Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om en ordning for godtgørelse af fjernområdernes meromkostninger ved afsætning af visse fiskerivarer fra Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer og det franske oversøiske departement, Guyana (95/C 102/06)

Rådet besluttede den 28. november 1994 under henvisning til EF-traktatens artikel 43 og 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede José Bento Gonçalves til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 10. januar 1995.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 322. plenarforsamling, af 25. og 26. januar 1995, mødet den 25. januar 1995, enstemmigt følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. EU's fjernområder har et strukturefterslæb, som gør det berettiget, at EF-institutionerne intervenerer for at tilvejebringe forudsætningerne for økonomisk og social udvikling, således at områdernes indbyggere kan integreres gnidningsløst i den dynamiske udvikling i forbindelse med det indre marked.

1.2. Der skal også tages hensyn til nogle ugunstige faktorer, såsom disse regioners afsides beliggenhed og deres økarakter, som berettiger til særforanstaltninger. Producenterne bør have særstøtte, som kan afbøde de uheldige virkninger af disse permanente geografiske ulemper, og som ikke er omfattet af strukturforanstaltningerne under FIUF (fiskeri).

1.2.1. ØSU støtter Rådets tanke om at finansiere den støtte, som berammes i denne forordning via EUGFL's garantisektion, idet der er tale om afsætningsstøtte.

1.3.

Retsgrundlag

1.3.1. Forslagets retsgrundlag er traktatens artikel 43, der underbygges af erklæring (nr. 26), der er et bilag til unionstraktaten og som især omhandler spørgsmålet om vedtagelse af foranstaltninger og styrkelse af beskæftigelsen og den økonomiske og sociale samhørighed i regionerne i Unionens yderste periferi. Konferencen påtager sig således særlige forpligtelser i dette område.

ERKLÆRING (nr. 26)

om regionerne i Fællesskabets yderste periferi

»Konferencen erkender, at regionerne i Fællesskabets yderste periferi (de franske oversøiske departementer, Azorerne og Madeira og De Kanariske Øer) er karakteriseret ved en situation med strukturelt svag udvikling, der forværres af flere fænomener (stor afstand, øsamfund, lille areal, vanskelige topografiske og klimatiske forhold, økonomisk afhængighed af nogle få produkter), der - idet de er permanente eller optræder samtidig - hæmmer deres økonomiske og sociale udvikling alvorligt.

Konferencen skønner, at skønt bestemmelserne i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og den afledte ret fuldt ud finder anvendelse på regionerne i Fællesskabets yderste periferi, kan der ikke desto mindre vedtages specifikke foranstaltninger til fordel for disse regioner, for så vidt og så længe, der objektivt er behov for at træffe sådanne foranstaltninger med henblik på disses økonomiske og sociale udvikling. Disse foranstaltninger skal sigte både mod gennemførelsen af det indre marked og anerkendelse af regionernes virkelige situation for at sætte disse regioner i stand til at nå op på det gennemsnitlige økonomiske og sociale niveau i Fællesskabet.«

1.3.2. Dette er det juridiske grundlag for støtten til disse regioner i Den Europæiske Union, der ydes via forskellige EF-instrumenter:

- Rådets afgørelse 89/687/EØF af 22. december 1989 om POSEIDOM, et program for de franske oversøiske departementer (),

- Rådets afgørelse 91/314/EØF af 26. juni 1991 om POSEICAN, et program for De Kanariske Øer (),

- Rådets afgørelse 91/315/EØF af 26. juni 1991 om POSEIMA, et program for Azorerne og Madeira (),

- Kommissionens afgørelse af 30. juli 1992 om fællesskabsstøtten, der er forudset i nedennævnte programmer (),

- Rådets forordning (EF) nr. 1503/94 af 27. juni 1994 om en ordning for godtgørelse til disse EU-fjernområder med henblik på at fastlægge detaljerede mekanismer (),

- Kommissionens forordning (EF) nr. 2954/94 af 5. december 1994 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1503/94 om i samarbejdet med medlemsstaterne at fastsætte formen af anvendelsen af EU's finansielle ressourcer og om kontrol med disses anvendelse ().

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU støtter Kommissionens forslag til Rådets forordning om en ordning for godtgørelse af fjernområdernes meromkostninger ved afsætning af visse fiskerivarer fra Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer og det franske oversøiske departement, Guyana.

2.2. Det foreliggende forordningsforslag vil skabe midlertidig stabilitet i støtteforanstaltningerne. Erhvervslivet vil dermed bedre kunne planlægge dens initiativer, og bestemmelsen i artikel 5 vil sikre en passende kontrol med resultaterne.

2.2.1. Denne midlertidige stabilitet i foranstaltningerne vil være til stor fordel for bevarelsen af den lokale beskæftigelse og fremme den ønskede forbedring på det sociale område.

2.3. ØSU opfordrer Rådet og Kommissionen til:

a)

at forbedre mulighederne for at fremme foranstaltninger til en spredning af produktionsstrukturen i disse områder og at indføje dette mål i de regionalpolitiske overvejelser samt supplere foranstaltningerne med de støtteforanstaltninger til fjernområderne, som dette forslag omhandler,

b)

at påse, at den støtte, der ydes, går til ikke-industrielt fiskeri, idet der skal tages hensyn til artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2954/94 af 5. december 1994 (),

c)

at udvide denne forordnings anvendelsesområde til andre arter.

3. Særlige bemærkninger

3.1.

Artikel 5

- ØSU beklager, at Kommissionen ikke har medtaget det blandt de institutioner eller organer, som skal have forelagt rapporten om gennemførelsen af de foranstaltninger, der er fastsat i forordningen.

- ØSU er et EF-organ, der omfatter repræsentanter for samtlige involverede arbejdsmarkedsparter, og dets udtalelser om disse spørgsmål har stor relevans.

Bruxelles, den 25. januar 1995.

Carlos FERRER

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. L 399 af 30. 12. 1989, s. 39.

() EFT nr. L 171 af 29. 6. 1991, s. 5.

() EFT nr. L 171 af 29. 6. 1991, s. 10.

() EFT nr. L 248 af 28. 8. 1992, s. 73.

() EFT nr. L 162 af 30. 6. 1994, s. 8.

() EFT nr. L 312 af 6. 12. 1994, s. 3.