16. 4. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr.C 103/21 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Forkastede ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag til afdelingens udtalelse, som var indgivet i overensstemmelse med for­
retningsordenen, blev forkastet under debatten: 
Pkt.5 
Punktet affattes således: 
»5. Udvalget tager imidlertid af sundhedsmæssige årsager fuldstændig afstand fra den fore­
slåede ændring af forordning (EØF) nr. 1411/71, som tager sigte på at øge fedtindholdet i 
standardiseret sødmælk og letmælk. Såfremt den reviderede forordning rent faktisk er trådt i 
kraft pr. 1. januar 1984 håber Udvalget, at den straks bliver ophævet. Mange forbrugere er af 
de utallige medicinske beviser, der foreligger, blevet overbevist om, at et for stort forbrug af 
animalske fedtstoffer kan forårsage hjertetilfælde, og de ønsker ikke, at der gribes ind i 
mulighederne for at kunne købe mælk med et lavt fedtindhold.«. 
Resultatet af afstemningen 
24 stemte for, 45 stemte imod, 15 undlod at stemme. 
Udtalelse om Kommissionens forslag om fastsættelse af priser for visse 
landbrugsprodukter og om dertil knyttede foranstaltninger (1984/85) 
(84/C 103/10) 
Den tekst, som er udtalelsens genstand, er endnu ikke offentliggjort. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 26. januar 1984, i medfør af artikel 43 i traktaten om oprettelse af 
Det europæiske økonomiske Fællesskab, at høre Det økonomiske og sociale Udvalg 
om det nævnte forslag. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog sin udtalelse på sin 215. plenarforsamling 
afholdt i Bruxelles den 29. februar og den 1. marts 1984. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig arti­
kel 43, Udvalgets udtalelse om Kommissionens forslag om 
fastsættelse af priser for visse landbrugsprodukter 
og om dertil knyttede foranstaltninger (1984/85), 
under henvisning til forretningsordenens artikel 18, 
under henvisning til anmodning af 26. januar 1984 
fra Rådet for De europæiske Fællesskaber om under henvisning til mundtlig beretning aflagt af 
hovedordføreren, Rudolf Schnieders, og 
Nr. C 103/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16.4.84 
under henvisning til forhandlingerne på den 215. 
plenarforsamling den 29. februar og den 1. marts 
1984, (mødet den 1. marts 1984) — 
med 70 stemmer mod 21, mens 19 undlod at stemme 
(afstemning med navneangivelse) 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Udvalget er klar over, at EF i øjeblikket befin­
der sig i en vanskelig situation, bl.a. fordi det ikke 
råder over tilstrækkelige finansielle midler til at 
klare sine forpligtelser. I 1984 vil EF opbruge samt­
lige sine egne indtægter, som beløber sig til 24,6 mia 
ECU. Sørger man ikke i den nærmeste fremtid for at 
få landbrugsmarkederne og -udgifterne under kon­
trol, vil EF-budgettet blive sprængt i år. Udvalget 
kan tilslutte sig Kommissionens henstilling om, at 
Rådet senest 31. marts træffer beslutninger desangå­
ende. Ikke blot fordi landbrugspriserne skal træde i 
kraft 1. april 1984, men også fordi de beslutninger, 
som er nødvendige af hensyn til et opsving i EF og 
reformen af den fælles landbrugspolitik, ligeledes 
skal træffes senest 31. marts, i sidstnævnte tilfælde 
inden for rammerne af Rom-traktatens artikel 39. 
1.2. Disse afgørelser på landbrugsområdet skal 
træffes på et tidspunkt, hvor man står over for store 
økonomiske vanskeligheder. EF lider forstsat under 
konjunkturtilbageslaget. Der er ca. 12 mio arbejds­
løse i EF (10,7 % af den erhvervsaktive befolkning). 
Trods spæde tegn på et begyndende økonomisk 
opsving kan der ikke ventes nogen nævneværdig 
forbedring i ledighedstallene. Dette har også konse­
kvenser for landbruget. De i landbruget beskæfti­
gede har fået langt ringere muligheder for at søge 
væk fra landbruget. 
1.3. Faldet i verdensmarkedsefterspørgslen efter 
landbrugsprodukter er også slået igennem i EF. Det 
gælder i særdeleshed for mælk. EF tegner sig for 
70 % af den mængde mejeriprodukter, som afsættes 
på verdensmarkedet. De dårlige konjunkturer og tal­
rige landes store gældsætning har imidlertid også 
ført til faldende efterspørgsel efter korn, sukker og 
oksekød, hvilket har fået lagrene til at vokse. Dertil 
kommer, at EF i de seneste år af forskellige årsager 
(forvaltning af markederne, internationale aftaler, 
politiske forpligtelser osv.) har været noget tilbage­holdende og fået sine eksportmuligheder begrænset 
(dette gælder bl. a. korn og mejeriprodukter). De 
store lagre af især mejeriprodukter medfører betyde­
lige omkostninger. Når man betænker, hvor omfat­
tende lagre der er tale om på verdensplan, kan der 
ikke i øjeblikket øjnes særlig store muligheder for 
yderligere afsætning. 
1.4. Tager man udgangspunkt i nettoværditilvæks­
ten, der giver en vis indikator for den sandsynlige 
indkomstudvikling, synes den gennemsnitlige ind­
komstsituation inden for landbruget i EF ikke at 
have forbedret sig i de seneste år, idet det dog skal 
bemærkes, at den statistiske spredning omkring 
dette gennemsnit varierer meget kraftigt fra år til år, 
fra land til land og fra sektor til sektor. Indikatorer 
af denne art er også at finde i en konjunktur, hvor 
efterspørgslen efter landbrugsprodukter har været 
stagnerende og eksporten i tilbagegang, og de af 
Rådet vedtagne prisforhøjelser har derfor ikke kun­
net føre til den ønskede forbedring af landbrugets 
indkomster. Detter er i høj grad med til at forklare, 
hvorfor landbrugerne — for at opretholde et vist 
indkomstniveau — har måttet øge produktionen for 
at kunne klare de stigende produktionsomkostnin­
ger og modstå det pres, som landbrugspriserne er 
udsat for. 
1.5. På baggrund af denne situation er det vanske­
ligt at finde en løsning på de komplicerede proble­
mer, der gør sig gældende. Kommissionens forslag 
pålægger de europæiske landbrugere et betydeligt 
offer. Det tab af landbrugsindkomster, som kan 
blive resultatet af den samlede pakke af Kommissi­
onsforslag (reform og prisforslag), kan blive ganske 
betragteligt. Det siger sig selv, at et sådant fald i 
landbrugets indkomster — såfremt det bliver en 
realitet — uundgåeligt må få konsekvenser for land­
brugets følge- og støtteerhverv, for beskæftigelsen, 
og for hele økonomien i EF's landdistrikter. 
1.6. Udvalget mener, at ændringer i landbrugspoli­
tikken skal foretages varsomt og på afbalanceret vis. 
Eventuelle negative sociale følgevirkninger skal 
søges mindsket. Kun en konsekvent, langsigtet hold­
ning kan forsvares over for de berørte befolknings­
grupper og få de ønskede virkninger. Kommissionen 
peger på landbrugernes indkomsttab, uden dog at 
sætte tal på det. 
Man kan kun pålægge landbrugerne så store ind­
komsttab, dersom der inden for en overskuelig frem­
tid er udsigt til, at de nuværende vanskeligheder kan 
overvindes. 
16.4.84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 103/23 
1.7. For at begrænse landbrugerens indkomsttab 
og for — trods den vanskelige finansielle, markeds-
og beskæftigelsesmæssige situation —at garantere 
opretholdelsen af et ydedygtigt europæisk landbrug, 
som sikrer beskæftigelse og passende indkomster for 
flest mulige mennesker, såvel inden for landbruget 
som i de tilknyttede erhverv, og som er med til at 
bevare miljø og landskab, foreslår Udvalget føl­
gende under hensyntagen til forbrugernes og skat­
teydernes interesser: 
— at der træffes beslutning om en behersket og 
afpasset prisforhøjelse for de enkelte produkter 
på en sådan måde, at alle Fællesskabets regio­
ner tilsikres en afbalanceret udvikling; 
— at sørge for, at Fællesskabets interventioner fin­
der sted på grundlag af flerårige produktions­
målsætninger, og at produktkvaliteten fremmes; 
— at foretage differentierede prisforhøjelser på en 
sådan måde, at der skabes et prishierarki, som 
fremmer produktionen inden for underskuds-
områder og bremser overskudsproduktioner; 
— at indføre direkte støtte til de små bedrifter i 
Fællesskabets fattigste og mest inflationspla-
gede regioner, hvor der på grund af produkti­
onsstrukturerne ikke kan opnås rimelige indtæg­
ter. 
1.7.1. Der bør opstilles et program for udnyttelse 
af landbrugsjord til fremstilling af vedvarende 
råstoffer og bioenergi. Kommissionen bør under­
søge, om EUGFL bør yde tilskud til dækning af den 
stadig eksisterende omkostningsforskel i forhold til 
de nu anvendte råstoffer, i hvilken forbindelse man 
også skal være opmærksom på det langsigtede 
behov for fuld udnyttelse af de eksisterende ressour­
cer. 
1.7.2. Kommissionen bør undersøge, om det bl. a. 
ikke skulle kunne lykkes at få nedbragt produktio­
nen ved at lade en del af jorden ligge brak, idet man 
dog også bør undersøge muligheden for beplantning 
med skov. 
1.7.3. Det bør endvidere undersøges, om der mid­
lertidigt kan ydes direkte indkomststøtte til produ­
center, som i særlig grad påvirkes af foranstaltnin­
gerne til begrænsning af strukturelt betingede over­
skud. 
1.8. Iværksættes samtlige Kommissionens forslag 
— herunder de ikke-landbrugsmæssige foranstalt­
ninger — bliver det under alle omstændigheder nød­
vendigt at forhøje EF's egne indtægter. Udvalget 
henviser til Udvalgets udtalelse af 26. oktober 1983 om EF's fremtidige finansiering ('). EF's egne 
indtægter bør i højere grad gå til gennemførelse af 
tilpasningsforanstaltninger i de forskellige regioner 
samt til de virksomheder og områder, som er særlig 
berørte. 
1.9. Samtidig bør der gennemføres en fælles øko­
nomisk politik og en fælles valutapolitik, således at 
de stedse forekommende valutaudsving elimineres, 
og således at beskæftigelsessituationen i EF samti­
dig forbedres. 
2. Bemærkninger til de enkelte produkter 
Udvalget har allerede udtalt sig om en række for­
slag, som er blevet fremlagt af Kommissionen på 
grundlag af basisdokument (KOM(83) 500 endel., 
og som omhandler adskillige landbrugsprodukter. 
Der bør tages hensyn til Udvalgets udtalelser om de 
forskellige forslag. Nedenstående bemærkninger er 
begrænset til de forordninger, som findes i doku­
ment KOM(84) 20 endel. 
2.1. Korn 
For at kunne stabilisere markedet for brødkorn er 
det nødvendigt at yde en til omkostningerne tilpas­
set overgangsgodtgørelse for hvede og brødrug samt 
at bibeholde interventionen for brødhvede ved ind­
gangen til det nye produktionsår. 
2.2. Ris 
Kommissionen kobler opjusteringen af interven-
tionsprisen sammen med en mærkbar nedsættelse af 
tærskelprisen og indførelse af en ny klassifikation. 
Kommissionens holdning vil være til fordel for de 
tredjelandeeksportører, som fortsætter med at 
udbygge deres dominerende stilling på en stor del af 
EF's marked. 
Udvalget anmoder derfor om: 
a) at EF-præferencen gennemføres i praksis; 
b) at garantiprisniveauet bringes i bedre overens­
stemmelse med produktionsomkostningerne; 
c) at der tilvejebringes større gennemsigtighed i 
procedurerne til fastlæggelse af importafgifter 
og restitution. 
(') EFTnr. C 358 af 31. 12. 1983, s. 35. 
Nr. C 103/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 4. 84 
2.3. Mælk og mejeriprodukter 
Ændringen i forholdet mellem fedtstof og protein 
fra 55:45 til 50:50 vil næppe øge smørsalget som 
Kommissionen forventer. Den grundlæggende tanke 
om at øge anvendelsen af protein fortjener støtte. 
Smørprisen bør dog ikke sænkes generelt, og prisen 
på proteinholdige bestanddele bør ikke forhøjes så 
meget som Kommissionen foreslår. Dette gælder 
navnlig, fordi en prissænkning for smør ingenlunde 
fører til besparelser, som svarer til den udgiftsforø­
gelse, som må ventes for skummetmælkspulver, 
endsige til indkomsttabene hos producenterne. 
Afdelingen går ind for, at forbrugerstøtten til smør 
opretholdes i visse lande, og foreslår at lade den gå 
til de mest ugunstigt stillede forbrugere. 
2.4. Olieholdige frø 
Også prisforhøjelserne på olieholdige frø bør 
behandles ensartet inden for rammerne af en fælles 
politik for fedtstoffer. Udvalget går derfor ind for en 
ensartet forhøjelse af indikativ prisen med 2,5 % for 
raps, solsikkefrø, olivenolie og andre olieholdige 
frø. 11 Udvalget støtter bestræbelserne på at forbe­
dre EF's forsyning med protein til foderbrug. Foder­
protein er et affaldsprodukt fra forarbejdningen af 
de fleste olieholdige frø. 
Udvalget påpeger atter, at EF kun er 25 % selvforsy­
nende med olie og proteinholdige planter. Den pro­
ducerede raps og de producerede solsikkefrø har 
hidtil kunnet afsættes uden problemer ved hjælp af 
støtte. De udgjorde et alternativ til de produkter, 
som der var overskud af. EF bør oplyse om, hvilke 
produkter landbrugerne bør gå over til, da bestem­
melserne om garantimængder for korn, mælk og 
sukker udelukker disse alternativer. Udvalget anmo­
der derfor Rådet om at undersøge, om det er rime­
ligt at fastsætte bestemmelser om garantimængder 
for raps og solsikkefrø. 
Kommissionen meddeler, at den vil sænke priserne 
ved at bibeholde tilskuddene til OO-sorter (sorter 
med lavt indhold af gluccosinolat og eurucasyre), 
samtidig med at interventionspriserne for andre 
rapssorter nedsættes. Efter Udvalgets opfattelse vil 
en sådan foranstaltning være forhastet. Produktio­
nen af OO-sorter er yderst beskeden; der findes kun 
ganske ringe mængder såsæd. Hertil kommer, at 
producenterne allerede har sået til 84-høsten. Desu­
den er det nødvendigt at indføre dels egnede under­
søgelsesmetoder til fastlæggelse af gluccosinolatind-
holdet og dels alment gældende kvalitetsnormer, 
inden man foretager sådanne nedsættelser af inter-
ventionsprisen. Endelig understreger Udvalget betydningen af at forske i, hvordan man kan 
afhjælpe de mangler, der begrænser anvendelsen af 
rapsolie og rapskager. 
2.5. Fårekød 
Ved at sammenlægge område II og III sker der alt i 
alt en forringelse af den præmie pr. moderfår, som 
tilkommer fåreavlere i område III. Det betyder, at 
lande med forskellige strukturer og forskellige mar­
kedsforhold behandles uens. Præmien, der var tænkt 
som en indkomstudligning, vil dermed ikke mere 
fungere som sådan. 
Udvalget godkender Kommissionens forslag om 
kun at udbetale moderfårspræmie, dersom fåreavle­
ren har mindst 10 får, og at standardisere ansøg­
ningsprocedurerne i EF. Udvalget går ind for, at 
præmierne udbetales snarest muligt efter produkti­
onsårets afslutning. Der udtrykkes tilfredshed med 
forslaget om mindstepræmier; det må imidlertid 
garanteres, at reglerne ikke kan omgås. 
Det bør undersøges, om det er rimeligt at begrænse 
den variable slagtepræmie i Det forenede Kongerige 
til 25 % af det vejledende niveau. En sådan 
begrænsning vil medføre store indkomsttab for de 
berørte producenter. 
2.6. Oksekød 
Udvalget finder det ikke tilrådeligt at ophæve den 
variable præmie til slagtning i Det forenede Konge­
rige og i stedet indføre de generelle interventionsbe-
stemmelser. Ophæves præmien, vil forbrugerprisen 
på oksekød stige, hvilket vil få forbruget til at falde, 
ligesom der vil opstå interventionsomkostninger, 
som vil blive højere end de hidtidige udgifter til ord­
ningen for oksekød i Det forenede Kongerige. 
2.7. Svinekød 
Udvalget afviser Kommissionens forslag om at 
begrænse interventionsordningen for svinekød til at 
gælde den private oplagring. Muligheden for opkøb 
via interventionsorganer må også opretholdes. 
De midler, som har været til rådighed for markeds­
ordningen for svinekød, har hidtil ikke været til­
strækkelige til at nå op på den fastsatte basispris på 
markedet. Desto vigtigere er det derfor i det mindste 
16. 4. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 103/25 
at kunne afbøde kraftige prisfald eller at kunne 
dæmpe dem i katastrofale situationer ved hjælp af 
interventionsordningen. 
3. Afsluttende bemærkninger til samtlige Kommissi­
onens seneste forslag vedrørende landbrugssekto­
ren 
3.1. Kommissionen understreger, at der består en 
snæver sammenhæng mellem landbrugsforslagene 
og de forskellige forslag om reform af landbruget, 
som er forelagt tidligere. 
Tilsvarende skal også Udvalgets udtalelser om de 
forskellige forslag til reform af landbruget og den 
foreliggende udtalelse om landbrugsprisforslagene 
betragtes under ét. 
Hvad specielt angår EF's middelhavsregioner, skal 
Udvalget desuden understrege nødvendigheden af, 
at der også tages hensyn til de integrerede middel­
havsprogrammer, som Udvalget principgodkendte i 
november 1983 ('), og som det snarest agter at tage 
op til mere indgående behandling. 
Efter Udvalgets opfattelse bør Rådet træffe en sam­
let afgørelse om alle disse forskellige forslag under 
ét (reform, landbrugspriser, integrerede middelhavs­
programmer) inden den 31. marts 1984. 
3.2. Udvalget konstaterer, at landbrugets situation, 
herunder dets økonomiske og monetære rammevil­
kår, har ændret sig, siden Rom-traktatens artikler 
om landbrug blev udarbejdet og siden Stresa-konfe-
rencen: på den ene side har EF bevæget sig fra en 
situation, hvor 6 medlemsstater ikke var selvforsy­
nende, henimod en situation, der karakteriseres ved 
en selvforsyningsgrad for de vigtigste basislandbrugs­
produkter på 100% eller derover; på den anden 
side har den fælles landbrugspolitik taget skade af, 
at den økonomiske og monetære politik ikke er ble­
vet harmoniseret, omend traktaten oprindelig fore­
skrev dette. 
3.3. Under den aktuelle debat om en reform af den 
fælles landbrugspolitik må man ikke glemme, hvor­
for der egentlig er blevet indført fælles markedsord­
ninger for landbruget: store variationer i mængden 
af producerede varer og sæsonbestemte leverancer; 
store prisudsving; et betydeligt antal beslutnings-
(') EFTnr. C 23 af 30. 1. 1983, s. 52. centre (landbrugere, oplagrings-, forarbejdnings- og 
afsætningsorganer og -foretagender); meget forskel­
lige produktionsvilkår i verden; manglende orden 
på verdensmarkederne osv. Man må ejheller 
glemme, at samtlige verdens lande på den ene eller 
anden måde er nødt til at støtte deres landbrugere i 
nogenlunde samme omfang som EF. 
3.4. De fælles markedsordninger har gradvis ført 
til en modernisering af driftsmetoderne, en vis spe­
cialisering af landbrugsbedrifterne samt en klar sty­
ring af investeringerne og de agro-industrielle strate­
gier. Disse forskellige faktorer har haft en indvirk­
ning på beskæftigelsen og økonomien i EF's regio­
ner. 
3.5. Der bør tilstræbes ligevægt mellem udbud og 
efterspørgsel. Der er forskellige måder, hvorpå der 
kan rettes op på den nuværende skævhed på marke­
derne for visse landbrugsprodukter. Man kan ændre 
forsyningsvilkårene, stimulere efterspørgslen (afsæt­
ning, forskning og rådgivning, udvidelse af eksport­
markederne), nedsætte priserne, indføre en form for 
medansvar blandt landbrugere eller fremme produk­
tionen af alternative produkter, som der for øjeblik­
ket er mangel på. Udvalget fremsætter forslag og 
kommentarer til hvert enkelt af disse spørgsmål; 
men uanset hvilken afgørelse man i sidste instans 
måtte nå frem til, er det nødvendigt at holde fast 
ved, at der er visse grænser for, hvor stort et offer 
EF's landbrugere kan bære. 
3.6. I forbindelse med de fælles markedsordninger 
bør der tages nøje hensyn til de aktuelle og potenti­
elle afsætningsmuligheder, Eksempelvis kan en pro­
duktionssektor, som ingen afsætningsmuligheder 
har for øjeblikket, blive en lovende sektor fremover, 
hvis der træffes målrettede, handelsmæssige foran­
staltninger. En produktion må ikke blokeres defini­
tivt, hvis afsætningsvanskelighederne hovedsagelig 
skyldes midlertidige økonomiske og monetære van­
skeligheder eller blokeringer af politisk karakter. 
3.7. Den fælles landbrugspolitik bør bidrage til at 
lede EF's produktion i retning af produkter og kvali­
teter, som er tilpasset udviklingen på de forskellige 
markeder samt industriens, handelens og forbruger­
nes behov. 
3.8. Et vist antal produktionssektorer berøres af 
Kommissionens forslag og Udvalgets udtalelse 
(korn, mejeriprodukter osv.). I forbindelse med den 
fælles landbrugspolitik bør EF efter Udvalgets 
mening dog ikke forsømme udviklingen af sektorer, 
Nr. C 103/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 4. 84 
til at foretage de nødvendige tilpasninger og for at 
undgå sociale og økonomiske omvæltninger. 
3.11. EF's særlig akutte budgetmæssige problemer 
vedrører alle. Under disse omstændigheder tilstræ­
ber Kommissionen budgetbesparelser for at gøre det 
muligt at forvalte den fælles landbrugspolitik med 
de midler, der for øjeblikket er til rådighed. Det ville 
imidlertid være paradoksalt, om sådanne foranstalt­
ninger, der er tilpasset øjeblikkets finansielle situa­
tion, skulle tjene som generel politisk bevæggrund 
til at foretage en gennemgribende reform af den fæl­
les landbrugspolitik, hvor bl.a. tvingende faktorer, 
som Udvalget har søgt at fremdrage, tabes helt af 
syne. 
Francis CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
BILAG 1 
Afstemning 
Afstemningen om udtalelsen som helhed fandt sted ved navneangivelse. Følgende medlemmer, 
tilstedeværende eller repræsenterede, stemte for udtalelsen: 
Amato, Beretta, Berns, Binnenbruck, Bornard, Briganti, de Caffarelli, Campbel, Cavazzuti, Colle, 
Cremer, Dassis, de Bruyn, d'Elia, della Croce, de Tavernier, Drago, Emo Capodilista, Engelen-
Kefer, Etty, Flum, Fortuyn, Fuller, Glesener, Gredal, van Greunsven, Hadjivassiliou, Kamizolas, 
Kirschen, Kitsios, Laur, Law, Lojewski, Low, Marvier, Masucci, Meraviglia, Mols Sørensen, 
Morselli, Mourgues, Muhr, Nielsen Bent, Nieslen Preben, Nierhaus, de Normann, Ognibene, 
Pfeiffer, Poeton, Quigley, Raftopoulos, Ramaekers, Rangoni-Machiavelli, van Rens, Rouzier, 
Schnieders, Schoepges, Schwarz, Sir George Sharp, Spachos, Storie-Pugh, Strauss, Swift, Tamlin, 
Vasseur, Ventejol, Vercellino, Wick, Williams, Yverneau, Zinkin. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte imod udtalelsen: 
Arena, Bagliano, Boddy, Breitenstein, Dracos, Goris, Hammond, Hilkens, Jarvis, Jaschick, Jen-
kins, Kelly, Kenna, Masprone, Milne, Paggi, Rainero, Regaldo, Smith A. R., Storm Hansen, Stro-
bel. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer undlod at stemme: 
Bonety, Bordes-Pages, Broicher, Carroll, Curlis, de Bievre, Hemmer, Laughrey, Margot, Noord-
wal, Pearson, Pronk, Querleux, Roseingrave, Soulat, Staratzke, van Melckenbeke, Wagner, de 
Wit. hvis produktion er relativ beskeden, men som har 
en ikke uvæsentlig betydning for økonomien, land­
brugsbefolkningen og landskabets bevarelse (have­
planter, honning, nøddeolie). 
3.9. Den interne debat om en reform af den fælles 
landbrugspolitik må ikke medføre, at EF's kapacitet 
og konkurrenceevne på verdensmarkederne for 
landbrugsprodukter og levnedsmidler svækkes. 
3.10. De voksende overskud af visse vigtige pro­
dukter, tillige med opbrugningen af EF's egne ind­
tægter, gør det nødvendigt at ændre den fælles land­
brugspolitik. Man bør i den forbindelse gå fleksibelt 
og gradvis til værks for at sætte erhvervslivet i stand 
Bruxelles, den 1. marts 1984. 
16.4.84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 103/27 
BILAG 2 
A. Forkastede ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag, til forslaget til ØSU's udtalelse som var indgivet i overensstemmelse 
med forretningsordenen, blev forkastet under forhandlingerne: 
Pkt. 1.7. 
Efter første punktum indføjes følgende: 
»Betragtet under ét og set i sammenhæng med en række foranstaltninger til begrænsning af land­
brugsudgifterne, som EF-Kommissionen allerede har truffet, indebærer Kommissionens forslag 
vedrørende tilpasningen af landbrugspriserne og de positive monetære udligningsbeløb samt 
begrænsningen af produktionen en for vidtgående trussel mod EF-landbrugets eksistensmulighe­
der«. 
Sidste afsnit i pkt. 1.7. affattes således: 
»Et indkomsttab i den størrelsesorden, som Kommissionen nu kræver, kan ikke accepteres af 
landbruget. Den nødvendige tilpasning af den fælles landbrugspolitik med sigte på en løsning af 
de aktuelle problemer må foretages gradvis.«. 
Afstemningsresultat 
24 stemte for, 61 stemte imod, 11 undlod at stemme. 
»Pkt. 2.1. 
Udgår«. 
Afstemningsresultat 
35 stemte for, 40 stemte imod, 23 undlod at stemme. 
»Pkt. 2.2. 
Udgår«. 
Afstemningsresultat 
37 stemte for, 45 stemte imod, 21 undlod at stemme. 
»Pkt. 2.3. 
Sidste punktum udgår«. 
Afstemningsresultat 
38 stemte for, 56 stemte imod, 11 undlod at stemme. 
B. Følgende passager i forslaget til ØSU's udtalelse udgik efter vedtagelsen af ændringsforslag 
under forhandlingerne 
»Pkt. 1.4., første punktum: 
Tager man udgangspunkt i det af Kommissionens valgte indkomstindeks, har indkomstsituatio­
nen inden for landbruget ikke forbedret sig i løbet af de seneste år.«. 
Nr. C 103/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16.4.84 
Afstemningsresultat 
35 stemte for, 23 stemte imod, 6 undlod at stemme. 
»Pkt. 1.6. 
især når man betænker den nuværende forskel mellem landbrugernes indkomster og den øvrige 
befolknings gennemsnitsindkomst — en indkomstforskel der ovenikøbet er særlig udtalt i visse 
regioner — vil det efter Udvalgets mening skabe alvorlige vanskeligheder, hvis man påfører land­
brugerne et så stort indkomsttab på baggrund af den aktuelle økonomiske situation i EF.«. 
Afstemningsresultat 
41 stemte for, 32 stemte imod, 15 undlod at stemme. 
»Pkt. 1.8. 
Alternativ A (vedtaget af Landbrugsafdelingen med 20 stemmer for, 19 imod, mens 3 undlod at 
stemme) 
De af Kommissionen foreslåede gennemsnitlige prisforhøjelser bør godkendes. Med disse forslag 
og med de andre reformer, som Kommissionen foreslår, vil udgifterne til den fælles landbrugspo­
litik i årene 1983-84-85 under alle omstændigheder stige næsten dobbelt så hurtigt som EF's egne 
indtægter, til trods for at der hersker enighed om, at udgifterne ikke bør stige så meget som 
indtægterne. 
Alternativ B 
Ifølge de tal, der er angivet i Kommissionens dokument KOM(84) 20 endel., bilag 5, vil udgif­
terne til den fælles landbrugspolitik i 1984 og i årene derefter ikke stige så meget som indtæg­
terne.«. 
Afstemningsresultat 
55 stemte for, 35 stemte imod, 7 undlod at stemme. 
»2.4. Sukker 
Omkostningerne for EUGFL ved sukkermarkedsordningen er relativt små — når der ses bort fra 
det sukker, som importeres fra Lomé-landene af ikke-markedsmæssige grunde. For så vidt er det 
rimeligt på baggrund af de øgede produktionsomkostninger at hæve priserne mere end 1 %.«. 
Afstemningsresultat 
58 stemte for, 28 stemte imod, 12 undlod at stemme. 
»Pkt. 2.5. Olieholdige frø — første afsnit: 
Udvalget rejser spørgsmålet, om det ikke ville være bedre at mindske forskellen mellem priserne 
på olivenolie og på den konkurrerende frøolie ved at fastsætte et prisforhold på 2:1. Men for 
virkelig at få effekt, må forholdet være 1,6:1, og ordningen indføres øjeblikkeligt. Hvad angår de 
nødvendige kontrolforanstaltninger, som skal skærpes, må omkostningerne ikke pålægges produ­
centorganisationerne; ligeledes må forbrugerstøtten fremdeles bæres af EUGFL.«. 
Afstemningsresultat 
56 stemte for, 42 stemte imod, 4 undlod at stemme.