Regionsudvalgets udtalelse om »Ungdomsarbejde og sport - Forslag til fælles foranstaltninger til fremme af sportens gavnlige virkning i Europa« (96/C 337/11)

REGIONSUDVALGET har

på sin 13. plenarforsamling den 12.-13. juni 1996 (mødet den 13. juni 1996) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse under henvisning til

sin beslutning af 18. juli 1995 om i henhold til EF-traktatens artikel 198 C, stk. 4, at afgive udtalelse om »Ungdomsarbejde og sport« og henvise arbejdet til Arbejdsgruppe 7 »Ungdom og sport«;

Arbejdsgruppe 7's forslag til udtalelse om emnet (ordførere: David Bellotti og Dimitrios Efstathiadis), der blev vedtaget den 12. december 1995 (CdR 247/95 fin);

præsidiets beslutning af 17. januar 1996 om at sende udtalelsen tilbage til behandling i Arbejdsgruppe 7;

Arbejdsgruppe 7's forslag til udtalelse om emnet (ordførere: David Bellotti og Dimitrios Efstathiadis), der blev vedtaget enstemmigt den 23. april 1996 (CdR 247/95 fin rev. 2);

Europa-Parlamentets beslutning af 13. marts 1996 om regeringskonferencen, nærmere bestemt punkt 4.18, som vedrører sportsområdet;

Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet »Det Europæiske Fællesskab og sporten« af 31. juli 1991.

1. Indledning

1.1. Sporten er en vigtig del af den europæiske kulturarv. Mange af de sportsgrene, der dyrkes i Europa, er af regional eller national karakter, hvorfor sporten er med til at understrege Europas kulturelle mangfoldighed. Idræt er også folkekultur, idet idrætten under ét samler flere deltagere end nogen anden fritidsinteresse. Et sportsudøvende Europa er et ægte regionernes og borgernes Europa.

1.2. Sporten fremhæver imidlertid ikke kun nationale og regionale særtræk, men er også en samlende faktor for Europas folk. I forbindelse med såvel elite- som motionsidræt samles et stort antal mennesker hvert år til internationale stævner, hvor de lærer hinandens skikke og kulturer at kende og skaber kontakter. I kraft af sin mellemfolkelige karakter kan idrætten være et vigtigt middel i skabelsen af en europæisk identitet.

1.3. En del nyere forskning har endvidere vist, at sport - og navnlig den forebyggende motionsidræt - såvel fra individets som fra samfundets synspunkt har stor økonomisk betydning. Idrætten skaber også mange arbejdspladser, der styrker det lokale erhvervsliv. Desuden forbedrer den udsigterne og livskvaliteten for personer, der lider af alvorlige sygdomme. Der foregår også et meget vigtigt ungdomsarbejde i forbindelse med idrætten (). Navnlig det frivillige arbejde, der gøres i idrætsforeninger og -organisationer, bør fremhæves.

1.4. Regionsudvalget vil gerne henlede opmærksomheden på, at ungdomsarbejde og uddannelsesaktiviteter i forbindelse med idræt især kan:

- have en positiv indflydelse på de unges personlige udvikling, og at navnlig foreningsaktivitet kan medvirke til at udvikle de unge socialt,

- sammenføre unge med forskellig etnisk, social og økonomisk baggrund og derved mindske spændingerne mellem forskellige grupper,

- fungere som et »mødested« for unge af begge køn og derved gavne mænds og kvinders lige muligheder,

- føre de unge ind i en sund livsstil og dermed på lang sigt være med til at reducere samfundets udgifter til sundhedsvæsen,

- fremme handicappedes muligheder,

- lære unge betydningen af regler, værdier og fælles aktiviteter og derved styrke deres sociale færdigheder og forankring i samfundet,

- tilbyde unge en fornøjelig og opbyggelig fritidsaktivitet og lade dem opleve glæden ved fysisk udfoldelse,

- fremme bevarelsen af Europas regionale og lokale kulturarv.

1.5. Regionsudvalget fæstner sig dog ved, at der i forbindelse med sport undertiden optræder nogle fænomener, der undergraver den generelle positive værdi. Her tænkes f.eks. på den vold, kriminalitet og hooliganisme, der navnlig ses blandt fodboldtilskuere. Brugen af dopingpræparater er et andet alvorligt ledsagefænomen, som blandt de udøvende sportsfolk i et vist begrænset omfang har bredt sig fra eliteidrætten til motionsidrætten.

2. Generelle bemærkninger vedrørende sportens negative ledsagefænomener

2.1. Sport kan i bedste fald give de unge indhold og mening i tilværelsen. Miljøet omkring sporten kan dog hos nogle fremkalde en asocial adfærd. Der er som regel tale om en mild grad af asocial adfærd, som kun sjældent er direkte kriminel. Det er vigtigt at have in mente, at det er en forsvindende lille del af såvel de udøvende sportsfolk som af tilhængerne og motionisterne, der her er tale om. Dette mindretals forseelser berører imidlertid væsentligt mange flere og får ofte stor offentlig opmærksomhed.

2.2. Den negative adfærd har komplekse sociale og individuelle årsager. Bl.a. følgende faktorer kan dog forstærke såvel de udøvende sportsfolks som publikums negative tilbøjeligheder:

- sociale problemer, arbejdsløshed og udstødelse,

- stærk lokal-, regional- eller nationalpatriotisme,

- forbilleder i gruppen og evt. gruppepres,

- personlige provokationer.

2.3. Man skal endvidere være opmærksom på visse faktorer, som er nært forbundet med sportens væsen og normalt er befordrende for den gode og smukke præstation, men som kan resultere i asocial adfærd hos sportsudøvere såvel som hos publikum, hvis de overdrives eller betones ensidigt. Disse faktorer er:

navnlig for de udøvende sportsfolk:

- konkurrenceinstinkt,

for såvel sportsudøvere som publikum:

- betydningen af at vinde,

- afløb for aggressioner under sportsudøvelsen,

navnlig for publikum:

- stærk identifikation med holdet eller lokaliteten,

- indtagelse af alkohol.

2.4. Visse sportsarrangementer fremmer kriminalitet hos grupper, som er disponeret for voldelig adfærd. Når man er opmærksom herpå og forbedrer sikkerhedsforanstaltningerne i og omkring sportsarenaen, forekommer de voldelige handlinger blot lidt længere væk. Det er derfor klart, at det ikke er nok at øge sikkerheden, men at der også er behov for et socialiserende arbejde for at begrænse de voldelige tendenser.

2.5. Efter Regionsudvalgets opfattelse er der især brug for aktiviteter, som hjælper de unge - hvad enten de selv dyrker sport eller er tilskuere ved sportsarrangementer - med at finde sportens positive sider. Eftersom mange af disse aktiviteter vil forudsætte samarbejde på tværs af grænserne, bør EU støtte og samordne dem.

3. Særlige bemærkninger: foranstaltninger på europæisk niveau

3.1. Regionsudvalget understreger, at subsidiaritetsprincippet er vigtigt for så vidt angår beslutninger vedrørende idræt. Det er meget vigtigt, at idrætsforeninger og -organisationer har frie hænder inden for den gældende lovgivnings rammer. Det skal være muligt for hver enkelt medlemsstat at føre sin egen idrætspolitik under hensyntagen til særlige nationale, regionale og lokale forhold.

3.2. Eftersom de positive virkninger af sporten, der er omtalt i begyndelsen af denne udtalelse, tjener EU's opbygning, og de nævnte negative ledsagefænomener er af overnational karakter og vedrører hele EU, finder Regionsudvalget det hensigtsmæssigt at iværksætte foranstaltninger på EU-niveau, som fremmer idrættens gavnlige indflydelse i Europa.

3.3. Også på nuværende tidspunkt gøres der en indsats på europæisk niveau for at fremme sportens og idrættens gavnlige indflydelse og begrænse de negative ledsagefænomener. Regionsudvalget noterer sig med tilfredshed bl.a.:

- EU's EURATHLON-program,

- EU's program til støtte af handicapidræt,

- Europæisk Sportsforum (European Sport Forum),

- EU's SOCRATES- og LEONARDO DA VINCI-programmer,

- Den fælleseuropæiske aftale om tilskuervold og upassende adfærd ved sportsarrangementer og navnlig ved fodboldkampe,

- Europarådets fair play-kampagne,

- Europarådets anti-doping-konvention,

- Europa-Parlamentets beslutning af 19. august 1985 om nødvendige foranstaltninger til bekæmpelse af vandalisme og vold i sport,

- Europa-Parlamentets beslutning af 22. januar 1988 om vandalisme og vold i forbindelse med sport.

4. Konklusioner

4.1. Regionsudvalget foreslår, at foranstaltningerne på EU-niveau til fremme af sportens positive indflydelse styrkes og suppleres inden for de nuværende juridiske rammer på f.eks. følgende måder:

- ved delvis at give sporten en fortrinsstilling i ungdomsudvekslingsprogrammerne,

- ved at iværksætte et program til styrkelse af idrættens rolle i venskabssamarbejdet mellem byer, kommuner og regioner,

- ved at øge antallet af socialiseringsprogrammer, som omfatter aktioner til forebyggelse af uønsket adfærd i forbindelse med sport,

- ved at iværksætte et program, som har til formål at fremme sportens positive rollemodeller i medierne,

- ved at iværksætte programmer, der tager særligt hensyn til pigers og kvinders sportsinteresser,

- ved at intensivere samarbejdet mellem medlemsstaterne om sikkerhedsforanstaltninger ved sportsarrangementer og eventuelt tage aktioner i anvendelse, som for en kortere periode i forbindelse med sportsarrangementer gør det muligt at begrænse bevægelsesfriheden mellem medlemsstaterne for personer, der har gjort sig skyldige i voldelig adfærd,

- ved at rette en udførlig appel til de regionale og lokale myndigheder og henlede deres opmærksomhed på sportens socialiserende betydning og nødvendigheden af at skabe gode rammer for det sportsrelaterede ungdomsarbejde, herunder samarbejde mellem skoler og idrætsforeninger og et rimeligt idrætsudbud for børn og helt unge,

- ved at udvikle lokale sportsprojekter. Fjerntliggende samfund vil blive marginaliseret, hvis de ikke har adgang til nogen af de faciliteter, som findes i byområderne. EU bør derfor iværksætte sportsinitiativer for at hjælpe de lokalsamfund, som ikke har mulighed for at benytte eksisterende sportsfaciliteter.

4.2. Regionsudvalget mener dog samtidig, at der er behov for et mere målrettet og detaljeret program på EU-niveau til fremme af sportens gavnlige virkning i Europa og til begrænsning af de nævnte negative ledsagefænomener. Det er meget vigtigt, at EU's aktioner på området er målrettede, så de supplerer Europarådets og de europæiske idrætsorganisationers aktioner. Iværksættelsen af et målrettet program vil dog kræve flere ressourcer end dem, der nu er til rådighed, samt et klarere juridisk grundlag.

4.3. På baggrund af ovenstående foreslår Regionsudvalget således, at det nærmeste »ledige« år gøres til europæisk sportsår, og at der i den forbindelse udarbejdes et aktionsprogram på EU-niveau.

Bruxelles, den 13. juni 1996.

Pasqual MARAGALL i MIRA

Formand for Regionsudvalget

() Den aldersgruppe, som dette arbejde tager sigte på, defineres forskelligt i de forskellige medlemsstater.