KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 14.10.1998 
KOM(1998) 571 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
Styrkelse af Miljøets inddragelse i Fællesskabets energipolitik 

INDLEDNING 
I linergi er afgørende for, at der kan opnås økonomisk vækst og social velfærd, men 
energiproduktion og energiforbrug har samtidig stor indvirkning på miljøet. I 
samklang med de europæiske borgeres voksende bekymring for miljøet tager de 
politiske beslutningstagere i stigende omfang hensyn til energiens miljømæssige sider 
Det er derfor en vigtigt, at energipolitikken inddrager miljøhensyn i sine politiske 
målsætninger og aktiviteter. 
2. Det verdensomspændende klimaændringsproblem er af en sådan beskaffenhed, at 
Fællesskabet ikke kan opfylde sin politiske forpligtelse til at begrænse 
drivhusgasemissionerne ved at fortsætte som hidtil, men må ændre sin energipolitik 
og træffe foranstaltninger for at internalisere energiproduktionens og 
energiforbrugets eksterne omkostninger. På deres møde i Rådet den 11. maj 1998 
drøftede energiministrene forbindelsen mellem energi- og miljøpolitikken, belyste den 
rolle, energisektoren bør spille for opfyldelse af Kyotoforpligtelserne og 
understregede behovet for et snævert samarbejde mellem energi- og miljøministre. 
.*. På sidt møde i Cardiff bekræftede Det Europæiske Råd energiens hovedrolle ved at 
opfordre energiministrene til - sammen med landbrugs- og transportministrene - at 
begynde at opstille deres egen strategi for inddragelse af miljøhensyn og bæredygtig 
udvikling i deres respektive politiske fagområder. Det europæiske råd i Wien vil gøre 
status over udviklingen. Energiministrene vil behandle denne opfordring på deres 
møde i Rådet den 13. november 1998, og formandsskabet har opfordret 
Kommissionen til at give Rådet et debatoplæg. 
4. Den foreliggende meddelelse behandler derfor den samlede udvikling og foreslår en 
handlingsplan for yderligere inddragelse af miljøhensyn i energipolitikken, samtidig 
med at den bæredygtige udvikling tages med i betragtningerne. 
KAPITEL 1: MILJØETS INDDRAGELSE I ENERGIPOLITIKKEN 
I. Energipolitikken tilrettelægges med henblik på bæredygtig udvikling 
1.1 Energisektoren spiller en vigtig rolle, når det drejer sig om miljøspørgsmål. Som 
det fremgår af Kommissionens meddelelse "en samlet oversigt over energipolitik 
og energiforanstaltninger"1 har produktion, distribution og forbrug af energi i de 
fleste tilfælde indflydelse på miljøet. Denne indflydelse kan være lokal, som når det 
drejer sig om luftkvalitet i byerne, affaldsbortskaffelse eller støj. Den kan ramme 
flere regioner eller stater og således have kontinentalt omfang, som når det drejer 
sig om forsuring, sikker kernekraft og bortskaffelse af nukleart affald. 
Klimaændringen er derimod verdensomspændende. Energiens påvirkning af miljøet 
er betydelig og mangeartet på grund af den rolle, energien spiller for opfyldelse af 
samfundets behov for mobilitet, opvarmning, madlavning og sociale, industrielle 
og forretningsmæssige aktiviteter. 
1 En samlet oversigt over energipolitik og energi foranstaltninger, KOM(97) 167 endelig udg. af 
23.4.1997. 
12 At sammenknytte energi og miljø har været et vigtigt led i den energipolitiske 
udvikling i 1990'erne. Den fælles akt opstillede nærmere forbindelse mellem 
miljøpolitikken og Fællesskabets øvrige politik som et af traktatens principper, og 
dette princip blev behandlet i Kommissionens meddelelse af 1980 (KOM 89/369 
endelig udg.). Samtidig blev klimaændringen et vigtigt emne på den miljøpolitiske 
dagsorden i lighed med det traditionelle spørgsmål om forholdet mellem energi og 
miljø. 
1.3. Energi- og miljøministrenes fælles møder i Rådet i oktober 19990, december 1991 
og april 1993 har været afgørende for udvikling af en lang række politiske 
aktiviteter Dette arbejde har betydet yderligere fremskridt, når det gælder 
udvikling af fællesskabets energipolitiske prioriteringer, således som de fremgår af 
hvidbogen om energipolitik2 På grundlag af et omfattende samråd med de berørte 
parter, Rådet, Parlamentet og andre organer blev miljø, konkurrencedygtighed og 
forsyningssikkerhed bekræftet som de tre grundpiller for energipolitikkens bidrag 
til den bæredygtige udvikling. 
14 lifter den meddelelse fra Kommissionen, som blev nævnt i pkt. 1.1, er Rådet og 
Parlamentet nu i færd med at behandle Kommissionens forslag til et 
rammeprogram for energi . Et af hovedpunkterne i dette program er at medvirke 
til bæredygtig udvikling ved at forbedre konkurrencedygtigheden, sikre 
energiforsyningerne og opnå højere miljøkvalitet. Det femte rammeprogram for 
forskning, teknologisk udvikling og demonstration støtter virkeliggørelsen af disse 
målsætninger. 
15 Både Maastricht- og Amsterdamtraktaten indeholder bestemmelser, som har 
direkte betydning for energien: bæredygtig udvikling og rationel energiudnyttelse 
er blandt traktatens mål, og det kræver en betydelig omlægning af 
energipolitikken 
I 6 Da energiens indvirkning på miljøet er så stor, kan miljøhensyn ikke indrages, uden 
at energipolitikken tilpasses til de miljøpolitiske målsætninger. Problemet er at 
udvikle en bæredygtig energipolitik Det kan ikke længere lade sig gøre at 
fortsætte som hidtil, især ikke nu efter Kyoto, hvor der skal gøres en alvorlig 
indsats for at formindske udledningerne af drivhusgasser. 
Det er afgørende, at bæredygtigheden bliver det ledende princip i energipolitikkens 
fremtidige udvikling, og det er en holdning Kommissionen vil søge at fremme. Det 
er imidlertid vigtigt at sikre, at energipolitikken er velovervejet, realistisk og 
felksibel. Der må findes en varig balance mellem miljøbeskyttelsesbehovet og de 
økonomiske og sociale behov. 
II. Miljøinddragelsens iværksættelse 
Hu energipolitik for Den Europæiske Union - Europa-Kommissionens hvidbog, KOM(95)682 endelig 
udg. af 1.1.12 1995 
Forslag til Radcis beslutning om et flerårigt rammeprogram for aktioner inden for energisektoren 
(1998-2202) KOM(97)550 endelig udg. af 18.11.1997 og forslag til Rådets beslutning om et flerårigt 
program for undcrsogclser, analyser, prognoser og andre dertil knyttede aktiviteter inden for 
energisektoren (1998-2002) (ETAP-programmet), KOM(98)423 endelig udg. af 15.7.1998. 
1.7. For Fællesskabet er energieffektivitet - på grundlag af forskellige programmer, 
ikke mindst SAVE - et vigtigt led i bestræbelserne på at opnå bæredygtighed inden 
for energipolitikken, det vil for det første sige at begrænse Fællesskabets 
afhængighed af importeret brændsel og for det andet at formindske 
miljøpåvirkningen. Dens betydning blev endnu en gang bekræftet på 
energiministrerens møde i Rådet den 11, maj 1998, hvor en markant forbedring af 
det nuværende effektivitetsniveau blev vedtaget som afgørende politisk 
målsætning. 
Hermed vil den neddæmpning af effektivitetsforbedringen, som har fundet sted for 
nylig kunne afhjælpes. Skønt energiintensiteten er blevet forbedret med 0,6% om 
året fra 1990 til 1997, er de økonomiske muligheder for forbedring langt fra blevet 
udnyttet. Der er brug for fornyet indsats og engagement, således som det fremgår 
af Kommissionens meddelelse om energieffektivitet4. Et vigtigt middel, hvormed 
der kan opnås større effektivitet, er så vidt muligt at sikre, at priserne afspejler 
energiproduktionens fulde samfundsmæssige omkostninger, herunder også de 
eksterne omkostninger. I en periode med voksende liberalisering vil sådanne 
fremskridt være af særlig betydning. 
1.8. Det Europæiske Fællesskab har i den seneste tid lagt særlig vægt på udvikling af 
kombineret produktion af varme og elektricitet (kraftvarmeproduktion), som kan 
forøge brændselsudnyttelsens effektivitet fra 30-40% til 70-80%. En meddelelse5 
som tager sigte på at fordoble udnyttelsen af kombineret kraftvarmeproduktion fra 
de nuværende 9% til 18% inden 2010, er blevet vedtaget af Kommissionen 
sammen med en handlingsstrategi og derpå godkendt af Rådet og Parlamentet. 
1.9 Fremme af renere energi har i over 20 år været et vigtigt led i energipolitikken. Det 
er desuden en vigtig energipolitisk målsætning at støtte udviklingen af vedvarende 
energi. Den teknologiske udvikling støttes af FTU-rammeprogrammet, mens de 
aktiviteter, der skal fremme større markedsgennemtrængning, støttes af 
ALTENER-programmet. 
Der lægges for tiden stor vægt på den vedvarende energis bidrag til 
energibalancen, og det er meningen, at dette bidrag skal fordobles fra 6% til 12% 
inden 2010. En fuldt udbygget strategi er blevet fremlagt i hvidbogen "energi for 
fremtiden: vedvarende energikilder", som Kommissionen har vedtaget og Rådet og 
Parlamentet godkendt6. 
1.10. Samtidig er der med JOULE-THERMlE-programmets støtte sket betydelige 
fremskridt, når det gælder renere udnyttelse af fossilt brændsel, ikke mindst i 
forbindelse med kulfyring. Det har bidraget til en virkelig forbedring af 
emissionerne på lokalt plan. 1 forbindelse med fast brændsel og statsstøtte indførte 
Rådets beslutning 93/3632 af 28. december 1993 desuden en forpligtelse til at 
Energieffektivitet i Det Europæiske Fællesskab - en strategi for rationel energianvendelse, 
KOM(98)246 endelig udg. af 29.4.1998. 
En fællesskabsstrategi til fremme af kombineret kraftvarmeproduktion og til fjernelse af hindringerne 
for udvikling af den KOM(97)514 endelig udg. af 15.10.1997. 
Energi for fremtiden - vedvarende energikiler: hvidbog, KOM(97)599 endelig udg. af 26.11.1997. 
_4_ 
afvikle statsstøtten til kul, men tillod statsstøtte, som er godkendt af 
Kommissionen, hvis den fremmer kulindustriens tilpasning til 
miljøbeskyttelsesstandarderne. 
I I I forskning og teknologisk udvikling på energiområdet er en afgørende strategi, 
hvis EF skal forbedre miljøet. Energiproduklionsteknologierne har udviklet sig 
hastigt, og effektiviteten er blevet betydelig forbedret med et renere miljø til følge, 
og denne udvikling vil fortsætte ved hjælp af den bedste tilgængelige teknologi. 
Udnyttelsen af avanceret teknologi indebærer også fordele i form af 
omkostningseffektivitet. 
En nøje og vedvarende samordning mellem FTU og energipolitikken er nødvendig. 
Rene teknologier kan yde et positivt bidrag med varige resultater. I 
arbejdsprogrammerne til det femte rammeprogram for forskning, udvikling og 
demonstration, som netop er ved at blive udarbejdet, vil Kommissionen lægge 
vægt på miljøorienterede målsætninger. 
1.12. Da problemet med sur regn opstod i 1980'erne, blev det en vigtig energi- og 
miljøpolitisk opgave at behandle de lokale og regionale emissioner af især 
svovldioxid og nitrøse gasser Først forsuringen og siden hen luftkvaliteten er trådt 
i forgrunden, og der kan opnås betydelige fordele ved at begrænse de mest 
forurenende stoffer som svovldioxid (S02), nitrogenoxider (NOx), 
carbonmonoxider (CO), flygtige organiske forbindelser (FOF) og udvalgte 
partikulære stoffer Fællesskabets lovgivning og teknologi har medvirket til at 
forbedre de lokale miljøstandarder og øge de europæiske borgeres velfærd. 
1 denne forbindelse har vedtagelsen af direktivet om store fyringsanlæg i 19887 ført 
ti! en væsentlig formindskelse af S02- og NOx-emissionerne i de seneste år, til dels 
i kraft af store miljøorienterede investeringer, men også på grund af ændret 
brændselssasmmensætning. Det har krævet, at energisektoren foretog store 
investeringer. For yderligere at formindske de forsurende og ozondannende 
emissioner har Kommissionen for nylig foreslået en ændring af 1988-direktivet8, så 
det kommer til at omfatte gasturbiner, og en ajourføring af 
emissionsgrænseværdierne for nye anlæg, der tages i brag efter den 1. januar 2000. 
Ændringen skal desuden tilskynde til kombineret kraftvarmeproduktion på nye 
fyringsanlæg og til udnyttelse af biomasse som brændsel. 
1 begyndelsen af 1999 vil Kommissionen fremsætte forslag til et direktiv om 
nationale emissionsgrænser for forsurende forurening og ozonforløbere (SO2, NOx, 
FOF og NHj, ammoniak). Grænserne skal medføre en samlet nedskæring af disse 
emissioner, og det bliver endnu en vigtig opgave for energisektoren at overholde 
dem. 
Rådets direktiv 88/609/EØF af 24. November 1988 om begrænsning af visse luftforurenende 
emissioner fra store fyringsanlæg. EFT L 336 af 7.2.1988, s. 1-13. 
Forslag ti! Rådets direktiv om ændring af direktiv 88/609/EØF om begrænsning af visse 
luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg, K0M(98)415 endelig udg. Af 8.7.1998. 
1 13 De nyligt afsluttede forhandlinger om at formindske emissionerne fra 
motorkøretøjer ved at forbedre bilteknologien og udnytte renere brændstoffer 
(som resultat af auto-olieprogrammet) har været vigtige både for begrænsningen af 
emissioner, ikke mindst i byområderne, og for udviklingen af et grundlag for 
samarbejde mellem forskellige økonomiske beslutningstagere. Dette samarbejde er 
ved at blive udvidet til andre områder, og der føres således forhandlinger med 
bilproducenterne (ACEA) om en frivillig aftale om at formindske CO2-
emissionerne fra biler, bl.a. ved hjælp af en bedre brændstofudnyttelse, der feks. 
begrænser C02-emissionerne til 140 g/km. 
1.14. Som led i de internationale bestræbelser på at inddrage miljøhensyn i olie- og 
gasefterforskningsaktiviteterne og undgå affaldsbortskaffelse i havet vedtog 
Kommissionen i 1998 en meddelelse om fjernelse og bortskaffelse af nedlagte off 
shore olie- og gasinstallationer', hvori der opfordres til, at Fællesskabet gør en 
indsats for at beskytte havmiljøet, når de ca. 600 off shoreanlæg i Fællesskabets 
farvande skal lukkes. 
I juli 1998 førte Kommissionen vellykkede forhandlinger for Fællesskabet om en 
beslutning i forbindelse med OSPAR-konventionen10, der med ganske fa 
undtagelser indførte forbud mod dumpning i havet. Beslutningen opfordrer 
desuden til yderligere FTU, udveksling af oplysninger og samarbejde mellem de 
kontraherende parter og de forskellige industrisektorer for at forbedre 
miljøbeskyttelsen. Kommissionen vil fortsat samarbejde med medlemsstaterne og 
de berørte industrisektorer. Den vil også overveje, hvorledes OSPAR-beslutningen 
bedst kan gennemføres på fællesskabsplan, og hvorledes beskyttelsen kan udvides 
til at omfatte de medlemsstater, som står uden for OSPAR-konventionen. 
1.15. Frembringelse og bortskaffelse af affald er et vigtigt miljøspørgsmål. 1 
overensstemmelse med den affaldsstrategi, der blev vedtaget i 1996", og som skal 
fremme både forebyggelse og genbrug af affald og begrænse affaldsdeponering på 
lossepladser, har Kommissionen for nylig fremsat forslag til et direktiv om 
affaldsforbrænding12. Når der opstår affald, som indeholder brændbare bestanddele 
og skal bortskaffes, kan forbrænding med udnyttelse af forbrændingsvarmen være 
en omkostningseffektiv løsning på miljøproblemet, samtidig med at andre 
brændselsformer spares, forudsat emissionerne begrænses til det mindst mulige og 
energien udnyttes effektivt. 
1.16. I maj 1997 vedtog Kommissionen meddelelsen "den energimæssige dimension af 
klimaændringen"1 , som med henblik på Kyote-konferencen behandlede de særlige 
n> 
11 
1: 
\^ Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om fjernelse og bortskaffelse af 
nedlagte offshore olie- og gasinstallationer, KOM(98) 49 endelig udg. Af 18.2.1998. 
Konventionen om beskyttelse af havmiljøet i Det Nordøstlige Atlanterhav (1992). 
Meddelelse fra Kommissionen om revisionen af Fællesskabets strategi for affaldshåndtering 
KOM(96)399 endelig udg. af 30.7.1996. 
Forslag til Rådets direktiv om affaldsforbrænding, KOM(98)558 endelig udg. 
Den energimæssige dimension af klimaændringen, KOM(97) 196 endelig udg. af 14.5.1997. 
-6-
forbindelser mellem energien og klimaændringen. Der var tale om en 
videreudvikling af tidligere politiske initiativer, hvormed Rio-forpligtelserne med 
hensyn til CO?, søgtes opfyldt. 
forpligtelsen til at formindske emissionerne af drivhusgasser har været en ny 
udfordring for dem, der beskæftigede sig med fremstilling, distribuering og forbrug 
af energi, idet energiens drivhusgasemissioner udgør ca. 80% af den samlede 
mængde. L; 
117 På baggrund af udviklingen i 90'erne og frem mod år 2000 forventes carbondioxid 
(CO2) at stabilisere sig på 1990-niveauet i år 2000. Metan (C04)- og nitrogenoxid 
(NOx)-emissionerne forventes at aftage med 20%. Energiens dinitrogenoxider 
(N>0) ser imidlertid ud til at skulle vokse med 60% - en forøgelse, der 
hovedsagelig skyldes emissionerne i forbindelse med transport. 
Alt dette belyser de mangeartede aspekter, energipolitikken må tage hensyn til, og 
viser samtidig miljøspørgsmålets sammensatte karakter og behovet for at anlægge 
en overordnet synsvinkel, så aktiviteterne på andre områder kan være til støtte og 
supplering. Der er her behov for et snævert samarbejde mellem transport-, energi-
og miljøpolitikken. 
1.18. Kommissionen mener, at Kyoto-målsætningerne er en opgave, som Det 
Europæiske Fællesskab må løse ved samlet indsats og med koordinerede 
strategier. Udover medlemsstaternes bestræbelser må der opstilles fælles, 
samordnede politiske initiativer og foranstaltninger. 
III. En resultatgivende fremgangsmåde sikres 
I 19 Miljøet skal inddrages i energipolitikken på en velovervejet måde, så der tages 
hensyn til alle energipolitikkens prioriterede målsætninger. Heriblandt er - foruden 
miljøet - konkurrencedygtighed og forsyningssikkerhed. Medlemsstaterne og 
fællesskabet må sikre sammenhæng og overensstemmelse mellem disse 
målsætninger 
1 20 Miljøets inddragelse i energipolitikken skal være realistisk, dvs., at den skal bygge 
på kendsgerninger og analyse. Det er vigtigt at sikre, at der er sammenhæng 
mellem miljøhensynene og de økonomiske og sociale følger, de far. Energisystemet 
er kapitalkrævende og indgår i samfundets infrastruktur og kan derfor kun ændres 
i tidens løb. En omkostningseffektiv politik må overholde en længere tidsramme 
for innovation og investering i energisektoren. 
1.21 Miljøets inddragelse i energipolitikken bør være fleksibel. Energimarkederne 
ændrer sig hurtigt og giver derfor mulighed for at udvikle energitjenester og andre 
tjenester på efterspørgselssiden. Erfaringerne viser, at den størst mulige fleksibilitet 
opnås ved at inddrage alle berørte parter (dvs. både forsynings- og 
efterspørgselssiden og ikke mindst industrien og forbrugerne) på et tidligt 
tidspunkt. 
KAPITEL 2: YDERLIGERE INDSATS FOR AT INDDRAGE MILJØET I 
ENERGIPOLITIKKEN 
-7-
2.0 Der er blevet gjort et stort arbejde for at inddrage miljøhensyn i energipolitikken, 
men der er stadig meget at gøre på alle planer - lokalt, regionalt, nationalt og i 
Fællesskabet - og alle relevante myndigheder og institutioner må løse deres 
respektive opgaver som led i et samarbejde, det gælder således medlemsstaterne, 
Kommissionen, Europa-Parlamentet og Ministerrådet. 
For at bæredygtig udvikling kan blive del af vor hverdag, skal alle 
beslutningstagere inddrages. I Fællesskabets energipolitik er det medlemsstaterne, 
som spiller den afgørende rolle, men på det indre marked træffes nogle 
beslutninger bedst på fællesskabsplan, så det sikres, at de passer til Fællesskabets 
øvrige målsætninger. 
Der opstilles her en række prioriterede aktivitetsområder som udgangspunkt for 
større inddragelse af miljøhensyn i energipolitikken, ikke mindst (men ikke 
udelukkende) set i lyset af EF's forpligtelser over for FN's klimakonvention. Der er 
ikke tale om nogen udtømmende liste over aktivitetsmuligheder, men derimod om 
forslag, der kan indgå i en strategi. 
I. MEDLEMSSTATERNE HAR INITIATIVET 
2 1 I overensstemmelse med nærhedsprincippet er det først og fremmest 
medlemsstaterne, der skal gøre noget Da de fleste energiforanstaltninger træffes af 
medlemsstaterne, er det dem, der skal opstille strategier for miljøets inddragelse i 
energipolitikken. 
F.eks. viser Kyoto-protokollen i forbindelse med klimaændringen, hvor stor en 
udfordring medlemsstaterne står overfor, og de må hver især opstille en klar 
handlingsplan for, hvordan de har tænkt sig at opfylde Kyoto-målsætningen. En 
sådan handlingsplan på grundlag af et snævert energi- og miljøpolitisk samarbejde 
vil blive et vigtigt praktisk eksempel på inddragelsen. 
2.2 Det er også til en vis grad medlemsstaterne selv, der skal vælge de midler, 
hvormed de inden for Fællesskabets rammer vil inddrage miljøet i deres 
energipolitik. Når medlemsstaterne udarbejder foranstaltninger på dette område, 
må de tage hensyn til deres egne særlige energibehov og energipolitiske valg. 
På en række vigtige områder er det påkrævet, at medlemsstaterne straks opstiller 
nationale strategier og træffer foranstaltninger på grundlag af Rådets beslutninger, 
det gælder således opfølgning af hvidbogen om vedvarende energi og meddelelsen 
om energieffektivitet og kombineret kraftvarmeproduktion. 
2.3. Opgaven med at inddrage miljøhensyn må omfatte langt flere beslutningstagere end 
tidligere. De regionale og lokale myndigheder er vigtige beslutningstagere, og de 
skal tilskyndes til at udvikle miljøets inddragelse i energipolitikken på lokalt plan. I 
deres egenskab af politiske myndigheder, økonomiske beslutningstagere og 
energiforbrugere kan de spille en førende rolle, når det gælder energistyring og 
energitjenester 1 De Forende Nationers klimakonvention (UNFCCC) erkendes 
det, at de lokale myndigheder har en særlig rolle, når det drejer sig om uddannelse 
og bevidstgørelse af offentligheden. 
De spiller også en afgørende rolle for især den offentlige transportpolitik, 
boligpolitikken og arealudnyttelsesplanlægningen. Kommissionen søger at 
-8-
inddrage de regionale og lokale myndigheder i sin ophjælpning af vedvarende 
energikilder og energieffektivitet ved at oprette lokale og regionale 
energiagenturer i forbindelse med SAVE-programmet. Der er allerede blevet 
oprettet ca. 170 agenturer i Fællesskabet. 
II. DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB SPILLER EN VIGTIC SUPPLERENDE ROLLE 
2.4. Skønt det er de enkelte medlemsstater, der først og fremmest selv skal inddrage 
miljøet i deres energipolitik, har de en klar interesse i et nærmere samarbejde på 
dette område. Kommissionen er indstillet på at fremme dette samarbejde og at 
hjælpe medlemsstaterne til at nå målet på den mest omkostningseffektive måde, 
mens der samtidig tages fuldt hensyn til Fællesskabets øvrige målsætninger for 
f eks det indre marked og for bæredygtig vækst 
2 5 På dette grundlag foreslår Kommissionen at videreføre og udbygge en række 
supplerende aktiviteter, der især drejer sig om foranstaltninger på fællesskabsplan. 
De skal således supplere de aktiviteter, medlemsstaterne selv i værksætter på dette 
område, og som de selv har det væsentligste ansvar for. 
2 6 Der er især tre "miljømæssige" formål med at inddrage miljøhensyn i Fællesskabets 
energipolitik. 
o At fremme energieffektivitet og energibesparelser 
• At øge renere energikilders andel af energiproduktionen og 
energiforbruget 
• At formindske energiproduktionens og energiforbrugets miljøpåvirkning 
2 7 for at opfylde disse formål foreslås en række aktiviteter på følgende områder: 
A. Ophjælpning af samarbejdet mellem medlemsstaterne og de berørte parter 
B. Fremme af særlige energipolitiske foranstaltninger 
C. Sikring af bedre samordning med Fællesskabets øvrige politiske 
foranstaltninger på energiområdet 
D Udvikling af en energipolitisk reaktion på klimaændringen 
E. Udvikling af energipolitikkens eksterne dimension. 
F. Overvågning og indikatorer. 
Alle de fællesskabsaktiviteter, der kan fa følger for budgettet eller kræver 
arbejdskraft, omfattes allerede af programmer, som er foreslået af Kommissionen 
eller vedtaget af lovgivningsmyndigheden. 
2 8 De foreslåede aktiviteter er opstillet i en tabel i bilag 1, der også viser, hvem der 
fortrinsvis skal udføre dem, og indeholder en anslået tidsplan. Der er områder, 
hvor Rådet og Parlamentet må optræde på grundlag af forslag, som de har faet 
forelagt. Kommissionen kan styrke den nuværende indsats, regelmæssigt overvåge 
-9-
udviklingen og foreslå nye aktiviteter, efterhånden som der bliver behov for det. 
En række bestemte nye initiativer kræver Rådets og Parlamentets godkendelse. 
Det vigtigste er måske, at Rådet, som opfølgning på topmødet i Cardiff, må 
fastlægge en klar strategi med prioriteringer for, hvorledes den har tænkt sig at 
fremme miljøets yderligere indragelse i energipolitikken og finde midler til at følge 
udviklingen. 
III. STYRKELSE AF KOMMISSIONENS AKTIVITETER 
A. Ophjælpning af samarbejdet mellem medlemsstaterne og de berørte parter 
2.1). Der er behov for et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne om fælles 
analyser for at analysere situationen på energimarkederne og den fremtidige 
udvikling på både fællesskabsplan og verdensplan på baggrund af miljømæssige 
målsætninger ETAP-programmet i forbindelse med det foreslåede 
energirammeprogram skal fremme fælles analyser, der skal skabe enighed om de 
fremtidige politiske retningslinjer og fremme yderligere sammenslutning af miljø-
og energipolitiske målsætninger. Kommissionen vil støtte dette samarbejde mellem 
medlemsstaterne og de øvrige berørte parter 
2 10 Medlemsstaterne må have et fællesskabsgrundlag for at give hinanden oplysninger, 
hvis de skal drage fordel af det samvirke og den fremdrift, det indre marked fører 
med sig, og udvikle en bæredygtig politik. En sådan deling af erfaringer sikrer, at 
de fælles og samordnede aktiviteter giver værditilvækst som resultat. 
Kommissionen vil prioritere aktiviteter for videreformidling af oplysninger og den 
bedste praksis og udveksling af erfaringer i forbindelse med energipolitik, der 
inddrager miljøhensyn i snævert samarbejde med medlemsstaterne. 
2.11 De offentlige myndigheder på forskellige niveauer skal i højere grad inddrages i 
energiplanlægningen, hvis ikke tingene skal fortsætte som hidtil. Kommissionen 
har søgt at fremme decentraliseret energistyring med hovedvægten på vedvarende 
energi og energieffektivitet ved at støtte oprettelsen af over 170 lokale og 
regionale energiagenturer i forbindelse med SAVE-programmet og dette netværk 
kan benyttes til yderligere inddragelse af miljøet. Medlemsstaterne må sikre et nøje 
samarbejde mellem nationale, regionale og lokale myndigheder, hvis der skal opnås 
bæredygtig lokal udvikling. 
2.12 De økonomiske beslutningstagere har foreslået større vægt på forhandlede 
miljøaftaler som et både fleksibelt og omkostningseffektivt middel, hvormed de 
tilstræbte miljømål kan nås. Kommissionen vil lægge vægt på, at der optages 
kontakt med de berørte energisektorer, herunder elektricitetsforsynings- og 
elektricitetsdistributionsindustrien, kul- gas- og olieindustrien (herunder 
raffinaderierne) og den vedvarende energi for at indgå miljøaftaler på et 
hensigtsmæssigt plan. 
2 IV Kommissionen forventer, at det nyligt nedsatte rådgivende udvalg for energi vil 
fremme samarbejdet med industrien om fælles energianliggender, herunder også 
miljøspørgsmål Behovet for at inddrage miljøhensyn til blive understreget over for 
dette udvalg. 
B. Fremme af særlige energipolitiske foranstaltninger 
-10-
2.14. Kommissionen vil arbejde for den vedvarende energis gennembrud på markedet, 
således som det fremgår af hvidbogen om vedvarende energikilder. En stærkt 
forøget udnyttelse af vedvarende energikilder i Europa vil betyde et væsentligt 
bidrag til opfyldelse af EU's Kyoto-forpligtelse til at formindske 
drivhusgasemissionerne og samtidig bidrage til energiforsyningssikkerheden og til 
udvikling af en ny højteknologisk industrisektor. Medlemsstaterne må udarbejde 
deres egen strategi for udbredelsen af vedvarende energi. 
Kommissionen vil fortsat støtte forsknings- og demonstrationsaktiviteter til fordel 
for teknologier, der udnytter vedvarende energikilder og fremmer deres 
markedsudvikling. Mange teknologier er nu blevet demonstreret fuldt ud, men 
behøver hjælp for at overvinde de første hindringer for større 
markedsgennemtrængning. Den "startkampagne", som nævnes i hvidbogen om 
vedvarende energi, skal støtte og fremme de vedvarende energiteknologiers 
adgang til markedet i de kommende år med henblik på at fordoble deres andel 
inden år 2010. Der er brug for medlemsstaternes fulde støtte og deres tilsagn om 
forholdsregler for at iværksætte denne kampagne og finde de nødvendige midler. 
De seneste direktiver om liberalisering af elektricitet og gas indeholder særlige 
miljøbestemmelser, men det er ikke nok til at kunne fremme 
elektricitetsproduktion på grundlag af vedvarende energikilder. Kommissionen vil 
derfor inden slutningen af 1998 forelægge et forslag til Parlamentets og Rådets 
direktiv om fremme af vedvarende energi på det indre marked for elektricitet som 
led i sin opfølgning af hvidbogen. 
2.15. Større energieffektivitet er en rentabel måde, hvorpå miljøkravene om 
formindskelse af alle forurenende emissioner, herunder C02, kan opfyldes. Sparet 
energi kan betragtes som en ekstra energikilde, der forøger forsyningssikkerheden, 
formindsker behovet for investering i yderligere elektricitetsproduktion og 
elektricitetsdistribution og samtidig bidrager ti! miljøbeskyttelsen. Selv om det 
først og fremmest er medlemsstaterne, der skal gøre en indsats, har Fællesskabet 
også en opgave og kan skabe værditilvækst, således som det fremgår af den 
meddelelse om energieffektivitet, som Kommissionen udsendte for nylig. Selvom 
energibesparelser økonomisk set er sund fornuft og omkostningseffektive 
teknologier forefindes mener Kommissionen, at mulighederne langt fra er fuldt 
udnyttet, og at et nyt fremstød for energibesparelser bør prioriteres højt, ikke 
mindst på baggrund af Kyoto-forpligtelserne. En politik, der går ud på at sikre, at 
samfundslivets deltagere far klare prissignaler, når det gælder deres energiforbrug, 
kan bidrage til at opfylde denne målsætning. Kommissionen vil sørge for, at 
meddelelsen følges op. 
2 16 Kommissionen arbejder på at skabe større kraftvarmeproduktion i Fællesskabet og 
vil træffe de nødvendige foranstaltninger efter den strategi, som er opstillet i 
meddelelsen om kraftvarmeprodukter. Industriens og medlemsstaternes tilsagn og 
samarbejde er afgørende for, at disse bestræbelser, som kan betyde et væsentligt 
bidrag til opfyldelse af Kyoto-målsætningen ved at begrænse emissionerne, kan 
lykkes 
C. En bedre samordning med Fællesskabets øvrige politiske foranstaltninger på 
energiområdet 
-11-
2 17 Forskningsaktiviteterne inden for miljø og energi vil fortsat blive understøttet af 
Fællesskabets femte rammeprogram for forskning, teknologi og udvikling under 
temaprogrammet "bevarelse af økosystemet". Kommissionen vil ved 
gennemførelsen sikre en nøje samordning af energi- og forskningspolitik. 
2.18. De transeuropæiske energinet forbinder gas- og elektricitetsnettene både i og uden 
for Fællesskabet og formindsker således behovet for ny 
elektricitetsproduktionskapacitet og skaber mulighed for at erstatte mindre 
miljøvenlige brændselsformer med gas og bringe de tilsvarende emissioner ned. 
Kommissionen bistår udviklingen af TEN, men tager samtidig fuldt hensyn til 
miljøet 
2 19 Strukturfondene og landbrugspolitikken skal omlægges i forbindelse med Agenda 
2000 og Kommissionen vil søge at styrke de aktiviteter, der fremmer vedvarende 
energi (f.eks. biomasse) og energieffektivitet, men også medlemsstaterne må 
prioritere dem 
I). Ildvikling af en energipolitisk reaktion på klimaændringen 
2.20. Når parterne i FN's klimakonvention har holdt deres fjerde konference i Buenos 
Aires i november 1998 vil Kommissionen ajourføre den analyse, den gav Rådet på 
mødet den 1 I. maj14. 1 denne ajourføring vil der også kunne tages hensyn til den 
økonomiske verdenssituations udvikling. Denne udvikling kan have betydning både 
for behandling af klimaændringens eksterne dimension og for udnyttelse af Kyoto­
aftalens fleksibilitetsmuligheder. Som led i sin samlede reaktion på beslutningerne i 
Buenos Aires vil Kommissionen fremsætte særlige forslag om energipolitik og 
opfyldelse af Kyoto-forpligtelserne. 
E. Udvikling af energipolitikkens eksterne dimension 
2.21. Energi og miljø er et verdensomspændende . problem. I forbindelse med 
klimaændringen kan den nødvendige formindskelse af C02 og andre drivhusgasser 
kun opnås ved et snævert samarbejde med andre nationer, heriblandt både 
industrialiserede lande og udviklingslande. Kommissionen må nødvendigvis 
udvikle dialogen med eksterne energiproducenter for at sikre fuldt samarbejde om 
at nå EF's energimål. I AVS-landene vil Kommissionen fortsat finansiere 
vedvarende energiprojekter over miljøbudgettet og den europæiske 
udviklingsfond. 
2.22. Det er vigtigt at styrke energipolitikkens eksterne dimension, da den også vedrører 
inddragelsen af miljøhensyn, og dens forbindelser med Central- og Østeuropa, 
NUS og Middelhavsområdet og udviklingslandene. Kommissionen vil arbejde 
aktivt for at fremme vedvarende energisystemer og vedvarende energikilder ved 
hjælp af TAC1S og MEDA-programmerne. 
2.23 Udvidelsens følger for energi og miljø er et strategisk spørgsmål, som 
Kommissionen prioriterer i den igangværende tiltrædelsesproces. At opnå en 
14 Energipolitiske muligheder for at reagere på klimaændringsproblemet: Mod fastlæggelse af en 
energipolitik efter Kyoto. 
-12-
bæredygtig energipolitik i et udvidet fællesskab er et af udvidelsesprocessens 
vigtigste mål. 
l\ Overvågning og indikatorer 
2.24 Der er behov for at overvåge inddragelsesprocessens udvikling og udpege de 
nødvendige indikatorer Der foreligger på nuværende tidspunkt en række energi-
og miljøindikatorer. De vil blive gennemgået af Kommissionen og medlemsstaterne 
for at sikre, at de vil kan gøre fyldest, efterhånden som integrationsprocessen tager 
til. De fælles analyseprogrammer skal bl.a. dække dette behov. Det foreslås, at der 
oprettes et permanent overvågningssystem på grundlag af alle forhåndenværende 
oplysninger. De fælles analyser og de officielle statistikker fra Eurostat skal være 
vigtige deie af denne proces. Regelmæssige rapporter vil især blive forelagt 
energiministrene på deres møder i Rådet og for Parlamentet og gjort tilgængelige 
for offentligheden. 1 forbindelse med disse rapporter til Rådet om, hvorledes 
miljøets inddragelse i den øvrige politik udvikler sig, og på baggrund af sin 
overvågning vil Kommissionen pege på andre områder, der kan gøres til genstand 
for prioriterede aktiviteter. 
1 9S Også lovgivningsforanstaltningers miljøpåvirkning vil blive overvåget. I denne 
sammenhæng vil de miljømæssige virkninger af direktiverne om det indre marked 
for gas og elektricitet til sin tid blive vurderet sammen med deres øvrige virkninger 
som led i gennemførelsesprocessens opfølgning. 
IV. RÅDETS OG PARLAMENTETS ROLLE 
2 26 Det europæiske råd understregede på sit møde i Cardiff behovet for, at Rådet 
tager et initiativ, ved at opfordre det til i alle relevante mødesammensætninger, 
energiministermøderne iberegnet, at opstille strategier for inddragelse af 
bæredygtig udvikling og overvågning af fremskridtene. 
1 deres egenskab af fælles beslutningstagere må Rådet og Parlamentet lægge en 
klar strategi for miljøets inddragelse i energipolitikken, opstille 
aktivitetspi ioriteringer og afsætte de nødvendige midler på budgettet, så de valgte 
foranstaltninger kan gennemføres effektivt. 
På baggrund af vekselvirkningerne mellem institutionerne indbyrdes og 
sammenhængen mellem de politiske aktiviteter og for at fremme debatten har 
Kommissionen i det følgende opstillet en række aktiviteter, som efter dens 
opfattelse er vigtige for at fremme miljøets inddragelse i energipolitikken og 
udvikle en bæredygtig energipolitik. 
A. Fremme af energipolitiske foranstaltninger 
2 27 Rådet og Parlamentet forventes at vedtage Kommissionens forslag til 
udformningen af Fællesskabets energirammeprogram (1998-2002). Det skal danne 
både det politiske og det analytiske grundlag for yderligere inddragelse af miljøet i 
europæisk energipolitik, da det omfatter en række af Fællesskabets virkemidler, 
som direkte og indirekte berører produktion og forbrug af energi. Programmet 
bygger på tanken om bæredygtig udvikling og understreger navnlig betydningen af 
energieffektivitet (SAVE-programmet) og udviklingen af vedvarende energi 
(ALTENER). 
-13-
2.28. Den finansielle støtte til disse programmer spiller en vigtig rolle som katalysator 
for fremme af vedvarende energi og energieffektivitet i medlemsstaterne. Rådet må 
sikre tilstrækkelige midler til denne politik, da det selv har betegnet den som vigtig 
for en bæredygtig udvikling. Kommissionens finansieringsforslag har været 
særdeles mådeholdene og bør ikke beskæres, da det alvorligt vil svækker 
energirammeprogramemts troværdighed. 
2 29. Også Fællesskabets rammelovgivning for energi skal tilpasses, så den kan inddrage 
miljømålsætninger, især hvis der er huller i den, eller hvis senere vurderinger eller 
erfaringer afslører uheldige virkninger. Ikke mindst i forbindelse med den gradvise 
åbning af elektricitetsmarkedet skal Rådet og Parlamentet, efter et forslag, som 
Kommissionen foreligger i 1998, træffe lovgivningsforanstaltninger for at sikre, at 
elektricitet på grundlag af vedvarende energikilder fremmes på de nye 
liberaliserede markeder, og at der ikke skabes nye hindringer. 
2.30. Lovgivning for energiområdet, som fremmer indrageisen af miljøhensyn, bør 
behandles og vedtages hurtigt af Rådet og Parlamentet. Desværre har vedtagelsen 
af direktivet om rationel planlægningsteknologi nu måttet vente i over to år, selv 
om det ville gavne energieffektiviteten og kunne bidrage til de 
emissionsnedskæringer, Fællesskabet har forpligtet til sig i Kyoto. 
2.31 Der skal desuden gøres mere for at fremme rationel energiudnyttelse. 
Kommissionen vil foreslå en handlingsplan for rationel energiudnyttelse, som skal 
udføres i samarbejde med medlemsstaterne. 
li. Sikring af samordning med Fællesskabets øvrige politiske foranstaltninger 
2.32 Der kræves en samordnet politik for at sikre, at der tages tilstrækkeligt hensyn til 
de forskellige miljømålsætninger i de foranstaltninger, der udarbejdes i forbindelse 
med Fællesskabets forskellige former for politik på miljøområdet15. Denne 
prioritering kommer klart til udtryk i det foreslåede energirammeprogram. 
Rådet må i overensstemmelse med Kommissionens bestræbelser på dette område 
sætte ind på at sikre nærmere samarbejde med andre politiske områder, der har 
direkte indflydelse på energiens evne til at bidrage til miljømålsætningernes 
opfyldelse. Blandt disse politiske områder er landbrug, transport, industri, 
regionaludvikling, skattepolitik, forskning og teknologi, udviklingsstøtte, 
forbindelser udadtil og EU's udvidelse. 
2 33. Vekselvirkningen mellem landbrugspolitikken og energipolitikkens miljødimension 
er oplagt, når man ser på den vigtige rolle, feks. biomasse kan spille i forbindelse 
med et afgørende gennembrud for vedvarende energi. Et snævert samarbejde 
mellem disse tre politiske områder vil blive nødvendigt, efterhånden som Agenda 
2000 gennemføres. 
Se meddelelsen fra 1997 om en samlet oversigt over energipolitik og energiforanstaltninger, 
meddelelsen fra 1998 om finansielle foranstaltninger på energiområdet og beslutningen fra 1998 om 
oprettelse af et netværk af generaldirektører. 
-14-
2 34 Også udviklingen af den regionale dimension og reformen af strukturfondene vil 
medvirke til at gøre energien mere miljøvenlig. Kommissionen foreslog renere 
energi som en af prioriteringerne i det nye strukturprogram (2000 og 2006) i 
forbindelse med Agenda 2000. Medlemsstaterne og de regionale og lokale 
myndigheder kommer til at spille en vigtig rolle for opbygningen af en bæredygtig 
udvikling, hvis de gør brug af denne prioritet. 
2 35 Kommissionens forslag til beskatning af energiprodukter16 giver medlemsstaterne 
en række muligheder for at føre en mere ambitiøs energipolitik. Denne fleksibilitet 
er helt i overensstemmelse med de miljømålsætninger, Det Europæiske Fællesskab 
har tilsluttet sig i forbindelse med FN's klimakonvention. Den giver 
medlemsstaterne grundlag for at sikre, at skattepolitikken indgår i den samlede 
energipolitik, og mulighed for at internalisere eksterne miljøomkostninger. Der 
skal nødvendigvis opnås enighed herom i Rådet, og det ville være vigtigt som det 
første skridt til udvikling af økonomiske og finanspolitiske virkemidler, hvormed 
EU kan udføre sine krævende miljøopgaver. 
C. Udvikling af en energipolitisk reaktion på klimaændringen 
2 36 På deres møde i Rådet den 1 1 maj 1998 konkluderede energiministrene, at energi-
og miljøpolitikken er nøje forbundet. Rådet pegede på tre særlige 
aktivitetsområder, der kunne bidrage til en bæredygtig energipolitik i Fællesskabet, 
og opfordrede til handling ved hjælp af særlige foranstaltninger. Rådet må følge sin 
konklusion op, når det skal fastlægge en politisk reaktion på klimaændringen. Det 
skal også opstille klare strategiske mål med støtte i medlemsstaternes og 
fællesskabets politik og foranstaltninger. Samtidig må det fastslås, hvilken 
betydning der skal tillægges fleksibilitet i forbindelse med støtte til 
omkostningseffektivitet. 
2.37. Rådet (energiministrene) har opfordret til nøje samarbejde mellem energi- og 
miljøministrene i forbindelse med opfølgningen af Kyoto-forhandlingerne, det 
drejer sig bl.a. om fremskridt med hensyn til sådanne uløste spørgsmål som 
anvendelse af fleksible virkemidler, f.eks. handel med emissionskvoter, fælles 
gennemførelse og udvikling af ren teknologi, der alle har særlig betydning for 
energisektoren. Her er relevant opfølgning påkrævet. 
2 38 Kyoto protokollen er kun det første skridt, når det drejer sig om klimaændringen. 
Rådet må også pege på muligheder, der sætter energisektoren i stand til at 
medvirke til at opfylde indgåede forpligtelser efter 2012. 
D. Mod en bæredygtig energipolitik 
2.39 Selv om medlemsstaterne spiller en vigtig rolle for udviklingen af en bæredygtig 
energipolitik, er det Kommissionens opgave at vedtage politik for foranstaltninger, 
der giver medlemsstaternes enkelte foranstaltninger øget værdi. Det er også 
vigtigt, at Rådet og Parlamentet sender de rigtige politiske signaler og skaber 
grundlag for en indsats. Der skal således i overensstemmelse med Cardiff-
Forslag til Radels direktiv om omstrukturering af EF-bestemmclscrne for beskatning af 
energiprodukter. KOM(97)30 endelig udg. af 12.3.1997. 
-15-
topmødets henstilling udarbejdes en særlig strategi med klare målsætninger og 
prioriteringer og en tidsplan for aktiviteterne 
Desuden vil godkendelse af aktiviteter, som foreslås af Kommissionen, sikre de 
nuværende aktiviteters kontinuitet. 
2.40. Som det blev erkendt på topmødet i Cardiff, er overvågning et uundværligt led i 
inddragelsen af miljøhensyn og vil blive stærkt befordret ved yderligere udvikling 
af brugbare indikatorer. Vedtagelse af et klart arbejdsprogram til dette formål med 
nøjagtige målsætninger og målrettede aktiviteter vil fremme denne proces. 
Foruden indikatorer bør der udvikles anvendelige overvågningsmåder, og Cardiff-
topmødets opfordring til Rådet må følges op. 
-16-
VEJEN FREM 
Det 21 århundredes miljøproblemer og behovet for at opfylde Kyoto-forpligtelsen 
til at nedskære emissionerne kræver, at Europa udvikler og gennemfører en 
bæredygtig energipolitik. Del er ikke længere muligt at fortsætte som hidtil. 
Denne meddelelse tager sigte på at fremme større inddragelse af miljømålsætninger 
i fællesskabets energipolitik og foreslår en række foranstaltninger 
til dette formål Den skal også lette Rådets drøftelse af Det Europæiske Råds 
opfordring i juni til Rådet om i enhver relevant sammensætning at opstille sin egen 
strategi for at medinddrage miljø og bæredygtig udvikling. Det Europæiske Råd i 
Wien vil gøre status over udviklingen. 
Kommissionen går ind for at inddrage miljøhensyn i energipolitikken og fremme 
miljøvenlige energitiltag. Den forpligter sig til at styrke sit eget bidrag og 
forventer, at Rådet og Parlamentet vedtager en række afgørende forslag. 
Da ansvaret for miljøpolitikken først og fremmest ligger hos medlemsstaterne, må 
de sørge for at inddrage miljøhensyn i deres energipolitik, det gælder også 
energipolitikken på lokalt og regionalt plan. Samarbejde mellem medlemsstaterne 
på fællesskabsplan vil give de politiske aktiviteter større effektivitet. 
fællesskabet har en supplerende rolle som består i at fremme samarbejdet mellem 
medlemsstaterne og sikre sammenhængende, omkostningseffektive aktiviteter på 
fællesskabsplan Når miljøet skal inddrages i energipolitikken, kræves der en 
velovervejet, lleksibel fremgangsmåde, som knytter forbindelsen mellem 
miljøhensyn og deres økonomiske og samfundsmæssige følger. Det er især vigtigt 
at tage hensyn til energipolitikkens øvrige prioriterede mål, dvs. 
forsyningssikkerhed og konkurrencedygtighed, når bæredygtighed skal fremmes. 
Rådet og Parlamentet opfordres til også at støtte inddragelsen af miljøhensyn i 
energipolitikken ved hjælp af andre politiske beslutninger, som berører energi. 1 
denne forbindelse må der lægges særlig vægt på internalisering af eksterne 
omkostninger og betydningen af skatte- og afgiftspolitiske foranstaltninger. 
Efter den 4. konference blandt parterne i FN's klimakonvention i Buenos Aires vil 
Kommissionen reagere på de beslutninger, som træffes der. Det er imidlertid 
allerede nu vigtigt, at energiministrene fastlægger den politik og de 
foranstaltninger, de mener, effektiv opfyldelse af kyoto-forpligtelserne kræver. 
Kommissionen vil gøre sit yderste for at styrke integrationen og fremme 
medlemsstaternes samarbejde på dette område, især ved nærmere overvågning på 
grundlag af indikatorerne Den vil regelmæssigt aflægge rapport til Rådet, Europa­
parlamentet og andre organer om den yderligere udvikling af miljøets inddragelse i 
energipolitikken med henblik på at nå det overordnede mål, nemlig bæredygtig 
udvikling Den opfordrer Rådet til at godkende sine forslag til yderligere 
aktiviteter. 
Rådet vil opstille sin egen strategi og opfordre medlemsstaterne til at iværksætte 
hver sin strategi for miljøets inddragelse i energipolitikken. 
17 
Rådet opfordres til at opstille et arbejdsprogram for yderligere udvikling af 
indikatorer og overvågningsformer for miljøets inddragelse. 
18 
Bilag I 
Vejledende fortegnelse over foranstaltninger, som skal styrke miljøets inddragelse i 
Fællesskabets energipolitik 
Foranstaltning 
A. Fremme af samarbejdet 
Fajlles analyser til stottc for 
cnergiinalsanningcr mod 
lioved\;egt pa opslilling afen 
hensiglsnuessig slratcgi for 
reaklioneii cflcr Kyoto 
En onifattende gennemgang af 
encrgi ninrkedcls problenier from 
U\ .><>:>.<> pa gnmdlag af rcsiillatcl 
aide IJL'IICS analyser 
Del radgivende udvalg for encrgi 
hislar Konunissioneu mod al 
udarbejdc cncrgipolitikkcn 
Dialog nicd industricn og 
frivilligc aflalcr 
Dialog med 
elcktricilclsforsyningsindustnen. 
gasforsyningsindustrien og 
olicindustnch (herundcr 
raflinadcrierne) 0111 
bjuredyglighedsaklivileter 
Udbvgning af dc regionalc og 
lokale cncrgislyringsagenlurcr 
under SAVE og udvideise af 
deres aktionsomrade 
B. Styrkelse af saerlige enerj 
Encrgirammcprogrammct soger 
al skabe el saninienhajngcnde 
effektiyl gnmdlag for alle storrc 
energiprogrammcr og omfallcr 
liullcs aklivitctcr med siglc pa 
biurcdygtig udvikling 
Euergieffcktivitei: 
SAVE ll-progranrmet 
Pilotaklioner og 
undersogelser 
Eovgi\ ningsprogram. 
herundcr: direklivcr oni 
minimumsstandardcr 
for effektivitel, forhand-
lede aflalcr og nuerk-
ningsprogrammer 
Andre SAVE-
aklivitcicr (KKV, 
program for 
Ircdjcparlsfinansicring 
aflcknoiogianskalfcl.se. 
bygningcr) 
Slratcgi og handlingsplan 
Vedvarcndc encrgi: Nuvierendc status og 
tidsplan 
mellem medlemsstaterne og ( 
I gang 
Endelig udarbejdelse efter 
Buenos Ai res-konferencen 
(COP4); rapport i slutningen af 
i «)«>y 
Opreltel i juli 1998; 
oktobermodet behandler foruden 
forbindelsen mellem energi og 
miljø også klimaændringen 
I gang; gennemgang i sommeren 
1999 
I gang; gennemgang i sommeren 
1999 
Udvidelse af antallet af 
agenturer; indkaldelse af tilbud 
til yderligere udvidelse af 
netværket i foråret 1999 
apolitiske foranstaltninger 
Under droftelse i Fællesskabels 
institutioner; forslag fremsat af 
Kommissionen, forhandlinger 
om officiel vedtagelse i lobct af 
efteråret 1998 
-1 gang 
1 gang; handlingsplan 
forventes færdig i 1999 
Drøftelse om ændret forslag 
- Projektudvælgelse i gang; Udfores af 
ie berørte parter 
Medlemsstaterne og 
Kommissionen 
Kommissionen 
Kommissionen 
Kommissionen 
Kommissionen 
Medlemsstaterne og 
Kommissionen 
Parlamentet. Rådet og 
Kommissionen 
Medlemsstaterne, Rådet og 
Kommissionen 
Medlemsstaterne og 
19 Bilag I 
Vejledende fortegnelse over foranstaltninger, som skal styrke miljøets inddragelse i 
Fællesskabets energipolitik 
Foranstaltning 
A. Fremme af samarbejdet 
Fajlles analyser til stottc for 
cnergiinalsanningcr med 
hovedva^gt pa opstilling af en 
hensiglsnuessig slratcgi for 
reaklioneu cflcr Kyoto 
En omfattende gennemgang af 
cnergiinarkedels problemer from 
til .><>:>.<> pa gruudlagaf rcsiillatcl 
aide fajllcs analyser 
Del radgivende udvalg for encrgi 
bislar Konunissioneu med al 
udarbejdc cncrgipolitikkcn 
Dialog med industricn og 
frivilligc aflalcr 
Dialog med 
clcklricitclsforsyningsindustnen. 
gasforsyningsindustrien og 
olicindustnch (herundcr 
raflniaderierne) om 
b;urcdyglighedsaktiviteter 
Udbvgning af de regionalc og 
lokale energislynngsagcnlurcr 
under SAVE og udvideise af 
deres aktionsomrade 
B. Styrkelse af saerlige enerj 
l'!ncrgirainiuepri)grammet soger 
at skabe el saninicnhajngende 
ellektivl gnmdlag for allc storrc 
encrgiprogrammcr og omfallcr 
fajlles aklivitctcr med sigtc pa 
ba;redygtig udvikling 
Euergieffcktivitei: 
SAVE 11-programmet 
Pilotaklioner og 
undersogelser 
LovgiN ningsprogram. 
herundcr: direklivcr om 
minimuiusstandardcr 
for effektivitel, forhand-
ledc aflalcr og nuerk-
ningsprogrammer 
Andre SAVE-
aklivitcicr (KKV, 
program for 
Ircdjcparlsfinansicring 
af Icknoiogianskaffclsc, 
bygningcr) 
Slratcgi og handlingsplan 
Vedvarcndc encrgi: Nuvairendc status og 
tidsplan 
mellem medlemsstaterne og ( 
I gang 
Endelig udarbejdelse efter 
Buenos Ai res-konferencen 
(COP4); rapport i slutningen af 
1999 
Oprettet i juli 1998; 
oktobermodet behandler foruden 
forbindelsen mellem energi og 
miljø også klimaændringen 
I gang; gennemgang i sommeren 
1999 
I gang; gennemgang i sommeren 
1999 
Udvidelse af antallet af 
agenturer; indkaldelse af tilbud 
til yderligere udvidelse af 
netværket i foråret 1999 
apolitiske foranstaltninger 
Under droftelse i Fællesskabels 
institutioner; forslag fremsat af 
Kommissionen, forhandlinger 
om officiel vedtagelse i lobct af 
efteråret 1998 
-1 gang 
1 gang; handlingsplan 
forventes færdig i 1999 
Drøftelse om ændret forslag 
- Projektudvælgelse i gang; Udfores af 
ie berørte parter 
Medlemsstaterne og 
Kommissionen 
Kommissionen 
Kommissionen 
Kommissionen 
Kommissionen 
Medlemsstaterne og 
Kommissionen 
Parlamentet. Rådet og 
Kommissionen 
Medlemsstaterne, Rådet og 
Kommissionen 
Medlemsstaterne og 
19 
ALTENER Il-programmet afslutning [if kontrakter i Kommissionen 
(pilotaklioncr og malrettede slutningen af 1998 
aklioncr og undcrsogelscr) 
Slralegi lor vedvarende I gang; rcsultalcr cftcr 1999 
energi: ivjurksjuUelse af 
haiidlingspian herunder 
slailkampagnc 
Fast bnundsel: Carnot- Projekludarbejdelse og Koinmissioncn 
programmct for rcncrc tcknologi indlcdning; iv<erksa;ttcs i 
til fast bramdscl 1998 
Olic: - Aulo-olic I-harmoniscring Parlamcntct, Radet og 
Specifikationcr for rcncre fterdig; auto-olie II revideret Kommissionen 
bnundsel (auto- program faerdigt i 1999 
olieprogrammcl) 
Luftkvalitctsforbcdringcr - Fajllcs holdning til direktiv 
om NOx, S02, Partikukert 
stof og bly; endelig vedtagelse 
i forste kvartal 1999 
Beslutning forhandlet for 
Eukning af olic-og Kommissionen inden for 
gasplatforme OSPAR; udvidelse til at 
omfatte medlcmsstaler uden 
for den pagaMdcndc 
___ koiivcntion 
Direkliv om store Forslag lil a;ndring af 1988- Parlamenlct. Radet og 
lorbncndingsanhcg direklivcl vedtagcl i juli 1998 Kommissionen 
(jcnnemforclsc at clcktricitets- Dircktiv vcdlagct af Mcdlcmsstaternc, Kommissionen 
og gasdircklivcrne; bidrag til Fa^llcsskabcl; mcdlcmsstaternc 
mere abnc markeder og mulighed skal tilpassc dcrcs lovgivning 
for produktion med mindre inden bcgyndclscn af 1999 og 
nuljopavirkning midtcn af 2000 
Ovenagmng af bl.a. Opfolgning og ovcrvagning i 
iniljopavirkninger gang 
Dircktiv om failles rcgler for Forslag under udarbejdelse; Parlamentet, Radet og 
vedvarcnde elcktricitct forslag fajrdigt i slutningen af Kommissionen 
1998 
Aklivitcler inden for Idcntificcring og fremme af Radet og Kommissionen 
transcuropajiskc net styrkcr projektcr; ajourforing i 
encrgisammcnkoblingcr | slutningen af 1998 | 
C. Sikring af bedre samordning med Faellesskabets ovrige politiske foranstaitninger 
pa energiomradet 
Det E.uropieiskc Ficllcsskabs Vedtagelse af RP og Parlamcntct. Radet og 
femte rainmeprogram lor sxrprogrammer; sidste Kommissionen 
lorskning. Icknologisk udvikling kvartal 1998 
og demonstration - Udarbejdelse af 
arbcjdsprogrammer; sidste 
kvartal 1998 
Iva;rksa;ttelse af det femte 
RP; 1999 
Landbrug: rapport om non- Under droftclse: i slutningen af Kommissionen 
viklualia og vedvarende energi 1998 
Reform af landbrugspolitikken - Forslag under droftelse 
Agenda 2000 
Stnikturfondcnc Reformforslag under dreftelse Parlamentet og Radet 
Encrgibcskatningsdirektiv med Under droftelse i Faellesskabets Parlamentet og Radet 
forslag om udvidelse af institutioner 
beskatningssystcmet til alt 
opvarmnings- og motorbrrendstof 
Transport - inddragelsc (**) Under droftelse [ (**) Radet 
20 
Indus!ri - inddragclsc (**) Dokumenter under 
udarbcjdclsc - fajrdige midt i 
1999 (**) Kommissionen 
l). Udvikling af en energipo itisk reaktion på klimaændringen 
Opstilling af en cncrgistralcgi 
efter Kyoto 
Intcgrcrcdc rationcllc 
planhcgningstcknikkcr 
Hovcdvajgtcn uden for C02-
aktivilctcrnc ligger pa mctan; 
gasudslip. affaldsforbrajnding og 
mclangem Hiding I gang; meddelelse 1998 
Arbejde pa ændret forslag i gang 
Aktivitet under overvejelse og 
udarbejdelse (strategi vedtaget i 
1996) Kommissionen 
Rådet 
Kommissionen 
E. Udvikling af energipolitikkens eksterne dimension 
Encrgisamarbcjdc med 
tiltraxlelseslandcnc: udvidclsens 
folgcr for cncrgiudviklingen og 
miljopavirkningen 
Encrgisamarbcjdc med 
Ircdjclandc fremmcr udveksling 
af synspunklcr og stotler 
projekter for bajredyglig encrgi 
(Synergy) 
Encigisaniarbcjdc med AVS-
landcne 
- Saiuarbcjdsstratcgi 
- Baacdygtigc encrgiprojekter 
SAVE II og ALTENER 11 abnes 
for associcrcdc landc, dcr ikkc cr 
incdlcmmcr 
F. Permanent overvagning 
Overvagning af 
cncrgiudviklingen i samarbcjde 
med mcdlcmsstalcrnc 
Offcnlliggorclsc af en arlig 
encrgiovcrsigt, som beskriver 
cncrgimarkcdcts udvikling og dc 
forende lndikatorcr 
Udarbcjdclsc af indikatorcr for 
bajredyglig encrgi i samarbcjde 
med Eurostat og EPA 1 gang; foreløbig rapport 
sommeren 1999 
Udarbejdes sammen med de 
relevante GD 
Under udarbejdelse 
Finansieres over den europæiske 
udviklingsfond og budgettets 
miljøafsnit 
SAVE åbnet i 1998; ALTENER 
åbnes i 1999 
Energiøkonomernes 
ckspertgnippe 
Emissionsovcrvågning 
Årlig offentliggørelse; rapport 
hvert efterår 
Planlægning i gang; foråret 1999 Kommissionen 
Kommissionen 
Parlamentet, Rådet og 
Kommissionen 
Parlamentet, Rådet og 
Kommissionen 
Medlemsstaterne og 
Kommissionen 
Kommissionen 
Kommissionen 
21 Indus!ri - inddragclsc (**) Dokumenter under 
udarbcjdclsc - fajrdige midt i 
1999 (**) Kommissionen 
l). Udvikling af en energipo itisk reaktion på klimaændringen 
Opstilling af en cncrgistralcgi 
efter Kyoto 
Intcgrcrcdc rationcllc 
planhcgningstcknikkcr 
Hovcdvajgtcn uden for C02-
aktivilctcrnc ligger pa mctan; 
gasudslip. affaldsforbrajnding og 
melangem Hiding I gang; meddelelse 1998 
Arbejde pa ændret forslag i gang 
Aktivitet under overvejelse og 
udarbejdelse (strategi vedtaget i 
1996) Kommissionen 
Rådet 
Kommissionen 
E. Udvikling af energipolitikkens eksterne dimension 
Encrgisamarbcjdc med 
tiltraxlelseslandcnc: udvidclsens 
folgcr for cncrgiudviklingen og 
miljopavirkningen 
Encrgisamarbcidc med 
Ircdjclandc fremmcr udveksling 
af synspunklcr og stotler 
projekter for bajredyglig encrgi 
(Synergy) 
Encigisaniarbcjdc med AVS-
landene 
- Saiuarbcjdssiralcgi 
- Bajrcdygtigc encrgiprojekter 
SAVE II og ALTENER 11 abnes 
for associcrcdc landc, dcr ikkc cr 
incdlcmmcr 
F. Permanent overvagning 
Overvagning af 
cncrgiudviklingen i samarbcjde 
med mcdlcmsstalcrnc 
Offcnlliggorclsc af en arlig 
encrgiovcrsigt, som beskriver 
cncrgimarkcdcts udvikling og dc 
forende indikatorcr 
Udarbcjdclsc af indikatorcr for 
bajredyglig encrgi i samarbcjde 
med Eu rost at og EPA 1 gang; foreløbig rapport 
sommeren 1999 
Udarbejdes sammen med de 
relevante GD 
Under udarbejdelse 
Finansieres over den europæiske 
udviklingsfond og budgettets 
miljøafsnit 
SAVE åbnet i 1998; ALTENER 
åbnes i 1999 
Energiøkonomernes 
ckspertgnippe 
Emissionsovcrvågning 
Årlig offentliggørelse; rapport 
hvert efterår 
Planlægning i gang; foråret 1999 Kommissionen 
Kommissionen 
Parlamentet, Rådet og 
Kommissionen 
Parlamentet, Rådet og 
Kommissionen 
Medlemsstaterne og 
Kommissionen 
Kommissionen 
Kommissionen 
21 

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 571 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 14 12 15 
Katalognummer : CB-CO-98-589-DA-C 
ISBN 92-78-39946-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg