Nr. C 22/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 89 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Ændret forslag til Rådets forordning (EØF) om kontrol med virksomhedssammenslutninger (') 
KOM(88) 734 endelig udg. — revideret udg. 
(Forelagt af Kommissionen i medfør af EØF-Traktatens artikel 149, stk. 3, den 30. november 
1988) 
(89/C 22/06) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelsen af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 87 og 
235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
1. For at virkeliggøre de grundlæggende mål i Trak­
taten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab har Fællesskabet i artikel 3, litra f), fået 
overdraget den opgave »at gennemføre en ordning, 
der sikrer, at konkurrencen inden for Fællessmar-
kedet ikke fordrejes«; 
2. en sådan ordning er nødvendig for gennemførelsen 
af det indre marked inden 1992; 
3. afskaffelsen af grænserne inden for Fællesskabet må 
ventes at føre til betydelige strukturændringer i 
Fællesskabets erhvervsliv, specielt i form af koncen­
trationer; 
4. denne udvikling må hilses velkommen, idet den 
tilgodeser behovet for en dynamisk konkurrence og 
fører til øget konkurrenceevne i den europæiske 
industri, forbedring af vækstbetingelserne samt 
højnelse af levestandarden i Fællesskabet; 
(') EFT nr. C 130 af 19. 5. 1988, s. 4. 5. det må imidlertid sikres, at disse strukturændringer 
ikke på længere sigt kan skade konkurrencen; de 
regler, der har til formål at sikre en ufordrejet 
konkurrence, må derfor indeholde bestemmelser 
vedrørende sammenslutninger, der kan hindre den 
effektive konkurrence på fællesmarkedet; 
6. i henhold til artikel 85 og 86 er konkurrencebegræn­
sende aftaler, vedtagelser og praksis, der kan påvirke 
handelen mellem medlemsstater, uforenelige med 
Fællessmarkedet og forbudt, i det omfang der mærk­
bart påvirker konkurrencen og samhandelen; 
7. principperne i artikel 85 og 86 gælder også foran­
staltninger, der fører til ændringer i konkurrence­
strukturen på et marked; de bestemmelser, der 
vedtages i henhold til disse principper, må tage behø­
rigt hensyn til de specifikke markedsstrukturer; 
8. sådanne bestemmelser bør gælde for væsentlige 
strukturændringer, hvis virkninger for markedet går 
ud over en medlemsstats grænser; 
9. denne forordnings anvendelsesområde bør derfor 
defineres på grundlag af de deltagende virksomhe­
ders geografiske aktivitetsområde og afgrænses 
gennem kvantitative kriterier, således at det kun 
kommer til at omfatte sammenslutninger af fælles-
skabsdimension; 
10. en sådan sammenslutning foreligger, når alle de 
deltagende virksomheders omsætning tilsammen 
overstiger en bestemt grænse, og når mindst to af de 
virksomheder, der gennemfører sammenslutningen, 
udelukkende eller i alt væsentligt udøver deres virk­
somhed i hver sin medlemsstat, eller når de virksom­
heder, der gennemfører sammenslutningen, ganske 
vist overvejende udøver deres virksomhed i en og 
samme medlemsstat, men mindst en af dem i 
28. 1. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 22/15 
væsentlig omfang udøver virksomhed i mindst en 
anden medlemsstat via datterselskaber eller direkte 
salg; en sådan sammenslutning foreligger endvidere, 
når de deltagende virksomheder, der ikke udøver 
deres virksomhed inden for Fællesskabet, udgør en 
sammenslutning, som risikerer at medføre konse­
kvenser inden for fællesmarkedet; 
11. de gældende konkurrenceregler, specielt Traktatens 
artikel 87, indeholder hjemmel til kontrol med 
bestemte former for og typer af virksomhedssam­
menslutning; 
12. der må imidlertid skabes retlige rammer for en 
omfattende kontrol med alle sammenslutninger, der 
har samme virkninger for konkurrencestrukturen på 
fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf; 
13. Fællesskabet kan i henhold til Traktatens artikel 235 
ved forordning tillægge sig selv de yderligere befø­
jelser, som måtte være nødvendige for at virkelig­
gøre dette mål; dette gælder også for sammenslut­
ninger på markederne for de i bilag II til Traktaten 
opførte varer; 
14. en sådan forordning bør fastsætte princippet om, at 
sammenslutninger, som skaber eller styrker en stil­
ling på fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf, 
som bevirker, at det ikke kan lade sig gøre at opret­
holde eller udvikle den effektive konkurrence, skal 
erklæres uforenelige med fællesmarkedet; 
15. sammenslutninger, der på grund af de deltagende 
virksomheders begrænsede markedsandele ikke vil 
kunne hindre en effektiv konkurrence, kan antages 
at være forenelige med Fællesmarkedet; en sammen­
slutning antages således at være forenelig med 
Fællesmarkedet, når deltagende virksomheders 
markedsandel ikke overstiger 25 %, hverken inden 
for fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf; 
16. sammenslutninger, der ganske vist hindrer den effek­
tive konkurrence, men som samtidig bidrager til 
virkeliggørelsen af de grundlæggende mål i Trak­
taten på en sådan måde, at de dermed forbundne 
økonomiske fordele som helhed opvejer deres skade­
lige indflydelse på konkurrencen, bør godkendes; 
17. forordningen bør fastsætte, at der til en godkendelse 
også kan knyttes betingelser og påbud, der fastsættes 
i hvert enkelt tilfælde, for at sikre at effektiv kon­
kurrence opretholdes på fællesmarkedet eller en 
væsentlig del heraf; 18. det bør pålægges Kommissionen at træffe de 
nødvendige beslutninger for at fastslå, hvorvidt 
sammenslutninger, der er omfattet af denne forord­
nings anvendelsesområde, er forenelige med fælles­
markedet, samt beslutninger, der kan bidrage til at 
genskabe og opretholde effektiv konkurrence; 
19. for at sikre en effektiv kontrol er det nødvendigt at 
indføre en anmeldelsespligt og kræve, at virksomhe­
derne venter med at gennemføre den pågældende 
sammenslutning, indtil Kommissionen har vedtaget 
en beslutning; 
20. det er nødvendigt at fastsætte en frist, inden for 
hvilken Kommissionen skal træffe beslutning, om der 
skal indledes procedure mod en anmeldt sammen­
slutning, og en frist, inden for hvilken Kommis­
sionen skal træffe endelig beslutning, om en 
sammenslutning er uforenelig med fællesmarkedet;' 
21. det er formålstjenligt at sikre de deltagende virksom­
heder ret til at fremsætte udtalelser over for 
Kommissionen, så snart proceduren er indledt, samt 
at give tredjemand, som kan godtgøre tilstrækkelig 
interesse heri, lejlighed til at udtale sig; 
22. Kommissionen bør handle i nær, løbende forbindelse 
med medlemsstaternes kompetente myndigheder og 
indhente de af en sammenslutning mest direkte 
berørte medlemsstaters synspunkter; 
23. Kommissionen må med henblik på denne forord­
nings anvendelse sikre sig medlemsstaternes 
medvirken, og må endvidere være beføjet til at 
kræve sådanne oplysninger og foretage sådanne 
undersøgelser, som er nødvendige for bedømmelsen 
af sammenslutninger i henhold til denne forordnings 
bestemmelser; 
24. håndhævelsen af denne forordnings bestemmelser må 
sikres ved hjælp af bøder og tvangsbøder; det er 
formålstjenligt, at Domstolen i henhold til artikel 
172 i sådanne sager tillægges en kompetence, som 
sikrer den fulde prøvelsesret; 
25. begrebet sammenslutning bør defineres på en sådan 
måde, at det omfatter foranstaltninger, som kan 
bevirke en ændring af de berørte virksomheders 
struktur; det er derfor for denne forordnings anven­
delsesområde nødvendigt at udelukke foranstalt­
ninger, som har til formål eller til følge at samordne 
uafhængige virksomheders adfærd, idet sidstnævnte 
foranstaltninger må vurderes på grundlag af andre 
gennemførelsesforordninger til artikel 85 eller 86; 
26. anvendelsen af denne forordning bør alene henhøre 
under Kommissionens kompetence, med forbehold 
af Domstolens prøvelsesret; der bør desuden indføjes 
bestemmelse om, at denne forordnings bestemmelser 
Nr. C 22/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 89 
finder anvendelse på alle sammenslutninger af fælles-
skabsdimension, uanset om de er omfattet af artikel 
85 og 86; 
27. medlemsstaterne kan ikke anvende deres nationale 
konkurrencelovgivning på sammenslutninger af 
fællesskabsdimension, medmindre Kommissionen 
udtrykkeligt giver dem tilladelse hertil; 
28. dette princip er dog ikke til hinder for, at medlems­
staterne i nødvendigt omfang træffer passende foran­
staltninger til at beskytte andre lovlige interesser end 
de i nærværende forordning anførte, når disse inter­
esser klart angives, og foranstaltningerne er forene­
lige med de øvrige bestemmelser i fællesskabs­
retten — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Anvendelsesområde 
1. Denne forordning finder anvendelse på alle 
sammenslutninger af fællesskabsdimension som defineret 
i stk. 2, uanset om de er omfattet af artikel 85 og 86. 
2. I denne forordning er en sammenslutning af fælles­
skabsdimension, når 
a) alle deltagende virksomheders samlede omsætning på 
verdensplan overstiger 1 mia ECU tilsammen, og 
b) mindst to af de deltagende virksomheders samlede 
omsætning, hver især på fællesskabsplan, overstiger 
100 mio ECU, 
medmindre hver af de deltagende virksomheder opnår 
over tre fjerdedele af deres samlede omsætning på fælles­
skabsplan i en og samme medlemsstat. 
Artikel 2 
Vurdering af sammenslutninger 
1. Sammenslutninger, der er omfattet af denne 
forordning, vurderes med henblik på at fastslå, om de er 
forenelige med fællesmarkedet, idet der særlig tages 
hensyn til de deltagende virksomheders position på 
markedet, deres økonomiske og finansielle styrke, leve­
randørernes og brugernes valgmuligheder, deres adgang 
til forsyninger eller afsætningsmarkeder, strukturen på de 
berørte markeder, den internationale konkurrence, 
retlige eller faktiske hindringer for adgang til markedet 
samt udbuds- og efterspørgseludviklingen for de enkelte 
varer og tjenesteydelser. 2. Sammenslutninger, som ikke skaber eller styrker en 
stilling på fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf, 
som bevirker, at det ikke kan lade sig gøre at opretholde 
eller udvikle den effektive konkurrence, skal erklæres 
forenelige med Fællesskabet. 
3. Sammenslutninger, som skaber eller styrker en stil­
ling, som bevirker, at det ikke kan lade sig gøre at opret­
holde eller udvikle den effektive konkurrence på fælles­
markedet eller en væsentlig del heraf, skal erklæres ufor­
enelige med fællesmarkedet, medmindre de godkendes 
med den begrundelse, at de bidrager til at forbedre 
produktionen eller fordelingen af varerne, til at fremme 
den tekniske eller den økonomiske udvikling eller til at 
forbedre konkurrencestrukturen på fællesmarkedet i et 
omfang, der opvejer deres skadelige virkninger for 
konkurrencen. Der skal i denne forbindelse tages hensyn 
til de deltagende virksomheders internationale konkur­
renceevne og til forbrugerinteresser. 
Sammenslutninger betragtes som forenelige med fælles­
markedet, for så vidt som de deltagende virksomheder: 
a) ikke pålægges begrænsninger, som ikke er nødven­
dige til at gennemføre sammenslutningen, og 
b) ikke gives mulighed for at udelukke konkurrencen for 
en væsentlig del af de pågældende varer eller tjeneste­
ydelser. 
Artikel 3 
Definition af en sammenslutning 
1. En sammenslutning opstår, når 
a) når to eller flere virksomheder fusioneres 
b) — en eller flere personer, som allerede kontrollerer 
mindst en virksomhed, eller 
— en eller flere virksomheder 
gennem erhvervelse af andele eller aktiver, gennem 
aftale eller på anden vis opnår den direkte eller indi­
rekte kontrol over en eller flere virksomheder som 
helhed eller dele deraf. 
2. Foranstaltninger, der har til formål eller til følge at 
samordne uafhængige virksomheders adfærd, fører ikke 
til en sammenslutning efter stk. 1, litra b). 
Oprettelse af joint venture selskaber, som på varigt 
grundlag varetager en selvstændig erhvervsvirksomheds 
samtlige funktioner, og hvis stiftelse ikke sigter på eller 
bevirker en samordning af de deltagende virksomheders 
konkurrencemæssige adfærd, betragtes som en sammen­
slutning efter stk. 1, litra b). 
28. 1. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 22/17 
3. Kontrol over en virksomhed opnås gennem rettig­
heder eller aftaler, som enkeltvis eller tilsammen, under 
hensyn til alle faktiske og retlige forhold, giver mulighed 
for at styre virksomhedens drift, særlig ved: 
a) ejendoms- eller brugsret til virksomhedens samlede 
formue eller dele deraf 
b) rettigheder eller aftaler, som sikrer afgørende indfly­
delse på sammensætningen af virksomhedens organer, 
deres afgørelser eller beslutninger 
c) rettigheder eller aftaler, som gør det muligt at føre 
virksomhedens forretninger 
d) aftaler med virksomheden om opgørelse eller anven­
delse af dens overskud 
e) ethvert andet middel, som sikrer afgørende indfly­
delse på en virksomheds drift. 
4. Kontrol over en virksomhed opnås af personer eller 
virksomheder, eller grupper af personer eller virksom­
heder, der 
a) fremstår som berettigede i henhold til sådanne rettig­
heder eller aftaler 
b) uden at fremstå som berettigede i henhold til sådanne 
rettigheder eller aftaler dog er beføjet til at udøve de 
deraf flydende rettigheder 
c) som administratorer på grundlag af et privatretligt 
dokument optræder som ejere af formuegenstande i 
virksomheden eller af andele i virksomheden, og som 
er beføjet til at udøve de dertil knyttede rettigheder, 
medmindre sådanne beføjelser til enhver tid kan tilba­
gekaldes, eller de ikke er bundet af særlige instruk­
tioner fra dem, der har overdraget dem disse befø­
jelser. 
5. Kontrol over en virksomhed foreligger ikke, når 
banker eller finansieringsinstitutter erhverver andele i en 
virksomhed med henblik på at afstå dem, for så vidt som 
de ikke udøver den til disse andele knyttede stemmeret 
med henblik på at fastlægge virksomhedens konkurren­
cemæssige adfærd. 
Artikel 4 
Forudgående anmeldelse af sammenslutninger 
1. Sammenslutninger, der er omfattet af denne 
forordning, skal, uanset om de gennemføres i henhold til 
en aftale eller ej, forinden anmeldes til Kommissionen. 2. Sammenslutninger efter artikel 3, stk. 1, litra a), 
skal anmeldes i fællesskab af de deltagende parter. I de i 
artikel 3, stk. 1, litra b), anførte tilfælde foretages anmel­
delsen af den eller de parter, som helt eller delvis søger 
at opnå kontrol over en eller flere virksomheder. 
3. Når Kommissionen fastslår, at en anmeldt sammen­
slutning er omfattet af denne forordning, offentliggør 
den straks anmeldelsens indhold i hovedtræk. Den 
offentliggjorte meddelelse skal indeholde oplysning om 
parternes navne, sammenslutningens art og de berørte 
erhversgrene. Der skal ved offentliggørelsen tages behø­
rigt hensyn til virksomhedernes lovlige interesser og 
beskyttelsen af deres forretningshemmeligheder. 
Artikel 5 
Beregning af omsætning 
1. Den i artikel 1. omhandlede samlede omsætning 
beregnes som summen af de deltagende virksomheders 
omsætning før skat i sidste regnskabsår inden for alle 
varer og tjenesteydelser. Heri medregnes ikke de delta­
gende virksomheders omsætning ved interne transak­
tioner inden for samme koncern. 
2. Som undtagelse fra stk. 1 gælder, at hvis sammen­
slutningen opstår gennem erhvervelse af andele i en eller 
flere virksomheder eller en virksomhedsgruppe, tages 
der, uanset om der er tale om retlige enheder eller ej, for 
sælgerens eller sælgernes vedkommende kun hensyn til 
den del af omsætningen, der vedrører de overtagne 
aktiver. 
3. I stedet for omsætningen anvendes 
a) for banker og finansieringsinstitutter: en tiendedel af 
statussummen ved anvendelse af artikel 1, stk. 2, litra 
a) og b); for forretninger med kunder i egne 
medlemsstater og andre medlemsstater ved anvendelse 
af artikel 1, stk. 2: afslutningen. 
b) for forsikringsselskaber: de samlede præmieindtægter. 
4. Uanset bestemmelserne i stk. 2 beregnes den rele­
vante omsætning for hver af de deltagende virksomheder 
ved sammenlægning af omsætningen for samtlige virk­
somheder tilhørende samme gruppe. 
I denne forordning forstås ved virksomheder tilhørende 
samme gruppe: 
a) de virksomheder, der direkte deltager i sammenslut­
ningen 
Nr. C 22/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 89 
b) de virksomheder, hvori en virksomhed, som direkte 
deltager i sammenslutningen, direkte eller indirekte: 
— besidder mere end halvdelen af kapitalen eller 
aktiverne, eller 
— råder over mere end halvdelen af stemmerettighe­
derne, eller 
— kan udpege mere end halvdelen af medlemmerne i 
bestyrelsen eller andet repræsentivt organ i 
henhold til loven, eller 
— har ret til at varetage virksomhedens forretninger 
c) de virksomheder, der direkte eller indirekte besidder 
de under litra b) nævnte rettigheder eller beføjelser i 
en virksomhed, der deltager direkte i sammenslut­
ningen 
d) de virksomheder, hvori en under litra c) omhandlet 
virksomhed direkte eller indirekte besidder de under 
litra b) nævnte rettigheder eller beføjelser. 
Virksomheder, hvori flere virksomheder, som er 
omhandlet under litra a) til d), i fællesskab direkte eller 
indirekte besidder de under litra b) nævnte rettigheder 
eller beføjelser, betragtes også som deltagende virksom­
heder. 
Artikel 6 
Indledning af procedure 
1. Finder Kommissionen, at en sammenslutning er 
omfattet af denne forordning, indleder den straks en 
procedure med henblik på at fastslå, om sammenslut­
ningen er forenelig med fællesmarkedet. Den underretter 
straks de deltagende virksomheder og de kompetente 
myndigheder i medlemsstaterne herom. 
2. Finder Kommissionen, at en anmeldt sammenslut­
ning ikke er omfattet af denne forordning, underretter 
den straks de deltagende virksomheder og de kompe­
tente myndigheder i medlemsstaterne herom. 
3. Drejer det sig om en anmeldt sammenslutning, skal 
beslutninger i henhold til stk. 1 og 2 træffes inden for en 
frist på en måned, medmindre de deltagende virksom­
heder samtykker i en forlængelse af denne frist. Fristen 
på en måned begynder at løbe dagen efter anmeldelsens 
modtagelse eller, såfremt de ved anmeldelsen afgivne 
oplysninger er ufuldstandige, dagen efter modtagelsen af 
de fuldstændige oplysninger. 
4. Kommissionen kan også efter udløbet af den i stk. 
3 fastsatte frist indlede en procedure, såfremt de oplys­
ninger, virksomhederne har afgivet ved anmeldelsen eller 
derefter, er urigtige eller forvandskede. Artikel 7 
Udsættelse af sammenslutningers fuldbyrdelse 
1. Virksomhederne må ikke fuldbyrde sammenslut­
ninger, der er omfattet af denne forordning, før 
Kommissionen har truffet beslutning om iværksættelse af 
proceduren i henhold til artikel 6. 
2. Med henblik på at sikre grundlaget for en effektiv 
konkurrence kan Kommissionen, når den indleder en 
procedure i henhold til artikel 6, stk. 1, beslutte, at 
udsættelsen af en sammenslutnings fuldbyrdelse skal 
forlænges, indtil Kommissionen har truffet endelig 
beslutning i henhold til artikel 8. 
3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 er ikke til hinder for 
gennemførelsen af et offentligt overtagelses- eller ombyt-
ningstilbud, der senest på datoen for tilbuddets afgivelse 
er anmeldt til Kommissionen, for så vidt erhververen 
ikke udøver de stemmerettigheder, der er knyttet til de 
erhvervede andele. 
4. Kommissionen kan til enhver tid efter anmodning 
give dispensation fra de i stk. 1 og 2 omhandlede forplig­
telser eller den i stk. 3 omhandlede betingelse for at 
forhindre, at en eller flere af de i sammenslutningen 
deltagende virksomheder påføres alvorlig skade; der kan 
knyttes betingelser og påbud til en dispensation med 
henblik på at sikre grundlaget for en effektiv konkur­
rence. 
Artikel 8 
Kommissionens beslutningsbeføjelser 
1. For hver enkelt procedure, der iværksættes i 
henhold til artikel 6 vedrørende en anmeldt sammenslut­
ning, fastslår Kommissionen ved beslutning, om denne 
sammenslutning er forenelig eller uforenelig med fælles­
markedet. 
2. Finder Kommissionen, at en sammenslutning 
opfylder betingelserne i artikel 2, stk. 2, vedtager den en 
beslutning, hvorved den erklærer sammenslutningen for 
forenelig med fællesmarkedet. Kommissionen kan til sin 
beslutning knytte betingelser og påbud med henblik på at 
sikre grundlaget for en effektiv konkurrence; i så fald 
kan Kommissionen endvidere give de af sammenslut­
ningen direkte berørte medlemsstater tilladelse til at 
anvende deres nationale konkurrencelovgivning med 
henblik på at sikre grundlaget for en effektiv konkur­
rence på lokale markeder inden for deres respektive 
territorier. 
3. Finder Kommissionen, at en anmeldt sammenslut­
ning opfylder betingelserne i artikel 2, stk. 3, vedtager 
den en beslutning, hvorved denne sammenslutning 
godkendes som værende forenelig med fællesmarkedet; 
til denne beslutning kan knyttes betingelser og påbud for 
28. 1. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 22/19 
at sikre grundlaget for en effektiv konkurrence. Godken­
delsen gælder også yderligere konkurrencebegræns­
ninger, der betrages som nødvendige til fuldbyrdelsen af 
sammenslutningen. 
4. Finder Kommissionen, at en sammenslutning 
opfylder betingelserne i artikel 2, stk. 3, hvad angår dens 
uforenelighed med fællesmarkedet, og ikke opfylder de 
deri fastsatte betingelser for godkendelse, vedtager den 
en beslutning, hvorved den nægter sin godkendelse og 
erklærer sammenslutningen for uforenelig med fælles­
markedet. 
5. Er en sammenslutning allerede gennemført, kan 
Kommissionen ved en beslutning efter stk. 1 eller ved 
særlig beslutning beordre en deling af de overtagne eller 
sammensluttede virksomheder eller aktiver eller ophør af 
den fælles kontrol eller enhver anden forholdsregel, som 
vil kunne genskabe forudsætningerne for en effektiv 
konkurrence. 
6. Kommissionen kan tilbagekalde sin beslutning efter 
stk. 2 eller 3, hvis beslutningen bygger på urigtige oplys­
ninger, som kan tilskrives en af de i sammenslutningen 
deltagende virksomheder, eller der til grund for beslut­
ningen foreligger en svigagtig adfærd. 
Den kan tillige tilbagekalde sin beslutning efter stk. 2 
eller stk. 3, hvis de berørte virksomheder undlader at 
efterkomme et til beslutningen knyttet påbud. 
7. Kommissionens tilladelser til virksomhedssammen­
slutninger kan under ingen omstændigheder krænke 
arbejdstagernes kollektive rettigheder som anerkendt i de 
berørte virksomheder. 
Artikel 9 
Beslutningsfrister 
1. Beslutninger efter artikel 8, stk. 2, om anmeldte 
sammenslutninger skal træffes inden udløbet af en frist 
på en måned, regnet fra dagen for procedurens indled­
ning, medmindre de deltagende virksomheder samtykker 
i en forlængelse af denne frist. 
2. Beslutninger efter artikel 8, stk. 3 og 4, vedrørende 
anmeldte sammenslutninger skal træffes inden udløbet af 
en frist på fire måneder, regnet fra dagen for procedu­
rens indledning', medmindre de deltagende virksomheder 
samtykker i en forlængelse af denne frist. 
3. Fristerne på en og fire måneder, der er fastsat i 
henholdsvis stk. 1 og 2, afbrydes ekstraordinært, såfremt 
Kommissionen grundet omstændigheder, der kan 
tilskrives en i sammenslutningen deltagende virksomhed, 
har været nødsaget til at kræve en oplysning gennem en 
beslutning truffet i henhold til artikel 10 eller at iværk­
sætte en kontrolundersøgelse i henhold til en beslutning 
truffet efter artikel 12. Artikel 10 
Begæring om oplysninger 
1. Til løsning af de opgaver, der ved denne forord­
ning pålægges Kommissionen, kan denne indhente alle 
fornødne oplysninger fra medlemsstaternes regeringer og 
kompetente myndigheder samt fra personer, virksom­
heder og sammenslutninger af virksomheder. 
2. Fremsætter Kommissionen over for personer, virk­
somheder eller sammenslutninger af virksomheder en 
begæring om oplysninger, oversender den samtidig 
hermed en genpart af denne begæring til de kompetente 
myndigheder i den medlemsstat, hvor personen har 
bopæl, eller virksomheden eller sammenslutningen af 
virksomheder har sit hjemsted. 
3. I begæringen skal Kommissionen angive retsgrund­
laget for og formålet med begæringen samt de i artikel 
13, stk. 1, litra b), i denne forordning fastsatte sanktioner 
for afgivelse af urigtige oplysninger. 
4. Pligten til at afgive oplysninger påhviler, for så vidt 
angår virksomheder, virksomhedernes indehavere eller 
disses repræsentanter, og for så vidt angår juridiske 
personer og selskaber eller foreninger uden status som 
juridisk person, påhviler den de personer, der ifølge lov 
eller vedtægt er bemyndiget til at repræsentere dem. 
5. Hvis en person, en virksomhed eller en sammen­
slutning af virksomheder inden udløbet af en af Kommis­
sionen fastsat frist ikke eller ikke udtømmende meddeler 
de krævede oplysninger, fremsætter Kommissionen krav 
om oplysningerne i form af en beslutning. Denne skal 
angive, hvilke oplysninger der kræves, fastsætte en 
passende frist til deres afgivelse og indeholde en henvis­
ning til de i artikel 13, stk. 1, litra b), og artikel 14, 
stk. 1, litra a), fastsatte sanktioner, såvel som til 
adgangen til at indbringe klage over beslutningen for 
Domstolen. 
6. Samtidig oversender Kommissionen en genpart af 
beslutningen til den kompetente myndighed i den 
medlemsstat, hvor den pågældende person, henholdsvis 
virksomhed eller sammenslutning af virksomheder, har 
sin bopæl, henholdsvis sit hjemsted. 
Artikel 11 
Kontrolundersøgelser gennemført af medlemsstaternes 
myndigheder 
1. På Kommissionens begæring foretager medlemssta­
ternes kompetente myndigheder de kontrolundersø­
gelser, som Kommissionen i henhold til artikel 12, stk. 1, 
anser for formålstjenlige, eller som den har påbudt ved 
beslutning i henhold til artikel 12, stk. 3. De repræsen-
Nr. C 22/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 89 
tanter for medlemsstaternes kompetente myndigheder, 
som har fået til opgave at gennemføre kontrolundersø­
gelsen, udøver deres beføjelser efter fremlæggelse af en 
skriftlig fuldmagt udstedt af den kompetente myndighed 
i den medlemsstat, inden for hvis område kontrolunder­
søgelsen skal foretages. Fuldmagten skal indeholde en 
angivelse af kontrolundersøgelsens genstand og formål. 
2. Repræsentanter for Kommissionen kan efter dennes 
anmodning eller efter anmodning fra den kompetente 
myndighed i den medlemsstat, inden for hvis område 
kontrolundersøgelsen skal foretages, bistå denne 
myndigheds repræsentanter ved løsning af deres opgaver. 
Artikel 12 
Kommissionens beføjelser til at foretage kontrolunder­
søgelser 
1. Til løsning af de opgaver, der ved denne forord­
ning pålægges Kommissionen, kan denne foretage alle 
nødvendige kontrolundersøgelser hos virksomheder eller 
sammenslutninger af virksomheder. 
I dette øjemed har Kommissionens befuldmægtigede 
repræsentanter følgende beføjelser: 
a) at kontrollere bøger og andre forretningspapirer 
b) at tage eller anmode om kopi eller udskrift af bøger 
og forretningspapirer 
c) at kræve mundtlige forklaringer på stedet 
d) at få adgang til virksomhedernes samtlige lokaler, 
grunde og transportmidler. 
2. Repræsentanter, som af Kommissionen har fået 
fuldmagt til at foretage kontrolundersøgelser, udøver 
deres beføjelser efter fremlæggelse af en skriftlig fuld­
magt, der indeholder oplysning om kontrolundersøgel­
sens genstand og formål samt om de i artikel 13, stk. 1, 
litra c), fastsatte sanktioner, der finder anvendelse, hvis 
de forlangte bøger eller forretningspapirer ikke frem­
lægges i deres helhed. Kommissionen skal med passende 
varsel give den kompetente myndighed i den medlems­
stat, inden for hvis område kontrolundersøgelsen skal 
foretages, underretning om undersøgelsesbeslutningen og 
om de befulmægtigede personers identitet. 
3. Virksomheder og sammenslutninger af virksom­
heder har pligt til at underkaste sig de kontrolundersø­
gelser, hvorom Kommissionen har truffet beslutning. I 
beslutningen angives kontrolundersøgelsens genstand og 
formål, fastsættes tidspunktet for dens begyndelse, og 
gives oplysning om de i artikel 13, stk. 1, litra c), og 
artikel 14, stk. 1, litra b), fastsatte sanktioner samt om 
adgangen til at indbringe klage over beslutningen for 
Domstolen. 4. Kommissionen meddeler i god til den kompetente 
myndighed i den medlemsstat, inden for hvis område 
kontrolundersøgelsen skal foretages, at den agter at 
vedtage en beslutning i henhold til artikel 3. Den 
indhenter udtalelse fra nævnte myndighed, inden den 
vedtager sin beslutning. 
5. Repræsentanter for den kompetente myndighed i 
den medlemsstat, inden for hvis område kontrolunder­
søgelsen skal foretages, kan efter vedkommende 
myndigheds eller Kommissionens anmodning bistå 
Kommissionens repræsentanter ved løsningen af deres 
opgaver. 
6. Modsætter en virksomhed sig en i henhold til 
denne artikel påbudt kontrolundersøgelse, yder vedkom­
mende medlemsstat de af Kommissionen bemyndigede 
repræsentanter den fornødne støtte til løsning af deres 
opgaver. Medlemsstaterne træffer efter at have rådført 
sig med Kommissionen inden de til dette formål 
fornødne forholdsregler. 
Artikel 13 
Bøder 
1. Ved beslutning kan Kommissionen pålægge 
personer, virksomheder eller sammenslutninger af virk­
somheder bøder på 1000 til 100 000 ECU, hvis de 
forsætligt eller uagtsomt: 
a) fremsætter urigtige eller forvanskede oplysninger i en 
anmeldelse indgivet i henhold til artikel 4 
b) i et svar på en begæring i henhold til artikel 10 giver 
en oplysning, der er unigtig, eller ikke afgiver en 
oplysning inden udløbet af den frist, som er fastsat 
ved beslutning truffet i henhold til artikel 10 
c) under en kontrolundersøgelse i henhold til artikel 11 
eller 12 kun ufuldstændigt fremlægger de forlangte 
bøger eller øvrige forretningspapirer eller nægter at 
underkaste sig en kontrolundersøgelse, der er påbudt 
ved beslutning i henhold til artikel 12. 
2. Ved beslutning kan Kommissionen pålægge de 
deltagende personer og virksomheder bøder på op til 
10 °/o af disses samlede omsætning beregnet efter artikel 
5, hvis de forsætligt eller uagtsomt: 
a) undlader at efterkomme et påbud i henhold til artikel 
7 eller artikel 8 
b) gennemfører en sammenslutning i strid med denne 
forordnings bestemmelser. 
3. Ved fastsættelsen af bødens størrelse skal der tages 
hensyn til overtrædelsens grovhed. 
4. Beslutninger, der træffes i henhold til stk. 1 og 2, er 
ikke sanktioner i strafferetlig forstand. 
28. 1. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 22/21 
Artikel 14 
Tvangsbøder 
1. Ved beslutning kan Kommissionen pålægge 
personer, virksomheder eller sammenslutninger af virk­
somheder tvangsbøder på indtil 50 000 ECU dagligt fra 
det i beslutningen fastsatte tidspunkt for at tvinge dem 
til: 
a) at afgive udtømmende og rigtige oplysninger, som er 
afkrævet dem ved beslutning truffet af Kommissionen 
i henhold til artikel 10 
b) at underkaste sig en kontrolundersøgelse, som 
Kommissionen har påbudt ved beslutning i medfør af 
artikel 12. 
2. Ved beslutning kan Kommissionen pålægge 
personer eller virksomheder tvangsbøder på indtil 
100 000 ECU daglig fra det i beslutningen fastsatte tids­
punkt for at tvinge dem til at gennemføre de forholds­
regler, der er påbudt ved en beslutning truffet i henhold 
til artikel 8, stk. 5. 
3. Når personerne, virksomhederne eller sammenslut­
ningerne af virksomheder har efterkommet den forplig­
telse, til hvis opfyldelse tvangsbøden er blevet fastsat, kan 
Kommissionen fastsætte tvangbødens endelige størrelse 
til et mindre beløb end det, den oprindelige beslutning 
ville føre til. 
Artikel 15 
Prøvelse ved Domstolen 
Ved klager over beslutninger, hvorved Kommissionen 
har pålagt bøde eller tvangsbøde, har Domstolen i over-
enstemmelse med bestemmelsen i Traktatens artikel 172 
fuld prøvelsesret; den kan ophæve, nedsætte eller forhøje 
den pålagte bøde eller tvangsbøde. 
Artikel 16 
Tavshedspligt 
1. Oplysninger, som er indhentet i medfør af bestem­
melserne i artikel 10, 11 og 12, må kun bruges til det 
med undersøgelsen eller kontrollen tilsigtede formål. 
2. Kommissionen og medlemsstaternes kompetente 
myndigheder samt deres tjenestemænd og øvrige ansatte 
er forpligtede til ikke at give oplysninger om forhold, 
som de i medfør af denne forordning får kendskab til, og 
som ifølge deres natur er undergivet tavshedspligt, jf. 
dog artikel 19. 3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 er ikke til hinder for 
offentliggørelsen af oversigter eller redegørelser, som 
ikke indeholder oplysninger om enkelte virksomheder 
eller sammenslutninger af virksomheder. 
Artikel 17 
Udtalelser fra interesserede parter og tredjemand 
1. Før der træffes beslutning i henhold til artikel 8, 
stk. 2, når der til beslutningen er knyttet betingelser og 
påbud, og i henhold til artikel 8, stk. 3 til 6, samt i 
henhold til artikel 13 og 14, skal Kommissionen give de 
deltagende virksomheder lejlighed til at udtale sig vedrø­
rende de af Kommissionen fremførte klagepunkter. 
2. Kommissionen kan også efter anmodning eller på 
eget initiativ indhente udtalelser fra andre fysiske eller 
juridiske personer og sammenslutninger. 
3. Fysiske eller juridiske personer eller sammenslut­
ninger, som godtgør, at de har en lovlig interesse deri, 
skal kunne fremsætte anmodning. 
4. En anmodning skal under alle omstændigheder 
efterkommes, når den fremsættes af medlemmer af de 
deltagende virksomheders administrative organer, ledel­
sesorganer eller af anerkendte repræsentanter for disse 
virksomheders arbejdstagere. 
Artikel 18 
Forbindelse med medlemsstaternes myndigheder 
1. Kommissionen fremsender omgående til medlems­
staternes kompetente myndigheder en kopi af anmel­
delser samt af de vigtigste dokumenter, som indsendes til 
Kommissionen eller udstedes af denne i henhold til 
denne forordning. 
2. Kommissionen gennemfører de i denne forordning 
nævnte procedurer i snæver og vedvarende forbindelse 
med medlemsstaternes kompetente myndigheder, som 
har ret til at fremsætte deres bemærkninger til procedu­
rerne. Den indhenter udtalelse fra de kompetente 
myndigheder i de medlemsstater, som godtgør, at de er 
direkte berørt af sammenslutningen, specielt for så vidt 
angår anvendelsen af artikel 8, stk. 2. 
3. Et rådgivende udvalg for kontrol med virksomheds­
sammenslutninger skal høres, inden der træffes beslut­
ning i henhold til artikel 8, stk. 3 til 6, samt artikel 13 og 
14, eller i henhold til de bestemmelser, der vedtages i 
henhold til artikel 22. 
4. Det rådgivende udvalg er sammensat af embeds­
mænd fra medlemsstaterne. Hver medlemsstat udpeger 
som sin repæsentant to embedsmænd, som i tilfælde at 
forfald kan erstattes af en anden embedsmand. I det 
mindste en af en medlemsstats repræsentanter skal have 
kompetence inden for kartel- og monopolspørgsmål. 
Nr. C 22/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 89 
5. Høring finder sted på et fælles møde indkaldt på 
Kommissionens foranledning og med Kommissionen som 
formand. Mødeindkaldelsen skal ledsages af en sags­
fremstilling tillige med de vigtigste dokumenter samt et 
udkast til beslutning for hver enkelt sag, der skal 
behandles. Mødet afholdes tidligst fjorten dage efter 
indkaldelsens fremsendelse. Kommissionen kan afkorte 
denne frist med henblik på at hindre, at en eller flere af 
en sammenslutning berørte virksomheder påføres alvorlig 
skade. 
6. Det rådgivende udvalg afgiver udtalelse om 
Kommissionens udkast til beslutning, om fornødent ved 
afstemning. Det rådgivende udvalg kan afgive udtalelse, 
selv om visse medlemmer er fraværende og ikke er 
repræsenteret. Udtalelsen afgives skriftligt og vedlægges 
beslutningsudkastet. Den offentliggøres ikke. 
7. Kommissionen tager i videst mulige udstrækning 
hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget 
om, i hvilket omfang den har fulgt dets udtalelse. 
Artikel 19 
Offentliggørelse af beslutninger 
1. Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fælles­
skabers Tidende de beslutninger, den vedtager efter 
artikel 8, stk. 2, når der til disse er knyttet betingelser og 
påbud, og efter artikel 8, stk. 3 til 6. 
2. Offentliggørelsen sker med angivelse af de delta­
gende parter og beslutningens væsentligste indhold; ved 
offentliggørelsen skal der tages hensyn til virksomhe­
dernes berettigede interesse i beskyttelse af forretnings­
hemmeligheder. 
Artikel 20 
Kompetence 
1. Med forbehold af EF-Domstolens prøvelsesret har 
alene Kommissionen beføjelse til at vedtage de i denne 
forordning omhandlede beslutninger. 2. Medlemsstaterne kan ikke anvende deres nationale 
konkurrencelovgivning på sammenslutninger af fælles-
skabsdimension, medmindre de udtrykkeligt får tilladelse 
hertil i henhold til artikel 8, stk. 2, andet punktum. 
3. Uanset bestemmelserne i stk. 1 og 2 kan medlems­
staterne i nødvendigt omfang træffe passende foranstalt­
ninger til at beskytte andre lovlige interesser end de i 
nærværende forordning anførte, når disse interesser klart 
angives, og når foranstaltningerne er forenelige med 
fællesskabsretten. 
Artikel 21 
Udelukkende anvendelse af denne forordning 
På sammenslutninger, som falder ind under denne 
forordning, finder forordning (EØF) nr. 17, (EØF) nr. 
1017/68, (EØF) nr. 4056/86 og (EØF) nr. 3975/87 ikke 
anvendelse. 
Artikel 22 
Gennemførelsesbestemmelser 
Kommissionen er bemyndiget til at udstede gennemførel­
sesbestemmelser om form, indhold og andre enkeltheder 
i forbindelse med de i artikel 4 omhandlede anmeldelser, 
om fristerne i henhold til artikel 6 og 9 og om udtalelser 
fra interesserede parter og tredjemand i henhold til 
artikel 17. 
Artikel 23 
Ikrafttrædelse 
Denne forordning træder i kraft den 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat.