29. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 333/45 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning om rammeprogrammet for Fællesskabets forskning 
og teknologiske udvikling 1987-91 
(86/C 333/12) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 12. august 1986 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 75 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets sektion for energi, kernekraft og forskning, 
der udpegede Tomas Roseingrave til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. november 
1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 241. plenarforsamling, den 27. november 
1986, enstemmigt følgende udtalelse: 
Det er Udvalgets faste overbevisning, at forslaget til rammeprogram for 1987-91 trods 
bemærkningerne nedenfor, som bør studeres nøje, udgør et vigtigt skridt på vejen hen imod 
et virkeligt videnskabeligt og teknologisk Fællesskab. 
Hvis programmet vedtages i den form, som Kommissionen forelægger det i, vil det være et 
udtryk for en politisk vilje, som medlemsstaterne gentagne gange har givet udtryk for, senest 
i Den europæiske fælles Akt fra december 1985, hvor et helt kapitel blev helliget etableringen 
af det teknologiske Fællesskab. 
Udvalget føler sig overbevist om, at det andet rammeprogram vil kunne medvirke til at styrke 
det videnskabelige og teknologiske grundlag for det europæiske erhvervsliv i de mindre lande 
såvel som i de større; rammeprogrammet skulle kunne fremme Fællesskabets internationale 
konkurrenceevne og derigennem forbedre EF-borgernes levestandard samt styrke Fællesskab­
ets samhørighed. 
Udvalget mener imidlertid, at de finansielle bevillinger, som Kommissionen foreslår for 
perioden 1987-91, må være et absolut minimum, hvis man skal kunne opfylde de politiske 
ønsker, som der så højtideligt er givet udtryk for. 
Udvalget opfordrer derfor indtrængende Rådet til ikke at lade kortsigtede økonomiske 
betragtninger bringe denne aktion, som har så afgørende betydning for EF's fremtid, i fare. 
1. Forskning og teknologisk udvikling i EF-regie: 
Hovedmålsætninger og strategi 
1.1. Styrkelsen af det videnskabelige og teknologiske 
grundlag for det europæiske erhvervsliv og en forbed­
ring af erhvervslivets internationale konkurrenceevne 
er vigtige mål i en strategi for forskning og teknologisk 
udvikling, men er dog stadig kun et skridt i en udvikling, 
som skal gere Europa til et bedre sted at leve i for 
dets borgere. Hertil kræves som noget helt væsentligt 
forbedrede beskæftigelsesmuligheder og øget livskvali­
tet for Fællesskabets borgere. 
1.2. Udvalget skal henlede opmærksomheden på dets 
syn på formålene med Fællesskabets F&U i punkter­
ne 2.4.1 til 2.4.6 i sin udtalelse om »Prioriteter i EF's 
forskningsinitiativer« (1). 
0) EFT nr. C 160 af 1. 7. 1985. 1.3. Der må nødvendigvis opereres med et bredere 
F&U-begreb end det, der benyttes i Kommissionens 
forslag, hvis man skal nå de mål, Fællesskabet har 
sat sig på det sociale område; hertil kommer, at en 
forbedring af konkurrenceevne og innovation kræver 
andet og mere end en indsats fra forskerside. Disse mål 
vil kun kunne nås, hvis der tages mere hensyn til så 
forskellige elementer som de kulturelle og menneskelige 
faktorer i den erhvervsmæssige udnyttelse af resultater­
ne, juridiske instrumenter og markedsundersøgelser. 
Desuden må der i forbindelse med planlægningen og 
gennemførelsen af F&U og i forbindelse med den prak­
tiske omsætning af resultaterne tages hensyn til arbejds­
tagerne og deres interesser inden for deres respektive 
fagområder. 
Kommissionen ,slår til lyd for, at FTU skal tjene den 
sociale udvikling, idet den sociale dialog må indtage en 
særlig plads i et program for FTU — hvilket Udvalget 
er helt enig i. Desværre lykkes det ikke Kommissionen 
Nr. C 333/46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 12. 86 
at omsætte dette engagement i konkrete forslag i nogen 
af de otte aktioner, programmet indeholder. 
1.4. I det nye rammeprogram for Fællesskabets akti­
viteter inden for forskning og teknologisk udvikling 
burde den sociale dimension i Det europæiske Fælles­
skab, de teknologiske ændringers indflydelse på det 
sociale område samt de sociale muligheder, den nye 
teknologi frembyder, have været tillagt betydelig større 
vægt. Disse sociale faktorer burde have været væsentli­
ge bestanddele af programmet og burde have øvet ind­
flydelse på prioriteringen af aktionerne. Sammenhæn­
gen mellem F&U, de teknologiske ændringers sociale 
dimension samt forbrugeranliggender træder ikke til­
strækkeligt tydeligt frem i rammeprogrammets forslag. 
1.5. Den økonomiske og sociale samhørighed i Det 
europæiske Fællesskab, som er et andet hovedformål 
med det nye rammeprogram, vil ikke kunne realiseres, 
medmindre der i programmet gøres en konkret, målret­
tet indsats med henblik herpå. Den begrænsede vægt, 
der lægges herpå i forslaget, rummer en risiko for, at 
ulighederne snarere skærpes end mindskes. 
Iværksættelsen af disse foranstaltninger burde være dik­
teret af den grundlæggende målsætning om at nå frem 
til en europæisk enhed, hvor de økonomisk svagere 
medlemsstater kan udvikle deres teknologiske forsk­
ning, således at deres formåen kommer tættere på, hvad 
de stærkere medlemsstater kan opvise. Dette burde have 
været præciseret i Kommissionens retningslinjer for det 
andet rammeprogram. 
1.6. Et FTU-program, der gør konkurrenceevnen til 
den eneste målsætning, vil ikke være acceptabelt på det 
korte eller mellemlange sigt. Selv om konkurrenceevnen 
klart bidrager til at sikre den økonomiske velfærd i De 
europæiske Fællesskaber gennem succes på verdens­
markederne, kan det ikke være rigtigt at satse så meget 
på konkurrenceevne, at det sker på bekostning af en 
løsning af et af de andre primære problemer i Europa 
— arbejdsløsheden. 
Når konkurrenceevnen alligevel fastholdes som den 
primære målsætning i det foreslåede rammeprogram 
burde det have været præciseret, at dette skal forstås på 
den måde, at man gennem anvendelsen af ny teknologi 
håber at kunne dække nye behov til konkurrencedygtige 
priser. Dette ville bidrage til fremme af beskæftigelsen. 
Den bærende idé i det første rammeprogram var at 
skabe konkurrenceevneforbedring ved at holde om­
kostningerne nede, og vægten lå på procesinnovation i 
modsætning til produktinnovation. 
1.7. I relation til EUREKA skal Udvalget henlede 
opmærksomheden på den indgående drøftelse, der er 
heraf i informationsberetningen om »De nye teknologi­
er — Forskning og udvikling i EF-regie« (CES 851/85), 
hvori man nåede frem til følgende konklusioner: 
»ETC- og EUREKA-forslagene må bringes i samklang. 
Det ene bør være komplementært i forhold til det andet. Umiddelbart synes der at være risiko for overlapning 
mellem dem. Manglen på en passende koordinering i 
forbindelse med den europæiske F&U's organisation 
kan føre til, at EUREKA udvikler sig i uønsket retning 
med alvorlige skævheder til følge. 
Udvalget vil kraftigt påpege, at de mindre og de sektor­
specifikke forskningsinstitutter har en vigtig rolle at 
spille inden for innovation og skabelse af nye produkter 
og fremstillingsprocesser. 
Det er ganske vist rigtigt, at Fællesskabet via Kommis­
sionen allerede er repræsenteret i EUREKA-koordina-
tionsgruppen, men en bedre koordination mellem ETC 
og EUREKA opnås ved Kommissionens deltagelse i 
EUREKA-sekretariatet. 
Kommissionen bør have det fulde anvar for koordine­
ringen af alle FTU-aktioner på europæisk plan.« 
1.8. For at realisere målsætningerne må Fælles­
skabets strategi tage sigte på: 
— fuldt ud at udnytte den værditilvækst, som skabes af 
en samordnet strategi for forskning og teknologisk 
udvikling (FTU) for hele Fællesskabet, 
— hurtigt at få gennemført det indre marked, 
— at fremskynde den innovationsproces, der følger 
efter den prækonkurrencemæssige forskning. 
1.9. Udvalget er enigt, når Kommissionen tillægger 
den værditilvækst, som skabes af fællesskabsdimensio-
nen, fordele som: omkostningsdeling, spredning af vi­
denskabelige risici, opnåelse af en »kritisk masse«, hvad 
de økonomiske eller menneskelige ressourcer angår, 
større effektivitet samt mulighed for at iværksætte yder­
ligere foranstaltninger. 
1.10. Fællesskabets FTU-budget er beskedent i for­
hold til medlemsstaternes samlede budget på dette om­
råde (ca. 3 % af Fællesskabets almindelige budget og 
2,5% af medlemsstaternes samlede offentlige udgifter 
til F&U). Hermed fremstår fire funktioner, som bør 
indgå i Fællesskabets FTU-strategi: 
— koordinering af medlemsstaternes F&U-aktiviteter, 
— tilskyndelse til fælles F&U-indsats, 
— udbredelse af F&U-resultaterne, 
— fremme af innovation. 
1.11. To innovationshindringer, som er tydelige for 
alle, og som straks bør fjernes, er mangelen på et let 
opnåeligt fællesskabspatent og på fællesskabsstandar-
der. Andre hindringer er vanskeligere at tackle, især 
29. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 333/47 
medlemsstaternes modvilje mod at give afkald på, "hvad 
de betragter som deres nationale interesser. 
1.12. Det er meget vigtigt at mærke sig, at den kriti­
ske masse i forbindelse med udstyr og menneskelige 
ressourcer betyder, at man geografisk ikke længere er 
bundet til ét sted — de nye informations- og kommuni­
kationsteknologier gør det muligt at koncentrere indsat­
sen i ekspertise-centre bestående af forskere og innova­
torer med forskellige geografiske udgangspunkter. 
1.13. Udvalget billiger den foreslåede nye linje i kon­
kurrencereglernes anvendelse på FTU-området. Kon­
kurrencereglerne blev til i en periode, hvor Fællesskabet 
var en relativt lukket økonomi. I dag er situationen en 
anden, idet EF-virksomheder jo konkurrerer på det 
europæiske hjemmemarked med amerikanske og japan­
ske giganter. Konkurrencereglerne er derfor blevet æn­
dret, så man ikke forhindrer dannelsen af EF-giganter, 
som er i stand til at tage konkurrencen op med de 
amerikanske og japanske giganter. Hvad er samarbejdet 
på FTU-området værd, hvis der i den anden ende lægges 
hindringer i vejen for sammenslutninger, der skal udnyt­
te og markedsføre resultaterne af denne FTU? 
1.14. Det er stort minus for Fællesskabets konkur­
renceevne, at resultaterne af FTU kun langsomt og på en 
ineffektiv måde omsættes til kommercielle produkter. 
Fællesskabet bør tilstræbe at reducere det tidsrum, der 
går, inden forskningsresultaterne omsættes i praktiske 
anvendelser. Specielt bør de små og mellemstore 
virksomheder have mulighed for at komme med forslag 
til demonstrationsprojekter, som ikke falder inden for 
etablerede EF-programmer. 
2. FTU-aktiviteter 
Udvalget kan tilslutte sig de kriterier, der har været 
medvirkende faktorer ved valget af de otte aktioner, 
Kommissionen foreslår i rammeprogrammet, selv om 
det er yderst forbeholdent med hensyn til selve indhol­
det af aktionerne, da de ikke afspejler disse kriterier på 
passende vis. 
2.1. Livskvalitet 
2.1.1. De målsætninger, der søges realiseret med 
denne forskning, er vigtige og vedkommende. Aktionen 
er imidlertid yderst begrænset, thi dels forbigås visse 
grundlæggende problemer med tilknytning til tilværel­
sen i Fællesskabet, og dels overses nogle af de mulighed­
er, der ligger i FTU, som kan koncentreres om nye 
produkter og markeder, og ad denne vej dække sociale 
behov. 
Der er alvorlige mangler ved denne måde, hvorpå pro­
blemerne gribes an. F.eks. har man glemt at medtage 
så vigtige områder som de voksende problemer omkring personer, der er afhængige af sociale bistandsydelser, 
f.eks. de langtidsledige og isolerede ældre mennesker, 
nødvendigheden af at bremse forringelsen af livskvalite­
ten i vore bykerner, nye mønstre med hensyn til fritidens 
anvendelse, som har baggrund i den teknologiske udvik­
ling, og muligheden for at forbedre livskvaliteten ved 
at yde hjælp til selvhjælp, derved at borgerne samarbej­
der og deltager i udviklingen af deres egne bykvarterer 
og lokalsamfund. 
Ved at indsnævre livskvalitetsaktionens operationsfelt 
til de to områder, sundhed og miljø, begrænser Kom­
missionen mulighederne for at anvende FTU-resultater-
ne på områder, som eventuelt kunne munde ud i pro­
duktion af nye produkter og dermed skabe beskæftigel­
sesmuligheder, som imødekommer nye behov. Det er 
helt urimeligt på denne måde at indsnævre livskvalitets-
aktionen, eftersom det betyder, at der ikke fremkommer 
nogen programmer, som dækker denne vigtige aktion 
inden for rammeprogrammet. 
2.1.2. Det vil ikke være muligt at realisere det nye 
rammeprograms målsætning om at cementere og for­
svare den europæiske model, som er kendetegnet ved, 
at den sociale dialog, leve- og arbejdsvilkårene og miljø­
hensyn tillægges særlig betydning, medmindre aktio­
nens indhold udvides, og livskvalitetsmålsætningen hol­
des for øje i alle de øvrige aktioner. 
2.1.3. Et livskvalitetsorienteret FTU-program skulle 
således kunne blive en kilde til nye produkter og dermed 
give EF's erhvervsliv øgede markedsandele inden og 
uden for Fællesskabet. En udvidelse af denne aktions 
indhold er berettiget derved, at dette sandsynligvis vil 
betyde et bidrag til den industrielle udvikling og dermed 
øget beskæftigelse. 
2.1.4. Et forskningsprogram underlagt tilsyn fra 
Kommissionens GD V (Beskæftigelse, sociale anliggen­
der og uddannelse) skal hilses velkommen. Der må 
imidlertid ikke være tale om en faktor, som begrænser 
indholdet af denne aktion i rammeprogrammet. 
2.1.5. Den del af denne aktion, som vedrører miljøet, 
bør også omfatte forskningsforslag vedrørende de 
grænseoverskridende problemer i tilknytning til vand­
forurening. 
Der bør lægges større vægt på en effektiv forvaltning af 
land- og vandressourcerne, så man undgår økologiske 
»katastrofer«, som f.eks. den ørkendannelse, der i øje­
blikket finder sted i adskillige områder i Fællesskabet. 
FTU på dette miljøpolitiske delområde bør imidlertid 
gennemføres på et flerdimensionalt grundlag, eftersom 
det nu står helt klart (et synspunkt, som også Kommis­
sionen tilslutter sig i dokumentet »Nye retninger i miljø­
politikken« — (KOM(86) 76 endelig udg. af 19. februar 
1986)), at sådanne problemer ikke længere lader sig løse 
på et sektoralt eller nationalt grundlag alene. I FTU-
Nr. C 333/48 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 12. 86 
indsatsen bør man bestræbe sig for at undgå, at for­
ureningen overføres fra den ene miljøsektor til den 
anden (vand/land/luft) eller medfører en nedbrydning 
af livskvaliteten i de forskellige områder af Fæl­
lesskabet. 
2.2. Henimod et informationssamfund 
2.2.1. I forslaget siger Kommissionen meget lidt om 
informationsteknologi-aktionen. Dette må vække en vis 
undren# når det af finansieringsoversigten fremgår, at 
denne aktion med 2 050 mio ECU er den største af alle 
og lægger beslag på 26,5% af de samlede foreslåede 
bevillinger. 
2.2.2. Under forudsætning af at aktionen indebærer 
en videreførsel af de succesrige programmer, som Ud­
valget har udtalt sig anerkendende om, kan Udvalget 
stille sig positivt til høje udgifter på informationstekno­
logiernes område, idet det dog vil advare om, at det 
svækker effektiviteten, hvis der satses overdrevent på 
maskinelsiden i bestræbelserne på »at give den europæ­
iske IT-industri de grundlæggende teknologier, der er 
en forudsætning for denne industris konkurrencedygtig­
hed i 1990'erne«. 
2.2.3. Udvalget bemærker, at den betydning, ud­
viklingen af de kognitive videnskaber spiller for infor­
mationsteknologierne, kun berøres overfladisk i Kom­
missionens forslag. Dette er beklageligt, ikke alene på 
grund af de kognitive videnskabers grundlæggende be­
tydning for hele området teknologisk udvikling, men 
også på grund af de muligheder, disse videnskaber 
rummer for udviklingen af nye innovative serviceydelser 
og for afdækning af nye behov og ny efterspørgsel, som 
kan dækkes gennem disse nye teknologiske redskaber. 
2.2.4. Konkurrenceevneproblematikken er forment­
lig ikke alene kendetegnet ved, at man ikke hurtigt nok 
formår erhvervsmæssigt at udnytte EF's FTU-resultater, 
men også ved, at man enten ikke effektivt identificerer 
markedsbehovene eller ikke tilstrækkeligt eller hurtigt 
nok forstår at dække en efterspørgsel efter nye service­
ydelser. 
2.2.5. Udvalget henleder opmæksomheden på sine 
relevante kommentarer hertil i informationsberetningen 
om »De nye teknologier — Forskning og udvikling i 
EF-regie«. I denne beretning understreges mulighederne 
for med f.eks. IRIS-initiativet af fremme en mere ud­
bredt anvendelse af eksisterende informationsteknologi­
er til at dække behov, »hvorved livskvaliteten kunne 
forbedres, nye fremskridtsrettede og acceptable værdier 
komme til deres ret og kollektive og individuelle behov 
blive dækket«. Udvalget finder, at der i rammeprogram­
met for EF's forskning og teknologiske udvikling burde 
lægges større vægt på at opfylde den erklærede målsæt­
ning med programmet, hvorefter FTU også skal anven­
des til at fremme den sociale udvikling, hvilket vil sige at stimulere udviklingen af nye innovative serviceydelser 
til dækning af nye behov, og bidrage til at rette op på 
uligevægten mellem a) fremstillingen af nye varer og 
tjenester og b) fremskyndelse af produktionsprocessen, 
som alt for ofte fører til tab af arbejdspladser. 
2.2.6. Udvalget skal minde om, hvad det sagde i 
nævnte beretning i relation til informationsteknologi­
erne: 
»Der må hurtigst muligt sættes focus på den økonomi­
ske betydning af det ændrede informationsmarked og 
især på de beskæftigelsesmæssige følger for arbejdsin­
tensive industrier. De menneskelige ressourcer er afgø­
rende for informationsmarkedet, og EF-succes på dette 
område vil stå og falde med unge europæeres kvalifika­
tionsniveau. 
Informationsteknologi og forandringer på informa­
tionsmarkedet har stor betydning for regionaludvikling­
en i EF. Der er risiko for, at regionale uligheder accentu­
eres. Den informationsteknologi, der står til rådighed i 
dag, kan imidlertid eliminere de ulemper, der hidtil har 
været på grund af store afstande, forudsat at der træffes 
politisk beslutning om at anvende den på EF- og med­
lemsstatsniveau. Kommissionens handlingsplan for de 
mindre begunstigede regioner i arbejdsprogrammet bør 
hurtigst muligt accepteres.« 
2.3. Livsnerven i det store marked 
2.3.1. Udvalget er helt enigt, når Kommissionen i det 
foreslåede program holder fast ved forskningen på to 
felter, som den samler under overskrifterne »Telekom­
munikation« resp. »Integration af telekommunika­
tionsteknologi med informationsteknologi og audiovi­
suel teknologi i nye tjenester af fælles interesse«. 
2.3.2. Udvalget er enigt med Kommissionen, når 
denne siger, at det i forbindelse med avanceret telekom­
munikation, information og audiovisuel teknologi 
»ikke blot (drejer sig) om en vigtig faktor for gennemfø­
relsen af det store marked, men også om en af de 
væsentlige faktorer for EF's konkurrencedygtighed på 
verdensplan«. Da vi gerne skulle blive mere konkurren­
cedygtige i forhold til de store handelsblokke, skal 
Udvalget henlede opmærksomheden på det, det siger i 
udtalelsen om »Prioriteter i EF's forskning« (!), nemlig 
(') EFTnr. C 160 af 1.7. 1985. 
29. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 333/49 
at det er »afgørende for EF, at resultaterne af FU&D 
bliver markedsføringsklare meget hurtigere, end tilfæl­
det er i dag. Politisk vilje til samarbejde og ægte vilje 
til at være fælles om FU&D-resultaterne på tværs af 
landegrænserne har afgørende betydning for Fæl­
lesskabets FU8cD-indsats«. 
Om der er »ydedygtige og billige kommunikationsmu­
ligheder« til stede — hvilket ifølge forslaget er afgøren­
de for produktiviteten og effektiviteten af hovedparten 
af Fællesskabets industrielle aktiviteter — vil være et 
spørgsmål om udvisning af politisk vilje og om tværna­
tionalt samarbejde i forbindelse med overførslen af 
FTU. 
2.3.3. Udvalget deler det håb, Kommissionen giver 
udtryk for, at der i løbet af 1990'erne i Fællesskabet vil 
blive indført et »bredbåndskommunikationsnet«, som 
giver mulighed for en lang række tjenester. Udvalget 
påpeger imidlertid, af EF, i modsætning til USA, er 
nødt til at tage højde for sprogbarrierer i forbindelse 
med introduktionen af disse integrerede bredbåndskom­
munikationsnet. Udvalget vil gerne atter en gang slå 
fast, hvad det sagde i sin udtalelse om RACE (*), nemlig 
at der må træffes effektive foranstaltninger for at afbøde 
sprogproblemets negative effekt på »den kvalitative og 
kvantitative udvikling af den grænseoverskridende in­
formationsudveksling«. Endvidere er Fællesskabet nød­
saget til at gøre en særlig indsats for at løse problemerne 
omkring standardisering og interfaces i den grænseover­
skridende informationsudveksling, dersom Fællesskab­
et skal nå frem til et standardiseret marked inden for 
telekommunikationsudstyr og -tjenester, som beskrevet 
i Kommissionens forslag. 
2.4. Anvendelse af nye teknologier til modernisering 
af de traditionelle industrisektorer 
2.4.1. Af hensyn til Fællesskabets internationale kon­
kurrenceevne og bestræbelserne for at få større del i 
markedet for nye produkter er det helt afgørende, at 
resultaterne af dets FTU opfylder de allerhøjeste pro­
duktkrav, og at udbyttet af forskningen i videst muligt 
omfang effektivt og hurtigt bliver udnyttet erhvervs­
mæssigt. Udvalget er af den opfattelse, at problemet 
hverken skyldes, at kvaliteten af Fællesskabets FTU er 
for ringe, eller at den europæiske produktstandard er 
for lav. Der er klare beviser på det modsatte, når 
man betænker Europas succes på det videnskabelige og 
teknologiske område i forbindelse med f.eks. ESPRIT, Ariane, BRITE, RACE, JET, Airbus osv... Problemet 
skyldes snarere det unødvendigt lange tidsrum, der går, 
inden FTU-resultaterne bliver udnyttet erhvervsmæs­
sigt. 
2.4.2. Noget vigtigt, man skal holde sig for øje i 
denne forbindelse, er den almindelige tendens til på 
Fællesskabets teknologiske forskningscentre at fremstil­
le det ene nye redskab efter det andet. Denne »eksplo­
sion« af nye redskaber synes imidlertid ikke at blive 
fulgt op af en politik eller indsats, der sigter mod hurtigt 
og effektivt at identificere klart definerede markedsbe­
hov, som kunne tilfredsstilles gennem disse nye redskab­
er og ny viden. Denne uoverensstemmelse mellem udbu­
det af nye redskaber på den ene side og efterspørgslen 
efter de nye produkter og tjenesteydelser, som de er i 
stand til at dække, på den anden side, er en væsentlig 
medvirkende årsag til den tidsforskydning, der er, fra 
FTU-resultaterne foreligger, og til de når frem til mar-
kedsstadiet. Dette udgør en klar hindring for, at Fæl­
lesskabet med succes kan konkurrere med USA og 
Japan på verdensmarkederne. 
I denne forbindelse mener Udvalget, at Kommissionen 
hurtigst muligt bør fastlægge, hvilke markeder det en­
kelte program i sidste instans sigter mod at dække. 
Her er der klart brug for en eller anden form for 
markedsundersøgelse (idet begrebet »markedsundersø­
gelser« skal forstås på den måde, hvorpå det opfattes af 
erhvervsvirksomheder). Lignende overvejelser må gøres 
for forskningsprogrammer vedrørende sundhedsvæsen, 
velfærd, sikkerhed og miljøbeskyttelse. 
Det foreslåede program bør så vidt muligt afstemmes 
efter udviklingen på det indre marked, hvilket betyder, 
at det nye rammeprogram som helhed må rette sig mod 
markeder, som vil forefindes så langt ude i fremtiden 
som i tidsrummet fra år 2 000 til år 2 010, idet man her 
skal huske på, at det meget vel kan tage 10 til 20 år at 
nå fra laboratoriestadiet til markedsstadiet. 
Kommissionen bør også være bevidst om, at de marke­
der, vi har i dag, er for produkter, for hvilke forskningen 
blev startet op i 1965-70. Den tilsvarende tidsafstand 
fra forsknings- til markedsstadiet er muligvis kortere for 
Områder som sundhed, sikkerhed og miljøbeskyttelse. 
2.4.3. EF-rammeprogrammet for statslig støtte til 
forskning og udvikling (2) fastlægger rollen for FTU til 
at dreje sig om forbedring af konkurrenceevnen og 
forøgelse af konkurrencen om innovation. Tilskyndel­
sen til forskning og udvikling i EF er et væsentligt 
element i strategien til styrkelse af industriens grundlag 
og til »udvikling af Fællesskabets internationale kon­
kurrenceevne«. Udvalget støtter dette rammeprogram 
for statslig støtte til F&U. De gensidigt forstærkende 
virkninger, som kan forventes at opstå som resultat 
af Fællesskabets, medlemsstaternes og de forskellige 
virksomheders og forskningscentres samlede anstren­
gelser, kan kun føre til forbedringer. 
(') EFTnr. C 188 af 29. 7. 1985. (2) EFT nr. C 83 af 11. 4. 1986, s. 2. 
Nr. C 333/50 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 12. 86 
2.4.4. Hvis vi bevæger os fra grundforskning og frem 
til industriel udnyttelse og markedsføring af FTU-
resultaterne, bliver Fællesskabets konkurrencepolitik 
imidlertid mere restriktiv, hvad statsstøtte angår. Hen­
sigten er at undgå konkurrenceforvridning i forbindelse 
med fremstillingen og markedsføringen af visse varer, 
som indgår i samhandelen mellem medlemsstaterne. 
Den omstændighed, at restriktioner på statsstøtte til 
FTU skærpes i takt med, at resultaterne af sidstnævnte 
nærmer sig erhvervsmæssig udnyttelse, mindsker natur­
ligvis risikoen for, at der opstår konkurrencefor­
vridninger mellem medlemsstaterne. Det betyder imid­
lertid også, at Fællesskabet som økonomisk enhed står 
tilbage med et alvorligt konkurrencemæssigt handicap 
på verdensmarkederne af den enkle grund, at EF i 
modsætning til USA og Japan endnu ikke udgør én 
stor, forenet handelsblok. Restriktioner på statsstøtte 
til FTU er medvirkende til, at tidsafstanden fra forsk­
ning til kommerciel udnyttelse af forskningsresultaterne 
er længere end nødvendigt sammenlignet med situatio­
nen i USA og Japan. Det forekommer pudsigt, at me­
dens hensigten med Fællesskabets konkurrencepolitik 
er at forbedre det europæiske erhvervslivs konkurrence­
evne på verdensmarkederne, kan regler, der skal 
dæmme op for konkurrenceforvridning mellem med­
lemsstaterne, have nøjagtig den modsatte effekt. 
2.4.5. Det er allerede ovenfor understreget, at det 
haster med at få introduceret et let opnåeligt EF-patent 
og EF-standarder. 
2.4.6. De små og mellemstore virksomheder har for­
mentlig behov for særlig bistand i forbindelse med 
evaluering og udnyttelse af resultaterne af Fællesskabets 
FTU. Baggrunden er, at den enkelte SMV ofte ikke selv 
råder over det fornødne videnskabelige personale, til at 
den kan udforske og vurdere mulighederne i relevante 
FTU-resultater. Der bør ydes støtte til et pilot-hand­
lings-program for derigennem at afprøve effektiviteten 
af samarbejdsforbindelser mellem SMV og de højere 
uddannelsesinstitutioner. Disse behøver ikke nødven­
digvis at befinde sig geografisk i den umiddelbare nær­
hed af de pågældende SMV, selv om dette dog ville 
være en fordel. Dersom SMV fik en sådan hjælp, ville 
de utvivlsomt kunne gøre langt bedre anvendelse af 
forskningsresultaterne, hvilket visse af dem allerede har 
vist, at de er i stand til på teknologioverførselsområdet. 
Der bør forskes i, hvorledes forskningsresultater, som 
allerede foreligger på databaser, kan gøres lettere til­
gængelige for SMV. 
2.4.7. Det bør slås fast, at store virksomheder og 
små og mellemstore virksomheder supplerer hinanden. 
Store virksomheder har styrke og evne til at udvikle 
sværteknologi. Små og mellemstore virksomheder er kendetegnet ved smidighed, hurtighed og evne til hurtigt 
at udfylde markedsnicher. De bør ikke betragtes som 
værende forskellige og dermed behandles forskelligt 
som følge af blotte og bare forskelle i omsætning og 
antal ansatte. Enhver specifik foranstaltning, som intro­
duceres, bør rette sig efter projektet og ikke virk­
somhedens størrelse. 
2.4.8. Man bør tilskynde til foranstaltninger, som 
får pengeinstitutterne til at lægge mere vægt på at stille 
investeringsmidler til rådighed for udvikling af FTU til 
iværksætter-innovation. Dette vil kunne medvirke til 
udvikling af nye industrier og til jobskabelse. 
2.4.9. Udvalget slutter op om den særlige plads, der 
tildeles videnskab og teknologi vedrørende materialer 
og råstoffer. Dette er helt på linje med de synspunkter, 
der kommer til udtryk i en række Udvalgs-udtalelser. 
2.5 Videreførelse og ajourføring af aktionen på ener­
giområdet 
2.5.1. Den alvorlige kernekraftulykke, som indtraf i 
Tjernobyl den 26. april 1986, stiller et presserende krav 
om en løsning af de nukleare sikkerhedsproblemer. Der 
må udfoldes intensiverede bestræbelser for: 
— både på fællesskabsplan og internationalt plan at 
formulere og gennemføre informations- og tilsyns-
foranstaltninger samt forholdsregler for at forebyg­
ge kernekraftulykker eller for så effektivt som mu­
ligt at få dem under kontrol, 
— at fortsætte og intensivere forskningen i nuklear 
og teknologisk sikkerhed samt, generelt, at opstille 
fælles normer for sikkerheden i kernekraftværker, 
— at opstille fælles normer for den tilladelige grænse 
for, hvor stor mængde radioaktivitet, befolkningen 
må udsættes for. 
I denne forbindelse er der et påtrængende behov for 
analyser af de tilsyn, der gennemføres, og af de erfarin­
ger, der er indvundet i de forskellige lande før og efter 
Tjernobyl-ulykken med hensyn til: 
— initiativer og foranstaltninger sigtende mod en 
forbedring af sikkerheden på de kernekraftværker, 
som er i drift, 
— foranstaltninger til midlertidig eller definitiv ned­
lukning af ældre eller mindre sikre kraftværker, 
— udsættelse med opførelse af nye kraftværker, som 
enten ikke kan betragtes som tilstrækkeligt sikre, 
eller som lader sig erstatte med andre energikilder, 
— prioriteringen i energipolitikken. 
2.5.2. Med hensyn til Kommissionens forslag vedrø­
rende fossilt brændsel og nye og vedvarende energikil-
29. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 333/51 
der samt rationel energiudnyttelse vil Udvalget gerne 
fremføre følgende bemærkninger: 
a) de foreslåede bevillinger til det andet rammepro­
gram udgør kun ca. 40% af bevillingerne til det 
første rammeprogram, 
b) beløbet er klart utilstrækkeligt, områdets vigtighed 
taget i betragtning, 
— de fossile energikilder vil fortsat et langt stykke ud 
i fremtiden udgøre grundstammen i vores energifor­
syning, og det er derfor nødvendigt at udvikle nye 
processer — især processer, som er mindre miljøbe­
lastende — også selv om oliepriserne på kort sigt 
bliver på det nuværende relativt lave niveau, 
— FTU vedrørende nye og vedvarende energikilder må 
videreføres på et kontinuerligt grundlag, således at 
disse energikilder kan udnyttes maksimalt. I det 
foreliggende forslag reduceres bevillingerne til 
denne FTU til 210 mio ECU, hvor det tal, der 
oprindeligt blev foreslået i Kommissionens retnings­
linjer var 300 mio ECU. Udvalget er meget overra­
sket over denne nedskæring, specielt når det betæn­
kes, at retningslinjerne blev offentliggjort, mere end 
en måned før kernekraftulykken på Tjernobyl­
kraftværket indtraf. 
Udvalget er af den opfattelse, at bevillingsrammen i 
det seneste forslag blot yderligere understreger den i 
forvejen uacceptable skævhed i bevillingernes fordeling 
på nuklear og ikke-nuklear energi. Kommissionen siger 
selv, at det nuværende fald i oliepriserne, som kan 
være rent forbigående, ikke bør føre til, at Fællesskabet 
mindsker sin indsats på disse områder; indsatsen bør 
snarere intensiveres. Kommissionen har ikke taget kon­
sekvensen af dette synspunkt i forbindelse med de fore­
slåede bevillinger (11 % af totalen for aktiviteter inden 
for energisektoren) til ikke-nuklear FTU. 
Tjernobyl-ulykken vil givetvis føre til forskydninger i 
tyngdepunkterne i F&U-programmet både med hensyn 
til forholdet mellem nuklear og ikke-nuklear F&U og 
inden for hvert enkelt af disse områder. 
I forbindelse med F&U i den nukleare sektor henviser 
Udvalget tillige til Udvalgets igangværende drøftelser 
om Tjernobyl-ulykken. 
2.6. Bioteknologi: teknologiens nye knudepunkt 
2.6.1. Det er fuldt indikeret, at Det europæiske Fæl­
lesskabs relativt stærke stilling inden for bioteknologisk 
grundforskning bør befæstes yderligere. 
2.6.2. Udvalget slutter op om Kommissionen, når 
denne i denne sammenhæng påpeger: »I opstillingen af målsætningerne for... bioteknologi vil Kommissionen 
tage hensyn til de sociale, etiske og samfundsmæssige 
konsekvenser af udviklingen på dette område«. 
2.6.3. I denne sammenhæng vil Udvalget atter en­
gang fremdrage, hvad det sagde i udtalelsen om »Priori­
teter i Fællesskabets forskningsinitiativer« (*).' 
»Der bør lægges mere vægt på FU&D med hensyn 
til jordens udnyttelse (f.eks. de langsigtede virkning­
er af intensiv brug af agro-kemi og de problemer, 
der knytter sig til den deraf følgende udpining af 
jorden); på FU&D i skovbrug (f.eks. biomasse gen­
nem hurtig omdrift); på FU&D inden for veterinær­
videnskaberne (f.eks. sygdomsoverførsel ved im- og 
eksport af avlsdyr og foder). Bortset fra den selv­
stændige værdi af sådanne forskningsresultater, kan 
der være tale om forhold af betydning for reformen 
af den fælles landbrugspolitik«. 
2.6.4. FTU i arealanvendelse, skovbrug og veterinær­
videnskab er af reel værdi for landbrugets udvikling og 
konkurrenceevne samt af relevans for formuleringen af 
nye politikker med relation til reformen af den fælles 
landbrugspolitik. 
2.6.5. Det er meget vigtigt at opretholde FTU-aktivi-
teter vedrørende udviklingslandene på europæiske 
forskningsinstitutioner. FT-støtten kan vise sig livsvig­
tig, hvis støtten i medlemsstaterne falder. 
2.6.6. Forskning med sigte på de ugunstigt stillede 
regioner i Fællesskabet må formodes at være af særlig 
værdi for udviklingslandene og bør derfor tilrettelægges 
under hensyntagen hertil. 
2.6.7. En intensiveret indsats for at fremme eller 
etablere lokal FTU i udviklingslandene har kraftig til­
slutning i Udvalget. 
2.6.8. Udover i afsnittet om Forvaltning af land-
brugsressourcerne at påpege, at den foreslåede FTU-
aktion bl.a. vil være rettet mod en »effektiv udnyttelse 
af menneskelige og økonomiske ressourcer«, synes 
Kommissionen kun overfladisk at berøre vigtigheden af 
den menneskelige faktor i forbindelse med en forbedring 
af landbrugproduktionen. 
2.7. Udnyttelse af havbunden og havenes ressourcer 
2.7.1. Det bifaldes, at den længe udsatte EF-aktion 
vedr. havressourcer nu endelig inkorporeres i ramme­
programmet. 
(') KFTnr. C 160 af 1. 7. 1985. 
Nr. C 333/52 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 12. 86 
2.7.2. Denne FTU-aktion bør sigte mod at forebygge 
den nedbrydning af havressourcer, som forurenende 
stoffer fra alle kilder forårsager (kemiske stoffer, affald, 
spildolie, emission og dumpning af radioaktive stoffer). 
Nedbrydningsfaren er særlig udtalt i middelhavsom­
rådet. 
2.7.3. Der bør lægges større vægt på EF's FTU vedrø­
rende ferskvandsressourcer, end tilfældet er i forslaget. 
Emnet bør også indgå under aktionen vedrørende livs­
kvalitet (miljøbeskyttelse). 
2.7.4. Forvaltning af vandressourcerne kunne også 
indgå som et vigtigt led i »Videnskab og teknologi i 
udviklingens tjeneste«, og de to aktiviteter bør koordi­
neres. Ørkendannelse er en realitet i Sydeuropa og i 
udviklingslandene. 
2.8. Forskernes Europa 
2.8.1. Forslagene om at fremme forskernes Europa 
ligger på linje med forslag, som Udvalget allerede har 
sluttet op om, og hilses derfor velkommen. Udvalget 
henleder opmærksomheden på, at mobiliteten hæmmes 
af juridiske problemer, og at det er nødvendigt at lette 
mobiliteten fra forskningssektoren til erhvervslivet, spe­
cielt efter et vist åremål inden for forskning. Forslagene 
som sådanne er dog tilfredsstillende. 
2.8.2. Det undrer Udvalget, at foranstaltninger som 
Fremtidsforskning og vurdering af videnskab og tekno­
logi (FAST), Evaluering, Statiske værktøjer samt An­
vendelse af resultaterne af TFU indgår i den ottende 
aktion, som omhandler Opbygning af et forskernes 
Europa. 
Der er her tale om yderst vigtige, uafhængige bestandde­
le af en planlagt udvikling henimod et europæisk viden­
skabs- og teknologifællesskab, og de ville i virkelig­
heden kunne inkorporeres langt mere hensigtsmæssigt 
i Kommissionens dokument vedrørende retningslinjerne 
for det ny rammeprogram, hvor de ville passe ind 
under aktionen »Generel støtte til den videnskabelige og 
tekniske udvikling«. 
Det økonomiske og sociale Udvalg har kraftigt under­
streget vigtigheden af at fremme anvendelsen af resulta­
terne af EF-finansieret F&U(!) og udtalt sig positivt 
om FAST-programmet (2). 
Det er ligeledes med beklagelse og overraskelse, at 
Udvalget konstaterer, at medens man i Retningslinjerne 
opererede med en udgiftsramme på mellem 660 og 
865 mio ECU for de aktiviteter, der nu er anbragt under 
aktionen om »Forskernes Europa«, nu for denne aktion 
opererer med et udgiftsoverslag på 460 mio 
(') EFTnr. C 23 af 25. 1. 1985. 
(2) EFTnr. C 211 af 8. 8. 1983. ECU. Udvalget beklager den åbenbare nedprioritering 
af disse aktiviteter. 
2.8.3. Aktiviteter vedrørende innovation og udnyt­
telse af resultaterne af forskning gennemført i EF-regie 
er af så stor betydning, at de burde tillægges større vægt. 
På samme måde er fremtidsforskning og vurdering med 
lang tidshorisont af central betydning for langtidsplan­
lægningen og bør tildeles større prioritet. 
3. Effektiv styring 
3.1. Efter Udvalgets opfattelse er effektiv styring af 
afgørende betydning for, om EF's FTU giver de tilsigte­
de resultater. De evaluerings- og revisionsprocedurer, 
der er skitseret i forslaget, er yderst påkrævet. 
3.2. Af hensyn til en effektiv kommunikation mellem 
de forskellige involverede parter bør der lægges særlig 
vægt på udbredelse af relevant information om pro­
grammer og forslag. 
3.3. Udvalget konstaterer til sin tilfredshed, at de 
små og mellemstore virksomheder er medtaget i for­
slaget. 
Det er ikke tilstrækkeligt, at man holder sig de små og 
mellemstore virksomheders behov for øje i samtlige 
FTU-programmer. Der bør også forskes i SMV's behov, 
hvis de skal have fuld del i udnyttelsen af resultaterne 
af den FTU, der gennemføres i EF-regie. 
3.4. Udvalget er helt enigt med Kommissionen i dens 
vurdering af de små og mellemstore virksomheders rolle 
i sine retningslinjer: 
»På det videnskabelige og teknologiske område bør 
Fællesskabet gøre sig klart, at de avancerede industriel­
le økonomier er inde i en fase med omfattende teknolo­
giske ændringer, hvor de små og mellemstore virk­
somheder ofte er dem, som bedst er i stand til at indføre 
en nyskabende politik og fastholde et højt konkurrence­
niveau gennem innovation. De nyskabende små og mel­
lemstore virksomheder vil sikre Europa en plads i den 
nye internationale arbejdsdeling og en udbredelse af en 
konkurrencedygtig teknologi. Fællesskabet bør ligele­
des påse, at der sikres et passende miljø for udviklingen 
af et net af sunde, dynamiske og nyskabende små og 
mellemstore europæiske virksomheder. Kommissionen 
vil i nær fremtid forelægge Rådet en meddelelse specielt 
viet denne aktionsform.« 
3.5. Det er overraskende, at FFC's rolle, som også 
blev drøftet i dette dokument, ikke indgår som et vigtigt 
punkt i rammeprogramforslaget. 
3.6. Et af de vigtige elementer i oprettelsen af det 
videnskabelige og teknologiske Fællesskab er afsnittet 
om »Ledsageforanstaltninger« i Kommissionens doku­
ment om retningslinjer. 
29. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 333/53 
Ledsageforanstaltningerne skulle bestå i: 4. Budgetoverslag 
— gunstig behandling af statsstøtte til FTU i forbindel­
se med konkurrencereglernes anvendelse, 
— en afbalanceret udvikling i samtlige Fællesskabets 
medlemsstater og regioner gennem iværksættelse af 
specifikke aktiviteter af særlig interesse for disse 
lande eller regioner, hvis videnskabelige og tekniske 
udviklingsstade taler for en særlig indsats, 
særlige hensyn til de små og mellemstore virk­
somheder i forbindelse med: 
a) brug af Den europæiske Regionalfond (EFRU) 
og integrerede middelhavsprogrammer (IMP) 
for visse infrastrukturprojekters vedkommende 
samt anvendelse af nye finansieringsmetoder, 
som både vil kunne opfylde kravet om støtte til 
infrastrukturprojekter og behovene hos små og 
mellemstore virksomheder, 
b) gennemførelsen af foranstaltninger til fordel for 
små og mellemstore virksomheder med det for­
mål at inddrage dem i Fællesskabets udvikling 
og gøre det muligt for dem fuldt ud at udnytte de 
muligheder, som det fælles marked frembyder, 
— andre forslag, som allerede er blevet fremlagt af 
Kommissionen, og vedtaget af Rådet, som f.eks. 
programmet om udvikling af de ugunstigt stillede 
regioner i Fællesskabet ved at give dem bedre ad­
gang til avancerede telekommunikationstjenester 
(STAR-programmet). Inden for rammerne af 
F&U-programmer med omkostningsdeling under­
søger Kommissionens tjenestegrene mulighederne 
for systematisk at forbinde laboratorier eller virk­
somheder i ugunstigt stillede regioner med FTU-
institutioner i de fællesskabslande, som er længst 
fremme i teknisk-videnskabelig henseende. Der sig­
tes især mod områder, hvor sådanne sammen­
koblinger vil være værdifulde for alle parter, 
øget støtte til uddannelse og efteruddannelse af 
forskningspersonale. 
Når sektionen temmelig udførligt refererer disse »ledsa­
geforanstaltninger«, er det fordi den anser dem for at 
være af meget stor vigtighed. De er et uundværligt led 
i en EF-politik på FTU-området. Sådanne foran­
staltninger, som sikrer, at de små og mellemstore virk­
somheder tager aktiv del i forskningsprogrammerne, 
kan meget vel være afgørende for, om tilpasningen 
til hurtigt skiftende teknologier og opretholdelse af 
konkurrenceevnen via innovative produkter lykkes eller 
ej. 4.1. Udvalget er af den opfattelse, at den betydelige 
forhøjelse af bevillingsoverslaget, som foretoges i 
retningslinjerne, var berettiget på baggrund af den FTU, 
der kræves gennemført over de næste fem år. Dette var 
specielt nødvendigt som følge af det nye politiske og 
lovgivningsmæssige grundlag for Fællesskabets vi­
denskabelige og tekniske aktiviteter, som blev skabt 
med vedtagelsen af Den europæiske fælles Akt i decem­
ber 1985.1 forslaget til det andet rammeprogram (1987-
91) går man imidlertid i den modsatte retning, idet der 
foreslås en nedskæring fra 9 mia ECU + en reserve på 
15% (1,3 mia ECU) til 7,735 mia ECU, idet der dog er 
taget beløbsmæssig højde for en midtvejsrevision af 
bevillingerne i løbet af den periode, programmet dæk­
ker. Denne betydelige nedskæring er yderst skuffende 
og vidner om, at det skorter på mod hos Kommissionen 
i forbindelse med forelæggelsen af forslaget for Rådet. 
4.2. Af taktiske grunde fremlægger Kommissionen 
et program med tilhørende budget, som den skønner, 
Rådet vil kunne acceptere. 
Udvalget mener, det ville have været mere korrekt, 
dersom Kommissionen havde fremlagt et FTU-program 
med tilhørende udgiftsoverslag, som den skønnede var 
det minimum, der måtte til for at sikre den gunstigst 
tænkelige økonomiske og sociale udvikling i Det euro­
pæiske Fællesskab i løbet af de næste fem år. Ansvaret 
for enhver nedskæring i programmet ville da have ligget 
hos Rådet. 
Fremlæggelsen af et magert forslag til rammeprogram 
på dette stadium kan meget vel indebære, at Rådet blot 
skærer yderligere i bevillingerne — alene af den grund, 
at Kommissionen nu siger, at der er behov for 7,735 
mia ECU, medens den for få måneder siden lagde sig 
fast på et beløb på 9 mia ECU (+ 15% reserve). 
4.3. Fællesskabets F&U-indsats vil blive alvorligt 
hæmmet, hvis udgifterne skal dækkes gennem usikre 
beyillinger ydet for et år ad gangen. Der burde i stedet 
opstilles et FTU-basisbudget dækkende alle de år, ram­
meprogrammet løber over; dette kunne så ændres til et 
årsbudget, hvis dette skulle vise sig absolut nødvendigt 
på baggrund af nye forhold. Det ville vitterligt ikke 
være ønskeligt, at der i noget programår blev skåret 
ned på FTU. Udvalget argumenterer imod dette i sin 
udtalelse om »Prioriteter i Fællesskabets forsknings­
initiativer«. De forpligtelser, Fællesskabet i henhold til 
Den europæiske fælles Akt har påtaget sig på FTU-
området, taler også imod, at man behandler Fællesskab­
ets FTU-budget på en letsindig måde. 
4.4. Hvorom alting er, bør der imidlertid ikke, for 
det tilfælde, at der skulle vise sig at være færre finansiel­
le ressourcer end ansøgt om af Kommissionen, ske en 
Nr. C 333/54 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 12. 86 
generel nedskæring i samtlige aktioner uden forskel. vis ikke kunne opretholdes, hvis de blev skåret yderlige-
Visse aktioner med beskedne budgetter ville sandsynlig- re ned. 
Bruxelles, den 27. november 1986. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om vedtagelse af en revision for 1987 af det 
forskningsprogram, der skal udføres af Det fælles Forskningscenter for 
EAEF og EØF (1984-87) 
(86/C 333/13) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 12. august 1986 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198 og Furatom-traktatens artikel 170 at anmode om Det økonomiske 
og sociale Udvalgs udtalelse om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets sektion for energi, kernekraft og forskning, 
som den 7. november 1986 vedtog sin udtalelse på grundlag af beretning, udarbejdet af 
ordføreren Enrico Vercellino. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 241. plenarforsamling, den 27. november 
1986 enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Forord 
1.1. Efter en indgående forberedende drøftelse af 
diskussionsoplægget vedrørende de fremtidige aktivite­
ter i FFC (KOM(86) af 14. marts 1986), blev Udvalget 
anmodet om at udtale sig om et konkret forslag til 
Rådets afgørelse, KOM(86) af 30. juli 1986. Som optakt 
til udformningen af det nye flerårige FFC-program, som 
vil finde sted om et år, ændrer sidstnævnte dokument 
det igangværende flerårige program for FFC 1984-87, 
for så vidt angår året 1987. 
Det konstateres med tilfredshed, at Kommissionen i 
forbindelse med udarbejdelsen af det næste flerårige 
FFC-program vil tage hensyn til udtalelser om den 
generelle forskningssituation i EF-regie i 1987 fra såvel 
Europa-Parlamentet og Det økonomiske og sociale Ud­
valg som fra andre rådgivende organer. 
1.2. Man kan kun bifalde, at der med denne frem­
gangsmåde er grebet ind så rettidigt, at der straks 
kan foretages en revision af 1987-programmet og en 
tilpasning af FFC's aktiviteter, i hvert fald i et vist 
omfang, til: 1) retningslinjerne og målsætningerne for Det europæ­
iske Teknologifællesskab og Den europæiske fælles 
Akt, som ændrer traktaten på dette område, samt 
de erfaringer, man har fra nye former for forskning 
i EF, f.eks. forskning med omkostningsdeling, EU-
REKA-projektet og andre projekter, 
2) de første principielle overvejelser og korrektioner, 
prioriteringer og hasteforanstaltninger, som trænger 
sig på efter chokket og de rystende teknisk-vi-
denskabelige, miljømæssige og samfundspolitiske, 
grænseoverskridende konsekvenser, som atomulyk­
ken i Tjernobyl medførte. 
1.3. For at kunne udarbejde udtalelsen, hvori der 
fremsættes bemærkninger og forslag til det nye program 
1987, har Udvalget — efter en nøje gennemgang af 
situationen på FFC's forskellige anlæg og efter at have 
aflagt besøg på anlæggene i Ispra og Geel, hvor man 
diskuterede forskningsmæssige og organisatoriske pro­
blemer med ledere og medarbejdere — støttet sig til