medlemsstaterne udsteder forbud mod 
udsendelse af reklamehenvendelser, som modtager ne ikke har bedt om, via e-post eller andre 
elektroniske forsendelsessystemer, f.eks. sms og mms (multimedia messaging service), 
medmindre abonnenten på forhånd har givet sit samtykke (direktive ts artikel 13, stk. 1)12. Det 
er "tilvalgsprincippet", som ellers kun har været gældende for faxer og opkaldsautomater13. 
                                                 
9 Kilde: Ferris Research, 2003. 
10 Dette tal nævnes sammen med andre skøn i: ' “Spam”; Report of an Inquiry by the All Party Internet 
Group' , London, oktober 2003, s. 8. Rapporten kan finde via denne URL-adresse: 
http://www.apig.org.uk  
11 En nyere undersøgelse fra Pew Internet viser, at 25% af de interviewede brugte e-posten mindre, fordi 
de fik så megen skidtpost.  
12 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af 
personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (Direktiv 
om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation), EFT L 201 af 31.7.2002. 
13 For reklameopkald med taletelefon, der ikke sker ved hjælp af opkaldsautomater, kan medlemsstaterne 
vælge mellem et tilvalgs- og et fravalgsprincip. 
 
 10     
Tre grundregler efter den nye ordning: 
Regel nr. 1 : Markedsføring via e-post må kun være tilladt med abonnenternes forudgående samtykke. En 
begrænset undtagelse gælder for e-post (og sms-meddelels er), der sendes af samme person til eksisterende 
kunder og vedrører tilsvarende produkter eller tjeneste ydelser. Denne ordning gælder for abonnenter, der er 
fysiske personer, men medlemsstaterne kan vælge at udvide den til juridiske personer.  
Regel nr. 2 : Det er ulovligt at sløre eller skjule identiteten af  den afsender, på hvis vegne meddelelsen sendes. 
Regel nr. 3 : Al e-post skal indeholde en returadresse, som modtageren kan henvende sig til for at få standset 
sådanne henvendelser.  
Der er dog ikke al e-post, som modtageren ikke  har samtykket i, der er forbudt. Der er en 
undtagelse fra denne regel, som gælder i de t ilfælde, hvor afsenderen har fået modtagerens e-
post-adresse eller sms-nummer i forbindelse med et salg. Den kunne måske så kaldes et "blødt 
tilvalgskrav". Inden for et sådant eksisterende  kundeforhold kan den virksomhed, der har fået 
oplysningerne fra sin kunde, bruge dem til at markedsføre lignende produkter eller tjenesteydelser som dem, den tidligere har solg t Denne undtagelse er gjort ensartet på EU-
niveau, og medlemsstaterne har ikke andet valg end at gennemføre den. Men den skal 
afgrænses snævert for at undgå, at tilvalgs systemet reelt undermineres. Desuden skal 
virksomheden, allerede første gang den indhent er oplysningerne, gøre de t klart, at de kan 
blive brugt til direkte markedsføring (og i givet fald blive solgt til tredjeparter med samme formål), og de skal give kunden re t til "let og gebyrfr it" at afvise denne anvendelse. Og hver 
efterfølgende reklamehenvendelse skal indeholde mulighed for, at kunden let og gebyrfrit kan 
afvise yderligere henvendelser (fravalg). 
Tilvalgssystemet er obligatorisk for alle henvendelser via e-post eller sms til enkeltpersoner 
(fysiske personer) ved direkte markedsføring. Me dlemsstaterne kan udvide tilvalgssystemet til 
at gælde henvendelser til virksomheder (juridis ke personer). Medlemsstater, der før havde et 
fravalgssystem for markedsføring over for virk somheder, herunder fravalgslister, kan beholde 
dette system. En ordning, de r kræver sondring mellem fors kellige kategorier af e-post-
abonnenter, kan give særlige problemer for afsend erne, når de skal skel ne mellem juridiske og 
fysiske personer.  
For alle kategorier af modtagere, både fysi ske og juridiske personer, forbyder direktivet 
direkte reklamehenvendelser, der slører elle r skjuler afsenderens id entitet. Desuden skal 
sådanne henvendelser indeholde en  adresse, som modtageren kan br uge til at afvi se yderligere 
henvendelser
14. 
Artikel 29-gruppen vedrørende Da tabeskyttelse, som er nedsat  for at rådgive Kommissionen 
og består af repræsentanter for databeskytte lsesmyndighederne i EU, ser nærmere på nogle af 
disse forhold for at bidrage til en ensartet anve ndelse af nationale foranstaltninger i henhold til 
direktiv 2002/58/EF15. Enighed om disse spørgsmål vil forebygge afvigende fortolkninger, 
der kunne skade det indre markeds funktionsevne . Arbejdsgruppen har i tidligere dokumenter 
behandlet andre forhold i forb indelse med uønskede henvendelser16.  
                                                 
14 Artikel 13, stk. 4, i direktiv 2002/58/EF. 
15 I overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, i direktiv 2002/58/EF, jf. direktiv 95/46/EF artikel 30. 
16 Se f.eks.: Udtalelse 7/2000 om Europa-Kommissi onens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets 
direktiv om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske 
kommunikationssektor af 12. juli 2000. Henstilling 2/2001 om visse minimumskrav til 
 
 11    2.2. Bestemmelser om håndhævelse 
Det generelle databeskyttelsesdirektivs regler om retsmidler, ansvar og sanktioner gælder 
også for bestemmelserne i direktivet om  databeskyttelse i nden for elektronisk 
kommunikation, herunder for bestemme lserne om uønskede henvendelser17.  
Medlemsstaterne skal kort sagt sikre, at der er retsmidler og sanktionsmuligheder til rådighed 
ved overtrædelser. Den enkelte bor ger skal kunne gå til domstolen e i tilfælde af overgreb mod 
de rettigheder, som den nationale lovgivning st adfæster. Muligheden for at gå rettens vej 
betyder ikke, at man ikke (evt. forudgående) kan have en administrativ klagemulighed, men 
der er intet harmoniseret krav om, at sådanne administrative procedurer skal tilvejebringes. 
Den enkelte skal have ret til erstatning for sk ader, der skyldes ulovlig  behandling eller en 
anden ulovlig handling. Der skal  være bestemmelser om sankti oner ved for overtrædelser, og 
bestemmelserne skal sikre, at di rektivet gennemføres i fuldt omfang. 
Med andre ord: selvom et direk tiv i sagens natur giver medlemsst aterne et vist  spillerum ved 
valget af midler til gennemfør elsen - herunder valget af rets midler og sanktioner - så går 
kravet ud på, at midlerne skal sikre, at be stemmelserne om uønskede reklamehenvendelser 
"gennemføres i fuldt omfang".  
Som altid, når der er tale om et direktiv, er det i første omgang medlemsstaternes opgave at 
håndhæve bestemmelserne, ikke Kommissionens. F. eks. skal Kommissionen ikke retsforfølge 
dem, der overtræder de direktivfæstede re ttigheder og forpligtels er, eller pålægge dem 
bøder18. 
2.3. Andre bestemmelser om skidtpost 
En praksis, der tit hænger sammen med udsendels e af skidtpost, er "i ndhøstning" af e-post-
adresser, dvs. automatisk indsamling af personda ta på offentlige in ternetforbundne steder, 
                                                                                                                                                         
onlineindsamling af personoplysninger i Den Europæiske Union. Se også arbejdsdokumentet af 21. 
november 2000 med titlen Beskyttelse af privatlivets fr ed på Internettet - En integreret EU-strategi til 
beskyttelse af onlineoplysninger. Alle disse dokumenter kan konsulteres fra følgende internetadresse (og findes også på dansk dér):  
http://europa.eu.int/comm/internal_market/privacy/workingroup_en.htm
 
17 Artikel 15 i direktiv 2002/58/EF henviser til kapitel III i direktiv 95/46/EF om retsmidler, ansvar og 
sanktioner:  
Artikel 22 - Klageadgang  
Uden at foregribe muligheden for at iværksætte administrativ klage, herunder for den tilsynsmyndighed, der er nævnt i artikel 28, inden forelæggelse for retsinstanser, fastsætter medlemsstaterne bestemmelser 
om, at enhver har ret til for en domstol at indbringe en klage over krænkelser af de rettigheder, der 
garanteres i henhold til de nationale love, der gælder for den pågældende behandling.  Artikel 23 - Ansvar  
1. Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om, at enhver, som har lidt skade som følge af en ulovlig 
behandling eller enhver anden handling, der er uforen elig med de nationale bestemmelser, der vedtages 
til gennemførelse af dette direktiv, har ret til erstatning for den forvoldte skade fra den 
registeransvarlige.2. Den registeransvarlige kan helt e ller delvis fritages for erstatningsansvar for skade, 
hvis han beviser, at han ikke er skyld i den begivenhed, der medførte skaden.  
Artikel 24 - Sanktioner  
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at dette direktiv gennemføres i fuldt 
omfang, og de fastsætter bl.a. de sanktioner, der skal  finde anvendelse i tilfælde af overtrædelse af de 
bestemmelser, der vedtages til dette direktivs gennemførelse. 
18 Dette til forskel fra organer som den amerikanske Federal Trade Commission. 
 
 12    f.eks. webbet, chatrum osv. Det er ulovligt ef ter det generelle data beskyttelsesdirektiv, 
95/46/EF, uanset om indsamlingen foregår au tomatisk med et særl igt indsamlingsprogram19. 
Det kan være overordentlig ubehageligt at blive udsat fo r bedragerisk og vildledende 
skidtpost. Udsendelse af sådanne henvendelser er  allerede ulovligt efter gældende EU-regler 
om vildledende reklame og urimelig handels praksis (f.eks. direktiv 84/450/EØF om 
vildledende reklame)20. De enkelte landes lovgivning vi l også normalt hjemle strengere 
sanktioner i mere alvorligt tilfælde , herunder strafferetlige sanktioner. 
Bestemte kategorier af skidtpost kan være endnu mere chokerende, f.eks. pornografiske 
forsendelser eller skidtpost med menings løs vold, især når børn udsættes for det21. Nok er 
visse forsendelser af denne type ikke i sig selv ulovlige, selvom de er skadelige, men de fleste 
lovgivninger forbyder forskelsløs distributi on af dem til børn og voksne, og straffene kan 
være ganske strenge. Det hænde r også, at skidtpost har dire kte ulovligt indhold som f.eks. 
opfordring til had på grundlag af race, køn, tro eller nationalitet. Hvorom alting er: sådanne 
meddelelser vil blive fanget af "bandlysningen af skidtpost"  lige som andre kategorier af 
uønsket e-post, i samme øjeblik deres formål er direkte reklame - og det er det tit.  
Der bør endvidere henvises direktiv 2000/ 31/EF om visse retlige aspekter af 
informationssamfundstjenester, na vnlig elektronisk handel, i de t indre marked ("Direktivet 
om elektronisk handel"), hvorefter "kom merciel kommunikation" klart skal kunne 
identificeres som sådan (artikel 6, litra a, i direktivet om elektronisk handel)22.  
Hacking, identitetstyveri o.l. be gås ofte til støtte  for udsendelse af skidtpost, enten i 
forbindelse med forsendelsen af skidtposten eller for at få adgang til adressebaser eller 
computere. Mange af den type ak tiviteter vil være omfattet af rammeafgørelsen om angreb på 
informationssystemer, som indeholder bestemmels er om strafferetlige sanktioner. Der blev 
opnået politisk enighed om denne rammeafgørel se, som bygger på et kommissionsforslag, i 
februar 2003, og den forventes officielt vedtaget inden længe23. Mange medlemsstater kan 
                                                 
19 Se også arbejdsdokumentet fra Artikel 29-grupp en vedrørende Databeskyttelse, "Beskyttelse af 
privatlivets fred på Internettet - En integreret EU-strategi til beskyttelse af onlineoplysninger" 
(dokumentnummer: WP 37, vedtaget den 21. november 2000).  
20 Rådets direktiv 84/450/EØF af 10. september 1984  om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love 
og administrative bestemmelser om vildledende reklame,  
EFT L 250 af 19.9.1984, s. 17-20. Kommissionen ha r for nylig stillet forslag vedrørende afløsning og 
ajourføring af direktivet om vildledende reklame (KOM(2003) 356 endelig). 
21 Den 24. september 1998 vedtog Rådet en hens tilling om udvikling af den europæiske industris 
konkurrenceevne inden for audiovisuelle tjenester og informationstjenester gennem fremme af nationale 
rammer, der tager sigte på at opnå en sammenlignelig og effektiv beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed (98/560/EF). Denne henstilli ng var den første EU-retsakt om indholdet af 
audiovisuelle tjenester og informationstjenester, hvor alle former for fremføring er omfattet, fra 
radiospredning til internettet. 
22 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 8. juni 2000, EFT L 178, 17.7.2000. Som hovedregel skal 
"kommerciel kommunikation" opfylde gældende regler i tjenesteyderens etableringsmedlemsstat. 
Denne regel gælder dog ikke for tilladeligheden af uønskede e-post-henvendelser (se artikel 3 i 
direktivet om elektronisk handel og dets bilag). I de (forholdsvis få) tilfælde, hvor direktiv 2002/58/EF 
ikke beskytter fysiske personer (f.eks. fysiske personer, der ikke er abonnenter) mod uønskede reklamehenvendelser, skal medlemsstaterne i henhold til direktivet om elektronisk handel desuden 
sørge for, at tjenesteydere, der udsender reklam ehenvendelser med elektronisk post respekterer og 
regelmæssigt konsulterer de fravalgsregistre, hvor fysiske personer, der ikke ønsker at modtage reklamehenvendelser, kan registrere sig (se artikel 7 i direktivet om elektronisk handel). 
23 Forslag til Rådets rammeafgørelse om angreb på  informationssystemer, KOM(2002) 173 endelig, 
19.4.2002. 
 
 13    allerede nu retsforfølge ul ovlig indtrængen i eller misbr ug af servere eller personlige 
computere som en strafbar handling.  
3. EFFEKTIV GENNEMFØRELSE OG MYNDIGHEDSHÅNDHÆVELSE I MEDLEMSSTATERNE  
Dette afsnit om gennemførelse og håndhævelse omfa tter forslag til foranstaltninger, der særlig 
retter sig mod regeringer og andre myndighe der. Forslagene vedrører afhjælpende 
foranstaltninger, straffe, klagesystemer, klag er på tværs af grænserne, samarbejde med 
tredjelande og overvågning. 
Men før vi vender os mod håndhævelsen, skal Kommissionen lige bemærke, at et antal 
medlemsstater endnu ikke har gennemført direktiv et om databeskyttelse inden for elektronisk 
kommunikation i national ret, herunder bestemme lserne om uønsket elek tronisk reklame, som 
indgår i en ny, breder e rammeregulering af el ektronisk kommunikation24. Europa-Parlamentet 
har for nylig beklaget denne forsinkelse25. Efter at fristen for gennemf ørelse af direktivet om 
databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation udløb den 31. oktober 2003, har 
Kommissionen i november 2003 indledt overt rædelsesprocedurer mod en række 
medlemsstater for manglende fremsende lse af gennemførelsesbestemmelser26. 
3.1. Indledning 
Selvom en del af skidtposten kan hindres ve d lovgivning, er lovregler alene ikke nok. Alle 
medlemsstater er nødt til at håndhæve tilvalgspr incippet effektivt. Ud over tilstrækkeligt med 
personale og ressourcer betyder det, at  der skal oprettes hensigtsmæssige 
håndhævelsesmekanismer, også på tværs af græn serne. Også samarbejdet med tredjelande 
bliver afgørende. Endelig bliver det vigtigt at  holde øje med udviklinge n for at vurdere, hvor 
hovedindsatsen for håndhævelse skal lægges. 
Der synes at være flere fors kellige faktorer, som påvirk er håndhævelsesmekanismernes 
effektivitet: 
– Muligheden for at håndhæve reglerne med ef fektive bøder eller andre former for straf. 
Nogle regulerende myndigheder har tils yneladende stadig ikke (effektive) 
håndhævelsesbeføjelser.  
– Hvilke klagesystemer og retsmidler der står  til rådighed for borgere og selskaber.  
– De nationale myndigheder har sommetider over lappende ansvarsområder på dette felt, 
hvad der giver behov for klarhed og samordning.  
– Brugernes viden om deres rettigheder og om , hvordan de kan hævde dem. Brugerne må 
informeres om, hvor de kan klage, hvilke klag er der behandles, og hvilke ikke, hvilken 
form for håndhævelse der kan iværksættes,  og hvilke oplysninger de skal give 
myndighederne, før disse kan iværksætte en efterforskning. 
                                                 
24 Se også 9. rapport om gennemførelsen af tele kompakken. Den foreligger på engelsk med følgende 
URL-adresse:  
http://europa.eu.int/information_society/topics/ecomm/all_about/implementation_enforcement/annualreports/9threport/index_en.htm 
25 Hvor vigtigt det er, at den nye regelramme for elektronisk kommunikation, herunder dette direktiv, 
gennemføres fuldstændigt, effektivt og til tiden, har Kommissionen understreget i meddelelsen 
"Elektronisk kommunikation: Vejen til videnøkono mien" (KOM(2003) 65 af 11. februar 2003). 
26 Åbningsskrivelserne blev afsendt den 25. november 2003 (se IP/03/1663). 
 
 14    – Samordning og samarbejde mellem medlemss taterne indbyrdes og mellem dem og 
tredjelande om, hvilke nationale lovregler der finder anvendelse i givne sager.  
– Hvilke ressourcer der er til rådighed for eftersporing af kilder til skidtpost i eller uden for 
EU, når de skjuler deres identitet ved at benytte andres identitet, adresser eller servere.  
Hvilke bestemmelser der gælder for håndhævels e af reglerne om uønskede henvendelser, er 
beskrevet i afsnit 2.2 ovenfor. De r har hidtil været store forskelle  på, hvordan procedurerne i 
forbindelse med uønsket elektronisk reklame er tilrettelagt27. Selvom et EU -direktiv netop 
giver medlemsstaterne en vis margen med hens yn til gennemførelsesbestemmelserne, så er 
der behov for effektiv håndhævelse, ua nset hvilken metode der bruges. 
Forskelle mellem medlemsstaterne 
Reglerne om uønsket elektronisk reklame hån dhæves af forskellige myndigheder i de forskellige 
medlemsstater. I de fleste er det databeskyttelsesmyndigheden, der håndhæver i første række. Men i 
andre lande udføres denne opgave af den nationale  tilsynsmyndighed for elektronisk kommunikation. 
I andre igen er forbrugerbeskyttelsesmyndighederne (herunder forbrugerombudsmænd) den primære 
myndighed. Ofte er flere myndigheder involveret i håndhævelse af bestemmelserne om uønskede 
henvendelser. Dertil kommer, at skidtpost ofte udgø r en vildledende eller be dragerisk praksis. (Et 
mindretal af medlemsstater har ingen forbrugerbeskyttelsesmyndighed, hvorfor håndhævelsen her er 
overladt til forbrugerorganisationer eller forbrugern e selv.) Udsendelse af skidtpost er tit knyttet til 
overtrædelse af databeskyttelsesregler, f.eks.  "indhøstning" af persondata, eller ligefrem 
internetkriminalitet som ulovlig indtrængen i pers onlige computere eller servere. Bestemmelser, der 
svarer til hinanden, håndhæves således ikke altid af myndigheder, der svarer til hinanden - for ikke at 
tale om håndhævelse på tværs af grænserne.  
Bortset fra nogle få medlemsstater fører klager ikke nødvendigvis til efterforskning. Der benyttes i 
nogle tilfælde forebyggende kontakter, herunder  anvisninger og retningslinjer, der udsendes til 
virksomheder, og resultaterne kan være gode. Sommetider forlanges det, at forbrugeren kontakter 
virksomheden, før der klages. Nogle lande benytter selvregulering (f.eks. Det Forenede Kongerige) til 
at organisere denne første fase af et indgreb. I nogle medlemsstater har erhvervslivet allerede oprettet 
selvreguleringsorganer for klager. Også myndighederne handler ofte på eget initiativ. Tildeling af 
kompetence til en bestemt myndighed udelukker no rmalt ikke direkte adgang til domstolene.  
Det er ikke alle databeskyttelsesmyndigheder, der har beføjelser til at gribe ind over for juridiske 
personer. De har heller ikke (endnu) alle mulighed for at pålægge sanktioner. Myndigheder uden disse 
muligheder må i givet fald indlede en sag ved domstolene. I Frankrig har erfaringerne med e-
brevkassen foranlediget databeskyttelsesmyndighede n til at udvælge et antal enkeltsager og gå til 
domstolene med dem, dog uden det store held. I Belg ien har en tilsvarende erfaring ført til udveksling 
af synspunkter med dem, der mistænkes for at være afsenderne, og i grænseoverskridende tilfælde til 
overdragelse af sagen til modparter i EU eller til FTC i USA.  
Det påpeges ofte, at en passende blanding af l ovregler, håndhævelse og  selvregulering giver 
den meste effektive gennemførelse af tilvalgs systemet. Medlemsstaterne opfordres til at 
vurdere effektiviteten af dere s håndhævelsesmidler, særlig på baggrund af nedenstående 
forslag (se afsnit 3.2 til 3.6).  
Medlemsstaterne opfordres videre til at udarbejde  nationale strategier for at sikre samarbejde 
mellem databeskyttelsesmyndigheder, forbru gerbeskyttelsesmyndigheder og de nationale 
tilsynsmyndigheder for elektronisk kommu nikation, således at overlapninger og 
dobbeltarbejde mellem disse myndigheder undgås. 
                                                 
27 Bemærk, at klagerne ofte også handler om beslægtede forhold, som f.eks. retten til indsigt i registrering 
af egne persondata og retten til at modsætte sig databehandling. 
 
 15    For at lette og samordne udveksling af oplysni nger og eksempler til efterfølgelse inden for 
håndhævelse (f.eks. klager, retsmidler, sa nktioner og internationalt samarbejde) har 
Kommissionen nedsat en uformel onlinegruppe om uønskede reklamehenvendelser  med 
støtte fra medlemsstaterne og databeskyttelsesmyndighedern e. Gruppen skal også lette og 
samordne arbejdet med de andre foranstaltninger,  som der peges på i denne meddelelse, f.eks. 
oplysning og tekniske løsninger. 
Dokumenter, der udarbejdes på grundlag af grup pens drøftelser vil normalt blive forelagt for 
Kommunikationsudvalget, der er  nedsat i henhold til rege lsættet for elektroniske 
kommunikationsnet og -tjenester, og/eller for Artikel 29-gruppen  vedrørende Databeskyttelse 
med henblik på opfølgning. I denne gruppe kan man ikke mindst fremlægge benchmark-kriterier for de forskellige foranstaltn inger, der skal stilles forslag om. 
Onlinegruppen består af de komp etente nationale forvaltninger og 
databeskyttelsesmyndigheder samt Kommissi onens tjenestegrene. Gruppen afgør selv, 
hvordan den vil sikre andre berørte parters deltagelse. 
3.2. Effektive retsmidler og sanktioner 
3.2.1.  Baggrund 
På nuværende tidspunkt omfatter retsmidlerne b øder eller pålæg om at standse den ulovlige 
databehandling, herunder lejlighe dsvis "blokering" af de i nvolverede websteder. I nogle 
medlemsstater udstedes der "tilhold om ophør" for ud for eller samtidig med bøder i tilfælde af 
overtrædelser. Det er imidlertid ikke alle myndigheder, der har kom petence over for hele 
sættet af lovovertrædelser i forb indelse med udsendelse af skidtpos t, og de har heller ikke alle 
de samme værktøjer til deres rå dighed. Det sker ofte, at sage r må henvises til domstolene. 
Ikke alle medlemsstater har indført retlige sanktioner fo r overtrædelserne. 
Ikke alle medlemsstater har forvaltningsretlige eller strafferetlige regler om retsmidler og 
bøder/straffe. De strafferetlige sanktioner er forskellige og omfatter fængselsstraf i nogle 
medlemsstater. Dertil kommer generelt muligheden af  at kræve erstatning ved civilt søgsmål.  
Der sondres som regel mellem mindre og mere alvorlige overtrædelser (f.eks. 
masseforsendelser, vildledende eller bedrager isk annoncering og handelspraksis), men der er 
store forskelle mellem de sanktioner,  medlemsstaterne opererer med.  
I mange tilfælde kan der også anvendes retsmidler, der gælder ifølge den generelle lovgivning 
om databeskyttelse, over for udsendelse af skidtpost (f.eks. ved brud på anmeldelsespligten, 
retten til indsigt eller pligten til at udpege en repræsentant i en EU-medlemsstat) eller ifølge 
anden særlig lovgivning (f.eks. vildledende re klame eller bedragerisk markedsføring). Især 
før tilvalgssystemet blev sat i værk, har der være t brugt forskellige rets grundlag til at håndtere 
visse former for skidtpost (f.eks. kampagner me d masseforsendelse af skidtpost, ulovlig brug 
af persondata, forstyrrelse af nettene, misbr ug af e-post-kontoer, svig og fejltolkning af 
aftaler). 
I almindelighed anses henvisning til domstolen e ikke for at være tilstrækkeligt som 
håndhævelse. Databeskyttelses myndighederne, forbrugerbeskyt telsesmyndighederne og/eller 
de nationale tilsynsmyndigheder for elek tronisk kommunikation kan normalt udstede 
administrative bøder, men størrelsen varierer. De fleste medlemsstat er, hvor denne mulighed 
ikke findes, overvejer at indføre den. Sammenlignet med henvisning til domstolene, forekommer administrative sankt ioner særlig velegnede for en så dynamisk sektor. Data- og 
forbrugerbeskyttelsesmyndighederne og de nati onale tilsynsmyndigheder skaffer sig ofte 
 
 16    supplerende værktøjer til håndhævelse. Administ rative procedurer kan være både økonomisk 
overkommelige og hurtige (f.eks. inden for en frist på 50 dage ved den italienske 
databeskyttelsesmyndighed).  
3.2.2.  Forslag til foranstaltninger 
Først og fremmest skal Kommissionen indtræ ngende opfordre de medlemsstater, der endnu 
ikke har gjort det, til straks at gennemføre direktivet, her under særlig bestemmelserne om 
uønskede elektroniske henvendelser . Kommissionens tjenestegrene er  om fornødent rede til at 
bistå medlemsstaterne. 
Medlemsstaterne opfordres til at vurdere effekt iviteten af deres systemer af retsmidler og 
sanktioner for overtrædelser og at give ofrene passende muligheder for at forlange erstatning. 
Medlemsstater og kompetente myndigheder, der ikke har administra tive retsmidler, bør 
overveje at indføre sådanne retsmidler mod sk idtpost som et middel til at sikre en hurtig, 
økonomisk overkommelig og effektiv procedur e for håndhævelse af tilvalgssystemet.  
Kommissionen vil undersøge, om de nationale genne mførelsesforanstaltni nger omfatter reelle 
sanktioner mod markedsaktørers overtrædelse af  de relevante krav, herunder i givet fald 
økonomiske og strafferetlige sanktioner.  
I denne forbindelse vil Kommissionen også undersøge, i hvilken udstrækning de kompetente 
myndigheder råder over de nødvendige efte rforsknings- og håndhævelsesbeføjelser. 
3.3. Klagesystemer 
3.3.1.  Baggrund 
Effektiv håndhævelse kræver, at der findes tilstrækkelige klagemekanismer. Nogle 
databeskyttelsesmyndigheder har oprettet elektroniske brevkasser, som brugerne kan 
videresende uønsket elektronisk reklame til, og de har påtaget sig at gribe ind i bestemte 
tilfælde. 
Nogle medlemsstater synes at foretrække normale administrative procedurer og/eller 
kontakter med internetudbydere eller særlige it -sikkerhedsgrupper, de såkaldte Computer 
Emergency Response Teams, CERT, når nettet fo rstyrres. Andre medlemsstater går ind for 
mere traditionelle procedurer (e rstatningskrav ved civile søgsmå l / administrative procedurer). 
Sommetider nævnes samregulering eller selvre gulering som bedre alte rnativer til direkte 
lovhåndhævelse. 
 
 17     
Eksempler til efterfølgelse 
Frankrig og Belgien har modtaget klager om skidtpost i særlige elektroniske brevkasser i slutningen af 2002, og 
resultaterne er ganske interessante. Rapportern e om disse initiativer er offentligt tilgængelige28. Frankrig 
forventes at gøre brevkassen permanent til gennemførelse af de nye regler i direktivet om databeskyttelse inden 
for elektronisk kommunikation. USA's Federal Trade Co mmission (FTC) driver en tilsvarende e-brevkasse og 
udnytter det indkomne materiale til retssager, der anlægges efter gældende love om illoyal og bedragerisk 
handelspraksis29. 
En af fordelene ved e-brevkasser er, at de se r ud til at tilskynde forbrugerne til at indrappor-
tere overtrædelser og derfor gør  håndhævelsen af vedtagen lovgivning mere effektiv. Dertil 
kommer, at de er et middel til at indsamle vigtige statistiske oplysninger om omfanget og 
arten af de problemer, der forekommer i et give t land eller en given region. Det kan give et 
overblik, som myndighederne kan udny tte til at prioritere eller tilpasse håndhævelsesindsaten. 
Den viden, man indsamler, kan også bruges til at  tilrettelægge den forebyggende indsats. Den 
franske databeskyttelsesmyndighed, CNIL, har f.ek s. brugt de oplysninger, den har indsamlet 
under operation "boîte à spams", som det hed, til at sammensætte informative brochurer til 
brugere og markedsaktører. 
Hvor nyttig en elektronisk brevkasse er for overvågningen og målingen af skidtpostens 
omfang og udbredelse, afhænger naturligvis af, om der er kapacitet til at undersøge de 
indkomne klager hurtigt og effektivt.  
Selvom der generelt er interesse for at læ re af andre medlemsstaters erfaringer med 
elektroniske brevkasser, synes det kun at være  nogle medlemsstater, der har planer om eller 
overvejer at oprette en sær lig brevkasse til formålet.  Som begrundelse anføres som regel: der 
findes i forvejen mulighed for at klage via e- post, som regel til myndighedens websted; det 
ville kræve ekstra personale og  udstyr; det ville kræve ændr ing af de nuværende juridiske 
procedurer.  
3.3.2.  Forslag til foranstaltninger 
Medlemsstaterne og de kompetente myndigheder  bør vurdere effektiviteten af deres 
retssystem ved klager fra brugerne og i givet fald tilpasse det.  
Medlemsstaterne og de kompeten te myndigheder opfordres til at  oprette særlige elektroniske 
brevkasser og understøtte dem med oplysningskampagner.  
Brevkasserne bør tilrettelægges på en måde, der muliggøre enkel søgning og analyse med 
henblik på at opnå en bedre forståelse af problemet og prioritere håndhævelsesindsatsen.  
                                                 
28 Rapporten af 24. oktober 2002 fra "Commission National Informatique et Libertés" (CNIL), den 
franske databeskyttelsesmyndighed foreligger på følgende URL-adresse:  http://www.cnil.fr/frame.htm?h ttp://www.cnil.fr/thematic/inter net/spam/spam_sommaire.htm
 
 Rapporten fra den belgiske databeskyttelsesmyndighed, "Commission de Protection de la Vie Privée", 
kom i juli 2003 og kan ses på følgende URL-adresse: http://www.privacy.fgov.be/publications/spam_4-
7-03_fr.pdf  
29 Se f.eks. http://www.ftc.gov/bcp/conline/pubs/online/inbox.pdf - Uønskede eller vildledende 
meddelelser kan sendes til: uce@ftc.gov 
 
 18    Kommissionens tjenestegrene vil lette udvek slingen af oplysninger om erfaringerne med 
elektroniske brevkasser. 
3.4. Klager på tværs af grænserne og sama rbejde om håndhævelse uden for EU 
3.4.1.  Baggrund 
En vellykket forbrugerbeskyttelse på dette om råde forudsætter, at klager på tværs af 
grænserne håndteres effektivt. Det bliver meget vigtigt at sikre, at de nationale klagesystemer, uanset hvordan de tilrettelægges,  kan knyttes sammen, så det sikres , at også klager fra brugere 
i én medlemsstat over henvendelser fra kilder i en anden medlemsstat håndteres effektivt (se 
afsnit 3.5 om samarbejde med tredjelande). 
På nuværende tidspunkt er det ikke alle medl emsstater, der har indr ettet formaliserede 
procedurer De nuværende løsninger omfatter kontakter med den relevante myndighed i en 
anden medlemsstat og mulighed for at overfø re klagen til myndigheden for kilden til 
henvendelsen eller henvendelserne.  
Databeskyttelsesmyndighederne på europæis k plan (herunder EØS og kandidatlandene) 
arbejder på at udveksle oplysninger om gr ænseoverskridende klager. Det foregår i en 
arbejdsgruppe ved navn "Complaints handling wo rkshop", som er nedsat af den europæiske 
konference for databeskyttelsesmyndigheder (European Conference of Data Protection 
Commissioners). Denne gruppe kunn e eventuelt benyttes til grænseoverskridende klager over 
skidtpost, herunder til at pege på, hvilken l ov der skal anvendes i gi vne sager. Det skal dog 
bemærkes, at det ikke altid er databeskytte lsesmyndigheden, der håndhæver bestemmelserne 
om uønskede henvendelser. 
På forbrugerbeskyttelsesområdet har Kommissione n for nylig stillet et forordningsforslag om 
forbrugerbeskyttelsessamarbejde
30. Efter forslaget skal der etableres et netværk af 
forbrugerbeskyttelsesmyndigheder til at tage sig af problemer, der går på tværs af grænserne. 
Forslaget omfatter procedurer for gensidig bist and og for et vidtgående praktisk samarbejde 
mellem landenes myndigheder. Skidtpost, der er vildledende eller bryder med andre regler om 
forbrugerbeskyttelse, vil være omfattet af de n foreslåede ordning, men det omfatter ikke al 
skidtpost, der er forbudt efter direktivet  om databeskyttelse inden for elektronisk 
kommunikation. Forordningsforslaget er for ti den til drøftelse i Rådet og Parlamentet.  
3.4.2.  Forslag til foranstaltninger 
Medlemsstaterne og de kompeten te myndigheder opfordres til at  vurdere effektiviteten af 
deres eksisterende procedurer for håndtering af grænseoverskridende klager (f.eks. aftaler om 
gensidig bistand). 
Der tilskyndes til samordning mellem de kompet ente nationale myndighe der. Dette omfatter 
samordning og udveksling af oplysninger mellem  de myndigheder, der håndhæver de nye 
bestemmelser, og mellem disse myndigheder og andre myndigheder, der har ansvaret for 
særlige former for skidtpost (f.eks. bedrager isk skidtpost ("scam"), pornografisk skidtpost og 
henvendelser om ulovligt distribuer ede sundhedsrelaterede produkter).  
Hvad angår bedragerisk og vildledende skidtpos t opfordres Rådet og Parlamentet til hurtigst 
muligt at enes om forslaget til forordning om forbrugerbeskyttelsessamarbejde, så det sikres, 
                                                 
30 KOM(2003) 443 endelig udg. 
 
 19    at EU's forbrugerbeskyttelsesmyndigheder er rustet  til at håndtere vild ledende skidtpost. De 
opfordres desuden til at overvej e, om denne forordnings anvende lsesområde bør udvides til at 
omfatte direktivet om databeskyttels e inden for elektronisk kommunikation. 
Medlemsstaterne opfordres til at undersøge, hvorda n eksisterende barrierer for udveksling af 
informationer og samarbejde kan nedbrydes, og om der bør være mulighed for at anmode om 
handling fra modparterne i andre medlemsstater. I praktisk henseende kunne det være nyttigt 
at oprette en forbindelsesinst ans (se ovennævnte initiativ fra databeskyttelsesmyndighedernes 
side), der kunne sætte de nationale myndigheder i stand til at samarbejde om håndhævelse på 
tværs af grænserne. Ved oprette lsen af et netværk til støtte for samarb ejdet kunne man udnytte 
Kommissionens eksisterende programmer som f.eks. IDA31. 
Kommissionen vil lette og fre mme dette samarbej de mellem de kompetente nationale 
myndigheder, særlig gennem den nylig opre ttede uformelle onlin egruppe om uønskede 
reklamehenvendelser. Kommissionens tjeneste grene er sammen med me dlemsstaterne og de 
nationale håndhævelsesmyndighede r begyndt at undersøge, hvilken konkret indsats der skal 
gøres for at forbedre håndteringen af grænse overskridende klager. Drøftelserne med de 
nationale myndigheder vil fo rtsætte i resten af 2004. 
3.5. Samarbejde med tredjelande 
3.5.1.  Baggrund 
De nye regler finder anvendelse på behandlin g af personoplysninger i forbindelse med, at 
offentligt tilgængelige elektroniske kommunikations tjenester stilles til rådighed via offentlige 
kommunikationsnet i EU (og EØS). Artikel 13 i direktiv  2002/58/EF, der indeholder 
tilvalgsreglen, finder derfor anvendelse på al uønsket elektronisk reklame, der modtages i og sendes fra net i EU (og EØS). De t betyder, at meddelelser af denne art, der har oprindelse i 
tredjelande, også skal opfylde EU's regler , ligesom meddelelser, der sendes fra EU til 
adressater i tredjelande. 
Det er klart, at det bliver mere kompliceret at håndhæve re glen over for meddelelser med 
oprindelse i tredjelande end over for meddelelser  med oprindelse i EU. Ikke desto mindre er 
det vigtigt at gøre det, for mege n skidtpost kommer fra tredjelande. 
Her bliver der behov for at tage forskellige virkemidler i brug samtidig, f.eks. forebyggelse, 
filtrering, selvregulering, aftale r og internationalt samarbejde. Men i dette afsnit fokuseres der 
specielt på internationalt samarbejde. Det internationale samarbejdes første mål er at fremme vedtagelsen af effektiv lovgi vning i tredjelande. Det ande t mål er at samarbejde med 
tredjelande om at sikre effektiv håndhævelse af gældende regler.  
Der er ikke megen erfaring med håndhævelse af eksisterende til- elle r fravalgsregler for 
meddelelser med oprindelse uden for EU. Bortset fra at skidt post er et forholdsvis nyt 
fænomen, peges der ofte på, at afsenderne er svære at finde frem til, og at det kræver en stor indsats at gøre det. Videre pe ges der på, at der savnes (egnede) mekanismer for internationalt 
samarbejde, og at nogle myndigheder ikke har kompetence i internati onale anliggender.  
Hvad angår bedragerisk og vildledende skidtpos t, ligger der også regler  om samarbejde med 
tredjelande om håndhævelse i Kommissionens forslag til forordning om 
                                                
 
31 Oplysninger om IDA-programmet foreligger på følgende URL-adresse: 
http://europa.eu.int/comm/enterprise/ida/index.htm  
 
 20    forbrugerbeskyttelsessamarbejde. Organisati onen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling 
(OECD) vedtog i 2003 en rekommandation om bes kyttelse af forbrugerne mod bedragerisk og 
vildledende handelspraksis på tværs af grænserne32. 
3.5.2.  Forslag til foranstaltninger 
På multilateralt plan deltager nogle medlemsstater allerede i forummer som OECD, hvor man 
er begyndt at arbejde med skidtpost. Aktiv delt agelse i dette arbejde opmuntres, ikke mindst i 
udarbejdelsen af internationale løsninger. 
Kommissionen er vært for en OECD-workshop om skidtpost i februar 2004. Dens formål er at 
nå til en bedre forståelse af, hvilke problemer skidtpost forårsager, og at bidrage til 
internationale løsninger. På  OECD-plan vil resultaterne bl ive fulgt op med konkrete tiltag. 
Kommissionens tjenestegrene dr øfter disse opfølgende  tiltag med medlemsstaterne, herunder 
også OECD's arbejde for at fremme effektiv  lovgivning på internationalt plan, oplysning, 
tekniske løsninger, selvregulering og in ternationalt samarbejde om håndhævelse. 
På FN-niveau understreges det i erklæringen fra ve rdenstopmødet om informationssamfundet 
(Genève, 10.-12.december 2003) og i den dertil knyt tede handlingsplan, at skidtpost bør 
behandles på de relevante nationale og intern ationale niveauer. Ko mmissionen vil undersøge, 
hvordan man i EU bedst kan følge op på resultaterne af 2003-topmødet, under hensyntagen til 
det topmøde, der skal holdes i Tunis i 2005.  
Medlemsstaterne og de kompetente myndighede r opfordres også til at forstærke eller 
iværksætte bilateralt samarbejde med tredjelande. Dette omfatter ikke blot  fremme af effektiv 
lovgivning, men også samarbejde om håndhævelse, herunder i givet fald  politimæssigt og 
retsligt samarbejde.  
Der opfordres videre til samarbejde mellem myndighederne og den priv ate sektor, særlig 
internet- og e-post-udbydere, om at spore afsendere af skidtpos t, under iagttagelse af de 
nødvendige retsgarantier. 
Kommissionens tjenestegrene vil fortsat være  aktive i internationale forummer, herunder 
OECD og den workshop, som Kommissionen er væ rt for i Bruxelles i februar 2004. Den vil 
også fortsat holde bilaterale møder og drøftelser med tredjelande, bl.a. for at tilskynde 
tredjelandene til at tage effektive forholdsregl er over for skidtpost, is ær de mest ubehagelige 
former for skidtpost, og for at fr emme samarbejdet om håndhævelse. 
Kommissionens tjenestegrene er sammen  med medlemsstaterne og de nationale 
håndhævelsesmyndigheder begyndt at unders øge, hvordan man bedst kan sikre det 
internationale samarbejde, især for sikre behand ling af klager over skid tpost fra tredjelande. 
Denne indsats sammen med de nationale myndigheder vil fortsæ tte i resten af 2004. 
3.6. Overvågning 
3.6.1.  Baggrund 
For at kunne vurdere, hvordan tilvalgssystemet f ungerer i praksis, og for at træffe de rigtige 
forholdsregler over for særlige problemer, har me dlemsstaterne brug for objektive og aktuelle 
oplysninger om udviklingen inden for udsendelse af skidtpost, om brugerklager og problemer for tjenesteudbydere. Blandt kilderne til og typerne af oplysninger kan nævnes: 
                                                
 
32 OECD Guidelines for Protecting Consumers fr om Fraudulent and Deceptive Commercial Practices 
Across Borders, OECD, 2003. 
 
 21    udviklingslinjer for skidtpostens art, op rindelse og mængde, som den detekteres af 
leverandører af filtreringsprogr ammer, tjenesteudbydere og nati onale (tilsyns-) myndigheder, 
og statistik udarbejdet på gr undlag af elektroniske klageb revkasser, hvor de findes. 
OECD påbegyndte i 2003 et arbejde med måling af  uønsket e-post på internationalt plan og 
fortsætter inds atsen i 2004. 
I henhold til artikel 18 i direktivet om databeskyttelse i nden for elektronisk kommunikation 
skal der i 2006 forelægges en rapport om dire ktivets gennemførelse, dets virkninger for 
erhvervsdrivende og forbrugere, med særlig  vægt på uønskede henvendelser. Under 
udarbejdelsen af denne rapport vil Kommi ssionen søge oplysning fra medlemsstaterne, 
herunder relevant statistik. 
3.6.2.  Forslag til foranstaltninger 
Medlemsstaterne bør sikre, at de er i besiddels e af de oplysninger og stat istikker, de har brug 
for til at målrette deres indsats for håndhævelse; dette bør i passende tilfælde ske i samarbejde 
med erhvervslivet og under hensyntagen til OECD's igangværende arbejde med at måle 
skidtpostens omfang. 
Kommissionen vil benytte den nyoprettede  uformelle onlinegruppe om uønskede 
reklamehenvendelser til at lette og samor dne udveklingen af oplysninger og eksempler til 
efterfølgelse med hensyn til regi strering af udviklingslinjerne og statistik for skidtpost.  
4. TEKNISKE FORANSTALTNINGER OG SELVREGULERING I ERHVERVSLIVET  
Dette afsnit om selvregulering og tekniske løsninger omfatte r forslag til, hvad specielt 
markedsaktørerne bør gøre på områder som: aftalevilkår, brancheetis ke regler, acceptabel 
markedsføringspraksis, mærkning og alternat ive ordninger for tvistbilæggelse Det omfatter 
videre visse tekniske løsninger, f.eks. filtrering og serversikkerhed.  
4.1. Effektiv anvendelse af tilvalgssystemet 
4.1.1.  Baggrund 
Bekæmpelse af skidtpost er en sag for alle berø rte parter. Erhvervslivet kan spille en særlig 
rolle ved at gøre tilvalgssystemet  til daglig praksis. Daglig praksis er ikke kun et spørgsmål 
om vilkår for slutbrugere, men også om forbindelser med forretningspartnere. 
I mange tilfælde vil bedre samordning gennem branchesammenslutninger og inddragelse af 
frivillige branchereguleringsorganer og forbruge r- eller brugerorganisationer være påkrævet, 
foruden af databeskyttelsesmyndigheder e ller andre kompetente nationale myndigheder. 
Eksempel til efterfølgelse 
Som illustration kan nævnes, at den nederlandsk baserede Electronic Commerce Platform fra 2002 har omfattet 
en platform med betegnelsen "'Basic Principles  for Commercial e-Mail". Den omfatter forskellige 
erhvervsbrancher (direkte markedsføring og internetudbydere) samt den nederlandske forbrugerorganisation. 
Hensigten er at tilrettelægge en praktisk gennemførelse af  tilvalgsprincippet. Denne praktiske gennemførelse vil 
blive afprøvet sammen med databeskyttelsesmyndigheden33.  
                                                 
33 Se http://www.ecp.nl/projecten.php#32  
 
 22    Aftaler kan være med til at bekæmpe skidtpost, under hensyntagen til at den enkeltes 
rettigheder skal garanteres. Mange internet- og e-post-udbyde re har allerede nu i deres 
kundeaftaler forbud mod, at deres tjenester bruges til at  sende skidtpost. Hos sådanne internet- 
og e-post-udbydere er det allerede nu forbudt at sende uønsket e-post, eller masseforsendt e-
post, fra deres e-post-kontoer34. 
Begreberne i tidligere aftaler mellem in ternetudbydere og deres kunder vil nok være 
forskellige fra dem, der benyttes i det nye direktiv og de senere nationale gennemførelsesbestemmelser.  
Hvad angår kundeservice er der også behov for en mere aktiv filtreringspolitik gående ud på 
at levere oplysninger om skidtpostfiltre og at give kunderne mulighed for at abonnere på 
filtreringstjenester eller -faciliteter. 
Det samme gælder, når internetudby dere eller mobiloperatører indg år aftaler med tredjeparter, 
særlig med firmaer, der udsender direkte rekl ame. Det gælder f.eks. ikke kun direkte 
forbindelser med selskaber, der tilbyder "tillæ gstjenester". Det omfatter også operatører, med 
hvem en given tjenesteudbyder har sammenkoblings aftaler, som det er tilfældet inden for 
mobiltjenesterne. 
Den nye tilvalgsordning har også betydning for flere ak tiviteter inden for direkte 
markedsføring, f.eks.: 
- metoder til indsamling af e- post-adresser og andre elektroni ske kontaktoplysninger (som 
nævnt er indhøstning af e-post-ad resser uforenelig med EF-retten) 
- tilpasning af eksisterende lister  - forbud mod at bruge data uden samtykke og mod sa lg af lister, der ikke er lovmedholdelige.  
4.1.2.  Forslag til foranstaltninger 
Erhvervslivet bør inddrages ved hjælp af selvre gulering eller samregulering, især på områder, 
hvor lovgivning og håndhævelse ved hjælp af de  offentlige myndigheder ikke nødvendigvis er 
nok i sig selv. Alle berørte parter  bør spille med på dette område , herunder forbruger- og/eller 
brugerorganisationer. 
Tjenesteudbyderes aftalepraksis over for abonnenter og forretningspartnere 
For det første må erhvervslivet vurdere, i hvilken grad deres eksisterende aftaler er forenelige 
med de nye regler og, hvor de i kke er det, tilpasse dem.  
Det angår tilpasning af vilkårene i abonnentsaft aler. Det gælder ikke kun for internet- og e-
post-udbydere, men også for udbydere af mobiltjen ester. Som supplement kan der leveres 
oplysning om filtre og filtreringsprogrammer, elle r brugerne kan få mulighed for at abonnere 
på filtreringstjenester (om filtrering se også afsnit 4.3). Bestemme lserne i aftaler med 
forretningspartnere (f.eks. mobilsammenkobling, tillægstjenester) bør også være udtryk for 
markedspraksis, der er i overensstemmelse med tilvalgssystemet, og de bør være udstyret med 
passende sanktioner ved brud på dem. 
                                                 
34 Sådanne regler bygger sommetider på nødvendigheden af at træffe alle foranstaltninger for at hindre 
upassende brug af firmaernes tjenester. Andre henviser til eksisterende brancheetiske regler om 
masseforsendt e-post eller til selvreguleringsprincipper (f.eks. netikette). 
 
 23    Praksis i firmaer, der udsender direkte reklame 
For det andet kan det blive nødvendigt at tilp asse praksis i firmaer, der udsender direkte 
reklame, til tilvalgssystemet. Firmaer, der ud sender direkte reklame,  kan bl.a. enes om 
bestemte, lovmedholdelige metoder for indsam ling af persondata (f.eks. systemer med 
"dobbelt" eller "bekræftet" tilvalg).  
Brancheetiske regler 
For det tredje har erhvervslivets organisationer al lerede annonceret forskellige initiativer, som 
f.eks. tilpasning eller vedtagelse af brancheetiske regler og formidling af god 
markedsføringspraksis35. Kommissionen vil støtte branch eetiske regler for direkte 
markedsføring, der gælder i hele Europa. Etiske  regler og andre initiativer til selvregulering 
samt aftaler skal opfylde tilvalgssystemets regler. Her kan det være en god idé at inddrage den 
kompetente tilsynsmyndighed. I øvrigt skal der her gøres opmærksom på, at Artikel 29-
gruppen vedrørende Databeskytte lse kan godkende brancheetiske re gler, der gælder i hele EU 
(se artikel 30 i det "generelle" da tabeskyttelsesdirektiv, 95/46/EF). 
Som det tit er tilfældet, vil effekten af se lvregulering afhænge af, hvilken struktur der 
tilrettelægges for at holde øje med, om de aftalte  regler overholdes, og af om der er effektive 
sanktioner. 
Mærkning 
For det fjerde kan man for at øge oplysningsni veauet blandt brugerne benytte redskaber som 
mærkning (kaldes også "tillidsmærker" (trustmarks)  eller "websegl" (webseals)). De kan især 
være nyttige, når tredjeparter, som nyder udbredt tillid, fører tilsyn med og attesterer, at 
markedsaktørerne overholder de brancheetiske regler.  
Synlige mærker kan vejlede brugerne når de skal finde frem til internet- og e-post-udbydere 
og andre aktører i branchen, som overholder EU -reglerne og/eller anerkendte brancheetiske 
regler, der implementerer EU-reglerne. De kan også være med til at gøre filtreringssystemer 
mere effektive. 
Man kunne også forestille sig mærkning af brugerd atabaser, der overholder tilvalgsreglerne, 
og mærkning af e-post, der overholder tilvalgs reglerne (der f.eks. bruger mærket ADV i 
emnelinjen for at vise, at meddelelsen indeholder reklame ("advertising").  
Mærkerne kan også sætte modtagerne i stand til at  identificere de reklamehenvendelser, der er 
i overensstemmelse med direktivet om elektronis k handel (se artikel 6, litra a, i direktiv 
2000/31/EF; se også afsnit 2). 
4.2. Alternative ordninger for tvistbilæggelse 
4.2.1.  Baggrund 
For krænkelser af privatlivets fred, som f.eks. udsendelse af uønsket e-post, kan en 
udenretslig ordning for tvistbilæggelse være med til at sørge for, at de nye regler overholdes bedre. Der er taget forskellige initiativer på nationalt plan og i EU for at tilvejebringe alternative ordninger for bilæggelse af tviste r i forbindelse med online-transaktioner og -
kommunikation. Kommissionen har ve dtaget henstillinger om a lternativ tvistbilæggelse i 
1998 og 2001, og heri fastlagt principper for såda nne systemer. Der er flere initiativer 
                                                
 
35 European Federation of Direct Marketing (FEDMA ) har annonceret et særligt online-regelsæt for 
firmaer, der udsender direkte reklame. 
 
 24    undervejs vedrørende alternative tvistbilægge lsesordninger på forbrugerbeskyttelsesområdet 
(f.eks. EEJ-NET)36. Artikel 17 i direktivet om elektron isk handel opfordrer også til, at der 
udvikles sådanne ordninger. 
Udenretslige tvistbilæggelsesordninger findes a llerede i nogle lande, sommetider etableret ved 
lovgivning, men de afviger fra hinanden i mange henseender, f.eks. med hensyn til oprindelse 
(branchespecifikke: direkte rekl ame, e-post-reklame), "jurisdik tion", beføjelser og sanktioner 
(f.eks. erstatningskrav), inddragels e af bestemte myndigheder (f.eks. 
databeskyttelsesmyndigheder, organer for reklameetik) m.v. 
Hvis sådanne ordninger skal være effektive, må en række betingelser være opfyldt, f.eks. for 
hvordan de er organiseret, hvorda n de gøres kendte, og hvordan de t sikres, at deres kendelser 
gennemføres. For at oprette sådanne organer er det også nødvendigt at etablere et samarbejde 
mellem myndighederne og erhvervslivet. 
4.2.2.  Forslag til foranstaltninger 
Der opfordres til, at der som led i selvregulering oprettes og anvendes effektive klagesystemer 
og alternative tvistbilæggelsesordninger, i givet fald med udgangspunkt i eksisterende 
initiativer (f.eks. EEJ-NET). De kan især vise sig nyttige i tilfælde, hvor det ellers er 
vanskeligt at gennemføre et  internationalt samarbejde. 
4.3. Tekniske spørgsmål 
4.3.1.  Baggrund 
På den tekniske front findes der forskellige midler til at imødegå skidtpost. Internetsamfundet 
(f.eks. RIPE og IETF) har også taget skidtpostp roblemet alvorligt37. In itiativer på længere 
sigt, som f.eks. nye tekniske standarder for e- post, behandles ikke i dette dokument. Internet- 
og e-post-udbydere blokerer ofte for e-post fra servere, der bruges til at udsende skidtpost 
(sortlistning), indtil kilden identificeres og hindres i at bruge serv eren. Desuden kan den 
enkelte bruger bruge filtreringsprogrammer på sit eget terminaludstyr, og udbydere af 
elektroniske kommunikationstjenester ka n bruge dem på deres servere.  
Men det er ikke alle filtreringssystemer og -metoder, der giver brugeren samme grad af 
kontrol over, hvad der foregår. De giver heller ikke alle samme sikkerhed for databeskyttelse og beskyttelse af privatlivets fred, f.eks. respekt for kommunikati onshemmeligheden. De er 
heller ikke nødvendigvis endnu tilpa sset til det nye tilv algssystem, der gælder i EU-lande for 
reklame (baseret på forudgående samtykke, re lateret til markedsføring, masseforsendt og 
ikke-masseforsendt). Desuden kan differentieringen mellem legitim reklame (f.eks. i overensstemmelse med tilvalgsreglerne) og uønsket elektronisk reklame gøre det muligt at udvikle mere effektive filtreringsprogrammer. 
Selvom de nye retsregler om uønsket elektronisk  reklame kan skaffe yderligere sikkerhed for 
brugerne og større sikkerhed for tjenesteudbyde re, der på anmodning træffer foranstaltninger 
mod kilder til skidtpos t, kan filtrering lejlighedsvis sta ndse lovmedholdelig e-post ("falske 
                                                
 
36 Flere oplysninger: http://europa.eu.int/comm/ consumers/redress/out_of_court/index_en.htm  
37 F.eks. har der siden 1998 været en aktiv arbejdsg ruppe vedrørende skidtpost under RIPE (Réseaux IP 
Européens) (se dokumentet "Good  Practice for combating Unsolicited Bulk Email", der kan ses på 
RIPE's websted: http://www.ripe.net). For nylig har IRTF (Internet Research Task Force) nedsat en 
forskningsgruppe om skidtpost (se http://www.irtf.org/charters/asrg.html). Denne gruppe kunne tænkes 
at udvikle teknologi, der kunne være udgangspunkt for standardiseringsarbejde i IETF (Internet 
Engineering Task Force). 
 
 25    positivregistreringer") eller lade skidtpost slip pe igennem ("falske negativregistreringer"). I 
nogle tilfælde kan det indebære en  risiko for, at enten en afse nder eller en ad ressat anlægger 
sag mod en internet-/e-post-udbyder. Nogle udbyde re har derfor tilbud om en særlig tjeneste, 
som brugerne skal give dem tilladelse til at aktivere. 
Filtreringsteknikker, der skal bekæmpe skidtpost,  rejser også andre spørgsmål, som dog falder 
uden for rammerne af denne meddelelse, nemlig spørgsmål om filtrering kontra ytringsfrihed 
og filtrering kontra internet-/e-post-udbydernes kontraktlige plig t til at transmittere e-post til 
deres kunders kunder. 
Hvad angår filtrering i mobiltjenesterne, er der her andre forretningsmodeller end inden for 
internettjenester over fastnettet, og det kan betyde , at der må findes andre løsninger. Især har 
det betydning, at førstnævnte model normalt inde bærer en forsendelsesafgift per meddelelse, 
hvad der gør det dyrere at sende skidtpost. I viss e nye tjenester kræves der derimod afgift for 
at hente meddelelser, og det betyder, at sk idtpost øger udgifterne fo r modtageren. Dertil 
kommer, at e-post nu kan leveres til mobilterm inaler. Filtre og visningsfaciliteter kan her 
leveres til abonnenterne, så de ka n håndtere skidtpost på mobilen. 
Også de åbne relæer kræver opmærksomhed. Å bne relæer er kort fortalt SMTP-servere, der 
kan bruges til at videresende meddelelser, som afsendes af andre end serverens lokale brugere. Tidligere var de fleste relæer åbne. Når relæer er åbne, kan de imidlertid benyttes af 
kilder til skidtpost, som ad den vej ganske let kan sende uønskede fo rsendelser ud. Den form 
for misbrug kan mindskes med ret enkle fore byggende midler. Det samme gælder for åbne 
proxyservere, som er servere med programme r, som muliggør dire kte interaktion med 
internettet. 
4.3.2.  Forslag til foranstaltninger 
Medlemsstaterne og de kompetente myndigheder opf ordres til at afklare de retlige vilkår, som 
i deres lande gælder for brug af forskellige t yper filtreringsprogrammer, herunder hvilke krav 
der stilles til beskyttelse af privatlivets fred. 
Leverandører af filtreringsprogrammer må sikre,  at deres filtreringssystemer er forenelige 
med tilvalgssystemet og andre krav i EU-retten, herunder krav vedrørende 
kommunikationshemmeligheden.  
Brugerne bør have mulighed for at styre, hvordan indkommende sk idtpost skal håndteres, alt 
efter den enkeltes behov. Leverandø rer af filtreringsprogrammer må  tage hensyn til de følger, 
som "falske positiv- og negativregistreringe r" har for brugerne, visse former for 
indholdsbaseret filtrering og ev entuelle dertil knyttede spør gsmål om erstatningsansvar. 
Filtreringsvirksomheder bør samarbejde med de berørte parter om at udvikle teknikker til at 
genkende elektronisk reklame, der opfyl der markedsføringspraksis, som er i 
overensstemmelse med EU-retten, he runder "websegl", mærkning m.v. 
Leverandører af e-post-tjenester (og i relevant e tilfælde af mobiltjenest er) bør tilbyde deres 
kunder filtreringsfaciliteter el ler -tjenester som en muli ghed, der kan aktiveres efter 
anmodning, og de bør fremlægge oplysninger om  tredjeparters filtrer ingstjenester og -
produkter, der er til rådighed for slutbrugere. 
Ejere af postservere bør sørge for, at deres server e er ordentligt sikret, så de ikke fungerer som 
"åbne relæer" (hvis ikke det er berettiget). Det samme gælder for åbne proxyservere. 
 
 26    5. OPLYSNING  
Dette afsnit omfatter forslag til, hvad de r bør gøres på områder som forebyggelse, 
forbrugeroplysning og indrapportering. 
5.1. Baggrund 
Medlemsstaterne burde have gennemført det nye  tilvalgssystem for uønsket e-post i national 
ret senest den 31. oktober 2003. Selvom denne  nye fremgangsmåde har fået en del 
opmærksomhed i pressen, kan der blandt markedsa ktører og i befolkningen stadig herske en 
vis usikkerhed om, hvad "tilvalg " egentlig betyder i praksis38. 
Den nye fremgangsmåde bygger på, at brugerne får magten til at samtykke  i eller afvise at 
modtage reklamehenvendelser. Men det forudsæ tter, at de kender grundreglerne for uønsket 
reklame, og ved, hvor de skal henvende sig med problemer. 
Eksempel til efterfølgelse 
Et par uger før de nye britiske regler til gennemførelse af direktivet om databeskyttelse inden for elektronisk 
kommunikation trådte i kraft, offentliggjorde den britiske databeskyttelsesmyndighed (‘Information 
Commissioner’) et vejledende dokument, der forklarer de ny e britiske regler og indeholder et særligt afsnit om 
elektronisk markedsføring. Myndigheden har desuden meddelt, at forbrugerne vil kunne finde klageformularer 
på nettet eller rekvirere dem fra myndighedens kontorer, når reglerne er trådt i kraft. Af disse formularer vil det 
fremgå, hvilke oplysninger der sandsynligvis er brug for i forbindelse med klager39. 
Det er også nødvendigt, at brugerne forstår, hvilken risiko der er ved at videregive 
personoplysninger via internet (f.eks. når de bes øger websteder, Usenet), og at de indretter 
deres brug af nettet derefter. 
Endelig har de brug for at vide, hvilken filt reringssoftware der er på markedet, og hvad 
tjeneste- og softwareudbydere (f.eks. in ternetudbydere, e-postudbyd ere) kan gøre for 
brugerne. 
Eksempel til efterfølgelse 
Den franske databeskyttelsesmyndighed, ‘Commission National Informatique et Libertés’ (‘CNIL’), har lagt en 
større informationspakke om forskellige aspekter af skidtp ost ud på sit websted. Pakken indeholder resultaterne 
af myndighedens e-brevkasseforsøg og de sager, der er indbragt for domstolene (se nedenfor), grundlæggende 
vejledning om forebyggelse mod skidtpost, oplysninger om, hvordan man indrapporterer skidtpost, henvisninger 
til brugerorganisationer, der er aktive på dette område, mv.  
Der er gennemført eller planlagt oplysningsakti viteter om den nye tilvalgsordning i de fleste 
medlemsstater, men der er stor variation med hensyn til tidsplan, hvilken type oplysninger der 
formidles, målgrupper og involverede pa rter. Visse medlemsstater venter med 
oplysningskampagner, til deres lovgivning er på plads. Hvor der har været afholdt offentlige høringer om gennemførelsen af di rektiv 2002/58/EF, har dette me dvirket til at skabe en vis 
opmærksomhed om emnet. 
                                                
 
38 Baggrundsinformationer om de regler, der gælder for uønskede elektroniske henvendelser i henhold til 
direktiv 2002/58/EF kan findes på følgende URL-adresse:  
http://europa.eu.int/information_society/topics/eco mm/all_about/todays_framework/privacy_protection/
index_en.htm#unsolicited  
39 Se: 
http://www.dti.gov.uk/industries/ecommunications/d irective_on_privacy_electronic_communications_2
00258ec.html#guidance  
 
 27    Ansvaret for disse aktiviteter kan være fordelt på forskellige myndigheder (f.eks. 
databeskyttelsesmyndigheder, nationale ti lsynsmyndigheder, forbrugerbeskyttelsesmyn-
digheder, ombudsmand), alt afhængigt  af disses respektive beføje lser. Det er (e ndnu) ikke alle 
medlemsstater, der sørger for koordinering melle m de forskellige kompetente myndigheder. I 
nogle medlemsstater er der tilsyneladende ogs å ministerier involvere t i aktiviteterne. 
Erhvervsorganisationer inddrages ofte i indsatsen, og somme tid er deltager også forbruger- og 
brugerorganisationer. 
Visse dele af erhvervslivet har også gennemført oplysningsaktiviteter på nationalt, EU- eller 
verdensplan, men også her kan der være store forskelle mellem aktiviteterne. Disse omfatter: 
– praktiske vejledninger til firmaer, der udsende r direkte reklame, eller kampagner, der 
specielt er rettet mod ko mmunikationssektoren  
– generel vejledning til kunderne om brancheetiske regler, klageordninger og filtrering  
– diskussionsfora/arbejdsgrupper, der har til formål at udvikle eksempler til efterfølgelse, 
hvad angår elektroniske reklamehenvendelser. 
 
 28    Programmet for et sikrere internet og dets 
relevans for skidtpost 
Som led i programmet ”Safer Internet” har 
Kommissionen offentliggjort en indkaldelse af forslag til projekter om bekæmpelse af skidtpost under forskellige aktionslinjer, bl.a. oplysning. De projekter, der udvælges i 
forbindelse med den første evalueringsrunde 
under denne indkaldelse, vil muligvis kunne starte i maj 2004.
 
Kommissionen er i færd med at udarbejde et forslag til opfølgning af dette program, 
“Safer Internet plus”, der skal yde støtte til 
videre tiltag til bekæmpelse af  ulovligt og skadeligt indhold samt uønsket indhold såsom skidtpost. 
http://www.europa.eu.int/in formation_society/pro
grammes/iap/call/index_en.htm   
5.2. Forslag til foranstaltninger 
For at skabe en klar bevidsthed om de nye re gler for elektroniske reklamehenvendelser er der 
på kort sigt behov for en bred  og vedholdende indsats vedrør ende både forebyggelse og 
håndhævelse i alle medlemsstaterne. Der bør formidles praktiske oplysninger om 
forebyggelse og acceptabel markedsføringspraksis samt om, hvilke teknisk e og retlige midler, 
der er til rådighed for brugerne. 
Alle parter, fra medlemsstater og kompetente myndigheder over erhvervslivet til forbruger- 
og/eller brugerorganisationer, opf ordres til at medvirke i oplysn ingsaktiviteter. Medlemsstater 
og kompetente myndigheder, der ikke allerede ha r lanceret eller støtte t oplysningskampagner, 
opfordres til at gøre dette i starten af 2004.  
Med hensyn til, hvilken  type oplysninger der 
formidles, bør aktiviteter rettet mod 
virksomheder og/eller forbrugere omfatte: 
– oplysninger, der giver virksomheder og 
forbrugere en grundlæggende, men udbredt 
forståelse af de nye  regler og deres 
rettigheder ifølge disse regler 
– praktiske oplysninger om acceptabel 
markedsføringspraksis i overensstemmelse 
med tilvalgsordningen, herunder 
tydeliggørelse af reglerne for indsamling af 
personoplysninger 
– praktiske oplysninger til forbrugerne om, 
hvordan de undgår skidtpost (f.eks. ved at 
undlade at opgive personoplysninger mv.) 
– praktiske oplysninger til forbrugerne om, 
hvilke produkter og tjenesteydelser der kan 
hjælpe dem til at undgå skidtpost (f.eks. 
filtrering, sikkerhedsløsninger) 
– oplysninger om, hvilke praktiske skridt 
brugere bør tage, når de konfronteres med 
skidtpost, herunder oplysninger om 
eventuelle klageordninger og alternative 
tvistbilæggelsessystemer.  
Disse foranstaltninger bør nå ud til følgende 
målgrupper: 
a) virksomheder, der er  involveret i eller gør 
brug af direkte markedsføring 
b) forbrugere, der abonnerer på e-
posttjenester, herunder sms-tjenester, 
og 
c) e-postudbydere, her under leverandører af 
 
 29    mobiltjenester. 
Oplysningsaktiviteterne bør genne mføres via forskellige kanaler (ikke kun web-baserede), så 
man i praksis når ud til de forskellige målgrupper. I den forbindelse er det vigtigt at inddrage 
erhvervs- og forbrugerorganisationer. Det bør sikres, at de forskellige mulige initiativer 
koordineres. 
De ovennævnte foranstaltninger bør også henvi se til effektive br ancheetiske regler, 
klageordninger, mærkningsordninger (f.eks. "til lidsmærker") og certificeringsordninger, hvor 
sådanne findes. 
Kommissionens tjenestegrene har allerede o ffentliggjort oplysninger om de grundlæggende 
principper for tilvalgsordni ngen på Europa-webstedet40. Webstedet vil desuden indeholde 
henvisninger med hyperlinks til oplysninger om  gennemførelsen i medlemsstaterne samt til 
grundlæggende tal og tendenser vedrørende  skidtpost, hvor sådanne foreligger. 
Kommissionens tjenestegrene vil endvidere gøre brug af EuroInfo-centrene til at formidle 
oplysninger om de nye regler.  
KONKLUSION  
Skidtpost er en af de største udfordringer, so m internettet står over for i dag. For at bekæmpe 
skidtpost må der gribes ind på forskellige fronter, der ikke blot omfatter effektiv håndhævelse og internationalt samarbejde, men også tiltag fra erhvervslivets side i form af selvregulering 
og tekniske løsninger, samt forb rugeroplysning. Den serie af tilta g, der foreslås i nærværende 
meddelelse, er sammenfattet i nedenstående oversigt. 
Kommissionen vil yde størst mulig støtte til disse tiltag, men det er først og fremmest EU-
medlemsstaterne og de kompeten te myndigheder, erhvervslivet samt forbrugerne og brugerne 
af internettet og de elektronisk e kommunikationstjenester, der må  gøre en indsats, både på 
nationalt og internationalt plan. 
De foreslåede tiltag nyder bred  opbakning blandt de berørte pa rter, og hvis de gennemføres 
sideløbende og i indbyrdes sammenhæng, kan de t medvirke til at ne dbringe omfanget af 
skidtpost betydeligt. Derved undgå r vi, at skidtpost øde lægger de fordele, som e-post og andre 
former for elektronisk kommunikation ka n udgøre for vores samfund og vores økonomier. 
Kommissionen vil overvåge gennemførelsen af  disse tiltag i 2004, blandt andet via den 
uformelle gruppe om uønskede reklamehenvend elser. Senest ved udg angen af 2004 vil den 
vurdere, om der er behov for yder ligere eller korrigerende indgreb. 
                                                
 
40 http://europa.eu.int/information_society/topics/ecomm/highlights/current_spotlights/spam/index_en.htm  
 
 30    OVERSIGT OVER DE FORANSTALTNINGER , DER PEGES PÅ I MEDDELELSEN  
Nedenstående oversigt sammenfatte r de tiltag, der peges på i meddelelsen. De tiltag, der skal 
gennemføres af Kommissionen eller dens tjenestegre ne, er opført særskilt, men som allerede nævnt 
hænger tiltagene sammen på forskellige måder og bør i videst muligt omfang gennemføres 
sideløbende og i indbyrdes sammenhæng.  
I - Effektiv gennemførelse og myndi ghedshåndhævelse i medlemsstaterne 
Som en forudsætning bør medlemsstaterne omgående gennemføre direktivet om databeskyttelse inden for 
elektronisk kommunikation, særlig bestemmelserne om uønskede elektroniske henvendelser. 
Medlemsstaterne og de kompetente myndigheder bør vurdere effektiviteten af deres håndhævelsesmidler i form 
af retsmidler og sanktioner for overtrædelser, klagesystemer, samarbejde inden for EU og med tredjelande samt 
overvågning. Medlemsstaterne bør også udarbejde nationale strategier for at sikre samarbejde mellem 
databeskyttelsesmyndigheder, forbrugerbeskyttelses myndigheder og de nationale tilsynsmyndigheder for 
elektronisk kommunikation, således at overlapninger og dobbeltarbejde mellem disse myndigheder undgås.  
Medlemsstaterne og de kompetente myndigheder bør navnlig: 
a) Effektive retsmidler og sanktioner 
- give ofrene passende muligheder for at forlange erstatning og indføre reelle sanktioner, herunder økonomiske 
og strafferetlige sanktioner,  hvor det er relevant 
- overveje at indføre administrative retsmidler i medlemsstater, der ikke har sådanne, for at håndhæve reglerne  
- udstyre de kompetente myndigheder med de nødvendige efterforsknings- og håndhævelsesbeføjelser. 
b) Klagesystemer 
- oprette tilstrækkelige klageordninger, herunder særlige elektroniske brev kasser, som brugerne kan indsende 
klager til  
- koordinere de forskellige involverede nationale myndigheders indsats. 
c) Klager på tværs af grænserne og sa marbejde om håndhævelse uden for EU 
- anvende en eksisterende, eller om nødvendigt oprette en ny, forbindelsesinstans, der kan sætte de nationale 
myndigheder i stand til at samarbejde om håndhæ velse på tværs af grænserne i EU (gennem 
informationsudveksling, gensidig bistand). I denne forbindelse og navnlig hvad angår bedragerisk og vildledende 
skidtpost, opfordres Rådet og Parlamentet til hurtigst muligt at enes om forslaget til forordning om 
forbrugerbeskyttelsessamarbejde, og overveje, om denne forordnings anvendelsesområde bør udvides til at 
omfatte direktivet om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation.  
d) Samarbejde med tredjelande 
- deltage aktivt i multilaterale fora (f.eks. OECD) om at udarbejde internationale løsninger  
- indlede bilateralt samarbejde med tredjela nde eller styrke eksisterende samarbejde 
- i samarbejde med Kommissionen undersøge, hvilke specifikke initiativer der kan tages for at fremme 
internationalt samarbejde 
- samarbejde med den private sektor om at spore afsendere af skidtpost, under iagttagelse af de nødvendige 
retsgarantier.  
e) Overvågning 
- sikre, at de er i besiddelse af de oplysninger og sta tistikker, de har brug for til at målrette deres indsats for 
håndhævelse; hvor det er relevant, bør dette ske i samarbejde med erhvervslivet og under hensyntagen til 
OECD's igangværende arbejde med at måle skidtpostens omfang. 
 
 31     
II - Selvregulering og tekniske fo ranstaltninger i erhvervslivet 
Markedsaktørerne (f.eks. internetudbydere, e-postudbydere, mobiloperatører, softwarevirksomheder, firmaer, der 
udsender direkte reklame) bør stræbe  efter at gøre tilvalgssystemet til daglig praksis, i samarbejde med 
forbruger/brugerorganisationer og de kompetente myndigheder, hvor det er relevant, og navnlig: 
a) Selvregulering 
- vurdere, og om nødvendigt tilpasse, tjenesteudbyderes (i nternetudbyderes, e-postudbyderes, mobiloperatørers) 
aftalepraksis over for abonnenter og forretningspartnere; levere oplysninger om filtrering og eventuelt tilbyde 
kunderne filtreringsprogrammer eller -t jenester som en valgfri kundeservice  
- tilpasse direkte markedsføringspraksis til tilvalgsordningen og eventuelt vedtage bestemte, lovmedholdelige 
metoder for indsamling af personoplysninger (f.eks. systemer med "dobbelt" eller "bekræftet" tilvalg). 
- udforme og formidle effektive brancheetiske regler (f .eks. FEDMA-initiativet), der er i overensstemmelse med 
tilvalgsreglerne, i samarbejde med Artikel 29-gruppen vedr ørende Databeskyttelse eller de kompetente nationale 
myndigheder, hvor det er relevant 
- overveje mærkning af e-post og brugerdatabaser, der overholder tilvalgsreglerne, for at gøre det lettere for 
brugere (og filtre) at genkende disse, i overensstemmelse med direktivet om elektronisk handel 
- som led i selvregulering anvende eller om nødvendigt oprette effektive klagesystemer og alternative 
tvistbilæggelsesordninger, så vidt muligt på grundl ag af eksisterende initiativer (f.eks. EEJ-NET).  
b) Tekniske foranstaltninger 
- (Leverandører af filtrer ingsprogrammer) skal sikre, at deres f iltreringssystemer er forenelige med 
tilvalgssystemet og andre krav i EU-retten, herunder krav vedrørende kommunikationshemmeligheden. 
Medlemsstaterne og de kompetente myndigheder opfordres til at afklare de retlige vilkår, som i deres lande 
gælder for brug af forskellige typer filtreringsprogrammer, heru nder hvilke krav der stilles til beskyttelse af 
privatlivets fred.  
- (Leverandører af filtr eringsprogrammer) må tage hensyn til de følger, som "falske positiv- og 
negativregistreringer" har for brugerne , visse former for indholdsbaseret filtrering og eventuelle dertil knyttede 
spørgsmål om erstatningsansvar. Brugerne bør have mulighed for at styre, hvordan indkommende skidtpost skal 
håndteres, alt efter den enkeltes behov.  
- (Leverandører af filtr eringsprogrammer) bør samarbejde med de berørte parter om at udvikle teknikker til at 
genkende elektronisk reklame, der opfylder markedsføringspraksis, som er i overensstemmelse med EU-retten, 
f.eks. mærkning. 
- (Leverandører af e-post-tjenester og, hvor det er  relevant, af mobiltjenester) bør tilbyde deres kunder 
filtreringsfaciliteter eller -tjenester som en mulighed, de r kan aktiveres efter anmodning, og de bør fremlægge 
oplysninger om tredjeparters filtr eringstjenester og -produkter, der er til rådighed for slutbrugere. 
- (Ejere af postservere) bør sørge for,  at deres servere er ordentligt sikret, så de ikke fungerer som "åbne relæer" 
(hvis ikke det er berettiget). Det sa mme gælder for åbne proxyservere.  
 
 32     
III - Oplysningstiltag fra medlemsstaternes, er hvervslivets og forbruger/brugerorganisationer-
nes side 
Medlemsstater og kompetente myndigheder, der ikke alle rede har lanceret eller støttet oplysningskampagner, 
opfordres til at gøre dette i starten af 2004. 
Alle parter, fra medlemsstater og kompetente mynd igheder over erhvervslivet til forbruger- og/eller 
brugerorganisationer, bør deltage aktivt i praktiske oplysningskampagner om forebyggelse, acceptabel 
markedsføringspraksis og de tekniske og retlige midler, der er til rådighed for brugerne, og navnlig:  
- målrette tiltagene mod a) virksomheder, der er involveret i eller gør brug af direkte markedsføring, b) 
forbrugere, der abonnerer på e-posttjenester, herunder sms-tjenester, og c) e-postudbydere, herunder 
leverandører af mobiltjenester. 
- give virksomheder og/eller forbrugere: 
- en grundlæggende, men udbredt forståelse af de nye regler og deres rettigheder ifølge disse regler 
- praktiske oplysninger om acceptabe l markedsføringspraksis i overenss temmelse med tilvalgsordningen, 
herunder tydeliggørelse af reglerne for indsamling af personoplysninger 
- praktiske oplysninger til forbrugerne om, hvordan de u ndgår skidtpost (f.eks. ve d at undlade at opgive 
personoplysninger mv.)  
- praktiske oplysninger til forbrugerne om, hvilke produkter og tjenesteydelser der kan hjælpe dem til at undgå 
skidtpost (f.eks. filtrering, sikkerhed) 
- oplysninger om, hvilke praktiske skridt brugere bør tage, når de konfronteres med skidtpost, herunder 
oplysninger om eventuelle klageordninger og alternative tvistbilæggelsessystemer 
- henvise til effektive brancheetiske regler, klageordni nger, mærkningsordninger (f.eks. "tillidsmærker") og 
certificeringsordninger, hvor sådanne findes 
- gennemføre disse oplysningsaktiviteter via forskellige kanaler, både elektroniske og andre, så man i praksis når 
ud til de forskellige målgrupper.  
I den forbindelse er det vigtigt at inddrage erhvervs- og forbrugerorganisationer. Det bør sikres, at de forskellige 
mulige initiativer koordineres.  
 
 33     
IV - Tiltag, der gennemføres af Kommissionen eller dens tjenestegrene 
Kommissionen vil overvåge gennemførelsen af de ovennævnte tiltag i 2004, blandt andet via den uformelle 
gruppe om uønskede reklameh envendelser. Senest ved udgangen af 2004 vil den vurdere, om der er behov for 
yderligere eller korr igerende indgreb. 
Kommissionen vil naturligvis fortsat overvåge gennemførelse n af direktivet nøje. Den vil navnlig undersøge, om 
de nationale gennemførelsesforanstaltninger omfatter r eelle sanktioner mod markedsa ktørers overtrædelse af 
kravene, herunder økonomiske og strafferetlige sanktione r, hvor det er relevant. (Kommissionen har indledt 
overtrædelsesprocedurer i november 2003 mod en ræ kke medlemsstater, der ikke har meddelt nationale 
gennemførelsesforanstaltninger til Kommissionen.) Kommissionens tjenestegrene er om fornødent rede til at 
bistå medlemsstaterne.  
Med støtte fra medlemsstater og databeskyttelsesmyndigheder har Kommissionen oprettet en uformel 
onlinegruppe om uønskede reklamehenvendelser. Denne gruppe skal fremme indsatsen for effektiv håndhævelse 
(f.eks. klager, retsmidler, sanktioner, internationalt sa marbejde) og de øvrige tiltag, der foreslås i denne 
meddelelse).  
Kommissionens tjenestegrene vil bede Artikel 29-gruppen vedrørende Databeskyttelse udtale sig hurtigst muligt 
om visse af de begreber, der anvendes i direktivet om  databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation, for 
at medvirke til en ensartet anvendelse af de nati onale gennemførelsesforanstaltninger til direktivet.  
Kommissionens tjenestegrene er sammen med medlemsstaterne og de nationale håndhævelsesmyndigheder 
begyndt at undersøge, hvordan man bedst kan sikre håndhævelse på tværs af grænserne inden for EU og med 
tredjelande. Dette samarbejde med de nationale  myndigheder vil fortsætte i løbet af 2004. 
Kommissionen vil støtte udarbejdelse af europadækkende online-adfærdskodekser for direkte markedsføring, og 
om relevant tilskynde til, at adfærdskodekserne godkendes  af Artikel 29-gruppen ve drørende Databeskyttelse. 
Kommissionens vil være vært for en OECD-workshop om skidtpost i 2004 og vil drøfte opfølgende tiltag med 
medlemsstaterne, herunder også OECD's arbejde for at fremme effektiv lovgivning på internationalt plan, 
oplysning, tekniske løsninger, selvregulering og internationalt samarbejde om håndhævelse. 
Kommissionen vil også undersøge, hvordan man i EU bedst kan følge op på resultaterne af 2003-
verdenstopmødet om informationssamfundet, under hensyntagen til det topmøde, der skal holdes i Tunis i 2005.  
Som led i programmet for et sikrere internet, ”Safer Inte rnet”, har Kommissionen offentliggjort en indkaldelse af 
forslag til projekter om bekæmpelse af skidtpost under forskellige aktionslinjer, bl.a. oplysning. I øjeblikket er 
Kommissionen i færd med at udarbejde et forslag til opfølgning af dette program, “Safer Internet plus”, der skal 
yde støtte til videre tiltag til bekæmpelse af blandt andet skidtpost.  
Kommissionens tjenestegrene vil forsætte med at stille oplysninger til rådighed om de grundlæggende principper 
for tilvalgsordningen på Europa-webstedet. Webstedet vil desuden indeholde henvisninger med hyperlinks til 
oplysninger om gennemførelsen i medlemsstaterne samt til grundlæggende tal og tendenser vedrørende 
skidtpost, hvor sådanne foreligger. Kommissionens tjenestegrene vil endvidere gøre brug af EuroInfo-centrene 
til at formidle oplysninger om de nye regler.