Forslag til Raadets direktiv om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om jernbanebefordring af farligt gods (94/C 389/15) (Tekst af betydning for EOES) KOM(94) 573 endelig udg. - 94/0284(SYN)

(Forelagt af Kommissionen den 9. december 1994)

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 75,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg,

i samarbejde med Europa-Parlamentet,

og ud fra foelgende betragtninger:

Inden for de seneste aar er transport af farligt gods vokset i omfang, hvilket oeger risikoen for ulykker, og derfor boer der goeres alt for, at saadan transport finder sted under de sikrest mulige forhold;

alle medlemsstaterne har tiltraadt konventionen om international jernbanebefordring (COTIF), appendiks B, om ensartede regler vedroerende kontrakter om international jernbanebefordring af gods (CIM), hvis bilag 1 udgoer reglementet for international jernbanebefordring af farligt gods (RID), og som gaelder for et endnu stoerre geografisk omraade end EF; reglementet gaelder kun for jernbanebefordring af farligt gods mellem staterne og ikke for indenlandsk jernbanebefordring af saadant gods;

foelgelig er det paakraevet med ensartede sikkerhedsregler over hele EF; dette kan mest hensigtsmaessigt opnaas ved, at RID bringes til at gaelde for befordring ikke blot mellem medlemsstaterne, men ogsaa i medlemsstaterne;

en saadan foranstaltning opstiller ikke nye regler men bringer i stedet de forskellige nationale love paa linje med RID, saaledes at der skabes et saet harmoniserede regler, der i overensstemmelse med, hvad der kraeves i det indre marked, kan anvendes ensartet over hele EF's omraade;

ud fra naerhedsprincippet er det hensigtsmaessigt, at der paa EF-plan traeffes foranstaltninger, som sikrer et tilfredsstillende hoejt sikkerhedsniveau for nationale og internationale transporter, fjerner alle konkurrenceforvridende elementer ved at lette den frie bevaegelighed for varer og tjenesteydelser overalt i EF og skaber sammenhaeng mellem denne lovgivning og lovgivning i medfoer af andre EF-politikker;

medlemsstaterne boer bevare retten til at anvende regler, der er i overensstemmelse med De Forenede Nationers henstillinger om multimodal transport af farligt gods, ved indenlandsk jernbanebefordring af saadant gods, saa laenge RID-bestemmelserne ikke er tilnaermet til disse regler, hvilket vil goere intermodal transport af saadant gods lettere;

medlemsstaterne boer have mulighed for at opretholde strengere krav til visse indenlandske jernbanetransporter af farligt gods;

i de foreliggende foranstaltninger til indbyrdes tilnaermelse af betingelserne boer der isaer tages hensyn til specifikke nationale forhold, hvorfor direktivet boer vaere saa fleksibelt, at medlemsstaterne faar mulighed for midlertidige fravigelser, f.eks. fra konstruktionskrav til vogne, tanke, beholdere og emballager, og med hensyn til anvendelse af farekoder; indfoerelse af ny teknologi og aendring af industripraksis boer ikke hindres, hvilket berettiger til midlertidige fravigelser;

bestemmelserne i CIM giver mulighed for indgaaelse af overenskomster eller tarifbestemmelser, der afviger fra RID-reglerne, men mange af disse overenskomster og tarifbestemmelser, som medlemsstaterne eller deres jernbaner har indgaaet paa bilateralt grundlag, skaber forvridninger i den frie ydelse af befordring af farligt gods;

ved at indfoere passende bestemmelser i bilaget til naervaerende direktiv skulle saadanne undtagelser blive overfloedige; en overgangsperiode, hvor medlemsstaterne stadig kan anvende gaeldende overenskomster og tarifbestemmelser, er paakraevet;

jernbanebefordring af farligt gods til og fra et tredjeland er tilladt, for saa vidt som den finder sted i overensstemmelse med RID-bestemmelserne;

bestemmelserne i dette direktiv indskraenker ikke anvendelsen af bestaaende eller fremtidige EF-bestemmelser om arbejdstageres sikkerhed og miljoebeskyttelse;

der findes ingen EF-lovgivning om klassificering, emballering og maerkning af farlige stoffer med henblik paa transport; EF har vedtaget direktiv 67/548/EOEF (1) om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om klassificering, emballering og maerkning af farlige stoffer med henblik paa markedsfoering, som ikke indeholder saerlige bestemmelser om transport; bestemmelserne i naervaerende direktiv indskraenker ikke paa nogen maade EF's forpligtelser til at straebe efter harmonisering af klassificeringssystemerne for farlige kemikalier, som er indgaaet af EF og EF's medlemsstater i overensstemmelse med maalsaetningerne i Agenda 21, kapitel 19, fra UNCED-konferencen i Rio de Janeiro i juni 1992;

der findes endnu ingen EF-saerlovgivning om, hvilke sikkerhedsforholdsregler der boer iagttages ved jernbanebefordring af biologisk materiale og genetisk modificerede mikroorganismer, som er omfattet af Raadets direktiv 90/219/EOEF (2), 90/220/EOEF (3) og 90/679/EOEF (4); kun international befordring af saadant gods er omfattet af RID, og der boer for indenlandsk jernbanebefordring af saadant gods fastsaettes regler, der er identiske med RID-bestemmelserne;

der er i Raadets direktiv 89/391/EOEF (5) truffet foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet; der er yderligere EF-foranstaltninger under udarbejdelse om minimumskriterier for sikkerhed og sundhed i forbindelse med transportaktiviteter og arbejdssteder i transportmidler;

direktivet skal hurtigt kunne tilpasses til den tekniske udvikling, foerst og fremmest vedtagelse af nye RID-bestemmelser; for at goere det lettere at traeffe de hertil kraevede foranstaltninger boer der nedsaettes et udvalg og fastlaegges en fremgangsmaade for naert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i dette udvalg -

UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:

KAPITEL I Anvendelsesomraade

Artikel 1

1. Dette direktiv finder anvendelse paa jernbanebefordring af farligt gods i og mellem medlemsstaterne.

Medlemsstaterne kan dog undtage jernbanebefordring af farligt gods, der tilhoerer de vaebnede styrker eller befinder sig under deres ansvar, fra direktivets anvendelsesomraade.

2. Bestemmelserne i dette direktiv indskraenker ikke anvendelsen af andre EF-retsforskrifter om arbejdstageres sikkerhed og miljoebeskyttelse.

Artikel 2

I dette direktiv forstaas ved:

- RID: Det internationale reglement for befordring af farligt gods paa jernbane, hvilket findes som bilag 1 til appendiks B til konventionen om international jernbanebefordring (COTIF), med senere aendringer

- CIM: de ensartede regler vedroerende kontrakter om international jernbanebefordring af gods, appendiks B til konventionen om international jernbanebefordring (COTIF)

- farligt gods: stoffer og genstande, som enten er udelukket fra befordring med jernbane eller kun modtages til befordring med jernbane paa de i bilaget (6) anfoerte saerlige betingelser

- befordring: enhver transportoperation med farligt gods paa jernbane, som udfoeres helt eller delvis paa en medlemsstats omraade, herunder virksomheden med laesning, losning og overfoersel til og fra en anden transportmaade og midlertidig oplagring i forbindelse med transportoperationen, som er omfattet af bilaget, uden at de arrangementer, medlemsstaterne har fastsat ved lov om ansvar i forbindelse med saadanne operationer, derved indskraenkes; transport, der udelukkende foregaar inden for et aflukket omraade, er ikke omfattet.

Artikel 3

1. Farligt gods, som efter bilaget er udelukket fra befordring, maa ikke befordres med jernbane, jf. dog artikel 6.

2. Medmindre andet er bestemt i dette direktiv, er jernbanebefordring af andet farligt gods tilladt, for saa vidt som den finder sted i overensstemmelse med bestemmelserne i bilaget.

KAPITEL II Fravigelser, begraensninger og undtagelser

Artikel 4

Medlemsstaterne kan i forbindelse med indenlandske jernbanetransporter bevare eksisterende bestemmelser i national lov om jernbanebefordring af farligt gods, som er i overensstemmelse med FN's henstillinger om transport af farligt gods, indtil direktivets bilag er blevet revideret, saa det afspejler disse henstillinger. De paagaeldende medlemsstater underretter Kommissionen herom.

Artikel 5

1. Uden at anden EF-lovgivning derved tilsidesaettes, har medlemsstaterne fortsat ret til at regulere eller forbyde befordring af bestemte typer farligt gods med begrundelse i andet end transportsikkerheden, isaer den nationale sikkerhed.

2. Medlemsstaterne kan ved indenlandsk befordring af farligt gods fortsat anvende strengere bestemmelser end de i bilaget anfoerte, konstruktionskrav undtaget.

3. Finder en medlemsstat som foelge af en ulykke eller et uheld, at de gaeldende sikkerhedsbestemmelser kan forbedres, saa risikoen ved transporten formindskes, og at der omgaaende boer traeffes foranstaltninger, underretter den allerede ved planlaegningen Kommissionen om, hvilke foranstaltninger den agter at traeffe.

Kommissionen tager efter fremgangsmaaden i artikel 9 stilling til, om indfoerelsen af de paagaeldende foranstaltninger kan tillades, og hvor laenge de maa gaelde.

Artikel 6

1. En medlemsstat kan modtage farligt gods, der er klassificeret, emballeret og maerket i overensstemmelse med de internationale krav til soe- eller lufttransport, til befordring paa jernbane, hvis der som led i transporten er en soe- eller luftrute. Indgaar der en soerute i en international transport, kan medlemsstaterne af hensyn til de internationale regler for soetransport anvende andre bestemmelser end dem, der findes i bilaget.

2. Bilagets bestemmelser om, hvordan transportdokumenter skal udformes, og om, hvilke sprog der skal benyttes ved maerkning og i dokumenterne, gaelder ikke for transportoperationer inden for én medlemsstats omraade. Medlemsstaterne kan tillade brug af andre sprog end de i bilaget anfoerte for transporter paa deres omraade.

3. Hver medlemsstat kan paa sit eget omraade tillade brug af jernbanevogne, der er bygget inden 1. januar 1997, selv om de ikke opfylder direktivets bestemmelser, hvis de er bygget i henhold til de nationale bestemmelser, der var gaeldende indtil 31. december 1996, og er vedligeholdt til det kraevede sikkerhedsniveau.

4. Hver medlemsstat kan opretholde de nationale bestemmelser om bygning og brug af samt trafik med fabriksnye tanke og beholdere, jf. klasse 2 i bilaget, som er gaeldende pr. 31. december 1996, selv om de paagaeldende bestemmelser afviger fra bestemmelserne i bilaget, indtil der i bilaget er tilfoejet henvisninger til standarder for fremstilling og brug af tanke og beholdere af samme bindende karakter som de deri indeholdte bestemmelser, dog senest til den 31. december 1998. Beholdere og tanke, der er fremstillet foer 1. januar 1999 og vedligeholdt til det kraevede sikkerhedsniveau, kan fortsat benyttes paa de oprindelige betingelser.

5. Hver medlemsstat kan opretholde andre nationale bestemmelser end de i bilaget naevnte om referencetemperatur for transport af flydende gas og blandinger af flydende gasser paa dens omraade, indtil der er indfoejet bestemmelser om passende referencetemperaturer for bestemte klimaforhold i europaeiske standarder og tilfoejet henvisninger dertil i bilaget.

6. Hver medlemsstat kan tillade brug af emballage, der er fremstillet inden 31. december 1996 og ikke certificeret i henhold til RID-bestemmelserne, til indenlandsk transport, hvis emballagen er forsynet med fremstillingstidspunkt, kan afproeves med tilfredsstillende resultat i henhold til den nationale lovgivning, der gaelder den 31. december 1996, og er vedligeholdt til det kraevede sikkerhedsniveau (herunder eventuelt kraevet proevning og inspektion), paa foelgende maade: mellemstore metalbeholdere til bulk-varer og metalfade med rumindhold over 50 liter kan benyttes i en periode paa hoejst 15 aar regnet fra fremstillingstidspunktet; anden metalemballage og al plastemballage kan benyttes i en periode paa hoejst fem aar regnet fra fremstillingstidspunktet, dog senest til den 31. december 1998.

7. Medlemsstaterne kan tillade transport af visse typer farligt gods, der er emballeret inden 1. januar 1997, paa deres omraade indtil 31. december 1998, for saa vidt som godset er klassificeret, emballeret og maerket i henhold til den nationale lovgivning, der gaelder den 1. januar 1997.

8. Hver medlemsstat kan for transportoperationer paa dens eget omraade med jernbane opretholde de bestemmelser i den nationale lovgivning om angivelse af en farekode i stedet for det i bilaget kraevede fareidentifikationsnummer, som er gaeldende paa tidspunktet for direktivets gennemfoerelse.

9. Efter at have raadfoert sig med Kommissionen kan enhver medlemsstat opretholde mindre strenge bestemmelser end bilagets, for saa vidt angaar indenlandsk jernbanebefordring af smaa maengder af visse farlige stoffer, dog ikke for mellem- og hoejradioaktive stoffer.

10. Hver medlemsstat kan i enkeltstaaende tilfaelde tillade, at farligt gods, som enten er udelukket fra befordring efter bestemmelserne i bilaget eller finder sted paa andre betingelser end de i bilaget anfoerte, befordres paa dens eget omraade.

11. Medlemsstaterne kan tillade midlertidig fravigelse fra bilagets bestemmelser, saa der paa deres omraade kan udfoeres de forsoeg, der er noedvendige for at tilpasse bilagets bestemmelser til den teknologiske og industrielle udvikling, forudsat at sikkerheden ikke derved forringes. Kommissionen underrettes derom, og den underretter de oevrige medlemsstater derom.

Saadanne fravigelser skal tillades uden forskelsbehandling med hensyn til afsenderens, transportoerens og modtagerens nationalitet og forretningssted; de maa hoejst vaere gyldige i fem aar uden mulighed for forlaengelse.

12. Medlemsstaterne kan indtil den 31. december 1998 anvende overenskomster, der allerede er indgaaet med andre medlemsstater, uden forskelsbehandling med hensyn til afsenderens, transportoerens og modtagerens nationalitet og forretningssted. For fravigelser efter denne dato gaelder bestemmelserne i stk. 11.

Artikel 7

Under hensyn til national lovgivning og EF-lovgivning om markedsadgang skal jernbanebefordring af farligt gods mellem EF's omraade og tredjelande finde sted i overensstemmelse med RID-bestemmelserne.

KAPITEL III Afsluttende bestemmelser

Artikel 8

AEndringer, der maatte vaere noedvendige for at tilpasse bilaget til den videnskabelige og tekniske udvikling paa de af direktivet omfattede omraader, isaer som foelge af aendringer af RID, vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 9.

Artikel 9

1. Kommissionen bistaas af Udvalget for Transport af Farligt Gods, i det foelgende benaevnt »udvalget«, som bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har en repraesentant for Kommissionen som formand.

2. Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget spoergsmaalet haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillaegges de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, der er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

3. Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af udvalget afgivne udtalelse, underrettes Raadet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. I saa fald gaelder foelgende:

4. Kommissionen udsaetter gennemfoerelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgoerelse om, i tre maaneder regnet fra datoen for underretningen.

Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe en anden afgoerelse inden for det tidsrum, der er naevnt i ovenstaaende afsnit.

Artikel 10

1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden 1. januar 1997. De underretter straks Kommissionen herom.

Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 11

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

(1) EFT nr. 196 af 16. 8. 1967, s. 1.

(2) EFT nr. L 117 af 8. 5. 1990, s. 1.

(3) EFT nr. L 117 af 8. 5. 1990, s. 15.

(4) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1990, s. 1.

(5) EFT nr. L 183 af 29. 6. 1989, s. 1.

(6) Udgaverne paa EF's forskellige sprog offentliggoeres saa snart der foreligger en konsolideret tekst og oversaettelser heraf.