DA Den Europæiske Unions Tidende C 11/16

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer

2012/C 11/05

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 (1). Eventuelle indsigelser skal være Kommissionen i hænde senest seks måneder efter datoen for offentliggørelsen.

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

»JAGNIĘCINA PODHALAŃSKA«

EF-Nr.: PL-PGI-0005-0837-12.11.2010

BGB ( X ) BOB ( )

1. Betegnelse:

»Jagnięcina podhalańska«

2. Medlemsstat eller tredjeland:

Polen

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren:

3.1. Produkttype:

Kategori 1.1. Kød (og slagtebiprodukter), fersk

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1:

Den beskyttede geografiske betegnelse omfatter lam af racerne: »polska owca górska« (polsk bjergfår), »polska owca górska odmiany barwnej« (farvet polsk bjergfår) og »cakiel podhalański«. De nævnte racer krydsavles ikke.

Betegnelsen »jagnięcina podhalańska« anvendes udelukkende om lam, der ikke er mere end 60 dage gamle. Det drejer om slagtekroppe af såkaldte spædlam med en vægt på 4 til 8 kg.

»Jagnięcina podhalańska« skal have følgende egenskaber:

1) organoleptiske egenskaber: — en svagtrosa farvning, — en blød og elastisk struktur, — en delikat og saftig smag, — en karakteristisk aroma, der minder om vildt (især dyrekød), — et minimalt kropsfedtindhold — fedtklasse 1 på EUROP-skalaen, — en lav mængde hvidt fedt omkring nyrerne, fra 30 til 40 gram.

2) fysisk-kemiske egenskaber: — gennemsnitligt proteinindhold: mellem 18 % og 23 % — gennemsnitligt tørstofindhold: mellem 20 % og 25 % — gennemsnitligt indhold af råfedt: mellem 1,25 % og 2,2 %.

3.3. Råvarer (kun for forarbejdede produkter):

—

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse):

Lammenes føde består udelukkende af modermælk.

Om sommeren og om efteråret græsser fårene på sæteren, og græsningen udgør størstedelen af deres føde. Om vinteren og i det tidlige forår fodres fårene med hø, høensilage og foderkoncentrat. Foderet skal stamme fra det i punkt 4 afgrænsede geografiske område (gælder ikke for foderkoncentrat).

3.5. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område:

Lammene skal være født i det i punkt 4 afgrænsede geografiske område og skal opdrættes der, indtil de når den krævede alder og kropsvægt.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning, emballering osv.:

—

3.7. Specifikke mærkningsregler:

—

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område:

I voivodskabet Śląsk: i powiaten Cieszyn, kommunen Istebna

i powiaten Żywiec: kommunerne Milówka, Węgierska Górka, Rajcza, Ujsoły, Jeleśnia og Koszarawa

i voivodskabet Małopolska: hele powiaten Nowy Targ og hele powiaten Tatrzański

i powiaten Sucha: kommunerne Zawoja, Bystra og Sidzina

i powiaten Limanowa: kommunerne Niedźwiedź og en del af Kamienica Kommune, der er beliggende inden for grænserne af nationalparken Gorczański eller syd for floden Kamienica, og følgende sołectwa (delkommuner) i Mszana Dolna Kommune: Olszówka, Raba Niżna, Łostówka, Łętowe og Lubomierz.

i powiaten Nowy Sącz: kommunerne Piwniczna, Muszyna og Krynica.

5. Tilknytning til det geografiske område:

5.1. Det geografiske områdes egenart:

5.1.1. Naturlige faktorer

Det i punkt 4 afgrænsede område ligger i den vestlige del af Karpaterne, hvortil hører Tatry, Beskidy, Pieniny og Gorce. Det område, hvor der opdrættes »jagnięcina podhalańska«, er større end det, der omfattes af det nuværende Podhale, som er navnet på den mikroregion, der udgør centrum for hele produktionsområdet. Dette område er meget sammenhængende set ud fra en historisk, etnisk-kulturel og geografisk synsvinkel. Den enestående metode, ved hjælp af hvilken der opdrættes får i dette område, er udviklet gennem århundreder og udgør en uadskillelig del af regionens landskab og dens kultur.

Regionen er karakteriseret ved strenge klimaforhold: en lav gennemsnitstemperatur på ca. 5 °C, et langvarigt snedække og en betragtelig nedbør på 900-1 200 mm. Den omstændighed, at temperaturforholdene er tæt knyttede til landskabets beskaffenhed er et vigtigt kendetegn for klimaet. Områdets relativt høje beliggenhed medvirker til at sænke temperaturerne i regionen.

Podhale-regionen er kendetegnet ved en rig vegetation, der er både forskelligartet og unik, bestående af såvel hjemmehørende arter som arter, der er ført til det pågældende område af mennesker. Blandt de planter, som i Polen kun findes i Podhale, er: ridderspore (Delphinium oxysepalum), Linum extraaxillare, sne-ensian (Gentiana nivalis), trompet-ensian (Gentiana clusii), fjeldskær (Saussurea alpina), rank stenbræk (Saxifraga hieracifolia), alpeviol (Viola alpina), alpeklokke (Campanula alpina), Anthyllis alpestris, lodden høgeurt (Hieracium villosum) og blære-astragel (Astragalus penduliflorus).

Pilsko-massivet (1 557 meter over havets overflade), der ligger i Żywiec Naturpark, hvor der ligesom i Tatry-området er dannet et subalpint område, er et af de mest uberørte områder i Polen. Det subalpine område strækker sig fra ca. 1 400 m over havets overflade til toppen af Pilsko.

På det i punkt 4 afgrænsede område græsser der får af racerne »cakiel podhalański«, polsk bjergfår og farvet polsk bjergfår. Kun lam af disse racer, som er opdrættet sammen med moderfårene på traditionel vis, anvendes til produktion af »jagnięcina podhalańska«. Fårene græsser på sæteren i hele sæsonen fra slutningen af april til begyndelsen af oktober. Læmningen finder sted kontinuerligt hele året. Lam, der fødes i vintermånederne, forbliver i fårestalden fra fødselstidspunktet og gennem hele opdrætningen. Når moderfårene føres på græs, holdes lammene for sig selv. Lam, der fødes i forårsmånederne, kan følge med moderfårene på græs, hvis vejret tillader det.

Græsningen skal foregå inden for det i punkt 4 afgrænsede område.

Cakiel podhalański er en fårerace, der dukkede op i det i punkt 4 afgrænsede område samtidigt med migreringen af hyrdestammer fra Valakiet langs hele Karpaterbjergkæden, som begyndte i det 14. århundrede og endte i det 16. århundrede ved Den Mæhriske Port. Får af denne race er kendetegnet ved at have mange anvendelsesmuligheder, ved en god tilpasning til det hårde klima i regionen, ved at være modstandsdygtige over for sygdomme og ved deres høje kødkvalitet og stærke flokinstinkt.

Det polske bjergfår er en fåretype, der er forædlet ud fra cakiel podhalański, den karpatiske cakiel fra Transsylvanien og det frisiske får. Dette avlsarbejde forbedrede kropsvægten hos voksne moderfår, mængden og kvaliteten af deres uld og deres mælkeydelse. Det lykkedes at kombinere forbedringen af ydelsesparametrene for denne race med værdifulde træk, der gør den velegnet til de hårde klimabetingelser: en stærk konstitution, lang levetid, modstandsdygtighed og en — efter opdrætsbetingelserne — god mælkeydelse og frugtbarhed. Samtidig er det lykkedes at fastholde lammekødets kvalitet og dets egenskaber. Polske bjergfår har en hvid pels. Farvet polsk bjergfår har en mørkebrun pels, der med tiden bliver grålig eller rødbrun.

5.1.2. Historiske faktorer og knowhow

Da stammerne fra Valakiet kom til området, forårsagede de en grundlæggende ændring af landbrugsøkonomien i hele regionen med påbegyndelsen af fåre-, gede- og kvægavl. Valakierne medbragte færdigheder i fremstilling af mælk, ost, uld og læder. Den ældste skriftlige reference til valakierne findes i et værk fra det 15. århundrede, »Sankt Kingas liv«, af Jan Długosz. I en beretning fra 1564 nævnes det, at valakiernes får græssede i Lanckorona-distriktet i Żywiec-regionen og i hertugdømmerne Oświęcim og Zator. I dokumenter fra Podhale fra slutningen af det 16. århundrede nævnes tilladelser til frit at lade får græsse i bjergene, hvilket vidner om, at der allerede på dette tidspunkt fandtes fåreflokke i området.

Ved produktionen af »jagnięcina podhalańska« arbejder de lokale opdrættere udelukkende med de i punkt 5.1.1. beskrevne racer, da disse dyr er genetisk veltilpassede til det hårde klima højt oppe i bjergene, hvilket er resultatet af mange generationers naturlig udvælgelse. Evnen til at arbejde med disse racer er tæt forbundet med de lokale opdrætteres erfaring. Disse racer er karakteristiske for Podhale-regionen, hvilket også fremgår af oplysningerne i ottebindsværket »Pasterstwo Tatr Polskich i Podhala« (»Hyrdekultur i de polske Tatra-bjerge og Podhale«) fra 1960. Et andet karakteristisk træk ved fåregræsningen er anvendelsen af den såkaldte »redykó«, hvorved fåreflokken drives ud på lange vandringer, hvilket fremmer udviklingen af fårenes muskler og styrker deres immunsystem. »Redykó« indebærer også, at fårene græsser af den forskelligartede vegetation, som ændrer sig, alt efter i hvilket bjergområde græsningen foregår, hvorved de sikres en varieret føde indeholdende en lang række næringsstoffer. De lokale bjergboeres knowhow og deres rodfæstede regler for fåreopdræt er afspejlet i kvaliteten af »jagnięcina podhalańska«. Produktionen af »jagnięcina podhalańska« er en uadskillelig del af den lokale kultur, og den traditionelle opdrætning af får knytter stærke bånd mellem generationerne, der gør det muligt at bevare kontinuiteten af lokalbefolkningens unikke identitet, dialekt, kultur, kunst og traditioner.

5.2. Produktets egenart:

»Jagnięcina podhalańska« er kendetegnet ved sin lave mængde kropsfedt og ved sin exceptionelle saftighed, som skyldes det intramuskulære fedtindhold, dvs. fedtmarmoreringen. Desuden udmærker kødet sig ved en lyserød farve og en blød men elastisk struktur. Den mest karakteristiske og exceptionelle egenskab ved »jagnięcina podhalańska« er den særlige smag og aroma, som minder om vildt (især dyrekød).

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB):

Forbindelsen mellem »jagnięcina podhalańska« og regionen bygger på produktets særlige egenskaber, som udspringer af dets geografiske oprindelse, og dets omdømme.

De særlige egenskaber ved »jagnięcina podhalańska« opnås i kraft af opdrætningsmetoden. Lammene opdrættes i udstrakt grad ved optimal udnyttelse af de græsarealer, der udelukkende findes i det i punkt 4 afgrænsede område. Opdrætningsmetoden bygger på konstant flytning af flokkens græsning, undtagen om vinteren. Græsningsmetoden sikrer produktets særlige karakter, idet moderfårene græsser fra den forskelligartede og unikke vegetation på jorder, der ikke udnyttes intensivt, hvilket har indflydelse på den mælk, der udgør lammenes føde, og dermed på egenskaberne ved »jagnięcina podhalańska«. Om vinteren, når fårene holdes i stalde, fodres de med hø og høensilage af planter fra det i punkt 4 afgrænsede geografiske område. Således består moderfårenes føde året rundt af grovfoder med nogenlunde samme botaniske sammensætning.

Den genetiske sammensætning af de racer, der traditionelt anvendes til produktion af »jagnięcina podhalańska«, i kombination med de særlige naturbetingelser i regionen har stor betydning for lammekødets meget lave fedtindhold. Kødets lave fedtindhold kan også tilskrives metoden til fodring af lammene, som er baseret udelukkende på modermælk. Naturbetingelserne i området, herunder især den exceptionelle vegetation, der anvendes til foder til fårene, påvirker modermælkens kvalitet og dens næringsværdi. Dette afspejles direkte i den særlige smag og aroma, som minder om vildt, som er den mest specielle egenskab ved »jagnięcina podhalańska«. De unikke kvaliteter i vegetationen i det pågældende område føres videre til lammene med modermælken. Den originale genotype, der kendetegner de racer, der anvendes til produktion af »jagnięcina podhalańska«, bidrager også til den specifikke aroma.

Den exceptionelle saftighed, der kendetegner »jagnięcina podhalańska«, skyldes kødets marmorering, dvs. tilstedeværelsen af intramuskulært fedt. Ved tilberedningen smelter dette fedt, men det bliver inde i kødet og gør det saftigt. Kødsaften indeholder smags- og aromaformidlende substanser. De flygtige substanser i fedtet er hovedkomponenterne i smagen og aromaen. Ud over dyrets unge alder er det sammensætningen af den føde, »jagnięcina podhalańska« har levet af, som grundlæggende er bestemmende for disse egenskaber.

Produktets omdømme

»Jagnięcina podhalańska« nyder høj anseelse såvel hos polske som hos udenlandske forbrugere. »Jagnięcina podhalańskas« gode omdømme hos forbrugerne skyldes den århundredegamle tradition for fåreavl i det afgrænsede område. Den gennem århundreder kultiverede tradition for græsning af bjergfår og det derved opbyggede stærke »brand« betyder, at polske forbrugere identificerer »jagnięcina podhalańska« med den region, det stammer fra. Forbrugernes bevidsthed om den stærkt rodfæstede hyrdetradition og værdierne i bjergsamfundene bidrager yderligere til omdømmet for »jagnięcina podhalańska«.

I det afgrænsede område findes et af Polens mest populære bjergområder, hvilket yderligere har bidraget til udbredelsen af kendskabet til produkter med oprindelse i området. Forbrugerne har i årevis været klar over, at hele området er kendetegnet ved en ren natur og en unik vegetation, og at dette har udmøntet sig i kvalitetsproduktet »jagnięcina podhalańska«. Det første kort over Śląskie Cieszyn, der blev offentliggjort i 1724, viste 50 hyrdehytter; den anden udgave af kortet omfattede en tekst, der opfordrede til at besøge bjergområdet i fyrstedømmet Cieszyn og nyde fåremælkens helsegivende virkning — særligt i maj, hvor urterne er mest virkningsfulde. Forbrugernes bevidsthed om, at de uspolerede naturomgivelser i det afgrænsede område har en positiv indvirkning på produktet og dets gode omdømme, bevirker, at de er parate til at betale høje priser for »jagnięcina podhalańska«.

Især værdsætter forbrugerne »jagnięcina podhalańska« for produktets exceptionelle og specielle aroma og delikate kød. Takket være kvaliteten, smagen og de diætetiske egenskaber er »jagnięcina podhalańska« blevet en højlandsspecialet.

Produktets renommé er blevet bekræftet ved tildelingen af »Perła«-prisen i 2008 i den nationale polske konkurrence »Nasze Kulinarne Dziedzictwo« (»vores kulinariske arv«).

Den anseelse, »jagnięcina podhalańska« nyder, afspejles også af de højere priser, der tages for produktet, i sammenligning med de priser, der kan tages for lam fra andre regioner. De priser, producenterne tager for »jagnięcina podhalańska«, er ca. 10–20 % højere end de priser, der tages for lam fra andre regioner i Polen.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen:

(artikel 5, stk. 7 i forordning (EF) nr. 510/2006)

http://www.minrol.gov.pl/index.php?/pol/Jakosc-zywnosci/Produkty-regionalne-i-tradycyjne/Zlozone-wnioski-o-rejestracje-Produkty-regionalne-i-tradycyjne

(1) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12.