Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (98/C 228/06) KOM(1998) 226 endelig udg. - 98/0134(COD)

(Forelagt af Kommissionen den 8. juni 1998)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 28, 100 A og 113,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg,

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge artikel 253 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 82/97 (2), tager Rådet inden den 1. oktober 1998 på grundlag af en rapport fra Kommissionen toldkodeksen op til fornyet gennemgang med henblik på at foretage de tilpasninger, der bl.a. er nødvendige af hensyn til gennemførelsen af det indre marked; denne rapport ledsages af eventuelle forslag;

(2) opdelningen af det indre marked på grund af en måde for direkte repræsentation, der er forbeholdt bestemte erhvervskategorier, der er etableret i den berørte medlemsstat, bør bringes til ophør; det er hensigtsmæssigt at udsætte anvendelsen af denne ændring til den 1. januar 2002 for at give erhvervslivet lejlighed til at tilpasse sig denne nye situation;

(3) kompetencen hos de forskellige myndigheder med hensyn til at fastsætte kursen efter indførelsen af euroen er endnu ikke fastlagt;

(4) det bør defineres med større præcision, hvem der er ansvarlig for at angive varer, der frembydes for toldvæsenet, til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse;

(5) det vil være hensigtsmæssigt at give mulighed for, at angivelsen ikke ledsages af nærmere bestemte dokumenter;

(6) med en større fleksibilitet i reglerne herfor kan det blive lettere at benytte proceduren for aktiv forædling, toldoplagsproceduren og proceduren for midlertidig indførsel;

(7) det er en fordel efter udvalgsproceduren at fastsætte visse alternative metoder til afgiftsberegning gældende inden for proceduren for passiv forædling;

(8) i nogle frizoner bør det, hvis der er økonomisk behov herfor, være muligt at lade formaliteterne opfylde efter toldoplagsproceduren og toldtilsynet udføre efter denne procedure;

(9) under visse omstændigheder bør toldlempelser som følge af en vares særlige art eller anvendelsesformål og differentieret beskatning under proceduren for passiv forædling ligeledes være mulig, hvis en toldskyld opstår af andre årsager end overgang til fri omsætning;

(10) bestemmelse vedrørende det sted, hvor toldskylden opstår, bør omfatte specielle regler for særlige tilfælde, hvor det pågældende beløb ligger under en vis tærskel, samt for de tilfælde, hvor det er tilladt at benytte forenklede fremgangsmåder for overgang til fri omsætning; de nærmere bestemmelser herfor bør fastlægges efter udvalgsproceduren blandt andet under hensyntagen til, om det sted, hvor toldskylden opstår, skulle være et andet end det sted, hvor importmomsen pålægges;

(11) i visse tilfælde, hvor det efter lovgivningen skyldige afgiftsbeløb ikke kan beregnes, er der risiko for, at den fastsatte frist på tre år gør det umuligt senere at inddrive beløbet; i så tilfælde bør bogføringen af det antageligt skyldige beløb ske i god tid; den usikkerhed, som den berørte person befinder sig i, bør under alle omstændigheder højst kunne vare i i alt fem år;

(12) i tilfælde af at toldskylden opstår på grund af, at varen unddrages toldkontrol, og når der er mere end en debitor, bør der være en bestemmelse om, at fristen til at betale toldskylden kan udsættes, således at toldmyndighederne kan indlede en opkrævningsprocedure hos en bestemt debitor frem for andre debitorer;

(13) Fællesskabets finansielle interesser må beskyttes mod alt for langvarige retssager og mod fuldstændigt ugyldige meddelelser som følge af, at en del af den angivne toldskyld forældes;

(14) forordning (EØF) nr. 2913/92 bør ændres tilsvarende -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EØF) nr. 2913/92 foretages følgende ændringer:

1) Artikel 5, stk. 2, andet afsnit, affattes således:

»Medlemsstaterne kan på deres område forbeholde retten til at foretage toldangivelser efter princippet om indirekte repræsentation til alene at gælde toldklarerere.

Der kan vedtages gennemførelsesbestemmelser efter udvalgsproceduren, blandt andet med henblik på at sikre lige adgang til de to repræsentationsmåder.«

2) Artikel 35, første stykke, affattes således:

»Hvis der ved toldværdiansættelse af en vare indgår elementer, der er angivet i en anden valuta end den medlemsstats, hvor ansættelsen finder sted, anvendes den kurs, der er offentliggjort af de på området kompetente myndigheder.«

3) Artikel 49, stk. 1, affattes således:

»1. Når varer er omfattet af en summarisk angivelse, skal ihændehaveren opfylde formaliteter med henblik på angivelse til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse inden for følgende frister:«.

4) I artikel 62 indsættes følgende stk. 3:

»3. Undtagelser fra bestemmelsen i stk. 2 kan vedtages efter udvalgsproceduren, især hvis angivelsen foretages på edb.

Dog skal der være sikkerhed for, at de nationale myndigheder eller i givet fald Fællesskabet har fri adgang uden forudgående meddelelse, og den erhvervsdrivende skal være forpligtet til at opbevare disse beviser inden for en minimumsperiode. Gennemførelsesbestemmelserne vedtages også efter udvalgsproceduren.«

5) Artikel 115, stk. 4, affattes således:

»4. Eventuelle særlige bestemmelser for anvendelsen af stk. 1 kan fastsættes efter udvalgsproceduren.«

6) I artikel 117, litra c), indsættes som andet punktum:

»Efter udvalgsproceduren kan det fastsættes, i hvilke tilfælde de økonomiske forudsætninger anses for at være opfyldt.«

7) Artikel 118, stk. 4, affattes således:

»4. Der kan efter udvalgsproceduren fastsættes særlige frister.«

8) Artikel 124 affattes således:

»Artikel 124

1. Tilbagebetalingsordningen kan finde anvendelse på alle varer, bortset fra varer, der på tidspunktet for antagelsen af angivelsen om overgang til fri omsætning er underlagt kvantitative importrestriktioner eller krav om forelæggelse af en import- eller eksportlicens.

2. I øvrigt kan tilbagebetalingsordningen kun finde anvendelse, hvis der på tidspunktet for antagelsen af angivelsen til overgang til fri omsætning af indførselsvarerne ikke er fastsat nogen eksportrestitution for forædlingsprodukterne.

3. Der kan kun gives tilladelse til at anvende tilbagebetalingsordningen, såfremt der på tidspunktet for antagelsen af udførselsangivelsen for forædlingsprodukterne ikke er fastsat nogen eksportrestitution for forædlingsprodukterne.

4. Undtagelser fra stk. 1, 2 og 3 kan fastsættes efter udvalgsproceduren.«

9) Artikel 128, stk. 1, andet led, affattes således:

»- med henblik på senere udførsel eller genudførsel er blevet henført under toldoplagsproceduren, proceduren for midlertidig indførsel, proceduren for aktiv forædling - suspensionsordningen - eller anbragt i frizone eller frilager«.

10) Artikel 131 affattes således:

»Artikel 131

De tilfælde, hvor proceduren for forarbejdning under toldkontrol kan benyttes, samt de særlige betingelser herfor, fastlægges efter udvalgsproceduren.«

11) I artikel 133, litra e), indsættes som andet punktum:

»Efter udvalgsproceduren kan det fastsættes, i hvilke tilfælde de økonomiske forudsætninger anses for at være opfyldt.«

12) Artikel 142 affattes således:

»Artikel 142

1. Proceduren for midlertidig indførsel med delvis fritagelse for importafgifter kan bevilges for varer, som ikke er nævnt i de bestemmelser, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 141, eller som, selv om de er nævnt, ikke opfylder de deri fastsatte betingelser for adgang til midlertidig indførsel med fuldstændig fritagelse.

2. Listen over de varer, der skal være udelukket fra proceduren for midlertidig indførsel med delvis fritagelse for importafgifter, samt på hvilke betingelser denne ordning kan anvendes, fastlægges efter udvalgsproceduren.«

13) Artikel 144 affattes således:

»Artikel 144

Opstår der toldskyld for varer, som er henført under proceduren for midlertidig indførsel med delvis fritagelse for importafgifter, i medfør af artikel 201, stk. 1, litra a), artikel 203 og 204, er beløbet af denne toldskyld lig med forskellen mellem det afgiftsbeløb, der beregnes i henhold til artikel 214, og det beløb, der skyldes i henhold til artikel 143.«

14) Artikel 152 affattes således:

»Artikel 152

Som undtagelse fra artikel 151 kan det fastlægges efter udvalgsproceduren, i hvilke særlige tilfælde og på hvilke særlige betingelser varer, der har været henført under proceduren for passiv forædling, kan overgå til fri omsætning enten med fuldstændig fritagelse for importafgifter eller med forædlingsomkostningerne som grundlag for beskatning efter De Europæiske Fællesskabers fælles toldtarif.«

15) Artikel 153 ophæves.

16) Artikel 167 ændres således:

a) I stk. 1, 2 og 3 erstattes udtrykket »medlemsstaterne« med udtrykket »toldmyndighederne«.

b) Stk. 3, første punktum, affattes således:

»3. Med forbehold af artikel 168a er frizonerne indhegnede.«

17) Artikel 168, stk. 1, affattes således:

»1. Frizonernes og frilagernes grænser og tilførsels- og fraførselssteder er underlagt toldmyndighedernes tilsyn, forudsat at frizonerne er indhegnede.«

18) Der indsættes som artikel 168a efter artikel 168:

»Artikel 168a

1. Toldmyndighederne kan oprette frizoner, hvor toldkontrollen og toldformaliteterne foretages efter reglerne for toldoplagsproceduren, og hvor bestemmelserne om toldskyld finder anvendelse.

Artikel 170, 176 og 180 finder ikke anvendelse på sådanne oprettede frizoner.

2. Frizoner oprettet i medfør af stk. 1 betragtes ikke som frizoner efter artikel 37, 38, og 205.

Henvisninger til frizoner på andre lovgivningsområder anses ikke for at vedrøre de i denne artikel omhandlede frizoner.«

19) Artikel 212a ændres således:

»Artikel 212a

Når toldforskrifterne hjemler toldlempelser for en vare på grund af dens art eller dens særlige anvendelsesformål eller hel eller delvis fritagelse for import- eller eksportafgifter i medfør af artikel 21, 145 eller 184-187, finder denne fritagelse også anvendelse i de øvrige tilfælde, hvor der opstår toldskyld i henhold til artikel 202-205, 210 eller 211, forudsat at der hverken er mistanke om svigagtig fremgangsmåde eller åbenbar forsømmelighed, og at det godtgøres, at de øvrige betingelser for anvendelse af fritagelsen er opfyldt.«

20) I artikel 215 indsættes følgende stk. 5 og 6:

»5. Hvis en toldmyndighed konstaterer, at der i henhold til artikel 202 er opstået en toldskyld i en anden medlemsstat, anses toldskylden som opstået i den medlemsstat, hvor dens opståen er konstateret, når beløbet er mindre end 5 000 ECU.

6. Når en toldskyld opstår som følge af antagelsen af en forenklet angivelse til overgang til fri omsætning i henhold til artikel 76, stk. 1, litra a) eller b), og når artikel 218, stk. 1, andet afsnit, finder anvendelse, anses toldskylden som opstået i den medlemsstat, hvor den i artikel 76, stk. 2, omhandlede supplerende angivelse er indgivet.«

21) I artikel 220, stk. 1, indsættes følgende andet og tredje afsnit:

»Når den kontrol, som toldmyndighederne foretager, kan føre til konstatering af en toldskyld eller af et afgiftsbeløb, der er større end det beløb, der allerede er bogført, uden at myndighederne med sikkerhed kan fastsætte det efter lovgivningen skyldige beløb, bogfører de det beløb, som varerne definitivt vil kunne pålægges, så betids, at dette midlertidige beløb kan meddeles debitor inden udløbet af den i artikel 221, stk. 3, fastsatte frist.

Dog anses bogføringen af det beløb, som varerne definitivt vil kunne pålægges, ikke for at have fundet sted, hvis toldmyndighederne ikke inden for tre år efter datoen for underretning af debitor om det i ovenstående afsnit omhandlede midlertidige beløb med sikkerhed kan fastsætte det efter lovgivningen skyldige beløb.«

22) Artikel 221 ændres således:

a) Stk. 3 affattes således:

»3. Underretning af debitor kan ikke ske efter udløbet af en frist på to år, regnet fra datoen for toldskyldens opståen. Fristen afbrydes fra datoen for indgivelse af klage i henhold til artikel 243 og under hele klageproceduren.«

b) Der indsættes følgende stk. 4 og 5:

»4. Hvis det konstateres, at den i stk. 3 nævnte frist er udløbet for en del af toldskylden, forbliver underretningen af debitor gyldig for resten af det pågældende afgiftsbeløb.

5. Hvis toldmyndighederne på grund af en handling, der på det tidspunkt, hvor den blev begået, kunne give anledning til retsforfølgning, ikke har kunnet fastsætte det nøjagtige efter lovgivningen skyldige afgiftsbeløb, kan underretningen af debitor på de i de gældende bestemmelser fastsatte betingelser ske efter udløbet af den i stk. 3 nævnte frist.«

23) Artikel 222, stk. 2, affattes således:

»2. Efter udvalgsproceduren kan det fastsættes, i hvilke tilfælde og på hvilke betingelser debitors forpligtelse til at betale afgifterne kan udsættes:

- når der indgives en anmodning om afgiftsgodtgørelse i overensstemmelse med artikel 236, 238 eller 239, eller

- når en vare beslaglægges med henblik på senere konfiskation i overensstemmelse med artikel 233, litra c), andet led, eller litra d), eller

- når toldskylden opstår i medfør af artikel 203, og der er et stort antal debitorer, eller

- i de i artikel 220, stk. 1, andet afsnit, omhandlede tilfælde.«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1999.

Bestemmelserne i artikel 1, nr. 1, finder anvendelse fra den 1. januar 2002.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

(1) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.

(2) EFT L 17 af 21.1.1997, s. 1.