Nr. C 182/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 7. 90 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/93/EØF om foranstaltninger 
mod indslæbning i medlemsstaterne af skadegørere på planter eller planteprodukter (}) 
(90/C 182/05) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 2. februar 1990 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for landbrug og fiskeri, som udpegede Rolåo 
Goncalves til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 15. maj 1990. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 277. plenarforsamling den 30. maj 1990 
enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Indledning som skal gælde overalt, dvs. både i den interne 
samhandel og internt i EF-medlemsstaterne. 
1.1. Behovet for større produktivitet og landbrugs­
produkter af bedre kvalitet tvinger producenterne til at 
indkøbe arter og sorter fra andre regioner i stedet for 
indenlandske planter. 
1.2. De aflæggere og frø, der således flyttes geografisk, 
kan undertiden indslæbe skadegørere (enten direkte eller 
som smittebærere), som ikke før har eksisteret i de 
regioner, hvor de nu udplantes. De kan forårsage 
planteepidemier med skadelige økonomiske og sociale 
konsekvenser, som undertiden kan forstærkes som følge af 
de nye økologiske eller dyrkningsmæssige betingelser. 
1.3. Den strategi, der er blevet fulgt for at begrænse 
dette fænomen på EF's område, beror i væsentlig grad på 
præventive foranstaltninger, især i form af kontrol og 
plantekarantæne ved grænseovergangene til medlemssta­
terne samt harmonisering af kontrolmetoderne og gensidig 
anerkendelse af plantesundhedscertifikater. Den lovgiv­
ningsmæssige ramme for disse tiltag er direktiv 77/93/EØF 
med ændringer (næsten 20). 
1.4. Gennemførelsen af det indre EF-marked i begyndel­
sen af 1993 vil på grund af selve princippet om ophævelse af 
de fysiske grænser og fjernelse af hindringer for de frie 
varebevægelser gøre det umuligt at opretholde systemet 
med grænsekontrol og således nødvendiggøre en ny 
strategi, der væsentligst består i: 
— opretholdelse af det nuværende system, med tilpas­
ninger, for så vidt angår import af planter eller frø fra 
tredjelande. Dette betyder opretholdelse af kontrollen 
ved EF's ydre grænser eller ordninger med gensidig 
anerkendelse via bilaterale aftaler, 
— fastsættelse af sundhedsnormer på EF-plan til afløsning 
af den nuværende ordning med national risikoanalyse, 2. Forslagets principielle indhold 
2.1. Sigtet med dokument [KOM(89) 646 endelig udg.] 
er at udfylde den juridiske ramme ved at forene ønsket om 
fri bevægelighed for planter og planteprodukter, hvilket 
opnås ved at reducere restriktioner og forbud til et 
minimum, med behovet for at hindre indslæbning eller 
spredning af skadegørere i områder, hvor de ikke 
forekommer, eller hvor de ikke er endemiske. 
2.2. Forslaget går væsentligst ud på at gennemføre en 
ensartet indsats på følgende områder: 
— fastsættelse af normer for den interne EF-handel, 
herunder også handelen internt i medlemsstaterne; 
fastsættelse af principper gående ud på at hindre, at 
skadegørere, der ikke eksisterer på EF's område, 
indslæbes udefra, 
— flytning af kontrollen fra EF's indre grænser til 
produktionsstederne og opretholdelse ved de ydre 
grænser af den form for kontrol, der foretages i 
forbindelse med import fra tredjelande, hvilket medfø­
rer obligatorisk EF-kontrol med alle dyrkede produkter 
og en deraf følgende registrering af alle producenter, 
— indførelse af et »plantepas«, som obligatorisk skal 
ledsage materialet ved enhver flytning inden for EF's 
område, 
— oprettelse af »beskyttede zoner« (»økologiske områder« 
og »isolerede zoner«), 
(!) EFT nr. C 29 af 8. 2. 1990, s. 10. — indføring af en officiel, pålidelig og ensartet kontrol ved 
afsætning, som udelukker, at der foretages specifik 
kontrol ved grænserne mellem medlemsstaterne. 
23. 7. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 182/17 
2.3. Alle de ovennævnte foranstaltninger beror på det 
princip, at de skal være centraliseret på EF-plan. Dette 
afskærer medlemsstaterne fra at anvende særlige eller mere 
restriktive bestemmelser, hvilket fører til en procedure­
mæssig forenkling af de plantesundhedsmæssige krav. 
3. Generelle bemærkninger 
3.1. ØSU erkender forslagets betydning, idet det sikrer, 
at indførelsen af den nye ordning ikke på nogen måde får 
negative konsekvenser for sundhedstilstanden i EF, både 
hvad angår indslæbning af nye skadegørere og spredningen 
heraf på EF's område. Kommissionens forslag accepteres 
med forbehold af de nedenfor anførte kommentarer og 
forslag. 
3.2. ØSU finder det ikke fyldestgørende at lægge 
Traktatens artikel 43 til grund for forslaget; det mener, at 
retsgrundlaget bør være artikel 100 A. Både i begrundelsen 
og i præamblen udtrykkes det klart, at forslagets 
væsentligste begrundelse er, at det er et nødvendigt 
lovgivningsmæssigt skridt hen imod gennemførelsen af det 
indre marked i 1992. Ja, hvis det ikke var for det indre 
marked, ville forslaget ikke være nødvendigt, i og med at 
det ikke er nødvendigt for gennemførelsen af den fælles 
landbrugspolitik. 
3.3. ØSU er ligeledes af den opfattelse, at man i en 
situation, som den foreliggende, hvor det er vigtigt at sætte 
ind samtidigt ud fra ensartede kriterier for at undgå 
risikoen for fejlfortolkninger i medlemsstaternes nationale 
lovgivning, i højere grad burde gå frem via forordninger 
end via direktiver. For at mindske ulemperne ved den 
løsning, man lægger sig fast på, foreslår ØSU Kommissio­
nen snarest muligt at fremsætte forslag til en inspektions-
adfærdskodeks, som ØSU ønsker at få forelagt til udtalelse. 
3.4 ØSU henstiller kraftigt, at der snarest udgives en 
samlet oversigt over alle ændringerne til direktiv 77/93/ 
EØF. Dette bør ske, så snart den foreliggende pakke med 
tilpasninger til de førnævnte nye forhold på det indre 
marked er vedtaget. De på hinanden følgende ændringer er 
yderst komplekse, og nogle af dem overlapper tilmed 
hinanden. 
3.5. ØSU finder det ligeledes vigtigt, at Kommissionen 
på et senere tidspunkt — som det har gjort det på det 
beslægtede dyresundhedsområde, når det gælder udryddel­
sen af visse epidemiske sygdomme — overvejer et finansielt 
samarbejde om udryddelseskampagner for visse plantesyg­
domme, som breder sig på EF's område og er årsag til 
gentagne og omfattende skader. 3.6. ØSU skal ikke undlade at gøre opmærksom på, at 
det er meget uroligt for, om det inden udgangen af 1992 er 
muligt på hele EF's område at iværksætte de i forslaget 
indeholdte aktioner og foranstaltninger, som man på 
nuværende tidspunkt, i betragtning af de betydelige 
menneskelige og finansielle ressourcer, der er involveret, 
kun er i færd med at undersøge. Eftersom indsatsen ikke vil 
ophøre på den dato, og kravene til systemets funktions­
måde tilmed vil blive skærpet efter 1992, vil ØSU ikke 
undlade at henlede opmærksomheden på konsekvenserne 
af en utilstrækkelig forberedelse af dette system. 
3.7. ØSU er uenig i de begrænsninger, der er sat for 
Kommissionens medvirken i samordningen af uddannel­
sen, eftersom denne kun berører »kvalificeret personale« og 
er underkastet budgetmæssige begrænsninger som omtalt i 
forslagets artikel 1, stk. 4 (nyt litra i) i artikel 2, stk. 1, i 
direktiv 77/93/EØF. Hele systemets troværdighed og 
effektivitet afhænger af, at dets »inspektører« handler 
ensartet, og hvis dette anfægtes, kan det føre til uoprettelige 
skader for EF. Denne forsigtighed står således i kontrast til 
den nytænkning, der ellers karakteriserer den foreslåede 
ordning. 
3.8. ØSU foreslår, at der på kommissionsplan nedsættes 
en specialgruppe til uddannelse af undervisere, således at 
man reducerer den mangel på inspektører, der uvægerligt 
vil opstå umiddelbart efter iværksættelsen af den nye 
ordning. Der bør også udarbejdes passende håndbøger på 
de forskellige EF-sprog, således at det bliver muligt at 
handle ud fra ensartede kriterier og på en troværdig måde 
inden for rammerne af principperne i artikel 19a. 
3.9. I konsekvens heraf udtrykker ØSU ønske om, at 
Kommissionen finansielt støtter medlemsstaternes aktio­
ner, især de mindre velstillede medlemsstater, hvor den 
primære sektor vejer tungest på budgettet, for at frem­
skynde aktioner til uddannelse af inspektører i tilstrække­
ligt antal og på et tilstrækkeligt niveau. 
3.10. Den nugældende procedure til afvisning af 
inficeret materiale er internationalt anerkendt, og de eneste 
muligheder er her at brænde eller eventuelt desinficere 
materialet eller bekæmpe skadegørerne. Den ordning, 
Kommissionen denne gang foreslår, er original, idet den 
fjerner sig fra, hvad der praktiseres i resten af verden. Uden 
at afvise den værdi, der ligger i den nye indfaldsvinkel, gør 
sektionen kraftigt opmærksom på, at denne nye frem­
gangsmåde eventuelt kan få negative virkninger i relation 
til den nuværende store EF-eksport til tredjelande, idet den 
kan udløse regres eller gengældelsesforanstaltninger fra 
disse landes side. Dette ækvivalensaspekt (som det kaldes i 
den pågående Uruguay-Runde inden for rammerne af 
GATT) bør der tages særligt hensyn til ved de nuværende 
og fremtidige internationale forhandlinger. 
3.11. Hidtil har kontrollen i overvejende grad bestået i 
besigtigelse, hvorimod det foreliggende forslag foreskriver 
andre fremgangsmåder, det være sig laboratorieundersø­
gelser, analytiske og andre undersøgelser. Alle disse 
Nr. C 182/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 7. 90 
fremgangsmåder er imidlertid meget bekostelige. ØSU 
finder det vigtigt at udtrykke sin bekymring for konsekven­
serne af disse omkostningsstigninger, idet de kan påvirke 
konkurrenceevnen for sektorens mindre og mellemstore 
virksomheder, som i forvejen er overbebyrdet af det 
bureaukrati, som den i forslaget omtalte registrering vil 
medføre. 
4. Særlige bemærkninger 
4.1. Artikel 1, punkt 2 (nyt stk. 5) 
4.1.1. »por outras vias« giver på portugisisk ingen 
mening. Se KOM(89) 646 endelig udg. på spansk og fransk. 
4.2. Artikel 1, punkt 3 [nyt litra f) i artikel 2, stk. 1] 
4.2.1. I andensidste linje ændres »ikke gælder« til »som 
eventuelt ikke gælder«. 
4.3. Artikel 1, punkt 4 (nyt litra g) 
4.3.1. Definitionen »økologisk område« er uklar og kan 
føre til kontroverser og bør derfor revideres. Vi mener, det 
bør pålægges Den Stående Komité For Plantesundhed at 
udarbejde en bedre definition især af »grænserne for 
ensartethed« i de økologiske betingelser. 
4.4. Artikel 1, punkt 4 (nyt litra h) 
4.4.1. Indføj efter »ikke vides at forekomme« følgende 
»eller som ikke er endemiske«. 
4.5. Artikel 1, punkt 4 (nyt litra i) 
4.5.1. ØSU foreslår, at der i anden linje i andet led 
mellem »andre offentlige myndigheder« og »i medlemssta­
terne« indføjes »eller private myndigheder, der handler på 
statens vegne«, således som Kommissionen selv gør det i 
artikel 3, litra g), i sine forslag til forordninger, se 
KOM(89) 649 endelig udg., 650 endelig udg. og 651 endelig 
udg. 
4.6. Artikel 1, punkt 8 
4.6.1. Teksten skal lyde »stk. 1, andet punktum ophæ­
ves.« og »og stk. 2, litra a)« slettes, eftersom dette udgår i 
medfør af punkt 9, som omformulerer hele artikel 5, stk. 2. 
4.7. Artikel 1, punkt 14 (nyt stk. 4) 
— Teksten i litra a) stemmer, for så vidt angår den 
eksplicitte henvisning til »alle planter og planteproduk­
ter«, ikke overens med det nuværende stk. 1, som vil 
blive bibeholdt, og som kræver en undersøgelse »enten i 
fuldt omfang eller ved repræsentative stikprøver«, hvilket også efter sektionens opfattelse vil være et 
kriterium, der kan fungere i praksis. Derfor bør 
betegnelsen »alle« fjernes. 
— I litra d) foreslås det at fjerne udtrykket »mindst« med 
»når det teknisk set forekommer tilstrækkeligt«. 1 
virkeligheden indebærer »besigtigelse« alvorlige be­
grænsninger, især i plantens hvileperiode, og udtrykket 
»mindst« kan føre til den misforståelse, at hvis der ikke 
foreligger andre testmetoder, vil det principielt være 
tilstrækkeligt med besigtigelse. 
4.8. Artikel 1, punkt 14 (nyt stk. 5) 
4.8.1. Det drejer sig om et undtagelsesprincip, der bør 
sættes nøje grænser for, især når man betænker forslagets 
karakter af »direktiv«, som tillader hver enkelt medlems­
stat selv at fortolke »lokale administrative områder«. Man 
bør ikke glemme, hvor stor en rolle, afsætning af aflæggere 
og frø på markeder spiller i visse land brugsregioner. ØSU 
foreslår at fjerne dette stk. 5 eller at bestemme, at de 
respektive betingelser skal fastsættes efter fremgangsmå­
den i artikel 17. 
4.9. Artikel 1, punkt 16 (ny artikel 10 A) 
4.9.1. Stk. 2 i denne nye artikel kan være yderst farligt 
og er helt sikkert kontroversielt. Instruktørerne bør være 
informerede om, under hvilke omstændigheder de kan gå 
frem på denne måde, således at der anvendes ensartede 
kriterier på EF's område. Som psykologisk bremse bør 
begyndelsen af formuleringen »hvis« erstattes med »i 
særlige tilfælde hvor« for at understrege det mere 
sporadiske præg. 
4.10. Artikel 1, punkt 16 (artikel 10, nyt stk. 3) 
4.10.1. Mellem forslagets stk. 3 og 4 indføjes følgende 
nye tekst: 
»3.b Et plantepas kan omfatte en eller flere planter af en 
eller flere plantesorter, som forekommer i den samme 
forsendelse og kan på ethvert tidspunkt og overalt i EF 
ændres til flere pas inden for de i stk. 3 forudsete 
rammer for afløsningen heraf.« 
Bruxelles, den 30. maj 1990. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg