[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 6.1.2009

KOM(2008) 901 endelig

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Baggrunden for forslaget |

Begrundelse og formål Dette forslag vedrører anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2117/2005 af 21. december 2005 ("grundforordningen"), i proceduren vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina. |

Generel baggrund Dette forslag er fremsat som led i gennemførelsen af grundforordningen og som resultat af en undersøgelse, der blev foretaget i overensstemmelse med de indholdsmæssige og proceduremæssige krav i grundforordningen. |

Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører Ikke relevant |

Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål Ikke relevant. |

Høring af interesserede parter og konsekvensanalyse |

Høring af interesserede parter |

De interesserede parter, der er berørt af proceduren, har allerede haft mulighed for at forsvare deres interesser i forbindelse med undersøgelsen i overensstemmelse med grundforordningen. |

Ekspertbistand |

Der har ikke været behov for ekspertbistand. |

Konsekvensanalyse Forslaget er et resultat af gennemførelsen af grundforordningen. Grundforordningen foreskriver ikke en evaluering af de generelle konsekvenser, men indeholder en udtømmende liste over de forhold, der bør evalueres. |

Forslagets retlige aspekter |

Resumé af forslaget Den 9. november 2007 indledte Kommissionen en antidumpingprocedure i henhold til grundforordningens artikel 5. Undersøgelsen konkluderede, at der foregik skadevoldende dumping i undersøgelsesperioden, og at det ikke var imod Fællesskabets interesser at indføre foranstaltninger. Det foreslås derfor, at Rådet vedtager vedlagte forslag til forordning. |

Retsgrundlag Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2117/2005 af 21. december 2005. |

Subsidiaritetsprincippet Forslaget falder ind under Fællesskabets enekompetence. Subsidiaritetsprincippet finder derfor ikke anvendelse. |

Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende grunde: |

Foranstaltningens form er beskrevet i førnævnte grundforordning og giver ikke mulighed for nationale beslutninger. |

Det er ikke nødvendigt at forklare, hvordan byrder af finansiel eller administrativ art, der pålægges Fællesskabet, nationale regeringer, regionale og lokale myndigheder, erhvervsdrivende og borgere begrænses mest muligt og står i rimeligt forhold til forslagets mål. |

Reguleringsmiddel/reguleringsform |

Foreslået retsakt: forordning. |

Andre midler ville ikke være hensigtsmæssige af følgende grund: Ovennævnte grundforordning foreskriver ikke alternative muligheder. |

Budgetmæssige konsekvenser |

Forslaget har ingen konsekvenser for Fællesskabets budget. |

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab[1] ("grundforordningen"), særlig artikel 9,

under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

1. Indledning

1. Kommissionen modtog den 26. september 2007 en klage indgivet i henhold til artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab[2] ("grundforordningen"), af European Industrial Fasteners Institute (EIFI eller "klageren") på vegne af producenter, der tegner sig for en væsentlig del, i dette tilfælde over 25 %, af den samlede produktion i Fællesskabet af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål.

2. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål fra Folkerepublikken Kina ("Kina"), og at der som følge heraf forvoldes væsentlig skade, hvilket blev anset for at være tilstrækkeligt til at berettige indledningen af en procedure.

3. Proceduren blev indledt den 9. november 2007 ved offentliggørelsen af en indledningsmeddelelse[3] i Den Europæiske Unions Tidende ("indledningsmeddelelsen").

2. Ingen indførelse af midlertidige foranstaltninger

4. I betragtning af behovet for yderligere analyse af visse aspekter af undersøgelsen blev det besluttet at fortsætte undersøgelsen uden at indføre midlertidige foranstaltninger for importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Kina.

5. Den 4. august 2008 modtog alle interesserede parter et informationsdokument med de foreløbige resultater af undersøgelsen på pågældende tidspunkt i undersøgelsen ("informationsdokumentet"), og de fik desuden lejlighed til at fremsætte bemærkninger til resultaterne.

6. Efter den dato fortsatte undersøgelsen bl.a. med hensyn til Fællesskabets interesser og en detaljeret undersøgelse af varedækningen/varernes sammenlignelighed, da en række interesserede parter havde gjort indsigelser imod analysen.

3. Parter, som er berørt af proceduren

7. Kommissionen underrettede officielt de klagende EF-producenter, andre EF-producenter, de eksporterende producenter, importører, brugere og sammenslutninger, som den vidste var berørt af proceduren, samt repræsentanter for den kinesiske regering om indledningen af proceduren. De berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i meddelelsen om indledning af proceduren.

8. En række interesserede parter fremsatte deres synspunkter skriftligt især vedrørende valget af referenceland, type og kvalitetsforskelle mellem skruer, bolte, møtrikker og lignende varer, som produceres i Kina, og dem, som produceres og sælges af EF-producenterne, klagernes status samt aspekter vedrørende skade og Fællesskabets interesser. Desuden blev alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, hørt.

9. Alle interesserede parter (EF-producenter, EF-importører og kinesiske eksporterende producenter), der havde fremsat bemærkninger vedrørende varedækningen, deltog i et fælles møde, som blev afholdt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 6, stk. 6, i høringskonsulentens regi den 18. september 2008 ("det fælles møde").

10. I betragtning af det store antal kendte eksporterende producenter i Kina og det store antal kendte EF-producenter og –importører påtænktes det i indledningsmeddelelsen at benytte stikprøver til at fastsætte dumping og skade, jf. grundforordningens artikel 17.

4. Stikprøver

4.1. Stikprøver af eksporterende producenter i Kina

11. Som anført ovenfor blev det i betragtning af det store antal eksporterende producenter i Kina i indledningsmeddelelsen foreslået at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1.

12. For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at udtage stikprøver og i givet fald gøre dette, blev de eksporterende producenter anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter datoen for indledningen af undersøgelsen og afgive grundlæggende oplysninger om deres eksport- og hjemmemarkedssalg, samt oplyse navnene på alle med dem forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der var involveret i fremstilling og/eller salg af den pågældende vare, og redegøre for disse virksomheders aktiviteter. Myndighederne i Kina blev også hørt.

13. I alt 120 virksomheder eller grupper af virksomheder i Kina gav sig til kende og afgav de ønskede oplysninger inden for fristen. Det fremgik dog af oplysningerne, at enkelte af disse virksomheder eller grupper af virksomheder ikke selv producerede skruer, bolte, møtrikker og lignende varer, og enkelte oplyste, at de eksporterede skruer, bolte, møtrikker og lignende varer til Fællesskabet via forretningsmæssigt forbundne virksomheder. De virksomheder eller grupper af virksomheder, som producerede og eksporterede den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden og gav udtryk for, at de gerne ville deltage i stikprøven, blev anset for at være samarbejdende virksomheder og blev taget i betragtning ved udtagelsen af stikprøven. Der var tale om 110 ud af de i alt 120 virksomheder eller grupper af virksomheder, der gav sig selv til kende efter indledningen af proceduren.

14. Eksporterende producenter, der ikke gav sig til kende inden for ovennævnte frist, blev anset for ikke at have udvist samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen.

15. De eksportører, der tegnede sig for de største eksportmængder til Fællesskabet, blev udtaget med henblik på at opnå de største repræsentative eksportmængder, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 1.

16. På dette grundlag blev der udtaget en stikprøve på 9 eksporterende producenter eller grupper af producenter fra Kina. De udvalgte virksomheder tegnede sig for ca. 61 % af de samarbejdende virksomheders eksport af den pågældende vare til Fællesskabet og 39 % af den samlede eksport fra Kina.

17. I henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, fik de samarbejdende eksporterende producenter og myndighederne i Kina mulighed for at kommentere udtagningen af stikprøven.

18. En række kinesiske producenter påstod, at de burde indgå i stikprøven på grund af særlige omstændigheder i deres virksomheder såsom det forhold, at de producerer særlige varetyper, der angiveligt ikke produceres af de virksomheder, der blev udtaget til stikprøven. De typer af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål, som produceres af eksportørerne, indgik ikke i de kriterier, der blev lagt til grund for udtagningen af stikprøven. Det kriterium, der blev anvendt, var de største eksportmængder til Fællesskabet, jf. betragtning 15 ovenfor. Dette er i overensstemmelse med betingelserne i grundforordningens artikel 17, stk. 1.

19. Der blev sendt spørgeskemaer til virksomhederne i stikprøven, og der blev modtaget svar fra dem alle inden for de fastsatte frister.

20. Fem virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, indsendte besvarelser af spørgeskemaet med henblik på at anmode om en individuel undersøgelse i medfør af grundforordningens artikel 9, stk. 6, og artikel 17, stk. 3. Fire af disse anmodninger blev accepteret. Da den sidste virksomhed ikke selv producerede den pågældende vare, blev anmodningen afvist.

21. Efter fremlæggelsen af de endelige resultaterne påstod en eksportør, at de virksomheder, som blev undersøgt individuelt, burde medtages i stikprøven i forbindelse med anvendelsen af grundforordningens artikel 9, stk. 5. En anden eksportør påstod, at Kommissionen burde have udvidet den oprindelige stikprøve i stedet for at acceptere anmodninger om individuelle undersøgelser, jf. artikel 17, stk. 3. Det skal i den forbindelse bemærkes, at stikprøven stadig betragtes som tilstrækkelig repræsentativ. Selv efter at fire af virksomhederne i stikprøven undlod at samarbejde, jf. betragtning 62, tegnede de resterende virksomheder i stikprøven sig for 54 % af de samarbejdende virksomheders samlede eksport af den pågældende vare til Fællesskabet. Desuden blev det af hensyn til objektivitet og gennemsigtighed skønnet relevant at udtage en stikprøve i begyndelsen af proceduren og at bevare den i hele forløbet, medmindre der er grund til at antage, at stikprøven ikke længere er repræsentativ. Endelig skal stikprøveundersøgelsen af samme grund betragtes som uafhængig af de individuelle undersøgelser, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 3.

4.2. Stikprøve af EF-producenter

22. Som anført ovenfor blev det i betragtning af det store antal EF-producenter i indledningsmeddelelsen foreslået at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1.

23. For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at udtage stikprøver og i givet fald gøre dette, blev EF-producenter anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter datoen for indledningen af undersøgelsen og afgive grundlæggende oplysninger om deres produktion og salg, samt oplyse navnene på alle med dem forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der var involveret i produktion og/eller salg af den pågældende vare, og redegøre for disse virksomheders aktiviteter.

24. I alt 46 EF-producenter, der producerede den pågældende vare i Fællesskabet i undersøgelsesperioden og gav udtryk for, at de gerne ville deltage i stikprøven inden for ovennævnte frist, blev anset for at være samarbejdende virksomheder og blev taget i betragtning ved udtagelsen af stikprøven.

25. Disse EF-producenter tegnede sig for over 30 % af den anslåede produktion i Fællesskabet i 2006. Producenterne anses derfor for at udgøre EF-erhvervsgrenen, jf. betragtning 114 nedenfor.

26. Enkelte EF-importører og eksporterende producenter satte spørgsmålstegn ved EF-erhvervsgrenens status. Efter offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen indgav visse interesserede parter nemlig en række lister over EF-producenter, der angiveligt ikke var blevet hørt vedrørende deres støtte i forbindelse med proceduren. Der blev efterfølgende sendt spørgeskemaer til alle disse producenter. Desuden gav en række virksomheder sig til kende på eget initiativ uden at have modtaget et spørgeskema. Ingen af besvarelserne fra disse producenter har dog reduceret statusniveauet, jf. foregående betragtning. Mange af disse virksomheder støttede faktisk klagen.

27. De EF-producenter, der udgør EF-erhvervsgrenen og tegnede sig for den største produktion, blev udtaget til stikprøven med henblik på at opnå den største repræsentative produktionsmængde af den samme vare produceret i Fællesskabet, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 1.

28. På dette grundlag blev der udtaget en stikprøve på 7 producenter. Virksomhederne i stikprøven tegnede sig for ca. 70 % af EF-erhvervsgrenens produktion. Da en producent, der indgik i stikprøven, blev betragtet som ikke-samarbejdende, faldt denne procentdel til ca. 65 %.

29. I henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, fik de samarbejdende EF-producenter mulighed for at kommentere udtagningen af stikprøven. Der blev ikke modtaget bemærkninger, der berettigede ændringer af stikprøven.

30. Der blev sendt spørgeskemaer til virksomhederne i stikprøven, og der blev modtaget svar fra dem alle inden for de fastsatte frister.

4.3. Stikprøve af EF-importører

31. Som anført ovenfor blev det i betragtning af det store antal EF-importører i indledningsmeddelelsen påtænkt at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1.

32. For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at udtage stikprøver og i givet fald gøre dette, blev EF-importørerne anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter datoen for indledningen af undersøgelsen og afgive grundlæggende oplysninger om deres import og salg, samt oplyse navnene på alle med dem forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der var involveret i produktion og/eller salg af den pågældende vare, og redegøre for disse virksomheders aktiviteter.

33. I alt 45 virksomheder eller grupper af virksomheder i Fællesskabet, som tegnede sig for ca. 29 % af den samlede import i Fællesskabet, gav sig til kende og afgav de ønskede oplysninger inden for fristen.

34. De EF-importører, der tegnede sig for de største salgsmængder i Fællesskabet, blev udtaget til stikprøven med henblik på at opnå den største repræsentative mængde, der med rimelighed kan undersøges, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 1. De 7 største importører blev således udtaget til stikprøven i betragtning af deres salgsmængder. Der blev sendt spørgeskemaer til virksomhederne i stikprøven, og der blev modtaget svar fra dem alle inden for de fastsatte frister.

5. Markedsøkonomisk behandling og individuel behandling

35. For at give de eksporterende producenter i Kina, der måtte ønske det, mulighed for at anmode om markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, sendte Kommissionen ansøgningsskemaer herom til de kinesiske eksporterende producenter, som, den vidste, var berørt af sagen, til kendte sammenslutninger af eksportører og til myndighederne i Kina. 106 eksporterende producenter anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7. Alle ovennævnte virksomheder anmodede også om individuel behandling, hvis undersøgelser skulle vise, at de ikke opfyldte betingelserne for markedsøkonomisk behandling. To andre virksomheder anmodede udelukkende om individuel behandling. Samtlige 9 virksomheder, der indgik i stikprøven, anmodede om både markedsøkonomisk behandling og individuel behandling.

6. Spørgeskemaer og kontrolbesøg

36. Der blev sendt spørgeskemaer til de eksporterende producenter i Kina, der indgik i stikprøven, og til de fire eksporterende producenter i Kina, der anmodede om og blev indrømmet en individuel undersøgelse, de EF-producenter og –importører, der indgik i stikprøven, samt til brugere i Fællesskabet. Der blev modtaget besvarelser fra de 9 eksporterende producenter i Kina, der indgik i stikprøven, de 4 eksporterende producenter, der blev indrømmet en individuel undersøgelse, 1 eksportør fra Kina, der ikke blev udtaget til stikprøven, og som anmodede om, men i sidste ende ikke blev indrømmet en individuel undersøgelse, jf. betragtning 20 ovenfor, fra de 7 EF-producenter, der indgik i stikprøven, de 7 ikke-forretningsmæssige forbundne importører, der indgik i stikprøven, 3 brugere og 2 producenter i referencelandet Indien.

37. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en fastlæggelse af dumping, deraf følgende skade og Fællesskabets interesser, og aflagde kontrolbesøg hos følgende virksomheder:

38. EF-producenter

39. A. Agrati SpA, Milano, (Italien)

40. Societa Bulloneria Europea SpA, Monfalcone and Reggio Emilia, (Italien)

41. Fontana Luigi SpA and LOBO SpA, Milano, (Italien)

42. Finnveden Bulten, AB Göteborg, (Sverige)

43. Srubex Fabryca Lancut S.A, Lancut, (Polen)

44. Growermetal SRL, Lecco, (Italien)

45. Invitea SpA, Milano, (Italien)

46. Eksporterende producenter og deres forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Kina

47. Changshu City Standard Parts Factory and Changshu British Shanghai International Fastener Co. Ltd., Changshu

48. Zhangjiagang City Jinli Standard Fastener Co. Ltd., Zhangjiagang

49. Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd., Ningbo

50. Ningbo Jinding Fastening Piece Co., Ltd., Ningbo

51. Kunshan Chenghe Standard Component Co., Ltd., Kunshan

52. Pol Shin Fastener (ZheJiang) Co., Ltd., Jiashan

53. Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd and Shanghai Prime Machinery Co., Ltd., Shanghai

54. Zhejiang Zhapu Industrial Co., Ltd, Jiaxing Washan Fasteners Co., Ltd and Zhejiang WB Auto Fasteners Co., Ltd, Jiaxing

55. Eastport Fastener Manufacturing Co., Ltd, Ningbo

56. CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd, Taicang

57. Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd, Dongguan City

58. Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd, Yantai

59. Zhejiang Guanglong Hardware and Plastic Co., Ltd, and Zhejiang Guanglong Plating Machinery & Product Co., Ltd, Anji

60. Forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Fællesskabet

61. Celo S.A., Barcelona, Spanien

62. Forretningsmæssigt forbunden virksomhed i Taiwan

63. Sunny Corp., Taipei

64. Ikke-forretningsmæssigt forbundne EF-importører

65. Adolf Würth GmbH, Kunzelsau, Tyskland

66. Chaves Bilbao, S.A., Larrabetzu, Spanien

67. FM Bulloneria Viterie SpA, Reggio Emilia, Italien

68. F. Reyher Nchfg. GmbH &CO KG, Hamburg, Tyskland

69. Hexstone Ltd t/a Owlett Jaton, Stone, Det Forenede Kongerige

70. VIPA SpA, Reggio Emilia, Italien.

71. I betragtning af, at det var nødvendigt at fastsætte en normal værdi for eksporterende producenter i Kina, der eventuelt ikke kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling, blev der aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder med henblik på at fastsætte den normale værdi på grundlag af oplysninger fra et referenceland (Indien):

72. Producenter i referencelandet, Indien:

73. Pooja Forge Ltd., Faridabad

74. Mohindra Fasteners Ltd, New Delhi.

7. Undersøgelsesperiode

75. Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 2006 til den 30. september 2007 ("undersøgelsesperioden" eller "UP"). Hvad angår de relevante tendenser for skadesvurderingen, undersøgte Kommissionen oplysninger fra perioden fra den 1. januar 2003 til udgangen af undersøgelsesperioden ("den betragtede periode").

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

76. Den pågældende vare er visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål, bortset rustfrit stål, dvs. træskruer (bortset fra svelleskruer), selvskærende skruer, andre skruer og bolte med hoved (også med tilhørende møtrikker eller underlagsskiver, men dog bortset fra skruer drejet af massivt materiale, med stifttykkelse på højst 6 mm, og bortset fra skruer og bolte med gevind, til fastholdelse af skinnemateriel) og underlagsskiver med oprindelse i Folkerepublikken Kina (i det følgende benævnt "skruer" eller "den pågældende vare").

77. Den pågældende vare angives normalt under KN-kode 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 59, 7318 15 69, 7318 15 81, 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 og ex 7318 22 00.

78. Skruer anvendes til mekanisk at samle to eller flere elementer i bl.a. bygnings- eller maskinindustrien og anvendes i en lang række industrisektorer og af forbrugere. På grundlag af de grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål anses alle skruer for at udgøre en og samme vare i forbindelse med denne procedure. Inden for de samme nationale eller internationale standarder skal skuer opfylde de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber, herunder blandt andet styrke, tolerance, finishing og beklædning.

79. I løbet af undersøgelsen og navnlig ved det fælles møde påstod en række importører og eksporterende producenter fra Kina, at visse typer skruer, bolte og møtrikker med lav resistens burde udelukkes fra undersøgelsens varedækning, da de ikke produceres af EF-erhvervsgrenen og ikke kan sammenlignes med EF-erhvervsgrenens typiske varer. I undersøgelsen konkluderes det i den forbindelse, at EF-erhvervsgrenen har en betydelig produktion af de samme eller lignende skruetyper. Grundforordningen indeholder desuden ikke krav om, at eksporterede varer i alle forhold skal være identiske med en enkelt vare i forbindelse med undersøgelsen. Påstandene måtte derfor afvises.

80. En forhandler i Fællesskabet påstod i særdeleshed, at træskruer skulle udelukkes fra undersøgelsen, da de angiveligt i) ikke fremstilles i store mængder af EF-erhvervsgrenen, og ii) da de EF-producenter, der er specialiserede i træskruer, ikke gik ind for proceduren. Undersøgelsen har dog vist, at der er en betydelig produktion af træskruer blandt EF-producenterne, bl.a. hos de producenter, der gik ind for proceduren. Det skal desuden nævnes, at grundforordningens mindstemål af støtte ikke er påkrævet for hver enkelt varetype, og at dette ikke kan lægges til grund for at definere varedækningen for undersøgelsen. Påstandene måtte derfor afvises.

81. En anden forhandler i Fællesskabet påstod, at skruer til gør det selv-markedssegmentet bør udelukkes fra undersøgelsen, da de angiveligt ikke kan erstattes af skruer produceret af EF-erhvervsgrenen, og produceres af en særlig "erhvervsniche". Efter fremlæggelsen af resultaterne anmodede forhandleren om en yderligere høring, som også blev indrømmet, hvorunder det igen blev påstået, at gør det selv-skruer klart kan adskilles fra de andre varer, og at de ikke er af interesse for EF-erhvervsgrenen. Det skal først og fremmest bemærkes, at skruer til gør det selv-markedet ikke adskiller sig grundlæggende fra andre skruer til mere professionel brug, og at gør det selv-skruer, professionelle eller industrielle skruer i en vis grad er overlappende varekategorier. Den samme forhandler beskrev en række af de typiske egenskaber ved de såkaldte gør det selv-skruer, såsom emballage, resistens, mærkning og beklædning, og påstod, at skruer til gør det selv-markedssegmentet på denne baggrund kunne adskilles fra skruer til brug i andre segmenter. Det blev dog fastslået, at disse egenskaber ikke var tilstrækkeligt til klart at adskille skruer til gør det selv-markedssegmentet fra andre skruetyper. Endelig fremlagde EF-erhvervsgrenens repræsentanter under undersøgelsen og ved det fælles møde eksempler på EF-virksomheder, der producerer standardskruer, som også omfatter skruer til gør det selv-markedet. Det blev desuden konstateret, at de resterende EF-producenter har den tekniske kapacitet til at producere disse skruer, hvis markedsvilkårene tillader det. Denne forhandlers påstande blev derfor afvist.

82. En EF-producent af ankre importerede slagnitter fra Kina, som bruges til produktion af ankre, påstod, at der ifølge deres oplysninger ikke fandtes nogen produktionskapacitet for sådanne slagnitter i Fællesskabet. De påstod desuden, at slagnitter ikke skulle inkluderes i varedækningen, da de ikke kan anvendes som en normal skrue. Undersøgelsen har dog vist, at slagnitter har de samme grundlæggende fysiske egenskaber som andre skruer og desuden produceres af EF-erhvervsgrenen. Den pågældende virksomhed har ikke gjort indsigelser mod resultaterne. Der var derfor ingen grund til at udelukke disse varer fra varedækningen.

83. To EF-producenter påstod, at skruer uden hoved og møtrikker og bolte burde medtages i undersøgelsen, da de har fysiske egenskaber, der kan sammenlignes med den pågældende vares egenskaber, og desuden er udsat for skade som følge af importen fra Kina. Der skal i den forbindelse påpeges, at disse varer ikke blev medtaget i varedækningen i klagen, jf. betragtning 1, og at der derfor ikke findes oplysninger om disse varer i undersøgelsesdokumenterne. Det er derfor ikke muligt på dette tidspunkt i undersøgelsen at acceptere sådanne ændringer af undersøgelsens varedækning.

2. Samme vare

84. En række parter påstod, at de skruer, der fremstilles i Kina med henblik på eksport til Fællesskabet, ikke kunne sammenlignes med dem, EF-erhvervsgrenen fremstiller, og at disse skruer anvendes til formål, som adskiller sig fra de skruer, der fremstilles i Kina, og at de derfor ikke var i direkte konkurrence med dem. De påstod navnlig, at hovedparten af de skruer, der produceres i Kina, i) er standardprodukter (som især befinder sig mellem belastningsklasse 4,8 og 8,8) uden særlige egenskaber, hvad angår råmaterialer, belastning, belægning eller certificering eller sikkerhedsrelaterede aspekter; ii) at de er bestemt til anvendelsesformål i den lavere ende af markedet (ikke-professionel brug og generel distribution) i modsætning til højteknologiske anvendelsesformål; og iii) at de ikke opfylder de strenge krav til særlige anvendelsesformål såsom bilindustrien, den kemiske industri eller rumfartsindustrien. Disse påstande fremgik af en række skriftlige indlæg og af det fælles møde. De fremgik ligeledes af et skriftligt indlæg fra de kinesiske myndigheder.

85. En række importører og deres sammenslutninger påstod desuden på det fælles møde, at skruer, der fremstilles i Kina, solgtes til konsekvent lavere priser end de skruer, der produceres af EF-erhvervsgrenen, og at dette beviser, at de kinesiske producenters og EF-erhvervsgrenens produktion af skruer var bestemt til forskellige anvendelsesformål. De bemærkede endvidere, at EF-erhvervsgrenen havde været i stand til at øge sine salgsmængder og den gennemsnitlige salgspris pr. enhed, selv om importen fra Kina var steget betydeligt i den samme periode.

86. Det skal i den forbindelse bemærkes, at samtlige parter på det fælles møde anerkendte, at der er en afgørende forskel i skrueindustrien mellem standardskruer og såkaldte "specialskruer". Standardvarer er beskrevet i detaljer i industristandarder såsom f.eks. DIN-standarder (DIN står for Deutsches Institut für Normung eller det tyske institut for standardisering). Disse standarder sikrer, at produkter, der fremstilles af forskellige leverandører i forskellige lande i alt væsentligt er ombyttelige ud fra brugernes synspunkt. Specialskruer derimod opfylder en specifik brugers udformning og/eller krav. Det er endvidere alment anerkendt, at specialskruer anvendes til mere krævende formål såsom bilindustrien, kemisk eller anden industri og generelt er dyrere at fremstille og sælge end standardskruer.

87. Selv om sondringen mellem standard- og specialskruer ikke oprindeligt var en del af varetypeklassificeringen (varekontrolnumre eller "PCN"), som anvendes i undersøgelsen, blev det efter det fælles møde besluttet, at den skulle tilføjes til de vareegenskaber, der tages i betragtning i forbindelse med beregning af dumping- og skadesmargen. Da de undersøgte virksomheders eksport af den pågældende vare i overvejende grad bestod af standardskruer, foretages sammenligningen i de fleste tilfælde mellem standardvarer, der produceres i Kina, referencelandet og EF.

88. De kinesiske myndigheders skriftlige indlæg, jf. betragtning 48, omfattede en analyserapport om påståede forskelle mellem skruer af en bestemt standard (DIN 933 anvendes som et eksempel) fremstillet i EF og i Kina. Analysen tog højde for en række udsving i geometri, hårdhed og kemisk sammensætning. Det blev påstået, at de EF-producerede skruer var mere ensartede, dvs. færre udsving i de analyserede parametre, end de kinesiske skruer, selv om begge varer opfyldte kravene i DIN-standarden. De kinesiske myndigheder konkluderede derfor, at EF-erhvervsgrenens vare på grund af den højere kvalitet kunne sammenlignes med den kinesiske vare. Det skal derfor bemærkes, at formålet med DIN og andre alment anerkendte standarder er at sikre, at produkterne opfylder visse grundlæggende brugerkrav. Andre udsving skal være inden for grænser, som ikke påvirker skruernes kvalitet og funktion væsentligt. En bolt, der er mærket som en DIN 933 bolt, skal derfor grundlæggende kunne sammenlignes med andre bolte under den samme standard. Eventuelle kvalitetsforskelle ud fra brugernes synspunkt kan behandles ved en tilpasning for fysiske forskellige (jf. betragtning 103), hvilket dog ikke betyder, at de to varer ikke kan sammenlignes.

89. I det samme indlæg blev det desuden påstået, at der til skrueproduktionen i EF-erhvervsgrenen anvendes bedre teknikker til beklædning, som producenterne i Kina ikke har adgang til, og at varerne derfor ikke kan betragtes som værende ens. Der er dog taget højde for disse forskelle i beklædningstyper med det varekontrolnummer, der anvendes i undersøgelsen, og forskellene betyder ikke, at de skruer, der produceres af EF-erhvervsgrenen og dem, der produceres i Kina, ikke er identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4. I nævnte artikel hedder det nemlig, at den samme vare blot skal have egenskaber, som ligger tæt op ad den pågældende vares egenskaber. Argumentet kunne derfor ikke accepteres.

90. Hvad angår de påståede forskelle i de fysiske og tekniske egenskaber, viste undersøgelsen i korte træk, at til trods for den lange række af varetyper på markedet markedsføres mange af de typer, der produceres i Kina med henblik på eksport til Fællesskabet, og de varer, der produceres af EF-erhvervsgrenen, under lignende industristandarder. Desuden vedrørte prissammenligningerne i undersøgelsen næsten udelukkende skruer af "standardtyper". I den forbindelse mindes der om, at skruer, der produceres og tariferes under de samme standarder, i princippet skal opfylde de samme krav, hvad angår de anvendte råmaterialers mekaniske egenskaber, form, tolerance mv. Det medgives dog, at ikke alle typer skruer anvendes til de samme anvendelsesformål, og at dette især er tilfældet for "specialskruer" og anvendelsesformål i den højere ende af markedet, men det konstateres dog, at inden for den samme standard blev alle typer skruer anset for ombyttelige i forbindelse med de fleste andre anvendelsesformål. Uanset de lavere priser, der konstateredes i Kina, bekræftede den europæiske sammenslutning af jern- og stålvirksomheder ("Eurofer"), at der ikke er betydelige kvalitetsforskelle mellem stål, der produceres i Kina, og stål, der produceres i Fællesskabet, når det pågældende stål svarer til en standardkvalitet. Det blev derfor konkluderet, at kvalitetsforskellene i råmaterialerne ikke påvirker sammenligneligheden mellem skruer eksporteret fra Kina og skruer, der produceres og sælges i Fællesskabet.

91. Hvad angår de forskellige prisniveauer, blev det konstateret, at prisforskellene mellem varerne i sig selv ikke berettiger, at en vis varetype skal anses for at udgøre en anden vare. Da det blev konstateret, at alle typer skruer inden for den samme standard havde omtrent de samme grundlæggende egenskaber og anvendelsesformål, blev ovenstående påstand afvist.

92. En række importører og eksporterende producenter påstod desuden, at de skruer, der produceres i referencelandet Indien, overvejende er varetyper af høj værdi til bilindustrien og lignende anvendelser, og som derfor adskiller sig fra de skruer, der eksporteres til Fællesskabet af de kinesiske producenter. Undersøgelsen har dog vist, at der fremstilles og sælges både standard- og specialvarer i Indien. Som forklaret ovenfor har disse skruer vist sig at have de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber som varer, der eksporteres fra Kina.

93. Det konkluderes derfor, at de skruer, der produceres og sælges af EF-erhvervsgrenen i Fællesskabet, de skruer, der produceres og sælges på hjemmemarkedet i Kina og de skruer, der produceres og sælges på hjemmemarkedet i Indien, der blev anvendt som referenceland, og de skruer, der produceres i Kina og sælges til Fællesskabet, er identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.

C. DUMPING

1. Markedsøkonomisk behandling

94. I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende import fra Kina fastsættes i overensstemmelse med samme artikels stk. 1 til 6 for de producenter, der opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).

95. Til orientering er kriterierne for markedsøkonomisk behandling kort beskrevet herunder:

96. Virksomhedens beslutninger træffes og omkostninger bestemmes på grundlag af markedsvilkår og uden nogen omfattende statslig indgriben.

97. Virksomhederne skal have ét klart sæt regnskaber, som revideres uafhængigt i henhold til internationale regnskabsstandarder (IAS), og som anvendes til alle formål.

98. Ingen væsentlige fordrejninger må være overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system.

99. Retssikkerhed og stabile forhold garanteres ved konkurslove og love om ejendomsret. b)»importør«:

100. Valutaomregninger finder sted til markedskurs.

1.1 Virksomheder i stikprøven

101. 106 eksporterende producenter, herunder alle de 9 virksomheder i stikprøven, anmodede om markedsøkonomisk behandling, jf. betragtning 35.

102. Kommissionen efterprøvede alle oplysningerne i ansøgningerne fra virksomhederne eller grupperne af virksomheder om markedsøkonomisk behandling ved kontrolbesøg i de 9 virksomheder eller grupper i stikprøven.

103. Fire af de ni virksomheder eller grupper af virksomheder, der blev kontrolleret med henblik på markedsøkonomisk behandling, havde indsendt urigtige eller vildledende oplysninger. De fire pågældende virksomheder eller grupper af virksomheder blev underrettet herom og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil, jf. grundforordningens artikel 18. De fire virksomheder fremlagde dog ikke nye beviser eller oplysninger, der kunne hindre anvendelsen af grundforordningens artikel 18 på disse virksomheder. I medfør af nævnte artikel blev ingen af disse fire virksomheder indrømmet markedsøkonomisk behandling.

104. De fem resterende virksomheder eller grupper af virksomheder i stikprøven blev heller ikke indrømmet markedsøkonomisk behandling, da omkostningerne til det vigtigste råmateriale, valsetråd, ikke afspejlede markedsværdier, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c). Det blev konstateret, at priserne for valsetråd, eller i visse tilfælde trukket stålarmering, på det kinesiske marked var markant lavere end priserne på andre markeder, f.eks. Europa, Indien, Nordamerika og Japan[4]. Da Kina importerer størstedelen af jernmalmen til internationale markedspriser, er det klart, at der ikke findes nogen naturlige komparative fordele, som kunne forklare de unormalt lave priser for valsetråd på det kinesiske hjemmemarked. Samtidig peger en række forskellige undersøgelser[5] og selv årsrapporterne fra store valsetrådsproducenter[6] (som leverer råmaterialer til skrueproducenter, dog hovedsagelig gennem salgsvirksomheder) på omfattende statslig indgriben i denne sektor. Ifølge de reviderede regnskaber fra ovennævnte producenter modtog de begge omfattende statsstøtte i 2006 og 2007. Desuden betalte en af de ovennævnte virksomheder ved hjælp af en række skattelettelser og støtteordninger kun ca. 4,5 % i skat af en fortjeneste på 2,8 mia. CNY i 2007 i stedet for den almindelige virksomhedsskat på 33 %. En af ovennævnte rapporter, "Money for Metal", opsummerer de forskellige former for statsstøtte og de tilhørende beløb, som de største kinesiske stålproducenter har modtaget i de seneste 10 år. Det hedder endvidere, at der er ydet over 393 mia. CNY i støtte til de kinesiske stålproducenter, og det konkluderes, at dette har medført en kunstig vækst i Kinas stålkapacitet og –produktion på de internationale konkurrenters bekostning.

105. De interesserede parter fik lejlighed til at kommentere ovennævnte resultater.

106. En række eksporterende producenter påstod, at beslutningen om ikke at indrømme alle virksomhederne i stikprøven markedsøkonomisk behandling i medfør af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), på grund af forvridninger i råmaterialeomkostningerne, var en fejlfortolkning af den pågældende artikel, som angiveligt skulle gælde for virksomhederne individuelt og ikke for en sektor som helhed. Andre virksomheder påstod desuden, at markedsværdierne i samme artikel skulle fortolkes som markedsværdierne i Kina og ikke på det internationale marked.

107. Som svar på disse påstande skal det bemærkes, at det i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), bl.a. hedder, at omkostningerne til det vigtigste råmateriale i alt væsentligt skal afspejle markedsværdierne. Det vigtigste råmateriale til produktion af skruer, nemlig valsetråd, udgør ca. 50 % af produktionsomkostningerne. Ud fra de oplysninger, der blev indhentet og efterprøvet som led i undersøgelsen, og fra uafhængige markedskilder såsom "Steel Bulletin Board" er priserne for valsetråd på det kinesiske hjemmemarked uomtvisteligt betydeligt lavere end priserne på andre markeder. Da der i Kina ikke findes nogen naturligere komparative fordele, hvad angår jernmalm, som Kina importerer til internationale markedspriser, konkluderes det, at der ikke er nogen berettigelse for de unormalt lave priser for valsetråd, som ikke i alt væsentligt afspejler markedsværdierne. Denne konklusion gælder både sektoren som helhed og de enkelte virksomheder i stikprøven, som blev undersøgt. Det første kriterium i artikel 1, stk. 7, litra c), er derfor ikke opfyldt.

108. Hvad angår fortolkningen af "markedsværdi", skal "markedsværdi" forstås som en markedspris uden fordrejninger. I den forbindelse peger en række kilder og undersøgelser på statslig indgriben i den kinesiske stålsektor, jf. ovenfor. Desuden modtog en række af de største kinesiske valsetrådsproducenter, jf. ovenfor, forskellige former for støtte i 2006 og 2007, hvilket fremgår af deres reviderede regnskaber. Det skal også erindres, at de eksporterende producenter skal bevise, at de driver virksomhed under markedsøkonomiske vilkår, og at omkostningerne til deres vigtigste råmaterialer afspejler markedsværdierne. Det er ikke blevet bevist i dette tilfælde.

109. Enkelte eksporterende producenter har også påstået, at prisforskellene mellem råmaterialerne på det kinesiske hjemmemarked og andre internationale markeder kan forklares ved kvalitetsforskelle. Selv om der skulle være kvalitetsforskelle, er det dog klart, at de ikke kan forklare den voldsomme prisforskel på de ensartede stålkvaliteter, som anvendes de af kinesiske eksporterende producenter og producenter i Fællesskabet og i Indien. Desuden er forskellen mellem de kinesiske priser for valsetråd og priserne på andre markeder, jf. offentlige kilder, og for samme type af valsetråd meget markant; ifølge data fra Steel Bulletin Board lå de kinesiske hjemmemarkedspriser for valsetråd på mellem 300 og 350 EUR/MT i undersøgelsesperioden, mens priserne i Nordamerika, Europa og Japan lå mellem 400 og 500 EUR/MT for samme kvalitet. De oplysninger, der blev indhentet og efterprøvet i forbindelse med undersøgelser hos de eksporterende producenter og EF-producenter, der indgik i stikprøven, bekræfter ovennævnte oplysninger. Selv om der skulle være kvalitetsforskelle, fastholdes det derfor, at disse forskelle ikke kunne forklare den voldsomme prisforskel mellem råmaterialepriserne på det kinesiske hjemmemarked og på andre internationale markeder.

110. En række eksporterende producenter påstod desuden, at enhver fordrejning af råmaterialepriserne skulle behandles ved at tilpasse den normale værdi i beregningen af dumping i stedet for at afslå markedsøkonomisk behandling. I dette tilfælde, hvor valsetråd udgør en stor andel af de samlede omkostninger, er det dog tydeligt, at kriteriet i artikel 2, stk. 7, litra c), hvori det bl.a. hedder, at "omkostningerne til de vigtigste råmateriale skal afspejle markedsværdierne", ikke er opfyldt. Derfor ville enhver tilpasning i beregningen af dumping med henblik på at tage højde for forvridninger i råvarematerialepriserne gøre artikel 2, stk. 7, litra c), meningsløs.

111. En eksporterende producentgruppe anfægtede konklusionen om også at afslå markedsøkonomisk behandling ud fra den begrundelse, at den kinesiske stat (med en aktiebeholdning på 47,18 %) var i stand til enten at øve betydelig indflydelse eller blokere enhver beslutning vedrørende virksomheden, og fremlagde bevis herfor. Den eksporterende producent fremførte navnlig, at beslutninger om priser, omkostninger og råmaterialer træffes af den administrerende direktør og administrerende vicedirektører, som udpeges af bestyrelsen og ikke af aktionærerne. Producenten påstod derfor, at det forhold, at visse beslutninger træffes af aktionærerne med 2/3 flertal, var irrelevant, da ingen af disse beslutninger var erhvervsmæssige beslutninger vedrørende priser, omkostninger og råmaterialer.

112. Det konkluderes, at bestyrelsen, som udpeges af den kontrollerende aktionær, forblev uændret under privatiseringsprocessen, hvilket sår tvivl om bestyrelsens uafhængighed i forhold til staten. Det skal desuden bemærkes, at bestyrelsens sammensætning ikke afspejlede aktiebeholdningers størrelse i gruppen efter privatiseringen. Det kan derfor ikke udelukkes, at de erhvervsmæssige beslutninger blev direkte påvirket af staten, og virksomheden ikke var i stand til at fremlægge bevis for det modsatte.

113. Den oprindelige konklusion om heller ikke at indrømme denne gruppe markedsøkonomisk behandling på denne baggrund fastholdes derfor.

114. En anden eksporterende producent, som ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, anfægtede Kommissionens konklusioner vedrørende virksomhedens regnskabsstandarder og fordrejninger overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system og fremlagde argumenter for, at disse konklusioner ikke skulle lægges til grund for ikke at indrømme virksomheden markedsøkonomisk behandling. Hvad angår regnskabsstandarderne, er det stadig uomtvisteligt, at virksomheden ikke opfylder de internationale og kinesiske regnskabsstandarder, hvad angår afskrivning af anlægsaktiver. Hvad angår fordrejninger overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system i forbindelse med privatiseringen af virksomheden forud for undersøgelsesperioden, har virksomheden ikke fremlagt nye beviser, som ville få Kommissionen til at ændre sine konklusioner vedrørende privatiseringsprocessen.

115. Kommissionen fastholder derfor sin oprindelige konklusion om heller ikke at indrømme denne virksomhed markedsøkonomisk behandling af disse to yderligere årsager.

116. En tredje eksporterende producent påstod, at selv om en stor del af kapitalen kontrolleres af en fagforening, betød dette ikke, at det første kriterium for markedsøkonomisk behandling ikke var opfyldt. Virksomheden var dog ikke i stand til at vise, hvordan aktionærerne frit udøver kontrol med virksomheden og i overensstemmelse med deres aktieandel, sådan som det er tilfældet i et markedsøkonomisk miljø. Det kunne derfor ikke udelukkes, at der var tale om indgriben fra statens side. Samme virksomhed anfægtede konklusionen om, at den havde modtaget statsstøtte på særlige favorable betingelser, da dens gæld til staten omfattede en vis rentesats, som var tæt på de gældende renter på markedet. Den aftalte rentesats lå under niveauet på markedet, og rente- og afdragsbetalingen havde samtidig ikke fulgt forfaldsplanen. Virksomheden påstod endvidere, at kun de kinesiske regnskabsstandarder skulle anvendes som kriterium for tildeling af markedsøkonomisk behandling.

117. Grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), foreskriver dog, at virksomhederne skal revideres i henhold til internationale regnskabsstandarder, jf. ovenfor. Det blev desuden konstateret, at virksomhedens regnskabspraksis ikke var i overensstemmelse med kinesiske regnskabsregler. Påstandene blev derfor afvist.

1.2 Virksomheder, der blev indrømmet en individuel undersøgelse

118. Som nævnt ovenfor anmodede fire eksporterende producenter, som ikke indgik i stikprøven, om og blev indrømmet en individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 3.

119. En producentgruppe fremlagde vildledende oplysninger, hvorefter bestemmelserne i grundforordningens artikel 18, stk. 1, blev anvendt. To af de resterende tre virksomheder blev af samme årsag som virksomhederne i stikprøven, dvs. at de ikke opfyldte det første kriterium for markedsøkonomisk behandling i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), heller ikke indrømmet markedsøkonomisk behandling, da omkostningerne til deres vigtigste råmateriale, valsetråd, ikke i alt væsentligt afspejlede de internationale markedsværdier. Den fjerde virksomhed blev ikke indrømmet markedsøkonomisk behandling, da virksomheden ikke opfyldte det andet og tredje kriterium for markedsøkonomisk behandling.

120. En af de virksomheder, der blev indrømmet en individuel undersøgelse, anfægtede Kommissionens konklusion om ikke at indrømme markedsøkonomisk behandling, fordi den ikke opfyldte det første kriterium for markedsøkonomisk behandling, og påstod, at valsetråd ikke var det vigtigste råmateriale i virksomhedens produktionsproces og desuden, at en del af dette råmateriale indkøbes fra andre kilder end de kinesiske stålværker. Virksomhedens omkostninger i undersøgelsesperioden var stærkt påvirkede af opstartsudgifter, hvorved andelen af valsetråd i de samlede omkostninger tilsyneladende er mindre end under normale omstændigheder. Valsetråd indkøbt fra de kinesiske stålværk udgjorde hovedparten af den valsetråd, der blev indkøbt i UP. Disse påstande blev derfor afvist.

2. Individuel behandling

2.1 Virksomheder i stikprøven

121. Ifølge grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), kan der eventuelt fastsættes en landsdækkende told for lande, der er omfattet af den pågældende artikel, undtagen i tilfælde hvor virksomhederne i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 5, beviser, at deres eksportpriser og -mængder samt salgsbetingelser fastsættes frit, at valutakursomregninger foretages til markedskursen, og at statens eventuelle indgriben ikke er af en sådan art, at der er mulighed for omgåelse af foranstaltningerne, hvis der fastsættes forskellige toldsatser for eksportører.

122. Samtlige fem eksporterende producenter i stikprøven, som ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, anmodede også om individuel behandling, hvis der ikke kunne indrømmes dem markedsøkonomisk behandling. På grundlag af de foreliggende oplysninger konstateredes det oprindeligt, at fire af disse virksomheder opfyldte alle kravene til individuel behandling, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 5.

123. Som det fremgår af det informationsdokument med de foreløbige undersøgelsesresultater, som blev sendt til de interesserede parter, var det oprindeligt ikke planlagt at indrømme den femte virksomhed individuel behandling, da den ikke kunne bevise, at de udenlandske aktionærer frit kan hjemtage kapital og fortjeneste, jf. grundforordningens krav. Efter offentliggørelsen af de foreløbige resultater indsendte virksomheden dog en række yderligere uddybninger, som blev bekræftet under en høring med en repræsentant for den udenlandske aktionær. Det accepteres derfor, at der ikke er restriktioner for hjemtagelse af kapital og fortjeneste, og virksomheden indrømmes derfor individuel behandling.

124. Det konkluderes derfor, at af de ni eksporterende producenter i Kina, der indgik i stikprøven, bør der indrømmes individuel behandling til de følgende:

125. Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.

126. Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.

127. Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.

128. Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.

129. Changshu City Standard Parts Factory and Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.

2.2 Virksomheder, der blev indrømmet en individuel undersøgelse

130. Alle de tre eksporterende producenter, som ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, anmodede også om individuel behandling, hvis der ikke kunne indrømmes dem markedsøkonomisk behandling. På grundlag af de foreliggende oplysninger konstateredes det, at de opfyldte alle kravene til individuel behandling, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 5.

131. Det blev således konkluderet, at følgende tre eksporterende producenter i Kina bør indrømmes individuel behandling:

132. CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd

133. Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd

134. Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd

3. Fastsættelse af den normale værdi for de eksporterende producenter i Kina, der ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling

3.1 Referenceland

135. I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), skal den normale værdi for de eksporterende producenter, der ikke er indrømmet markedsøkonomisk behandling, fastsættes på grundlag af prisen eller en beregnet værdi i et referenceland.

136. I indledningsmeddelelsen tilkendegav Kommissionen, at den havde til hensigt at anvende Indien som et passende referenceland med henblik på at fastsættelse den normale værdi for Kina, og interesserede parter blev anmodet om at fremsætte bemærkninger til dette.

137. En række EF-importører og eksporterende producenter fra Kina modsatte sig valget af Indien og fremførte, at varesortimentet i Indien ikke kan sammenlignes med de kinesiske eksporterende producenters. De fleste af parterne foreslog, at Taiwan anvendes i stedet for Indien.

138. Kommissionen søgte aktivt at samarbejde med kendte producenter af skruer på verdensplan, heriblandt i Taiwan. Ingen af producenterne i Taiwan ønskede dog at samarbejde. Ingen andre tredjelandsproducenter tilbød at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen. Derimod indvilgede to indiske producenter i at samarbejde og besvarede spørgeskemaet for producenter i referencelandet. De indsendte oplysninger i spørgeskemabesvarelserne blev efterprøvet hos de to virksomheder. Kun den ene virksomhed indsendte dog tilstrækkeligt detaljerede oplysninger, som kunne anvendes til at fastsætte den normale værdi.

139. Efter fremlæggelsen af de endelige resultater rejste en række importører og eksportører tvivl om, hvorvidt det var hensigtsmæssigt at anvende data fra førnævnte indiske producent, da i) mængden af skruer, der produceres og sælges af denne producent på det indiske hjemmemarked, angiveligt ikke var repræsentativt for den mængde, der eksporteres fra Kina til Fællesskabet, og ii) denne indiske producent angiveligt har handelsmæssige forbindelser til en af de EF-producenter, der støtter klagen. Det skal i den forbindelse bemærkes, at i) den indiske producents salgsmængder blev betragtet som værende tilstrækkeligt repræsentative til, at der kunne beregnes pålidelige normale værdier, og at ii) valget af Indien som referenceland ikke er urimeligt, selv om den pågældende indiske producent har forbindelser til en EF-producent, der støtter klagen. Det blev endvidere bemærket, at disse forbindelser blev etableret efter undersøgelsesperioden. På grund af manglende samarbejde fra andre tredjelandsproducenter og i betragtning af ovennævnte blev valget af Indien som referenceland betragtet som rimeligt.

140. I betragtning af ovenstående og konkurrencevilkårene og åbenheden på det indiske marked og i betragtning af, at den samarbejdende indiske producent solgte varetyper, der kunne sammenlignes med dem, som de kinesiske eksporterende producenter solgte, blev det derfor konkluderet, at Indien var et egnet tredjeland med markedsøkonomi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7.

3.2 Normal værdi

141. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), blev den normale værdi for de eksporterende producenter, som ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, fastsat på grundlag af kontrollerede oplysninger fra producenten i referencelandet, jf. det foregående.

142. Kommissionen undersøgte, om Indiens hjemmemarkedssalg af hver type af den pågældende vare i repræsentative mængder kunne anses for at have fundet sted i normal handel i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at fastsætte andelen af fortjenstgivende salg af hver varetype til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.

143. I tilfælde, hvor salgsmængden af en varetype, der blev solgt til en nettosalgspris svarende til eller højere end de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde over 80 % af den samlede salgsmængde af den pågældende type, og hvor den vejede gennemsnitspris for den pågældende type var lig med eller højere end produktionsomkostningerne, blev den normale værdi fastlagt på grundlag af den faktiske pris på hjemmemarkedet. Prisen blev beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alt salg på hjemmemarkedet af den pågældende type i undersøgelsesperioden, uanset om der var tale om fortjenstgivende salg eller ej.

144. I tilfælde hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde 80 % eller mindre af den samlede salgsmængde af den pågældende type, eller hvor den vejede gennemsnitspris på den pågældende type lå under produktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på det vejede gennemsnit af det fortjenstgivende hjemmemarkedssalg af alene den varetype.

145. Den normale værdi blev, afhængigt af varetypen, baseret på de vejede gennemsnitlige salgspriser på alt salg eller de vejede gennemsnitlige salgspriser udelukkende på fortjenstgivende salg på hjemmemarkedet i referencelandet på grundlag af de efterprøvede data for en producent i det pågældende land.

146. En af de virksomheder, der blev indrømmet individuel behandling, og en række importører påstod, at den normale værdi baseret på en enkelt producent i Indien, som angiveligt ikke producerer samme type skruer som den pågældende virksomhed, ikke ville være et egnet grundlag for en relevant sammenligning. Det blev derfor foreslået, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), at den normale værdi skulle beregnes "på ethvert andet rimeligt grundlag" i dette tilfælde på grundlag af eksportørernes egne tal, justeret for de påståede forvridninger i råmaterialeomkostningerne.

147. Ovenstående påstand blev afvist, da det blev konstateret, at den indiske producent, jf. betragtning 91, også solgte skruetyper, som kunne sammenlignes med de typer, som de kinesiske eksporterende producenter solgte til eksport. Desuden blev der, jf. betragtning 103 nedenfor, foretaget passende korrigeringer, der påvirkede prissammenligningen, i den normale værdi.

3.3 Eksportpriser

148. I alle tilfælde, hvor den pågældende vare blev eksporteret til uafhængige kunder i Fællesskabet, blev eksportprisen udregnet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales. I tilfælde, hvor eksportsalget fandt sted gennem en forretningsmæssigt forbundet importør, og der ikke kunne fæstes lid til eksportprisen, blev den i medfør af grundforordningens artikel 2, stk. 9, beregnet på grundlag af den pris, hvortil de indførte varer første gang blev videresolgt til en uafhængig køber, behørigt justeret for alle omkostninger påløbet mellem indførsel og videresalg, samt en rimelig margen for SA&G og fortjeneste. I denne sammenhæng blev den forretningsmæssigt forbundne importørs egne SA&G-omkostninger anvendt. Fortjenesten blev beregnet på grundlag af oplysninger fra ikke-forretningsmæssigt forbundne importører.

149. For to eksporterende producenter foregik alt eller dele af deres eksportsalg til Fællesskabet via forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Fællesskabet, som derefter videresolgte varerne til ikke-forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Fællesskabet. I disse tilfælde beregnedes eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, på grundlag af den pris, hvortil de indførte varer for første gang videresolgtes til en uafhængig køber, behørigt justeret for alle omkostninger mellem import og videresalg samt fortjeneste. Fortjenstmargenen blev fastsat på grundlag af de oplysninger, som de samarbejdende ikke-forretningsmæssigt forbundne importører havde forelagt.

3.4. Sammenligning

150. Den normale værdi og eksportpriserne blev sammenlignet ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem eksportprisen og den normale værdi blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, via justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priser og prisernes sammenlignelighed.

151. Sammenligningen af priserne for skruer eksporteret fra Kina og skruer solgt på det indiske marked af den samarbejdende indiske producent blev foretaget ved at sondre mellem standardskruer og særlige skruetyper.

152. På baggrund af beviser, som blev indsamlet ved kontrolbesøgene, fremgik det desuden, at den indiske producent, hvis data blev anvendt til at fastsætte den normale værdi, anvendte mere avancerede procedurer til kvalitetskontrol end de samarbejdende kinesiske eksporterende producenter, som især producerede og eksporterede skruer af standardtyper. I disse tilfælde blev den normale værdi for Indien justeret på grundlag af omkostningerne til kvalitetskontrol hos den indiske producent.

153. Derudover blev der foretaget passende justeringer vedrørende transport-, forsikrings- og håndteringsomkostninger og dermed forbundne omkostninger, emballerings- og kreditomkostninger og bankgebyrer i alle tilfælde, hvor dette blev anset for at være berettiget, korrekt og kunne dokumenteres.

4. Dumpingmargener

4.1. For samarbejdende eksporterende producenter i stikprøven, som blev indrømmet individuel behandling

154. For de fire virksomheder i stikprøven, der blev indrømmet individuel behandling, blev dumpingmargenerne fastlagt ved en sammenligning af den vejede gennemsnitlige normale værdi for den indiske producent, som samarbejdede fuldt ud, og hver enkelt virksomheds vejede gennemsnitlige eksportpris ved salg til Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11.

155. Gennemsnittet for stikprøven blev beregnet som et vejet gennemsnit af dumpingmargenerne for alle fem samarbejdende virksomheder i stikprøven, med eller uden individuel behandling, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 6.

156. De endelige dumpingmargener udtrykt i procent af cif-importprisen ved Fællesskabets grænse, ufortoldet, er som følger:

Virksomhed | Dumping-margen |

Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd. | 69,9 % |

Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd. | 93,2 % |

Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd. | 74,5 % |

Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd. | 105,3 % |

Changshu City Standard Parts Factory and Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd. | 63,1 % |

Samarbejdende eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven | 78,1 % |

4.2. For samarbejdende eksporterende producenter, der blev indrømmet en individuel undersøgelse

157. Dumpingmargenerne blev fastlagt i overensstemmelse med det ovenstående, jf. betragtning 107.

158. De endelige dumpingmargener udtrykt i procent af cif-importprisen ved Fællesskabets grænse, ufortoldet, er som følger:

Virksomhed | Dumping-margen |

CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd | 0,0 % |

Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd | 26,5 % |

Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd | 0,0 % |

4.3 For alle andre eksporterende producenter

159. For at fastsætte den landsdækkende dumpingmargen for alle andre eksportører i Kina blev graden af samarbejdsvilje først bestemt. Samarbejdsgraden kan betragtes som lav, dvs. ca. 53 % af den samlede import fra Kina. Derfor blev dumpingmargenen for ikke-samarbejdende virksomheder fastlagt ud fra et gennemsnit af værdien i Eurostats oplysninger og de højeste margener for varetyper, der solgtes i repræsentative mængder af den samarbejdende eksporterende producent med den højeste dumpingmargen.

160. På det grundlag blev dumpingmargenen for hele landet fastsat til 115,4 % af cif-prisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet.

D. SKADE

1. EF-produktion

161. Undersøgelsen viste, at den samme vare produceres af en lang række EF-producenter, anslået til over 300 overvejende små og mellemstore virksomheder, men dog også enkelte større virksomheder. Hovedparten af EF-producenterne gav sig ikke til kende efter offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen. De klagende producenter, på hvis vegne klagen blev indgivet, samarbejdede i undersøgelsen, selv om en af virksomhederne, som indgik i stikprøven, ikke fremlagde tilstrækkelige oplysninger ved kontrolbesøget til at kunne anses som samarbejdsvillig. Virksomheden blev derfor udelukket fra oplysninger om EF-erhvervsgrenen. En række andre producenter, som enten støttede eller modsatte sig proceduren, fremlagde generelle oplysninger om produktion og salg. Da mange EF-producenter, hovedsagelig små virksomheder, ikke samarbejdede i undersøgelsen, var det ikke muligt præcist at definere den samlede EF-produktion på grundlag af virksomhedernes individuelle oplysninger.

162. EF-produktionen blev derfor anslået ved hjælp af Eurostats data for industriproduktion. På grundlag af disse data lå Fællesskabets samlede produktion i 2006 på 1 431 602 MT.

2. Definition af EF-erhvervsgrenen

163. De EF-producenter, der støttede klagen og samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen, tegner sig for 27,0 % af produktionen af den pågældende vare i Fællesskabet. Disse virksomheder anses derfor for at udgøre erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.

164. En række EF-importører og eksporterende producenter påstod, at en række samarbejdende EF-producenter i tillæg til deres egne produktionsfaciliteter i Fællesskabet desuden havde importeret betydelige mængder af den pågældende vare fra Kina til videresalg på fællesskabsmarkedet, hvilket blev bekræftet i forbindelse med undersøgelsen.

165. Det blev desuden hævdet, at tre af de samarbejdende EF-producenter havde flyttet dele af deres produktion ved at oprette produktionsanlæg i Kina, og at disse virksomheder derfor burde udelukkes fra beregningen af statusniveauet. Det blev dog konkluderet, at producenternes datterselskaber i Kina hovedsagelig blev oprettet for at betjene det kinesiske marked, og at disse virksomheders interessecenter stadig ligger i Fællesskabet.

166. Hvad angår de samarbejdende EF-producenters importmængder, viste undersøgelsen, at visse virksomheder importerede relativt små mængder af den pågældende vare med oprindelse i Kina i forhold til salget af deres egen produktion i Fællesskabet. Dette salg foregik gennem både forretningsmæssigt forbundne og ikke-forretningsmæssigt forbundne virksomheder og i meget mindre mængder end påstået af førnævnte parter.

167. Undersøgelsen viste, at disse virksomheders interessecenter med sikkerhed lå i Fællesskabet, og at de til trods for deres import fra Kina bør betragtes som en del af EF-produktionen.

3. Forbrug i Fællesskabet

168. Forbruget i Fællesskabet i 2006 blev fastlagt på grundlag af den samlede produktion, som medlemsstaternes myndigheder havde meddelt Eurostat, plus import og minus eksport. Det blev konstateret, at det synlige forbrug stemte overens med oplysningerne i klagen. I mangel af andre oplysninger blev oplysninger i klagen for 2004-2005 derfor også anvendt. For perioden mellem 2003 og undersøgelsesperioden blev import- og eksportmængderne baseret på Eurostats tal. Der forelå ingen data for 2003, og derfor var det ikke muligt at anslå forbruget i Fællesskabet og markedsandelene.

169. På baggrund af disse data blev det konstateret, at efterspørgslen efter den pågældende vare i Fællesskabet steg med 29 % mellem 2004 og UP.

Kilde: Eurostat, Comext, klagen | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | UP |

Forbruget i Fællesskabet (MT) | Ikke relevant | 1 761 838 | 1 744 473 | 2 104 425 | 2 272.981 |

Indeks 2004 = 100 | Ikke relevant | 100 | 99 | 119 | 129 |

4. Importen til Fællesskabet fra det pågældende land

4.1 Mængde og markedsandel af den pågældende import

170. Oplysninger om mængden af importen fra Kina blev indhentet fra Eurostats data. Importen fra Kina har udviklet sig således med hensyn til mængde og markedsandel:

Kilde: Eurostat | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | UP |

Importmængde fra Kina (MT) | 216 085 | 295 227 | 387 783 | 485 435 | 601 887 |

Indeks | 100 | 137 | 179 | 225 | 279 |

Kinas markedsandel | Ikke relevant | 17 % | 22 % | 23 % | 26 % |

171. Mens forbruget af den pågældende vare steg med 29 % mellem 2004 og UP, steg importen fra Kina kontinuerligt med 103 % i samme periode. Kinas markedsandel steg følgelig fra 17 % til 26 % i den betragtede periode.

4.2 Importpriser og underbud

172. Følgende tabel viser udviklingen i de gennemsnitlige priser for importen fra Kina. I den betragtede periode var priserne forholdsvis stabile med en let stigning indtil 2005 og et fald i 2006.

Kilde: Eurostat | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | UP |

Priser på importen fra Kina (EUR/MT) | 938,70 | 968,11 | 992,56 | 931,30 | 958,28 |

Indeks | 100 | 103 | 106 | 99 | 102 |

173. Hvad angår salgsprisen på fællesskabsmarkedet for den pågældende vare i UP, blev der foretaget en sammenligning af priserne hos de EF-producenter, der indgik i stikprøven, og priserne hos de kinesiske eksporterende producenter, der indgik i stikprøven. EF-erhvervsgrenens relevante salgspriser var priserne ved salg til uafhængige kunder, om fornødent justeret til ab fabrik, dvs. ekskl. fragtomkostninger i Fællesskabet og efter fradrag af nedslag og rabatter. Disse priser blev sammenlignet med de kinesiske eksporterende producenters salgspriser, uden rabatter og om nødvendigt justeret til cif-priser Fællesskabets grænse med passende justering for toldklareringsomkostninger og omkostninger påløbet efter importen. Eftersom EF-erhvervsgrenen normalt sælger sin produktion både til forhandlere og slutbrugere, hvorimod kinesiske varer sælges via forretningsmæssigt forbundne eller ikke-forretningsmæssigt forbundne importører og/eller forhandlere, blev der i relevante tilfælde foretaget en justering af importprisen for at sikre, at sammenligningen sker i samme handelsled.

174. Som nævnt ovenfor påstod en række EF-importører og eksporterende producenter, at de kinesiske varer overvejende er standardskruer af basiskvalitet, mens EF-erhvervsgrenen især leverer til markedssegmenter for de dyreste skruer. Det blev derfor påstået, at prissammenligninger på grundlag af gennemsnitspriser ville være vildledende. I den forbindelse skal det bemærkes, at underbudsmargenen blev fastlagt på grundlag af virksomhedernes data for hver varetype, som tager hensyn til egenskaberne for de varer, der sammenlignes. Der blev navnlig anvendt en metode i stil med den, der er beskrevet i betragtning 102 og 103, og der blev sondret mellem standardskruer, som udgør hovedparten af eksporten fra Kina, og specielle skruetyper.

175. Sammenligningen viste, at de importerede varer i undersøgelsesperioden blev solgt i Fællesskabet til priser, som underbød EF-erhvervsgrenens priser med gennemsnitligt over 40 %.

5. EF-erhvervsgrenens situation

176. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af den kinesiske dumpingimports indvirkning på EF-erhvervsgrenen også en vurdering af alle økonomiske faktorer og forhold, der havde indflydelse på erhvervsgrenens situation fra 2003 til undersøgelsesperioden. Analysen af EF-erhvervsgrenens situation blev gennemført for virksomhederne i stikprøven, jf. ovenfor, undtagen for produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salg, markedsandel, beskæftigelse og produktivitet, hvor oplysningerne gælder hele EF-erhvervsgrenen og er baseret på oplysningerne fra de samarbejdende EF-producenter.

5.1 Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse

177. Produktionen, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen har udviklet sig således for EF-erhvervsgrenen:

EF-erhvervsgrenen i alt | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | UP |

Produktion i mængde (MT) | 379 354 | 407 185 | 371 884 | 387 057 | 403 040 |

Indeks | 100 | 107 | 98 | 102 | 106 |

Produktionskapacitet (MT) | 712 567 | 726 171 | 731 200 | 742 901 | 768 689 |

Indeks | 100 | 102 | 102 | 104 | 108 |

Kapacitetsudnyttelse (%) | 53 % | 56 % | 51 % | 52 % | 52 % |

178. Til trods for den markante stigning i efterspørgslen på 29 % mellem 2004 og UP svingede EF-erhvervsgrenens produktionsmængder i hele den betragtede periode og var kun 6 % højere i UP end i 2003.

179. Produktionskapaciteten steg kun lidt i den betragtede periode, hvilket betyder, at kapacitetsudnyttelsen forblev på et meget lavt niveau på 52 - 53 % i hele perioden. Enkelte EF-importører påstod, at tallene vedrørende produktionskapaciteten var overvurderet, eksempelvis ved at antage, at der var kontinuerlig drift (24 timer i døgnet, 365 dage om året), eller ved at undervurdere den nødvendige tid til at omstille maskinerne til nye produktionstyper eller ved at inkludere gammelt materiel. Kapaciteten blev dog beregnet på grundlag af 3-holdsskift i 220 dage, samtidig med at der blev taget højde for flaskehalse i produktionen, som i de fleste tilfælde fandtes i varmebehandlingen på produktionslinjen. Antallet af maskiner til koldsmedning blev også undersøgt, og der blev taget hensyn til den gennemsnitlige tid, der var nødvendig til at tilpasse maskinerne til nye produktionsserier (som kan variere mellem 2 og 12 timer), i forbindelse med beregningen af den disponible kapacitet.

180. Produktions- og produktionskapacitetsindikatorerne har af følgende årsager udviklet sig således for EF-erhvervsgrenen:

181. EF-erhvervsgrenen opretholdt eller søgte at forbedre salget på markedssegmenter for varer af høj kvalitet (specielle varer), som har en højere enhedspris, men samtidig produceres i mindre mængder.

182. EF-erhvervsgrenen måtte derfor opgradere sit udstyr og tilpasse produktionsmønstrene for at kunne producere disse mere specialiserede varetyper, hvilket forklarer det lette fald i den samlede kapacitet og den store procentdel af uudnyttet kapacitet, som tidligere blev anvendt til produktion af standardtyper.

183. En række ikke-forretningsmæssigt forbundne importører i Fællesskabet påstod desuden, at selv om EF-producenterne havde produceret de samme mængder som blev importeret fra Kina i den betragtede periode, ville virkningen for kapacitetsudnyttelsen have været meget lille og ville være blevet under 60 %. Det skal i den forbindelse bemærkes, at importmængderne fra Kina i den betragtede periode var betydelige, da de udgjorde ca. 26,9 % af den samlede produktion i Fællesskabet i 2006. Den positive virkning for kapacitetsudnyttelsen ville derfor have været større end påstået, hvis disse mængder var blevet produceret i Fællesskabet, hvor der var uudnyttet kapacitet.

184. Efter fremlæggelsen af de endelige resultater fremførte en række ikke-forretningsmæssigt forbundne EF-importører, at hvis de endelige foranstaltninger blev vedtaget, ville dette medføre en mangel på leverancer på fællesskabsmarkedet på over 200 000 MT. På grundlag af den uudnyttede kapacitet i UP anslås den faktiske ledige produktionskapacitet i Fællesskabet til over 2,5 mio. MT, dvs. langt over forbruget i Fællesskabet på 2,27 mio. MT. Det blev derfor konstateret, at den ledige uudnyttede produktionskapacitet i Fællesskabet ligger langt over den påståede mangel på 200 000 MT, og at den let vil kunne tilfredsstille efterspørgslen efter den pågældende vare.

5.2 Lagerbeholdninger

185. Nedenstående tal viser størrelsen af EF-erhvervsgrenens lagerbeholdninger ved udgangen af hver periode.

EF-producenter i stikprøven | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | UP |

Lagerbeholdning af færdigvarer | 78 722 | 82 275 | 77 293 | 72 360 | 74 859 |

Indeks | 100 | 105 | 98 | 92 | 95 |

186. Lagerbeholdningerne faldt med 5 % i den betragtede periode til trods for en stigning på 7 % i produktionen. Dette skyldes hovedsagelig den faldende andel af standardvarer i EF-erhvervsgrenens portefølje. Da produktionen af den samme vare i Fællesskabet i vid udstrækning sker efter ordre, anses lagerbeholdningens størrelse dog ikke for at være en særlig nyttig skadesindikator for denne vare.

5.3 Salg, markedsandel, vækst og gennemsnitlige enhedspriser i Fællesskabet

187. Nedenstående tal viser EF-erhvervsgrenens salg til uafhængige kunder i Fællesskabet.

EF-erhvervsgrenen i alt | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | UP |

EF-erhvervsgrenens salg i Fællesskabet (1 000 EUR) | 722 974 | 739 563 | 754 101 | 816 532 | 874 380 |

Indeks | 100 | 102 | 104 | 113 | 121 |

EF-erhvervsgrenens salg i Fællesskabet (MT) | 338 417 | 383 625 | 351 296 | 378 650 | 377 966 |

Indeks | 100 | 113 | 104 | 112 | 112 |

EF-erhvervsgrenens enhedspris ved salg i Fællesskabet (EUR/MT) | 2 136 | 1 928 | 2 147 | 2 156 | 2 313 |

Indeks | 100 | 90 | 100 | 101 | 108 |

EF-erhvervsgrenens markedsandel (MT) | Ikke relevant | 22 % | 20 % | 18 % | 17 % |

Indeks | Ikke relevant | 100 | 92 | 83 | 76 |

188. EF-erhvervsgrenens salg steg med 12 % i den betragtede periode og med 21 % i værdi som følge af den stigende andel af specielle varer baseret på kundernes tegninger.

189. Samtidig blev det konstateret, at de gennemsnitlige salgspriser til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder på fællesskabsmarkedet steg i den betragtede periode. Denne prisstigning skal ses i lyset af den markante stigning i råmaterialepriserne og af, at EF-erhvervsgrenen koncentrerede sin indsats på det højere markedssegment (specielle varer), som var mindre påvirket af dumpingimporten. Varer af høj kvalitet, som opfylder kundernes særlige krav, er generelt dyrere, målt i salgspris pr. enhed, end standardvarer. Stigningen i salgspriserne afspejler således både stigningen i råmaterialeomkostningerne og ændringerne i varesortimentet i EF-erhvervsgrenen.

190. Efter en stigning mellem 2003 og 2004 faldt EF-producenternes salgsmængder med 1 %. Samtidig steg forbruget i Fællesskabet med 29 %, hvilket betyder, at EF-erhvervsgrenen ikke var i stand til at drage fordel af det øgede forbrug i Fællesskabet, og at EF-producenternes markedsandel dermed faldt med 24 % på under 3 år. Faldet i EF-producenternes markedsandel ville sandsynligvis være endnu større, hvis det blev beregnet for hele den betragtede periode (dvs. inkl. 2003).

191. Det blev derfor konstateret, at EF-erhvervsgrenen ikke kunne drage fordel af væksten på markedet som følge af en stigning i forbruget i Fællesskabet, da dumpingimporten fra Kina forhindrede EF-producenterne i at udnytte muligheden for fortsat at producere standardvarer i stordrift.

5.4 Rentabilitet og likviditet

EF-producenter i stikprøven | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | UP |

Rentabilitet i salget af den samme vare i Fællesskabet | 2,1 % | 4,7 % | 3,4 % | 2,9 % | 4,4 % |

Likviditet fra salget af den samme vare i Fællesskabet i 1 000 EUR | 60,772 | 69,501 | 80,874 | 73,372 | 65,200 |

Indeks | 100 | 114 | 133 | 121 | 107 |

192. EF-erhvervsgrenens fortjeneste fra salget af den samme vare svingede i hele den betragtede periode og udviste kun moderat positive niveauer.

193. Rentabiliteten var på sit laveste i 2003 (2,1 %), men er dog siden steget, hvilket dels skyldes EF-erhvervsgrenens indsats for at reducere produktionsomkostningerne og øge produktiviteten, og dels at de koncentrerede deres indsats på at levere varer af høj kvalitet, som skaber større indtægter end standardvarer, da varer af høj kvalitet er mindre påvirkede af dumpingimporten fra Kina end standardvarerne.

194. Det skal bemærkes, at den samlede positive rentabilitet i den betragtede periode faldt sammen med et marked i udvikling, da den økonomiske udvikling befandt sig i en ekspansionsfase i 2004 og begyndelsen af 2008, og rentabiliteten vil sandsynligvis forværres markant, når disse tendenser vender. Skruer er en udbredt industrivare, og varen er derfor meget følsom over for udsving i den generelle økonomiske situation og i den industrielle produktion især.

195. Udviklingen i likviditeten fra salg i Fællesskabet af den samme vare steg med 33 % i perioden indtil 2005, men faldt i UP næsten til det oprindelige niveau.

5.5 Investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital

196. Produktionen af skruer er forholdsvis kapitalkrævende. EF-erhvervsgrenen har påstået, at produktionen skal optimeres for at imødekomme et stadig mere krævende marked. For at kunne være fleksibel har EF-erhvervsgrenen fortsat foretaget forholdsvis store investeringer, som dog faldt i et vist omfang i den betragtede periode, men stadig ligger på et betydeligt niveau. Investeringer blev navnlig foretaget med henblik på indkøb af nye maskiner for at optimere produktionen.

EF-producenter i stikprøven | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | UP |

Samlede investeringer i den betragtede periode i 1 000 EUR | 35,294 | 23,965 | 31,373 | 30,634 | 31,442 |

Indeks | 100 | 68 | 89 | 87 | 89 |

197. I den betragtede periode steg investeringsafkastet, målt i procent af nettosalget, med 7 procentpoint mellem 2003 og UP. Dette skyldtes, at EF-erhvervsgrenen søgte at maksimere brugen af den eksisterende produktionskapacitet uden af foretage større investeringer. Som det fremkom under undersøgelsen, udviklede samtlige producenter i stikprøven deres egne maskiner med henblik på at omstille deres produktionsfaciliteter til den nye kundekreds (specielle varer baseret på kundernes tegninger).

EF-producenter i stikprøven | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | UP |

Investeringsafkast | 6 % | 16 % | 12 % | 12 % | 13 % |

198. Der blev ikke konstateret dokumentation for en nedsat eller forbedret evne til at rejse kapital i den betragtede periode.

5.6 Beskæftigelse og produktivitet

199. Beskæftigelsen, produktiviteten og arbejdskraftomkostningerne har udviklet sig således for EF-erhvervsgrenen:

EF-erhvervsgrenen i alt | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | UP |

Antal medarbejdere | 5 600 | 6 353 | 6 359 | 6 272 | 6 257 |

Indeks | 100 | 113 | 114 | 112 | 112 |

Produktivitet (MT/ansat) | 68 | 64 | 58 | 62 | 64 |

Indeks | 100 | 95 | 86 | 91 | 95 |

200. EF-erhvervsgrenen øgede beskæftigelsen mellem 2003 og UP. Dette skete som følge af en indsats for at opretholde produktionsmængden og produktionen af mere diversificerede komplekse varer, der kræver konstant fleksibilitet i bearbejdningen og fleksible maskiner. Resultatet af denne strategiske proces i EF-erhvervsgrenen afspejledes også i produktiviteten, som forblev stabil i den betragtede periode, selv om EF-erhvervsgrenen måtte tilpasse sig den nye kundekreds (specielle varer baseret på kundernes tegninger), som krævede flere menneskelige ressourcer.

5.7 Lønninger

201. De gennemsnitlige lønninger steg moderat i den betragtede periode.

EF-producenter i stikprøven | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | UP |

Arbejdskraftomkostninger pr. ansat (betragtede periode) | 30 478 | 32 042 | 32 089 | 34 232 | 35 662 |

Indeks | 100 | 105 | 105 | 112 | 117 |

5.8 Den faktiske dumpingmargens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping

202. De konstaterede dumpingmargener er, jf. ovenstående betragtning, helt tydeligt over ubetydelighedsgrænsen. I betragtning af omfanget af og priserne på dumpingimporten kan virkningerne af den faktiske dumpingmargen endvidere ikke anses for at være ubetydelige.

203. Fællesskabet er ikke ved at overvinde virkningerne af tidligere dumping, da der ikke tidligere er foretaget sådanne undersøgelser.

5.9. Konklusion om skade

204. Mellem 2003 og UP steg mængden dumpingimporten af den pågældende vare fra Kina med næsten 180 % og tegnede sig for en markedsandel på 26 % i UP. Desuden blev EF-erhvervsgrenens salgspriser i undersøgelsesperioden markant underbudt af dumpingimporten af den pågældende vare På basis af et vejet gennemsnit var prisunderbuddet på over 40 %.

205. Samtidig steg forbruget i Fællesskabet med 29 %, mens EF-erhvervsgrenens salgsmængde kun faldt med 1 %. Dens markedsandel faldt med 24 %, og den kunne ikke lægge hele den samlede stigning i råmaterialepriserne over på kunderne, hvilket resulterede i en meget lav rentabilitet.

206. Produktionen steg derfor ikke i samme takt som forbruget i Fællesskabet, og kapacitetsudnyttelsen forblev meget lav og udgjorde ca. 50 % i den betragtede periode. Dette havde desuden en negativ indvirkning på rentabiliteten, da den forhindrede erhvervsgrenen i at udnytte mulighederne for stordrift.

207. Dumpingimportens virkning på EF-erhvervsgrenens rentabilitet blev i den betragtede periode i et vist omfang afbødet af ekspansionen på fællesskabsmarkedet og den favorable økonomiske udvikling. Denne situation kan dog ændres, når udviklingen vender.

208. Uanset EF-erhvervsgrenens betydelige bestræbelser for at opretholde produktionen ved hjælp af fleksibel produktion i den betragtede periode og dens fortsatte bestræbelser på at øge produktiviteten og konkurrenceevnen, afspejlede dens rentabilitet, likviditet og investeringsafkast ikke den vedvarende stigning i efterspørgslen i Fællesskabet efter den pågældende vare. Denne tendens kunne i alvorlig grad påvirke EF-erhvervsgrenens evne til at opretholde produktionen af varer af høj kvalitet.

209. Efter fremlæggelsen af informationsdokumentet påstod en række eksporterende producenter i Kina og EF-importører, at Kommissionens konklusion burde være, at EF-erhvervsgrenen ikke havde lidt væsentlig skade, da visse indikatorer såsom salgsmængder, priser og fortjeneste havde fulgt en positiv udvikling i den betragtede periode.

210. EF-erhvervsgrenen påstod derimod, at den aktuelle lave rentabilitet i stigende grad påvirker erhvervsgrenens evne til at opretholde og forbedre produktionsudstyret med henblik på at opretholde deres betydelige markedsposition i det øverste markedssegment. Tabet af omfattende produktionsmængder af standardvarer påvirker derfor også EF-erhvervsgrenens evne til fortsat at levere varer af høj kvalitet.

211. Undersøgelsen har efterfølgende bekræftet, at der opstod væsentlig skade som følge af, at EF-erhvervsgrenens varer i høj grad blev fortrængt af den kinesiske import i en række vigtige markedssegmenter med en negativ indvirkning på kapacitetsudnyttelsen og rentabiliteten, selv om denne indvirkning i en vis grad blev afbødet, da EF-erhvervsgrenen var i stand til at kompensere for de lavere produktionsmængder ved at fokusere på markedssegmenter og varer, som skaber større indtægter.

212. I lyset af ovenstående konkluderes det, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.

E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Indledende bemærkning

213. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, blev det undersøgt, om der var en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten fra Kina og den væsentlige skade, der forvoldtes EF-erhvervsgrenen. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have tilføjet EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.

2. Følgevirkninger af importen fra Kina

214. Mellem 2004 og undersøgelsesperioden, hvor det synlige forbrug i Fællesskabet steg med 29 % (i mængder), steg EF-producenternes salgsmængde kun med 17 %. EF-producenterne mistede derfor over 6,8 procentpoint i markedsandele i samme periode.

215. En række ikke-forretningsmæssigt forbundne EF-importører påstod, at hvis salget blev målt i værdi i stedet for kvantitet, ville billedet se ganske anderledes ud, da salgsprisen pr. enhed for EF-producerede skruer er betydeligt højere end for kinesiske varer og er steget i den betragtede periode. Ved en analyse af lavprisimportens indvirkning på Fællesskabsmarkedet blev det dog, i tråd med tidligere praksis, fundet relevant hovedsagelig at måle importtendenserne og markedsandelene i mængde og ikke i værdi. Værdien af salget påvirkes desuden af ændringer i varesammensætningen, som det er tilfældet her, hvor EF-erhvervsgrenen gik over til varer af højere værdi. Endelig skal det bemærkes, at salgstendenserne kun er en af de skadevoldende faktorer og ikke er afgørende som sådan.

216. Den markante stigning i mængden af dumpingimporten fra Kina med over 170 % mellem 2003 og undersøgelsesperioden og i dens markedsandel, målt i mængde, i Fællesskabet fra 17 % til 26 % mellem 2004 og undersøgelsesperioden faldt sammen med EF-producenternes vedvarende tab af markedsandele.

217. I den betragtede periode forblev priserne for dumpingimporten forholdsvis stabile og lave til trods for en stigning i råmaterialepriserne på verdensplan. I modsætning til de kinesiske eksportørers priser fulgte EF-producenternes salgspriser den stigende tendens i råmaterialeomkostningerne.

218. Som svar på den stigende import af standardvarer fra Kina har EF-erhvervsgrenen udviklet sine produktionsaktiviteter for specielle skruer (baseret på kundernes tegninger) og derved kunnet opretholde sine produktionsmængder og undgået en yderligere forværring af rentabiliteten. Disse varer, der hører til i et højere markedssegment, kan dog ikke fuldt ud kompensere for tabet af store produktionsmængder af standardvarer.

219. Desuden lå priserne på dumpingimporten markant under EF-erhvervsgrenens priser og udøvede et stærkt tryk på et tidspunkt, hvor omkostninger til råmaterialer steg markant. Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenen ikke var i en situation, hvor den kunne lægge alle omkostningsstigningerne over på sine kunder på grund af det kraftige pristryk fra de betydelige mængder dumpingvarer importeret fra Kina. Dette førte til en mangel på tilstrækkelig rentabilitet, lavt investeringsafkast og lav likviditet.

220. En række eksportører, importører og sammenslutninger heraf påstod, at de kinesiske eksportvarer ikke konkurrerer med EF-erhvervsgrenens varer, da de tilhører andre og supplerende varekategorier. Selv om den kinesiske eksport i den betragtede periode tilsyneladende var koncentreret i visse markedssegmenter såsom standardskruer og -bolte, skal det erindres, at der ikke desto mindre er en betydelig overlapning mellem varer, der produceres og sælges af EF-erhvervsgrenen og af de kinesiske eksportører, og at dette er en situation i konstant udvikling. EF-erhvervsgrenen har allerede mistet hovedparten af sin markedsandel til importvarerne i visse markedssegmenter, men kunne også miste markedsandele for de nu vigtigere varer, hvis den nuværende tendens fortsætter.

221. Desuden viste Eurostats data betydelige produktionsmængder i Fællesskabet for hver KN-kode, som er i konkurrence med importen fra Kina. En række importører påstod, at dette ikke gælder visse varetyper og kvaliteter inden for hver KN-kode, selv om der i Fællesskabet produceres inden for alle KN-koder. Der blev dog ikke fremlagt data til støtte for denne påstand. Som nævnt i afsnit 4.5.1 udnytter EF-producenterne på nuværende tidspunkt omkring halvdelen af deres produktionskapacitet og er teknisk set i stand til at producere alle skruetyper, hvis markedsforholdene kræver det.

222. Derfor konkluderes det, at presset fra de pågældende importvarer, som fra 2003 tegnede sig for en voksende mængde og markedsandel og blev solgt til dumpingpriser, spillede en afgørende rolle den skade, der forvoldtes EF-erhvervsgrenen.

3. Indvirkning af andre faktorer

3.1 Import fra andre tredjelande

223. Som nævnt ovenfor var Kina den største eksportør af samme vare til EF-markedet i den betragtede periode. Importen af den pågældende vare fra Kina steg i forhold til importen fra resten af verden med 20 % i den betragtede periode og udgjorde 61 % ved udgangen af UP.

Kilde: Comext | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | UP |

Samlet import fra resten af verden (undt. Kina) - MT | 321 059 | 337 402 | 306 525 | 359 860 | 391 590 |

Indeks | 100 | 105 | 95 | 112 | 122 |

Samlet import fra resten af verden (undt. Kina) – i 1 000 EURO | 725 264 | 799 161 | 825 250 | 929 873 | 1 052 993 |

Indeks | 100 | 110 | 114 | 128 | 145 |

Enhedspris: (EURO/MT) | 2 258 | 2 368 | 2 692 | 2 583 | 2 689 |

Indeks | 100 | 105 | 119 | 114 | 119 |

Importen fra Kina i forhold til den samlede import fra resten af verden (%) | 40,23 % | 46,67 % | 55,85 % | 57,43 % | 60,58 % |

224. Desuden blev det, jf. nedenstående grafik ( kilde: Comext ) konkluderet, at den gennemsnitlige enhedssalgspris (i euro) for importerede varer fra resten af verden ikke fulgte den samme tendens som importen fra Kina, da førstnævnte steg med 19 % i den betragtede periode sammenlignet med 2 % for importen fra Kina. Den gennemsnitlige enhedspris (i euro) pr. MT ved import fra resten af verden var 180 % højere end den gennemsnitlige enhedspris pr. MT ved import fra Kina.

[pic]

225. Det konkluderes derfor, at import med oprindelse i andre tredjelande ikke kunne have bidraget til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. Mere specifikt viser tabellen nedenfor, som indeholder oplysninger om de vigtigste eksportlande nemlig Taiwan, Japan og USA, nøjagtig de samme tendenser som for resten af verden.

Kilde: Comext | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | UP |

Taiwan (MT) | 171 770 | 180 176 | 160 765 | 169 777 | 186 901 |

Japan (MT) | 22 392 | 17 289 | 21 735 | 52 056 | 56 852 |

USA (MT) | 6 537 | 6 132 | 6 059 | 7 254 | 7 459 |

Indeks (aggregeret): | 100 | 101 | 94 | 114 | 125 |

Aggregeret enhedspris: (EURO/MT) | 2 238 | 2 297 | 2 626 | 2 456 | 2 510 |

3.2 EF-erhvervsgrenens eksportresultater

226. Det blev også undersøgt, om EF-erhvervsgrenens eksport til lande uden for Fællesskabet kan have bidraget til den skade, der blev forvoldt i den betragtede periode. Eksporten til lande uden for Fællesskabet udgjorde kun ca. 11 % af EF-erhvervsgrenens produktion af samme vare i 2006. Eksporten steg med ca. 81 % mellem 2003 og UP. De eksporterede varer solgtes desuden til konsekvent højere priser end på fællesskabsmarkedet. Derfor konkluderes det, at eksporten til andre tredjelande ikke har bidraget væsentligt til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | UP |

EF-eksport til resten af verden i den betragtede periode (MT) | 114 211 | 135 656 | 149 463 | 171 240 | 197 722 |

Indeks | 100 | 119 | 131 | 150 | 173 |

EF-eksport til resten af verden i den betragtede periode (1 000 EUR) | 513 286 | 611 366 | 683 624 | 825 528 | 927 644 |

Indeks | 100 | 119 | 133 | 161 | 181 |

Enhedspris: (EURO/MT): | 4,494 | 4,506 | 4,573 | 4,820 | 4,691 |

3.3 Stigning i råmaterialepriserne

227. De foreliggende oplysninger antyder en vis stigning i stålpriserne i Fællesskabet i løbet af UP, men det fremgår dog, at disse stigninger ikke var den afgørende faktor bag EF-erhvervsgrenens forværrede situation. Forværringen skyldtes derimod et tab af markedsandele, jf. betragtning x ovenfor. Undersøgelsen afslørede, at stigningen i den gennemsnitlige salgspris pr. enhed i den betragtede periode hovedsagelig skyldtes stigningen i andelen af særlige skruetyper i EF-erhvervsgrenens varesammensætning, da disse typer er dyrere at fremstille.

228. EF-erhvervsgrenen kunne dog ikke øge sine salgspriser nok til at opveje omkostningsforøgelsen ved produktion af varer til de højere markedssegmenter. Denne manglende prisfleksibilitet skyldtes den samtidige stigning i dumpingimporten med oprindelse i Kina til priser, der i betydelig grad underbød EF-erhvervsgrenens priser. Det må på den baggrund konkluderes, at EF-erhvervsgrenen var udsat for et kraftigt pristryk fra denne dumpingimport og derfor ikke havde mulighed for at kompensere fuldt ud for de stigende omkostninger ved at hæve salgspriserne.

229. Endelig bør det bemærkes, at stigningen i råmaterialepriserne burde have påvirket alle operatørerne på markedet, herunder de kinesiske eksporterende producenter, og derfor ikke kan betragtes som en særlig faktor, der forvoldte EF-erhvervsgrenens skade, især da salgsprisen pr. enhed for den pågældende vare med oprindelse i Kina forblev stabil til trods for stigningen i råmaterialepriserne.

230. På grundlag af ovenstående konkluderes det, at stigningen i råmaterialepriserne i sig selv ikke ændrer på, at der er en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten fra Kina og den skade, som EF-erhvervsgrenen er påført.

4. Konklusion vedrørende årsagssammenhæng

231. I dette tilfælde udmønter skaden sig især i tab af potentielt salg på et marked i udvikling og tab af markedsandele. Det heraf følgende pristryk og tab af stordriftsfordele på grund af lav kapacitetsudnyttelse førte til et utilstrækkeligt rentabilitetsniveau til trods for de generelt favorable økonomiske forhold i den betragtede periode.

232. Undersøgelsen har vist, at den udeblevne forbedring af de fleste af EF-erhvervsgrenens skadesindikatorer faldt sammen med en kraftig stigning i mængder af og markedsandele for varer importeret fra Kina og et væsentligt prisunderbud i forbindelse med denne import. Det blev desuden konstateret, at importen fra andre tredjelande ikke kunne have bidraget til den skade, der blev påført EF-erhvervsgrenen, da de gennemsnitlige importpriser er betydeligt højere end priserne på importen fra Kina, og markedsandelen af import fra andre lande end Kina er faldet i forhold til importen fra Kina i Fællesskabet.

233. Den positive udvikling i EF-erhvervsgrenens eksport til lande uden for Fællesskabet har betydet, at den potentielle virkning af den udvikling ikke i sig selv ændrer på, at der er en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten fra Kina og den skade, som EF-erhvervsgrenen er påført.

234. Selv om der skete en hidtil uset stigning i råmaterialepriserne i den betragtede periode, skulle dette have påvirket samtlige aktører på markedet, og desuden tyder tidsmønstret for skadesindikatorerne ikke på, at dette var hovedårsagen til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.

235. Det konkluderes derfor, at dumpingimporten med oprindelse i Kina har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6.

F. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Generelle forhold

236. I henhold til grundforordningens artikel 21 er det blevet undersøgt, om der er tvingende årsager til at konkludere, at det ikke ville være i Fællesskabets interesse at indføre antidumpingforanstaltninger på importen fra det pågældende land. Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle importører, forhandlere og industrielle brugere, som var nævnt i klagen. Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra syv importører, og en række industrielle brugere indsendte også oplysninger.

2. EF-erhvervsgrenens interesser

237. Indførelsen af foranstaltninger forventes at hindre yderligere fordrejninger og genskabe redelige konkurrencevilkår på markedet. EF-erhvervsgrenen er konkurrencedygtig og levedygtig; dette underbygges af, at erhvervsgrenen eksporterer en række produkter til verdensmarkeder med voldsom konkurrence. Med indførelsen af foranstaltningerne skulle det således blive muligt at opnå rimelige kapacitetsudnyttelsesniveauer og forbedre EF-erhvervsgrenens økonomiske situation. Det vil også give den mulighed for at fortsætte investeringer i teknologi og modernisering af produktionsanlæg og således sikre EF-erhvervsgrenens overlevelse.

238. Hvis der på den anden side ikke indføres antidumpingforanstaltninger, er det sandsynligt, at EF-erhvervsgrenens situation vil forværres. Erhvervsgrenen vil ikke være i stand til at foretage de investeringer, der kræves for at kunne konkurrere effektivt med importen fra tredjelande og især Kina. Dette vil i nær fremtid tvinge flere virksomheder til at indstille produktionen og afskedige deres ansatte. Hvis EF-produktionen indstilles, vil EF-erhvervsgrenen i en række andre sektorer blive mere afhængige af leverandører uden for Fællesskabet.

239. Det konkluderes derfor, at antidumpingforanstaltninger vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at overvinde virkningerne af den skadevoldende dumping, som den har været udsat for, og at antidumpingforanstaltningerne vil derfor være i EF-erhvervsgrenens interesse.

3. Ikke-forretningsmæssigt forbundne EF-importørers og -forhandleres interesser

240. Syv importører, der indgik i den endelige stikprøve (jf. betragtning 28 ovenfor), samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen ved at indsende en spørgeskemabesvarelse. Disse syv importører tegnede sig for ca. 15 % af den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet i UP. En importør accepterede dog ikke et kontrolbesøg, og der måtte derfor ses bort fra oplysningerne om denne virksomhed. For de importører, der samarbejdede fuldt ud, udgør den pågældende vare en betydelig del af omsætningen. Det blev konstateret, at den gennemsnitlige rentabilitet for den pågældende vare var højere end virksomhedernes generelle rentabilitet. Der blev observeret en stigning i importen af den pågældende vare hos disse importører i UP og et fald i salget hos EF-producenterne.

241. I mange af besvarelserne fra ikke-forretningsmæssigt forbundne EF-importører blev det påstået, at indførelsen af foranstaltningerne vil få to negative virkninger: a) mangel på tilstrækkelig kapacitet i Fællesskabet til evt. at opretholde det samme forsyningsniveau af den pågældende vare, og b) stigende priser for den pågældende vare, som ikke vil kunne lægges over på de endelige forbrugere, hvilket vil føre til et tab i rentabilitet for importørerne. Undersøgelsen viste, at den pågældende vare kun udgør en begrænset del af varesortimentet blandt de ikke-forretningsmæssigt forbundne EF-importører, og at re