***** 
* ir 
ir ir KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 28.04.1995 
KOM(95) 150 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
om godtgørelse til en række mælkeproducenter, 
som har været hindret midlertidigt i at udøve deres virksomhed 
(SLOM-producenterne) - Anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 2187/93 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
om godtgørelse til en række mælkeproducenter, 
som har været hindret midlertidigt i at udøve deres virksomhed 
(SLOM-producenterne) - Anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 2187/93 
1. Den 22. juli 1993 vedtog Rådet forordning (EØF) nr. 2187/93 om tilbud om erstatning 
til visse producenter af mælk og mejeriprodukter, som midlertidigt har været forhindret 
i at udøve deres virksomhed (de såkaldte SLOM-producenter). 
Kommissionen har i henhold til artikel 15 i nævnte forordning fastsat 
gennemførelsesbestemmelser hertil ved de to forordninger (EØF) nr. 2376/93 og (EØF) 
nr. 2648/93. 
I fjerde betragtning i Rådets forordning er det anført, at det store antal potentielt 
berettigede udelukker, at der for hver enkelt kan tages hensyn til de individuelle forhold, 
og kræver en løsning, som nødvendigvis må være baseret på en standardiseret 
fremgangsmåde, og som kun kan udformes som et tilbud fra institutionerne, der kan 
accepteres som fuld og endelig afgørelse eller afslås. 
Formålet med nærværende meddelelse er, at aflægge rapport til Rådet om anvendelsen 
af nævnte forordning og at orientere om Kommissionens påtænkte videre behandling af 
denne sag. 
2. Ifølge artikel 16 i Rådets forordning skulle de nationale myndigheder, der har til opgave 
at forvalte transaktionerne, foretage udbetaling til de pågældende erstatningsberettigede 
producenter i løbet af regnskabsåret 1993/94, dvs. inden den 15. oktober 1994. 
Evalueringen af resultaterne er således foretaget efter denne dato og på grundlag af de 
af medlemsstaterne meddelte oplysninger. 
Der var ca. 8300 producenter, der havde modtaget en SLOM-referencemængde, og som 
derfor havde mulighed for at acceptere Rådets tilbud. Ca. 6870 producenter har 
accepteret tilbuddet og underskrevet en kvitering for fuld og endelig afgørelse, dvs. mere 
end 80% af de pågældende» producenter. 
Mellem 6 og 7% af de producenter, der har modtaget en SLOM-referencemængde, har 
slet ikke henvendt sig for at opnå erstatning, hverken til de nationale myndigheder eller 
til institutionerne, herunder EF's retsinstanser. Det må nu antages, at disse producenter 
ikke vil fremsætte noget krav, og selv om de gjorde det, ville berettigelsen af sådanne 
krav være meget tvivlsom. Udgiftsfastsættelsen for disse sager bliver således på over 
90%. 
For de ca. 10%, der resterer, kan der sondres mellem forskellige situationer; 
a) Selvom et stort antal af de retssager, der var anlagt inden vedtagelsen af 
forordning (EØF) nr. 2187/93, er blevet trukket tilbage efter forordningens 
vedtagelse, er der stadig ca. 350 sager til behandling ved Fællesskabets 
retsinstanser. Det drejer sig om 
søgsmål på grundlag af traktatens artikel 173 med påstand om, at 
forordningens artikel 8 er ugyldig» fordi den kun hjemler erstatning for den 
periode, for hvilken retten til erstatning ikke er forældet Retten i Første 
Instans har antaget fire sager til behandling som prøvesager, og alle de 
øvrige sagsøgere har trukket deres sager tilbage 
eller søgsmål - og dette gælder langt størstedelen af sagerne - på grundlag, 
af traktatens artikel 215 med påstand om en forhøjelse af det 
erstatningsbeløb og/eller de renter, der er fastsat i forordningen. 
Udfaldet af disse søgsmål bør afventes. 
b) Nogle erstatningskrav er blevet afvist af de nationale myndigheder, fordi de ikke 
opfyldte betingelserne i forordning (EØF) nr. 21&7/93. Der er her tale om to 
muligheder: enten opgiver producenten at gå videre med sagen, eller han har 
anlagt (eller vil anlægge) søgsmål ved domstolen, og her bør udfaldet ogsl 
afventes. 
c) Nogle producenter har ført (eller er i færd med at føre) retssag mod de nationale 
myndigheder, fordi disse har afvist at tildele en referencemængde. I visse tilfælde 
har producenterne fået (eller vil de fa) medhold, men på et tidspunkt, der ligger 
efter udløbet af de frister, der i forordning (EØF) nr. 2187/93 er fastsat for 
fremsættelse af erstatningskrav. 
d) Visse producenter kan have overskredet nævnte frister af forskellige andre grunde, 
som der ofte bør tages hensyn til. Det er derfor vanskeligt rettidigt at foretage en 
afsluttende behandling af sagerne. I forordning (EØF) nr. 2187/93 er der fastsat 
en række frister for den administrative forvaltning af erstatningskravene, men en 
manglende overholdelse af disse frister vil under visse omstændigheder og inden 
for visse grænser ikke altid have til følge, at retten til erstatning definitivt fortabes, 
så producenten i sidste ende kan tænkes at få medhold ved domstolene. 
e) Endelig kan det ikke udelukkes, at nogle myndigheder står over for tilfælde af 
force majeure eller tilfælde, hvor der ikke er tale om egentlig force majeure, men 
hvor forholdene alligevel fortjener en fornyet undersøgelse. 
Kommissionen har til hensigt for sagerne i de tre ovennævnte kategorier c), d), og 
e) at bede de nationale myndigheder fremsende oplysningerne og derefter at tage 
direkte kontakt med de pågældende, hvis den finder dette berettiget. Erstatningen 
vil højst kunne andrage det beløb, som en beregning på grundlag af de finansielle 
parametre i forordning (EØF) nr. 2187/93 fører til, og eventuelt blive nedsat som 
følge af omstændighederne. Kommissionen finder, at en sådan fornyet indsats, som 
den påtænker, foruden at give mulighed for at undgå en ny bølge af søgsmål ved 
Retten i Første Instans også er i overensstemmelse med ånden i såvel domstolens 
afgørelser som forordning (EØF) nr. 2187/93. 
Den anmoder derfor Rådet om at tage denne meddelelse og konklusionerne heri 
til underretning. 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
BUDGETPOST: Bl-209 BEVILLINGER: 20 mio. ECU 
2. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE: 
Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om godtgørelse til en række mælkeproducenter, som har været 
hindret midlertidigt i at udøve deres virksomhed. 
RETSGRUNDLAG: Traktatens artikel 215 
FORMÅL: 
Redegørelse for de fremskridt, der er sket i forbindelse med godtgørelsen til "SLOM"-producenterne, 
jf. forordning (EØF) nr. 2187/93, og meddelelse øm Kommissionens plan om godtgørelse til en række 
berettigede ved direkte overførsler. 
FINANSIELLE VIRKNINGER 12-MÅNEDSPERI0DB INDEVÆRENDE 
REGNSKABSÅR 
(95) FØLGENDE 
REGNSKABSÅR 
(96) 
5.0. UDGIFTER, SOM AFHOLDES 
- OVER EF-BUDGETTET 
(RESTITUTION/INTERVENTION) 
- OVER DE NATIONALE BUDGETTER) 
- AF ANDRE + 20 mio. ECU + 20 mio. ECU 
5.1. INDTÆGTER 
- EFs EGNE INDTÆGTER 
(AFGIFTER/TOLD) 
( NATIONALE KILDER) 
5.0.1 
5.1.1 1997 
OVERSLAG - UDGIFTER 
OVERSLAG - INDTÆGTER 1998 1999 2000 
5.2. BEREGNING: 
Tilfælde nævnt i stk. 3. litra c) 
antal tilfælde: 160 
gennemsnitlig godtgørelse: 50 000 ECU 
Omkostninger: 160 x 50 000 ECU = 8 mio. ECU 
Tilfælde nævnt i stk. 3. litra d) og e) 
antal tilfælde: 300 
gennemsnitlig godtgørelse: 40 000 ECU 
Omkostninger: 300 x 40 000 ECU = 12 mio. ECU 
OMKOSTNINGER I ALT: 8 mio. ECU + 12 mio. ECU = 20 mio. ECU 
6.0. ER FINANSIERING MULIG GENNEM BEVILLINGER OPFØRT UNDER DET PÅGÆLDENDE KAPITEL I DET 
LØBENDE BUDGET? JA 
6.1. ER FINANSIERING MULIG VED OVERFØRSEL MELLEM KAPITLER I DET LØBENDE BUDGET? 
6.2. ER ET TILLÆGSBUDGET NØDVENDIGT? 
6.3. SKAL DER OPFØRES BEVILLINGER PÅ FREMTIDIGE BUDGETTER? NEJ 
BEMÆRKNINGER: 
I ændrings- og tillægsbudget nr. 1/95 er der taget hensyn hertil. 
© 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 150 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 03 
Katalognummer : CB-CO-95-173-DA-C 
ISBN 92-77-88149-6 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg