Forslag til Raadets forordning (EF) om aendring af forordning (EOEF) nr. 1785/81 om den faelles markedsordning for sukker samt om aendring af forordning (EOEF) nr. 1010/86 om almindelige regler for produktionsrestitutioner for visse produkter fra sukkersektoren, der anvendes i den kemiske industri (94/C 377/15) KOM(94) 439 endelig udg. - 94/0248(CNS)

(Forelagt af Kommissionen den 8. december 1994)

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 42 og 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, og

ud fra foelgende betragtninger:

I henhold til artikel 23, stk. 5, i Raadets forordning (EOEF) nr. 1785/81 (1), senest aendret ved akten vedroerende Norges, OEstrigs, Finlands og Sveriges tiltraedelse, fastsaetter Raadet efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, den ordning, der fra 1. juli 1995 skal gaelde for produktion af sukker, isoglucose og inulinsirup;

de aftaler, som er resultat af de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi, er blevet godkendt ved Raadets afgoerelse; i henhold til aftalen om landbruget, i det foelgende benaevnt »aftalen«, skal der navnlig foretages en gradvis nedsaettelse af den stoette, som EF yder til eksporten af landbrugsprodukter, isaer sukker, der er omfattet af en garanti i form af produktionskvoter; ifoelge aftalen skal nedsaettelsen af eksportstoetten gaelde baade maengder og bevillinger, og den skal ske i loebet af en overgangsperiode;

som bekendt hviler den faelles markedsordning for sukker siden produktionsaaret 1986/87 paa princippet om fuldt finansielt producentmedansvar for hvert produktionsaar, hvad angaar de tab, der er forbundet med afsaetningen af overskud, som er fremkommet i EF-produktionen under kvoteordningen i forhold til det interne forbrug, ligesom markedsordningen hviler paa pris- og afsaetningsgarantier, der er differentierede efter de produktionskvoter, som er tildelt de enkelte virksomheder; da forpligtelsen til at nedsaette eksportstoetten skal opfyldes i loebet af en overgangsperiode, boer de gaeldende basismaengder for sukker og isoglucose og kvoterne for inulinsirup opretholdes uaendrede, idet det dog boer fastsaettes, at de hermed forbundne garantier kan justeres, for at de forpligtelser, der er indgaaet i forbindelse med alftalen, kan blive opfyldt, uden at hensynet til de grundlaeggende forhold i sektoren i Faellesskabet i oevrigt tilsidesaettes; det er oenskeligt, at systemet med sektorens selvfinansiering og ordningen med produktionskvoter viderefoeres i en periode, der svarer til foernaevnte overgangsperiode, dvs. i seks produktionsaar;

de produktionskvoter, der er tildelt de enkelte virksomheder i sukkersektoren, kan for et givet produktionsaar medfoere, at eksportmaengden, set i forhold til forbruget, produktionen, indfoerslen, lagrene og overfoerslerne samt gennemsnitligt forventet tab, der skal afholdes ifoelge selvfinansieringsordningen, overstiger den maengde, som er fastsat i aftalen; det boer derfor fastsaettes, at de garantier, der foelger af kvoterne, justeres for et eller flere produktionsaar, saa de forpligtelser, Faellesskabet har indgaaet, kan blive opfyldt;

for at garantijusteringen kan ske, boer i foerste omgang den forskel, som er konstateret for et produktionsaar mellem den maengde, der kan udfoeres fra Faellesskabet, og den maengde, som er fastsat i aftalen, fordeles mellem sukker, isoglucose og inulinsirup i forhold til den procentdel, som kvoterne for de enkelte produkter udgoer af den samlede sum af de kvoter, der er fastsat for de tre produkter for Faellesskabet;

denne foerste fordeling pr. produkt boer foelges af en fordeling pr. medlemsstat, for at der kan tages hensyn til de garantier, som foelger af de kvoter, der er tildelt de producerende virksomheder i den enkelte medlemsstat, saaledes at garantijusteringen ikke anfaegter den eksisterende ligevaegt inden for kvoter og byrdefordeling; derfor boer der for hver medlemsstat fastlaegges en nedsaettelseskoefficient for A-garantien og B-garantien paa grundlag af de maksimale byrder, der er specifikke for disse garantier; endelig boer hver beroert medlemsstat foretage fordelingen pr. virksomhed, saaledes at der tages hensyn til de garantier, der for den enkelte virksomhed foelger af dennes kvoter;

da der ved den faelles markedsordning for sukker er indfoert bindende produktionskvoter, er der fra ordningens begyndelse aabnet mulighed for, at virksomheder i forstaaelse med sukkerroeavlerne eller sukkerroersdyrkerne kan beslutte at overfoere en del af deres produktion fra et produktionsaar til det foelgende som produktion i sidstnaevnte produktionsaar, og der gaelder da en forpligtelse til oplagring i tolv maaneder; formaalet med denne mulighed for overfoersel var isaer at give de beroerte mulighed for at afhjaelpe de situationer, hvor produktionen udvikler sig uforudset fra det ene produktionsaar til det andet, uden at de, hvad angaar det producerede C-sukker, blivet tvunget til at udfoere til tredjelande uanset situationen paa verdensmarkedet for sukker; fra produktionsaaret 1981/82 gaelder det, at der i den pligtige oplagringsperiode kan ydes refusion for overfoert C-sukker efter EF-ordningen med udligning af lageromkostninger; efter at denne refusion er blevet anvendt i tretten produktionsaar, viser erfaringen, at maengden af overfoert C-sukker er steget meget maerkbart, og at der saaledes anvendes en overfoerselspraksis, som ikke harmonerer med ovennaevnte sigte med overfoerslen; i oevrigt kan den systematiske praksis med overfoersel af store maengder udgoere en tilskyndelse til produktion af C-sukker og en hindring for kvoteordningens tilfredsstillende funktion; derfor boer der for C-sukker, som overfoeres fra produktionsaaret 1996/97, vendes tilbage til den situation, der gjaldt fra 1968/69 til 1980/81, hvilket vil sige, at overfoert C-sukker i den pligtige oplagringsperiode ikke laengere kan omfattes af refusion af oplagringsomkostninger efter EF-ordningen med udligning af disse omkostninger; som overgangsforanstaltning boer reglen dog lempes, saa der for overfoersel fra produktionsaaret 1995/96 til 1996/97 ydes refusion af oplagringsomkostninger for de seks maaneder af den pligtige oplagringsperiode; endvidere boer ydelsen af denne refusion ikke afskaffes for sukker, der har vaeret omfattet af en begraensing af garantien som foelge af de forpligtelser, der er indgaaet ved aftalen;

i artikel 303 i akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse er det fastsat, at der i syv aar efter tiltraedelsen anvendes en praeferenceordning, der skal sikre de portugisiske raffinaderier en passende forsyning med raasukker; praeferenceordningen bestaar i, at der ved indfoersel til dette formaal af raasukker fra bestemte AVS-lande og tredjelande anvendes en nedsat afgift, og i, at der dels udnyttes, hvad der er til raadighed af raasukker, som er fremstillet af sukkerroer og sukkerroer af EF-hoest, og som er omfattet af ordningen i Raadets forordning (EOEF) nr. 2225/86 af 15. juli 1986 om fastsaettelse af foranstaltninger til afsaetning af sukker produceret i de franske oversoeiske omraader og om udligning af prisforskellen mellem dette sukker og praeferenceraasukker (2), dels udnyttes, hvad der er til raadighed af praeferenceraasukker som omhandlet i artikel 33 i forordning (EOEF) nr. 1785/81; denne forsyningsordning for de portugisiske raffinaderier er fastsat i artikel 16a i sidstnaevnte forordning, og den anvendes ogsaa for Finland;

ifoelge erklaeringen fra Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab om forsyning af sukkerraffineringsindustrien i Portugal, der er knyttet til akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, er Faellesskabet rede til at foretage en samlet undersoegelse af forsyningssituationen for raffineringsindustrien i Faellesskabet og navnlig den portugisiske industri; en saadan undersoegelse skal ogsaa ske for Finland ifoelge ovennaevnte artikel 16a, stk. 2a;

undersoegelsen viser, at det navnlig for at sikre, at alle raffinaderierne i Faellesskabet kan forsynes mere regelmaessigt og harmonisk, er noedvendigt klart at bestemme det forventede, traditionelle maksimumsbehov for den raffineringsindustri, der udelukkende forarbejder raasukker til hvidt sukker; behovet boer bestemmes for hver af de beroerte medlemsstater, dvs. Finland, Frankrig, Portugal og Det Forenede Kongerige, og bestemmelsen boer ske paa grundlag af objektive referenceoplysninger og under hensyntagen til de maengder sukker bestemt til direkte konsum, der er konstateret for produktionsaaret 1991/92; med henblik paa en saadan regelmaessig og harmonisk forsyning boer denne industri fremover og inden for sit forventede behov paa bestemte betingelser kunne faa adgang til alt raasukker af saavel EF- som AVS-oprindelse og/eller andre naermere fastsatte traditionelle oprindelser paa grundlag af opgoerelser, dog saaledes at der overholdes en vis prioritering, der gaar fra EF-sukker og praeferencesukker som naevnt i protokol nr. 8, der er knyttet til den fjerde Lomé-konvention AVS/EOEF (3), til sukker, der er indfoert fra AVS-landene og/eller andre traditionelle leverandoerlande; for raasukker, der indfoeres fra de AVS-lande, der er naevnt i protokol nr. 8, og fra Indien, bortset fra egentligt praeferencesukker, boer der fastsaettes en saerlig praeferenceordning for adgangen til raffineringsmarkedet i Faellesskabet;

raffineringen er en vigtig aktivitet baade inden for sukkerbranchen i det hele taget og i Faellesskabet, og navnlig er dette tilfaeldet for de raffinaderier, der forarbejder raasukker til hvidt sukker; set fra et teknisk synspunkt opnaas der ved raffineringen af roersukker meget varierede produkter af hoej kvalitet, der imoedekommer markedets behov; raffinaderierne er desuden etableret direkte i omraader med stort forbrug; for Faellesskabet udgoer raffineringsindustrien i havneomraader saaledes et vaerdifuldt supplement til den industri, der forarbejder sukkerroer, navnlig i Finland, i den kontinentale del af Portugal, i Det Forenede Kongerige og i den sydlige og vestlige del af Frankrig;

ifoelge en faelleserklaering om sukker paa det portugisiske marked, der er knyttet til slutakten til fjerde Lomé-konvention AVS/EOEF, er AVS-staterne og Faellesskabet enige om efter konventionens relevante bestemmelser, isaer dens artikel 186, stk. 2, at fortsaette behandlingen af ansoegninger fra AVS-staterne om ny praeferenceadgang for AVS-sukker til det portugisiske marked; paa grundlag af en gennemgang af disse ansoegninger, der reelt gaelder forsyningen af alle havneraffinaderier i EF, boer det fastsaettes, at der kan aabnes en saerlig fortrinsadgang til indfoersel af raaroersukker med oprindelse i de AVS-lande, der er parter i naevnte protokol, og i Indien i henhold til saeraftaler, der er indgaaet mellem EF og de lande, der er naevnt i protokol nr. 8 og/eller andre lande; adgangen aabnes paa grundlag af en EF-opgoerelse og efter udnyttelse til raffinering af de maengder raasukker af sukkerroer og sukkerroer, der er til raadighed i Faellesskabet, og af praeferencesukker efter artikel 33 i forordning (EOEF) nr. 1785/81;

indtil produktionsaaret 1994/95 er der ydet EF-tilpasningsstoette til den industri, der raffinerer praeferenceraasukker af sukkerroer, og til raffinering af raasukker af sukkerroer og sukkerroer, der er hoestet i Faellesskabet; stoetten har hidtil kunnet justeres for et givet produktionsaar under hensyntagen til stoerrelsen af den for det paagaeldende produktionsaar fastsatte lagerafgift og/eller under hensyntagen til en aendring i raffineringsavancen som foelge af de for det paagaeldende produktionsaar fastsatte priser;

erfaringen viser, at det er berettiget at opretholde denne stoetteordning; som foelge af den direkte indvirkning, som isaer udviklingen i lagerafgiften har paa raffineringsavancen, boer der fremover fastsaettes en ordning med obligatorisk justering af tilpasningsstoetten i forhold til udviklingen i denne afgift, naar der er tale om raffinering af raasukker, som er omfattet af EF-prisgarantier eller er indfoert fra AVS-lande som praeferencesukker efter artikel 33 i forordning (EOEF) nr. 1785/81;

af grunde, som allerede er blevet naevnt tidligere, stoeder den italienske sukkerroeproduktion paa grund afsektorens saerlige forhold og landbrugsbedrifternes stoerrelse stadig paa vanskeligheder, omend dette i aftagende grad er tilfaeldet i de nordlige regioner, vanskelighederne gaelder navnlig anvendelsen af moderne produktionsmetoder; til gengaeld er der fortsat vanskeligheder af strukturelle grunde i de centrale og sydlige omraader, der i oevrigt er anerkendt som omraader med udviklingsefterslaeb og forsinket strukturtilpasning; sukkerroeavlen er noedvendig i disse omraader, for at den saerligt lerholdige jord kan regenerere, og der saaledes kan undgaas en tilbagevenden til monokultur; Italien boer derfor bemyndiges til, at den for sine nordlige omraader og for en periode paa tre produktionsaar indtil 1997/98 kan yde en national tilpasningsstoette til sukkerroeavlen; stoetten skal vaere aftagende, idet der tages hensyn til den nedsaettelse, der allerede gaelder for produktionsaaret 1994/95 ifoelge tilladelsen til en saadan stoetteydelse, jf. forordning (EOEF) nr. 1785/81 som aendret ved artikel 1, nr. 10, i Raadets forordning (EOEF) nr. 305/91 (4), endvidere boer landet for sine centrale og sydlige omraader kunne yde en stoette, der undergaar en vis nedsaettelse i to produktionsaar i forhold til produktionsaaret 1994/95, men som anvendes uden nedsaettelse fra produktionsaaret 1996/97 til produktionsaaret 2000/01;

den delvise fritagelse for selvfinansieringen for sukker, der anvendes i den kemiske industri, som er fastsat i artikel 9 i Raadets forordning (EOEF) nr. 1010/86 (5), senest aendret ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 464/91 (6), boer ophaeves;

denne forordning boer gennemfoeres paa de bedst mulige betingelser; derfor kan det vise sig noedvendigt at fastsaette bestemte overgangsforanstaltninger; det boer bestemmes, at disse vedtages efter proceduren i artikel 41 i forordning (EOEF) nr. 1785/81 -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EOEF) nr. 1785/81 foretages foelgende aendringer:

1) I artikel 9, stk. 3, indsaettes som andet afsnit:

»Det faste beloeb paa 7 ECU/100 kg hvidt sukker, der er naevnt i artikel 4a i forordning (EOEF) nr. 1010/86, kan nedsaettes indtil nul.«

2) Artikel 9, stk. 6, femte led, affattes saaledes:

»- betingelserne for ydelse af produktionsrestitutioner, disse restitutioners stoerrelse samt den i stk. 3 naevnte nedsaettelse.«

3) Artikel 19, stk. 3, foerste afsnit, affattes saaledes:

»Ved restitutionens fastsaettelse tages der navnlig hensyn til interventionsprisen for hvidt sukker og til noedvendigheden af at skabe ligevaegt mellem anvendelsen af faellesskabsbasisprodukter med henblik paa udfoersel af forarbejdede varer til tredjelande og anvendelsen af varer fra disse lande, der tillades indfoert under ordningen for foraedling.«

4) Artikel 23, stk. 1, affattes saaledes:

»1. Artikel 24 til 32 gaelder for produktionsaarene 1995/96 til 2000/01.«

5) Artikel 23, stk. 2, affattes saaledes:

»2. For den i stk. 1 omhandlede periode og med forbehold af stk. 4a, artikel 24, stk. 2, artikel 25 og, afhaengigt af tilfaeldet, artikel 24a, stk. 5, er A- og B-kvoterne for de sukkerproducerende virksomheder og de isoglucoseproducerende virksomheder lig med de kvoter, som medlemsstaterne tildelte for produktionsaaret 1994/95.«

6) Artikel 23, stk. 4, affattes saaledes:

»4. For den i stk. 1 naevnte periode og med forbehold af stk. 4a er A- og B-kvoterne for inulinsirupproducerende virksomheder lig med de kvoter, som medlemsstaterne har tildelt endeligt ifoelge artikel 24b for produktionsaaret 1994/95. Artikel 24 og 25 finder ikke anvendelse paa disse virksomheder.«

7) I artikel 23 indsaettes som stk. 4a:

»4a. For at Faellesskabets forpligtelser i henhold til den landbrugsaftale, der er indgaaet i overensstemmelse med traktatens artikel 228, stk. 2, kan blive opyldt, kan garantierne for afsaetning af sukker, isoglucose og inulinsirup, der er produceret inden for kvoter, nedsaettes for et eller flere bestemte produktionsaar.

Med henblik paa anvendelse af foerste afsnit fastlaegges inden den 1. oktober for hvert produktionsaar garantimaengden inden for kvoterne paa grundlag af prognoserne for produktion, indfoersel, forbrug, oplagring, overfoersel og restmaengde, der kan udfoeres, samt gennemsnitligt forventet tab, der skal afholdes ifoelge selvfinansieringsordningen, jf. artikel 28, stk. 1, litra d). Viser prognoserne, at der for det paagaeldende produktionsaar er en restmaengde, der kan udfoeres, og er maengden stoerre end det maksimum, der er fastsat i naevnte landbrugsaftale, nedsaettes garantimaengden med forskellen efter proceduren i artikel 41. Forskellen fordeles mellem sukker, isoglucose og inulinsirup efter den procentdel, som udgoeres af summen af A- og B-kvoterne for hvert produkt i Faellesskabet. Den fordeles derefter pr. medlemsstat og pr. produkt under anvendelse af den tilsvarende fordelingskoefficient, som er fastsat nedenfor i tabellen.

Medlemsstaten fordeler derefter den forskel, som er relevant for denne, mellem de producerende virksomheder, der er etableret paa dens omraade, efter forholdet mellem deres A-kvote og deres B-kvote for det paagaeldende produkt og medlemsstatens A-basismaengde og B-basismaengde eller, afhaengigt at tilfaeldet, summen af de A-kvoter og summen af de B-kvoter for dette produkt, der er tildelt de virksomheder, som er etableret paa den paagaeldende medlemsstats omraade.

Sukker, isoglucose og inulinsirup, der er produceret ud over garantimaengden, betragtes som C-sukker, C-isoglucose eller C-inulinsirup efter artikel 24, stk. 1, andet afsnit, litra c), eller artikel 24b, stk. 5, litra c).

>TABELPOSITION>

Gennemfoerelsesbestemmelserne til foerste afsnit samt nedsaettelsen af garantimaengden og eventuelt revisionen af denne maengde i produktionsaarets loeb vedtages efter proceduren i artikel 41.«

8) I artikel 23, stk. 5, aendres »1. januar 1995« og »1. juli 1995« til henholdsvis »1. januar 2001« og »1. juli 2001«.

9) I artikel 24, stk. 1, foerste afsnit, foerste led, aendres »produktionsaaret 1993/94« til »produktionsaaret 1994/95«.

10) I artikel 24, stk. 3, aendres »for produktionsaaret 1993/94« til »for produktionsaaret 1994/95«.

11) Artikel 27, stk. 2, andet led, affattes saaledes:

»- skal oplagre den eller de overfoerte maengder i en sammenhaengende tolvmaaneders periode, hvis begyndelse skal fastlaegges. Lageromkostningerne i denne periode refunderes ikke laengere efter artikel 8 for den produktion af C-sukker, der er overfoert fra produktionsaaret 1996/97 til det foelgende produktionsaar.

For den produktion af C-sukker fra produktionsaaret 1995/96, der overfoeres til produktionsaaret 1996/97, ydes der som overgangsforanstaltning refusion af lageromkostninger for de foerste seks maaneder af den pligtige oplagringsperiode.

Dog refunderes oplagringsomkostningerne ifoelge artikel 8 for den overfoerte produktion af A-sukker og B-sukker, der er blevet C-sukkerproduktion efter anvendelsen af artikel 23, stk. 4a«.

12) I artikel 28, stk. 1, litra e), indsaettes som andet afsnit:

»Ved fastsaettelsen af dette samlede tab tages der hensyn til tabene som foelge af ydelsen af de produktionsrestitutioner, der er omhandlet i artikel 1 i forordning (EOEF) nr. 1010/86 for de maengder basisprodukt, for hvilke disse produktionsrestitutioner ydes.«

13) I artikel 28, stk. 2, affattes indledningen saaledes:

»Inden udgangen af produktionsaaret 2000/01 og med forbehold af artikel 23, stk. 4a, konstateres kumulativt for produktionsaarene 1995/96 til 2000/01:«.

14) I artikel 29, stk. 1, aendres: »produktionsaaret 1990/91« til »produktionsaaret 1994/95«.

15) Afsnit IV affattes saaledes:

»AFSNIT IV Ordningen vedroerende praeferenceindfoersel Artikel (33) Artikel 34, 35 og 36 anvendes paa roersukker, i det foelgende benaevnt `praeferencesukker`, henhoerende under KN-kode 1701, der har oprindelse i de i bilag II naevnte stater, og som indfoeres til Faellesskabet i henhold til: a) protokol nr. 8 om AVS-sukker, der er knyttet som bilag til Lomé-konventionen AVS/EOEF (*) b) aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Indien om roersukker (**). Artikel (34) Naar interventionsorganerne eller andre af Faellesskabet udpegede befuldmaegtigede til garanterede priser opkoeber praeferencesukker, der er indfoert i henhold til artikel 33, og hvis kvalitet afgiver fra standardkvaliteten, reguleres de garanterede priser ved tillaeg eller fradrag. Artikel (35) 1. Ved indfoersel af praeferencesukker i medfoer af bestemmelserne i artikel (33) anvendes der ingen importafgift. 2. De i artikel 19, stk. 2, naevnte forbud kan ikke goeres til genstand for undtagelse, for saa vidt angaar praeferencesukker. Artikel (36) 1. I produktionsaarene 1995/96 til 2001/02 ydes der som interventionsforanstaltning tilpasningsstoette til den industri, der raffinerer praeferenceraaroersukker, som er indfoert med henblik herpaa til Faellesskabet i medfoer af de i artikel 33 omhandlede bestemmelser. 2. Den i stk. 1 omhandlede stoette kan kun ydes inden for de maengder, der er fastlagt ifoelge de i artikel 33 omhandlede bestemmelser, og som raffineres til hvidt sukker i de raffinaderier, der er fastlagt i artikel 9, stk. 4. For denne produktion af hvidt sukker fastsaettes stoettebeloebet til 0,08 ECU/100 kg sukker udtrykt i hvidt sukker. 3. I den i stk. 1 naevnte periode ydes der en supplerende basisstoette paa 0,08 ECU/100 kg sukker udtrykt i hvidt sukker til raffinering af raaroersukker, der skal raffineres i de i artikel 9, stk. 4, fastsatte raffinaderier, og som er produceret i de oversoeiske franske departementer, for at der kan skabes ligevaegt i prisvilkaarene mellem dette sukker og praeferencesukker. 4. Tilpasningsstoetten og den supplerende stoette justeres for et givet produktionsaar under hensyntagen til stoerrelsen af den for dette aar fastsatte lagerafgift og de foregaaende justeringer. 5. Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel og navnlig de i stk. 4 naevnte justeringer vedtages efter proceduren i artikel 41. Artikel (37) 1. I den i artikel 36 naevnte periode opkraeves der med henblik paa en hensigtsmaessig forsyning af EF-raffinaderierne, jf. artikel 9, stk. 4, en nedsat afgift, i det foelgende benaevnt `saerafgift`, naar der indfoeres roerraasukker med oprindelse i de i artikel 33 naevnte stater i henhold til aftaler, der er indgaaet med disse stater efter artikel 16, i det foelgende benaevnt `saerligt praeferencesukker`, og naar indfoerslen sker paa de betingelser, der er fastsat i aftalerne, navnlig hvad angaar den minimumskoebspris, raffinaderierne skal betale. 2. Med henblik paa anvendelsen af stk. 1 og med forbehold af stk. 5 udgoer det forventede maksimale forsyningsbehov pr. produktionsaar, udtrykt i hvidt sukker, for raffineringsindustrien i: a) Finland: 40 000 tons b) Frankrig, hovedlandet: 297 000 tons c) Portugal, den kontinentale del: 292 000 tons d) Det Forenede Kongerige: 1 130 000 tons. For Finland udgoer dette behov dog: - for perioden 1. juli 1995 til 31. december 1995 restmaengden af raasukker, der fortsat skal raffineres inden for den maengde, som er naevnt i artikel 16a som aendret ved akten vedroerende Norges, OEstrigs, Finlands og Sveriges tiltraedelse - for perioden 1. januar 1996 til 30. juni 1996 en maengde paa 20 000 tons. 3. Paa grundlag af en EF-forsyningsopgoerelse for raasukker for hvert produktionsaar eller del af et produktionsaar fastlaegges de maengder raaroersukker og raaroesukker af sukkerroer og sukkerroer hoestet i Faellesskabet, med eller uden oprindelsesskelnen, der er til raadighed for raffineringsindustrien. Opgoerelsen kan revideres i produktionsaarets loeb. Med henblik paa denne fastlaeggelse er de maengder af sukker fra de oversoeiske franske departementer og praeferencesukker til direkte konsum, der skal tages i betragtning ved den enkelte opgoerelse, de maengder, der er konstateret for produktionsaaret 1991/92 med fradrag af det anslaaede stedlige forbrug i naevnte departementer for det paagaeldende produktionsaar. Fremgaar det af opgoerelsen, at disse maengder er utilstraekkelige til at opfylde de i stk. 2 naevnte maksimale behov, kan det fastsaettes, at de resterende maengder kan indfoeres som saerligt praeferencesukker i de beroerte medlemsstater under den importordning med saerafgift, der er fastsat i de i stk. 1 naevnte aftaler. 4. Hvis opgoerelsen over de resterende maengder for en medlemsstat og et givet produktionsaar efter revision viser, at det i stk. 2 fastsatte formodede behov er overskredet for denne medlemsstat, mister den overskridende maengde den fordel, der foelger af den i naevnte stykke fastlagte praeferenceordning, hvis raffineringen finder sted i samme medlemsstat. 5. Anvendes artikel 23, stk. 4a, nedsaettes de i stk. 2 naevnte maksimale behov i det paagaeldende produktionsaar med den samme procentvise nedsaettelse som den, der anvendes paa summen af A-basismaengderne for EF-sukker i henhold til stk. 4a. Nedsaettelsen af de paagaeldende medlemsstaters maksimale behov fordeles mellem dem paa grundlag af forholdet mellem den maengde, der er fastsat for hver enkelt af dem og den samlede fastsatte maengde, jf. stk. 2. 6. Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel og navnlig bestemmelserne om gennemfoerelsen og forvaltningen af de i stk. 1 naevnte aftaler vedtages efter proceduren i artikel 41. (*) EFT nr. L 229 af 17. 8. 1991, s. 1. (**) EFT nr. L 190 af 22. 7. 1975, s. 35.«. 16) Artikel 46, stk. 1 til 5, affattes saaledes: »Artikel (46) 1. Den Italienske Republik bemyndiges til paa de i stk. 2 og 3 naevnte betingelser at yde en tilpasningsstoette i det tilfaelde, der er naevnt i stk. 2, litra a), til sukkerroeavlerne, og i det tilfaelde, der er naevnt i stk. 2, litra b), til sukkerroeavlerne og til sukkerproducenterne i den paagaeldende region. 2. Den i stk. 1 naevnte stoette kan kun ydes for den sukkerproduktion, der finder sted inden for hver sukkerproducerende virksomheds A- og B-kvote. a) For den i foerste afsnit naevnte produktion i Italiens nordlige omraade maa stoettens enhedsbeloeb ikke overstige foelgende: - produktionsaaret 1995/96: 6,75 ECU/100 kg hvidt sukker - produktionsaaret 1996/97: 4,50 ECU/100 kg hvidt sukker - produktionsaaret 1997/98: 2,25 ECU/100 kg hvidt sukker. Fra produktionsaaret 1998/99 kan stoetten ikke laengere ydes for dette omraade. b) For den i foerste afsnit naevnte sukkerproduktion i Italiens centrale og sydlige del maa stoettens enhedsbeloeb ikke overstige foelgende: - produktionsaaret 1995/96: 6,75 ECU/100 kg hvidt sukker - produktionsaaret 1996/97 til 2000/01: 4,50 ECU/100 kg hvidt sukker. 3. Italien kan for det centrale og sydlige omraade og alt efter det paagaeldende produktionsaar foretage en tilpasning af den i stk. 2, litra b), naevnte stoette, hvis dette er paakraevet som foelge af usaedvanlige forhold i forbindelse med de planer for omstrukturering af sukkersektoren, der er under gennemfoerelse i dette omraade. Ved anvendelse af traktatens artikel 92, 93 og 94 vurderer Kommissionen navnlig, om disse stoettebeloeb er i overensstemmelse med omstruktureringsplanerne. 4. I stk. 1, 2 og 3 forstaas ved: a) det nordlige produktionsomraade: det omraade, der omfatter andre end de i litra b) naevnte omraader b) det centrale og sydlige produktionsomraade: det omraade, der omfatter Abruzzi, Molise, Puglia og Sardegna. 5. Italien praesenterer for Raadet de foranstaltninger, der traeffes for hvert produktionsaar med henblik paa anvendelsen af denne artikel, og navnlig hvad angaar stoettens fordeling paa omraaderne og mellem sukkerroeavlere og sukkerproducenter i det centrale og det sydlige omraade.« 17. I artikel 48 aendres »den 30. juni 1995« til »den 30. juni 1996«.

Artikel 2

Artikel 9 i forordning (EOEF) nr. 1010/86 ophaeves.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft paa syvendedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Den anvendes fra den 1. juli 1995.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

(1) EFT nr. L 177 af 1. 7. 1981, s. 4.

(2) EFT nr. L 194 af 17. 7. 1986, s. 7.

(3) EFT nr. L 229 af 17. 8. 1991, s. 1.

(4) EFT nr. L 37 af 9. 2. 1991, s. 1.

(5) EFT nr. L 94 af 9. 4. 1986, s. 9.

(6) EFT nr. L 54 af 28. 2. 1991, s. 22.