[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 23.7.2010

KOM(2010) 395 endelig

2010/0212 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. .../...

om godkendelse af landbrugs- og skovbrugstraktorer

(EØS-relevant tekst)SEK(2010) 934 SEK(2010) 933

BEGRUNDELSE

1. Baggrunden for forslaget

- Begrundelse og formål

Formålet med forslaget er at fastlægge harmoniserede regler for fremstilling af landbrugs- og skovbrugstraktorer (traktorer, påhængskøretøjer og trukket udstyr) for at sikre, at det indre marked fungerer efter hensigten, samtidig med at der sikres et højt niveau af færdselssikkerhed, arbejdssikkerhed og miljøbeskyttelse. Allerede eksisterende lovgivning vil blive erstattet af ny lovgivning for at opnå bedre overensstemmelse med principperne for bedre lovgivning og forenkling. Forslaget sigter mod at forbedre køretøjers sikkerhed ved at indføre krav for alle klasser af skov- og landbrugskøretøjer. Endelig bidrager forslaget til at øge industriens konkurrenceevne ved at forenkle de gældende bestemmelser om typegodkendelse af køretøjer, skabe større gennemskuelighed og lette de administrative byrder. |

Generel baggrund De tekniske krav i forbindelse med typegodkendelse af traktorer med hensyn til en række sikkerheds- og miljøelementer er blevet harmoniseret på EU-plan for at forhindre, at de er forskellige fra en medlemsstat til en anden, og for at sikre et højt niveau af færdselssikkerhed, arbejdssikkerhed og miljøbeskyttelse i hele Fællesskabet og muliggøre et harmoniseret system for EU-typegodkendelse. Nye teknologier som f.eks. ABS (blokeringsfri bremser) er nu tilgængelige og kan implementeres i den nærmeste fremtid, hvilket vil forbedre sikkerheden i forbindelse med køretøjerne betydeligt. Forskningen har vist, at der vil kunne opnås betydelige fordele, hvis sådanne teknologier blev indført som standard i nye køretøjer. En fastlæggelse af fælles obligatoriske krav vil også forhindre den opsplitning af det indre marked som følge af forskellige produktstandarder i medlemsstaterne. I meddelelsen "En konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede"[1] hilste Kommission anbefalingerne i rapporten fra CARS-21-ekspertgruppen[2] med hensyn til at forenkle reglerne for typegodkendelse af køretøjer velkommen. I overensstemmelse med disse anbefalinger forenkler forslaget i høj grad typegodkendelseslovgivningen ved at erstatte 24 basisdirektiver (og ca. 35 relaterede ændringsdirektiver) inden for området tekniske krav til landbrugs- og skovbrugskøretøjer med en enkel forordning fra Rådet og Europa-Parlamentet. |

Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører Den eksisterende lovgivning vedrørende typegodkendelse af traktorer findes i følgende EU-retsakter: Rådets direktiver 74/347/EØF, 76/432/EØF, 76/763/EØF, 77/537/EØF, 78/764/EØF, 80/720/EØF, 86/297/EØF, 86/298/EØF, 86/415/EØF, 87/402/EØF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiver 2000/25/EF, 2003/37/EF, 2009/57/EF, 2009/58/EF, 2009/59/EF, 2009/60/EF, 2009/61/EF, 2009/63/EF, 2009/64/EF, 2009/66/EF, 2009/68/EF, 2009/75/EF, 2009/76/EF og 2009/144/EF. Udkastet til forslag og gennemførelsesretsakter og delegerede retsakter i forbindelse hermed viderefører de eksisterende krav fastlagt i disse retsakter. I forhold til de eksisterende retsakter fastlægger forordningen nye krav vedrørende én avanceret sikkerhedsfunktion, nemlig blokeringsfri bremsesystemer, og den ajourfører nogle andre krav til bremsning, f.eks. kortere bremseafstande og indførelsen af hydrostatiske systemer. Desuden indfører forslaget krav til en række tekniske aspekter for de køretøjsklasser, for hvilke sådanne krav endnu ikke er fastlagt i direktiv 2003/37/EF, på et niveau, som svarer til de nuværende i de direktiver, der er henvist til ovenfor. Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål Forslaget er i overensstemmelse med EU's mål om mere sikre veje som omhandlet i hvidbogen om den europæiske transportpolitik[3], som blev vedtaget af Kommissionen i 2001 og fastlægger de overordnede retningslinjer for det europæiske handlingsprogram for trafiksikkerheden. For så vidt angår forslagets miljømæssige aspekter, foreslås der ingen ændringer med hensyn til de eksisterende beskyttelsesniveauer. Den eneste ændringer er, at forordningen bør henvise til direktiv 97/86/EF om emissioner fra mobile ikke-vejgående maskiner, i stedet for til et særligt et for traktorer, hvorved den nuværende gennemførelsesproces forenkles, samtidig med at de centrale elementer bibeholdes med henblik på den fremtidige udvikling. Endelig er forslaget i overensstemmelse med EU's strategi for forenkling af lovgivningen som annonceret i Kommissionens meddelelse om "ajourføring og forenkling af fællesskabsretten"[4], hvor typegodkendelsessystemet for motorkøretøjer udpeges som et højt prioriteret område for forenkling af fællesskabslovgivningen. |

2. Høring af interesserede parter og konsekvensanalyse |

Høring af interesserede parter |

Høringsmetoder, hovedmålgrupper og respondenternes overordnede profil I forbindelse med udarbejdelsen af forslaget hørte Kommissionen de berørte parter på en række måder: Der fandt en generel internethøring sted omfattende alle forslagets aspekter. Der blev modtaget reaktioner fra medlemsstater (ministerier), traktorfabrikanter (europæiske og nationale repræsentanter og enkeltvirksomheder) og komponentfabrikanter, transportorganisationer og brugerrepræsentanter. I forbindelse med en konsekvensanalyse opfordrede en ekstern konsulent ca. 200 interesserede parter til at indsende kommentarer. Desuden blev der afholdt et møde med de interesserede parter. Forslaget er blevet drøftet på flere møder i Kommissionens arbejdsgruppe om landbrugstraktorer. |

Sammendrag af svarene og af, hvordan der er taget hensyn til dem Under internethøringen pegede de berørte parter på en række problemer. I den konsekvensanalyse, som ledsager dette forslag, redegøres for de væsentligste påpegede problemstillinger og for, hvordan der er taget højde for dem. |

Der fandt en åben internethøring sted fra den 3.7.2008 til den 12.9.2008. Kommissionen modtog 19 svar. Resultaterne kan ses på adressen http://ec.europa.eu/enterprise/automotive/consultation/agricultural_vehicles/call.htm. |

Ekspertbistand |

Relevante videnskabelige områder/eksperter Forslaget krævede en vurdering af forskellige løsningsmodeller og deres økonomiske, samfundsmæssige og miljømæssige konsekvenser. |

Anvendt metodologi Konsulenten, TRL ltd., fremsendte en rundspørge til alle relevante berørte parter (offentlige myndigheder, fremstillingsindustrien og brugerorganisationer). Et udkast til rapport blev drøftet på et møde med de berørte parter, og dette medførte yderligere bidrag. |

Offentliggørelse af eksperternes råd TRL's rapport kan downloades fra GD for Erhvervspolitiks websted. |

Konsekvensanalyse For hver af de vigtigste aspekter i forslaget blev forskellige løsninger overvejet: 1. Forenklingsaspekter – I: Direktiver eller forordninger a) Ingen ændring af politikken. Dette ville betyde, at de nuværende 24 direktiver fortsat ville eksistere, med yderligere ændringer, når dette bliver nødvendigt. b) Udskiftning af eksisterende direktiver med en forordning. c) Udskiftning af eksisterende direktiver med én forordning vedtaget ved den fælles beslutningsprocedure og et begrænset antal tematisk opdelte delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. Det er denne løsning, der er blevet valgt. 2. Forenklingsaspekter – II: altomfattende detaljeret EU-lovgivning eller henvisning til internationale standarder a) Ingen ændring af politikken. Dette ville betyde, at de nuværende 24 direktiver fortsat ville eksistere, med yderligere ændringer, når dette bliver nødvendigt. Direktiverne ville fortsat finde anvendelse parallelt med de eksisterende FN/ECE-regulativer og OECD-regulativer med tekniske forskrifter, der normalt (men ikke altid) er de samme. Dette giver i øjeblikket anledning til megen forvirring hos de berørte parter, der ikke er nært involveret i typegodkendelsessystemet, og medfører en situation med et regelværk, der ikke er fuldt ud gennemskueligt. b) Udskifte eksisterende særdirektiver med tilsvarende FN/ECE-regulativer, hvor dette er muligt. c) Udskifte eksisterende særdirektiver med ækvivalente FN/ECE-regulativer eller OECD-regulativer (førerværn) eller eventuelt CEN/CENELEC-standarder eller ISO-standarder. Det er denne løsning, der er blevet valgt, fordi forenklingen herved vil medføre de størst mulige fordele, især for de nationale myndigheder og industrien. 3. Færdiggørelse af det indre marked a) Ingen ændring af politikken. Dette ville betyde en skridt-for-skridt gennemførelse af "pakken" i direktiv 2003/37/EF. b) Færdiggøre EU-typegodkendelseskravene og gøre EU-køretøjstypegodkendelse obligatorisk for alle klasser. c) Færdiggøre EU-typegodkendelseskravene, men lade EU-køretøjstypegodkendelsen være frivillig for visse klasser (T4, T5, C og S). Kommissionen har foretaget en konsekvensanalyse, der er nævnt i arbejdsprogrammet. Rapporten findes på [CIRCA WEBPAGE]. 3. Forslagets retlige aspekter Resumé af forslaget Forslaget indebærer en betydelig forenkling af typegodkendelsesordningen for landbrugskøretøjer med hensyn til tekniske krav vedrørende sikkerhed og emissioner, idet det ophæver 24 direktiver. Forslaget vil gennem de delegerede retsakter, som der er truffet bestemmelse om deri, fastlægge detaljerede nye obligatoriske krav med hensyn til bremsning. Navnlig vil de delegerede retsakter, der vedtages under dette forslag, bl.a. kræve: obligatorisk montering af blokeringsfri bremsesystemer i nogle klasser (T5 hurtige traktorer og deres påhængskøretøjer egnede til hastigheder på over 40 km/h) højere deceleration kompatibilitet mellem traktor og påhængskøretøjer/trukket udstyr. Retsgrundlag: Retsgrundlaget for forslaget er artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Nærhedsprincippet Nærhedsprincippet finder anvendelse, da forslaget ikke hører under EU's enekompetence. Forslagets mål kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne af følgende grunde. For at muliggøre et EU-typegodkendelsessystem skal de tekniske krav til typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til sikkerhed og miljøaspekter harmoniseres på EU-niveau. Foranstaltninger alene fra medlemsstaternes side ville ikke muliggøre et EU-typegodkendelsessystem for køretøjstyper. For at undgå hindringer for det indre marked er et indgreb på EU-plan nødvendigt. Et EU-initiativ vil bedre kunne opfylde forslagets målsætninger, fordi man dermed undgår den opsplitning af det indre marked, som ellers ville finde sted, og det vil gøre køretøjer mere sikre og miljøvenlige. Forslaget opfylder således subsidiaritetsprincippet. Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende grunde: Som det fremgår af konsekvensanalysen, er forslaget i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, fordi det ikke går længere end nødvendigt for at opfylde målsætningerne om at sikre et velfungerende indre marked og garantere et højt offentligt sikkerhedsniveau og miljøbeskyttelsesniveau. Forenklingen af lovgivningen vil i betydelig grad bidrage til at reducere de administrative omkostninger for nationale myndigheder og industrien. Reguleringsmiddel/reguleringsform Foreslåede reguleringsmidler: forordning. Andre midler ville af følgende grunde ikke være hensigtsmæssige: Anvendelsen af en forordning anses for hensigtsmæssig med hensyn til at skabe sikkerhed for overholdelse, samtidig med at den ikke kræver gennemførelse i medlemsstaternes lovgivning. I forslaget benyttes en todelt fremgangsmåde, som er blevet indført efter anmodning fra Europa-Parlamentet og anvendt i andre retsakter vedrørende EU-typegodkendelse af motorkøretøjer. I henhold til denne fremgangsmåde finder lovgivningen sted i to trin: først fastlægges de grundlæggende bestemmelser af Europa-Parlamentet og Rådet i en forordning efter artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde efter den normale lovgivningsprocedure derefter fastlægges de tekniske specifikationer for gennemførelsen af de grundlæggende bestemmelser i delegerede retsakter vedtaget af Kommissionen efter artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. 4. Budgetmæssige virkninger Forslaget har ingen indvirkninger for Fællesskabets budget. 5. Yderligere oplysninger Simulering, pilotfase og overgangsperiode Forslaget indeholder en generel overgangsperiode for at give køretøjsfabrikanterne, komponentfabrikanterne og myndighederne tid til omstilling. Forenkling Forslaget indebærer en forenkling af lovgivningen. 24 direktiver om typegodkendelse af køretøjer vil blive ophævet. Forslaget forenkler de administrative procedurer for offentlige myndigheder. Forslaget indgår i Kommissionens rullende program for ajourføring og forenkling af EU-retten og i dens arbejds- og lovgivningsprogram under referencen 2009/ENTR/001. Ophævelse af gældende retsforskrifter Vedtagelse af forslaget vil indebære ophævelse af gældende retsforskrifter. Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde Den foreslåede retsakt er af relevans for EØS og bør derfor omfatte hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. |

2010/0212 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) Nr. .../2010 om godkendelse af landbrugs- og skovbrugstraktorer

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[5]

efter fremsendelse af forslaget til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure og

ud fra følgende betragtninger:

1. For at fremme det indre marked blev der ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/37/EF af 26. maj 2003 om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer og om ophævelse af direktiv 74/150/EØF[6] indført et omfattende fællesskabssystem for godkendelse af traktorer, deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket udstyr.

2. Med henblik på etableringen af EU's indre marked og dettes funktion er det hensigtsmæssigt at erstatte medlemsstaternes godkendelsessystemer med en EU-godkendelsesprocedure, der er baseret på princippet om total harmonisering, samtidig med at der tages hensyn til costbenefitbetragtninger med særlig vægt på små og mellemstore virksomheder.

3. På anmodning af Europa-Parlamentet og med henblik på at forenkle og fremskynde proceduren er der blevet indført en ny procedure i EU-lovgivningen om typegodkendelse af køretøjer, i henhold til hvilken lovgiveren i den normale lovgivningsprocedure kun fastlægger de grundlæggende regler og principper, og uddelegerer lovgivningen om yderligere detaljer til Kommissionen. For så vidt angår materielle krav bør denne forordning derfor kun fastlægge grundlæggende bestemmelser om færdselssikkerhed, arbejdssikkerhed og miljøegenskaber, mens den uddelegerer magten til at fastlægge de tekniske specifikationer i delegerede retsakter.

4. Denne forordning berører ikke foranstaltninger vedrørende brugen af landbrugs- og skovbrugskøretøjer på vejene, som f.eks. særlige krav til kørekort, begrænsning af højeste hastighed og foranstaltninger vedrørende adgang til bestemte veje.

5. For at sikre et højt niveau af færdselssikkerhed, arbejdssikkerhed og miljøbeskyttelse bør de tekniske krav og de miljøstandarder, der er gælder for køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder med hensyn til typegodkendelse, harmoniseres.

6. Da direktiverne om mobile ikke-vejgående maskiner[7] ikke fastlægger harmoniserede krav til færdselssikkerhed vil det være hensigtsmæssigt at give fabrikanterne af mobile maskiner mulighed for at få deres produkter godkendt i henhold til de europæiske standarder for færdselssikkerhedskrav i henhold til denne forordning. Mobile maskiner bør derfor indgå i denne forordning på frivilligt grundlag med hensyn til systemtypegodkendelse for færdselssikkerhedskrav, især fordi de krav, der gælder for mobile maskiner uden for denne forordning, ikke omfatter færdselssikkerhedsaspekter.

7. For at forenkle typegodkendelsen i tråd med anbefalingerne i rapporten CARS 21: En konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede[8] ("CARS 21"), vil det være hensigtsmæssigt at ophæve alle særdirektiverne uden at reducere beskyttelsesniveauet. Kravene i disse direktiver bør overføres til denne forordning eller dennes delegerede retsakter og bør, hvor det er relevant, erstattes af henvisninger til de tilsvarende regulativer fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE), der er indarbejdet i EU-retten i henhold til artikel 4 i Rådets afgørelse 97/8367EF om det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter ("Overenskomst af 1958 som revideret")[9]. For at lette den administrative byrde i forbindelse med typegodkendelsesprocessen er det hensigtsmæssigt at give køretøjsfabrikanterne tilladelse til, når det er relevant, at opnå typegodkendelse i henhold til denne forordning ved direkte at opnå godkendelse efter det relevante FN/ECE-regulativ, jf. bilag I til denne forordning.

8. Dette indebærer, at nye FN/ECE-regulativer, som Unionen måtte tiltræde i henhold til afgørelse 97/836/EF, og ændringer af FN/ECE-regulativer, som Unionen allerede har tiltrådt, bør indbygges i EU-typegodkendelsesproceduren enten som krav i forbindelse med EU-typegodkendelse af køretøjer eller som alternativ til gældende EU-ret. Især når Unionen beslutter, at et FN/ECE-regulativ skal indgå i kravene til EU-typegodkendelse af en køretøjstype og erstatte eksisterende EU-lovgivning, bør der uddelegeres beføjelser til Kommissionen til at vedtage de nødvendige tilpasninger af denne forordning eller vedtage de nødvendige gennemførelsesretsakter.

9. Som et alternativ kan der i de delegerede retsakter henvises til regulativer fra Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) eller til CEN/CENELEC- eller ISO-standarder, som offentligheden har direkte adgang til.

10. Kravene i denne forordning er i overensstemmelse med principperne i handlingsplanen "Bedre og enklere lovgivningsmæssige rammer"[10].

11. Det er særlig vigtigt, at fremtidige foranstaltninger foreslået på grundlag af denne forordning eller procedurer, der skal gennemføres i medfør af den, følger disse principper, som Kommissionen fastholder i sin meddelelse CARS 21. Som led i målsætningen om bedre lovgivning og forenkling og for at undgå konstant opdatering af eksisterende EU-lovgivning vedrørende tekniske specifikationer bør denne forordning henvise til eksisterende internationale standarder og forskrifter, som er tilgængelige for offentligheden, uden at gengive dem i EU-regelværket.

12. Med direktiv 2003/37/EF blev den obligatoriske anvendelse af EU-typegodkendelsesproceduren for køretøjer i første omgang begrænset til køretøjer i klasse T1, T2 og T3, og det indeholdt ikke alle de nødvendige krav for ansøgning om EU-typegodkendelse af hele køretøjer for andre klasser på frivilligt grundlag. For yderligere at udbygge det indre marked og sikre, at det fungerer efter hensigten, bør denne forordning tillade fabrikanterne at ansøge om EU-godkendelse af hele køretøjer for alle klasser, der er omfattet af denne forordning på frivilligt grundlag, for derved at gøre det muligt for dem at udnytte fordelene ved det indre marked gennem en EU-typegodkendelse.

13. Det er hensigtsmæssigt at fastsætte det princip, at køretøjer skal konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at risikoen for at personer i køretøjet eller andre trafikanter kan komme til skade er mindst mulig. Med henblik herpå er det nødvendigt, at fabrikanterne sikrer, at køretøjer opfylder de relevante krav i denne forordning. Disse bestemmelser bør, uden at være begrænset hertil, omfatte krav vedrørende strukturel integritet, systemer til forbedring af førerens kontrol over bilen, systemer, der skal give føreren udsyn til og oplysninger om køretøjets tilstand og de umiddelbare omgivelser, køretøjets lyssystemer, systemer til beskyttelse af fører og passagerer, køretøjets ydre og tilbehør til køretøjet, køretøjsmasse og –dimensioner samt køretøjets dæk.

14. For at sikre, at proceduren for overvågning af produktionens overensstemmelse, som er en af hjørnestenene i EU-typegodkendelsessystemet, er blevet gennemført korrekt og fungerer, som den skal, bør fabrikanterne kontrolleres regelmæssigt af den kompetente myndighed eller en dertil udpeget teknisk tjeneste, som er i besiddelse af de krævede kvalifikationer på dette område.

15. For at undgå misbrug bør en forenklet procedure for små serier af køretøjer begrænses til et lille antal køretøjer. Det er derfor nødvendigt nøjagtigt at definere begrebet små serier med hensyn til antallet af producerede køretøjer.

16. Der er vigtigt at fastsætte bestemmelser for individuelle køretøjsgodkendelser for at opnå tilstrækkelig fleksibilitet i systemet med etapevis godkendelse.

17. Hovedformålet med Unionens lovgivning om godkendelse af køretøjer er, at der i forbindelse med markedsføring af nye køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder sikres et højt sikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau. Dette formål bør ikke anfægtes af montering af visse dele eller udstyr, efter at køretøjer er blevet markedsført eller taget i brug. Der bør således træffes passende foranstaltninger for at sikre, at dele eller udstyr, der kan monteres på køretøjer, og som i betydeligt omfang kan nedsætte funktionen af systemer, der er vigtige med hensyn til sikkerhed og miljøbeskyttelse, underkastes en forudgående kontrol af en godkendende myndighed, inden de udbydes til salg. Disse foranstaltninger bør bestå i tekniske bestemmelser om de krav, som disse dele eller udstyr skal opfylde.

18. Disse foranstaltninger bør kun gælde for et begrænset antal dele og udstyr, som der bør opstilles en liste over i en delegeret retsakt efter høring af de berørte parter. Sådanne foranstaltninger bør sikre, at de pågældende dele eller udstyr ikke nedsætter køretøjets sikkerhed eller miljøpræstationer, og så vidt muligt samtidig opretholde konkurrencen på eftermarkedet.

19. Det er vigtigt, at fabrikanterne leverer relevante oplysninger til bilejerne for at forhindre forkert brug af sikkerhedsanordninger.

20. For at gøre det muligt for fabrikanter af komponenter eller separate tekniske enheder at ansøge om typegodkendelse for komponenter eller separate tekniske enheder eller om tilladelse, er det også vigtigt for disse fabrikanter at have adgang til visse oplysninger, der kun kan indhentes fra fabrikanten, som f.eks. de tekniske oplysninger, inkl. tegninger, der er nødvendige for udvikling af dele til eftermarkedet.

21. Det er nødvendigt, at der er ubegrænset adgang til reparationsinformationer om køretøjer via et standardiseret format, der kan anvendes til at finde tekniske informationer, samt at der er effektiv konkurrence på markedet for informationstjenester vedrørende vedligeholdelse og reparation af køretøjer for at forbedre det indre markeds funktion, navnlig hvad angår den frie bevægelighed for varer, etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser. En stor del af disse informationer vedrører egendiagnosesystemer (OBD-systemer) og deres interaktion med andre systemer i køretøjet. Det er hensigtsmæssigt, at der fastsættes tekniske specifikationer, som fabrikanternes websteder bør opfylde, sideløbende med målrettede foranstaltninger for at sikre små og mellemstore virksomheder (SMV'er) adgang på rimelige vilkår.

22. Medlemsstaterne bør fastsætte de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af denne forordning, og sikre, at de gennemføres. Disse sanktioner bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.

23. Kommissionen bør have beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med traktatens artikel 290 vedrørende færdselssikkerhed (herunder bremsning), arbejdssikkerhed og miljøegenskaber, prøvning, adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer og udpegelse af tekniske tjenesters særlige autoriserede arbejdsområder, for at supplere eller ændre visse ikke-væsentlige elementer i denne forordning.

24. Nogle af de områder, der er omfattet af denne forordning, kræver ensartede betingelser for gennemførelsen i medlemsstaterne for at sikre, at det indre marked fungerer efter hensigten ved at lette den gensidige anerkendelse af administrative beslutninger truffet i de forskellige medlemsstater samt anerkendelsen af dokumenter udstedt af køretøjsfabrikanter, for derved at gøre det lettere for de berørte parter at drage fordel af det indre marked. Kommissionen bør derfor have beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter i henhold til traktatens artikel 291 for at fastlægge ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning med hensyn til følgende: fortegnelse over oplysninger, der skal gives ved ansøgning om typegodkendelse, typegodkendelsesprocedurer, modeller for fabrikanternes supplerende plader, EU-typegodkendelsesattester, fortegnelse over udstedte godkendelser, nummereringssystem for EU-typegodkendelser samt procedurer til sikring af produktionens overensstemmelse.

25. I henhold til artikel 291 i TEUF skal generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser, på forhånd fastlægges i en forordning vedtaget efter den almindelige lovgivningsprocedure. Indtil denne nye forordning er vedtaget, er det stadig Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, der finder anvendelse, bortset fra forskriftsproceduren med kontrol, der ikke finder anvendelse.

26. Som følge af anvendelsen af det nye system til fastlæggelse af bestemmelser, som etableres med denne forordning, bør direktiv 2003/37/EF og følgende direktiver ophæves: Rådets direktiv 74/347/EØF[11] af 25. juni 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende synsfelt og forrudeviskere for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, Rådets direktiv 76/432/EØF[12] af 6. april 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om landbrugs- og skovbrugshjultraktorers bremsning, Rådets direktiv 76/763/EØF[13] af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om passagersæder for landbrugs- eller skovbrugshjultraktorer, Rådets direktiv 77/537/EØF[14] af 28. juni 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af forurenende stoffer fra dieselmotorer til fremdrift af landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, Rådets direktiv 78/764/EØF[15] af 25. juli 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om førersæde til landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, Rådets direktiv 80/720/EØF[16] af 24. juni 1980 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads samt om døre og vinduer i førerhuse på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, Rådets direktiv 86/297/EØF[17] af 26. maj 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kraftudtag på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer og skærme dertil, Rådets direktiv 86/298/EØF[18] af 26. maj 1986 om bagtil monterede styrtsikre førerværn på smalsporede landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, Rådets direktiv 86/415/EØF[19] af 24. juli 1986 om montering, placering, virkemåde og identifikation af betjeningsanordninger for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, Rådets direktiv 87/402/EØF[20] af 25. juni 1987 om styrtsikre frontmonterede førerværn på smalsporede landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/25/EF[21] af 22. maj 2000 om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til fremdrift af landbrugs- og skovbrugstraktorer og om ændring af Rådets direktiv 74/150/EØF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/57/EF[22] af 13. juli 2009 om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/58/EF[23] af 13. juli 2009 om slæbeanordninger og bakgear på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/59/EF[24] af 13. juli 2009 om førerspejle til landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/60/EF[25] af 13. juli 2009 om konstruktivt bestemt maksimalhastighed for landbrugs- og skovbrugstraktorer samt om lad til sådanne traktorer, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/61/EF[26] af 13. juli 2009 om montering af lygter og lyssignaler på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/63/EF[27] af 13. juli 2009 om visse dele og specifikationer for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/64/EF[28] af 13. juli 2009 om radiostøjdæmpning af landbrugs- og skovbrugstraktorer (elektromagnetisk kompatibilitet), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/66/EF[29] af 13. juli 2009 om styreapparater for landbrugs- eller skovbrugshjultraktorer, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/68/EF[30] af 13. juli 2009 om komponenttypegodkendelse af lygter og lyssignaler til landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/75/EF[31] af 13. juli 2009 om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (statisk afprøvning), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/76/EF[32] af 13. juli 2009 om støjniveauet i ørehøjde for førere af landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/144/EF[33] af 30. november 2009 om visse dele af og specifikationer for landbrugs- og skovbrugstraktorer (dimensioner og påhængskøretøjets masse).

27. Det er vigtigt for alle interesserede parter at etablere en klar relation mellem denne forordning og direktiv 2006/42/EF om maskinsikkerhed[34] for klart at fastlægge, hvilke krav et bestemt produkt skal opfylde.

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I EMNE, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1Genstand

Denne forordning fastlægger de administrative og tekniske krav til EU-typegodkendelse af alle nye køretøjer omhandlet i artikel 2.

Denne forordning fastlægger også kravene i forbindelse med salg og ibrugtagning af dele og udstyr bestemt til køretøjer godkendt i henhold til denne forordning og om forbud mod sådant salg og ibrugtagning.

Denne forordning berører ikke anvendelsen af Unionens relevante lovgivning om færdselssikkerhed.

Artikel 2Anvendelsesområde

28. Denne forordning gælder for typegodkendelse og individuel godkendelse af køretøjer, som er konstrueret og fremstillet i en eller flere etaper, og af systemer, komponenter og separate tekniske enheder konstrueret og fremstillet til sådanne køretøjer.

Denne forordning finder anvendelse på følgende køretøjer:

a) traktorer (klasse T og C)

b) påhængskøretøjer (klasse R)

c) udskifteligt trukket udstyr (klasse S) og

d) mobile maskiner (klasse U).

29. Denne forordning finder ikke anvendelse på udskifteligt materiel, som ved kørsel på vej løftes fuldstændigt.

30. For følgende køretøjer kan fabrikanten vælge, om han vil ansøge om typegodkendelse efter denne forordning eller om national typegodkendelse.

a) mobile maskiner

b) påhængskøretøjer og trukket udstyr, klasse R og S

c) hvis der er tale om individuelle godkendelser, prototyper af køretøjer, som anvendes under en fabrikants ansvar til udførelse af specifikke prøvningsprogrammer, og som er konstrueret og fremstillet specielt til dette formål.

Artikel 3Definitioner

I denne forordning og i de i bilag I opførte retsakter forstås, medmindre andet er bestemt heri, ved:

31. "typegodkendelse": den procedure, hvorved en godkendende myndighed attesterer, at en type køretøj, et system, en komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav

32. "typegodkendelse af helt køretøj": en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at et køretøj som helhed opfylder de relevante administrative og tekniske krav

33. "typegodkendelse af et system": en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at et system, der er indbygget i en bestemt køretøjstype, opfylder de relevante administrative og tekniske krav

34. "typegodkendelse af en komponent": en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at en komponent uafhængigt af et køretøj opfylder de relevante administrative og tekniske krav

35. "typegodkendelse af separat teknisk enhed": en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at en separat teknisk enhed for så vidt angår en eller flere nærmere bestemte køretøjstyper opfylder de relevante administrative og tekniske krav

36. "national typegodkendelse": en typegodkendelsesprocedure fastlagt i en medlemsstats nationale lovgivning, idet gyldigheden af en sådan godkendelse er begrænset til den pågældende medlemsstats område

37. "EU-typegodkendelse": den procedure, hvorved en godkendende myndighed attesterer, at en type køretøj, et system, en komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i denne forordning

38. "traktor": ethvert motordrevet landbrugs- eller skovbrugskøretøj med hjul eller bælter, som har mindst to aksler og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på mindst 6 km/h, hvis funktion i det væsentlige ligger i dens trækkraft, og som er særlig konstrueret til at trække, skubbe, bære eller drive forskellige former for udskifteligt landbrugs- eller skovbrugsudstyr, eller trække landbrugs- eller skovbrugspåhængskøretøjer eller udstyr; traktoren kan indrettes med henblik på at transportere en ladning i forbindelse med en anvendelse inden for landbrug eller skovbrug, og/eller den kan udstyres med et eller flere passagersæder

39. "påhængskøretøj": ethvert trukket landbrugs- eller skovbrugskøretøj, der hovedsagelig er beregnet til at transportere ladninger og konstrueret til at blive trukket af en traktor med henblik på en anvendelse inden for skovbrug eller landbrug, og som ikke er konstrueret til forarbejdning af materialer, og hvor forholdet mellem køretøjets tekniske tilladte totalmasse og dets egenmasse er lig med eller større end 3,0

40. "udskifteligt trukket udstyr": ethvert køretøj, som anvendes inden for landbrug eller skovbrug, og som er konstrueret til at blive trukket af en traktor, og som ændrer traktorens funktion eller tilfører en ny funktion, har et fastmonteret redskab eller er konstrueret til forarbejdning af materialer, og som kan omfatte et lad, der er konstrueret og udformet til anbringelse af de værktøjer og anordninger, som er nødvendige for at udføre arbejdet, og til midlertidig opbevaring af de materialer, som fremstilles, eller som er nødvendige under arbejdet, og hvor forholdet mellem køretøjets teknisk tilladte totalmasse og dets egenvægt er under 3,0

41. "mobil maskine": ethvert selvkørende køretøj med undtagelse af maskiner monteret på et motorkøretøjs chassis, som er specielt konstrueret og fremstillet til arbejdsbrug, og som på grund af dets konstruktion ikke er egnet til transport af passagerer eller varer

42. "køretøj": enhver traktor, ethvert påhængskøretøj eller enhver form for udskifteligt trukket udstyr som defineret i punkt 8, 9, 10 og 11

43. "køretøjstype": køretøjer af en bestemt klasse, som ikke er forskellige i det mindste med hensyn til de væsentlige aspekter fastlagt i punkt 41, uanset om de tilhører forskellige varianter og versioner som fastlagt i punkt 42 og 43

44. "basiskøretøj": ethvert køretøj, som anvendes på den indledende etape i en etapevis typegodkendelsesprocedure

45. "delvis opbygget køretøj": et køretøj, som skal gennem mindst én yderligere etape i opbygningen for at opfylde de relevante tekniske krav i denne forordning

46. "etapevis færdigopbygget køretøj": et køretøj, som har gennemløbet hele processen for etapevis typegodkendelse og opfylder de relevante tekniske krav i denne forordning

47. "færdigopbygget køretøj": ethvert køretøj, som ikke skal opbygges yderligere for at opfylde de relevante tekniske krav i denne forordning

48. "restkøretøj": ethvert køretøj, som indgår i en lagerbeholdning, der ikke kan registreres eller sælges eller tages i brug på grund af ikrafttrædelse af nye tekniske krav, som det ikke er godkendt til

49. "system": en samling af anordninger, der i kombination udfører en eller flere specifikke funktioner i et køretøj, og som en retsakt indeholder krav til

50. "komponent": en anordning, som en retsakt indeholder krav til, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes uafhængigt af køretøjet, hvis der i retsakten udtrykkelig gives mulighed herfor

51. "separat teknisk enhed": en anordning, som en retsakt indeholder krav til, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes uafhængigt af køretøjet, men kun til en eller flere nærmere bestemte køretøjstyper, hvis der i retsakten udtrykkelig gives mulighed herfor

52. "originale dele eller udstyr": dele eller udstyr, der er fremstillet i overensstemmelse med de specifikationer og produktionsstandarder, som køretøjsfabrikanten har fastlagt for produktion af dele og udstyr til samlingen af det pågældende køretøj, herunder dele og udstyr, der er fremstillet på samme produktionslinje som disse eller dette udstyr, og, på grundlag af en simpel retsformodning, dele og udstyr, som fabrikanten attesterer er af samme kvalitet som de komponenter, der anvendes til samlingen af det pågældende køretøj og er fremstillet i overensstemmelse med køretøjsfabrikantens specifikationer og produktionsstandarder

53. "fabrikant": den fysiske eller juridiske, person der overfor den godkendende myndighed er ansvarlig for alle aspekter af typegodkendelsesprocessen eller tilladelsesprocessen og for at sikre produktionens overensstemmelse, uanset om den pågældende fysiske eller juridiske person er direkte involveret i alle etaper i fremstillingen af det køretøj, det system, den komponent eller den separate tekniske enhed, som godkendelsesprocessen vedrører

54. "fabrikantens repræsentant": enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen og behørigt udnævnt af fabrikanten til at repræsentere denne overfor den godkendende myndighed og handle på fabrikantens vegne, inden for de områder, der er omfattet af dette direktiv

55. "godkendende myndighed" den myndighed i en medlemsstat, der er oprettet eller udpeget af medlemsstaten, og som Kommissionen er blevet underrettet om i overensstemmelse med artikel 5, og som er kompetent med hensyn til alle aspekter vedrørende godkendelse af en type køretøj, system, komponent og separat teknisk enhed eller individuel godkendelse af et køretøj, med hensyn til tilladelsesproceduren, med hensyn til udstedelse og eventuel inddragelse af godkendelsesattester, med hensyn til at fungere som forbindelsesled til andre medlemsstaters godkendende myndigheder, med hensyn til udpegning af de tekniske tjenester og med hensyn til kontrol af, at fabrikanten opfylder sine forpligtelser for så vidt angår produktionens overensstemmelse

56. "teknisk tjeneste": en organisation eller et organ, der af en medlemsstats godkendende myndighed er udpeget til at fungere som prøvningslaboratorium, der skal udføre prøvninger, eller som et overensstemmelsesvurderingsorgan, der skal udføre den indledende vurdering og andre prøvninger eller foretage inspektioner på den godkendende myndigheds vegne

57. "prøvning i producentregi": udførelse af prøvninger i egne anlæg, registrering af prøvningsresultaterne og indsendelse af en rapport, inklusive konklusioner, til den godkendende myndighed, foretaget af en fabrikant, som er blevet udpeget som teknisk tjeneste med henblik på vurdering af opfyldelse af bestemte krav

58. "virtuel prøvningsmetode": computersimulationer, herunder beregninger, der viser, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed opfylder de tekniske krav i en retsakt, uden at det er nødvendigt at anvende et fysisk køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed

59. "typegodkendelsesattest": det dokument, hvorved den godkendende myndighed officielt attesterer, at en type køretøj, et system, en komponent eller separat teknisk enhed er godkendt

60. "EU-typegodkendelsesattest": den attest, der er baseret på modellen i denne forordning eller den meddelelsesformular, der findes i de relevante FN/ECE-regulativer eller OECD-regulativer, der er opført i bilag I

61. "individuel godkendelsesattest": det dokument, hvorved den godkendende myndighed officielt attesterer, at et bestemt køretøj er godkendt

62. "typeattest": det dokument, der er baseret på modellen i denne forordning og udstedt af fabrikanten, og som attesterer at et køretøj, der tilhører serien af den type, der er godkendt i henhold til denne forordning, på fremstillingstidspunktet svarede til den type, der er godkendt i henhold til typegodkendelsen, og opfyldte alle lovgivningsmæssige krav anført i denne

63. "Egendiagnosesystem (OBD)": et emissionsbegrænsningssystem, som er i stand til at opdage en fejl og finde det sandsynlige fejlsted ved hjælp af fejlkoder i en computerhukommelse

64. "reparations- og vedligeholdelsesinformationer": alle de oplysninger, der er nødvendige til diagnosticering, service, syn, periodisk overvågning, reparation, omprogrammering eller re-initialisering af køretøjet, og som fabrikanterne stiller til rådighed for deres autoriserede forhandlere og reparatører, herunder alle efterfølgende ændringer og supplementer til sådanne oplysninger

65. "uafhængig aktør", virksomheder, ud over de autoriserede forhandlere og reparatører, der er direkte eller indirekte involveret i reparation og vedligeholdelse af motorkøretøjer, især reparatører, producenter eller forhandlere af reparationsudstyr, værktøj eller reservedele, tekniske forlag, automobilklubber, vejservicevirksomheder, virksomheder, der tilbyder inspektion og afprøvning, og virksomheder, der tilbyder undervisning af installatører, producenter og reparatører af udstyr til køretøjer, som anvender alternative brændstoffer

66. "nyt køretøj": et køretøj som

a) ikke tidligere har været registreret, eller

b) har været registreret i en periode på mindre end seks måneder på tidspunktet for ansøgning om en individuel godkendelse

67. "registrering": betyder at køretøjet efter identifikation har opnået administrativ tilladelse til ibrugtagning i vejtrafik, uanset om denne er permanent, midlertidig er for en kort periode, og at køretøjet er blevet tildelt et registreringsnummer

68. "markedsføring": første tilrådighedsstillelse, gratis eller mod betaling, i Unionen med henblik på distribution eller anvendelse

69. "ibrugtagning": første anvendelse i Unionen af et køretøj, der er omfattet af denne forordning, i overensstemmelse med dets bestemmelse

70. "salg": ethvert salg, fra køretøjsfabrikant til forhandler eller salg til slutbrugeren

71. "køretøjstype": køretøjer, der er af samme klasse og ikke adskiller sig fra hinanden i det mindste hvad angår følgende væsentlige punkter:

72. fabrikant

73. den af fabrikanten angivne typebetegnelse

74. væsentlige konstruktionsaspekter

75. centralrørschassis/længdevangechassis/leddelt chassis (klare og grundlæggende forskelle)

76. for klasse T: aksler (antal) eller, for klasse C: aksler/bælter (antal)

og kun for traktorer:

- motor (forbrændingsmotor/el-motor/hybridtype)

- "variant": køretøjer, der er af samme type og ikke adskiller sig fra hinanden i det mindste på følgende punkter:

a) for traktorer:

- motor

- funktionsprincip

- cylinderantal og -arrangement

- forskelle i effekt på højst 30 % (den største effekt må højst være 1,3 gange den mindste)

- forskelle i slagvolumen på højst 20 % (den største værdi må højst være 1,2 gange den mindste)

- drivaksler (antal, placering, indbyrdes forbindelse)

- styrende aksler (antal og placering)

- forskel i tilladt totalmasse må højst være 10 %

- transmission (art)

- ROPS-førerværn

- bremsede aksler (antal)

b) for påhængskøretøjer eller trukket udstyr:

- styrende aksler (antal, placering, indbyrdes forbindelse)

- forskel i tilladt totalmasse må højst være 10 %

- bremsede aksler (antal)

- "versioner af en variant": køretøjer, som består af en kombination af de forskellige punkter, der fremgår af informationspakken.

Artikel 4Køretøjsklasser

I denne forordning anvendes følgende køretøjsklasser:

77. "klasse T" omfatter alle hjultraktorer

78. "klasse T1" omfatter hjultraktorer med konstruktivt bestemt maksimalhastighed på højst 40 km/h, mindste sporvidde for den aksel, der er nærmest føreren, på 1 150 mm eller derover, egenmasse i køreklar stand over 600 kg og frihøjde 1 000 mm eller derunder.

79. "klasse T2" omfatter hjultraktorer med mindste sporvidde under 1 150 mm, egenmasse i køreklar stand over 600 kg, frihøjde 600 mm eller derunder og konstruktivt bestemt maksimalhastighed på højst 40 km/h, dog således at den konstruktivt bestemte maksimalhastighed, hvis højden af traktorens tyngdepunkt (målt i forhold til jorden) divideret med den gennemsnitlige minimumsporvidde af hver aksel er over 0,90, er begrænset til 30 km/h

80. "klasse T3" omfatter hjultraktorer med konstruktivt bestemt maksimalhastighed på højst 40 km/h og en egenmasse i køreklar stand på 600 kg eller derunder

81. "klasse T4" omfatter hjultraktorer til særlige formål med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed højst 40 km/h

82. "klasse T4.1" (traktorer med stor frihøjde) omfatter traktorer, der er konstrueret til arbejde i høje kulturer i rækker, f.eks. vinmarker. De er karakteriseret ved, at hele eller en del af chassiset er særlig højt, således at de kan køre parallelt med planterækkerne med højre og venstre hjul på hver sin side af en eller flere rækker. Disse traktorer er konstrueret til at køre med eller drive redskaber, der kan være monteret fortil, mellem akslerne, bagtil eller på et lad. Traktoren har i arbejdsstillingen en frihøjde på over 1 000 mm målt i planterækkernes lodrette plan. Når højden af traktorens tyngdepunkt (målt i forhold til jorden, med dæk af normale dimensioner) divideret med gennemsnittet af akslernes minimumsporvidde er over 0,90, er den konstruktivt bestemte maksimalhastighed begrænset til 30 km/h.

83. "klasse T4.2" (ekstra brede traktorer) omfatter traktorer, der er karakteriseret ved deres store dimensioner, og som især anvendes til bearbejdning af store landbrugsarealer

84. "klasse T4.3" (traktorer med lav frihøjde) omfatter traktorer med fire drivende hjul, hvis udskiftelige udstyr er beregnet til anvendelse inden for landbrug eller skovbrug, som er karakteriseret ved et bærende chassis, der er udstyret med et eller flere kraftudtag, og har en teknisk tilladt totalmasse på højst 10 tons, hvor forholdet mellem den teknisk tilladte totalmasse og den maksimale egenmasse i køreklar stand er under 2,5, og hvor tyngdepunktet [se tidligere fodnote 38] målt i forhold til jorden med dæk af normale dimensioner er under 850 mm

85. "klasse T5" omfatter hjultraktorer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed over 40 km/h

86. "klasse C" omfatter bæltetraktorer, som fremdrives ved hjælp af bælter eller en kombination af hjul og bælter, og som inddeles i underklasser analogt med klasse T

87. "klasse R" omfatter påhængskøretøjer; hver påhængskøretøjsklasse angivet i punkt 12 til 15 omfatter også et bogstav "a" eller "b" afhængig af den hastighed, som påhængskøretøjet er konstrueret til:

88. a) "a" for påhængskøretøjer, der er konstrueret til en hastighed på højst 40 km/h

89. b) "b" for påhængskøretøjer, der er konstrueret til en hastighed over 40 km/h

90. "klasse R1" omfatter påhængskøretøjer, for hvilke summen af de enkelte akslers teknisk tilladte akseltryk er højst 1 500 kg

91. "klasse R2" omfatter påhængskøretøjer, for hvilke summen af de enkelte akslers teknisk tilladte akseltryk er over 1 500 kg men ikke over 3 500 kg

92. "klasse R3" omfatter påhængskøretøjer, for hvilke summen af de enkelte akslers teknisk tilladte akseltryk er over 3 500 kg men ikke over 21 500 kg

93. "klasse R4" omfatter påhængskøretøjer, for hvilke summen af de enkelte akslers teknisk tilladte akseltryk er over 21 000 kg

94. "klasse S" omfatter udskifteligt trukket udstyr.

Hver klasse af udskifteligt trukket udstyr angives ligeledes med et bogstav "a" eller "b" afhængig af den hastighed, som udstyret er konstrueret til:

- "a" for udskifteligt trukket udstyr, der er konstrueret til en hastighed på højst 40 km/h

- "b" for udskifteligt trukket udstyr, der er konstrueret til en hastighed over 40 km/h

- "klasse S1" omfatter udskifteligt trukket udstyr, for hvilke summen af de enkelte akslers teknisk tilladte akseltryk er højst 3 500 kg

- "klasse S2" omfatter udskifteligt trukket udstyr, for hvilke summen af de enkelte akslers teknisk tilladte akseltryk er over 3 500 kg

- "klasse U" omfatter maskiner som defineret i direktiv 2006/42/EF, som er selvkørende og beregnet til anvendelse i landbrug eller skovbrug.

KAPITEL IIGENERELLE FORPLIGTELSER

Artikel 5Nationale myndigheder

95. Medlemsstaterne opretter og udpeger de nationale myndigheder, der skal være de kompetente myndigheder i spørgsmål vedrørende godkendelse, og de underretter Kommissionen om denne oprettelse eller udpegelse i overensstemmelse med artikel 53.

Underretningen vedrørende de godkendende myndigheder skal bl.a. indeholde oplysning om navn, adresse, herunder e-mailadresse samt deres ansvarsområde.

96. De godkendende myndigheder sikrer, at fabrikanter, der ansøger om godkendelse, opfylder deres forpligtelser i henhold til denne forordning.

97. De godkendende myndigheder godkender kun køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der opfylder kravene i denne forordning.

98. De godkendende myndigheder registrerer eller tillader kun salg eller ibrugtagning af køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, der opfylder kravene i denne forordning. De må ikke forbyde, begrænse eller hindre registrering, salg, ibrugtagning af eller kørsel på vej med køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder af grunde, der vedrører aspekter af fremstillingen af dem og deres funktioner, som er omfattet af denne forordning, hvis de opfylder kravene i forordningen.

Artikel 6Fabrikanternes generelle forpligtelser

99. Fabrikanten er over for den godkendende myndighed ansvarlig for typegodkendelsesprocessen i enhver henseende og for produktionens overensstemmelse, uanset om fabrikanten er direkte involveret i alle etaper af fremstillingen af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed.

100. Ved en etapevis typegodkendelse er hver fabrikant ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår de systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er blevet tilføjet af ham på den etape i opbygningen af et køretøj, som fabrikanten forestår. En fabrikant, der ændrer komponenter eller systemer, der allerede er blevet godkendt på tidligere trin, er ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår disse komponenter og systemer.

101. En fabrikant, der ændrer et delvis opbygget køretøj på en sådan måde, at det skifter køretøjsklasse med det resultat, at lovgivningsmæssige krav, der er blevet vurderet allerede i et tidligere trin af godkendelsesprocessen, har ændret sig, er også ansvarlig for opfyldelse af disse krav.

102. For så vidt angår denne forordning skal en fabrikant, der er etableret uden for Fællesskabet, udpege en enkelt repræsentant, der er etableret i Fællesskabet, til at repræsentere sig over for den godkendende myndighed.

Henvisninger til fabrikanten skal forstås som henvisninger enten til fabrikanten eller til dennes repræsentant.

KAPITEL IIIVÆSENTLIGE KRAV

Artikel 7Krav vedrørende færdselssikkerhed

103. Fabrikanten skal sikre, at køretøjer konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at risikoen for at personer i køretøjet eller andre trafikanter kan komme til skade er mindst mulig.

104. Fabrikanten skal sikre, at køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder opfylder de relevante krav i denne forordning, herunder krav vedrørende:

a) køretøjskonstruktionens integritet

b) systemer, der hjælper føreren med at styre køretøjet, herunder styresystem, bremser, inklusive blokeringsfri bremsesystemer, og elektroniske stabilitetskontrolsystemer

c) systemer, der giver føreren udsyn til og oplysninger om køretøjets tilstand og de umiddelbare omgivelser, herunder ruder, spejle og informationssystemer

d) køretøjets lyssystemer

e) beskyttelse af personer i køretøjet, herunder indvendigt udstyr, nakkestøtter, sikkerhedsseler, døre

f) køretøjets ydre og tilbehør til køretøjet

g) elektromagnetisk kompatibilitet

h) akustiske alarmanordninger

i) varmeanlæg

j) tyverisikringsanordninger

k) køretøjets identifikationssystemer

l) masser og dimensioner

m) elektrisk sikkerhed

n) beskyttelse bagtil

o) beskyttelse til siderne

p) lad

q) koblings- og bakningsanordninger

r) betjeningsanordninger

s) dæk

t) stænkafskærmningssystemer.

105. De i stk. 1 og 2 omhandlede krav finder anvendelse på køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der er beregnet hertil, i det omfang, at de er erklæret anvendelige på den relevante køretøjsklasse som anført i artikel 4.

106. Kommissionen tildeles beføjelser til i overensstemmelse med artikel 57 at vedtage en delegeret retsakt, der fastlægger de detaljerede tekniske krav, herunder prøvningsprocedurer og eventuelle grænseværdier, for de områder, der er anført i stk. 2, for at sikre, at der opnås et højt niveau af færdselssikkerhed.

Artikel 8Krav vedrørende arbejdssikkerhed

107. Fabrikanten skal sikre, at køretøjer konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at risikoen for at personer, der arbejde på eller med køretøjet, kommer til skade, er mindst mulig.

108. Fabrikanten skal sikre, at køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder opfylder de relevante krav i denne forordning, herunder krav vedrørende:

a) førerværn til beskyttelse ved væltning og/eller stejling (ROPS)

b) førerværn til beskyttelse mod nedfaldende genstande (FOPS)

c) passagersæder

d) støj i køretøjet

e) førersædet

f) betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads

g) kraftudtag

h) afskærmning af transmissionselementer

i) sikkerhedsselers forankringer

j) sikkerhedsseler

k) beskyttelse af føreren mod indtrængende genstande (OPS-førerværn)

l) beskyttelse af føreren mod farlige stoffer

m) brugsvejledning.

109. De i stk. 1 og 2 omhandlede krav finder anvendelse på køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der er beregnet hertil, i det omfang, at de i denne forordning er erklæret anvendelige på den relevante køretøjsklasse.

110. Kommissionen tildeles beføjelser til i overensstemmelse med artikel 57 at vedtage en delegeret retsakt, der fastlægger de detaljerede tekniske krav, herunder prøvningsprocedurer og eventuelle grænseværdier, for de områder, der er anført i stk. 2, for at sikre, at der opnås et højt niveau af arbejdssikkerhed.

Artikel 9Krav til miljøpræstationer

111. Fabrikanterne sikrer, at køretøjer konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at deres miljøpåvirkning mindskes mest muligt.

112. Fabrikanterne skal sikre, at køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder opfylder de relevante krav i denne forordning, herunder krav vedrørende:

a) forurenende emissioner

b) eksternt støjniveau.

113. De specifikke grænseværdier, procedurer og prøvningskrav for forurenende emissioner, der er fastsat for mobile maskiner i direktiv 97/68/EF[35], finder anvendelse.

114. De i stk. 1 og 2 omhandlede krav finder anvendelse på køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der er beregnet hertil, i det omfang, at de i denne forordning er erklæret anvendelige på den relevante køretøjsklasse.

115. Kommissionen tildeles beføjelser til i overensstemmelse med artikel 57 at vedtage en delegeret retsakt, der fastlægger de detaljerede tekniske krav, herunder prøvningsprocedurer og eventuelle grænseværdier, for eksternt støjniveau, som omhandlet i stk. 2, litra b), og montering af godkendte motorer i et køretøj og de relaterede bestemmelser for fleksibilitet, som omhandlet i stk. 2, litra a), og stk. 3, for at sikre, at der opnås et højt niveau af miljøpræstationer.

KAPITEL IVEU-TYPEGODKENDELSESPROCEDURER

Artikel 10Procedu rer for typegodkendelse af hele køretøjer

116. Fabrikanten kan vælge en af følgende procedurer:

a) trin-for-trin typegodkendelse

b) enkelttrinstypegodkendelse

c) blandet godkendelse

d) etapevis typegodkendelse.

117. Trinvis typegodkendelse er en godkendelsesprocedure for køretøjer bestående af trinvis indsamling af hele sættet af EU-typegodkendelsesattester for systemerne, komponenterne og de separate tekniske enheder til køretøjet, som så på sidste trin fører til godkendelse af hele køretøjet

Enkelttrinstypegodkendelsen er en procedure bestående af godkendelse af et køretøj som helhed i en enkelt operation.

Den blandede typegodkendelse er en trinvis godkendelsesprocedure, hvor en eller flere systemgodkendelser opnås på det sidste trin af godkendelsen af hele køretøjet, og hvor det ikke er nødvendigt at udstede EU-typegodkendelsesattester for disse systemer.

Den etapevise typegodkendelse er en godkendelsesprocedure, hvorved en eller flere godkendende myndigheder attesterer, at en type delvis opbygget eller etapevis færdigopbygget køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i dette direktiv.

118. En etapevis typegodkendelse meddeles for de typer delvis opbyggede køretøjer og etapevis færdigopbyggede køretøjer, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i de relevante retsakter, der er opført i bilag I, under hensyntagen til køretøjernes opbygningsstade.

119. Typegodkendelsen for det sidste etape i færdigopbygningen meddeles først, når den godkendende myndighed har kontrolleret, at typegodkendelse(r) meddelt for det ikke-færdigopbyggede køretøj, attesterer at det køretøj, der typegodkendes i den sidste etape, opfylder alle tekniske krav, der er gældende på det tidspunkt hvor typegodkendelse for det færdigopbyggede køretøj meddeles, og for den klasses, som typegodkendelse meddeles for.

120. Valg af godkendelsesprocedure berører ikke de gældende lovgivningsmæssige krav, som den godkendte køretøjstype skal opfylde på det tidspunkt, hvor der meddeles typegodkendelse for køretøjet som helhed.

121. Kommissionen tillægges i artikel 54 gennemførelsesbeføjelser med henblik på at fastlægge modeller for de nærmere detaljer i ordningerne for typegodkendelsesprocedurerne.

Artikel 11Ansøgning om typegodkendelse

122. Fabrikanten indsender ansøgningen om typegodkendelse til den godkendende myndighed.

123. Der må kun indsendes én ansøgning for en bestemt type køretøj, og den må kun indsendes i én medlemsstat.

124. Der skal indgives særskilt ansøgning for hver type, der ønskes godkendt.

Artikel 12Oplysninger, der skal angives i ansøgningen om typegodkendelse

125. I et oplysningsskema, som nærmere angivet i gennemførelseslovgivningen, fastlægges det, hvilke oplysninger ansøgeren skal angive.

Ansøgeren skal levere en informationsmappe til den godkendende myndighed. Informationsmappen skal omfatte oplysningsskemaet og alle data, tegninger, fotografier og andre deri krævede oplysninger. Oplysningerne kan leveres på papir eller i elektronisk format.

Kommissionen tillægges i artikel 54 gennemførelsesbeføjelser med henblik på at fastlægge modeller for et oplysningsskema og en informationsmappe.

126. Ved ansøgning om typegodkendelse skal fabrikanten angive, hvilken procedure han har valgt i henhold til artikel 10, stk. 1, litra a)-d), og indlevere informationsmappen.

Artikel 13Særlige regler for oplysninger, der skal afgives ved ansøgning om typegodkendelse efter forskellige procedurer

127. En ansøgning om trinvis typegodkendelse vedlægges en informationsmappe og et komplet sæt af de typegodkendelsesattester, der kræves i henhold til de gældende retsakter og FN/ECE- eller OECD-regulativer som opført i bilag I.

Hvis der er tale om typegodkendelse af et system eller en separat teknisk enhed i henhold til de gældende retsakter opført i bilag I, skal den godkendende myndighed have adgang til den dermed forbundne informationsmappe, indtil der udstedes eller nægtes typegodkendelse.

128. En ansøgning om enkelttrinsgodkendelse vedlægges en informationsfolder, der indeholder de relevante oplysninger i henhold til retsakterne opført i bilag I.

129. Hvis der er tale om en blandet typegodkendelsesprocedure vedlægges informationsmappen en eller flere typegodkendelsesattester, som er påkrævet i henhold til gældende separate retsakter eller FN/ECE- eller OECD-regulativer som opført i bilag I), og den skal, hvis der ikke fremlægges en typegodkendelsesattest, omfatte de relevante oplysninger, der kræves i gennemførelsesforanstaltningerne til denne forordning, for så vidt angår de retsakter, der er opført i bilag I.

130. Med forbehold af stk. 1, 2 og 3 skal følgende oplysninger indgives ved en etapevis typegodkendelse:

a) i første etape: de dele af informationsmappen og EU-typegodkendelsesattesterne, som kræves til et færdigopbygget køretøj, og som svarer til basiskøretøjets opbygningsstade

b) i anden og alle følgende etaper: de dele af informationsmappen og de EU- typegodkendelsesattester, som svarer til det aktuelle fremstillingsstade, samt en kopi af den EU-typegodkendelsesattest, der er udstedt for køretøjet på det forudgående fremstillingsstade; desuden skal fabrikanten indlevere en liste over alle de ændringer eller tilføjelser, han har foretaget på køretøjet.

De i litra a) og b) anførte oplysninger kan leveres i overensstemmelse med stk. 2.

131. Den godkendende myndighed kan, hvis det er rimeligt, anmode fabrikanten om at indgive yderligere oplysninger, der måtte være nødvendige for at afgøre, hvilke prøvninger der er påkrævet, eller for at lette udførelsen af de påkrævede prøvninger.

Artikel 14Procedure, der skal følges ved EU-typegodkendelse af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder

Fabrikanten indsender ansøgningen til den godkendende myndighed.

Der må kun indsendes én ansøgning for en type system, komponent eller separat teknisk enhed, og den må kun indsendes i én medlemsstat.

Der skal indgives særskilt ansøgning for hver type, der ønskes godkendt.

KAPITEL VGENNEMFØRELSE AF EU-TYPEGODKENDELSESPROCEDURERNE

Artikel 15Generelle bestemmelser

132. De godkendende myndigheder meddeler først EU-typegodkendelse efter at have sikret, at den procedure til sikring af produktionens overensstemmelse, der er omhandlet i artikel 19, er blevet implementeret, og at køretøjstypen, systemtypen, komponenttypen eller typen af separat teknisk enhed opfylder de gældende krav.

133. Udstedelse af EU-typegodkendelser finder sted i overensstemmelse med artikel 16 og 17.

134. Hvis en godkendende myndighed konstaterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, selv om den opfylder de krævede bestemmelser, udgør en alvorlig risiko for trafiksikkerheden eller i alvorlig grad skader miljøet eller folkesundheden eller, for så vidt angår traktorer, udgør en alvorlig risiko for arbejdssikkerheden, kan den afvise at udstede en EF-typegodkendelse. I et sådant tilfælde sender den straks de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater og Kommissionen en detaljeret sagsmappe, hvori den giver en begrundelse for sin beslutning, og dokumenterer de konstateringer, den har gjort.

135. EU-typegodkendelsesattesterne nummereres efter et harmoniseret system.

136. Den godkendende myndighed sender inden for en frist på 20 arbejdsdage de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater en kopi af EU-køretøjstypegodkendelsesattesten med bilag for hver type køretøj, som den har godkendt. Papirudgaven kan erstattes af en elektronisk fil.

137. Den godkendende myndighed underretter straks de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater om nægtelse eller inddragelse af enhver køretøjsgodkendelse med angivelse af grundene hertil.

138. Den godkendende myndighed sender hver tredje måned de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater en liste over EU-typegodkendelser for systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som den har udstedt, ændret, nægtet eller inddraget i den forudgående periode.

139. Hvis den anmodes herom af en godkendende myndighed i en anden medlemsstat, skal den godkendende myndighed, der har udstedt en EU-typegodkendelse, inden for en frist på 20 arbejdsdage efter at have modtaget anmodningen fremsende førstnævnte myndighed en kopi af den pågældende EU-typegodkendelsesattest med bilag. Papirudgaven kan erstattes af en elektronisk fil.

140. Hvis Kommissionen anmoder herom, fremsender den godkendende myndighed også de oplysninger, der er beskrevet i punkt 5 til 8 til Kommissionen.

141. Den godkendende myndighed samler en informationspakke, der omfatter informationsmappen plus prøvningsrapporten og alle andre dokumenter, som den tekniske tjeneste eller den godkendende myndighed har vedlagt informationsmappen under udførelsen af sine opgaver. Informationsmappen skal indeholde et indeks over informationspakkens indhold, idet hver enkelt side er nummereret eller mærket, således at den let kan identificeres, og idet dokumentet skal være formateret således, at det registrerer de forskellige trin i administrationen af EF-typegodkendelsen, navnlig datoerne for revisioner og opdateringer.

Artikel 16Særlige bestemmelser vedrørende typegodkendelsesattesten

142. Typegodkendelsesattesten skal som bilag omfatte:

a) den informationspakke, der er omhandlet i artikel 15

b) prøvningsresultaterne

c) navn, stilling og underskriftsprøver for den eller de personer i virksomheden, som har bemyndigelse til at udstede overensstemmelseserklæring.

143. Typegodkendelsesattesten skal udstedes på grundlag af den model, der er fastlagt i gennemførelsesretsakten til denne forordning:

144. For hver enkel type køretøj skal den godkendende myndighed:

a) udfylde alle de relevante afsnit af EU-typegodkendelsesattesten, herunder bilaget med prøvningsresultater, i overensstemmelse med den model af typegodkendelsesattesten, der findes i gennemførelsesretsakten til denne forordning

b) samle indekset til informationspakken

c) uden ubegrundet forsinkelse udstede den udfyldte attest med bilag til ansøgeren.

145. I tilfælde af en EU-typegodkendelse, i forbindelse med hvilken der i overensstemmelse med artikel 26 er blevet pålagt begrænsninger med hensyn til gyldigheden eller givet fritagelser for visse bestemmelser i retsakterne, skal EU-typegodkendelsesattesten indeholde oplysninger om sådanne begrænsninger eller fritagelser.

146. Hvis fabrikanten vælger den blandede godkendelsesprocedure, skal den godkendende myndighed i oplysningsskemaet udfylde de referencer fra prøvningsrapporter, der er udarbejdet i henhold til retsakter, for hvilke der ikke findes nogen EU-typegodkendelsesattest. Kommissionen tillægges i artikel 54 gennemførelsesbeføjelser med henblik på at fastlægge en model for et sådant dokument.

147. Hvis fabrikanten vælger enkelttrinstypegodkendelsesproceduren, opstiller den godkendende myndighed en liste over gældende krav eller retsakter og vedhæfter denne liste til EU-typegodkendelsesattesten. Kommissionen tillægges i artikel 54 gennemførelsesbeføjelser med henblik på at fastlægge en model for en sådan liste.

Artikel 17Særlige bestemmelser vedrørende systemer, komponenter og separate tekniske enheder

148. Der udstedes EU-typegodkendelse for et system, der er i overensstemmelse med angivelserne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav, der er fastsat i de relevante retsakter opført i bilag I.

149. Der udstedes EU-komponenttypegodkendelse eller EU-typegodkendelse for separat teknisk enhed til komponenter eller separate tekniske enheder, der er i overensstemmelse med angivelserne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav, der er fastsat i de relevante retsakter opført i bilag I.

150. Hvis komponenter eller separate tekniske enheder, uanset om de er beregnet til reparation, service eller vedligeholdelse, også er omfattet af en typegodkendelse af et system med hensyn til et køretøj, kræves der for disse ingen yderligere komponentgodkendelse eller godkendelse af separat teknisk enhed, medmindre dette kræves i den relevante retsakt opført i bilag I.

151. Hvis en komponent eller separat teknisk enhed kun kan fungere efter hensigten eller udvise sine særlige egenskaber i forbindelse med andre af køretøjets dele, og hvis kontrol af opfyldelse af kravene derfor kun kan foretages, når komponenten eller den separate tekniske enhed er koblet sammen med andre af køretøjets dele, skal EU-typegodkendelsen af komponenten eller den separate tekniske enhed begrænses tilsvarende.

På EU-typegodkendelsesattesten skal der i så fald anføres eventuelle begrænsninger i dens anvendelse og eventuelle særlige monteringsforskrifter.

Når en sådan komponent eller separat teknisk enhed monteres af køretøjets fabrikant, kontrolleres det på tidspunktet for typegodkendelsen af køretøjet, at disse begrænsninger og monteringsforskrifter er overholdt.

Artikel 18Prøvninger med henblik på EU-typegodkendelse

152. Udpegede tekniske tjenester påviser ved passende prøvninger, at de tekniske krav i denne forordning og i de retsakter, der er opført i bilag I, er overholdt.

Prøvningsprocedurerne og særligt udstyr og værktøj foreskrevet til udførelse af prøvningerne er beskrevet i nævnte retsakter.

153. Fabrikanten stiller det antal prøvekøretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder til rådighed for den godkendende myndighed, som i henhold til de relevante retsakter kræves til udførelsen af de påkrævede prøvninger.

154. De krævede prøvninger udføres på køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, som er repræsentative for den type, der ønskes godkendt.

Fabrikanten kan dog efter aftale med den godkendende myndighed udvælge et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som ikke er repræsentativ for den type, der ønskes godkendt, men som kombinerer en række af de mest ugunstige træk med hensyn til det krævede præstationsniveau. Der kan anvendes virtuelle prøvningsmetoder til støtte for beslutningstagning under udvælgelsesprocessen.

155. Virtuelle prøvningsmetoder kan efter anmodning fra fabrikanten anvendes som alternativer til de i stk. 1 omhandlede prøvningsprocedurer med forbehold af, at den godkendende myndighed godtager dette, for så vidt angår de krav, der er opført i de delegerede retsakter, der er vedtaget under denne forordning.

156. Virtuelle prøvningsmetoder skal opfylde de betingelser, der er fastsat i de delegerede retsakter, der er vedtaget under denne forordning.

157. Kommissionen tildeles beføjelser til i overensstemmelse med artikel 57 at vedtage en delegeret retsakt, der fastlægger hvilke krav, der kan prøves ved virtuel prøvning, og de betingelser under hvilke sådan virtuel prøvning skal udføres for at sikre, at de resultater, der opnås ved virtuel prøvning, er lige så meningsfulde som dem, der opnås ved fysisk prøvning.

Artikel 19Sikring af produktionens overensstemmelse

158. Når en godkendende myndighed udsteder en EU-typegodkendelse, skal den træffe de fornødne foranstaltninger for, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, om der er truffet passende forholdsregler til sikring af, at de producerede køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder er i overensstemmelse med den godkendte type.

159. Den godkendende myndighed, der har udstedt en EU-typegodkendelse, skal for denne godkendelse træffe de fornødne foranstaltninger for, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, at de forholdsregler, der er omhandlet i stk. 1, stadig er hensigtsmæssige, og at de producerede køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder stadig er i overensstemmelse med den godkendte type.

Kontrol med henblik på at sikre, at køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder er i overensstemmelse med den godkendte type, begrænses til at omfatte de procedurer, der er fastlagt i gennemførelsesretsakterne til denne forordning. I den forbindelse kan den godkendende myndighed i den medlemsstat, der har udstedt EU-typegodkendelsen, udføre enhver kontrol eller prøvning, der er forskrevet for det lovfæstede krav, som er genstand for EU-typegodkendelsen, på prøveeksemplarer udtaget hos fabrikanten, herunder i fabrikantens produktionsanlæg.

160. Når en godkendende myndighed, der har udstedt en EU-typegodkendelse, fastslår, at de forholdsregler, der er nævnt i stk. 1, ikke finder anvendelse, afviger væsentligt fra de vedtagne forholdsregler og kontrolplaner, ikke længere finder anvendelse eller ikke længere anses for at være egnede, selv om produktionen ikke er ophørt, skal denne godkendende myndighed træffe de fornødne foranstaltninger for at sikre, at proceduren for produktionens overensstemmelse er fulgt korrekt, eller for at inddrage typegodkendelsen.

KAPITEL VIÆNDRINGER AF EU-TYPEGODKENDELSER

Artikel 20Generelle bestemmelser

161. Fabrikanten meddeler straks den godkendende myndighed, der har udstedt EU-typegodkendelsen, alle ændringer i de oplysninger, der er registreret i informationspakken.

Denne godkendende myndighed afgør i overensstemmelse med de regler, der er beskrevet i dette kapitel, hvilken procedure der skal følges.

Hvis det er nødvendigt, kan den godkendende myndighed efter samråd med fabrikanten beslutte, at der skal udstedes en ny EU-typegodkendelse eller en ny individuel godkendelse.

162. Ansøgning om ændring af en EU-typegodkendelse indgives udelukkende til den godkendende myndighed, der har udstedt den oprindelige EU-typegodkendelse.

163. Finder den pågældende godkendende myndighed, at det for at foretage en ændring er nødvendigt at gentage inspektioner eller prøvninger, underretter den fabrikanten herom.

De i artikel 19 omhandlede procedurer finder kun anvendelse, hvis den godkendende myndighed på grundlag af sådanne inspektioner eller prøvninger, har konkluderet, at kravene til EU-typegodkendelse stadig er opfyldt.

Artikel 21Særlige bestemmelser vedrørende køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder

164. Er der sket ændringer i nogle af oplysningerne i informationspakken, uden at dette kræver en gentagelse af inspektioner eller prøvninger, betegnes ændringen som en "revision".

I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed det nødvendige rettelsesblad til informationspakken, idet hvert enkelt rettelsesblad mærkes tydeligt med ændringens art og datoen for den nye udstedelse. En samlet, ajourført version af informationspakken ledsaget af en nøjagtig beskrivelse af ændringerne anses for at opfylde dette krav.

165. Ændringen betegnes som en "udvidelse", hvis en af følgende forhold gør sig gældende ud over bestemmelserne i stk. 1:

a) der kræves yderligere inspektioner eller nye prøvninger

b) der er foretaget ændringer i EF-typegodkendelsesattesten, bortset fra i bilagene

c) der træder nye krav i kraft i henhold til en af de retsakter, der finder anvendelse på den godkendte køretøjstype, det godkendte system, den godkendte komponent eller den godkendte separate tekniske enhed.

I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed en revideret EU-typegodkendelsesattest, der forsynes med et udvidelsesnummer, der stiger fortløbende i overensstemmelse med antallet af successive udvidelser, der allerede er udstedt. Godkendelsesattesten skal tydeligt angive årsagen til udvidelsen og datoen for den nye udstedelse.

Hver gang der udstedes ændrede blade eller udsendes en samlet, ajourført version, rettes også indekset til informationspakken, der er knyttet til typegodkendelsesattesten, således at datoen for den seneste udvidelse eller revision eller datoen for den seneste konsolidering af den ajourførte version fremgår.

Artikel 22Udstedelse af og underretning vedrørende ændringer

166. Hvis der foretages en udvidelse, ajourføres alle relevante sektioner i EU-typegodkendelsesattesten, bilagene hertil samt indekset til informationspakken. Den ajourførte attest og bilagene hertil udstedes hurtigst muligt til ansøgeren.

167. Hvis der er tale om en revision, udsteder den godkendende myndighed hurtigst muligt de reviderede dokumenter eller eventuelt den samlede ajourførte version, herunder det reviderede indeks til informationspakken, til ansøgeren.

168. Den godkendende myndighed underretter de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater om enhver ændring af EU-typegodkendelser efter de procedurer, der er omhandlet i artikel 15.

KAPITEL VIIEU-TYPEGODKENDELSERS GYLDIGHED

Artikel 23Gyldighedens ophør

169. En EU-typegodkendelse udstedes med ubegrænset varighed.

170. En EU-typegodkendelse af et køretøj ophører med at være gyldig i et af følgende tilfælde:

a) når nye krav i en retsakt, som finder anvendelse på den godkendte køretøjstype, bliver obligatoriske i forbindelse med registrering, salg eller ibrugtagning af nye køretøjer, og det ikke er muligt at ajourføre typegodkendelsen i overensstemmelse hermed

b) når produktionen af det godkendte køretøj ophører definitivt og frivilligt

c) når gyldigheden af typegodkendelsen udløber som følge af en særlig begrænsning i henhold til artikel 26.

171. Hvis det kun er en variant inden for en type eller en version inden for en variant, der bliver ugyldig, mister EU-typegodkendelsen af det pågældende køretøj kun sin gyldighed for så vidt angår den pågældende variant eller version.

172. Når produktionen af en køretøjstype ophører definitivt, underretter fabrikanten den godkendende myndighed, der har udstedt EU-typegodkendelsen for dette køretøj.

Efter modtagelse af meddelelsen om ophør underretter myndigheden inden for en frist på 20 arbejdsdage de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater.

173. Hvis en EU-typegodkendelse af et køretøj er ved at blive ugyldig, underretter fabrikanten, med forbehold af bestemmelserne i stk. 4, den godkendende myndighed, der har udstedt EU-typegodkendelsen.

Den godkendende myndighed meddeler hurtigst muligt alle relevante oplysninger til de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater, således at artikel 34 i givet fald kan finde anvendelse.

I den pågældende meddelelse angives navnlig produktionsdatoen og identifikationsnummeret på det sidste køretøj, der er produceret.

KAPITEL VIIITYPEATTEST OG MÆRKNING

Artikel 24Typeattest

174. I sin egenskab af indehaver af en EU-typegodkendelsesattest for et køretøj leverer fabrikanten en typeattest i papirformat, der skal ledsage ethvert køretøj, uanset om dette er færdigopbygget, delvis opbygget eller trinvis færdigopbygget, som produceres i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype.

En sådan attest leveres gratis til køberen sammen med køretøjet, og levering af det må ikke gøres afhængig af en udtrykkelig anmodning eller indsendelse af yderligere anmodninger til fabrikanten.

175. Fabrikanten anvender den model af typeattesten, der i overensstemmelse i artikel 54 fastlægges i gennemførelsesforanstaltningerne.

176. Medmindre andet er aftalt med køretøjets køber, udfærdiges typeattesten på et af de officielle sprog i den medlemsstat, hvor køretøjet købes.

177. Typeattesten skal udføres på en sådan måde, at falskneri forhindres. Det papir, som anvendes, skal derfor enten være beskyttet med kulørt grafik eller forsynet med et vandmærke i form af fabrikantens identifikationsmærke.

178. Hele typeattesten udfyldes, og den må ikke indeholde begrænsninger med hensyn til køretøjets brug, bortset fra begrænsninger i henhold til en retsakt.

179. For delvis opbyggede og etapevis færdigopbyggede køretøjer udfylder fabrikanten kun de punkter på typeattestens side 2, som vedrører dele, der er tilføjet eller ændret i forhold til det foregående godkendelsestrin, og vedføjer i givet fald alle typeattester fra det forudgående trin til typeattesten.

180. Typeattesten for køretøjer, som beskrevet i gennemførelsesretsakten til denne forordning for køretøjer godkendt i henhold til stk. 2 i artikel 26, skal som overskrift have "For færdigopbyggede/etapevis færdigopbyggede køretøjer typegodkendt i henhold til artikel 26 i forordning […][denne forordning] (foreløbig godkendelse).

181. Typeattesten for køretøjer, som beskrevet i gennemførelsesretsakten til denne forordning, skal for køretøjer typegodkendt i henhold til artikel 28 som overskrift have "For færdigopbyggede/etapevis færdigopbyggede køretøjer typegodkendt i små serier", og i nærheden heraf anføres produktionsåret efterfulgt af et serienummer mellem 1 og den grænse, der er angivet i tabellen i del 1 i bilag II, som for hvert produktionsår viser det pågældende køretøjs placering i den produktion, der er tildelt for dette år.

182. Med forbehold af bestemmelserne i stk. 1 kan fabrikanten fremsende data eller oplysninger i typeattesten elektronisk til medlemsstatens registreringsmyndighed.

183. Kun fabrikanten må udstede en genpart af typeattesten. Ordet "genpart" skal være tydeligt og synligt angivet på forsiden af genparten af typeattesten.

Artikel 25Typegodkendelsesmærke

184. Fabrikanten af en komponent eller en separat teknisk enhed, uanset om den indgår i et system, anbringer EF-typegodkendelsesmærket på alle komponenter og enheder, der fremstilles i overensstemmelse med den godkendte type, når dette kræves i den relevante delegerede retsakt under denne forordning eller det relevante FN/ECE- eller OECD-regulativ.

185. Såfremt et sådant typegodkendelsesmærket ikke er påkrævet, anbringer fabrikanten mindst sit fabriks- eller firmamærke og typenummer og et identifikationsnummer.

186. EU-typegodkendelsesmærket skal udfærdiges i overensstemmelse med modellen i gennemførelseslovgivningen til denne forordning.

KAPITEL IXUNDTAGELSER OG NYE TEKNOLOGIER ELLER PRINCIPPER, UOVERENSSTEMMELSE MED DELEGEREDE RETSAKTER ELLER FN/ECE-REGULATIVER

Artikel 26Undtagelser for nye teknologier eller nye principper

187. Fabrikanten kan ansøge om EU-typegodkendelse af en type system, komponent eller separat teknisk enhed, hvori indgår nye teknologier eller principper, som er uoverensstemmende med en eller flere af de retsakter eller krav, der er anført i bilag I.

188. Den godkendende myndighed meddeler den EU-typegodkendelse, der er omhandlet i stk. 1, hvis alle af de følgende betingelser er opfyldt:

a) ansøgningen indeholder en begrundelse for, hvorfor de pågældende teknologier eller principper forhindrer systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i at være i overensstemmelse med kravene

b) ansøgningen beskriver den nye teknologis sikkerhedsmæssige og miljømæssige virkninger og de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at der i sammenligning med de krav, som der søges undtagelse fra, mindst er opnået et tilsvarende niveau af sikkerhed og miljøbeskyttelse

c) der forelægges prøvningsbeskrivelser og –resultater, der påviser, at betingelserne i litra b) er opfyldt.

189. Indtil Kommissionens afgørelse om tilladelse foreligger, kan den godkendende myndighed udstede en foreløbig godkendelse, der kun er gyldig i den pågældende medlemsstat, for en køretøjstype, der er omfattet af den undtagelse, der ansøges om. Den godkendende myndighed underretter hurtigst muligt Kommissionen og andre medlemsstater herom ved hjælp af en sagsmappe, der indeholder de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2.

190. Andre godkendende myndigheder kan beslutte at acceptere den foreløbige godkendelse, der er nævnt i stk. 3, på deres område.

191. Meddelelse af en undtagelse for nye teknologier eller nye principper kræver tilladelse fra Kommissionen i henhold til den procedure, der er omhandlet i artikel 55, stk. 2.

192. Om fornødent skal det i beslutningen om tilladelse også angives, om dens gyldighed er underlagt nogen begrænsninger. I alle tilfælde må godkendelsens gyldighed ikke være mindre end 36 måneder.

Hvis Kommissionen beslutter at nægte at give tilladelse, giver den godkendende myndighed omgående indehaveren af den foreløbige typegodkendelse, der er nævnt i stk. 3, meddelelse om, at den foreløbige godkendelse vil blive inddraget 6 måneder efter datoen for Kommissionens afgørelse.

Køretøjer, der er fremstillet i overensstemmelse med den foreløbige godkendelse, inden den er blevet tilbagekaldt, skal kunne registreres, sælges eller tages i brug i de medlemsstater, der har accepteret den foreløbige godkendelse.

Artikel 27Påkrævede foranstaltninger

193. Hvis Kommissionen har godkendt en undtagelse i henhold til artikel 26, træffer den omgående de nødvendige foranstaltninger for at tilpasse de berørte delegerede retsakter eller krav til den teknologiske udvikling.

Hvis undtagelsen i henhold til artikel 26 har relation til et FN/ECE-regulativ, foreslår Kommissionen en ændring af det relevante FN/ECE-regulativ efter den procedure, der er fastlagt i den reviderede 1958-overenskomst.

194. Så snart de relevante retsakter eller krav er blevet ændret, ophæves enhver begrænsning vedrørende undtagelsen omgående.

Hvis der ikke er truffet de nødvendige foranstaltninger til at tilpasse de delegerede retsakter, kan gyldigheden af en undtagelse udvides efter anmodning fra den medlemsstat, som udstedte godkendelsen, ved en beslutning fra Kommissionen efter proceduren i artikel 55, stk. 2.

KAPITEL XKØRETØJER PRODUCERET I SMÅ SERIER

Artikel 28National typegodkendelse af små serier

195. Fabrikanten kan anmode om en national typegodkendelse af små serier af en type køretøj inden for de kvantitative grænser, der er beskrevet i del 1 i bilag II.

I forbindelse med en sådan godkendelse kan den nationale myndighed, hvis den har en rimelig begrundelse herfor, give fritagelse for et eller flere af kravene i en eller flere af de retsakter, der er opført i bilag I, forudsat at den har fastlagt alternative krav.

196. De alternative krav, der er omhandlet i stk. 1, skal sikre et niveau af færdselssikkerhed, miljøbeskyttelse og arbejdssikkerhed, som i højst mulig grad svarer til det niveau, der er truffet bestemmelse om i den relevante retsakt opført i bilag I.

197. Med henblik på typegodkendelse af køretøjer i henhold til denne artikel skal systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er typegodkendt i overensstemmelse med de retsakter, der er opført i bilag I, accepteres.

198. På typegodkendelsesattesten angives indholdet af de fritagelser, der er indrømmet i medfør af stk. 1. For så vidt angår denne artikel udfærdiges typegodkendelsesattesten i henhold til den model, der er beskrevet i gennemførelseslovgivningen, men den må ikke have overskriften "EU-køretøjstypegodkendelsesattest". Typegodkendelsesattesterne nummereres i henhold til denne forordning.

199. Gyldigheden af typegodkendelsen skal begrænses til den medlemsstat, hvis godkendende myndighed udstedte den.

200. Hvis fabrikanten anmoder herom, fremsendes en kopi af typegodkendelsesattesten og dens bilag dog med anbefalet brev eller elektronisk post til de godkendende myndigheder i de af fabrikanten angivne medlemsstater.

201. Inden for en frist på 60 dage efter modtagelsen beslutter de godkendende myndigheder i de af fabrikanten angivne medlemsstater, om de accepterer typegodkendelsen eller ej. De meddeler formelt deres beslutning til den godkendende myndighed, der er nævnt i første afsnit.

202. En typegodkendelse må ikke afvises, medmindre den godkendende myndighed har rimelige grunde til at mene, at de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af, ikke svarer til dens egne bestemmelser.

203. Efter anmodning fra en ansøger, der ønsker at sælge, registrere eller ibrugtage et køretøj i en anden medlemsstat, sender den godkendende myndighed, der har udstedt godkendelsen, ansøgeren en kopi af typegodkendelsesattesten, herunder informationspakken. Den nationale myndighed skal tillade salg, registrering eller ibrugtagning af et sådant køretøj, medmindre den har rimelige grunde til at mene, at de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af, ikke svarer til dens egne bestemmelser.

KAPITEL XIINDIVIDUELLE GODKENDELSER

Artikel 29Individuelle godkendelser

204. En ansøgningen om individuel godkendelse indsendes af fabrikanten eller køretøjets ejer. Den kan også indsendes af en person, der er etableret i Fællesskabet, og handler på vegne af fabrikanten eller køretøjets ejer.

205. I den individuelle godkendelsesprocedure skal de godkendende myndigheder attestere, at køretøjet opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav.

206. En individuel godkendelse gælder for et bestemt køretøj, uanset om det er unikt eller ej.

207. Ansøgninger om individuel godkendelse må højst omfatte 15 køretøjer af samme type.

208. Denne artikel finder anvendelse på køretøjer, som på tidspunktet for ansøgning om den individuelle godkendelse, aldrig har opnået administrativ tilladelse til ibrugtagning, hvorved det er blevet identificeret, og der er udstedt et registreringsnummer, herunder foreløbige registreringer eller kortvarige midlertidige registreringer eller erhvervsregistreringer, eller har været taget i brug, eller som kun har været registreret eller taget i brug i mindre end seks måneder.

Artikel 30Undtagelser for individuelle godkendelser

209. En godkendende myndighed kan fritage køretøjet for overensstemmelse med en eller flere af de retsakter, der er opført i bilag I, forudsat at den godkendende myndighed pålægger alternative krav og har rimelige grunde til at give en sådan undtagelse.

De alternative krav skal sikre et niveau af færdselssikkerhed, miljøbeskyttelse og arbejdssikkerhed, som i højst mulige grad svarer til det niveau, der er truffet bestemmelse om i den relevante retsakt opført i bilag I.

210. De godkendende myndigheder må ikke udføre destruktive prøvninger. De skal gøre brug af alle relevante oplysninger fra ansøgeren, som viser, at de alternative krav er opfyldt.

211. De godkendende myndigheder skal acceptere enhver EU-typegodkendelse for et system, en komponent eller en separat teknisk enhed i stedet for de alternative krav.

212. Den godkendende myndighed udsteder en individuel godkendelse, hvis køretøjet svarer til den beskrivelse, der er vedlagt ansøgningen, og opfylder de gældende tekniske krav, og skal hurtigst muligt udstede den individuelle godkendelsesattest.

Formatet af den individuelle godkendelsesattest skal baseres på den model for EU-typegodkendelsesattest, der findes i bilag V, og skal mindst indeholde de oplysninger, der er nødvendige for at udfylde den ansøgning om registrering, der er truffet bestemmelse om i Rådets direktiv 1999/37/EF[36].

Individuelle godkendelsesattester må ikke have overskriften "EU-køretøjsgodkendelse". En individuel godkendelsesattest mærkes med det pågældende køretøjs identifikationsnummer.

Artikel 31Gyldighed og accept af individuelle godkendelser

213. Gyldigheden af en individuel godkendelse er begrænset til den medlemsstat, der har udstedt den.

214. Hvis en ansøger ønsker at sælge, registrere eller ibrugtage et køretøj med en individuel godkendelse i en anden medlemsstat, skal den godkendende myndighed, der har udstedt godkendelsen, på anmodning sende ansøgeren en redegørelse for de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af, sammen med alle yderligere oplysninger med en detaljeret angivelse af arten af de tekniske krav, som opfyldes af det pågældende køretøj.

215. For så vidt angår et køretøj, som en godkendende myndighed i én medlemsstat har udstedt en individuel godkendelse for efter bestemmelserne i artikel 29, skal den anden medlemsstat tillade, at køretøjet sælges, registreres eller ibrugtages, medmindre den har rimelige grunde til at mene, at de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af, ikke svarer til dens egne bestemmelser.

216. På anmodning af fabrikanten eller køretøjets ejer, skal de godkendende myndigheder udstede en individuel godkendelse til et køretøj, som er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning. De godkendende myndigheder skal i så fald acceptere den individuelle godkendelse og tillade salg, registrering og ibrugtagning af køretøjet.

Artikel 32Særlige bestemmelser

217. Bestemmelserne i dette kapitel kan anvendes på køretøjer, der er typegodkendt i overensstemmelse med denne forordning, og som er blevet ændret inden deres første registrering eller ibrugtagning.

218. Den procedure, der er beskrevet i dette kapitel, kan anvendes på et bestemt køretøj på de forskellige trin i færdigopbygningen af et køretøj i overensstemmelse med den etapevise typegodkendelsesprocedure.

219. Den procedure, der er fastsat i dette kapitel, må ikke erstatte en mellemetape inden for den normale sekvens i en etapevis typegodkendelsesprocedure og må ikke finde anvendelse med henblik på at opnå godkendelse af første etape af et køretøj.

KAPITEL XIIREGISTRERING, SALG OG IBRUGTAGNING

Artikel 33Registrering, salg og ibrugtagning af køretøjer

220. Med forbehold for bestemmelserne i artikel 36 og 37 må køretøjer, for hvilke en EU-typegodkendelse af hele køretøjer er obligatorisk, eller for hvilke fabrikanten har opnået sådan typegodkendelse i henhold til denne forordning, kun registreres, sælges eller ibrugtages, hvis de er ledsaget af en gyldig typeattest udstedt i henhold til artikel 24.

For så vidt angår delvis opbyggede køretøjer, er salg af sådanne køretøjer tilladt, men de godkendende myndigheder i medlemsstaterne kan nægte endelig registrering og ibrugtagning, indtil sådanne køretøjer er færdigopbygget.

221. For så vidt angår køretøjer fremstillet i små serier må antallet af køretøjer, der registreres, sælges eller ibrugtages inden for et enkelt år, ikke overstige det antal enheder, der er angivet i del 1 i bilag II.

222. Stk. 1 finder hverken anvendelse på køretøjer, der er beregnet på at blive anvendt af de væbnede styrker, civilforsvaret, brandvæsenet eller ordensmagten, eller på køretøjer, der typegodkendes i henhold til artikel 28 eller 32.

Artikel 34Registrering, salg og ibrugtagning af restkøretøjer

223. Med forbehold af grænserne i del 2 i bilag II og tidsfristerne i stk. 2 kan køretøjer, der er i overensstemmelse med en type køretøj, hvis EU-typegodkendelse ikke længere er gyldig, registreres, sælges og ibrugtages.

Første afsnit gælder kun for køretøjer inden for Unionens område, der var omfattet af en gyldig EU-typegodkendelse på fremstillingstidspunktet, men som ikke var blevet registreret eller ibrugtaget, før den pågældende EU-typegodkendelse mistede sin gyldighed.

224. Stk. 1 er begrænset til en periode på tolv måneder for færdigopbyggede køretøjer og til atten måneder for trinvis færdigopbyggede køretøjer, fra den dato, hvor EU-typegodkendelsen blev ugyldig.

225. En fabrikant, der ønsker at anvende bestemmelserne i stk. 1, indgiver en ansøgning herom til de kompetente myndigheder i hver af de medlemsstater, som berøres af ibrugtagningen af sådanne køretøjer. I ansøgningen angives de tekniske eller økonomiske grunde, der er til hinder for, at køretøjerne er i overensstemmelse med de nye tekniske krav.

Inden for en periode på tre måneder efter modtagelse af en sådan ansøgning afgør de berørte godkendende myndigheder, hvorvidt og for hvilket antal køretøjer de tillader, at disse køretøjer registreres inden for deres område.

226. Medlemsstaterne sikrer, at antallet af køretøjer, der registreres eller tages i brug inden for rammerne af den i denne artikel omhandlede procedure, kontrolleres effektivt.

227. Denne artikel finder kun anvendelse på ophør som følge af afslutning af typegodkendelsens gyldighed i det tilfælde, der er omhandlet i artikel 23, stk. 2, litra a).

Artikel 35Salg og ibrugtagning af komponenter og separate tekniske enheder

228. Komponenter eller separate tekniske enheder må kun sælges og ibrugtages, hvis de er i overensstemmelse med kravene i de relevante retsakter opført i bilag I og er behørigt mærket i overensstemmelse med artikel 25.

229. Stk. 1 finder ikke anvendelse i forbindelse med komponenter eller separate tekniske enheder, som er fremstillet eller specielt konstrueret til nye køretøjer, som ikke er omfattet af denne forordning.

230. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne tillade salg og ibrugtagning af komponenter eller separate tekniske enheder, der er undtaget fra en eller flere bestemmelser i denne forordning i medfør af artikel 26 eller er beregnet til montering på køretøjer, der er omfattet af godkendelser i henhold til artikel 28 eller 29 for så vidt angår den pågældende komponent eller separate tekniske enhed.

231. Uanset stk. 1 og medmindre andet er fastsat i denne forordning, kan medlemsstaterne tillade salg og ibrugtagning af komponenter eller separate tekniske enheder, der er beregnet til montering på køretøjer, der på tidspunktet for deres ibrugtagning ifølge denne forordning eller direktiv 2003/37/EØF ikke var underlagt obligatorisk EU-typegodkendelse.

KAPITEL XIIIBESKYTTELSESKLAUSULER

Artikel 36Køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er i overensstemmelse med denne forordning

232. En national myndighed, der godtgør, at nye køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder udgør en alvorlig fare for færdselssikkerheden eller i alvorlig grad skader miljøet eller folkesundheden eller, for traktorers vedkommende, udgør en alvorlig risiko for arbejdssikkerheden, selv om de er i overensstemmelse med de gældende krav eller er korrekt mærket, kan i et tidsrum på højst seks måneder nægte registrering af sådanne køretøjer eller nægte at tillade salg eller ibrugtagning af sådanne køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder på sit område.

I sådanne tilfælde underretter den pågældende nationale myndighed omgående fabrikanten, de nationale myndigheder i de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom, idet den angiver grundene til sin beslutning og navnlig om denne skyldes et af følgende forhold:

a) mangler i de relevante retsakter

b) fejlagtig anvendelse af de relevante krav.

233. Kommissionen hører hurtigst muligt de berørte parter og navnlig den godkendende myndighed, der udstedte typegodkendelsen, for at forberede en afgørelse.

234. Hvis de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger tilskrives mangler i de relevante retsakter, gennemfører Kommissionen følgende foranstaltninger:

a) hvis der er tale om delegerede retsakter, ændrer Kommissionen de pågældende retsakter

b) hvis der er tale om FN/ECE-regulativer, foreslår Kommission de nødvendige udkast til ændringer af de relevante FN/ECE-regulativer efter den procedure, der finder anvendelse i henhold til den reviderede 1958-overenskomst.

235. Hvis de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger tilskrives fejlagtig anvendelse af de relevante krav, træffer Kommissionen de fornødne foranstaltninger for at sikre, at den pågældende godkendende myndighed følger sådanne krav. De godkendende myndigheder i alle medlemsstater underrettes om sådanne foranstaltninger.

Artikel 37Køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der ikke er i overensstemmelse med den godkendte type

236. Den nationale myndighed, s