13. Burundi
B5-0660, 0711, 0718, 0726, 0734 og 0739/2000
Europa-Parlamentets beslutning om situationen i Burundi
Europa-Parlamentet,
Gdash der henviser til sine tidligere beslutninger om situationen i Burundi,
Gdash der henviser til erklæringerne af 29. august 2000 fra EU-formandskabet og Kommissionens formand,
Gdash der henviser til fredsaftalen, som blev undertegnet i Arusha,
A. der henviser til, at Burundi har været hærget af en intern konflikt siden 1993, som har kostet over
200000 menneskeliv og resulteret i over 800000 fordrevne, hvoraf de fleste er truet af hungersnød
og sygdomme,
B. der henviser til, at der efter langvarige forhandlinger og takket være navnlig den tidligere sydafrikanske
præsident Nelson Mandelas vedholdende indsats langt om længe blev undertegnet en fredsaftale i
Arusha den 28. august, som udgør et nyt og vigtigt skridt hen imod national forsoning,
C. der henviser til, at fredsaftalen blev bragt i stand ved Nelson Mandelas mellemkomst og i nærværelse af
EU, en række regionale statschefer og den amerikanske præsident Bill Clinton,
D. der henviser til, at alle de tilstedeværende Hutu-delegationer og fire Tutsi-partier undertegnede aftalen,
men at andre kompromisløse grupper ikke gjorde det,
E. der konstaterer, at det ikke er fastlagt i aftalen, hvem der skal lede landet i overgangsperioden,
F. der konstaterer, at et mindretal endnu kontrollerer statsapparatet, navnlig hæren,
G. der henviser til den vægt, det tillægger det demokratiske princip om en pluralistisk repræsentation,
H. der stærkt beklager, at parterne ikke kunne nå til enighed om betingelserne for en våbenhvile forud for
undertegnelsen af aftalen, og at der stadig foregår kamphandlinger i landet, som navnlig sagesløse
civile er ofre for,
I. der henviser til, at fredsaftalen søger at indføre en mere retfærdig magtdeling mellem Tutsi-mindretal-
let og Hutu-flertallet,
J. der henviser til, at fredsprocessen og den nationale forsoning også må baseres på retfærdighed og
retsforfølgning af dem, der har gjort sig skyldige i etnisk vold,
K. der henviser til, at der ikke kan være varig fred i Burundi uden fred i området omkring De Store Søer
og i Den Demokratiske Republik Congo,
1. bifalder undertegnelsen af fredsaftalen på Arusha-topmødet og lykønsker præsident Mandela, mellem-
mændene og de burundiske forhandlingsdeltagere med resultatet, som betegner et vigtigt skridt fremad ifredsprocessen;
2. bifalder meddelelsen om, at der er planlagt et møde den 20. september i Nairobi med henblik på
undertegnelse af en eventuel våbenhvileaftale;
3. opfordrer indtrængende de parter, der undertegnede aftalen, til sammen at engagere sig i gennem-
førelsen af bestemmelserne i aftalen og fordoble deres anstrengelser for at løse de udestående problemer
med henblik på en samlet fredsordning;C 135/280 DA 7.5.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 7. september 2000
4. opfordrer de parter, der nægtede at undertegne aftalen, til at tage deres stilling op til fornyet over-
vejelse og gøre vitale indrømmelser;
5. opfordrer alle burundiere til at give afkald på vold og opfordrer navnlig de bevæbnede grupper til at
indstille fjendtlighederne og tilslutte sig forhandlingerne;
6. opfordrer nabolandene til at støtte fredsprocessen i Burundi ved at sikre, at deres territorium ikke
anvendes på nogen måde til at true sikkerheden for det burundiske folk;
7. understreger, at strukturstøtten til Burundi gradvis må genoptages, når følgende betingelser er
opfyldt: de politiske partiers aktive engagement i fredsprocessen og forbedringer med hensyn til menneske-
rettighederne og sikkerhedsforholdene;
8. anmoder om, at overgangen forvaltes på kollegial vis med ansvarsdeling inden for en national sam-
lingsregering;
9. anmoder om, at der afholdes frie valg i overensstemmelse med Arusha-aftalerne;10. glæder sig over, at de såkaldte Hutu-samlingslejre er ved at blive lukket;
11. minder om, at en fri og ansvarsbevidst presse ikke alene kan spille en vigtig rolle for fredsprocessen,
men også for genopbygning og national forsoning;
12. glæder sig over løsladelsen af de politiske fanger, forudsat at de, der har gjort sig skyldige i for-
brydelser mod menneskeheden, bliver holdt strafferetligt ansvarlige for deres handlinger;
13. anmoder om, at den civile befolkning blive beskyttet på en sådan måde, at flygtningene kan vende
tilbage i sikkerhed, og befolkningen får fri adgang til den humanitære bistand;
14. anser det for absolut nødvendigt, at der gradvis etableres en hær, som repræsenterer hele nationen;15. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, præsident Mandela, OAU
samt de burundiske regeringer, Den Demokratiske Republik Congo, Tanzania og Uganda.
14. Menneskerettigheder: Bhutanske flygtninge i Nepal
B5-0673, 0712, 0719, 0727 og 0740/2000
Europa-Parlamentets beslutning om de bhutanske flygtninge i Nepal
Europa-Parlamentet,
Gdash der henviser til sin beslutning af 14. marts 1996 om situationen vedrørende flygtninge i Bhutan, der
taler nepalesisk(1),
A. der henviser til det besøg, som Europa-Parlamentets Delegation for Forbindelserne med Landene i Syd-
asien og Den Sydasiatiske Sammenslutning for Regionalt Samarbejde (SAARC) aflagde i Nepal den
21. og. 22. april 2000, og som omfattede en evaluering på stedet af de vedvarende vanskelige forhold
for de henved 98000 bhutanske flygtninge, som er anbragt i syv flygtningelejre i den østlige del afNepal,
B. der henviser til, at både den bhutanske og den nepalesiske regering har givet Europa-Parlamentet til-
sagn om, at de snarligt vil afslutte deres bilaterale forhandlinger, og at de faktiske undersøgelser i
lejrene vil blive indledt inden juli 2000,
(1) EFT C 96 af 1.4.1996, s. 296.7.5.2001 DA C 135/281 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 7. september 2000