KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(94) 584 endelig udg. 
Bruxelles, den 13.12.1994 
94/0324 (CNS) 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET 
i overensstemmelse med artikel 12, stk. 4, og artikel 28, stk. 2, litra g), 
i sjette momsdirektiv af 17. maj 1977 (som ændret) 
om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om 
omsætningsafgifter - det fælles merværdiafgiftssystem: 
ensartet beregningsgrundlag 
Forslag til 
RÅDETS DIREKTIV 
om ændring af direktiv 77/388/EØF 
om det fælles merværdiafgiftssystem 
(beskatning af landbrugsprodukter) 
(forelagt af Kommissionen) 

BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET 
i overensstemmelse med artikel 12, stk 4, og artikel 28, stk. 2, litra g), 
i sjette momsdirektiv af 17. maj 1977 (som ændret) 
om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om 
omsætningsafgifter - det fælles merværdiafgiftssystem: 
ensartet beregningsgrundlag 
Indholdsfortegnelse 
1. Indledning 3 
2. Baggrunden for rådsbeslutningerne om indbyrdes tilnærmelse af momssatserne 4 
3 Indbyrdes tilnærmelse af momssatserne - ændringer i medlemsstaternes 
momssatser 6 
4. Momssatserne og det indre markeds funktion - momssatsernes indflydelse på de 
grænseoverskridende købsmønstre 7 
5. Momssatserne og det indre markeds funktion - momssatsernes indflydelse på 
afgiftspligtige personers handel inden for Fællesskabet 10 
6. Den reducerede momssats - revision af bilag H's anvendelsesområde 12 
7. Momssatsovergangsbestemmelserne 16 
8. Konklusioner 19 
2 
1. Indledning 
Dette dokument udgør de rapporter, som Kommissionen skal forelægge Rådet i 
overensstemmelse med artikel 12, stk. 4, og artikel 28, stk. 2, i sjette momsdirektiv, særlig 
som ændret ved Rådets direktiv 92/77/EØF. Formålet med rapporten er at undersøge de 
foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet i 1993 og 1994 vedrørende den 
indbyrdes tilnærmelse af momssatserne under hensyntagen til det indre markeds funktion. 
Rapporten søger at klarlægge, om der er opstået konkurrenceforvridninger mellem 
medlemsstaterne i denne sammenhæng, særlig i lyset af at det indre marked giver 
forbrugerne mulighed for at foretage grænseoverskridende indkøb. 
Der gives først en beskrivelse af betydningen af rådsbeslutningerne i 1991 og 1992 om 
indbyrdes tilnærmelse af momssatserne (kapitel 2). Disse beslutninger repræsenterede et 
historisk første skridt på dette område og dannede grundlag for afskaffelsen af told- og 
afgiftskontrollen ved Fællesskabets indre grænser pr. 1. januar 1993, implementeringen af 
momsovergangsordningen og dermed gennemførelsen af programmet for det indre 
marked. Medlemsstaternes foranstaltninger i denne forbindelse resumeres i kapitel 3. I 
denne sammenhæng gennemgås den rolle, som den indbyrdes tilnærmelse af momssatserne 
spiller i det indre markeds funktion, specielt for så vidt angår indflydelsen på mønstret i 
privates grænseoverskridende købsadfærd på dette marked (kapitel 4). Samhandlen inden 
for Fællesskabet mellem afgifts pligtige personers behandles også kort (kapitel 5). 
Derefter behandles en række særlige spørgsmål, som Rådet skal revisere. Det første af 
disse spørgsmål vedrører den reducerede sats og anvendelsesområdet for leveringer af 
goder og tjenester, der er fastsat i bilag H i sjette momsdirektiv (kapitel 6). Det fastsættes 
i artikel 12, stk. 4, i direktivet, at Rådet hvert andet år skal gennemgå denne liste for at se, 
om det er ønskeligt at foretage ændringer. Det andet spørgsmål vedrører anvendelsen af 
visse momssatsovergangsbestemmelser, som medlemsstaterne kan benytte i den 
overgangsperiode, der er anført i direktivets artikel 28 1 (kapitel 7). I henhold til artikel 28, 
stk. 2, litra g), skal Rådet tage disse satser op til fornyet behandling, idet udgangspunktet 
er, at de ikke må have konkurrenceforvridende virkninger i det indre marked. 
Endelig skal det noteres, at en række spørgsmål vedrørende satserne ikke behandles 
detaljeret i denne rapport. Det drejer sig om følgende: (I) harmonisering af punktafgifter 
og virkningen af de nuværende forskelle i disse afgifter på konkurrenceforvridninger i det 
indre marked; (II) fremtidige tiltag med henblik på en yderligere indbyrdes tilnærmelse af 
momssatserne i Fællesskabet (herunder niveauet for normalsatsen efter 1996 og den 
reducerede sats' anvendelsesområde). Disse spørgsmål skal tages op særskilt i forbindelse 
med indførelsen af den endelige momsordning. 
A 
Baggrunden for rådsbeslutningerne om indbyrdes tilnærmelse af moms­
satserne 
For så vidt angår harmonisering af momssatserne har Kommissionen altid taget 
udgangspunkt i bestemmelserne i Rom-traktaten. I denne sammenhæng anføres følgende i 
artikel 99 i Rom-traktaten (som ændret ved Fællesakten): 
"Rådet, , vedtager bestemmelser om harmonisering af lovgivningerne 
vedrørende omsætningsafgifter, i det omfang en sådan harmonisering er 
nødvendig for at sikre det indre markeds oprettelse og funktion inden for den i 
artikel 8A fastsatte frist." 
Det fremgik således klart af fællesskabslovgivningen, at den absolutte førsteprioritet for 
alle medlemsstater var at etablere det indre marked inden for den aftalte frist (inden 
31. december 1992). Kommissionen fremlagde derfor en række forslag, der tog sigte på at 
gennemføre programmet for det indre marked til tiden, bl.a. ved at ophæve den fiskale 
kontrol ved Fællesskabets indre grænser1. 
Disse forslag havde et meget ambitiøst mål. Det var tanken, at alle transaktioner i 
forbindelse med samhandlen inden for Fællesskabet i fremtiden skulle pålægges moms, der 
blev opkrævet i oprindelseslandet, og at det nuværende system med at beskatte indførsel 
og refundere afgifter ved udførsel skulle være slut. I forbindelse med disse forslag ville det 
være nødvendigt med en ret kraftig indbyrdes tilnærmelse af momssatserne, både af 
hensyn til en generel anvendelse af et oprindelsesbaseret momssystem for erhvervslivet og 
specielt for at give private ret til at købe varer i beskattet stand til eget forbrug i en anden 
medlemsstat og vende tilbage til deres hjemland uden at skulle underkastes grænsekontrol 
eller stå til regnskab for afgifter på deres indkøb. Medlemsstaterne havde hidtil været mere 
eller mindre frit stillet med hensyn til at fastsætte momssatserne på det niveau, som de 
ønskede. Denne situation måtte imidlertid ændres, hvis det indre marked skulle realiseres. 
I starten blev der kun gjort langsomme fremskridt i diskussionerne i Rådet. Endelig blev 
der afholdt en række vigtige møder i ECOFIN-Ministerrådet fra 1989 til 1991, hvor man 
blev enige om den grundlæggende form for den mojnsordning, der skulle gælde for 
samhandlen inden for Fællesskabet efter 1993. Så tidligt som i oktober 1989 fastslog 
Rådet, at tiden frem til 1. januar 1993 var utilstrækkelig til, at man kunne opfylde de 
betingelser, som ville være en forudsætning for at indføre et afgiftssystem baseret på 
beskatning i oprindelseslandet. Det var derfor vigtigt at indføre et afgiftssystem for 
samhandlen inden for Fællesskabet mellem erhvervsdrivende, som fortsat var baseret på 
pålæggelsen af moms og punktafgifter i bestemmelseslandet, hvilket samtidig ville give 
mulighed for at ophæve grænsekontrollen som planlagt. Dette førte til sidst til, at man 
indførte momsovergangsordningen. 
Denne beslutning havde uundgåeligt vigtige konsekvenser for diskussionerne om den 
indbyrdes tilnærmelse af momssatserne. Tilnærmelsen af momssatserne blev fortsat anset 
for en absolut forudsætning for at afskafte rejsendes afgiftsfrie indførsler og 
grænsekontrollen. Medlemsstaternes frygt for mulige forvridninger som følge af forskelle i 
momssatserne gjorde sig gældende i den grad, at Rådet insisterede på, at der skulle 
udformes særlige ordninger for både fjernsalg og salg af nye transportmidler; i henhold til 
KOM(87) 320 til 329. 1 
disse ordninger skulle momsen i forbindelse med salg til private i princippet fortsat betales 
i den medlemsstat, hvor det endelige forbrug finder sted. 
I marts og juni 1991 nåede Rådet til enighed om de vigtigste træk i den ordning for 
momssatserne, der skulle gælde fra 1993 og fremover inden for rammerne af momsover­
gangsordningen. Denne aftale var i nogle vigtige aspekter forskellig fra Kommissionens 
oprindelige forslag fra 1987. Idéen med intervaller for forskellige satser blev droppet til 
fordel for mindstesatser. Der skulle gælde en mindstesats på 15% for den (eneste) 
tilladelige normalsats. Forhøjede eller luksusmomssatser skulle ikke være tilladt. Medlems­
staterne skulle desuden have mulighed for at anvende en reduceret sats (eller muligvis to) 
på mindst 5%. Det forhold, at medlemsstaterne frit kunne vælge at benytte en reduceret 
sats, sammenholdt med en væsentligt udvidet liste over varer og tjenester, som den kunne 
anvendes på, udgjorde endnu en væsentlig afvigelse fra forslaget fra 1987. Man enedes 
desuden om, at medlemsstaterne kunne anvende eller fortsætte med at anvende en række 
andre satser (superreducerede satser, nulsatser, "parkeringssatser" osv.) i en 
overgangsperiode, dvs. indtil indførelsen af den endelige momsordning, som forventes at 
finde sted i fra januar 1997. 
Trods denne aftale blev spørgsmålene ikke formaliseret før oktober 1992 med vedtagelsen 
af direktiv 92/77/EØF om ændring af det sjette momsdirektiv. Den forsinkede vedtagelse 
af direktivet skyldtes hovedsagelig Rådets vanskeligheder med at finde en løsning på nogle 
spørgsmål, som havde været uløste siden 1991. Det lykkedes til sidst Rådet at vedtage 
direktivet, da det samtidig vedtog at udskyde beslutningerne om nogle vanskelige 
spørgsmål til senere, f.eks. beslutningerne om de satser, der skal gælde for landbrugs­
produkter, kunstværker og guld. Ellers afspejlede direktivet fuldt ud den tidligere aftale. I 
direktivet blev der skelnet klart mellem de elementer i satspakken, som skal være 
strukturen på lang sigt i fællesskabsreglerne om momssatserne (artikel 12), og de 
elementer, der kun skal gælde i en midlertidig periode og dermed forsvinde ved udgangen 
af overgangsperioden (artikel 28). 
^ 
3. Indbyrdes tilnærmelse af momssatserne 
momssatser ændringer i medlemsstaternes 
Med vedtagelsen af direktiv 92/77/EØF blev en af de sidste hindringer for etableringen af 
det indre marked overvundet på momsområdet. Direktivet formaliserede faktisk blot en 
konvergensproces for momssatserne, som allerede var begyndt med rådsaftalen fra 1991. 
Tabel 1 viser den grad, i hvilken konvergensprocessen udviklede sig mellem 1987 (det år, 
hvor de oprindelige forslag blev fremlagt) og 1994. Den mest åbenbare forskel i 
strukturen i og niveauet for de momssatser, som medlemsstaterne har anvendt mellem 
1987 og i dag, illustreres ved nedgangen i det absolutte antal momssatser, som 
medlemsstaterne anvender, og den generelle tendens til konvergens i niveauet for 
normalsatsen. Herudover har afskaffelsen af den forhøjede (eller luksus-) momssats (i 
1987 fandtes der seks sådanne satser) og reduktionen af antallet af reducerede satser i 
væsentligt omfang bidraget til konvergensprocessen. 
Over for denne udvikling har den mulighed, som medlemsstaterne i henhold til direktivet 
har til at opretholde eller skabe andre satser i en overgangsperiode, betydet, at der skal 
ske en yderligere konvergens for at skabe et ensartet Fællesskabs system for 
momssatserne. Dette er særlig klart med hensyn til antallet af superreducerede 
momssatser, som fortsat er i kraft i medlemsstaterne, og den relativt beskedne anvendelse 
af "parkeringssatser", som alle skal afskaffes ved udgangen af overgangsperioden - disse 
spørgsmål behandles nærmere i kapital 7. 
For så vidt angår satsernes niveau, fremgår det, at niveauerne for normalsatsen varierer 
mellem 15 og 25%, mens niveauerne for den reducerede sats varierer fra 5% til 12,5%). 
Den gennemsnitlige normalsats (simpelt gennemsnit) i Fællesskabet ligger nu på lidt over 
18%), mens den gennemsnitlige reducerede sats ligger lidt over 6%. 
Konvergensprocessen har også haft en lille virkning på den vejede gennemsnitsmomssats, 
der er beregnet for Fællesskabet som helhed - det fremgår af følgende overslag: 
Vejet gennemsnitssats 1992 1993 
(EC-12) 
Alle satser 13,76 13,89 
Normalsats 16,79 17,14 
Reduceret sats 5,85* 5,70* 
Forhøjede sats 26,12 -
inclusive nulsatser 
Det vejede gennemsnit af de satser, der generelt anvendes i de tolv medlemsstater, 
voksede steg svagt mellem 1987 og 1993 Dette skyldes en stigning i den gennemsnitlige 
normalsats i sammenhæng med et fald i den gennemsnitlige reducerede sats for 
Fællesskabet som helhed. Disse forhøjelser blev indført i nogle tilfælde for delvis at 
kompensere for reduktionen i indtægterne som følge af afskaffelsen af den forhøjede sats. 
Spørgsmålet om en yderligere indbyrdes tilnærmelse af momssatserne vil uden tvivl blive 
taget op igen i forbindelse med diskussionen om indførelsen af den endelige momsordning. 
4. Momssatserne og det indre markeds funktion - momssatsernes indflydelse på 
de grænseoverskridende købsmønstre 
Fænomenet med privatpersoners grænseoverskridende indkøb er ikke noget nyt, som 
begyndte med afskaffelsen af grænsekontrollen og ophævelsen af rejsendes afgiftsfrie 
indførsler i januar 1993. På mange måder "legitimerede" ikrafttrædelsen af de nye 
momsordninger de bestående indkøbsmønstre inden for Fællesskabet, som havde udviklet 
sig over en lang periode (dvs. årtier). Det har altid været Kommissionens mål, at 
etableringen af det indre marked skulle skabe bedre dynamiske og økonomiske forhold for 
at udvikle og ekspandere den økonomiske aktivitet i et marked, der var befriet for 
administrative hindringer og byrder. Samtidig ønskede Kommissionen at sikre, at det indre 
marked blev bygget på et solidt fundament inden for rammerne af retfærdige og fornuftige 
regler. Inden for området indirekte skatter var det feks. i et fællesskab uden grænse­
kontrol vigtigt at garantere, at konkurrenceforvridninger eller handelsfordrejninger ikke 
fandt sted på grund af fiskale faktorer såsom store forskelle i momssatserne. 
For at vurdere virkningen af afskaffelsen af de fiskale grænser på de grænseoverskridende 
indkøbsmønstre tegnede Kommissionen en kontrakt med et eksternt konsulentfirma, som 
skulle undersøge dette spørgsmål på grundlag af erfaringerne siden januar 19932. 
Undersøgelsen havde tre hovedformål: 
1. at identificere alle de mærkbare ændringer i privates indkøbsmønstre, der kan 
tilskrives ophævelsen af grænsehandelsbegrænsningerne pr. 1. januar 1993; 
2. at identificere de markeder, hvor der kan være sket konkurrencemæssige 
ændringer eller forskydninger i handelsmønstret som følge af de resterende 
forskelle i momssatser eller punktafgifter mellem medlemsstater; 
3. at kvantificere, i det omfang det er muligt, de vigtigste faktorer, som giver 
anledning til sådanne handels- og konkurrenceforvridninger. 
Undersøgelsen dækkede alle indre grænser i Unionen. For så vidt angår moms omfattede 
undersøgelsen de goder, der er anført i bilag H til sjette momsdirektiv, men dækkede ikke 
fjernsalg, salg af nye transportmidler, kunstværker og antikviteter. 
De generelle konklusioner i undersøgelsen viste følgende: 
• bortset fra den tysk/danske grænse var der generelt ikke tale om væsentlige 
ændringer i mønstret for den grænseoverskridende indkøbsadfærd som følge af 
forskelle i momssatser efter afskaffelsen af de fiskale grænser 
• den manglende harmonisering af punktafgifter har altid betydet, at 
privatpersoner har foretaget betydelige grænseoverskridende indkøb, selv om 
forskelle i priserne, ekslusiv afgifter, også bidrager til dette fænomen. Friheden 
til at købe større mængder afgiftsbelagte varer i andre medlemsstater siden 
1. januar 1993 har øget virkningen af den manglende harmonisering af 
punktafgifterne og har ført til nogle supplerende ændringer i indkøbsmønstrene i 
visse tilfælde. 
"Moms og punktafgifter: Ændringer i monstret for grænsehandel som en folge af ophævelsen af 
de fiskale grænser 1 januar 1993" (Priée Watcrliousc) - august 1994. 
? 
Undersøgelsens resultater vedrørende de enkelte produktkategorier vil blive 
kommenteret nærmere senere i rapporten. Som en generel bemærkning skal det 
imidlertid bemærkes, at for så vidt angår momsen, viser undersøgelsen, at der ikke har 
fundet dramatiske ændringer sted i indkøbsmønstrene siden januar 1993, selv om 
situationen ved grænsen mellem Tyskland og Danmark beskrives som "volatil". 
Grænseoverskridende indkøb er af særlig betydning ved følgende grænser: 
Tyskland/Frankrig (varige husholdningsgoder), Tyskland/Danmark (varige 
husholdningsgoder) og Luxembourg/Belgien (smykker og ure); der er imidlertid ikke 
sket en væsentlig forøgelse af denne adfærd i de seneste 18 måneder. For så vidt angår 
varer, der er belagt med reducerede momssatser, finder der kun grænseoverskridende 
indkøb sted i begrænset omfang med undtagelse af levnedsmidler; sådanne indkøb har 
imidlertid altid været et træk ved indkøbene inden for Fællesskabet, og igen må det 
siges, at der ikke er sket ændringer af betydning siden janaur 1993. Det er også værd at 
bemærke, at det har vist sig at være umuligt at frembringe nye pålidelige skøn over 
størrelsen af disse grænseoverskridende indkøbsstrømme med en opdeling på 
en kel tvårer. 
Disse resultater kan derfor give anledning til at konkludere, at der frem til januar 1993 
var sket en passende grad af tilnærmelse af momssatserne. Før der drages endelige 
konklusioner om dette spørgsmål bør der tages hensyn til en række andre faktorer: 
for det første må man ikke glemme, at der siden januar 1993 har været 
betydelige restriktioner for visse typer af grænseoverskridende salg som følge af 
de særlige ordninger, der gælder for fjernsalg og salg af nye transportmidler. 
Ifølge disse ordninger gælder der betydelige forpligtelser for sælgerne, idet 
virksomheder, der har fjernsalg til andre EF-lande, skal betale moms i 
forbrugslandet, når salget overstiger en årlig tærskel, som i nogle tilfælde er så 
lavt som 35 000 ECU. Under disse omstændigheder vil den virksomhed, der 
foretager fjernsalg, måske ikke føle sig tilskyndet til at øge salget i andre 
medlemsstater på grund af de hermed forbundne fiskale forpligtelser; 
for det andet er der behov for at undersøge den rolle, som forskelle i afgifts­
satserne spiller sammenlignet med andre faktorer, som påvirker forbruger­
beslutninger om at foretage grænseoverskridende indkøb. I denne forbindelse 
viser undersøgelsen, at afgiftsforskellene naturligvis vil have en vis indflydelse 
på et produkts pris, men at denne virkning kan blive reduceret eller forøget 
gennem indflydelsen af andre faktorer. Afgiftsforskelle er en væsentlig faktor, 
som spiller en særlig vigtig rolle for punktafgiftsbelagte produkter, eller hvor 
der eksisterer betydelige forskelle i momssatserne, og her er det mest åbenlyse 
eksempel Tyskland/Danmark. 
Undersøgelsen identificerer imidlertid også mange andre ikke-afgiftsmæssige faktorer, 
som påvirker de grænseoverskridende indkøbsmønstre. Disse faktorer omfatter bl.a. 
forskellige separate, men indbyrdes forbundne kategorier, f.eks.: 
• andre prisrelaterede faktorer - disse faktorer er f.eks. valutakurssvingninger, 
ændringer i prisen på benzin eller andre rejserelaterede omkostninger, 
reduktioner i omkostninger som følge af mere effektive engros- eller 
detailnetværk 
• ikke-prisrelaterede faktorer - meget ofte kan forbrugerbeslutninger påvirkes af 
incitamenter som f.eks. mere fleksible åbningstider, vareudvalg og kvalitet, 
garantibetingelser, eftersalgsservice osv. 
• hindringer - sprog, afstand og geografiske barrierer er elementer, som udgør de 
vigtigste enkeltfaktorer, der forhindrer en stor del af Fællesskabs-borgerne i at 
foretage grænseoverskridende indkøb. 
Disse resultater blev bekræftet af resultaterne af den seneste Eurobarometer­
undersøgelse, der blev foretaget i Fællesskabet i april og maj 19943 på Kommissionens 
vegne. Som svar på spørgsmålet om, hvorvidt de adspurgte personligt havde haft fordel 
af ophævelsen af rejsendes afgiftsfrie indførsler og toldkontrollen siden 1. januar 1993, 
svarede mindre end 20% positivt af dem, som var klar over, at man frit kunne foretage 
grænseoverskridende indkøb. Dette resultat viser, at grænseoverskridende indkøb ifølge 
sagens natur er et fænomen, som kun en relativ lille del af befolkningen vil kunne få 
fordel af. 
Ingen af disse konklusioner er særlig overraskende; det er faktisk et spørgsmål om sund 
fornuft. Det man bør notere er, at grænseoverskridende indkøb er et fænomen, der 
altid har fundet sted, også lang tid før oprettelsen af det indre marked. Afskaffelsen af 
grænsekontrollen og af rejsendes afgiftsfrie indførsler i januar 1993 lettede denne 
proces, idet privatpersoner fik ubegrænset adgang til markedet. Det gav imidlertid ikke 
anledning til uventede moms-forårsagede konkurrenceforvridninger eller 
handelsfordrejninger, for det første fordi den nødvendige tilnærmelse af momssatserne 
allerede havde fundet sted for de produktområder, hvor der først og fremmest finder 
grænseoverskridende indkøb sted, og for det andet fordi der er indført særlige 
ordninger for fjernsalg. Der er derfor ikke grund til at foretage væsentlige ændringer i 
momssatserne, men tiden er nu inde til at overveje, om man skal lempe nogle af de ret 
restriktive betingelser, der findes i særordningerne, og navnlig overveje spørgsmålet 
om en forhøjelse af de ret begrænsede tærskler, der i øjeblikket gælder for denne 
handel. 
Kommissionens Eurobarometer 41.0 foretaget af 1NRA (Europe), 5. juli 1994. 
1 
5. Momssatser og det indre markeds funktion - momssatsernes indflydelse på 
afgiftspligtige personers handel inden for Fællesskabet 
Ved undersøgelsen af de virkninger, som afskaffelsen af de fiskale grænser har haft på 
det indre markeds funktion, har Kommissionen forsøgt at vurdere, om forskellene i 
momssatserne mellem medlemsstaterne har influeret på virksomhedernes adfærd (dvs. 
afgiftspligtige personer) i samhandlen inden for Fælleskabet. Det er vanskeligt at 
foretage en sådan vurdering på grund af manglen på nøjagtige oplysninger om 
adfærdsmønstret for de afgiftspligtige personer, der køber hos eller sælger til 
afgiftspligtige personer i andre medlemsstater. Den undersøgelse, der er omtalt i 
kapitel 4, omfattede ikke handel af den type med den begrundelse, at momssatsen i 
oprindelsesmedlemsstaten inden for rammerne af et bestem mel sesstedsbaseret 
afgiftssystem principielt ikke skal påvirke en virksomheds købsbeslutning. 
Inden for rammerne af momsovergangsordningen opkræves momsen fortsat i 
bestemmelsesmedlemsstaten, for så vidt angår goder, der handles mellem afgiftspligtige 
personer. Det er derfor vanskeligt at fastlægge, hvorfor forskelle i satserne skulle spille 
nogen væsentlig rolle i beslutningsprocessen i de virksomheder, der er involveret i 
denne handel. 
Der findes imidlertid et begrænset antal tilfælde, hvor visse typer afgiftspligtige 
personer har lov til at købe varer i en anden medlemsstat og betale momssatsen i 
oprindelsesmedlemsstaten. Disse tilfælde vedrører leveringer, der foretages af 
afgiftspligtige personer i en medlemsstat til en af følgende købere i en anden 
medlemsstat: 
små virksomheder, der opererer inden for rammerne af undtagelsestærsklerne 
standardsatslandbrugere 
afgiftspligtige personer, der foretager transaktioner, som er fritaget i henhold til 
artikel 13 i sjette momsdirektiv 
ikke-afgiftspligtige juridiske personer, der køber varer inden for en årlig tærskel 
på 10 000 ECU. 
I alle disse tilfælde kan den købsbeslutning, der træffes af en af disse enheder, påvirkes 
af momssatsen i den medlemsstat, hvor købet foretages. Disse tilfælde var genstand for 
en supplerende undersøgelse, der blev foretaget på Kommissionens vegne i en speciel 
sammenhæng, der vedrørte "egne indtægter"4. Det fremgik af denne undersøgelse, at 
der ikke foreligger tal om størrelsen af den handel, som falder ind under disse tilfælde, 
og at det er vanskeligt at foretage skøn over den pågældende handel. De oplysninger, 
der var til rådighed for konsulenterne, tydede på, at det var usandsynligt, at handelen 
var betydelig sammenlignet med den samlede handel inden for Fælleskabet. 
Undersøgelsen viste, at i næsten alle de tilfælde, hvor virksomheder kunne blive fristet 
til at købe varer i andre medlemsstater som følge af lavere momssatser, anså man 
stadig nettovirkningen af denne handel på fastlæggelsen af egne indtægter som værende 
ubetydelig. Der blev ikke fundet tegn på væsentlige ændringer i afgiftspligtige 
personers grænsehandelsadfærd ved grænserne mellem medlemsstater med betydelige 
forskelle i momssatserne. 
Omfanget af grænsctransaktioncr, der beskattes efter oprindelsesprincippet (Deutsches Institut 
fiir Wirtschafisforsclumg - september 1994). 
/C 
Undersøgelsen viste dog særlige tilfælde med tyske landbrugere, der omfattes af 
standardsatsordninger, og som konsekvent køber gødning og pesticider, der i Tyskland 
er underkastet normalsatsen, direkte fra Luxembourg, Frankrig eller Belgien, hvor 
sådanne produkter beskattes med reducerede satser. I denne situation handler de 
pågældende landmænd imidlertid på samme måde som en privatperson, idet de 
foretager indkøb til den fordelagtigste pris, som findes på markedet. Kommissionen 
tror ikke, at sådanne tilfælde kan anses for at skabe konkurrenceforvridninger. Under 
alle omstændigheder ligger løsningen på et eventuelt problem inden for dette særlige 
område - hvis der overhovedet findes problemer - i hænderne på de tyske myndigheder, 
fordi de altid kan benytte muligheden af at beskatte gødning og pesticider med en 
reduceret sats i Tyskland, da disse produkter falder inden for rammerne af kategori 10 i 
bilag H. Hvis de tyske myndigheder anvendte denne mulighed kunne de som en 
konsekvens deraf nedsætte niveauet for kompensation for standardsatsordningen som i 
dag er muligt for tyske landbruger under den tyske standardsatsordning. 
Kommissionen må derfor konkludere, at da der ikke findes klare beviser for væsentlige 
konkurrenceforvridende effekter for afgiftspligtige personer i handlen inden for 
Fællesskabet som følge af forskelle i momssatserne, er der i øjeblikket ikke grund til at 
antage, at det indre marked ikke fungerer tilfredsstillende. 
il 
6. Den reducerede momssats - revision af bilag H's anvendelsesområde 
Tredje afsnit i artikel 12, stk. 3, litra a), i sjette momsdirektiv lyder således: 
"Medlemsstaterne kan ligledes anvende en eller to reducerede satser. De 
reducerede satser må ikke være mindre end 5% og må kun anvendes på levering 
af de kategorier af goder og tjenesteydelser, som er anført i bilag H." 
Andet afsnit i artikel 12, stk. 4, lyder således: 
"På grundlag af en rapport fra Kommissionen tager Rådet hvert andet år, første 
gang i 1994, de reducerede satsers anvendelsesområde op til revision. Rådet kan 
med enstemmighed på forslag af Kommissionen beslutte at ændre listen over 
goder og tjenesteydelser i bilag H." 
Med henblik på at afgøre, om der bør gennemføres ændringer i de reducerede satsers 
anvendelsesområde inden for rammerne af gennemgangen i henhold til artikel 12, 
stk. 4, foretages der en undersøgelse i dette kapitel af, hvordan medlemsstaterne i 
praksis anvender artikel 12, stk. 3, litra a). Dette kapitel koncentrerer sig om, hvorvidt 
det er nødvendigt at foretage ændringer i de nuværende bestemmelser for at overvinde 
konkurrenceforvridningsproblemer. Siden de nye bestemmelser trådte i kraft har 
Kommissionen modtaget talrige henvendelser fra forskellige erhvervs- og fagsammen­
slutninger, hvor de argumenterer for, at deres sektor ved den kommende gennemgang 
medtages under de reducerede satsers anvendelsesområde. Kommissionen er af den 
opfattelse, at det er alt for tidligt at overveje ændringer i anvendelsesområdet, ikke 
mindst fordi det sandsynligvis vil være lettere at behandle bredere spørgsmål om 
satsernes dækning på baggrund af Rådets konklusioner om udformningen af den 
endelige momsordning i 1997. Det generelle spørgsmål om, hvilke fremtidige tiltag der 
skal gennemføres i forbindelse med den indbyrdes tilnærmelse af momssatserne i denne 
sammenhæng, vil blive taget op i sammenhæng med Kommissionens forslag til 
indførelsen af den endelige ordning. 
Goder og tjenesteydelser, der omfattes af den reducerede sats 
Der mindes om, at ECOFIN-Rådet på sit møde den 18. december 1989 besluttede, at 
de reducerede satser først og fremmest ville blive forbeholdt goder og tjenesteydelser, 
der tjener sociale eller kulturelle formål. De kategorier, der herefter blev indføjet i 
bilag H til det ændrede sjette momsdirektiv, afspejlede stort set disse kriterier. 
Processen med at udvælge de kategorier, som Rådet var interesseret i, fulgte desuden 
generelt den fremgangsmåde, som Kommissionen gik ind for, og som bestod i, at listen 
kun burde indeholde de kategorier af goder og tjenesteydelser, som hovedparten af 
medlemsstaterne beskattede med reducerede momssatser. 
Det fremgår af tabel 2, at dette mønster var gældende og fortsat gør sig gældende. De 
oplysninger, som Kommissionen har, viser, at for alle 17 kategorier i bilag H bortset 
fra én kategori har hovedparten af medlemsstaterne benyttet sig af den mulighed, som 
direktivet giver til at beskatte med den laveste sats. For nogle kategorier har et 
overvældende flertal af medlemsstaterne valgt at anvende reducerede satser (eller 
nulsatser) eller fritagelser (når tjenesteydelsen er blevet anset for at være af almen 
interesse og som sådan omfattet af artikel 13 i sjette momsdirektiv, f.eks. entré til 
offentlige teatre, museer osv.). Denne praksis gør sig særlig gældende for levering af 
ri 
levnedsmidler, vand, farmaceutiske produkter, medicinsk udstyr, personbefordring, 
entré til kulturelle begivenheder og landbrugsinput. For andre kategorier er antallet af 
medlemsstater, der vælger at benytte de reducerede satser, noget mindre, men med 
undtagelse af kategori 15 (begravelsesvirksomhed osv.) er alle kategoriers medtagelse i 
det mindste begrundet numerisk som følge af, at de afspejler den mest udbredte praksis 
i Fællesskabet med hensyn til beskatning med reduceret sats. 
Med hensyn til udvælgelsen af de kategorier fra bilag H, som der kan anvendes 
reducerede satser på, må man selvfølgelig ikke glemme, at medlemsstaterne har 
udvidet denne praksis til at udvælge særlige goder og tjenester inden for de enkelte 
kategorier med henblik på anvendelse af disse lave satser. Dette betyder, at selv om det 
tilsyneladende ser ud til at være stor ensartethed i den måde, hvorpå medlemsstaterne 
udvælger kategorier, kan dækningen af de enkelte kategorier faktisk afvige fra 
medlemsstat til medlemsstat afhængig af, hvordan medlemsstaterne vælger at definere 
goder og tjenester fra en given kategori i deres nationale lovgivning. 
Dette er imidlertid ikke særligt overraskende. Da først Rådet gik bort fra idéen om at 
gøre anvendelsen af den reducerede sats obligatorisk, var det ikke længere nødvendigt 
at sikre, at medlemsstaterne skulle blive enige om at anvende de enkelte kategorier på 
en ensartert måde. Det forhold, at det blev fakultativ at anvende den reducerede sats, 
gjorde det imidlertid lettere at nå til enighed i Rådet om en definition af kategorierne. I 
stedet for endeløse diskussioner om, hvad der skulle indgå i en kategori, blev det kun 
nødvendigt for Rådet at nå til enighed om en bred generel definition af hver enkelt 
kategori på fællesskabsplan (det vil i det væsentlige sige at afgøre, hvad der faldt uden 
for en kategori). Hvis denne generelle definition blev overholdt (ved ikke at udvide 
kategorien), var den enkelte medlemsstat i sine gennemførelsesbestemmelser frit stillet 
med hensyn til at anvende sin egen definition af kategorierne, afhængig af hvilke 
særlige grupper af produkter eller tjenesteydelser den ønskede at beskatte med den 
reducerede sats. Med hensyn til kategorier, der henviser til goder, har medlemsstaterne 
også mulighed for at anvende den kombinerede nomenklatur for at fastlægge den 
nøjagtige dækning. Ikke alle medlemsstater har imidlertid anvendt denne praksis, eller, 
hvis de har gjort det, så indgår oplysningerne i det mindste ikke i de 
gennemførelsesbestemmelser, der er fremsendt til Kommissionen med henblik på 
gennemgang. 
For så vidt angår spørgsmålet om konkurrencefordrejning, havde Kommissionen ved 
udarbejdelsen af denne rapport svært ved at fastslå, om indførelsen af en frivillig 
reduceret sats havde resulteret i øgede muligheder for konkurrencefordrejninger i det 
indre marked. Der kan på mange måder argumenteres for, at Rådet ved udarbejdelsen 
af listen over kategorier af goder og tjenesteydelser, for hvilke medlemsstaterne kan 
anvende reducerede satser, faktisk havde besluttet, at ingen af de berørte katgorier var 
af en type, som antoges at give anledning til større konkurrenceforvridninger som følge 
af væsentlige forskelle i momssatserne. Kategorien af tjenesteydelser i bilag H 
repræsenterer ifølge deres natur ikke en økonomisk aktivitet, som specielt vil egne sig 
til at være grænseoverskridende. For så vidt angår goderne i bilag H, kan det også 
anføres, at ingen af de pågældende kategorier er typiske produkter, som privatpersoner 
under normale omstændigheder vil rejse langt for at købe. 
Disse antagelser er faktisk bekræftet af den undersøgelse, der er omtalt i kapitel 4, og 
som blev foretaget på Kommissionens vegne med det formål at undersøge netop dette 
spørgsmål. Undersøgelsen omfattede særlig de kategorier af goder, der er omhandlet i 
bilag H, og for hvilke momssatserne varierer stærkt mellem medlemsstaterne, nemlig 
for fødevarer, farmaceutiske produkter, medicinsk udstyr, børnestole i biler, bøger, 
aviser og tidsskrifter. I de fleste tilfælde viste undersøgelsen, at der siden januar 1993 
ikke var sket mærkbare stigninger i de grænseoverskridende indkøb. I nogle tilfælde 
spiller andre faktorer end forskelle i momsssatserne en mere afgørende rolle for 
forbrugernes valg, f.eks. kulturelle eller sproglige forhold i forbindelse med bøger, 
aviser og tidsskrifter, eller receptordninger eller tilbagebetalingsordninger for 
farmaceutiske produkter og lægemidler. 
Den eneste kategori, hvor der finder en betydelig grænseoverskridende indkøbsaktivitet 
sted, er for kategorien levnedsmidler. Denne form for indkøb har imidlertid altid været 
et karakteristisk træk ved handelen inden for Fællesskabet i denne sektor. 
Undersøgelsen viser desuden, at købere af levnedsmidler i mange tilfælde handler på 
en anden måde, end man skulle forvente på baggrund af forskellene i momssatserne, 
f.eks. har tyskerne tendens til at købe visse levnedsmidler i Danmark trods højere 
momssatser i Danmark; modsat har man ikke kunnet konstatere, at personer fra 
Frankrig eller Belgien i videre omfang har foretaget indkøb af levnedsmidler i UK, 
selv om de fleste levnedsmidler i UK ikke er pålagt afgift. 
Goder og tjenesteydelser, der underkastes normalsatsen 
Ud over at se på den reducerede sats blev der i ovennævnte undersøgelse også foretaget 
en gennemgang af situationen med hensyn til mulige konkurrenceforvridninger eller 
ændringer i de grænseoverskridende indkøbsmønstre i relation til goder, der beskattes 
med normalsatsen. Følgende type varer blev undersøgt: varige elektriske 
husholdningsgoder (husholdningsartikler, video/audio/fotografiapparater, computer 
hardware og software og sportsartikler og legetøj), møbler, glasvarer osv. og smykker, 
ure o.lign. 
Undersøgelsen viste igen, at de grænseoverskridende indkøbsvaner ikke ændredes i 
nogen betydelig grad. Den forventede eksplosion i grænsehandelen med hensyn til dyre 
langvarige forbrugsgoder mellem Tyskland og Danmark i kølvandet på ophævelsen af 
rejsendes afgiftsfrie indførsler fandt ikke sted på trods af forskellen i de to landes 
momssatser. I andre tilfælde betød ophævelsen af rejsendes afgiftsfrie indførsler, at de 
grænseoverskridende indkøb faktisk blev øget i medlemsstater med momssatser, som 
var højere end i deres nabolande som følge af, at der blev større valgmuligheder i 
medlemsstaten med de høje afgifter (Belgien/Luxembourg). Ved den spansk/franske 
grænse var der ingen større ændringer i grænsehandelen, selv om faldet i pesetaens 
internationale værdi kan have haft en virkning. Der blev ikke registreret væsentlige 
ændringer i indkøbsmønstrene ved de andre følsomme grænser. Under alle 
omstændigheder har de grænseoverskridende indkøb været et varigt træk i alle disse 
grænseområder, lang tid før de rejsendes afgiftsfrie indførsler og grænsekontrollen blev 
ophævet i januar 1993. 
Den særlige situation for landbrugsprodukter 
Rådet skal inden 31. december 1994 træffe beslutning om beskatningen af andre 
landbrugsprodukter end levnedsmidler efter 1. januar 1995. Det var et af de spørgsmål, 
som ikke blev løst ved diskusionerne om afgiftspakken i 1992. På dette tidspunkt 
besluttede Rådet, at der skulle gælde en standstill, i løbet af hvilken de medlemsstater, 
som allerede anvendte reducerede satser på landbrugsområdet, skulle have lov til 
h 
fortsat at anvende dem; de medlemsstater som anvendte en normalsats skulle fortsat 
anvende denne sats. 
Kommissionen vil fremlægge et separat forslag om dette spørgsmål, der vil blive 
ledsaget af en begrundelse, der forklarer, hvorfor den har formuleret forslaget på den 
måde, den har gjort. 
På baggrund af ovenstående er Kommissionen overbevist om, at bestemmelserne i 
artikel 12, stk. 3, i det ændrede sjette direktiv fungerer tilfredsstillende i praksis, 
hovedsagelig takket være den grad af konvergens i satserne, der har fundet sted mellem 
medlemsstaterne siden Rådets aftale i 1991. Der er ikke tegn på nogen væsentlige 
ændringer i grænsehandelsmønstret for privatpersoner efter ophævelsen af grænse­
kontrollen. Da der således ikke findes væsentlige konkurrenceforvridninger eller 
handelsfordrejninger som følge af forskellene i momssatserne, ser Kommissionen i 
øjeblikket ingen grund til eller berettigelse for at ændre indholdet i bilag H af sjette 
direktiv ud fra disse betragtninger ved enten at tilføje nye kategorier af goder eller 
tjenesteydelser eller ved at slette nogle af de bestående kategorier. Kommissionen vil 
imidlertid behandle spørgsmålet om en yderligere indbyrdes tilnærmelse af 
momssatserne på længere sigt i forbindelse med diskussionerne om overgangen til den 
endelige momsordning. 
i\ 
7. Momssatsovcrgangsbestemmclsernc 
Artikel 28, stk. 2, litra g), i sjette direktiv lyder således: 
"På grundlag af en rapport fra Kommissionen tager Rådet inden den 31. december 
1994 bestemmelserne i litra a) til f) op til fornyet behandling med særligt henblik på 
det indre markeds funktion. Såfremt der konstateres væsentlige 
konkurrencefordrejninger, vedtager Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed på 
forslag af Kommissionen, passende foranstaltninger." 
Artikel 28, stk. 2, litra a) til f), fastsætter forskellige momssatsforanstaltninger, som 
medlemsstaterne kan opretholde i den overgangsperiode, der omtales i artikel 28 1, dvs. 
principielt frem til 31. december 1996. Dette kapitel undersøger, hvordan medlems­
staterne har anvendt disse bestemmelser og de virkninger, som deres fortsatte 
anvendelse kan have på det indre markeds rette funktion. 
Formålet med artikel 28, stk. 2, var at bringe alle disse foranstaltninger sammen, som 
principielt ikke udgør et permanent træk ved den langsigtede momsstruktur i 
Fællesskabet. I nogle tilfælde ville det have været umuligt for Rådet at nå til enighed 
om afgiftspakken i oktober 1992, hvis der ikke var indrømmet midlertidige undtagelser 
til medlemsstaterne, som gav dem mulighed for i en begrænset periode efter 1992 at 
opretholde nogle satser, der ikke omfattes af artikel 12, stk. 3. Følgelig dækker 
artikel 28, stk. 2, forskellige midlertidige momssatsbestemmelser, der omfatter 
foranstaltninger af betydelig social og politisk vigtighed for de pågældende 
medlemsstater, foranstaltninger, som i øjeblikket giver medlemsstaterne mulighed for 
at udskyde den fulde gennemførelse af artikel 12, stk. 3, samt foranstaltninger, der 
omfatter visse goder og tjenesteydelser, som medlemsstaterne sikrede en særlig 
behandling på et midlertidigt grundlag. 
Artikel 28, stk. 2, litra a), omhandler fritagelser med tilbagebetaling af den i det 
tidligere omsætningsled erlagte afgift og de reducerede satser, der er lavere end den i 
artikel 12, stk. 3, fastsatte minimumssats for de reducerede satser. Disse satser 
benævnes normalt som henholdsvis nulsatser og superreducerede satser. Artiklen giver 
medlemsstaterne mulighed for efter 1992 at opretholde de nulsatser og superreducerede 
satser, som var i kraft pr. 1. januar 1991 i overensstemmelse med 
fællesskabslovgivningen. En oversigt over de medlemsstater, der var dækket af denne 
bestemmelse, gives i tabel 3. Det bemærkes, at UK og Irland er de eneste lande, der 
opretholder nulsatser i betydeligt omfang, efter at de portugisiske myndigheder 
besluttede at ophæve nulsatserne i Portugal i 1992. 
I den undersøgelse om ændringer i grænsehandelsmønstrene, der er omtalt tidligere, 
blev der også kigget på situationen med hensyn til visse produkter, der omfattes af 
nulsatser og superreducerede satser (f.eks. levnedsmidler, børnetøj). Der blev 
imidlertid ikke konstateret nogen væsentlige ændringer i de grænseoverskridende 
indkøb. Faktisk er grænsehandelen med disse produkter i mange tilfælde ubetydelig. 
Kommissionen mener derfor, at det i denne fase vil være berettiget, at den fremlægger 
et formelt forslag om at afskaffe eller ændre disse satser. Dette betyder imidlertid ikke, 
at en lignende konklusion bør drages inden for rammerne af den endelige 
momsordning. Det er sandsynligt, at en ordning med færre (eller ingen) undtagelser fra 
den almindelige regel i den sammenhæng vil være hensigtsmæssig, og Kommissionen 
</t 
vil foreslå, at medlemsstaterne selv undersøger situationen for at se, om nogle af disse 
særlige satser kan afskaffes inden overgangen til den endelige ordning. 
Artikel 28, stk. 2, litra b). giver de medlemsstater, der ønsker at ophæve nulsatserne 
for andre goder eller tjenesteydelser end dem, der er anført i bilag H, mulighed for at 
anvende en reduceret sats på levering af sådanne goder og tjenesteydelser på et 
midlertidigt grundlag. 
Det Forenede Kongerige har for nylig anvendt denne bestemmelse, da det besluttede at 
afskaffe nulsatsen for fyringsolie og el og i starten erstatte den med en sats på 8% og 
senere med en fuld sats. Med hensyn til bemærkningerne i foregående afsnit om det 
eventuelle behov for at afskaffe nulsatsen og de superreducerede satser mener Kommis­
sionen, at bestemmelserne i artikel 28, stk. 2, litra b), er nyttige og bør forblive i 
kraft. 
Artikel 28. stk. 2. litra c), gælder for to medlemsstater, nemlig Spanien og 
Luxembourg, som skulle forhøje deres normalsats med mere end 2% for at overholde 
bestemmelserne i artikel 12, stk. 3. Artiklen giver disse medlemsstater mulighed for at 
anvende superreducerede satser på alle kategorier af goder og tjenesteydelser i bilag H 
og herudover på tjenester inden for restaurationsbranchen, børnebeklædning og 
børnefodtøj samt inden for boligsektoren. 
Både Spanien og Luxembourg har gjort udstrakt anvendelse af denne bestemmelse (jf. 
tabel 3), som blev indført for at kompensere for en mulig forøgelse af inflationspresset 
som følge af, at deres normalsats blev forhøjet med 2 point. Implementeringen af 
denne bestemmelse har imidlertid ikke givet anledning til væsentlige 
konkurrenceforvridninger for så vidt angår Spanien, men der er modtaget nogle klager 
for så vidt angår situationen mellem Belgien og Luxembourg, hvor der eksisterer 
betydelige forskelle i momssatserne for samme kategori af goder og tjenesteydelser. Da 
disse bestemmelser ifølge deres karakter er midlertidige, foreslår Kommissionen på 
linje med sine tidligere bemærkninger, at begge medlemsstater selv bør overveje, hvor 
længe der er behov for fortsat at anvende dem. 
Artikel 28. stk. 2, litra d). giver de medlemsstater, der anvendte en reduceret sats på 
restaurationsbranchen, børnefodtøj og børnebeklædning samt inden for boligsektoren 
pr. 1. januar 1991, mulighed for fortsat at anvende disse satser i en overgangsperiode. 
Situationen på lang sigt med hensyn til den passende sats, der skal anvendes på disse 
goder og tjenesteydelser, bør diskuteres i forbindelse med den i artikel 12, stk. 4, 
omhandlede gennemgang af bilag H. I afventning af resultatet af denne gennemgang vil 
Kommissionen i øjeblikket ikke fremsætte forslag om ønskeligheden af at opretholde 
disse reducerede satser. Den ønsker dog at gøre opmærksom på, at den nuværende 
situation ikke kan fortsætte i en uendeligehed, da den i så fald vil skabe en strukturel 
uensartethed i momssatserne. 
Artikel 28. stk. 2, litra e), giver medlemsstaterne mulighed for at anvende en 
"parkeringssats" på mindst 12% på levering af goder og tjenesteydelser, der ikke er 
nævnt i bilag H, men på hvilke den pågældende medlemsstat anvendte en reduceret sats 
pr. 1. januar 1991. 
/? 
En række medlemsstater har benyttet sig af denne bestemmelse (jf. tabel 3 for detaljer). 
Artiklen er nyttig i den forstand, at den letter overgangen til en mere sammenhængende 
langsigtet momsstruktur i hele Fællesskabet. Kommissionen finder derfor, at disse 
bestemmelser fortsat bør gælde indtil videre. 
Artikel 28. stk. 2. litra f). giver Grækenland mulighed for fortsat at anvende særligt 
reducerede satser på vise græske øer og i nogle græske departementer. 
Så vidt Kommissionen ved, har implementeringen af disse særligt reducerede satser 
ikke givet anledning til konkurrenceforvridninger i samhandelen inden for 
Fællesskabet. Implementeringen af disse bestemmelser var faktisk en særlig 
foranstaltning, der blev udformet for at kompensere for den konkurrence, som disse 
øer og departementer kunne blive udsat for fra ikke-EC-lande. Kommissionen har den 
opfattelse, at disse bestemmelser kan fortsætte indtil videre. 
Kommissionen kan konkludere, at implementeringen af momsovergangs 
bestemmelserne, ikke har givet anledning til væsentlige konkurrenceforvridninger eller 
handelsfordrejninger. Kommissionen er af den opfattelse at disse bestemmelser kan 
fortsætte under overgangsordningen. 
Kommissionen gør opmærksom på at i dets oprindelige forslag fra 1987 om 
tilnærmelse af momssatserne blev det forslået af hver medlemsstat skulle begrænse 
anvendelsen af momssatser til to - en normal sats og en reducert sats - uden nulsatser 
eller super reducerede satser. Den fortsatte anvendelse af alle undtagelserne som er 
tilladt for medlemsstaterne især hvad angår de super reducered satser og nulsatserne, 
har resulteret i et overflod af forskellige momssatser anvendt i Fællesskabet med risiko 
for forvridninger inden for visse sektorer. Denne situation, stemmer ikke overens med 
behovet for forenklingsprocedurer og en reduktion af omkostningerne i forbindelse med 
afgifterne som er nødvendig for styrkelsen af det indre marked. 
Kommissionen vil defør gøre opmærksom på, at introduktionen af den endelige 
momsordning vil blive enklere, hvor medlemsstaterne selv overvejer at ændre disse 
bestemmelser, som udgangspunkt ved at reducere antallet af satser, de anvender 
generelt og, hvor det er muligt, erstatte satserne med en af de satsmuligheder, der står 
åbne for medlemsstaterne i henhold til artikel 12, stk. 3. Dette spørgsmål vil blive 
behandlet i en kommissions meddelelse om indførelsen af den endelige momsordning. 
n 
8. Konklusioner 
Denne rapport skal opfylde de forpligtelser til at rapportere, der blev pålagt 
Kommissionen af Rådet, da lovgivningen om den indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes momssatser blev vedtaget i 1992. Med opfyldelsen af disse 
forpligtelser ønsker Kommissionen samtidig at give Rådet en passende vurdering af 
momssatsordningens funktion inden for rammerne af momsovergangsordningen i de to 
første år i et Fællesskab uden indre grænser. Kommissionen håber således, at rapporten 
vil give Rådet mulighed for at vurdere, om momssatsbestemmelserne virker som 
oprindeligt tilsigtet i en situation uden grænsekontrol, eller om det er nødvendigt at 
foretage ændringer. 
På grundlag af de foreliggende oplysninger mener Kommissionen, at situationen 
generelt er tilfredsstillende med hensyn til den måde, hvorpå den nye ordning for den 
indbyrdes tilnærmelse af momssatserne fungerer. Der er ikke konstateret væsentlige 
ændringer i grænsehandelsmønstrene. Tilsvarende er der heller ikke sket væsentlige 
konkurrenceforvridninger eller handelsfordrejninger som følge af store forskelle i 
momssatserne mellem nabomedlemsstater. Kommissionen konkluderer, at der under 
disse omstændigheder i øjeblikket ikke er grund til at foretage væsentlige ændringer af 
niveauet eller strukturen i den nye ordning for momssatserne eller af 
anvendelsesområdet for den reducerede sats. Kommissionen konkluderer endvidere, at 
de nugældende midlertidige bestemmelser om momssatserne ikke behøver at blive 
ændret i øjeblikket, da disse bestemmelser skal afvikles ved udgangen af 
overgangsperioden. Hvis medlemsstaterne selv skulle træffe foranstaltninger med 
henblik på at reducere antallet af satser generelt ville dette fremme diskussionerne om 
indførelsen af den endelige momsordning. Diskussionen om dette og andre 
momsrelaterede spørgsmål vil blive taget op i forbindelse med en kommissions­
meddelelse om indførelsen af den endelige momsordning. 
n 
TABEL 1 
UDVIKLINGEN I MEDLEMSSTATERNES MOMSSATSER MELLEM 1987 OG 1994 
iS2 MEDLEMSSTATER 
Tyskland 
Belgien 
Danmark 
Spanien 
Grækenland 
Frankris 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige REDUCEREDE SATSEP. 
1987 
7 
1/6 
-
6 
3/6 
2.1/4/ 
5,5/7/13 
1,7/10 
2/9 
3/6 
6 
8 
-1992 1993 1994 
~ — — 
16 16 16 
. 
6 3 6 3 6 
4 S - S - S 
")|>> ^ : -x < ^">> 
2.3 10 2.5 2.5 
4 9 4 9 4 Q 
3 6 3 6 3 6 
6 6 t 
8 5 5 5 
-S TAND ARD S ATSER/MELLEMSATSER 
1987 
14 
19 17 
-v ^ 
1 -N 
18 
IS.6 28 
"• > 
19 
i _ 
20 
16 
i > 1992 
14 
19.5 
25 
13 
18 
18.6 
21/10/ 
12.5 
19/12 
15 
18.5/17,5 
17/16 
17,5 1993 
15 
19.5 
25 
15 
18 
18,6 
21/12.5 
19/12 
15 
17,5 
16 
17,5 1994 
15 
20,5/12 
25 
15 
18 
18.6 
21/12,5 
19/13 
15/12 
17,5 
16 
17,5 FORHØJEDE SATSER 
1987 
-
25/25 + 8 
-
33 
36 
33 1/3 
-
38 
-
-
30 
-1992 
-
-
-
28 
36/-
22 
-
38 
-
-
30 
-1993 
-
-
-
-
-
-
-
-
-
-
30* 
-1994 
-
-
-
-
-
-
-
-
-
-
30* 
-
Note: Portugal: Siden 1. januar 1993 har anvendelsen aï 
blive afskaffet i finanslover, for 1995. satsen på 30% været i modstrid med Fællesskabsreglerne. Portugal har meddelt, at denne sats vil 
MEDLEMSSTATERNES REDUCEREDE SATSER FOR DE KATEGORIER AF GODER OG TJENESTEYDELSER, 
DER ER NÆVNT I BILAG H TIL SJETTE MOMSDIREKTIV (SOM ÆNDRET) TABEL 2 
>J KAT. 
1 
Levnedsmidler 
2 
Vandforsyning 
3 
Farmaceutiske 
produkter 
4 
Medicinsk 
udstyr 
5 
Person-befordring 
6 
Bøger, aviser og 
tidsskrifter 
7 
Entré til fore­
sti llinger osv. 
Radio- og tv-
modtagelse 
8 
Tjenester af 
forfattere, 
komponister osv. B 
RS 
RS 
RS 
SS 
RS 
RS 
RS 
NS 
FRITAG. 
RS 
PS 
SS 
PS DK 
SS 
SS 
SS 
SS 
FRITAG. 
SS 
FRITAG. 
SS 
SS D 
RS 
RS 
SS 
RS 
RS 
SS 
RS 
FRITAG. 
RS 
SS 
RS EL 
RS 
RS 
RS 
SS 
RS 
RS 
RS 
FRITAG. 
RS 
SS 
RS ES 
SS 
SRS 
RS 
SRS 
SS 
RS 
RS 
SS 
SRS 
FRITAG. 
RS 
SS 
RS F 
RS 
RS 
RS 
SS 
RS 
RS 
SRS 
RS 
SRS 
RS 
SS 
RS IRL 
NS 
RS 
SS 
FRITAG. 
NS 
NS 
FRITAG. 
NS 
RS 
SS 
FRITAG. 
RS 
SS 
SS I 
SRS 
RS 
PS 
RS 
RS 
SS 
RS 
RS 
PS 
SRS 
SRS 
RS 
SS 
RS 
SS L 
SRS 
FRITAG. 
SRS 
SS 
SRS 
FRITAG. 
SRS 
SRS 
SRS 
SS 
SRS NL 
RS 
RS 
RS 
SS 
RS 
FRITAG. 
RS 
RS 
FRITAG. 
RS 
SS 
SS P 
RS 
SS 
RS 
RS 
SS 
RS 
RS 
RS 
FRITAG. 
RS 
SS 
SS UK 
NS 
NS 
SS 
NS 
SS 
NS 
NS 
NS 
SS 
SS 
Ni Ko 9 
Sociale boliger 
10 
landbrugsinput 
11 
Hotelophold 
12 
Adgang t i l 
sportsbegiven­
heder 
13 
Brug af sports-
faciliteter 
H 
VelgjJrenheds-
tjenester 
15 
Begravelses-
virksomhed og 
ligbrænding 
16 
Læge- og tand-
lægebehandling 
17 
Indsamling af 
husholdnings­
affald og 
vedligeholdelse 
af veje RS 
RS 
RS 
RS 
RS 
RS 
RS 
RS 
SS 
RS 
SS SS 
SS 
SS 
SS 
FRITAG. 
SS 
SS 
SS 
SS SS 
RS 
SS 
SS 
NS 
RS 
SS 
RS 
FRITAG. RS 
RS 
RS 
RS 
RS 
RS 
RS 
RS 
RS SRS 
RS 
RS 
SS 
RS 
SS 
FRITAG. 
SS 
RS 
RS 
RS 
RS RS 
SS 
RS 
RS 
SS 
SS 
SS 
SS 
RS 
SS 
SRS 
RS RS 
RS 
RS 
FRITAG. 
RS 
FRITAG. 
SS 
FRITAG. 
SS 
, FRITAG. 
SS SRS 
RS 
SRS 
RS 
RS 
PS 
RS 
SS 
SS 
SS 
SRS 
SRS SRS 
SRS 
SRS 
SRS 
SRS 
SRS 
SRS 
SRS 
SRS RS 
RS 
RS 
SS 
SS 
SS 
SS 
SS 
SS RS 
RS 
RS 
RS 
RS 
SS 
SS 
SS 
SS SS 
SS 
SS 
NS 
NS 
NS 
NS 
NS 
NS 
SS 
SS: Standardsats 
RS: Reduceret sats 
SRS: Superreduceret sats 
PS: Parking rate 
NS: Nulsats 
OVERSIGT OVER DE SUPERSEDUCEREDE MOMSSATSER I MEDLEMSSTATERNE 
(NB: Oversigten er ikke udtømmende) TABEL 3 
Goder og 
tjenesteydelser 
(kort beskrivelse) 
Levnedsmidler 
Drikkevarer: 
- mineral vand/limonade 
Børnetøj og fodtøj 
Farmaceutiske produkter 
Bøger 
Aviser 
Tidsskrifter 
Tv-li cens 
Hotel 
Restaurant 
Entré til biograf, 
teater, kulturelle 
begivenheder, 
sportsbegivenheder 
Afskårne blomster og 
planter; 
Behandling af affald og 
spiIdevand. 
Indsamling af 
husholdningsaffald 
Personbefordr i ng B 
0 
0 DK 
0 D EL 
4 
4 
4 
4 ES 
3 
3 
3 
3 
3 F 
2,1 
2J 
2,1 
2,1 
2,1 IRL 
0 
0 
0 
0 I 
4 
4 
4 
4 
4 
4 
4 L 
3 
3 
3 
3 
3 
3 
3 
3 
3 
3 
3 
3 
3 
3 
3 NL P UK 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
Byggesektoren: 
- levering af nye 
bygninger 
- renoveringssarbej de 
og reparation 
- opførelse af nye 
bygninger 
Kunst, antikviteter 
Medicinsk udstyr 
Vandforsyning 
Landbrugsinput 
Sociale tjenester/ 
velgørenhed 3 
3 
3 
0 
0 4 
4 
4 
4 
4 3 
3 
3 
3 
3 
3 0* 
0* 
0* 
0 
(hvis 
im­
porteret) 
0 
0 
0 
* UK: Nulsatsen gælder for bygninger og godkendte reparationer på bygninger, der falder ind under listen 
Forslag til 
RÅDETS DIREKTIV 
om ændring af direktiv 77/388/EØF 
om det fælles merværdiafgiftssystem 
(beskatning af landbrugsprodukter) 
25 
BEGRUNDELSE 
Formålet med dette forslag er at give Rådet mulighed for at træffe en afgørelse om beskatning 
af landbrugsprodukter efter 1. januar 1995, således som det kræves i Fællesskabets momslov­
givning. Afgørelsen er nødvendig for at sikre ensartethed på afgiftsområdet inden for det indre 
marked ved at ophæve de konkurrencefordrejninger, der er opstået som følge af strukturelle 
uligevægte i de momssatser, medlemsstaterne i øjeblikket anvender på leveringer af land­
brugsprodukter. Det er derfor i medlemsstaternes interesse, at man fjerner årsagen til fordrej­
ningerne på afgiftsområdet i den nuværende momslovgivning. 
Fællesskabets nuværende momslovgivning(1) indeholder en række regler, som medlemsstaterne 
skal overholde med hensyn til momssatsernes struktur, niveauer og anvendelsesområde. 
Reglerne om harmonisering af momssatserne var nødvendige for at give Fællesskabet 
mulighed for at afskaffe den indre grænsekontrol pr. 1. januar 1993 som led i programmet for 
ophævelse af de fiskale grænser. Med hensyn til andre landbrugsprodukter end levnedsmidler 
fandt Rådet det imidlertid hensigtsmæssigt at udsætte afgørelsen om en passende momssats 
indtil 31. december 1994 (artikel 12, stk. 3, litra d), i det sjette direktiv). Rådet besluttede 
endvidere, at man i den mellemliggende tid ville anvende en standstill-ordning, hvorunder de 
medlemsstater, der allerede anvendte en reduceret momssats på leveringer af landbrugspro­
dukter på tidspunktet for direktivets vedtagelse, fik lov til fortsat at anvende denne sats i 
endnu to år. De medlemsstater, der på det pågældende tidspunkt anvendte standardsatsen, 
skulle fortsat anvende denne. 
Udtrykket "andre landbrugsprodukter end levnedsmidler" omfatter produkter som f.eks. blom­
ster, planter og lignende produkter inden for blomster- og havebrugssektoren samt produkter 
som råuld og træ af forskellig art. Den nuværende situation i medlemsstaterne, hvad angår 
beskatning af disse produkter med reducerede satser, fremgår af nedenstående tabel: 
Landbrugsprodukter Medlemsstater, der anvender en 
reduceret sats 
blomster, planter osv DE, IT, LU, NL, PO 
_ BE, LU, NL 
træ til brug i industrien DE 
træ til brændsel BE, DE, EL, IE, IT, LU, NL 
(1) Det sjette momsdirektiv 77/388/EØF, senest ændret ved direktiv 92/77/EØF. 
26 
Det fremgår, at det kun er et fåtal af medlemsstaterne, der beskatter de berørte produkter, 
bortset fra eventuelt brændsel, med reducerede momssatser. For at give Rådet mulighed for 
at træffe den nødvendige afgørelse om beskatningen af landbrugsprodukter efter 
december 1994 har Kommissionen undersøgt situationen med henblik på at fastslå, om den 
øjeblikkelige strukturelle uligevægt i de momssatser, der anvendes i de forskellige medlems­
stater, har haft nogen mærkbar virkning på købsmønsteret på tværs af grænserne siden 
afskaffelsen af grænsekontrollen i januar 1993. Tilgængeligt materiale viser, at dette ikke er 
tilfældet, og at der ikke har været nogen større ændring i privatpersoners køb på tværs af 
grænserne siden januar 1993. Dette er ikke overraskende, da der på grund af de omtalte 
produkters karakter ikke er tale om varer, som privatpersoner normalt vil rejse langt for at 
købe, selv om der er betydelige prisforskelle mellem de enkelte medlemsstater. 
Kommissionen er imidlertid blevet gjort opmærksom på tilfælde med svig i forbindelse med 
blomster og planter, hvor handlende i medlemsstater, hvor disse produkter beskattes med 
standardsatsen, tilsyneladende har købt sådanne produkter i medlemsstater, hvor de beskattes 
med den reducerede sats og derefter ikke har deklareret disse køb til afgiftsmyndighederne. 
Disse tilfælde skal normalt undersøges af de kompetente myndigheder i de berørte med­
lemsstater. Dette er dog klart, at problemet er opstået som følge af, at skrupelløse handlende 
har besluttet at drage fordel af forskellen i momssatserne i de enkelte medlemsstater. 
Forskellene er opstået, fordi nogle medlemsstater i øjeblikket har mulighed for at bevare en 
reduceret sats. 
Der er derfor to mulige løsninger til dette problem som Kommissionen kan foreslå. På den 
ene side kan Kommissionen foreslå, at den normale momssats skal anvendes på alle leveringer 
af blomster og planter fra 1 januar 1995. Det vil medføre en ligevægt inden for denne sektor, 
fritaget for fiskalt begrundet konkurrenceforvridning som en følge af forskelle i momssatserne. 
Som et alternativ kan Kommissionen foreslå, at medlemsstaterne skal have mulighed for at 
anvende en reduceret sats for sådanne leveringer. Sådan en mulighed vil være at anbefale set 
i lyset af den negative effekt en forhøjelse af momssatsen vil have på produktionen og salget 
af blomster og planter i de medlemsstater der idag anvender en reduceret sats. Blomster og 
planter er produkter som efter deres natur og markedets beskaffenhed er sårbare over for 
pludselige forhøjelser i detail prisniveauet. Medlemsstaterne kunne undgå dette resultat ved 
at benytte sig af valgfriheden til at anvende en reduceret momssats for leveringen af disse 
produkter. 
I lyset af ovenstående er Kommissionen af den opfattelse at det mest hensigtsmæssige middel 
til at klare denne strukturelle uligevægt ville være at udvide muligheden for at anvende en 
reduceret sats til også at gælde for blomster, planter og lignende samt brænde, men kun som 
en overgangsordning. Kommissionen ønsker ikke på nuværende tidspunkt at gennemføre en 
permanent udvidelse af anvendelsesområdet for den reducerede sats. Det vil være mere 
hensigtsmæssigt at overveje ændringer af denne type i forbindelse med Rådets kommende 
konklusioner vedrørende udformningen af den for 1997 endelige momsordning. Endvidere 
ønsker Kommissionen ikke at udvide anvendelsesområdet for den reducerede sats til andre 
landbrugsprodukter som f.eks. uld og træ til brug i industrien med den begrundelse, at sådanne 
produkter ifølge deres natur indgår i forarbejdningsprocesser, som hovedsagelig udføres af 
personer, der er skattepligtige og berettiget til at fradrage den indgående moms. 
27 
Bemærkninger vedrørende artiklerne 
Artikel 
Det foreslås, at den nuværende standstill-ordning bringes til ophør, hvad angår beskatning af 
andre landbrugsprodukter end dem, der falder ind under kategori 1 i bilag H, ved at ophæve 
artikel 12, stk. 3, litra d), i sjette momsdirektiv og indsætte et nyt litra g) i artikel 28, stk 2, 
som vil sætte medlemsstaterne i stand til at anvende en reduceret sats på leveringer af levende 
træer og andre planter (herunder løg, rodfrugter og lignende, afskårne blomster og pyntegrønt) 
samt træ til brændsel i den overgangsperiode, der er omhandlet i artikel 28 1. 
28 
Forslag til 
RÅDETS DIREKTIV 
om ændring af direktiv 77/388/EØF 
om det fælles merværdiafgiftssystem 
(beskatning af landbrugsprodukter) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 99, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Artikel 12, stk. 3, litra d), i det ændrede Rådets direktiv 77/388/EØF(1), senest ændret ved 
direktiv 94/5/EF(2), fastsætter, at reglerne vedrørende beskatning af andre landbrugsprodukter 
end dem, der falder ind under kategori 1 i bilag H, vedtages enstemmigt af Rådet inden den 
31. december 1994 på forslag af Kommissionen; indtil denne dato kunne de medlemsstater, 
der allerede anvendte en reduceret sats, fortsætte med at gøre dette, medens de medlemsstater, 
der anvendte en standardsats, ikke kunne anvende en reduceret sats; dette giver mulighed for 
en toårig udsættelse af anvendelsen af standardsatsen; 
erfaringen viser, at den strukturelle uligevægt i de momssatser, der anvendes i medlems­
staterne for landbrugsprodukter fra blomster- og havebrugssektoren, har resulteret i en række 
tilfælde af svig; denne strukturelle uligevægt er en direkte følge af anvendelsen af artikel 12, 
stk. 3, litra d), og bør ændres i overensstemmelse hermed; 
den mest hensigtsmsæsige løsning vil være, at muligheden for at anvende en reduceret sats 
udvides til alle medlemsstater til i en overgangsperiode også at gælde for leveringer af 
landbrugsprodukter fra blomster- og havebrugssektoren samt træ til brændsel -
(,) EFT nr. L 145 af 13.6 1977, s. 1 
(2) EFT nr. L 60 af 3.3.1994, s. 16. 
29 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
I direktiv 77/388/EØF foretages følgende ændringer: 
1) Artikel 12, stk. 3, litra d), udgår. 
2) I artikel 28, stk. 2, indsættes som litra g): 
g) Medlemsstaterne kan anvende en reduceret sats på leveringer af levende træer og 
andre planter (herunder løg, rodfrugter og lignende, afskårne blomster og 
pyntegrønt) samt træ til brændsel. 
Nuværende litra g) bliver herefter litra h). 
Artikel 2 
1. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og administrative bestemmelser, således 
at det tilpassede system kan træde i kraft den 1. januar 1995. 
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de bestemmelser, de vedtager for at 
gennemføre dette direktiv. 
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksterne til alle de nationale retsforskrifter, 
som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv. 
4. Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de 
indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages 
af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af 
medlemsstaterne. 
Artikel 3 
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende. 
Artikel 4 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne 
Formand 
30 
Finansieringsoversigt 
Det foreslåede direktiv vil, når det er vedtaget, ikke få konsekvenser for opkrævningen af 
Fællesskabets egne indtægter. 
31 
Konsekvenser for SIV1V 
Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF om det fælles merværdi­
afgiftssystem. 
beskatning af landbrugsprodukter. 
1. Administrative forpligtelser for virksomhederne som følge af anvendelsen af bestem­
melserne. 
Ingen 
2. Lettelse af byrderne for virksomhederne. 
Ingen 
3. Ulemper for virksomhederne. 
Ingen 
Note ad punkt 1, 2 og 3. Forslaget er fremsat for at give Ministerrådet mulighed for at 
opfylde sin juridiske forpligtelse til at træffe en afgørelse om en hensigtsmæssig 
momssats for landbrugsprodukter, der skal anvendes fra 1. januar 1995. Den berørte 
afgørelse fastsætter udelukkende den momssats, der skal gælde for leveringer af sådanne 
produkter fra denne dato. Den vil ikke få andre konsekvenser for virksomhederne. 
4. Virkninger for beskæftigelsen. 
Ingen 
Ifølge et studie udført af den hollandske blomster og plante industri(1) vil en anvendelse 
af normal momssatsen have en negativ virkning på beskæftigelsen i Holland og 
Tyskland (beregnet til ca. 10% af arbejdsstyrken i denne sektor). 
5. Er arbejdsmarkedets parter hørt? 
Nej 
6. Findes der andre mindre bindende alternativer? 
Nej 
(i) Momssatser for prydsplanter i EU fra 1 januar 1995, (Moret, Ernst & Young). 
32 

ISSN 0254-1459 
KOM(94) 584 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 03 09 
Katalognummer: CB-CO-94-694-DA-C 
ISBN 92-77-84284-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
33