[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 4.7.2006

SEK(2006) 866 endelig

Udkast til

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF, EURATOM)

om ændring af forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget

BEGRUNDELSE

SAGSFORLØB

Den 18. maj 2006 godkendte Kommissionen et ændret forslag til revision af finansforordningen[1], hvori den i vidt omfang har indarbejdet de andre institutioners synspunkter og taget hensyn til de problemer, som repræsentanterne for civilsamfundet havde påpeget. Hovedformålet med Kommissionens ændrede forslag er at gøre reglerne mere effektive og gennemsigtige ved at skabe en bedre ligevægt mellem omkostningerne ved kontrol og de finansielle risici, samtidig med at der opretholdes et højt beskyttelsesniveau for Fællesskabets midler.

I henhold til artikel 184 i den nuværende finansforordning vil det nu være nødvendigt med en forligsprocedure mellem Rådet og Parlamentet, hvis Parlamentet anmoder om det, før Rådet endeligt vedtager revisionen af finansforordningen. Målet er hurtigt at nå til enighed om finansforordningen i 2006, så ændringerne kan træde i kraft den 1. januar 2007 sammen med den nye generation af udgiftsprogrammer.

For at fremskynde lovgivningsprocessen tager Kommissionen nu initiativ til at fremlægge et udkast til en forordning om ændring af forordning (EF) nr. 2342/2002 om gennemførelsesbestemmelser til finansforordningen og til at høre de andre institutioner om de foreslåede ændringer af gennemførelsesbestemmelserne.

Dette udkast vedrører de ændringer af gennemførelsesbestemmelserne, som først kan foretages, efter at finansforordningen er blevet ændret, dvs. de ændringer, som er knyttet til revisionen af finansforordningen. Det er i vidt omfang baseret på arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene[2] om tilknyttede ændringer af gennemførelsesbestemmelserne, der blev fremlagt i oktober 2005 og blev fremsendt til de andre institutioner til orientering. Desuden tages der i dette udkast hensyn til de af Europa-Parlamentets ændringsforslag til finansforordningen, hvis indhold har forbindelse med gennemførelsesbestemmelserne. For at give de andre institutioner mulighed for at udtale sig om de ændringer, som følger af Europa-Parlamentets ændringsforslag, er de medtaget i dette udkast, selv om de ikke formelt kræver en forudgående ændring af finansforordningen.

Hvis arbejdet med revision af finansforordningen går gnidningsløst, og Rådet vedtager den reviderede finansforordning i begyndelsen af efteråret, og institutionerne samtidig afgiver udtalelse om dette udkast til forordning, vil Kommissionen kunne tage hensyn til disse udtalelser og vedtage forordningen om de "tilknyttede" gennemførelsesbestemmelser endeligt i andet halvår af 2006. Det vil forhåbentlig ske tidligt nok til, at tjenestegrenene kan forberede sig på at anvende den ændrede lovgivning. På den måde kan hele pakken af nye finansielle regler anvendes fra den 1. januar 2007.

FORESLÅEDE ÆNDRINGER

Budgetprincipper – renter af forfinansieringer

Med hensyn til princippet om budgettets enhed skal de nye regler om opkrævning af renter af forfinansieringer , som foreslås i finansforordningens artikel 5a, præciseres yderligere. For det første fastsættes det, hvor stor forfinansieringen skal være for at betragtes som et betydeligt beløb, over hvilket renterne ifølge finansforordningen skal opkræves ("de minimis"-reglen), nemlig 50 000 EUR som hovedregel og 250 000 EUR for foranstaltninger udadtil (artikel 3) i lyset af disse foranstaltningers særlige karakter og NGO'ernes store deltagelse i gennemførelsen af disse foranstaltninger. Denne beløbsgrænse bør dog hæves til 750 000 EUR i forbindelse med bistand i krisesituationer og humanitære bistandsforanstaltninger for at tage hensyn til de særlige regler for den finansielle forvaltning på dette område (f.eks. at forfinansiering omfatter udgifter, som allerede er afholdt, inden tilskuddet ydes).

For det andet kræver den foreslåede ændring af finansforordningen (artikel 5a), at gennemførelsesbestemmelserne angiver de tilfælde, hvor renterne af forfinansieringer som en undtagelse fra den foreslåede regel om, at renterne skal trækkes fra den endelige betaling, bør inddrives hvert år for at beskytte Fællesskabernes finansielle interesser. Regnskabsføring efter periodiseringsprincippet kræver, at indtægter af en vis størrelse bogføres i det regnskabsår, hvor de er optjent. Under hensyntagen til dette og i lyset af de forskellige politikker, som Kommissionen gennemfører, foreslås der en beløbsgrænse på 750 000 EUR (artikel 4 i gennemførelsesbestemmelserne).

Med hensyn til princippet om én regningsenhed indsættes der en ny bestemmelse i artikel 7, stk. 1, for at undgå, at valutaomregninger får væsentlig indvirkning på niveauet af EU's samfinansiering, sådan som Europa-Parlamentet krævede det sit ændringsforslag nr. 32.

Med hensyn til princippet om specificering af budgettet betyder de foreslåede ændringer af finansforordningens artikel 22 og 23, at overførsler på højst 10 % af bevillingerne til en budgetpost i nogle tilfælde underlægges en mere smidig procedure end overførsler på over 10 %. Det bør præciseres, hvordan grænsen på 10 % beregnes (artikel 17). Samtidig præciseres det i artikel 17, stk. 1, hvornår fristerne i forbindelse med "underretningsproceduren" anses for at begynde at løbe.

På grundlag af drøftelserne med Revisionsretten, Rådet og Europa-Parlamentet fastsætter handlingsplanen for en integreret struktur for intern kontrol det tolerable risikoniveau i forbindelse med forvaltning af risiciene for ulovligheder eller uregelmæssigheder i de underliggende transaktioner. I finansforordningen er dette begreb defineret i artikel 30a, stk. 3. Gennemførelsesbestemmelserne gør den overordnede ramme mere eksplicit, men det vil være nødvendigt at give detaljerede oplysninger om kontrollen i forbindelse med basisretsakterne eller gennemførelsesbestemmelserne for den pågældende sektor. Processen vil blive yderligere uddybet via de interinstitutionelle drøftelser, som skal finde sted i henhold til aktion 4 i Kommissionens handlingsplan for en integreret struktur for intern kontrol[3]. Der vil blive fastsat en overgangsperiode frem til 2009, hvor man om nødvendigt kan revidere finansieringsoversigterne og/eller retsakterne.

Forvaltningsmetoder

Gennemførelsesbestemmelserne bør ændres, så det præciseres, at anvendelsen af indirekte central forvaltning på grundlag af den foreslåede ændring af finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra c), ikke længere bør begrænses til nationale offentligretlige organer, men bør udvides til også at omfatte internationale offentligretlige organisationer, særlige FUSP-rådgivere, der er blevet pålagt at forvalte specifikke aktioner inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og andre organer fra tredjelande end dem, som allerede er anført i artikel 38 i gennemførelsesbestemmelserne (artikel 38, 39 og 41 i gennemførelsesbestemmelserne). For at beskytte Fællesskabernes finansielle interesser skal de personer, der er blevet pålagt at forvalte specifikke aktioner inden for udenrigs- og sikkerhedspolitikken, indføre de strukturer og procedurer, som er nødvendige for, at de kan påtage sig ansvaret for de midler, som de skal forvalte (artikel 39a i gennemførelsesbestemmelserne). Det vil skabe en mere tilfredsstillende ramme for den nuværende praksis. Da begrænsningerne i brugen af nationale agenturer og specielt kravet om, at basisretsakten skal tillade, at de bruges, er blevet fjernet i den foreslåede revision af finansforordningen, er det desuden også nødvendigt at fjerne en række yderligere begrænsninger, som findes i gennemførelsesbestemmelserne, såsom komitologiprocedurerne, for at forenkle og lette brugen af nationale agenturer. I sådanne tilfælde bør Kommissionen dog hvert år informere lovgivningsmyndigheden om de uddelegerede gennemførelsesopgaver og de pågældende organer.

Med hensyn til den kontrol, som Kommissionen skal foretage i forbindelse med de forskellige forvaltningsmetoder , foreslog Kommissionen som led i revisionen af finansforordningen, at der indføres en række grundlæggende krav, som er fælles for indirekte og decentral forvaltning (artikel 56). Det er nødvendigt at supplere disse regler ved at præcisere, at Kommissionen i forbindelse med disse to forvaltningsmodeller under hensyntagen til internationalt anerkendte standarder kan beslutte, at de procedurer for indgåelse af aftaler og for ydelse af tilskud, der anvendes af de organer og myndigheder, som er omhandlet i finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra c) ("nationale agenturer"), og artikel 166, stk. 1, litra a) (tredjelande), sidestilles med dens egne procedurer.

I forbindelse med delt forvaltning skal formålet med den årlige oversigt over foreliggende revisioner og erklæringer , som er omhandlet i den nye artikel 42a, være at lette Kommissionens analyse af medlemsstaternes revisions- og kontrolarbejde ved at stille de relevante revisionsudtalelser og forvaltningserklæringer vedrørende modtagere af midler under EU-programmer med delt forvaltning til rådighed.

Med hensyn til fælles forvaltning skal principperne for indgåelse af aftaler og ydelse af tilskud overholdes af de internationale organisationer og fastlægges i de aftaler, som indgås med dem.

Finansielle aktører

Artikel 74 og 75 bør omstruktureres og forenkles, uden at det berører indholdet. I overensstemmelse med Kommissionens ændrede forslag til finansforordningen indføres muligheden for, at den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede kan henvise en sag til instansen for økonomiske uregelmæssigheder , i artikel 75 i gennemførelsesbestemmelserne.

Inddrivelse af fordringer

Med hensyn til privilegier indfører den foreslåede ændring af finansforordningen (den nye artikel 73a i finansforordningen) princippet om, at Fællesskabernes fordringer skal have samme privilegerede stilling i de nationale retsordener som medlemsstaternes skatte- og afgiftsfordringer ("ækvivalensprincippet", som allerede kendes i forbindelse med EKSF[4]). Da der i national lov kan findes en rangordning med hensyn til privilegierne for forskellige skatter og afgifter, er det nødvendigt at finde frem til den relevante nationale skat eller afgift, som Fællesskabets fordringer skal ligestilles med. I den forbindelse ser det ud til, at momsen er tilstrækkeligt ensartet i hele EU til at gøre det muligt for Fællesskabet at udøve sine fortrinsrettigheder lige effektivt i alle medlemsstaterne. Samtidig er det nødvendigt at præcisere, at fortrinsbehandlingen også gælder for morarenter som omhandlet i artikel 86 i gennemførelsesbestemmelserne.

I overensstemmelse med principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning og retssikkerhed indfører den foreslåede ændring af finansforordningen (den nye artikel 73b i finansforordningen) en generel forældelsesfrist på fem år for Fællesskabets gæld og fordringer over for tredjemand; efter udløbet af denne frist bortfalder fordringen. Gennemførelsesbestemmelserne bør derfor indeholde et sæt detaljerede regler om, hvornår forældelsesfristen begynder at løbe, og om grundene til afbrydelse af forældelsesfristen (artikel 85c), som i vidt omfang er baseret på de regler, der gælder i medlemsstaterne. I overensstemmelse med princippet om ligebehandling af operatører omfatter de handlinger, som kan afbryde en forældelsesfrist, både processuelle skridt, som tages af Fællesskabet, og processuelle skridt, som tages af tredjemænd, der har en fordring på Fællesskabet.

Offentlige indkøb og aftaler

I de sektorer, hvor priserne og teknologien udvikler sig hurtigt, skal rammekontrakter uden iværksættelse af fornyet konkurrence indeholde en bestemmelse om midtvejsrevision for at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning. Hvis de betingelser, som oprindelig blev fastsat, ikke længere passer til prisudviklingen eller den teknologiske udvikling, skal den ordregivende myndighed undlade at anvende den pågældende rammekontrakt, og den skal træffe passende foranstaltninger til at bringe den til ophør, sådan som Europa-Parlamentet krævede det (ændringsforslag nr. 80).

Der bør som krævet af Europa-Parlamentet gives oplysninger om enkeltkontrakter, der er baseret på en rammekontrakt . Til det formål skal der på den ordregivende myndigheds hjemmeside offentliggøres oplysninger om værdien af og modtagerne for enkeltkontrakter baseret på en rammekontrakt i løbet af et regnskabsår, senest den 31. marts efter afslutningen af det pågældende regnskabsår, hvis den beløbsgrænse, som er fastsat i artikel 158, overskrides som følge af indgåelsen af en enkeltkontrakt eller på grund af det samlede beløb for enkeltkontrakterne.

I overensstemmelse med Europa-Parlamentets ændringsforslag kan den ordregivende myndighed på grundlag af sin risikoanalyse undlade at kræve erklæringen om, at ansøgerne eller de bydende ikke befinder sig i en af de situationer, der medfører udelukkelse, når der er tale om aftaler, hvis værdi ligger under eller er lig med 3 500 EUR, og – i forbindelse med bistand til tredjelande – 10 000 EUR.

Når det er hensigtsmæssigt, teknisk muligt og omkostningseffektivt tildeles kontrakter, hvis værdi er lig med eller overstiger de beløbsgrænser, der er fastsat i artikel 158, samtidig i form af adskilte partier , sådan som Europa-Parlamentet krævede det.

Den ordregivende myndighed bør give de bydende, hvis bud er blevet afvist, oplysninger om de retsmidler, der er til rådighed , sådan som Europa-Parlamentet har krævet det.

Da en institution har mulighed for at gennemføre en procedure for indgåelse af aftaler i fællesskab med en ordregivende myndighed fra en medlemsstat, bør gennemførelsesbestemmelserne præcisere, hvilken procedure for indgåelse af aftaler der skal anvendes i de pågældende tilfælde.

For at sikre en effektiv forvaltning af den fælles centrale database om udelukkelser bør de vigtigste praktiske bestemmelser om anvendelse af databasen fastlægges i gennemførelsesbestemmelserne.

I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet bør erhvervsdrivende, der befinder sig i en af de situationer med juridisk udelukkelse , som er nævnt i finansforordningen, ikke udelukkes fra at deltage i en udbudsprocedure på ubestemt tid. Kriterierne for udelukkelsens varighed bør derfor fastlægges i gennemførelsesbestemmelserne.

Som følge af revisionen af finansforordningen skal reglerne i gennemførelsesbestemmelserne om sanktioner konsekvensændres (artikel 134a i gennemførelsesbestemmelserne).

Af retssikkerhedshensyn bør betingelserne og undtagelserne for standstill-proceduren før indgåelse af en kontrakt præciseres i gennemførelsesbestemmelserne. I lyset af det nyligt fremsatte forslag til et direktiv for så vidt angår forbedring af effektiviteten af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige kontrakter[5] bør reglerne for standstill-proceduren i tilfælde af indgåelse af offentlige underholdsaftaler også præciseres i gennemførelsesbestemmelserne.

Tilskud

I lyset af de foreslåede ændringer af finansforordningens artikel 108, stk. 2 og 3, som præciserer, hvad der betragtes som tilskud, og hvad der ikke betragtes som tilskud, skal visse former for kapitalandele og risikobærende instrumenter defineres (artikel 160b i gennemførelsesbestemmelserne). Desuden er det nødvendigt at afgøre, hvilken af reglerne i afsnittet om tilskud der finder anvendelse på disse former for finansiering. I forbindelse med programmer, der skal fremme investeringer (f.eks. i små og mellemstore virksomheder), og specielt det rammeprogram for konkurrenceevne, som Kommissionen har foreslået, bidrager Fællesskabet sommetider til risikokapital- og garantifaciliteter, der forvaltes af finansielle institutioner.

For at forenkle forvaltningen af visse former for tilskud, særlig små tilskud eller tilskud med et standardiseret indhold, bør tilskud enten tildeles ved en beslutning truffet af Kommissionen eller ved en skriftlig aftale med modtageren, jf. finansforordningens artikel 108. I sådanne tilfælde skal det for at sikre den nødvendige sammenhæng og konsekvens fastsættes i det årlige arbejdsprogram, hvilket juridisk instrument der skal bruges til formålet (artikel 160e). En række artikler skal tilpasses for at tage hensyn til indførelsen af beslutninger i proceduren for ydelse af tilskud.

Med hensyn til lovvalg for både kontrakter og aftaler om tilskud bør Fællesskabets kontraktpolitik bringes i overensstemmelse med den bedste internationale praksis for at sikre, at fællesskabsretten finder anvendelse på alle kontraktforhold, som institutionerne er part i. Til det formål bør det gøres obligatorisk for de anvisningsberettigede at indsætte en lovvalgsklausul i deres indkøbsaftaler og aftaler om tilskud, som præciserer, at det i første række er fællesskabsretten, der finder anvendelse, i givet fald suppleret af den nationale lovgivning, som parterne aftaler (artikel 130 og 164 i gennemførelsesbestemmelserne). Dette er særlig vigtigt for at sikre, at den foreslåede styrkelse af inddrivelsesmulighederne får den fulde virkning.

De faste beløb og finansieringerne efter takst fastlægges på grundlag af de omkostninger eller den kategori af omkostninger, de vedrører, som fastsættes ved hjælp af objektive midler, såsom statistiske oplysninger, så man får rimelig sikkerhed for, at de faste beløb og finansieringerne efter takst på forhånd udelukker et overskud. Disse objektive elementer skal regelmæssigt tages op til fornyet overvejelse og ajourføres af Kommissionen på det samme grundlag (artikel 165, stk. 2, i gennemførelsesbestemmelserne). Desuden er det rimeligt at fastsætte, at der skal foretages en efterfølgende kontrol for at sikre, at den begivenhed, der udløser betalingen af et fast beløb eller en finansiering efter takst, rent faktisk har fundet sted. Hvis denne kontrol afslører, at begivenheden ikke har fundet sted, og at der derfor fejlagtigt er foretaget en udbetaling til modtageren, har Kommissionen pligt til at inddrive et beløb op til det faste beløb eller finansieringen efter takst og, hvis modtageren har afgivet en urigtig erklæring, til at pålægge finansielle sanktioner på op til 50 % af det faste beløb eller finansieringen efter takst (artikel 165, stk. 3, i gennemførelsesbestemmelserne).

Samfinansieringsreglen præciseres, specielt i tilfælde af faste beløb og finansiering efter takst (artikel 165a).

Som svar på en anmodning fra Europa-Parlamentet indføres muligheden for at vedtage det årlige arbejdsprogram på et tidligt tidspunkt, i løbet af det foregående år, udtrykkeligt i artikel 166.

For at beskytte modtagernes interesser og øge retssikkerheden må der fortsat kun undtagelsesvis foretages ændringer i indholdet af indkaldelser af forslag . Ansøgerne skal have en yderligere frist, hvis der er tale om væsentlige ændringer. Sådanne ændringer er underlagt de samme regler for offentliggørelse som selve indkaldelsen.

Hvad angår ydelse af tilskud bør undtagelserne fra kravet om en indkaldelse af forslag udvides, så de også kommer til at omfatte en eksisterende undtagelse vedrørende reglerne for deltagelse i forbindelse med forskning og udvikling. Det betyder, at der kan ydes tilskud direkte til de modtagere, som Kommissionen udpeger, i forbindelse med forslag af høj kvalitet, forudsat at de ikke falder inden for anvendelsesområdet for de indkaldelser af forslag, der er planlagt i det pågældende regnskabsår. I lyset af de indhøstede erfaringer bør der imidlertid også indføres yderligere undtagelser for foranstaltninger med særlige karakteristika, som skal gennemføres af et organ med særlig ekspertise eller institutionelle eller administrative beføjelser, uden at det nødvendigvis kan betegnes som et monopol (de facto eller de jure) (artikel 168 i gennemførelsesbestemmelserne).

For at beskytte Fællesskabernes finansielle interesser bør repræsentanterne for modtagere, som ikke er juridiske personer , bevise, at de har beføjelser til at handle på deres vegne, og at de stiller finansielle garantier, der svarer til dem, som stilles af juridiske personer (artikel 174a i gennemførelsesbestemmelserne).

Som krævet af Europa-Parlamentet skal Kommissionen for at holde Europa-Parlamentet underrettet hvert år sende budgetmyndigheden oplysninger om procedurerne for tilskud.

For at gøre indkaldelserne af forslag mere effektive skal Kommissionen give ansøgerne oplysninger og vejledning om reglerne for ydelse af tilskud.

For at præcisere, hvilke omkostninger der kan være berettigede til fællesskabsfinansiering, fastsættes det i en ny artikel 172a, at der skal udarbejdes en vejledende liste.

Med hensyn til offentlige indkøb indsættes der en række bestemmelser, som fastlægger betingelserne for indgivelse af ansøgningerne, specielt vedrørende ansøgninger, der indgives elektronisk.

For at lette forvaltningen af proceduren for ydelse af tilskud bør gennemførelsesbestemmelserne i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning udtrykkeligt bekræfte, at der er mulighed for at begrænse en indkaldelse af forslag til en bestemt kategori af modtagere. På den måde vil Kommissionen under overholdelse af principperne om ligebehandling og ikke-forskelsbehandling kunne målrette indkaldelserne af forslag mod de specifikke kategorier eller typer af enheder, som det pågældende program er mest relevant for (artikel 175a i gennemførelsesbestemmelserne). Et eksempel er partnerskabsordninger vedrørende eksterne forbindelser, hvor målorganisationerne er nationale myndigheder i medlemsstaterne, som skal indgå partnerskaber med myndighederne i tredjelande og levere ekspertise til dem.

Som krævet af Europa-Parlamentet og for hurtigst muligt at informere ansøgerne om, hvilken udsigt deres ansøgning har til at blive efterkommet, kan indgivelsesproceduren og evalueringsproceduren opdeles i forskellige faser , hvilket gør det muligt i en tidlig fase at afvise de forslag, der ikke har udsigt til at blive efterkommet efter den opgældende fase i proceduren.

I overensstemmelse med finansforordningens artikel 114, stk. 3, defineres tilskud med meget lav værdi under henvisning til beløbet for indkøb med blot ét bud i artikel 129, stk. 3, i gennemførelsesbestemmelserne (dvs. 3 500 EUR).

Som krævet af Europa-Parlamentet og for at forbedre forslagenes kvalitet og hjælpe ansøgerne kan de under tildelingsproceduren blive bedt om yderligere oplysninger, specielt hvis der er åbenlyse materielle fejl i ansøgningerne.

Med hensyn til faste beløb fastsættes den grænse, over hvilken enhedsbeløbene for faste beløb skal fastlægges i basisretsakten , til 25 000 EUR (artikel 181 i gennemførelsesbestemmelserne). På den anden side skal enhedsbeløb for faste beløb, som ligger under 25 000 EUR, samt størrelsen af finansieringerne efter takst fastsættes af Kommissionen.

De nødvendige aftaler, som modtageren skal indgå for at kunne gennemføre et tilskud , bør forenkles for at gøre forvaltningen lettere for modtagerne og for Kommissionen. Når disse aftaler er af beskeden værdi, bør de regler, som modtageren skal følge, begrænses til det strengt nødvendige, dvs. princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og kravet om, at der ikke må være interessekonflikter. For større aftaler bør den anvisningsberettigede kunne fastlægge yderligere specifikke krav på grundlag af de krav, som gælder for institutionerne i forbindelse med tilsvarende aftaler.

Den finansielle støtte til tredjemand , som en modtager af et tilskud fra Fællesskabet kan yde, tilrettelægges på en sådan måde, at man udelukker skønsbeføjelser, og er begrænset til et samlet beløb på 100 000 EUR (artikel 184a i gennemførelsesbestemmelserne).

Regnskabsføring

Det skal præciseres, hvilken status beretningen om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning af budgettet (artikel 185 i gennemførelsesbestemmelserne), som er omhandlet i finansforordningens artikel 122, har, specielt det forhold, at den er adskilt fra den beretning om gennemførelsen af budgettet, som er omhandlet i finansforordningens artikel 121.

Foranstaltninger udadtil

Med hensyn til visse komponenter i de flerårige IPA- og ENPI-programmer, hvor der bruges opsplittede forpligtelser, foreslog Kommissionen i revisionen af finansforordningens artikel 166, stk. 3, at der indføres en regel om frigørelse i år n+4 . Det er nødvendigt at præcisere denne regel yderligere i gennemførelsesbestemmelserne, specielt med hensyn til proceduren for og følgerne af den automatiske frigørelse.

Muligheden for fortrolige procedurer for indgåelse af aftaler af sikkerhedshensyn, som allerede er blevet indført for indgåelse af aftaler på vegne af institutionerne i artikel 119 og 127 i gennemførelsesbestemmelserne, udvides nu til også at omfatte indgåelse af operationelle aftaler vedrørende eksterne forbindelser (artikel 240, 242, 244 og 246 i gennemførelsesbestemmelserne). Desuden hæves beløbsgrænsen for proceduren med forhandling på grundlag af blot ét bud (driftsudgifter) fra 5 000 EUR til 10 000 EUR for at øge fleksibiliteten i forvaltningen (artikel 241, 243 og 245 i gennemførelsesbestemmelserne).

Kontorer

I lyset af de særlige problemer, som de europæiske interinstitutionelle kontorer og især Publikationskontoret (OPOCE) står over for, foreslog Kommissionen, at muligheden for, at institutionerne kan uddelegere beføjelser som anvisningsberettiget til direktørerne for disse kontorer (finansforordningens artikel 171 og 174a), medtages i finansforordningen. For at denne mulighed kan udnyttes, skal de nødvendige regler fastsættes (artikel 258 og 258a i gennemførelsesbestemmelserne), og det skal specielt præciseres, at ansvaret for budgetforpligtelserne fortsat bør ligge hos de enkelte institutioner, mens alle senere handlinger kan uddelegeres til direktøren for kontoret.

Eksterne eksperter

Med hensyn til udvælgelsen af individuelle eksterne eksperter til evaluering af forslag og andre former for teknisk bistand skal de forenklede procedurer, som bebudes i finansforordningen, fastlægges. De skal omfatte offentliggørelse af en åben indkaldelse af interessetilkendegivelser med henblik på at opstille en passende liste over kvalificerede eksperter og foretage en udvælgelse blandt disse eksperter på grundlag af deres tekniske kapacitet, så man undgår forskelsbehandling.

Udkast til

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF, EURATOM)

om ændring af forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget[6], særlig artikel 183,

efter høring af Europa-Parlamentet, Rådet, De Europæiske Fællesskabers Domstol, Revisionsretten, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget, ombudsmanden og den europæiske tilsynsførende for datasikkerhed, og

ud fra følgende betragtninger:

1. I overensstemmelse med budgetprincipperne, særlig princippet om enhed, skal de regler om opkrævning af renter af forfinansieringer, som er fastsat i finansforordningen, specificeres i gennemførelsesbestemmelserne. Det skal således præciseres, hvad der skal betragtes som et betydeligt beløb. Under denne beløbsgrænse skal der ikke betales renter af forfinansieringerne til De Europæiske Fællesskaber. Det skal også præciseres, i hvilke tilfælde renterne af forfinansieringerne skal inddrives hvert år med henblik på at beskytte Fællesskabernes finansielle interesser.

2. Med hensyn til princippet om specificering bør der gives en præcis definition af metoderne til beregning af de frister og procentgrænser, som skal overholdes ved overførsel af Kommissionens og de andre institutioners bevillinger. Da bestemmelsen om procedurerne for overførsler foretaget af andre institutioner end Kommissionen er blevet konsolideret i finansforordningen, kan den udgå af gennemførelsesbestemmelserne.

3. Hvad angår metoderne for gennemførelsen af budgettet, specielt indirekte central forvaltning, skal det præciseres, at de personer, der er blevet pålagt at forvalte specifikke foranstaltninger i henhold til EU-traktatens afsnit V, skal indføre de strukturer og procedurer, der er nødvendige for, at de kan påtage sig ansvaret for de midler, som de skal forvalte. Da der ifølge den reviderede finansforordning ikke længere kræves en forhåndstilladelse i basisretsakten, for at man kan anvende nationale organer, som har fået pålagt offentlige opgaver, er det samtidig nødvendigt at fjerne de gennemførelsesbestemmelser, der henviser til komitologiprocedurerne på dette område.

4. Med hensyn til delt forvaltning bør indholdet i den årlige oversigt over foreliggende revisioner og erklæringer, som er omhandlet i finansforordningens artikel 53b, præciseres.

5. Med hensyn til fælles forvaltning er det nødvendigt at indsætte specifikke bestemmelser, der præciserer indholdet i de aftaler, som Kommissionen skal indgå som led i samarbejdet med internationale organisationer.

6. Med hensyn til de finansielle aktørers ansvar skal det præciseres, at ansættelsesmyndigheden kan anmode om en udtalelse om en sag fra instansen for økonomiske uregelmæssigheder på grundlag af oplysninger fra en ansat i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i finansforordningen. Desuden bør den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede kunne henvise en sag til instansen for finansielle uregelmæssigheder, hvis han mener, at der er begået en finansiel uregelmæssighed.

7. Med hensyn til inddrivelse af fordringer er det i overensstemmelse med det princip, som er fastsat i finansforordningen om, at Fællesskabets fordringer har samme privilegerede stilling i de nationale retsordener som skatte- og afgiftsfordringer, som indehaves af medlemsstaterne, nødvendigt at fastlægge, hvilken skat eller afgift Fællesskabets fordring skal ligestilles med i tilfælde, hvor fuldbyrdelsesstaten har en rangordning af skatte- og afgiftsfordringer afhængig af, hvilken skat eller afgift der er tale om.

8. I betragtning af den generelle forældelsesfrist på fem år for Fællesskabets gæld og fordringer, som er fastsat i finansforordningen, er det nødvendigt at præcisere reglerne om, hvornår fristen begynder at løbe, og grundene til afbrydelse af forældelsesfristen, både for institutionerne og for tredjemand, som har en retskraftig fordring over for institutionerne.

9. Med hensyn til offentlige indkøb bør rammekontrakter uden iværksættelse af fornyet konkurrence i sektorer, hvor prisudviklingen og den teknologiske udvikling går hurtigt, underkastes en midtvejsrevision, og den ordregivende myndighed bør træffe passende foranstaltninger, herunder bringe rammekontrakten til ophør.

10. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet bør den ordregivende myndighed, når der er tale om aftaler med en værdi på højst 3 500 EUR og 10 000 EUR for bistand til tredjelande, på grundlag af sin risikoanalyse kunne undlade at afkræve ansøgerne eller de bydende en erklæring om, at de ikke befinder sig i en af de situationer, som medfører udelukkelse.

11. Af forenklingshensyn bør det være muligt at betale forelagte fakturaer uden forudgående accept af et bud, når der er tale om beløb, der er lavere end eller lig med 500 EUR, og i forbindelse med bistand til tredjelande bør det være muligt at indgå indkøbsaftaler med en værdi på under 60 000 EUR ved brug af en procedure med forhandling på konkurrencevilkår.

12. Når det er hensigtsmæssigt, teknisk muligt og omkostningseffektivt, bør indkøbsaftaler, hvis værdi er lig med eller overstiger de beløbsgrænser, der er fastsat i finansforordningens artikel 158, tildeles samtidig i form af adskilte partier.

13. Den ordregivende myndighed bør give de bydende, hvis bud er blevet afvist, oplysninger om de retsmidler, der er til rådighed.

14. Da en institution har mulighed for at gennemføre en procedure for indgåelse af aftaler i fællesskab med en ordregivende myndighed fra en medlemsstat, bør det præciseres, hvilken procedure for indgåelse af aftaler der skal anvendes i de pågældende tilfælde.

15. For at sikre en effektiv forvaltning af den fælles centrale database om udelukkelser, bør de vigtigste praktiske bestemmelser om anvendelse af databasen fastlægges.

16. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet bør erhvervsdrivende, der befinder sig i en af de situationer med juridisk udelukkelse, som er nævnt i finansforordningen, ikke udelukkes fra at deltage i en udbudsprocedure på ubestemt tid. Kriterierne for udelukkelsens varighed bør derfor præciseres.

17. Som følge af revisionen af finansforordningen skal bestemmelserne om sanktioner konsekvensændres.

18. Af retssikkerhedshensyn bør der fastsættes regler for og undtagelser fra standstill-proceduren før indgåelsen af en kontrakt.

19. I en passende bestemmelse bør det fastsættes, i hvilket omfang de specifikke former for finansiering, som er omhandlet i finansforordningens artikel 108, stk. 3, skal behandles på samme måde som tilskud under afsnit VI i første del.

20. For at sikre konsekvens i brugen af de juridiske instrumenter, ved hvilke der ydes tilskud – beslutning eller skriftlig aftale – bør det fastsættes i det årlige arbejdsprogram, hvilket juridisk instrument der bør bruges til det formål. Det er nødvendigt at tilpasse en række artikler for at tage hensyn til indførelsen af beslutninger i proceduren for ydelse af tilskud.

21. For at sikre, at fællesskabsretten finder anvendelse på alle retsforhold, som institutionerne er part i, bør det gøres obligatorisk for de anvisningsberettigede at indsætte en specifik klausul i alle deres kontrakter og aftaler om tilskud, der præciserer, at fællesskabsretten finder anvendelse, i givet fald suppleret af den nationale lovgivning, som parterne er blevet enige om.

22. Hvad angår ydelse af tilskud bør undtagelserne fra kravet om en indkaldelse af forslag udvides, så de også kommer til at dække den mulighed, som findes i henhold til de nuværende forordninger vedrørende forskning og udvikling, for at yde tilskud direkte til de modtagere, som Kommissionen udpeger, i forbindelse med forslag af høj kvalitet, som ikke falder inden for anvendelsesområdet for de indkaldelser af forslag, der er planlagt i det pågældende regnskabsår. I lyset af de indhøstede erfaringer bør der desuden indføres en yderligere undtagelse for foranstaltninger med særlige karakteristika, der kræver et gennemførelsesorgan med særlig ekspertise eller administrative beføjelser, uden at det nødvendigvis kan betegnes som et monopol.

23. For at beskytte Fællesskabernes finansielle interesser skal det præciseres, at repræsentanterne for modtagere, som ikke er juridiske personer, skal bevise, at de har beføjelser til at handle på deres vegne, og at de stiller finansielle garantier, der svarer til dem, som stilles af juridiske personer.

24. For at lette forvaltningen af proceduren for ydelse af tilskud bør der i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning være mulighed for at begrænse en indkaldelse af forslag til en bestemt kategori af modtagere. Kommissionen vil således under overholdelse af principperne om ligebehandling og ikke-forskelsbehandling kunne afvise ansøgninger fra enheder, som det pågældende program ikke er rettet mod.

25. For at hjælpe ansøgerne og gøre indkaldelserne af forslag mere effektive, bør visse dele af proceduren forbedres. Kommissionen bør give ansøgerne oplysninger og vejledning om reglerne for ydelse af tilskud, og den bør hurtigst muligt informere dem om, hvilken udsigt deres ansøgninger har til at blive efterkommet. Det er muligt at opdele indgivelsesproceduren og evalueringsproceduren i forskellige faser og dermed gøre det muligt i en tidlig fase at afvise de forslag, som ikke har udsigt til af blive efterkommet efter den pågældende fase. For at præcisere, hvilke omkostninger der kan være berettigede til fællesskabsfinansiering, bør det fastsættes, at der skal udarbejdes en vejledende liste. Det er også hensigtsmæssigt at fastlægge betingelserne for indgivelse af ansøgningerne, specielt vedrørende ansøgninger, der indgives elektronisk. Desuden bør det være muligt at anmode ansøgerne om yderligere oplysninger under tildelingsproceduren, specielt hvis der er åbenlyse materielle fejl i ansøgningerne.

26. Der bør gives mulighed for at vedtage det årlige arbejdsprogram på et tidligt tidspunkt, i løbet af det foregående år, for at gøre det muligt at iværksætte indkaldelserne af forslag hurtigst muligt inden begyndelsen af det år, de vedrører.

27. Af gennemsigtighedshensyn bør Kommissionen hvert år underrette budgetmyndigheden om forvaltningen af procedurerne for ydelse af tilskud.

28. For at beskytte modtagernes interesser og øge retssikkerheden skal bør der fortsat kun undtagelsesvis fortages ændringer i indholdet af indkaldelser af forslag, og ansøgerne bør have en yderligere frist, hvis der er tale om væsentlige ændringer. Ændringerne bør være underlagt de samme regler for offentliggørelse som selve indkaldelsen.

29. Med hensyn til faste beløb skal det fastsættes, at enhedsbeløbene for faste beløb under en grænse på 25 000 EUR og størrelsen af finansieringerne efter takst fastsættes af Kommissionen på grundlag af objektive elementer, såsom statistiske oplysninger, når sådanne foreligger. Disse beløb bør regelmæssigt tages op til fornyet overvejelse og ajourføres af Kommissionen på det samme grundlag. På den anden side skal faste beløb over en grænse på 25 000 EUR fastlægges i basisretsakten. Det bør desuden kræves, at den kompetente anvisningsberettigede foretager den nødvendige efterfølgende kontrol for at sikre sig, at betingelserne for tildeling af tilskuddene er overholdt, f.eks. at den begivenhed, der udløser betalingen af de faste beløb eller finansieringerne efter takst, rent faktisk har fundet sted. Denne kontrol er uafhængig af den kontrol, som skal foretages for tilskud, der ydes til godtgørelse af de støtteberettigede omkostninger, som rent faktisk er afholdt. Reglen om non profit og reglen om samfinansiering bør præciseres.

30. Med hensyn til de aftaler, som er nødvendige for, at et tilskud fra Fællesskabet kan gennemføres, bør det præciseres, at når disse aftaler er af beskeden værdi, bør de regler, som modtageren skal følge, begrænses til det strengt nødvendige, dvs. princippet om forsvarlig forvaltning og kravet om, at der ikke må være interessekonflikter. For aftaler med en højere værdi kan den anvisningsberettigede fastlægge yderligere specifikke krav på grundlag af de krav, som gælder for institutionerne i forbindelse med tilsvarende aftaler.

31. Den finansielle støtte til tredjemand, som en modtager af et tilskud fra Fællesskabet kan yde, bør tilrettelægges på en måde, som ikke giver skønsbeføjelser, og støtten er begrænset til et samlet beløb på 100 000 EUR som krævet i finansforordningens artikel 120.

32. Med hensyn til regnskabsføring og regnskabsaflæggelse bør det præciseres, at den beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning, som ledsager årsregnskaberne, jf. finansforordningens artikel 122, er adskilt fra den beretning om gennemførelsen af budgettet, som er omhandlet i finansforordningens artikel 121. På grund af de ændringer i anvendelsesområdet for konsolideringen, der er foretaget i finansforordningen, bør alle de tidligere henvisninger til de organer, som er omhandlet i finansforordningens artikel 185, samtidig erstattes med en henvisning til de organer, som er omhandlet i finansforordningens artikel 121.

33. Med hensyn til visse komponenter i Rådets forordning nr. […/…][7] om oprettelse af et instrument til førtiltrædelsesbistand (IPA) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning […/…][8] om oprettelse af et europæisk naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI), hvor der bruges opsplittede forpligtelser, indførte finansforordningen en regel om frigørelse i år n+4. Det er derfor nødvendigt at fastsætte specifikke detaljerede bestemmelser, specielt med hensyn til proceduren for og følgerne af den automatiske frigørelse.

34. Med hensyn til foranstaltninger udadtil er der behov for yderligere forenklingsforanstaltninger. Specielt skal beløbsgrænsen for proceduren med forhandling på grundlag af blot ét bud hæves. Desuden skal muligheden for fortrolige procedurer for indgåelse af aftaler af sikkerhedshensyn, som allerede kan anvendes i forbindelse med indgåelse af aftaler på vegne af institutionerne, udvides til også at omfatte operationelle aftaler i forbindelse med eksterne forbindelser.

35. Med hensyn til de interinstitutionelle kontorer skal de særlige regler for Publikationskontoret (OPOCE) ændres, efter at der i finansforordningen er indført en ny mulighed for interinstitutionel uddelegering til direktørerne for interinstitutionelle europæiske kontorer. I den forbindelse bør ansvaret for budgetforpligtelserne fortsat ligge hos de enkelte institutioner, som træffer beslutninger om offentliggørelse af deres dokumenter, mens alle senere handlinger kan uddelegeres til direktøren for Publikationskontoret.

36. Med hensyn til de individuelle eksterne eksperter, som er nødvendige i forbindelse med evalueringen af forslag og andre former for teknisk bistand, bør det være muligt at udvælge disse eksperter fra en liste, som er opstillet på grundlag af deres tekniske kapacitet, efter at der er offentliggjort en indkaldelse af interessetilkendegivelser.

37. Forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 ændres som følger:

1) Artikel 2 affattes således:

"Artikel 2 Retsforskrifter vedrørende gennemførelsen af budgettet (Finansforordningens artikel 2)

Kommissionen ajourfører hvert år i det foreløbige budgetforslag oplysningerne om de retsakter, der er omhandlet i finansforordningens artikel 2."

2) Artikel 3 affattes således:

"Artikel 3 Anvendelsesområdet for forfinansieringer (Finansforordningens artikel 5a)

1. Når der er tale om direkte central forvaltning, som omfatter flere forskellige partnere, indirekte central forvaltning og decentral forvaltning i henhold til finansforordningens artikel 53, finder reglerne i finansforordningens artikel 5a kun anvendelse på den enhed, der direkte modtager den af Kommissionen udbetalte forfinansiering.

2. Forfinansieringen anses for at udgøre et betydeligt beløb som omhandlet i finansforordningens artikel 5a, stk. 2, litra a), hvis beløbet overstiger 50 000 EUR.

I forbindelse med foranstaltninger udadtil anses forfinansieringen dog for at udgøre et betydeligt beløb, hvis beløbet overstiger 250 000 EUR. I forbindelse med bistand i krisesituationer og humanitære bistandsforanstaltninger anses forfinansieringen for at udgøre et betydeligt beløb, hvis beløbet pr. aftale overstiger 750 000 EUR ved udgangen af hvert regnskabsår og vedrører projekter med en varighed på over 12 måneder."

3) Artikel 4 affattes således:

"Artikel 4 Inddrivelse af renter af forfinansieringer (Finansforordningens artikel 5a)

1. Den kompetente anvisningsberettigede inddriver for hver rapporteringsperiode, som er fastsat i aftalen, renterne af forfinansieringer, som overstiger 750 000 EUR pr. aftale ved udgangen af hvert regnskabsår.

2. Den kompetente anvisningsberettigede kan mindst én gang om året inddrive renterne af forfinansieringer, som er lavere end de beløb, der er anført i stk. 1, under hensyntagen til risiciene i forbindelse med forvaltningsmiljøet og arten af de finansierede foranstaltninger.

3. Den kompetente anvisningsberettigede inddriver de renter af forfinansieringer, der overstiger den saldo, som skal betales, jf. finansforordningens artikel 5a, stk. 1."

4) Som artikel 4a indsættes følgende:

"Artikel 4a Regnskabsføring af renter af forfinansieringer (Finansforordningens artikel 5a)

1. De anvisningsberettigede sørger for, at de aftaler om tilskud, som indgås med modtagere og formidlere, indeholder bestemmelser om, at forfinansieringerne skal indbetales på bankkonti eller underkonti, der muliggør identificering af midlerne og de tilhørende renter. Hvis dette ikke er muligt, skal modtagernes eller formidlernes regnskabspraksis gøre det muligt at identificere de midler, som Fællesskabet har indbetalt, og de renter eller andre fordele, som disse midler har givet anledning til.

2. I de tilfælde, som er omhandlet i finansforordningens artikel 5a, stk. 1, andet afsnit, udarbejder den kompetente anvisningsberettigede inden hvert regnskabsårs udgang overslag over de renter eller tilsvarende fordele, som disse midler har givet anledning til, og foretager henlæggelser for det pågældende beløb. Henlæggelserne bogføres og afvikles ved den faktiske inddrivelse efter gennemførelsen af aftalen.

Når forfinansieringen betales via den samme budgetpost, under den samme basisretsakt og til modtagere, som er omfattet af den samme procedure for ydelse af tilskud, kan den anvisningsberettigede udarbejde ét fordringsoverslag for flere forskellige debitorer.

3. Artikel 3-4a berører ikke den bogføring af forfinansieringer som aktiver i årsregnskabet, som er fastlagt ved de regnskabsregler, der er omhandlet i finansforordningens artikel 133."

5) I artikel 5, litra c), ændres "finansforordningens artikel 157 og artikel 181, stk. 5" til "finansforordningens artikel 157 og 160a".

6) I artikel 7 indsættes som stk. 1a følgende:

"1a. For at undgå, at valutaomregninger får væsentlig indvirkning på niveauet af Fællesskabets samfinansiering, skal der i givet fald i de særlige regler for omregning, som er omhandlet i stk. 1, fastsættes en omregningskurs mellem euroen og andre valutaer, som skal beregnes ved hjælp af gennemsnittet for den daglige valutakurs i en given periode."

7) Artikel 10 ændres således:

a) Stk. 1, første afsnit, litra b), affattes således:

"b) i oversigten over udgifter anføres det i budgetanmærkningerne, herunder de generelle anmærkninger, under hvilke poster bevillingerne svarende til de formålsbestemte indtægter vil kunne opføres."

b) Stk. 1, andet afsnit, affattes således:

"I det i første afsnit, litra a), omhandlede tilfælde anføres der et "p.m." under posten, og de anslåede indtægter anføres til orientering i anmærkningerne."

c) I stk. 2, første punktum, ændres "finansforordningens artikel 161, stk. 2" til "finansforordningens artikel 160, stk. 1a, og artikel 161, stk. 2".

8) Artikel 11 ændres således:

a) I stk. 1 ændres "artikel 5 i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000" til "artikel xx i forordning (EF, Euratom) nr. […./….]".

b) I stk. 4 ændres "forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000" til "forordning (EF, Euratom) nr. […/…]".

9) Som artikel 13a indsættes følgende:

"Artikel 13a Forpligtelser, som følger af modtagelsen af donationer til Fællesskaberne (Finansforordningens artikel 19)

Begrebet forpligtelse som omhandlet i finansforordningens artikel 19, stk. 2, omfatter de følgeomkostninger, som efter Kommissionens skøn er forbundet med modtagelse af donationer til Fællesskaberne."

10) Artikel 14 affattes således:

"Artikel 14 Anvisning af nettobeløb (Finansforordningens artikel 20, stk. 1)

I medfør af finansforordningens artikel 20, stk. 1, kan følgende fratrækkes betalingsanmodninger, fakturaer eller opgørelser, som i så fald anvises med nettobeløbet:

a) sanktioner, der pålægges parterne i indkøbsaftaler eller aftaler om tilskud

b) prisnedslag, bonusser og rabatter fratrukket fakturaer og betalingsanmodninger

c) renter af forfinansieringer som omhandlet i finansforordningens artikel 5a, stk. 1, første afsnit."

11) Artikel 16 udgår.

12) Artikel 17 affattes således:

"Artikel 17 Regler for beregning af frister og procenter for overførsler (Finansforordningens artikel 22 og 23)

1. De frister, som er fastsat i finansforordningens artikel 24, og som finder anvendelse på afgørelser om overførsler som omhandlet i finansforordningens artikel 22, stk. 1, og artikel 23, stk. 1, litra b) og c), anses for at begynde at løbe på den dato, hvor institutionen underrettede budgetmyndigheden om den påtænkte overførsel.

2. Beregningen af de procenter, der er omhandlet i finansforordningens artikel 22 og 23, foretages på tidspunktet for anmodningen om overførsel under hensyntagen til de bevillinger, som er opført på budgettet, herunder ændringsbudgetterne.

3. For så vidt angår de procentgrænser, der er omhandlet i finansforordningens artikel 22 og 23, er det summen af de overførsler, der skal foretages fra den budgetpost, hvorfra overførslen sker, og korrigeret med de tidligere overførsler, der skal tages i betragtning. Det beløb, der svarer til de overførsler, som den pågældende institution kan foretage selvstændigt uden en afgørelse fra budgetmyndighedens side, tages ikke i betragtning."

13) I artikel 20, første punktum, ændres "finansforordningens artikel 26, stk. 2, første afsnit" til "finansforordningens artikel 26".

14) Artikel 22, stk. 1, første afsnit, udgår.

15) Artikel 23 affattes således:

"Artikel 23 Foreløbig offentliggørelse af budgettet (Finansforordningens artikel 29)

Snarest muligt og senest fire uger efter den endelige vedtagelse af budgettet offentliggøres på Kommissionens initiativ de endelige detaljerede budgettal på institutionernes hjemmeside på Internettet på alle sprog under afventning af den endelige offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende ."

16) Efter artikel 23 indsættes følgende som kapitel 7:

"KAPITEL 8 (Finansforordningens kapitel 9) Princippet om effektiv og produktiv kontrol

Artikel 23a Definition af effektiv og produktiv intern kontrol (Finansforordningens artikel 30a, stk. 1)

1. En effektiv intern kontrol er baseret på bedste internationale praksis og omfatter bl.a.:

a) adskillelse af opgaver

b) en passende risikoforvaltnings- og kontrolstrategi, herunder kontrol på modtagerniveau

c) undgåelse af interessekonflikter

d) tilstrækkelige revisionsspor og dataintegritet i datasystemer

e) procedurer for overvågning af resultaterne og for opfølgning af konstaterede svagheder i den interne kontrol og undtagelser

f) regelmæssig evaluering af, at kontrolsystemet fungerer godt.

2. En produktiv intern kontrol er baseret på følgende elementer:

a) under hensyntagen til den anvendte forvaltningsmetode, gennemførelsen af en passende risikoforvaltnings- og kontrolstrategi, som koordineres mellem de relevante aktører, der deltager i kontrolkæden, og som afvejer omkostningerne for fællesskabsbudgettet og fordelene ved kontrollen og fastsætter kontrolniveauet med henblik på at nå et tolerabelt risikoniveau

b) adgangen til kontrolresultaterne for alle de relevante aktører, der deltager i kontrolkæden

c) en rettidig anvendelse af korrigerende foranstaltninger, herunder i givet fald afskrækkende sanktioner

d) forelæggelse af en forvaltningsrevision på et passende forvaltningsniveau, som bekræfter, at der er indført systemer, der giver rimelig sikkerhed for de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed.

Artikel 23b Gennemførelse af den interne kontrol (Finansforordningens artikel 30a, stk. 3, og artikel 33, stk. 2, litra d))

1. Kommissionen beskriver i den finansieringsoversigt, der er omhandlet i finansforordningens artikel 28, den iboende risiko i gennemførelsen af en basisretsakt og de vigtigste kontrolmekanismer, som er nødvendige for at håndtere risikoen og sikre et passende kontrolniveau, under særlig hensyntagen til omkostningerne for fællesskabsbudgettet og fordelene for de forskellige politikområder og værdien af de pågældende udgifter.

2. Om nødvendigt supplerer Kommissionen under overholdelse af basisretsakten bestemmelserne om forvaltning af de iboende risici ved at:

a) angive det kontrolniveau og den kontrolintensitet, der anses for at være tilstrækkelig, hvis der ikke afsløres væsentlige uregelmæssigheder eller ulovligheder

b) fastlægge minimumskriterier for prøveudtagning og føre fortegnelser over grundene til den udvælgelse, som er foretaget ved udtagningen af stikprøver

c) præcisere kravene til rapportering om den gennemførte kontrol.

3. Kommissionen aflægger rapport om gennemførelsen af de vigtigste kontrolmekanismer, som den har indført, i den i finansforordningens artikel 33 nævnte aktivitetserklæring, som informerer budgetmyndigheden om, hvorvidt kontrollen er fyldestgørende, og om de dermed forbundne nødvendige ressourcer for fællesskabsbudgettet."

17) Artikel 25 ændres således:

a) Litra a), nr. ii), affattes således:

"ii) en fortegnelse for hver personalekategori over stillingerne på budgettet og det faktiske antal ansatte ved begyndelsen af det år, hvor det foreløbige budgetforslag forelægges, med angivelse af deres fordeling på lønklasser og administrative enheder"

18) Artikel 31 udgår.

19) Artikel 32 ændres således:

a) I overskriften ændres "artikel 49, stk. 2, litra a) og b)" til "artikel 49, stk. 6, litra a) og b)".

b) I stk. 1 ændres "artikel 49, stk. 2, litra a)" til "artikel 49, stk. 6, litra a)".

c) I stk. 2 ændres "artikel 49, stk. 2, litra b)" til "artikel 49, stk. 6, litra b)".

20) I overskriften til artikel 33 ændres "artikel 49, stk. 2, litra c)" til "artikel 49, stk. 6, litra d)".

21) I artikel 34 indsættes som stk. 3 følgende:

"3. Det antages, at der foreligger en interessekonflikt, hvis en ansøger eller bydende er en ansat, medmindre hans overordnede på forhånd har givet tilladelse til, at han deltager i proceduren."

22) Artikel 35 affattes således:

"Artikel 35 Kontrol, som skal gennemføres af Kommissionen (Finansforordningens artikel 53b, artikel 53d, artikel 54, stk. 2, litra c), og artikel 56)

1. Beslutninger om at overlade gennemførelsesopgaver til de enheder eller personer, der er omhandlet i finansforordningens artikel 56, skal indeholde alle de bestemmelser, der er nødvendige for at sikre klarhed og åbenhed omkring de gennemførte transaktioner.

2. Kommissionen reviderer om nødvendigt disse bestemmelser ved enhver væsentlig ændring af de procedurer eller systemer, som anvendes af de pågældende enheder eller personer, for at sikre sig, at de betingelser, der er fastsat i artikel 56, fortsat er opfyldt.

3. De pågældende enheder eller personer forsyner inden for en given frist Kommissionen med alle oplysninger, denne måtte anmode om, og underretter den omgående om enhver ændring af deres procedurer og systemer. Kommissionen fastslår disse forpligtelser i henholdsvis uddelegeringsinstrumenterne eller de aftaler, der er indgået med de pågældende enheder eller personer.

4. Kommissionen kan beslutte, at de procedurer for indgåelse af aftaler, der anvendes af de organer, som er omhandlet i finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra c), og af de modtagere, som er omhandlet i finansforordningens artikel 166, stk. 1, litra a), sidestilles med dens egne procedurer under hensyntagen til de internationalt anerkendte standarder.

5. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved fælles forvaltning, finder de kontrolaftaler, der er indgået med de internationale organisationer, anvendelse.

6. Den uafhængige eksterne revision, som er omhandlet i finansforordningens artikel 56, stk. 1, litra d), skal mindst udføres af en revisionstjeneste, der er uden tilknytning til den enhed, som Kommissionen overdrager gennemførelsesopgaver til."

23) I artikel 36 ændres "artikel 53" til "artikel 53a".

24) I artikel 37 udgår stk. 2.

25) Artikel 38 affattes således:

"Artikel 38 Forudsætninger og betingelser for uddelegering af beføjelser til nationale eller internationale offentligretlige organer eller privatretlige enheder, der har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver (Finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra c))

1. Kommissionen kan uddelegere offentligretlige opgaver til:

a) internationale offentligretlige organer

b) nationale offentligretlige organer eller privatretlige enheder, der har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver, og som er undergivet lovgivningen i en af medlemsstaterne, en af staterne i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) eller et af de lande, der er kandidater til medlemskab af Den Europæiske Union, eller i givet fald lovgivningen i en anden stat.

2. Kommissionen sikrer sig, at de i stk. 1 omhandlede organer eller enheder kan stille den nødvendige finansielle sikkerhed, fortrinsvis i form af en offentlig garanti, navnlig med henblik på fuldstændig inddrivelse af beløb, som Kommissionen har krav på.

3. Når Kommissionen ønsker at overdrage offentligretlige opgaver, bl.a. opgaver i forbindelse med budgetgennemførelse, til et organ som omhandlet i finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra c), undersøger den, om dette vil være i overensstemmelse med principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet."

26) Artikel 39 ændres således:

a) Overskriften affattes således:

"Artikel 39 Udpegelse af nationale eller internationale offentligretlige organer eller privatretlige enheder, der har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver (Finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra c))"

b) I stk. 2 affattes første punktum således:

"Valget af organer, enheder eller internationale offentligretlige organer skal ske på en objektiv og gennemsigtig måde i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og opfylde de gennemførelseskrav, Kommissionen har fastsat."

c) Stk. 3, andet afsnit, affattes således:

"I de øvrige tilfælde udpeger Kommissionen disse organer eller enheder i forståelse med de berørte medlemsstater eller lande."

d) Som stk. 4 tilføjes følgende:

"4. Når Kommissionen overdrager gennemførelsesopgaver til organer efter finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra c), underretter den hvert år lovgivningsmyndigheden om de pågældende tilfælde og organer."

27) Som artikel 39a indsættes følgende:

"Artikel 39a Personer, der er blevet pålagt at forvalte specifikke aktioner i henhold til afsnit V i traktaten om Den Europæiske Union (Finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra d))

De personer, der er blevet pålagt at forvalte specifikke aktioner som omhandlet i finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra d), skal indføre de strukturer og procedurer, der er nødvendige for, at de kan påtage sig ansvaret for de midler, som de skal forvalte. Disse personer har status af Kommissionens særlige FUSP-rådgivere, jf. artikel 1 og 5 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber."

28) Artikel 41 ændres således:

a) Overskriften affattes således:

"Artikel 41 Regler for gennemførelsen ved indirekte central forvaltning (Finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra b), c) og d))"

b) Stk. 1 affattes således:

"1. Når Kommissionen overdrager gennemførelsesopgaver til organer, enheder eller personer efter finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra b), c) og d), indgår den en aftale med disse, som fastsætter reglerne for forvaltningen af midlerne og beskyttelsen af Fællesskabernes finansielle interesser."

c) Stk. 3 affattes således:

"3. De organer, enheder eller personer, der er omhandlet i stk. 1, har ikke status som anvisningsberettigede bemyndiget ved delegation."

29) Artikel 42 ændres således:

a) I overskriften ændres "artikel 53, stk. 5" til "artikel 53b og 53c".

b) I stk. 1 ændres "artikel 53, stk. 5" til "artikel 53b og 53c".

30) Som artikel 42a indsættes følgende:

"Artikel 42a Oversigt over revisioner og erklæringer (Finansforordningens artikel 53b)

1. Oversigterne leveres af det relevante koordineringsorgan, som medlemsstaten har udpeget for det pågældende udgiftsområde.

2. Oversigten over revisioner skal:

a) give et overblik over de attester, der er udarbejdet af godkendelsesorganerne (landbrug), og over revisionspåtegningerne fra revisionsmyndighederne (strukturforanstaltninger og lignende foranstaltninger)

b) fremlægges senest den 15. februar i året efter det år, hvor landbrugsudgifterne og strukturforanstaltningerne og de andre lignende foranstaltninger blev underkastet revision.

3. Oversigten over erklæringer skal:

a) give et overblik over revisionserklæringerne fra betalingsorganerne (landbrug) og over attesterne fra godkendelsesmyndighederne (strukturforanstaltninger og lignende foranstaltninger)

b) fremlægges senest den 15. februar i det følgende regnskabsår for landbrugsudgifter og for strukturforanstaltninger og andre tilsvarende foranstaltninger."

31) Som artikel 42b indsættes følgende:

"Artikel 42b Vurdering af de interne kontrolsystemers effektivitet (Finansforordningens artikel 53b)

Når omkostningerne ved kontrollen i forbindelse med delt, decentral og indirekte central forvaltning ikke afholdes over fællesskabsbudgettet, påhviler ansvaret for vurderingen af de interne kontrolsystemers effektivitet og i givet fald gennemførelsen af korrigerende foranstaltninger henholdsvis de medlemsstater, tredjelande eller organer, som har fået overdraget budgetgennemførelsesopgaver."

32) Artikel 43 affattes således:

"Artikel 43 Fælles forvaltning (Finansforordningens artikel 53d, 108a og 165)

1. Kommissionen sikrer sig, at der findes relevante kontrol- og revisionsmekanismer for foranstaltningen som helhed.

2. De internationale organisationer, som er omhandlet i finansforordningens artikel 53d, er:

a) internationale offentligretlige organisationer, der er oprettet ved mellemstatslige aftaler, og særagenturer, som disse har oprettet

b) Den Internationale Røde Kors Komité (ICRC)

c) Den Internationale Sammenslutning af Røde Kors og Røde Halvmåne Selskaber

d) Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond.

3. Når budgettet gennemføres ved fælles forvaltning sammen med internationale organisationer efter finansforordningens artikel 53d og 165, vælges de organisationer og foranstaltninger, der skal finansieres, på en objektiv og gennemsigtig måde.

4. Uden at dette berører artikel 35, skal de aftaler, som indgås med de internationale organisationer, der er omhandlet i finansforordningens artikel 53d, specielt indeholde:

a) en definition af den foranstaltning, det projekt eller det program, der skal gennemføres ved fælles forvaltning

b) betingelserne og de nærmere regler for gennemførelsen, herunder specielt principperne for indgåelse af aftaler og ydelse af tilskud

c) reglerne for, hvorledes der over for Kommissionen gøres rede for denne gennemførelse

d) bestemmelser, som forpligter den organisation, som gennemførelsesopgaverne er overdraget til, til at udelukke ansøgere, der befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i finansforordningens artikel 93, stk. 1, litra a), b) og e), og artikel 94, litra a) og b), fra at deltage i en procedure for indgåelse af aftaler eller ydelse af tilskud

e) betingelserne for betaling af Fællesskabets bidrag og de bilag, som kræves som begrundelse for betalingerne

f) betingelserne for gennemførelsens ophør

g) de nærmere bestemmelser for Kommissionens kontrol

h) bestemmelser om anvendelsen af et eventuelt renteafkast

i) bestemmelser, der sikrer fællesskabsforanstaltningen, -projektet eller -programmet synlighed i forhold til organisationens andre aktiviteter.

5. Et projekt eller program betragtes som udarbejdet i fællesskab, når Kommissionen og det internationale offentligretlige organ i fællesskab vurderer gennemførligheden og fastlægger gennemførelsesaftalerne.

6. Ved gennemførelsen af projekter ved fælles forvaltning skal de internationale organisationer mindst opfylde følgende krav:

a) Procedurerne for indgåelse af aftaler og for ydelse af tilskud skal overholde principperne om gennemsigtighed, proportionalitet, forsvarlig økonomisk forvaltning, ligebehandling og ikke-forskelsbehandling, fravær af interessekonflikter og overholdelse af internationale standarder.

b) Tilskud kan ikke kumuleres eller ydes med tilbagevirkende kraft, skal omfatte samfinansiering og må ikke have til formål eller bevirke, at modtageren opnår en fortjeneste.

Disse krav fastlægges udtrykkeligt i de aftaler, som indgås med de internationale organisationer."

33) I artikel 45, stk. 2, ændres "lønklasse A1" til "lønklasse AD16".

34) I artikel 58, stk. 3, ændres "forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000" til "forordning (EF, Euratom) nr. […./….]".

35) Artikel 67, stk. 4, affattes således:

"4. Betalinger over forskudskontiene kan foregå ved overførsel, herunder ved anvendelse af den direkte debiteringsordning, som er omhandlet i finansforordningens artikel 80, eller pr. check eller ved hjælp af andre betalingsmidler i overensstemmelse med de instrukser, som er fastsat af regnskabsføreren."

36) I artikel 72 ændres "vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne (i det følgende benævnt "vedtægten")" til "vedtægten".

37) Artikel 74 affattes således:

" Artikel 74 Økonomiske uregelmæssigheder (Finansforordningens artikel 60, stk. 6, og artikel 66, stk. 4)

Den særlige instans for økonomiske uregelmæssigheder (i det følgende benævnt "instansen") er kompetent vedrørende enhver overtrædelse af en bestemmelse i finansforordningen eller af enhver anden bestemmelse vedrørende den finansielle forvaltning eller kontrollen hermed, der skyldes en ansats handling eller undladelse, uden at dette dog berører de beføjelser, der tilkommer Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)."

38) Artikel 75 affattes således:

"Artikel 75 Instansen for økonomiske uregelmæssigheder (Finansforordningens artikel 60, stk. 6 og artikel 66, stk. 4)

1. Ansættelsesmyndigheden henviser tilfælde af økonomiske uregelmæssigheder som omhandlet i artikel 74 til instansen med henblik på udtalelse, jf. finansforordningens artikel 66, stk. 4, andet afsnit.

En ved delegation bemyndiget anvisningsberettiget kan henvise en sag til instansen, hvis han mener, at der foreligger en økonomisk uregelmæssighed.

Instansen afgiver en udtalelse, hvori den vurderer, om der er tale om uregelmæssigheder som omhandlet i artikel 74, hvor grove uregelmæssighederne er, og deres eventuelle konsekvenser. Hvis instansen på grundlag af sin analyse finder, at den sag, som er blevet henvist til den, henhører under OLAF's kompetence, videresender den straks sagen til ansættelsesmyndigheden og underretter øjeblikkelig OLAF herom.

Når instansen underrettes direkte af en ansat i overensstemmelse med finansforordningens artikel 60, stk. 6, videresender den sagen til ansættelsesmyndigheden og underretter den pågældende ansatte herom. Ansættelsesmyndigheden kan anmode instansen om en udtalelse om sagen.

2. Institutionen eller, når der er tale om en fælles instans, de deltagende institutioner fastsætter, under hensyn til dens eller deres interne organisation, reglerne for arbejdet i instansen og dens sammensætning, som omfatter en ekstern person, der har de nødvendige kvalifikationer og den nødvendige ekspertise."

39) Artikel 77, stk. 2, første punktum, affattes således:

"Overslaget over fordringen bevirker ikke, at der opstår forpligtelsesbevillinger, jf. dog finansforordningens artikel 160, stk. 1a, og artikel 161, stk. 2."

40) Artikel 78, stk. 3, litra f), affattes således:

"f) hvis det efter ovenstående etaper ikke har været muligt at inddrive det fulde beløb, foretager institutionen inddrivelsen ved tvangsfuldbyrdelse i overensstemmelse med finansforordningens artikel 72, stk. 2."

41) Artikel 84, stk. 2, affattes således:

"2. Hvis der ikke er mulighed for at foretage inddrivelsen på den måde, der er omhandlet i stk. 1, og hvis debitor ikke har foretaget indbetalingen som svar på det af regnskabsføreren fremsendte påkrav om betaling, iværksætter denne tvangsfuldbyrdelse af kravet i overensstemmelse med finansforordningens artikel 72, stk. 2, jf. dog artikel 83."

42) Som artikel 85b indsættes følgende:

"Artikel 85b Privilegier i forbindelse med Fællesskabernes fordringer (Finansforordningens artikel 73a)

Når der i den medlemsstat, i hvis jurisdiktion inddrivelsen skal fuldbyrdes, er generelle eller særlige privilegier i forbindelse med skatte- og afgiftsfordringer, nyder Fællesskabernes fordringer privilegier med samme rangorden som dem, den gældende nationale lovgivning giver moms.

Privilegierne i forbindelse med Fællesskabernes fordringer omfatter både hovedstol og renter."

43) Som artikel 85c indsættes følgende:

"Artikel 85c Forældelsesregler (Finansforordningens artikel 73b)

1. Forældelsesfristen for Fællesskabernes fordringer over for tredjemand begynder at løbe ved udløbet af den frist, som er meddelt debitor i debetnotaen, jf. artikel 78, stk. 3, litra b).

Forældelsesfristen for tredjemands fordringer over for Fællesskaberne begynder at løbe fra den dato, hvor den pågældende tredjemands fordring forfalder til betaling i overensstemmelse med den tilsvarende retlige forpligtelse.

2. Forældelsesfristen for Fællesskabernes fordringer over for tredjemand afbrydes af enhver handling, som er foretaget af en institution eller af en medlemsstat, der handler på anmodning af en institution, og som den pågældende tredjemand er blevet underrettet om, og som sigter mod at inddrive gælden.

Forældelsesfristen for tredjemands fordringer over for Fællesskaberne afbrydes af enhver handling, som Fællesskaberne underrettes om af deres kreditorer eller på vegne af deres kreditorer, og som sigter mod at inddrive gælden.

3. En ny forældelsesfrist på fem år begynder at løbe fra dagen efter de afbrydelser, der er omhandlet i stk. 2.

4. Enhver retssag vedrørende en fordring som omhandlet i stk. 1, herunder retssager, der anlægges ved en domstol, som senere erklærer sig inkompetent, afbryder forældelsesfristen. Den nye femårige forældelsesfrist begynder først at løbe, når der afsiges en retskraftig dom, eller der indgås et udenretsligt forlig mellem de samme parter i samme retssag.

5. Når regnskabsføreren giver debitor henstand med betalingen efter artikel 85, betragtes det som en afbrydelse af forældelsesfristen. Den nye femårige forældelsesfrist begynder at løbe fra dagen efter henstandsperiodens udløb.

6. Fordringerne inddrives ikke efter udløbet af forældelsesfristen, jf. stk. 1-5."

44) Artikel 87, stk. 3, andet punktum, affattes således:

"Afståelsen foretages af den kompetente anvisningsberettigede i overensstemmelse med artikel 81."

45) Artikel 93 udgår.

46) I artikel 94, stk. 1, tilføjes som litra f) følgende:

"f) når en institution har uddelegeret beføjelser som anvisningsberettiget til direktøren for et interinstitutionelt europæisk kontor efter finansforordningens artikel 174a, stk. 1."

47) I artikel 106 tilføjes som stk. 6 følgende:

"6. Institutionerne forelægger budgetmyndigheden en rapport om overholdelsen af de frister og om suspensionen af de frister, som er fastsat i stk. 1-5."

48) I artikel 115, stk. 2, ændres "i vedtægtens artikel 91, stk. 5", til "artikel 91, stk. 5, i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber".

49) I artikel 116, stk. 6, affattes sidste punktum i første afsnit således:

"Den, der anmoder om en opfordring til at deltage i et begrænset udbud, en konkurrencepræget dialog eller en procedure med forhandling, betegnes "ansøger"."

50) Artikel 117 ændres således:

a) Stk. 1 affattes således:

"1. Når en rammekontrakt indgås med flere erhvervsdrivende, skal der være mindst tre, forudsat at der er et tilstrækkeligt antal erhvervsdrivende, der opfylder udvælgelseskriterierne, og/eller et tilstrækkeligt antal antagelige bud, der opfylder tildelingskriterierne.En rammekontrakt med flere erhvervsdrivende kan have form af kontrakter, som er adskilte, men indgås på identiske vilkår.Sådanne rammekontrakter kan højst have en varighed på fire år undtagen i behørigt begrundede tilfælde, hvor rammekontraktens formål gør det berettiget.I de sektorer, hvor prisudviklingen og den teknologiske udvikling går hurtigt, skal rammekontrakter uden iværksættelse af fornyet konkurrence indeholde en bestemmelse om midtvejsrevision. Hvis de betingelser, som oprindelig blev fastsat, ikke længere passer til prisudviklingen eller den teknologiske udvikling, må den ordregivende myndighed ikke anvende den pågældende rammekontrakt og skal træffe passende foranstaltninger til at bringe den til ophør.

51) Artikel 118 ændres således:

a) I stk. 3 tilføjes følgende afsnit:

"De ordregivende myndigheder præciserer i givet fald i udbudsbekendtgørelsen, at udbudsproceduren er en interinstitutionel udbudsprocedure. I så fald skal udbudsbekendtgørelsen angive navnene på de institutioner, de forvaltningsorganer og de organer som omhandlet i finansforordningens artikel 185, som deltager i udbudsproceduren, den institution, som er ansvarlig for udbudsproceduren, og det samlede omfang af kontrakterne for alle de pågældende institutioner, forvaltningsorganer eller organer."

b) Stk. 4 ændres således:

i) Andet afsnit affattes således:"Meddelelsen om ordretildelingen sendes til Publikationskontoret inden for følgende frister:

i) Senest 48 kalenderdage efter procedurens afslutning regnet fra det tidspunkt, hvor kontrakten eller rammekontrakten underskrives. Meddelelser vedrørende kontrakter, der er baseret på et dynamisk indkøbssystem, kan dog samles kvartalsvis. I så fald sendes de til Publikationskontoret senest 48 dage efter udgangen af hvert kvartal.

ii) I forbindelse med en kontrakt eller en rammekontrakt, hvis værdi er lig med eller overstiger de beløbsgrænser, der er fastsat i artikel 158, og som tildeles efter en procedure med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse, tidligt nok til, at offentliggørelsen kan ske, inden kontrakten underskrives, i overensstemmelse med betingelserne i artikel 158a, stk. 1."

ii) Som fjerde afsnit tilføjes følgende:

"Der offentliggøres oplysninger om værdien af og modtagerne for enkeltkontrakter, der er baseret på en rammekontrakt i løbet af et regnskabsår, på den ordregivende myndigheds hjemmeside senest den 31. marts efter afslutningen af det pågældende regnskabsår, hvis den beløbsgrænse, som er fastsat i artikel 158, overskrides som følge af indgåelsen af en enkeltkontrakt eller på grund af det samlede beløb for enkeltkontrakterne."

52) Artikel 123, stk. 2, første afsnit, affattes således:

"Ved proceduren med forhandling og efter konkurrencepræget dialog må antallet af ansøgere, der opfordres til at forhandle elle byde, ikke være mindre end tre, forudsat at der er et tilstrækkeligt antal ansøgere, der opfylder udvælgelseskriterierne."

53) Som artikel 125c indsættes følgende:

"Artikel 125c Fælles procedure for indgåelse af aftaler sammen med en medlemsstat (Finansforordningens artikel 91)

I forbindelse med en fælles procedure for indgåelse af aftaler mellem en institution og den ordregivende myndighed fra en eller flere medlemsstater, finder de procedurebestemmelser, som finder anvendelse på institutionen, anvendelse. I behørigt begrundede tilfælde kan institutionen beslutte, at de procedureregler, som finder anvendelse på den ordregivende myndighed fra en medlemsstat, finder anvendelse, forudsat at de kan anses for at svare til institutionens procedureregler."

54) Artikel 129, stk. 4, affattes således:

"4. Ved betaling af udgifter på under 500 EUR kan man blot betale forelagte fakturaer uden forudgående accept af et bud."

55) Artikel 130 ændres således:

a) Stk. 3, litra a), affattes således:

"a) de udelukkelses- og udvælgelseskriterier, der gælder for aftalen, undtagen i en konkurrencepræget dialog, i et begrænset udbud og i en procedure med forhandling med offentliggørelse af en forhåndsmeddelelse som omhandlet i artikel 127; i disse tilfælde angives de pågældende kriterier alene i udbudsbekendtgørelsen eller indkaldelsen af interessetilkendegivelser"

b) Stk. 4 ændres således:

i) litra c) affattes således:

"c) at fællesskabslovgivningen, når Kommissionen er den ordregivende myndighed, er den lovgivning, som kontrakten er undergivet, om nødvendigt suppleret af en national lovgivning som anført i kontrakten"

ii) Som litra d) indsættes følgende:

"d) den domstol, der er kompetent til at behandle tvister."

c) I stk. 5 tilføjes følgende punktum:

"Den ordregivende myndighed kan også kræve, at ansøgeren eller den bydende fremlægger oplysninger om den påtænkte underleverandørs økonomiske og operationelle formåen, især når underentreprisen udgør en væsentlig del af kontrakten."

56) Artikel 133 affattes således:

"Artikel 133 Ulovlige aktiviteter, som medfører udelukkelse (Finansforordningens artikel 93 og 114)

Finansforordningens artikel 93, stk. 1, litra e), dækker følgende tilfælde:

a) de tilfælde af svig, der er omhandlet i artikel 1 i konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser som udarbejdet ved Rådets retsakt af 26. juli 1995[9]

b) de tilfælde af bestikkelse, der er omhandlet i artikel 3 i konventionen om bekæmpelse af bestikkelse, der involverer tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber eller i Den Europæiske Unions medlemsstater som udarbejdet ved Rådets retsakt af 26. maj 1997[10]

c) de tilfælde, hvor en person deltager i en kriminel organisation således som defineret i artikel 2, stk. 1, i Rådets fælles aktion 98/733/RIA[11]

d) de tilfælde, hvor der sker hvidvaskning af penge således som defineret i artikel 1 i Rådets direktiv 91/308/EØF[12]."

57) Som artikel 133a indsættes følgende:

"Artikel 133a Anvendelse af udelukkelseskriterierne (Finansforordningens artikel 93, 94, 95 og 96)

1. For at fastlægge varigheden af udelukkelsen og for at sikre, at proportionalitetsprincippet overholdes, skal den ansvarlige institution især tage hensyn til, hvor alvorlige forholdene er, herunder deres indvirkning på Fællesskabernes finansielle interesser og image og hvor lang tid der er gået, forseelsens varighed og eventuelle gentagelser, den pågældende enheds forsæt eller graden af uagtsomhed og de foranstaltninger, som den pågældende enhed har truffet for at rette op på situationen.

2. Den periode, som er omhandlet i finansforordningens artikel 93, stk. 3, fastsættes til højst fem år:

a) fra datoen for den retskraftige dom i de tilfælde, der er omhandlet i finansforordningens artikel 93, stk. 1, litra b) og e)

b) fra den dato, hvor overtrædelsen blev begået eller, i tilfælde af fortsatte eller gentagne overtrædelser, den dato, hvor overtrædelsen ophørte, i de tilfælde, der er omhandlet i finansforordningens artikel 93, stk. 1, litra c).

Denne udelukkelsesperiode kan forlænges til ti år i tilfælde af en ny forseelse inden for de første fem år efter den dato, som er omhandlet i litra a) og b), jf. dog stk. 1.

3. Ansøgere og bydende udelukkes fra en procedure for indgåelse af aftaler eller ydelse af tilskud, så længe de befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i finansforordningens artikel 93, litra a) og d)."

58) Artikel 134 ændres således:

a) Overskriften til artikel 134 affattes således:

"Artikel 134 Bevismidler (Finansforordningens artikel 93 og 94)"

b) I stk. 1 tilføjes følgende afsnit:

"Den ordregivende myndighed kan på grundlag af sin risikovurdering undlade at kræve den i første afsnit nævnte erklæring om, at ansøgerne eller de bydende ikke befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i finansforordningens artikel 93 og 94, for aftaler som omhandlet i 129, stk. 3, hvis værdi ligger under eller er lig med 3 500 EUR, og for aftaler som omhandlet i artikel 241, stk. 1, andet afsnit, artikel 243, stk. 1, andet afsnit, og artikel 245, stk. 1, andet afsnit, hvis værdi ligger under eller er lig med 10 000 EUR."

c) Som stk. 6 tilføjes følgende:

"6. Ansøgeren eller den bydende fremlægger på anmodning af den ordregivende myndighed en erklæring på tro og love fra den påtænkte underleverandør om, at denne ikke befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i finansforordningens artikel 93 og 94.Hvis der er tvivl om denne erklæring på tro og love, kan den ordregivende myndighed kræve de bevismidler, som er nævnt i stk. 3 og 4. Stk. 5 finder i givet fald også anvendelse."

59) Som artikel 134a og 134b indsættes følgende:

"Artikel 134a Fælles central database (Finansforordningens artikel 95)

1. De institutioner, forvaltningsorganer, myndigheder og organer, som er omhandlet i finansforordningens artikel 95, stk. 1 og 2, sender i en struktureret template Kommissionen oplysninger om den pågældende tredjemand, grundene til udelukkelsen og udelukkelsens varighed. De fremsender også oplysninger om fysiske personer, der har beføjelse til at repræsentere eller kontrollere den pågældende tredjemand, og som har befundet sig i en af de situationer, der er nævnt i finansforordningens artikel 93, artikel 94 og artikel 96, stk. 1, litra b), og stk. 2, litra a).

Medlemsstaternes myndigheder fremsender kun oplysninger om udelukkelser efter finansforordningens artikel 93, stk. 1, litra a), i forbindelse med kontrakter, der falder ind under direktiv 2004/18/EF.

De bekræfter over for Kommissionen, at oplysningerne er fastlagt og fremsendt i overensstemmelse med reglerne om beskyttelse af personoplysninger, og at den pågældende tredjemand er blevet informeret om fremsendelsen af oplysningerne. De ajourfører i givet fald de fremsendte oplysninger.

2. Kommissionen giver i overensstemmelse med Fællesskabets regler om behandling af personoplysninger regelmæssigt de personer, som udpeges i de institutioner, forvaltningsorganer, myndigheder og organer, der er omhandlet i stk. 1, de validerede data, som databasen indeholder, via en sikker protokol.

3. Registrering af oplysninger om tredjemand i databasen og sletning af sådanne oplysninger i henhold til finansforordningens artikel 95, stk. 1, foretages på skriftlig anmodning fra den kompetente anvisningsberettigede til Kommissionens regnskabsfører. Den anvisningsberettigede, som er ansvarlig for at anmode om registrering af oplysninger om tredjemand i databasen og sletning af sådanne oplysninger samt proceduren fastlægges i de administrative regler for den pågældende institution, forvaltningsorganet eller organet som omhandlet i finansforordningens artikel 185.

4. Når den anvisningsberettigede i Kommissionen, som er ansvarlig for det pågældende program eller den pågældende aktion, modtager en meddelelse, der er fremsendt i henhold til finansforordningens artikel 95, stk. 2, første afsnit, sender han den til Kommissionens regnskabsfører til registrering i databasen efter at have kontrolleret, at den pågældende tredjemand er klart identificeret, og at grundene til udelukkelsen og udelukkelsens varighed er anført.

Artikel 134b Administrative og økonomiske sanktioner (Finansforordningens artikel 96 og 114)

1. Ansøgere, bydende og kontrahenter, der har afgivet urigtige erklæringer, begået væsentlige fejl eller begået uregelmæssigheder og svig, eller som groft har misligholdt deres kontraktmæssige forpligtelser, kan, uden at det berører muligheden for at anvende kontraktmæssige sanktioner, udelukkes fra alle aftaler og tilskud finansieret over fællesskabsbudgettet i en periode på højst fem år regnet fra den dato, hvor forseelsen er konstateret og bekræftet gennem en kontradiktorisk dialog med kontrahenten.

Denne periode kan forlænges til ti år i tilfælde af en ny forseelse inden for de første fem år efter den dato, som er omhandlet i første afsnit.

2. Bydende og ansøgere, der har afgivet urigtige erklæringer eller begået væsentlige fejl eller uregelmæssigheder og svig, kan desuden pålægges økonomiske sanktioner svarende til 2-10 % af den samlede anslåede værdi af den kontrakt, der skal indgås.

Kontrahenter, som groft har misligholdt deres kontraktmæssige forpligtelser, kan pålægges økonomiske sanktioner svarende til 2-10 % af den pågældende kontrakts samlede værdi.

Denne sats kan forhøjes til 4-20 % i tilfælde af gentagelse inden for de første fem år efter den dato, som er omhandlet i stk. 1, første afsnit.

3. Institutionen fastsætter de administrative eller økonomiske sanktioner under hensyntagen til især de elementer, der er nævnt i artikel 133a, stk. 1."

60) Artikel 140, stk. 3, første afsnit, affattes således:

"Ved begrænsede udbud, ved anvendelse af konkurrencepræget dialog som omhandlet i artikel 125b og ved procedurer med forhandling med forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse med henblik på kontrakter, hvis værdi overstiger de beløbsgrænser, der er fastsat i artikel 158, er fristen for modtagelse af ansøgninger om deltagelse mindst 37 dage regnet fra datoen for afsendelsen af udbudsbekendtgørelsen."

61) I artikel 146, stk. 1, første afsnit, tilføjes følgende punktum:

"Den kompetente anvisningsberettigede kan dog beslutte, at bedømmelsesudvalget kun skal vurdere og rangordne tildelingskriterierne, og at udelukkelses- og udvælgelseskriterierne skal vurderes på anden passende måde, som sikrer, at der ikke er interessekonflikter."

62) Artikel 147 ændres således:

a) Stk. 1 affattes således:

"1. Der udarbejdes en dateret protokol om vurderingen og rangordningen af de ansøgninger om deltagelse og bud, der erklæres forskriftsmæssige. Protokollen underskrives af alle medlemmer af bedømmelsesudvalget og, hvis bedømmelsesudvalget ikke fik pålagt ansvaret for vurderingen og rangordningen af udelukkelses- og udvælgelseskriterierne, af de personer, som den kompetente anvisningsberettigede pålagde ansvaret for denne vurdering. Protokollen opbevares som referencemateriale med henblik på senere konsultation."

b) I stk. 3 tilføjes følgende afsnit:

"Når den interinstitutionelle udbudsprocedure anvendes, træffes den beslutning, som er omhandlet i første afsnit, af den ordregivende myndighed, som er ansvarlig for udbudsproceduren."

63) Artikel 149 ændres således:

a) Overskriften affattes således:

"Artikel 149 Information af ansøgere og bydende (Finansforordningens artikel 100, stk. 2, artikel 101 og artikel 105)

b) Stk. 3 ændres således:

i) Første afsnit affattes således:"I forbindelse med aftaler, som fællesskabsinstitutionerne indgår for egen regning, hvis værdi er lig med eller overstiger de i artikel 158 fastsatte beløbsgrænser, og som ikke er udelukket fra anvendelsesområdet for direktiv 2004/18/EF, giver den ordregivende myndighed alle bydende eller ansøgere, hvis bud eller ansøgning er blevet afvist, meddelelse pr. brev og fax eller elektronisk post om, at deres bud eller ansøgning ikke er blevet udvalgt:

a) kort tid efter, at der er truffet beslutning om udelukkelses- og udvælgelseskriterierne, og før der træffes beslutning om tildeling, eller

b) i forbindelse med beslutninger om tildeling og beslutninger om at afvise bud, hurtigst muligt efter, at der er truffet beslutning om tildeling og senest den følgende uge.

I hvert enkelt tilfælde angiver den ordregivende myndighed grundene til, at buddet eller ansøgningen er blevet afvist, og de retsmidler, der er til rådighed."

ii) Fjerde afsnit udgår.

64) Som artikel 149a indsættes følgende:

"Artikel 149a Underskrivelse af kontrakten (Finansforordningens artikel 100 og 105)

Gennemførelsen af en kontrakt må ikke begynde, før kontrakten er underskrevet."

65) Artikel 155 ændres således:

a) I stk. 1 indsættes følgende afsnit:

"Når det er hensigtsmæssigt, teknisk muligt og omkostningseffektivt, bør kontrakter, hvis værdi er lig med eller overstiger de beløbsgrænser, der er fastsat i artikel 158, tildeles samtidig i form af adskilte partier."

b) Som stk. 4 indsættes følgende:

"Når en kontrakt skal tildeles i form af adskilte partier, vurderes buddene enkeltvis for hvert parti. Hvis flere partier tildeles til den samme bydende, kan der indgås én kontrakt, som dækker disse partier."

66) Som artikel 158a indsættes følgende:

"Artikel 158a Standstill-periode før indgåelse af kontrakten (Finansforordningens artikel 105)

1. Den ordregivende myndighed indgår først kontrakten eller rammekontrakten, som er omfattet af direktiv 2004/18/EF, med den udvalgte bydende efter udløbet af en frist på ti kalenderdage

a) regnet fra dagen efter den dag, hvor der samtidig blev givet meddelelse om beslutningerne om tildeling og beslutningerne om afvisning, eller

b) når kontrakten eller rammekontrakten tildeles efter en procedure med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse, regnet fra dagen efter den dag, hvor den udbudsbekendtgørelse, som er nævnt i artikel 118, blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende. I givet fald kan den ordregivende myndighed suspendere underskrivelsen af kontrakten med henblik på supplerende undersøgelser, hvis de anmodninger eller kommentarer, som afviste eller forbigåede bydende eller ansøgere fremsætter, eller enhver anden relevant oplysning, som modtages, taler herfor. Anmodningerne eller kommentarerne og oplysningerne skal være modtaget i løbet af fristen på ti kalenderdage fra meddelelsen om beslutningerne om afvisning eller tildeling eller i givet fald offentliggørelsen af en udbudsbekendtgørelse. I tilfælde af suspension informeres alle ansøgere eller bydende herom senest tre arbejdsdage efter beslutningen om suspension.

Undtagen i de tilfælde, som er omhandlet i stk. 2, er enhver kontrakt, som er indgået inden udløbet af fristen på ti kalenderdage, ugyldig.

2. Fristen på ti kalenderdage før indgåelse af kontrakten finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:

a) ved offentlige udbud, hvor kun én bydende har afgivet bud

b) ved begrænsede procedurer eller procedurer med forhandling efter forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse, når den bydende, som kontrakten skal indgås med, var den eneste, der opfyldte udelukkelses- og udvælgelseskriterierne, forudsat at de andre ansøgere eller bydende i overensstemmelse med artikel 149, stk. 3, første afsnit, litra a), er blevet informeret om grundende til udelukkelsen eller afvisningen kort efter, at de relevante beslutninger blev truffet på grundlag af udelukkelses- og udvælgelseskriterierne

c) ved enkeltkontrakter baseret på en rammekontrakt under anvendelse af de betingelser, som er fastsat i en sådan rammekontrakt, uden iværksættelse af fornyet konkurrence

d) når der er tvingende grunde hertil, jf. artikel 126, stk. 1, litra c)."

67) I artikel 160 udgår stk. 1, andet afsnit, og stk. 2 og 3.

68) Som artikel 160a, 160b, 160c, 160d og 160e indsættes følgende:

"Artikel 160a Kontingenter (Finansforordningens artikel 108)

De kontingenter, der er omhandlet i finansforordningens artikel 108, stk. 2, litra d), er beløb, der betales til organer, som Fællesskaberne er medlem af, i overensstemmelse med de budgetbeslutninger og de betalingsbetingelser, som det pågældende organ har fastlagt.

Artikel 160b Andele (Finansforordningens artikel 108)

I forbindelse med finansforordningens artikel 108, stk. 2 og 3, forstås ved:

a) " kapitalandel ": en ejerandel i en organisation eller et foretagende, som er erhvervet gennem en investering, hvor afkastet af investeringen afhænger af organisationens eller foretagendets lønsomhed

b) " aktiebeholdning ": en egenkapitalandel i form af aktier i en organisation eller et foretagende

c) " egenkapitalinvestering ": tilvejebringelse af kapital til en virksomhed fra en investor til gengæld for delvis ejerskab af virksomheden, hvor denne investor desuden kan påtage sig en vis ledelseskontrol med virksomheden og kan få andel i det fremtidige overskud

d) " ansvarlig lånekapital ": en form for finansiering, som generelt omfatter en blanding af egenkapital og gæld, hvor egenkapitalen gør det muligt for investorerne at opnå et højt afkast, hvis virksomheden får gode resultater, og/eller hvor gældskomponenten medfører en højere pris, som bidrager til investorens afkast

e) "risikobærende instrument" : et finansielt instrument, som sikrer fuldstændig eller delvis dækning af en bestemt risiko, eventuelt mod en aftalt godtgørelse.

Artikel 160c Særlige regler (Finansforordningens artikel 108, stk. 3)

1. Når tilskud som omhandlet i finansforordningens artikel 108, stk. 3, litra a) og b), ydes af Kommissionen ved direkte central forvaltning, er de underlagt bestemmelserne i dette afsnit, med undtagelse af følgende bestemmelser:

a) reglen om non profit, jf. artikel 165

b) kravet om samfinansiering, jf. artikel 172

c) med hensyn til aktioner, hvis formål er at øge modtagerens økonomiske formåen eller at skabe en indkomst, vurderingen af ansøgerens finansielle levedygtighed, jf. artikel 173, stk. 4

d) kravet om en forhåndsgaranti, jf. artikel 182.

Bestemmelsen i første afsnit berører ikke den regnskabsmæssige behandling af de pågældende tilskud, som fastlægges af regnskabsføreren i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder.

2. I alle tilfælde, hvor der ydes et finansielt bidrag, sikrer den kompetente anvisningsberettigede, at der med modtageren af bidraget aftales passende regler om betaling og kontrol.

Artikel 160d Priser (Finansforordningens artikel 109, stk. 3, litra b))

For så vidt angår finansforordningens artikel 109, stk. 3, litra b), er priser belønningen for et bidrag til en konkurrence.

De tildeles af et panel af dommere, som frit kan beslutte, om de vil tildele priser, afhængig af deres vurdering af bidragenes kvalitet set i forhold til reglerne for konkurrencen.

Prisens størrelse er ikke forbundet med de omkostninger, som modtageren har afholdt.

I reglerne for konkurrencen fastsættes tildelingsbetingelserne og -kriterierne og prisens størrelse.

Artikel 160e Aftaler og beslutninger om tilskud (Finansforordningens artikel 108, stk. 1)

1. For hvert fællesskabsprogram eller hver fællesskabsforanstaltning fastsættes det i det årlige arbejdsprogram, om tilskud kun er omfattet af en beslutning eller også af en skriftlig aftale.

2. Ved fastlæggelsen af, hvilket instrument der skal anvendes, tages der hensyn til følgende:

- ligebehandling og ikke-forskelsbehandling af modtagerne, specielt på grundlag af nationalitet eller geografisk beliggenhed

- sammenhængen mellem det pågældende instrument og andre instrumenter, som anvendes inden for det samme fællesskabsprogram eller den samme fællesskabsforanstaltning

- kompleksiteten og standardiseringen af indholdet i de finansierede foranstaltninger eller arbejdsprogrammer.

3. I forbindelse med programmer, som forvaltes af flere anvisningsberettigede, fastlægges det, hvilket instrument der skal anvendes, efter samråd mellem de kompetente anvisningsberettigede."

69) Artikel 163 affattes således:

"Artikel 163 Partnerskaber (Finansforordningens artikel 108)

1. De individuelle tilskud kan indgå i et rammepartnerskab.

2. Et rammepartnerskab kan etableres som et langsigtet samarbejde mellem Kommissionen og modtagerne af tilskud. Det kan tage form af en rammepartnerskabsaftale eller en rammepartnerskabsbeslutning.

I rammepartnerskabsaftalen eller –beslutningen fastsættes de fælles mål, arten af de foranstaltninger, der tænkes gennemført punktvist eller som led i et godkendt årligt arbejdsprogram, proceduren for tildeling af individuelle tilskud under overholdelse af de principper og procedureregler, der er fastsat i dette afsnit, samt de generelle rettigheder og forpligtelser, der påhviler hver af parterne i forbindelse med de individuelle aftaler eller beslutninger.

Partnerskabet kan højst vare fire år, undtagen i særlige tilfælde, der specielt begrundes med rammepartnerskabets genstand.

De anvisningsberettigede må ikke misbruge anvendelsen af rammepartnerskabsaftaler eller –beslutninger eller bruge dem på en sådan måde, at deres formål eller virkning bliver at begrænse gennemsigtigheden og hindre ligebehandling af ansøgerne.

3. Rammepartnerskabsaftalerne eller –beslutningerne sidestilles for så vidt angår tildelingsproceduren med tilskud. De er omfattet af de procedurer for forudgående offentliggørelse, der er omhandlet i artikel 167.

4. De individuelle tilskud på grundlag af rammepartnerskabsaftalerne eller -beslutningerne tildeles efter de procedurer, der er fastsat i de pågældende aftaler eller beslutninger, under overholdelse af principperne i dette afsnit.

De offentliggøres efterfølgende efter reglerne i artikel 169."

70) Artikel 164 ændres således:

a) Stk. 1 ændres således:

i) Første punktum affattes således:

"1. I beslutningen eller aftalen om ydelse af tilskud fastsættes bl.a.:"

ii) Litra d) affattes således:

"d) de samlede anslåede omkostninger ved aktionen og den fællesskabsfinansiering, som skal ydes, i form af et samlet loft udtrykt som en absolut værdi, i givet fald suppleret med oplysninger om:

i) den maksimale sats for finansiering af omkostningerne ved aktionen eller det godkendte arbejdsprogram i det tilfælde, der er omhandlet i finansforordningens artikel 108a, stk. 1, litra a)

ii) det faste beløb og/eller den finansiering efter takst, der er omhandlet i finansforordningens artikel 108a, stk. 1, litra b) og c)

iii) en kombination af i) og ii)"

iii) Litra f) og g) affattes således:

"f) de generelle betingelser, der gælder for alle aftaler eller beslutninger af samme type, og som navnlig omfatter modtagerens accept af den kontrol, der udføres af Kommissionen, OLAF og Revisionsretten, samt regler om efterfølgende offentliggørelse som omhandlet i artikel 169, i overensstemmelse med bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning 45/2001[13]; for aftaler om ydelse af tilskud skal det i disse generelle betingelser specielt:

i) anføres, at fællesskabslovgivningen er den lovgivning, som aftalen om tilskud er undergivet, om nødvendigt suppleret af en national lovgivning som anført i aftalen om tilskud

ii) præciseres, hvilken domstol der er kompetent til at behandle tvister

g) det anslåede samlede budget"

iv) Som litra ga) indsættes følgende:

"ga) i givet fald oplysninger om de støtteberettigede omkostninger til aktionen eller det godkendte arbejdsprogram og/eller de faste beløb eller den finansiering efter takst, der er omhandlet i finansforordningens artikel 108a, stk. 1"

b) Stk. 2 affattes således:

"I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 163, skal rammepartnerskabsbeslutningen eller rammepartnerskabsaftalen præcisere de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, litra a) og b), litra c), nr. i), litra d), nr. ii), og litra f), h), i) og j) i nærværende artikel.

Den individuelle beslutning eller aftale skal indeholde de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, litra a), b), c), d), e), g) og ga) og om nødvendigt litra i)."

71) Artikel 165, stk. 1 og 2, affattes således:

"1. For hver modtager defineres fortjeneste:

a) når der er tale om et tilskud til en aktion, som det beløb, hvormed indtægterne overstiger de omkostninger, som modtageren har afholdt på det tidspunkt, hvor der fremsættes anmodning om den endelige betaling

b) når der er tale om et driftstilskud, som en positiv saldo på modtagerens driftsbudget.

2. Faste beløb og finansiering efter takst fastlægges i overensstemmelse med artikel 181 på grundlag af de omkostninger eller den kategori af omkostninger, som de vedrører, ved hjælp af objektive midler, såsom statistiske oplysninger, på en sådan måde, at et overskud på forhånd udelukkes. På samme grundlag skal disse beløb tages op til fornyet overvejelse og i givet fald justeres af Kommissionen hvert andet år.

I så fald kontrolleres det for hvert tilskud ved fastlæggelsen af beløbene, at der ikke er et overskud.

Når den efterfølgende kontrol af den udløsende begivenhed viser, at begivenheden ikke har fundet sted, og at der uberettiget er foretaget en udbetaling til modtageren af et fast beløb eller en finansiering efter takst, har Kommissionen ret til at inddrive et beløb op til det faste beløb eller finansieringen efter takst og, når der er tale om en urigtig erklæring med hensyn til det faste beløb eller finansieringen efter takst, til at pålægge økonomiske sanktioner på op til 50 % af det samlede faste beløb eller den samlede finansiering efter takst.

Denne kontrol berører ikke den kontrol og attestering af de faktiske omkostninger, som er nødvendig for betaling af tilskud eller en del af kombinerede former for tilskud, der