•F 
•et n KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 24.07.1996 
KOM(96) 389 endelig udg. 
GRØNBOG 
LIV OG ARBEJDE 
I 
INFORMATIONSSAMFUNDET: 
MENNESKET I CENTRUM 
(forelagt af Kommissionen) 

Indholdsfortegnelse 
1. MENNESKET I CENTRUM I INFORMATIONSSAMFUNDET - RESUMÉ 
2. HVORFOR EN GRØNBOG? - OPFORDRING TIL EN POLITISK, SOCIAL OG 
BORGERLIG DIALOG 
3. ARBEJDET I INFORMATIONSSAMFUNDET 
3.1. Problemer: helt nye kvalifikationskrav og manglende tryghed i 
ansættelsen 
3.2. Kendsgerninger: en ny arbejdsverden 
3.3. Den første udfordring: at øge kendskabet til og forståelsen 
for nye former for arbejdstilrettelæggelse 
3.4. Den anden udfordring: at sikre, at SMV udnytter IS fuldt ud 
3.5. Den tredje udfordring: at modernisere arbejdslivets 
institutioner 
3.6. Et nyt sikkerhedskoncept 
3.7. En ny kultur - evnen til at foregribe 
3.8. Spørgsmål, der kraver yderligere overvejelser 
4. BESKÆFTIGELSEN I INFORMATIONSSAMFUNDET 
4.1. Problemer: vækst uden beskæftigelse og ikke mere arbejde? 
4.2. Kendsgerninger: jævnt stigende beskæftigelse siden 1960 
4.3. Den første udfordring: at forhindre, at der føres politik på 
naboens bekostning 
4.4. Den anden udfordring: mere effektiv styring af 
jobomdannelsesprocessen 
4.5. Den tredje udfordring: at bygge bro over 
kvalifikationskløften 
4.6. En uddannelsesreform, der står mål med IKT-revolutionen 
4.7. Platformen: de nye prioriteter i konvergensprogrammerne 
4.8. Spørgsmål, der kræver yderligere overvejelser 
5. SAMHØRIGHED: AT LEVE I INFORMATIONSSAMFUNDET 
5.1. Problemer: koncentration eller samhørighed? 
5.2. Kendsgerninger: den offentlige politik gør hele forskellen 
5.3. Den første udfordring: at få det bedste ud af de nye regler 
5.4. Den anden udfordring: menneskelige ressourcer som grundlag 
5.5. Den tredje udfordring: selvstændiggørelse og integration 
5.6. Konsolidering af fremskridtene 
5.7. Spørgsmål, der kræver yderligere overvejelser 
-•fa.-
6. INFORMATIONSSAMFUNDET - DEN EUROPÆISKE MODEL 
-1&--
1. MENNESKET I CENTRUM I INFORMATIONSSAMFUNDET - RESUME 
i. Vi gennemlever en historisk periode præget af teknologiske forandringer, 
som skyldes den hurtige udvikling af informations- og 
kommunikationsteknologierne (IKT) og deres stadig større udbredelse. Aldrig 
før har man oplevet noget lignende, og der åbner sig enorme muligheder for 
øget velstand, højere levefod og bedre service. 
2. IKT er allerede en uadskillelig del af vor dagligdag og giver os nyttige 
redskaber og hjælpemidler hjemme, på arbejdet, faktisk alle vegne. 
Informationssamfundet er ikke noget, der ligger langt ude i fremtiden. Det 
er allerede en realitet i dag. Informationssamfundet giver det samfund, vi 
kender, en ny dimension - en dimension af voksende betydning. Produktionen 
af varer og tjenesteydelser bliver stadig mere videnbaseret. 
3. Men der er forskel på, hvor hurtigt IKT indføres i de forskellige lande, 
regioner, sektorer, industrier og virksomheder. Fordelene, i form af 
velstand, og ulemperne, i form af byrdefulde omvæltninger, er ujævnt 
fordelt mellem de forskellige dele af Unionen og mellem borgerne. 
Forståeligt nok er folk bekymrede, og de kræver svar på spørgsmål om IKT's 
følgevirkninger. Bekymringerne kan sammenfattes i to hovedspørgsmål: 
Det første vedrører beskæftigelsen. Vil disse teknologier ikke 
fjerne flere arbejdspladser, end de skaber? Vil befolkningerne kunne 
tilpasse sig de ændrede arbejdsrutiner? 
Det andet spørgsmål vedrører demokrati og lighed. Vil de komplekse 
og kostbare nye teknologier ikke udvide afstanden mellem 
industrialiserede og mindre udviklede områder, mellem unge og ældre, 
mellem "de indviede" og "de uindviede"? 
4. Disse bekymringer bevirker, at vi har brug for en offentlig politik, der 
kan hjælpe os med at høste udbyttet af de teknologiske fremskridt og sikre 
lige adgang til informationssamfundet og en rimelig fordeling af 
velstandspotentialet. Denne grønbog tager sigte på at stimulere debatten om 
udviklingen af det europæiske informationssamfund og fokuserer på de tre 
nøgleområder: arbejdets tilrettelæggelse, beskæftigelse og social 
samhørighed. 
1.1. Arbejdet i informationssamfundet (kapitel 3) 
5. IKT har ført til et enormt fald i udgifterne til datalagring og -
behandling i de sidste 50 år. Nu oplever vi et tilsvarende fald i 
udgifterne til informationsspredning. Dette er begyndelsen på 
datadistributionsrevolutionen. IKT er således ved at ændre arbejdslivet, 
virksomhedernes organisation og samfundet som helhed. Virksomhederne er 
under omdannelse fra hierarkiske og komplekse organisationer med enkle 
opgaver til mere decentraliserede og netværksorienterede organisationer med 
mere komplekse opgaver. De virksomheder, der har størst succes, kombinerer 
IKT med uddannelse og organisatoriske reformer, således at der kommer en 
helhedsløsning ud af det. For at nå så langt skal der sættes ind på tre 
fronter. 
For det første skal man gøre folk mere bevidste og vidende om det 
potentiale, der ligger i den nye model for arbejdets 
tilrettelæggelse, som indebærer produktivitetsforøgelse og større 
trivsel på arbejdspladsen. 
For det andet skal små og mellemstore virksomheder, EU's jobskabere, 
have støtte til at forbedre udnyttelsen af disse muligheder og blive 
mere konkurrencedygtige. 
For det tredje skal de aftalemæssige rammer omkring arbejdslivet 
moderniseres for at gøre det muligt at forene fleksibilitet og 
sikkerhed. 
1.2. Beskæftigelsen i informationssamfundet (kapitel 4) 
- 2 -
6. I Europa har der i flere årtier været en jævn, men lav vækst i 
beskæftigelsen. Indførelsen af IKT synes ikke at have ændret dette forhold. 
Om noget er væksten blevet en anelse mere og ikke mindre 
arbejdskraftintensiv. Indførelsen af IKT har i høj grad påvirket 
kvalifikationskravene, og beskæftigelsespolitikken må fokusere mere på 
investering i menneskelige ressourcer. Dette understreges af den allerede 
eksisterende uoverensstemmelse mellem udbuddet af kvalifikationer og 
efterspørgslen efter nye kvalifikationer - arbejdsmarkedet i to tempi. 
** Det, Europa har brug for, er en gennemgribende uddannelsesreform, 
der kan hamle op med IKT-revolutionen og følge med den fortsatte 
teknologiske udvikling i de kommende år. 
— Uddannelsessystemet må ændres, således at der lægges mere vægt på at 
lære end på at undervise. Virksomhederne må tilbyde mere praktisk 
uddannelse. De arbejdsløse må have tilbud om omskoling i stedet for 
at ende i langtidsledighed uden mulighed for at holde 
kvalifikationerne à jour. 
1.3. Samhørighed: livet i informationssamfundet (kapitel 5) 
7. En styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed er fortsat et af 
Unionens hovedmål. Der er, omend langsomt, opnået større konvergens mellem 
pr. capita-indkomsten i medlemsstaterne, men forskellene mellem regionerne 
i de enkelte stater er gradvis blevet større. IKT kan spille en vigtig 
rolle ved at støtte den regionale og lokale udvikling og fremme integration 
og "selvstændiggørelse". Hovedspørgsmålet er, hvorledes man kan maksimere 
IKT*s fordele og minimere dens ulemper for samhørigheden. 
Den første udfordring består i at sikre, at den fuldstændige 
liberalisering af telekommunikationen skrider hurtigt frem i 
Unionen, og at de nye regler på området støtter samhørighedsmålene. 
Den anden udfordring består i at opnå en større integration mellem 
strukturfondpolitikken og informationssamfundspolitikken for at give 
adgang til og stimulere udnyttelsen af moderne IKT. Et stærkere 
lokalt engagement gennem lokale og regionale beskæftigelsespagter 
kan være et vigtigt middel til at opnå en ny samhørighedspolitik, 
der er mere arbejdskraftintensiv og orienteret mod menneskelige 
ressourcer. 
Den tredje udfordring består i at sikre, at informationssamfundet 
bliver et middel til skabelse af et vidtfavnende samfund. 
Informationssamfundet bør dreje sig om mennesket, tjene mennesket og 
anvendes af mennesket til at frigøre informationskræfterne, ikke til 
at skabe ulighed mellem "informationsrige" og "informationsfattige". 
1.4. Ledende principper for informationssamfundet (kapitel 6) 
8. Den måde, hvorpå vi udvikler informationssamfundet - den mest 
fundamentale omvæltning i vor tid - må afspejle de tanker og værdier, som 
Den europæiske Union bygger på. Disse tanker og værdier bør være 
gennemsigtige for at fortjene og opnå de europæiske borgeres brede støtte. 
Med henblik herpå opfordrer Kommissionen alle interesserede parter til at 
overveje mulighederne for at formulere en række fælles EF-principper for 
udvikling af det europæiske informationssamfund. 
2. HVORFOR EN GRØNBOG? - OPFORDRING TIL EN POLITISK, SOCIAL OG 
BORGERLIG DIALOG 
9. Den betydning, informationssamfundet (IS) har som en positiv 
udviklingsfaktor, blev fremhævet i Kommissionens Hvidbog om vækst, 
konkurrenceevne og beskæftigelse af 19931. Med denne hvidbog og den følgende 
Supplement 6/93 EF-Bull. 
- 3 -
rapport "Europa og det globale informationssamfund" blev der med fuld 
opbakning fra Det Europæiske Råd iværksat en række væsentlige initiativer 
for at fremme informationssamfundet i Europa og give det form. 
10. Kommissionens handlingsplan af 1994, "Europa på vej mod 
informationssamfundet"2 gav et overblik over Kommissionens arbejdsprogram på 
dette område og lagde stor vægt på sociale og samfundsmæssige spørgsmål. 
Disse spørgsmål blev også fremhævet i Kommissionens europæiske tillidspagt 
for beskæftigelsen3. Denne grønbog er del af en initiativpakke, som 
Kommissionen er ved at samle for at opdatere og opfølge 1994-
handlingsplanen. 
11. For at skaffe ny indsigt i informationssamfundets sociale udfordringer 
har Kommissionen søgt råd hos nogle af de mest fremtrædende europæiske 
eksperter om, hvorledes man kan fremme jobskabelse, social solidaritet, 
lige muligheder og adgang og bevare Europas kulturelle mangfoldighed i 
informationssamfundet. 
12. Kommissionen har oprettet to hovedgrupper. En ekspertgruppe på højt 
niveau begyndte sit arbejde i maj 1995 og fremlagde sin foreløbige rapport, 
"Opbygning af et informationssamfund for alle", i februar 1996. Sideløbende 
hermed har Kommissionen skabt et bredt Informationssamfundsforum, som 
består af 128 medlemmer. Forumets første årsrapport blev vedtaget i juni 
1996. IS var også et af de fire hovedemner, der blev behandlet i 
forbindelse med Det Første Europæiske Socialpolitiske Forum i Bruxelles i 
marts 1996. 
13. Rapporterne fra ekspertgruppen og forumet skulle stimulere debatten om 
emnerne uden for de erhvervs- og akademikerkredse, der allerede er 
fortrolige med dem. Rapporterne foreligger som supplement til denne 
grønbog. På grønbogens sidste side findes der anvisninger på, hvorledes der 
kan rekvireres kopier af hele teksten. 
14. Kommissionen har besluttet at fremlægge en grønbog for at fremme en 
bred debat om og forståelse for de sociale og samfundsmæssige problemer, 
der er involveret. Kun med en aktiv indsats fra en lang række aktørers side 
kan vore samfund klare de udfordringer og træffe de valg, vi står over for. 
15. Meningen er derfor at indhente kommentarer og opfordre til drøftelser 
om grønbogen og de to rapporter fra ekspertgruppen og forumet i den 
resterende del af 1996. Denne proces vil blive iværksat i september i 
samarbejde med det irske formandskab på et europæisk kollokvium i Dublin. 
På baggrund af reaktionerne vil Kommissionen i 1997 fremlægge forslag til 
foranstaltninger. 
16. Samtlige medlemsstater er på den ene eller den anden måde i færd med at 
undersøge de sociale udfordringer, der er forbundet med det nye 
informationssamfund. I grønbogen tages der emner op, som griber ind i 
regeringernes og de regionale og lokale myndigheders, 
arbejdsmarkedsparternes og det borgerlige samfunds domæne. Kommissionen vil 
under fuld hensyntagen til subsidiaritetsprincippet undersøge, hvorvidt det 
vil være en fordel at samle erfaringerne ét sted på grundlag af 
demonstrationsprojekter og andre initiativer, fælles forskningssponsorater 
og systematisk udveksling af oplysninger som et supplerende og stimulerende 
bidrag til medlemsstaternes politikker og foranstaltninger. Strukturfondene 
spiller en stor rolle i denne proces, navnlig mål nr. 4 og 
fællesskabsinitiativet ADAPT-BIS. 
17. Grønbogen supplerer også en række aktiviteter, der allerede er i gang 
på andre områder i Kommissionen, navnlig hvidbogen om at undervise og at 
KOM(94) 347 af 19.7.94 
CSE(96) 1 af 5.6.96 
- 4 -
lære', som fokuserer på de færdigheder og den viden, der vil være nødvendig 
for at opnå befolkningernes fulde deltagelse i informationssamfundet, og på 
det kommende initiativ "det lærende informationssamfund". 
18. Grønbogen har som led i det eksisterende samarbejde til formål at: 
styrke den politiske dialog med de europæiske institutioner og 
medlemsstaterne, navnlig med henblik på beskæftigelsespolitikken 
inden for rammerne af Essen-processen (den fælles rapport til Det 
Europæiske Råd i december 1996 og udviklingen af de flerårige 
programmer i 1997), 
fokusere den sociale dialog mellem arbejdsgivere og fagforeninger på 
disse spørgsmål og stimulere fælles initiativer på europæisk plan, 
stimulere den borgerlige dialog, navnlig med de ikke-statslige 
organisationer, på grundlag af konklusionerne fra Det Europæiske 
Socialpolitiske Forum i marts 1996. 
Alle interesserede opfordres til at kommentere de spørgsmål, der rejses i 
grønbogen. 
KOM(95) 590 
5 -
3. ARBEJDET I INFORMATIONSSAMFUNDET 
3.1. Problemer: helt nye kvalifikationskrav og manglende tryghed i 
ansættelsen 
19. I de seneste tyve år har vi været vidner til en IKT-revolution, der er 
langt mere vidtrækkende, end de fleste af os havde regnet med. En af de 
vigtigste konsekvenser af den nye IKT har været et drastisk fald i 
omkostningerne ved at lagre, behandle og overføre data, samt i den tid, der 
går hermed. Disse drastiske ændringer i prisforholdene har en grundlæggende 
indflydelse på den måde, hvorpå vi tilrettelægger produktionen og 
distributionen af varer og tjenesteydelser, og derved på selve arbejdet. 
Denne udvikling indebærer ændrede arbejdsmetoder, kvalifikationsstrukturer 
og organisationsformer, dvs. at den i bund og grund ændrer arbejdsmarkedet 
og hele samfundet. 
20. De heraf følgende forskydninger i kvalifikations- og arbejdsmønstrene, 
virksomhedsstrukturerne og vare- og tjenesteydelsesstrukturerne er 
forvirrende og medfører andre og nye krav til ledere og ansatte. De 
statiske funktionsbaserede kvalifikationer og traditionelle 
ledelsesmodeller og -teknikker er utilstrækkelige og alt for usmidige til 
en arbejdsplads, der kræver det modsatte af ansatte og ledere, nemlig 
udvikling af en ny erhvervs- og virksomhedskultur præget af fleksibilitet, 
tillid, engagement og evne til at foregribe og styre udviklingen. 
21. Antallet af nedlagte arbejdspladser i den sidste del af det 20. 
århundrede afviger ikke så meget fra det antal, der blev nedlagt som følge 
af tidligere tiders strukturomlægninger. Problemet er snarere måden, hvorpå 
arbejdspladserne nedlægges. Den hurtigere udvikling og de nye 
produktionsmetoder, der følger heraf, kræver et bredere 
kvalifikationsgrundlag og nye produktionsprocesser, hvis markedskravene, 
der hele tiden ændrer sig, skal opfyldes. Dette giver problemer med hensyn 
til jobsikkerhed, trivsel på arbejdspladsen, forældede kvalifikationer og 
forholdet mellem arbejde og fritid. Det skaber også udfordringer for 
Unionens målsætning om lige muligheder og adgang. Men dette betyder dog 
ikke, at kun højtuddannede personer med et indgående kendskab til IKT kan 
finde arbejde i fremtiden. Det traditionelle eller manuelle arbejde vil 
fortsat bestå, men dets relative betydning vil blive mindre. 
3.2. Kendsgerninger: en ny arbejdsverden 
22. Vore økonomier er ved at blive lagt om. Den standardiserede, manuelle 
produktion viger pladsen for en mere diversificeret, videnbaseret 
produktion af varer og tjenester. Dette er grunden til, at IKT giver store 
muligheder for produktivitets- og reallønsstigninger og derved for en stærk 
økonomisk vækst og nye arbejdspladser. 
23. I lang tid gav den teknologiske revolution sig ikke udslag i en 
hurtigere produktivitetsstigning. Denne langsomme forøgelse af 
produktiviteten førte samtidig til en begrænset reallønsstigning og lave 
forventninger hos forbrugerne, hvilket påvirker forbrugernes vilje til at 
købe og virksomhedernes vilje til at investere og skabe nye arbejdspladser. 
Hovedgrundene til, at IKT ikke har ført til nogen produktivitetsstigning, 
er velkendte: Tidligere er indførelsen af nye teknologier blevet ttaemmet af 
en manglende organisatorisk fornyelse. 
24. Trods disse problemer, og trods lejlighedsvise påstande om det modsatte 
er EU's økonomi og arbejdsmarkedssystemer bemærkelsesværdigt bevægelige. 
Kommissionens gennemgang af forskningsresultater viser, at der i Europa 
under ét oprettes og nedlægges virksomheder svarende til mindst 10% om 
året, i visse sektorer endnu mere. Den gennemsnitlige 'levetid' for en 
stilling er 4-5 år ligesom i USA. 
25. Generelt tyder dette på, at uanset hvilke vanskeligheder der er med at 
sikre en vellykket integration af IKT, skyldes de ikke manglende 
beskæftigelsesmæssig fleksibilitet i virksomhederne. I de senere år har der 
været stadig flere eksempler på, at indførelsen af IKT har opfyldt de 
- 6 -
største forventninger. Hovedbudskabet er, at der er behov for en integreret 
fremgangsmåde, som kæder indførelsen af IKT sammen med uddannelse og 
organisatoriske ændringer. 
26. Organisationen i sådanne vellykkede "fleksible virksomheder" bygger 
stadig mere på processer og mindre på specialiserede funktioner. 
Arbejdstagerne udfører en hel vifte af opgaver i stedet for at sende 
arbejdet videre til den næste i rækken. Virksomhederne er ved at gå bort 
fra de hierarkiske og komplekse organisationer med simple arbejdsopgaver 
til mindre hierarkisk opbyggede og mere decentraliserede og 
netværksorienterede organisationer med mere komplekse arbejdsopgaver. Den 
nye fleksible virksomhed er blevet beskrevet som en flåde af mindre skibe, 
der har samme kurs, i modsætning til et olietankskib, som styres fra et 
centralt sted. Det er vigtigt, at denne udvikling opfattes ikke som "En Ny 
Model" for arbejdets tilrettelæggelse, men som en proces i retning af 
stadig bedre måder at tilrettelægge arbejdet på. 
27. Europa har erkendt denne holdningsændring på organisationsområdet. Vor 
svaghed har som nævnt i Kommissionens grønbog om innovation5 været manglende 
evne til at kombinere den organisatoriske og den teknologiske innovation. 
For at være effektive kræver strategierne uddannelse i virksomhederne, 
omhyggelige jobbeskrivelser og en hurtig iværksættelse af innovationerne. 
Den Rådgivende Gruppe om Konkurrenceevne har med hr. Ciampi som formand 
gennemført en case study af de nye former for arbejdstilrettelæggelse. 
Resultaterne af undersøgelsen bekræfter, at sådanne fornyelser i 
virksomhedsorganisationen fører til bedre præstationer, bedre 
jobbeskyttelse og større trivsel på arbejdspladsen. 
3.3. Den første udfordring: at øge kendskabet til og forståelsen for nye 
former for arbejdstilrettelæggelse 
28. Den største hindring for denne udvikling er den manglende forståelse 
for den nye måde at tilrettelægge arbejdet på og for de muligheder, der 
ligger i en fleksibel organisation. Lederne er muligvis også med rette 
forsigtige med hensyn til innovationer, der ændrer systemer og 
fremgangsmåder, som for tiden fungerer rimeligt effektivt, og tøver med at 
betræde et nyt og ukendt område, hvor det er usikkert, hvorledes 
forandringsprocessen vil forløbe, og hvor længe den vil vare. Der findes 
ingen "nøglefærdige" løsninger. Selve fleksibiliteten i teknologierne 
bevirker, at disse må integreres i den sociale, tilrettelæggelse af 
arbejdspladsen for at opnå en konkurrencedygtig kombination af 
produktivitet, ydeevne og kvalitet. Hovedspørgsmålet er derfor, hvorledes 
man skal gøre folk mere bevidste om mulighederne i de nye former for 
arbejdstilrettelæggelse. 
29. Det er af afgørende betydning, at man finder den rette balance mellem 
det, der skal gennemføres på virksomhedsplan, og det, der kan gennemføres 
på nationalt og europæisk plan. Vejen til succes fører over støtte til 
lokale initiativer, og regeringerne og de europæiske institutioner spiller 
her en rolle som katalysatorer, som drivkræfter bag de nye initiativer. Men 
de offentlige myndigheders rolle kræver et stærkt engagement og en aktiv 
indsats på en række planer. Der skal være forståelse for de nye former for 
arbejdsorganisation og deres følger for myndighedernes politik og for 
virksomhederne. Der skal sættes ind på områder som f.eks. økonomisk 
udvikling, handelspolitik, forskningspolitik og uddannelse under 
hensyntagen til kravene om lige muligheder og lige adgang. 
3.4. Den anden udfordring: at sikre, at SMV udnytter IS fuldt ud 
30. Det nye koncept med integrering af IKT, uddannelse og organisatoriske 
reformer giver virksomhederne store muligheder for at blive mere 
konkurrencedygtige og skabe bedre arbejdsvilkår. Konceptet er særlig 
fordelagtigt for SMV, som er nøglen til beskæftigelsesfremgangen, navnlig 
KOM(95) 688 af 20.12.95 
- 7 -
"mikrofirmaerne" , idet det bygger på små enheder, markedskræfter, 
decentralisering og teamwork. 
31. Der er forskel på, i hvor høj grad IKT gavner jobskabelsen i SMV. I 
visse tilfælde er der en direkte forbindelse mellem nyoprettede 
mikrofirmaer og IKT. I andre tilfælde er mikrofirmaerne blot en udbygning 
af de eksisterende traditionelle rådgivningsmæssige og faglige ydelser. Men 
de krav, SMV står over for, og deres særlige problemer med at få adgang til 
prognose- og uddannelsesmekanismerne berettiger til en høj prioritering. I 
denne forbindelse bør man især søge at gøre det muligt for SMV at handle på 
eget ansvar med hensyn til tilpasning til informationssamfundet, og 
informationssamfundsinstrumenterne og -teknologierne vil hjælpe dem hermed. 
Det nye integrerede program for SMV6, som for nylig er fremlagt af 
Kommissionen, indeholder forslag om en pilotaktion til bestemmelse af SMV's 
prioriteter og hindringerne for, at SMV udnytter informationsteknologierne. 
3.5. Den tredje udfordring: at modernisere arbejdslivets institutioner 
32. Ud over at øge forståelsen for de muligheder, der ligger i at 
tilrettelægge arbejdet på en ny måde, er det nødvendigt at tage spørgsmålet 
om modernisering af arbejdslivets institutioner og institutionelle rammer 
op. Arbejdet skal tilrettelægges på en måde, der støtter og fremmer en 
positiv udvikling, i stedet for at lægge det hindringer i vejen. Dette 
betyder ligeledes, at kvalifikationerne, og derved uddannelsen, skal 
forbedres, (se kapitel 4). 
33. Dette indebærer tillige, at der skal skabes de rette retlige og 
aftalemæssige rammer (arbejdsmarkedslovgivning, kollektive overenskomster, 
forholdet mellem arbejdsmarkedets parter osv.), der giver virksomhederne og 
borgerne muligheder for at være mere fleksible og samtidig sikrer 
arbejdstagernes sikkerhed. Medlemsstaternes arbejdsmarkedslovgivning, der 
bygger på en standardmodel: fuldtids- og arbejdspladsbaseret beskæftigelse 
af ubegrænset varighed, kan ikke længere helt opfylde behovet for en mere 
videnbaseret produktion af varer og tjenesteydelser. ' 
34. Nye principper for arbejdets tilrettelæggelse er tilbøjelige til at 
sløre det centrale element i det klassiske forhold mellem arbejdsgiver og 
arbejdstager. Arbejdsgiverbegrebet bliver nemlig mere komplekst 
(virksomhedsgrupper, joint ventures, netværk, underleverandører); arbejdet 
har fået en større geografisk spredning; arbejdstiderne er blevet 
individualiseret for at opfylde særlige behov; lønfastsættelse på grundlag 
af arbejdstid er i visse tilfælde erstattet af akkordløn; og arbejdstagerne 
har opnået større uafhængighed. Med andre ord bliver forskellen mellem at 
arbejde for andre og arbejde for sig selv stadig mindre, hvilket gør 
rækkevidden af arbejdsmarkedslovgivningen uklar og svækker denne 
lovgivnings effektivitet på visse områder (ikke-standardiserede aftaler, 
fjernarbejde, udlicitering af arbejde osv.). 
Opkaldscentre i Europa 
Det arbejde, der udføres af borgerne i Europa, skifter karakter. 
Hovedkilden til den beskæftigelse, der er skabt inden for de seneste ti år, 
har været informations- og servicesektoren. Måden at arbejde på er også ved 
at ændre sig, idet der er sket en kraftig omfordeling af arbejdet. For 
eksempel råder over 6000 virksomheder nu over "serviceopkaldscentre", hvor 
kunderne kan indhente oplysninger. Disse centre beskæftiger allerede ca. 
130.000 europæere og forventes at skabe yderligere 100.000 arbejdspladser 
inden år 2000. Denne udvikling er længst fremme i Irland, men Det Forenede 
Kongerige har 4000 opkaldscentre med indtægter på 450 millioner ECU i 1996. 
I visse af disse centre er der tale om højt kvalificeret arbejde, som 
kræver kendskab til flere fremmedsprog. I andre er arbejdet mere 
KOM(96) 329 
rutinepræget, men kræver samarbejdsevne og vilje til at arbejde, når andre 
holder fri. 
3.6. Et nyt sikkerhedskoncept 
35. Det er vigtigt at få en oplyst debat om disse grundbetingelser for 
udviklingen af arbejdslivet. Men den offentlige debat om arbejdslivets 
institutioner begrænser sig ofte til firkantede argumenter om regulering og 
deregulering. Informationssamfundet kræver en mere forfinet og fundamental 
debat om de institutionelle rammer, der kan forme denne nye arbejdsverden. 
36. IKT integreret med uddannelse og organisatoriske reformer giver store 
muligheder for at øge produktiviteten og skabe gode, højtlønnede 
stillinger. Den offentlige politik må være baseret på denne forståelse. Men 
det er nødvendigt at lede debatten bort fra spørgsmålet om regulering­
deregulering og give den en mere frugtbar drejning, således at der findes 
en balance mellem fleksibilitet og sikkerhed med de heraf følgende fordele 
for såvel virksomheder som arbejdstagere. Dette er det nye perspektiv, som 
Kommissionen lagde frem under høringen af arbejdsmarkedets parter 
vedrørende arbejdstid. 
37. Den nye balance mellem fleksibilitet og sikkerhed omfatter på den ene 
side anvendelse af deltidsarbejde, midlertidigt arbejde, aftaler med fast 
løbetid, fjernarbejde og et nyt forhold mellem arbejdsmarkedets parter, 
hvor dette er hensigtsmæssigt. På den anden side indebærer den nye balance 
ikke alene sikkerhed mod vilkårlig afskedigelse og forskelsbehandling, men 
også den sikkerhed, der opstår, når engagementet i virksomheden bliver 
større, og der gives mulighed for at udvikle færdigheder og kvaliteter til 
fordel for både virksomhed og ansat. I denne forbindelse opstår spørgsmålet 
om, hvorledes man kan skabe de mest effektive ordninger til fremme af 
arbejdstagernes engagement i disse spørgsmål. 
38. Der er her tale om eksempler på de nødvendige fornyelser. Mere 
grundlæggende er der behov for en gennemgribende revision af alle relevante 
systemer - beskyttelse af beskæftigelsen, arbejdstid, social beskyttelse og 
arbejdsmiljø - således at de tilpasses en arbejdsverden, som vil blive 
organiseret på en anden måde, en arbejdsverden, hvor grænserne mellem 
arbejde og fritid, arbejde og uddannelse og selvstændige og lønmodtagere er 
eller kan blive mindre skarpe. Arbejdstagersikkerhed er et begreb, der skal 
udvikles og udvides, således at der fokuseres mere på den sikkerhed, der 
bygger på arbejdsevne og arbejdsmarked end på sikkerheden i forbindelse med 
de enkelte arbejdspladser. Der bør fokuseres på sikkerheden i udviklingen 
og ikke sikkerheden mod udviklingen. I denne forbindelse er det vigtigt at 
tage særligt hensyn til lighedsspørgsmålene og til, hvorledes det kan 
sikres, at udviklingen fremmer nedbrydningen af grænser på arbejdsmarkedet 
og foreneligheden mellem arbejds- og familieliv for såvel kvinder som mænd. 
39. På baggrund af denne udvikling er Kommissionen ved at udarbejde en 
grønbog om arbejdets tilrettelæggelse og arbejdstiden, hvor de politiske 
følger for Den Europæiske Union og medlemsstaterne af ændringerne i 
arbejdets tilrettelæggelse og arbejdstiden behandles fra et økonomisk 
synspunkt med henblik på at lancere en debat, navnlig med og mellem 
arbejdsmarkedets parter. 
40. Kommissionen vil i andet halvår 1996 også fremlægge en meddelelse om 
fjernarbejdets følger for arbejdsmarkedslovgivningen, arbejdsmiljø og 
social beskyttelse. Meddelelsen vil have til formål at opmuntre 
medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter til at udvikle nye 
fremgangsmåder og gennemføre foranstaltninger til forbedring af 
fjernarbejdernes arbejdsvilkår. 
41. IKT giver også nye muligheder på arbejdsmiljøområdet. Navnlig vil 
anvendelsen af nye teknologier kunne betyde en væsentlig bedre udnyttelse 
af systemerne for risikovurdering, indsamling, behandling og formidling af 
data og arbejdsmiljøuddannelse til stor fordel for de endelige brugere, 
- 9 -
navnlig SMV. Det fjerde handlingsprogram for arbejdsmiljø (1996-2000)7 
beskæftiger sig meget med spørgsmål om IS' indflydelse på arbejds- og 
levevilkår, og der vil den 13.-15. november 1996 blive afholdt en 
konference om disse emner i Bruxelles. 
3.7. En ny kultur - evnen til at foregribe 
42. Den Europæiske Socialfonds mål nr. 4-foranstaltninger har sammen med 
det beslægtede fællesskabsinitiativ ADAPT navnlig til formål at forbedre 
forvaltningen af de menneskelige ressourcer ved at foregribe de 
forandringer, informationssamfundet vil føre med sig, navnlig ved at øge 
investeringerne i den menneskelige kapital. Strukturforandringer medfører 
varige forandringer i beskæftigelsen med hensyn til mængde, struktur og 
kvalifikationer. Det er navnlig af afgørende betydning, at der i 
virksomhederne udvikles en evne til at foregribe udviklingen, således at de 
negative følger af disse forandringer identificeres og minimeres. Denne 
evne vil også hjælpe med at skabe nye jobmuligheder gennem en uddannelse, 
der er tilpasset de nye kvalifikationsbehov. 
43. De heraf følgende tilpasningsbehov gør sig gældende på makroøkonomisk 
og virksomhedsniveau. Derfor bør et af hovedformålene med foregribelsen 
være at gøre det muligt for virksomhederne hurtigere at blive klar over 
deres kvantitative og kvalitative behov med hensyn til menneskelige 
ressourcer på baggrund af en bedre forståelse for den generelle udvikling. 
Dette vil forbedre den interne og eksterne tilpasningsevne. 
3.8. Spørgsmål, der kræver yderligere overvejelser 
44. Udviklingen i forholdet mellem de nye måder at tilrettelægge arbejdet 
på og den retlige baggrund for arbejdet rejser visse grundlæggende 
spørgsmål, som skal diskuteres inden for rammerne af den sociale dialog og 
den i Essen fastlagte beskæftigelsesproces. 
- I forsøget på at finde den rette balance mellem fleksibilitet og 
sikkerhed er der brug for lovgivningsvirksomhed på europæisk og nationalt 
plan vedrørende grundprincipperne for de fundamentale sociale rettigheder 
og for en mere aktiv indsats fra arbejdsmarkedets parters side med henblik 
på at omsætte disse rettigheder i aftaler og arbejdsgange på arbejdsstedet 
og arbejdsmarkedet. Er den nuværende fordeling af reguleringsbeføjelserne 
mellem lovgivning og kollektive overenskomster den rette? Eller skal der 
findes en ny balance? 
- Tidligere blev mange væsentlige spørgsmål om arbejdslivet, som f.eks. 
beskæftigelse, arbejdsmiljø, familiemæssige konsekvenser og kampen mod 
udstødelse, overladt til staten. Bør rækkevidden af de kollektive 
overenskomster tages op til revision i denne forbindelse? De mange nye 
produktionsstrukturer, der dukker op, vil muligvis kræve, at disse 
spørgsmål gribes an på en ny måde. 
Hvorledes kan man med de hyppigere ændringer i arbejdstagernes retlige 
status (lønmodtager/selvstændig, i arbejde/under uddannelse, tilknytning 
til fag/tilknytning til arbejdspladsen) sikre en koordinering af 
arbejdsmarkedslovgivning, social sikkerhed og social beskyttelse, således 
at der tages hensyn til disse ændringer, uden at det går ud over den 
sociale retfærdighed og den økonomiske effektivitet? 
I denne forbindelse er det også vigtigt at overveje følgende: 
- hvorledes opnås en hensigtsmæssig praksis med hensyn til IKT og 
jobskabelse? 
- hvilke foranstaltninger kan hjælpe SMV med at udnytte 
KOM(95) 282 af 12.7.95 
- 10 -
informationssamfundets muligheder bedst muligt? 
- hvorledes maksimeres strukturfondenes bidrag til opnåelse af en 
hensigtsmæssig praksis med hensyn til anvendelse af ny teknologi og 
udvikling af en ny "foregribelseskultur". 
4. BESKÆFTIGELSEN I INFORMATIONSSAMFUNDET 
4.1. Problemer: vækst uden beskæftigelse og ikke mere arbejde? 
45. Det væsentligste økonomiske, sociale og politiske problem i Europa er 
den store og vedvarende arbejdsløshed. 18 millioner personer er 
arbejdsløse, og heraf har halvdelen været uden arbejde i et år eller 
derover. Herudover findes der mindst 9 millioner modløse arbejdstagere, som 
ville søge arbejde, hvis de mente, at der var arbejde at få. 
46. Denne nedslående situation har medført en debat om "ikke mere arbejde" 
og "vækst uden beskæftigelse" og om IKT's indvirkning på arbejdslivet. ILO 
og OECD samt EU har i de senere år gennemført flere store undersøgelser for 
bedre at forstå det europæiske arbejdsløshedsproblems beskaffenhed. 
Undersøgelserne har fokuseret på særlige spørgsmål som f.eks. forholdet 
mellem teknologi og beskæftigelse og mere generelle spørgsmål som f.eks. 
forholdet mellem den makroøkonomiske politik og strukturpolitikken. 
47. Overgangen til informationssamfundet er allerede begyndt, hvilket 
uvægerligt vil medføre væsentlige ændringer i de europæiske borgeres måde 
at leve og arbejde på. Udfordringen ligger i at forme det spirende 
informationssamfund på en måde, som bevirker, at vi ikke bliver taberne i 
den globale konkurrence, men ej heller svækker solidariteten i Europa. Der 
er tre aspekter, der fortjener særlig opmærksomhed i denne grønbog: 
- IKT's generelle følger for beskæftigelsen 
- en mere effektiv styring af jobomdannelsesprocessen 
- virkningerne på arbejdsmarkederne for så vidt angår udbud af og 
efterspørgsel efter kvalifikationer og færdigheder 
4.2. Kendsgerninger: jævnt stigende beskæftigelse siden 1960 
48. Det er almindeligt anerkendt, at EU i gennemsnit har haft en meget 
lavere beskæftigelsesgrad i de sidste tyve år end USA og Japan - ca. 60% 
mod 70% eller derover, og at arbejdsløsheden i EU i modsætning til de 
nævnte lande har ligget tæt ved 10% i det meste af det seneste tiår. 
49. Det må dog også konstateres, at væksten i beskæftigelsen har været 
nogenlunde uændret i de sidste 35 år i de forskellige dele af den 
industrialiserede verden, dog på forskellige niveauer, nemlig ca. 2% i USA, 
ca. 1% i Japan og 0,3% i Europa. Det er værd at bemærke, at væksten i 
beskæftigelsen ikke er blevet væsentligt langsommere siden 1973, året for 
den første oliekrise, som markerede begyndelsen på den økonomiske 
nedgangsperiode. 
50. Stigningen i den europæiske arbejdsløshed afspejler således langt fra 
et fald i mængden af arbejde, der udbydes, men skyldes i høj grad, at 
væksten i beskæftigelsen (0,3% i gennemsnit pr. år) var mindre end væksten 
i arbejdsstyrken (0,6% i gennemsnit pr. år). Den jævne vækst i 
beskæftigelsen i hele perioden fra 1960 til 1995 støtter ikke det 
synspunkt, at arbejdspladserne ubønhørligt forsvinder, men viser alene, at 
beskæftigelsen ikke voksede tilstrækkeligt til at følge med arbejdsstyrkens 
vækst. 
51. I modsætning til visse påstande om, at tekniske fremskridt nødvendigvis 
må være arbejdskraftbesparende, viser de foreliggende data, at væksten 
snarere er blevet mere end mindre arbejdskraftintensiv. Trods det bratte 
fald i den økonomiske vækstrate i 70'erne og 80'erne har 
jobskabelsestempoet været stabilt. Det ses ligeledes, at den amerikanske og 
den europæiske økonomis relative evne til at skabe beskæftigelse ikke har 
ændret sig siden 1973. Indtil da var det nødvendigt med en vækstrate på 
- 11 -
4,3%, førend økonomien kunne begynde at skabe beskæftigelse i Europa, mens 
der i USA krævedes 2%. I dag skabes der ny beskæftigelse, så snart væksten 
når op på 2% i Europa og 0,6% i USA. 
52. Dette nye vækst- og beskæftigelsesmønster afspejler sig i den 
langsommere produktivitetsstigning efter 1973. Produktiviteten og BNP 
voksede langsommere, selv om der blev indført stadig mere IKT. Samtidig 
voksede beskæftigelsen fortsat i nogenlunde samme tempo som før. Uanset 
hvorledes dette paradoks nærmere skal forklares - og debatten og analyserne 
fortsætter - er det klart, at dataene under ét ikke støtter synspunktet om 
"ikke mere arbejde" eller "vækst uden beskæftigelse". At resultaterne på 
beskæftigelsesområdet er bedre i USA, Canada og Japan, kan ikke forklares 
ved mindre brug af arbejdskraftbesparende IKT. 
53. Tværtimod har udviklingen og indførelsen af IKT i almindelighed været 
længere fremme i disse lande - navnlig USA - end i. de europæiske lande. 
Endvidere er der en tendens til, at de EU-lande, der er længst fremme i 
IKT-området, også er dem, der har den højeste beskæftigelsesgrad. Som 
tilfældet er med alle teknologiske forandringer, er udbredelsen af IKT en 
vækstfaktor, og der er en positiv forbindelse mellem teknologiske 
fremskridt, produktivitet og økonomisk vækst, som skaber mulighed for 
indførelse af nye beskæftigelsesformer. Teknologiske fremskridt ansporer 
til innovation, og der opstår nye muligheder for iværksættere, særlig SMV. 
Dette højere vækstpotentiale skal udnyttes, hvis man vil nedbringe 
arbejdsløsheden og forhindre, at de europæiske økonomier sakker bagud i den 
globale konkurrence. 
54. IKT's vigtigste beskæftigelsesmæssige effekt er en radikal 
omstrukturering af stillingerne og arbejdsverdenen. Fremstillingsindustrien 
er i tilbagegang, men ikke lige meget i de forskellige sektorer. De 
lavteknologiske, lavt lønnede stillinger for ufaglærte er forsvundet, mens 
de højteknologiske, højt lønnede og højt kvalificerede stillinger vinder 
frem. 
55. Væksten i beskæftigelsen finder især sted i servicesektoren. Der er 
skabt jobs både i den dynamiske og i den mere traditionelle del af denne 
sektor. Den stigende beskæftigelse i forbindelse med nye teknologier har 
mere end opvejet de nedlagte stillinger. Faktisk er beskæftigelsen i 
servicesektoren vokset hurtigere i de lande, der har investeret mest i 
indførelsen af nye teknologier. 
56. Hidtil har beskæftigelseskurven for kerne-IKT-industrierne i Europa 
været forholdsvis flad på grund af lavkonjunkturerne. Men kurven dækker 
over ganske store udsving. Beskæftigelsen i forbindelse med fremstilling af 
forbrugerelektronik samt edb- og teleudstyr er klart gået tilbage. I 
komponentindustrien og inden for teleservice har beskæftigelsen været 
stabil. Til gengæld har beskæftigelsen inden for software- og 
computertjenester været jævnt stigende og er næsten tredoblet siden 1980, 
idet den er nået op på ca. 750.000 ansatte i Unionen. Denne sektor er 
fortsat et område, hvor der er særlig gode udsigter til 
beskæftigelsesfremgang, navnlig på omrader, der kræver et højt 
kvalifikationsniveau og betydelig knowhow, som f.eks. multimediesoftware og 
uddannelse af endelige brugere. 
57. Generelt forventes disse tendenser at fortsætte på kort sigt, bortset 
fra inden for teletjenestesektoren, hvor de stillinger, der forventes 
nedlagt som følge af digitalisering og liberalisering, ikke vil blive 
erstattet af de nytilkomne virksomheders jobskabelse på kort sigt. Men 
disse tendenser tager ikke hensyn til jobskabelsen på andre områder, der 
har tilknytning til informationssamfundet. Der har været en markant 
stigning inden for audiovisuelle tjenester, hvor antallet af stillinger er 
vokset med 37% i perioden 1983-1992, og der er gode udsigter til yderligere 
fremgang. IKT har også givet anledning til jobskabelse inden for 
teletjenester, telebanking og detailhandel, men det er vanskeligt at spore 
de nøjagtige tal statistisk. En statistisk registrering af denne nye 
udvikling inden for økonomien, navnlig i de beslægtede serviceindustrier, 
er en udfordring for det statistiske system. 
- 12 -
58. Endvidere forventes informationssamfundets positive 
beskæftigelsesmæssige effekt ikke at berøre alene IKT- og andre IS-
sektorer. Kommissionens undersøgelser viser, at liberaliseringen af 
telekommunikationen kombineret med en hurtig indførelse af IKT vil føre til 
jobskabelse og større velfærd på de øvrige områder. De stigende 
investeringer i nyt telekommunikations- og edb-udstyr samtidig med det 
generelle prisfald og reallønsfremgangen som følge af de faldende 
telekommunikationstakster vil påvirke beskæftigelsen og økonomien i øvrigt 
positivt på mellemlangt og langt sigt. Disse nyoprettede stillinger vil i 
vid udstrækning opveje de eventuelle jobtab i telekommunikationssektoren. 
Denne mekanisme gælder ikke alene telekommunikation, men også spredningen 
af alle former for IKT. Problemet er imidlertid, hvorledes man skal styre 
tidsforskydningerne mellem disse processer og hjælpe borgerne med at 
tilpasse sig arbejdsmarkedets nye udfordringer og muligheder. 
59. Selv om det er vanskeligt at sætte tal på jobskabelsen i 
informationssamfundet på længere sigt, viser prognoserne, at der vil blive 
oprettet stillinger alle sektorer, ikke kun inden for IKT-industrien og de 
nye multimedietjenester, men også i alle andre service- og 
industrisektorer, herunder de traditionelle sektorer og dem, der er i 
tilbagegang. Der er en lang række eksempler på, at indførelsen og 
anvendelsen af IKT i virksomhederne i høj grad har påvirket beskæftigelsen 
positivt. 
60. I perioden 1985-1994 voksede beskæftigelsen i EU's servicesektor med 
ca. 10 mio. stillinger. Selv om 80% af denne generelle 
beskæftigelsesfremgang fandt sted i perioden 1985-1990, var der i anden 
halvdel af perioden stadig en stigning på 2 mio. inden for handel, edb og 
forskning, dvs. samme stigning som i den første del af perioden - med 0,6 
mio. flere stillinger inden for undervisning og 0,9 mio. inden for hygiejne 
og sundhed - alle sammen sektorer, hvor IKT spiller en væsentlig rolle. Det 
eneste område af servicesektoren, hvor antallet af arbejdspladser faldt i 
perioden 1990-1994, var inden for engros- og detailhandel, hvor faldet i 
beskæftigelsen først og fremmest kan tilskrives svigtende efterspørgsel, og 
ikke stigende produktivitet. 
61. Disse nye beskæftigelsesmønstre er også begyndt at påvirke 
kønsfordelingen på arbejdsmarkedet. Væksten i servicesektoren har skabt nye 
muligheder for kvinder, der træder ud på arbejdsmarkedet. Kvindernes 
beskæftigelse voksede fra midten af 1960'erne til begyndelsen af 1990'erne. 
Kvindernes andel af arbejdsstyrken er vokset, og en væsentlig del af de nye 
kvindejobs er deltidsstillinger. I modsætning til tendensen for kvindernes 
beskæftigelsesfremgang i det lange løb er den mandlige beskæftigelse gået 
tilbage siden 1965, undtagen i nogle år i slutningen af 80'erne. 
4.3. Den første udfordring: at forhindre, at der føres politik på naboens 
bekostning 
62. for hele arbejdsmarkedet gælder det, at den konklusion, der må drages 
af de tidligere erfaringer, er, at den lave beskæftigelsesvækst i Europa, 
ca. 0,3% om året, og den ledsagende høje og vedvarende arbejdsløshed må 
tilskrives andre faktorer end teknologiske. Arbejdsløsheden i Europa 
begyndte at vokse i midten af 1970'erne. Indtil 1985 gik et stort antal 
stillinger tabt, og samtidig voksede arbejdsstyrken hurtigere end 
nogensinde før. Der blev skabt ti millioner nye arbejdspladser i den lange 
vækstperiode i anden halvdel af 80'erne. Men halvdelen af de nye 
arbejdspladser forsvandt igen i 1992-1993. 
63. En række forhold, herunder den makroøkonomiske udvikling, var med til 
at skabe arbejdsløsheden og få den til at eskalere. Men det er vigtigt at 
forstå de strukturelle aspekter. Den høje arbejdsløshed skyldes 
forlængelsen af arbejdsløshedperioderne. Arbejdsløshed er blevet til 
langtidsledighed og social udstødelse som følge af de passive 
arbejdsmarkedspolitikker, som navnlig tilbyder indkomststøtte til de fleste 
arbejdsløse, men ingen nye kvalifikationer, der kan ruste dem til at 
begynde på ny på det nye, mere kvalifikationsbaserede arbejdsmarked. 
- 13 
64. Med enhedsmarkedet tager Europa et stort skridt frem i moderniseringen 
af økonomien. Det er ikke alene en betydelig strukturel forbedring, men 
åbner også nye muligheder for en vækst- og beskæftigelsesorienteret 
makroøkonomisk politik. Medlemsstaterne må gøre større brug af 
multiplikatoreffekten, som understreget i Kommissionens "En indsats for 
beskæftigelsen i Europa - En tillidspagt". Heri fremhæves 
integrationsprocessens muligheder, som endnu ikke er udnyttet optimalt. 
Dette gælder navnlig i kampen for at skabe arbejdspladser. 
65. Den europæiske økonomiske integration og gensidige afhængighed er 
blevet yderligere forstærket. Som følge heraf giver en vedvarende og 
koordineret aktion større udbytte end summen af individuelle, uensartede 
foranstaltninger i de enkelte medlemsstater. Dette vil være et af emnerne 
for den rapport, som efter anmodning fra Det Europæiske Råd i Firenze er 
ved at blive udarbejdet om Den Europæiske Unions muligheder som 
beskæftigelsespolitisk faktor. Dette indebærer en udskiftning af 
nulsumspillet, der går ud på at føre en politik på andres bekostning, med 
et plussumspil med en koordineret vækstpolitik, der skaber tillid hos 
forbrugere og investorer. En sådan vækstorienteret politik vil i høj grad 
forbedre betingelserne for at skabe nye arbejdspladser i 
informationssamfundet. 
4.4. Den anden udfordring: mere effektiv styring af 
jobomdannelsesprocessen 
66. Jobnedlæggelse og jobskabelse er en integrerende del af den 
strukturomlægning, der finder sted som følge af indførelsen af IKT. 
Virksomheder kan gøre meget for at absorbere disse chok ved at planlægge 
frem i tiden, således at de er klar over, hvilke beskæftigelsesmæssige krav 
der vil blive stillet. Arbejdsmarkedets parter har med stor opfindsomhed 
forhandlet sig frem til en politik vedrørende ikke alene uddannelse, jf. 
nedenfor, men også arbejdstid, løntilbageholdenhed for at bevare 
arbejdspladser, rimelige forandringsprocesser og kompenserende jobskabelse 
på lokalt og regionalt plan. 
67. For at sikre en effektiv styring af forandringsprocessen må alle 
økonomiske og institutionelle aktører - arbejdsgivere, arbejdstagere, 
offentlige myndigheder på alle niveauer, uddannelsesinstitutioner og 
udbydere af forretningsservice - involveres. Fremadskuende virksomheder må 
ofte have støtte udefra, og denne proces kan eventuelt fremmes ved hjælp af 
samarbejdsaftaler og partnerskaber mellem virksomhederne samt partnerskaber 
mellem private virksomheder og det offentlige. Dette vil forbedre det 
lokale erhvervslivs støttestrukturer. Dette er af særlig betydning for SMV, 
som skal støttes af og involveres i netværk, der kan forbedre deres evne 
til at forny, fastlægge forretningsstrategier og forudse fremtidige 
kvalifikationskrav. Strukturfondene, navnlig mål nr. 4, og 
fællesskabsinitiativerne ADAPT og SMV kan også udnyttes til at lette 
forandringsprocessen (afsnit 3.7 ovenfor). 
68. Det korte af det lange er, at der må findes nye måder at tackle 
jobomdannelsesprocessen på for at få arbejdstagerne til at samarbejde i den 
uafbrudte forandringsproces, som informationssamfundet kræver. Dette er en 
opgave for såvel regeringerne som arbejdsmarkedets parter. 
4.5. Den tredje udfordring: at bygge bro over kvalifikationskløften 
69. IKT-revolutionen spiller en vigtig rolle i arbejdsmarkedet funktion ved 
at ændre arbejdsrutinerne, kvalifikationsstrukturerne og måden, hvorpå 
arbejdet tilrettelægges. Da den nye teknologi er en informationsteknologi, 
kræver den en styrkelse ikke alene af grundfærdighederne, regne- oo 
læsekvndighed, men også af en ny grundfærdighed, nemlig evnen til at 
reagere interaktivt på den nye teknologi, lad os kalde det 
"informationskvndighed". 
70. Den teknologiske udvikling og konkurrencen mellem virksomhederne 
fremskynder strukturomlægningen. Gennemsnitligt forsvinder over 10% af alle 
arbejdspladser hvert år. De erstattes af andre stillinger inden for nye 
- 14 
områder og i nye virksomheder, stillinger, der som regel kræver nye, bedre 
eller bredere kvalifikationer. Hvert år forlader én aldersgruppe, dvs. 2-3% 
af arbejdsstyrken, arbejdslivet på grund af alder eller andet, og en ny 
gruppe med en ny uddannelse og nye kvalifikationer kommer til. Den hurtige 
omdannelse af virksomhederne og det begrænsede udbud af nye kvalifikationer 
fører til et alvorligt paradoksproblem, "et arbejdsmarked i to tempi", hvor 
der er overskud af gamle færdigheder og flaskehalse for så vidt angår nye 
kvalifikationer. 
71. Den sande udfordring i forbindelse med udviklingen af nye og bedre 
kvalifikationer ligger i at omskole dem, der allerede er i arbejde, således 
at de opfylder informationssamfundets nye behov. Men mange arbejdstagere er 
dårlige til at regne og læse, to grundfærdigheder, som der er endnu mere 
behov for i informationssamfundet, og mange af dem har slet ikke nogen 
forudsætninger for at klare informationssamfundets opgaver. Folk med en 
forældet eller utilstrækkelig erhvervsuddannelse finder det vanskeligt at 
komme ud på arbejdsmarkedet igen. Uddannelses- og 
omskolingsforanstaltninger er for det meste beregnet for de unge, ikke for 
dem, der allerede er i arbejde, eller for dem, der har mistet deres arbejde 
efter at have arbejdet i 10, 20 eller 30 år. 
72. De fleste af dem modtager kun indkomststøtte, indtil der dukker et nyt 
job op, eller mens de venter på førtidspensionering. Men der dukker ikke 
nye stillinger op, som kræver gamle kvalifikationer. De nye stillinger 
kræver nye kvalifikationer. Kløften vil fortsat vokse, medmindre 
regeringerne og arbejdsgiverne sætter alt ind på at bibringe folk de nye 
kvalifikationer og færdigheder, som kræves i forbindelse med omlægningen af 
arbejdet og indførelsen af ny teknologi. 
73. Regeringerne og arbejdsmarkedets parter, virksomhederne og 
arbejdstagerne står således over for en udfordring, hvis størrelse 
bekræftes af prognoserne, der viser, at den teknologiske fornyelse vil 
fortsætte i et hurtigt tempo, samtidig med at befolkningen ældes. Om ti år 
vil 80% af den teknologi, vi anvender i dag, være forældet og erstattet med 
nye og mere avancerede teknologier. På det tidspunkt vil 80% af 
arbejdsstyrken have en uddannelse, som er over ti år gammel. De store 
demografiske ændringer er blot med til at understrege situationens alvor. 
Arbejdsstyrken bliver ældre, og teknologien bliver yngre. 
4.6. En uddannelsesreform, der står mål med IKT-revolutionen 
74. Det, Europa har behov for, er en omfattende uddannelsesreform, der kan 
stå mål med IKT-revolutionen og følge med den fortsatte IKT-udvikling i de 
kommende år. Vi har brug for et nyt samspil mellem arbejde og uddannelse, i 
stedet for det gamle samspil mellem arbejde og ikke-arbejde. Herved skal 
der gives den enkelte mulighed for at udvikle kvalifikationer og 
færdigheder og holde trit med den uafbrudte kvalifikationsrevolution, der 
ledsager IKT. 
75. På længere sigt må Europa udvikle en ny struktur for de livslange 
uddannelser, som omfatter alle dele af uddannelsessystemerne, herunder 
skolerne, og som er opbygget og præsenteret på en bedre måde, navnlig for 
så vidt angår kønsfordeling og hensyntagen til ældre og handicappede. Dette 
arbejde er påbegyndt med udarbejdelsen af hvidbogen om at undervise og at 
lære. Endvidere er 1996 blevet udpeget som Det Europæiske År for Livslang 
Uddannelse. Men den mest påtrængende opgave er at få standset udviklingen i 
retning af forældede kvalifikationer hos den voksne arbejdende befolkning 
gennem en proaktiv holdning til industriel tilpasning og forandring. 
Hurtighed og forudseenhed er af afgørende betydning, idet der er udsigt til 
en ond cirkel præget af nedlagte arbejdspladser, langtidsledighed og 
forældede kvalifikationer. Og jo længere disse problemer fortsætter, desto 
vanskeligere vil det være at løse dem. 
76. Der er fire områder, der har stor betydning for arbejdet med at 
tilpasse arbejdsstyrken til de nye krav: 
- grundlaget skal være i orden: grundlaget for vor viden og vore 
- 15 -
kvalifikationer lægges i de første skoleår, og de pågældende processer vil 
udvikle sig samtidig med udviklingen af IS. Kvaliteten og organiseringen af 
førskoleundervisningen og den almindelige skolegang vil blive dybt berørt. 
Indsatsen skal især være rettet mod lærerne, og de skal sikres en 
grunduddannelse og efteruddannelse, der sætter dem i stand til at udnytte 
IKT. De programmer og den infrastruktur, der er nødvendige for at forbinde 
skolerne med IS' netværksmuligheder, navnlig i de fjernere liggende 
områder, hvor infrastrukturen er dårlig, har særlig betydning. 
Medlemsstaterne, som helt klart er ansvarlige for skoleuddannelsens 
organisation og indhold, bør fortsætte med at udarbejde egnede programmer, 
der tager hensyn til IS. EU kan hjælpe ved at oprette puljer, hvor 
erfaringerne kan samles, navnlig i de dårligst stillede områder. Endvidere 
har Det Europæiske Råd i Firenze anmodet Kommissionen om hurtigt at 
udarbejde en handlingsplan om "det lærende informationssamfund" omfattende 
sammenkobling af skolenetværk på europæisk plan, fremme af 
multimedieindholdet i undervisningen og bevidstgørelse og uddannelse af 
lærere og undervisere, således at de kan anvende informationssamfundets 
redskaber. 
- fra at undervise til at lære: uddannelserne skal ifølge den første 
årsrapport fra Informationssamfundsforummet hurtigt omlægges, således at 
uddannelsesinstitutionerne kan lære at tilpasse sig erhvervslivets ændrede 
kvalifikationskrav. Dette er af afgørende betydning for jobskabelsen og 
produktivitetsstigningen. De højere læreanstalter er begyndt at lægge 
grunden til fremtidens lærende samfund. Denne indsats skulle blive fremmet 
gennem de partnerskaber med lokale industrier og servicevirksomheder, som 
anbefales i Ciampi-rapporten om konkurrenceevnen, og som med gode 
resultater er blevet afprøvet i forbindelse med Comett- og Leonardo-
programmerne. Systemet med tvungen skolegang har også været genstand for 
væsentlige initiativer, hvoraf mange er inspireret af EU-programmer. Men 
der er endnu behov for omfattende støtte og finansiering, således at der 
kan knyttes de nødvendige bånd til arbejdsverdenen. Dette rejser spørgsmål 
om investeringskapacitet, metoder og læseplanudvikling, navnlig under 
hensyntagen til de lærendes behov. I et bredere perspektiv er.mulighederne 
for at lære selv ved hjælp af IKT næsten ubegrænsede, idet indlæringen er 
meget mere effektiv (80% retention), når man "lærer ved at gøre" end når 
man tilegner sig en færdighed ved at læse eller høre (5-10% retention). 
Såfremt dette værktøj anvendes rigtigt, kan det få afgørende betydning for 
indsnævringen af kvalifikationskløften. De grundlæggende 
uddannelsesprincipper må bygge mere på evnen til at lære end på formel 
uddannelse. 
Brug af IKT i skolerne 
Visse medlemsstater har iværksat planer for at tilpasse deres 
uddannelsessystemer informationssamfundets dynamik. Tysklands 
Forbundsundervisningsministerium gav for nylig meddelelse om et sådant 
initiativ, Schulen ans Netz, der vil sikre, at 10.000 af Tysklands 52.000 
skoler over en treårig periode vil blive koblet til nationale og 
internationale netværk og multimedietjenester. I nogle af de tyske 
delstater har man besluttet at tilkoble alle skoler, et mål, som på længere 
sigt også søges opnået af forbundsregeringen. Schulen ans Netz-initiativet 
er muliggjort ved et innovativt partnerskab mellem regeringen og private 
virksomheder. Lignende initiativer er blevet iværksat i andre lande som 
f.eks. Det Forenede Kongerige, Frankrig, Italien, Danmark, Sverige, 
Portugal og Finland. 
~ at lære ved at gøre: "den lærende virksomhed" bør fremstå som en vigtig 
bestanddel af det lærende samfund. Personer, der arbejder i en sådan 
virksomhed vil komme til at bruge deres elektroniske adgang til viden og 
information til at opdatere deres kvalifikationer. Dette kræver nye former 
for partnerskab mellem virksomheder, andre organisationer og undervisere 
for at sikre, at de nye og anderledes kvalifikationer, der kræves, er til 
rådighed. På denne baggrund er det let at forstå, at en fornyelse af 
uddannelsen i arbejdstiden vil få større betydning end selve 
arbejdstidsnedsættelsen. 
- 16 -
Det hele går ud på bestandig at øge arbejdsstyrkens "anvendelighed" gennem 
uddannelse. Faren er, at efterhånden som virksomhederne udvikler mere 
fleksible arbejdsaftaler med mindre tryghed i ansættelsen, således at de 
hurtigt kan tilpasse sig ændringer i arbejdskraftefterspørgslen, vil 
tilskyndelsen til at investere i uddannelsen af en hovedarbejdsstyrke blive 
svagere og ikke stærkere. F.eks. kan de større japanske virksomheders 
tilbøjelighed til at investere i uddannelse måske forklares ved deres 
tradition for livslang ansættelse, hvorved udbyttet af uddannelsen bliver i 
virksomheden. I Europa bør man derfor ikke gå ud fra, at fleksibilitet og 
manglende jobsikkerhed er to sider af samme sag. Virksomhedernes evne til 
hele tiden at tilpasse sig markedsudviklingen og den teknologiske udvikling 
afhænger nemlig af, at de kan regne med en stabil og loyal 
arbejdskraftkerne. Virksomhederne bør tilskyndes til at investere mere i 
uddannelsen af deres kernepersonale, og ved hjælp af særlige 
foranstaltninger og arrangementer opmuntres til også at investere i den 
perifere arbejdsstyrke. 
- omskoling i stedet for værdiløse kvalifikationer: det mest kritiske 
spørgsmål er, hvorledes personer, der har mistet deres tidligere arbejde, 
kan reintegreres i arbejdslivet. De fleste medlemsstater har i de seneste 
20 år forsømt at tilbyde arbejdsløse muligheder for at begynde på ny. 
Løsningen af dette problem er en af de hovedopgaver, der indgår i den i 
Essen fastlagte genbeskæftigelsesstrategi, hvilket blev yderligere 
fremhævet af stats- og regeringscheferne på Det Europæiske Råds møde i 
Madrid i 1995. I stedet for at have 9 millioner arbejdsløse, hvis 
kvalifikationer bliver værdiløse (den dyreste form for offentlige udgifter, 
som giver det laveste afkast til økonomien og borgerne), og mange flere 
millioner, der er på vej til at blive langtidsledige, burde medlemsstaterne 
have 9 millioner under omskoling og i gang med at opretholde og forbedre 
deres læse-, regne- og informationsfærdigheder. Alle arbejdsløse bør have 
ret og pligt til at udvikle grundfærdigheder til brug for 
informationssamfundet. Og disse færdigheder bør have relevans for det 
virkelige, dynamiske, arbejdsmarked. Reintegrationen bør begynde, længe 
førend folk bliver langtidsledige og mister modet. Dette er den 
grundlæggende forskel mellem en aktiv og en passiv politik. På denne 
baggrund må regeringerne finde veje til at omdanne udgifterne til en passiv 
arbejdsmarkedspolitik til en aktiv politik, hvor de arbejdssøgende 
forberedes til en mere videnbaseret produktion af varer og tjenesteydelser. 
Hvis en større del af disse finansielle ressourcer benyttes til stipendier 
og erhvervelse af nye kvalifikationer, og ikke blot til kontanthjælp, vil 
såvel arbejdsmarkedet som de offentlige finanser blive mere dynamiske. I 
denne forbindelse bør også arbejdsformidlingstjenesterne begynde at tilbyde 
en mere personlig IKT-baseret støtte for arbejdssøgende. 
4.7. Platformen: de nye prioriteter i konvergensprogrammerne 
77. I Europa er der nu bred enighed om, at uddannelse spiller en 
fundamental rolle i den moderne beskæftigelsespolitik. Derfor er 
Kommissionen særlig glad for den nye vægt, der i konklusionerne fra Det 
Europæiske Råd i Firenze lægges på investering i menneskelige ressourcer, 
infrastruktur samt forskning og udvikling. På denne måde får arbejds-, 
undervisnings-, forsknings- og transportministrene en ny platform for 
initiativer, der er af betydning for vækst og beskæftigelse. 
78. Når uddannelse fremstilles som et centralt element i en ny 
genbeskæftigelsespolitik, kan det give anledning til protester. Argumentet 
er, at det dybt rodfæstede beskæftigelsesproblem i Europa ikke kan løses 
gennem uddannelse, hvis der ikke er nye stillinger at få efter uddannelsen. 
Argumentet er rigtigt, men rammer ved siden af. Formålet med uddannelsen er 
ikke at erstatte den makroøkonomiske vækst- og jobskabelsespolitik. 
Formålet med en ny uddannelsespolitik er at gøre virksomhederne og 
arbejdsmarkedet mere fleksible, således at der er mulighed for at føre en 
mere vækstorienteret makroøkonomisk politik. Dette er grunden til, at 
nøglen til en voksende beskæftigelse er, at der findes en integreret 
løsning, der ligger mellem strukturforanstaltningerne og de makroøkonomiske 
17 -
foranstaltninger, jf. de brede økonomiske retningslinjer, og til at 
uddannelserne bør formes efter de lærendes behov, navnlig under hensyntagen 
til kampen mod ulighed og ugunstige forhold, således at hele befolkningens 
produktive potentiale kan udløses. 
4.8. Spørgsmål, der kræver yderligere overvejelser 
79. Disse udfordringer rejser en række spørgsmål, der må behandles, navnlig 
som led i Essen beskæftigelsesprocessen (den fælles beskæftigelsesrapport 
til topmødet i Dublin og de flerårige 1997-programmer). Spørgsmålene 
vedrører: 
uddannelseskapaciteten; hvilke planer har medlemsstaterne for de 
næste fem år i betragtning af informationssamfundets 
kvalifikationsbehov? 
opbygningen og kvaliteten af uddannelsen; hvorledes omlægges 
uddannelsen i de kommende 5-10 år, således at den tilpasses 
informationssamfundets eksisterende og fremtidige behov? 
uddannelseskapaciteten for så vidt angår de arbejdsløse, det 
svageste punkt i vort uddannelsessystem; hvorledes giver man 
personer, der har mistet deres arbejde, en ny start i arbejdslivet? 
og 
i hvor høj grad der kan sikres lige muligheder og adgang med henblik 
på at realisere hele den erhvervsaktive befolknings produktive 
potentiale. 
80. Der er også visse spørgsmål på områder, hvor arbejdsmarkedets parter 
har et særligt ansvar, der må tages op i forbindelse med den sociale 
dialog: 
~. hvilke fælles initiativer er arbejdsmarkedets parter rede til at 
tage på området menneskelige ressourcer for at sikre en uafbrudt 
opkvalificering af arbejdstagerne, således at disse kan opfylde "den 
fleksible virksomhed"s behov i de kommende 5-10 år? 
hvilke initiativer er arbejdsmarkedets parter rede til at tage for 
at give unge, der har afsluttet deres uddannelse, en start på det 
rigtige arbejdsmarked og muligheder for at vedligeholde og udvikle 
de grundkvalifikationer, der kræves i informationssamfundet? 
5. SAMHØRIGHED: AT LEVE I INFORMATIONSSAMFUNDET 
5.1. Problemer: koncentration eller samhørighed? 
81. IKT er i høj grad i stand til at gøre afstandene kortere og forbedre 
adgangen til information og service. De nye teknologier og netværk har 
mulighed for at bringe arbejde til områder med høj arbejdsløshed og mindske 
ulemperne for de dårligst stillede og mere perifere områder. 
82. Men der næres også betænkelighed ved IKT's indvirkning på 
samhørigheden. Mange frygter, at de nye teknologier vil forøge snarere end 
formindske de eksisterende uligheder og således føre til en koncentration 
af arbejdspladser og produktion i enkelte kerneområder. Der er også 
betænkeligheder i forbindelse med udviklingen af et informationssamfund 
opdelt i "informationsrige" og "informationsfattige". 
5.2. Kendsgerninger: den offentlige politik gør hele forskellen 
83. I vore markedsøkonomier er der stærke kræfter, der fører til 
koncentration. Derfor kræves der en stærk og konsekvent offentlig politik 
til fremme af en rimelig fordeling og social samhørighed, således at der 
- 18 -
opnås ligevægt mellem økonomiske fremskridt og social retfærdighed. 
Grundlæggende forandringer som f.eks. informationsrevolutionen gør det så 
meget mere nødvendigt med en sådan politik, men de giver også mange nye 
muligheder for at benytte IKT til at skabe et vidtspændende, produktivt 
samfund. 
84. Mange medlemsstater har fået øjnene op for nødvendigheden af en aktiv 
IKT-politik, og der er ved at blive fastlagt proaktive strategier til 
udvikling af informationssamfundet på nationalt og regionalt plan. I 
almindelighed begynder strategierne med at fokusere på de grundlæggende 
aspekter af infrastrukturudviklingen og behovet for at hjælpe virksomheder 
- særlig SMV - med at tilpasse sig informationssamfundet. Når først 
infrastrukturstøtten er på plads, opmuntres der til udvikling af private 
og/eller offentlige partnerskaber for at fremme en bredere deltagelse i IS. 
En række medlemsstater har f.eks. udviklet politikker, der anerkender 
betydningen af at integrere skoler og andre uddannelsesinstitutioner med 
IS-infrastrukturerne. Et eksempel på en bredere strategi er Danmarks Info-
Samfund 2000-program, som skal fremme en række offentlige elektroniske 
tjenester med henblik på udvikling af informationssamfundet og bekæmpe den 
sociale udstødelse i dette samfund. 
85. Det er naturligvis vanskeligt at adskille IKT-indvirkningen fra de 
bredere faktorer, der også påvirker den sociale og regionale udvikling. 
Generelt har der været en langsom tendens til konvergens mellem indkomsten 
pr. capita i medlemsstaterne, men der er stort sét ikke sket nogen 
forandring for så vidt angår de generelle indkomstforskelle mellem 
regionerne. Mens visse af de svageste områder har nærmet sig de øvrige 
områders niveauer med stor hast, har forskellene mellem regionerne inden 
for samme medlemsstat været tilbøjelige til at vokse med tiden. 
86. EU-politikken spiller en hovedrolle i de fremskridt, 
samhørighedslandene har gjort for at nå op på de øvrige landes niveau. 
Strukturfondene har effektivt mindsket de socioøkonomiske forskelle, selv 
om de midler, der sættes ind, ikke er af et omfang, der fuldt ud kan opveje 
de generelle tendenser. Regionalpolitikken i medlemsstaterne synes at have 
været mindre vellykket. Dette betyder nye politiske udfordringer for så 
vidt angår de relative økonomiske fordele, der gives de områder, der ikke 
er kerneområder, og for så vidt angår den måde, hvorpå man bedst kan 
maksimere fordelene og minimere ulemperne ved nye IKT med hensyn til 
samhørigheden i Unionen. 
5.3. Den første udfordring: at få det bedste ud af de nye regler 
87. Den første udfordring er behovet for at få fuldt udbytte af det 
potentiale, der ligger i liberaliseringen af telekommunikationen og 
udviklingen af nye regler, og som er det grundlag, informationssamfundet 
skal bygge på. Forpligtelsen til at gennemføre en fuldstændig 
liberalisering inden 1. januar 1998 vil få stor indflydelse på udviklingen 
af IKT, produktivitet og vækst. IKT er ved at blive nøglen til velstanden, 
og adgang til effektive telekommunikationsnetværk er en forudsætning for, 
at man kan udnytte IS' muligheder. Men der er væsentlige forskelle mellem 
medlemsstaterne og regionerne for så vidt angår den grundlæggende 
infrastruktur, der er til rådighed, tjenesteydelsernes pris og pålidelighed 
og tilgængeligheden af avancerede tjenesteydelser. 
88. Kommissionen arbejder på at sikre, at kombinationen af nye teknologier 
og liberalisering mindsker snarere end øger de eksisterende regionale 
forskelle. Selv om der endnu ikke er opnået fuldstændig liberalisering, er 
erfaringerne på de markeder, der allerede har liberaliseret, opmuntrende, 
og der er bevisligt en høj grad af IKT-gennemtrængning selv i afsides 
liggende områder. For at nævne blot ét eksempel har Finland langt de fleste 
tilslutninger til Internet af alle lande, hvis man måler antallet i 
forhold til befolkningstallet. Evnen til at mindske afstandene er allerede 
beskrevet som en væsentlig regionalpolitisk faktor. 
89. Men liberaliseringen vil ikke automatisk give alle Fællesskabets 
områder sådanne fordele, dels fordi de nuværende infrastrukturer og 
19 -
tjenester er væsentligt mindre udbygget, i visse områder, dels på grund af 
de uddannelsesmæssige og institutionelle hindringer for brugen af nye IKT. 
Man må være forsigtig for at undgå, at de eksisterende forskelle bliver 
større. Men løsningen kan ikke være at bremse liberaliseringen af 
telekommunikationen og skabe hindringer for gennemførelsen af IKT. Der bør 
snarere føres en offensiv politik med henblik på udvikling af 
infrastrukturer og menneskelige ressourcer, og strukturfondene spiller en 
vigtig rolle i denne forbindelse. 
90. Fastlæggelsen af universelle tjenesteydelser - fastlæggelsen af et 
minimum af tjenesteydelser, der tilbydes til rimelige priser - er et 
vigtigt bidrag til samhørighed, og Kommissionen har allerede drøftet dette 
spørgsmål i sin nylige meddelelse om universelle 
telekommunikationstjenester8. Men herudover er der vigtige udestående 
spørgsmål om omfanget og kvaliteten af adgangen til hele rækken af is­
tjenester for mindre gunstigt stillede og mindre befolkede områder, grupper 
med særlige behov og offentlige institutioner som f.eks. skoler, hospitaler 
og biblioteker. Disse og andre spørgsmål vil blive behandlet i 
Kommissionens første tiisynsrapport om universelle tjenesteydelser, som 
kommer i 1998. 
5.4. Den anden udfordring: menneskelige ressourcer som grundlag 
91. Den anden udfordring er at styrke udviklingen af menneskelige 
ressourcer for at stimulere udarbejdelsen af proaktive strategier i 
samhørighedsområder, således at disse kan høste udbyttet af 
informationssamfundet. Betydningen af den nye integrerede model for IKT og 
organisatorisk fornyelse er blevet drøftet i kapitel 3. Behovet for en 
opdateret kvalifikationspolitik med henblik på informationssamfundet er 
blevet behandlet i kapitel 4. 
92. En konklusion er, at politikken med hensyn til menneskelige ressourcer 
vil få voksende betydning i fremtiden, efterhånden som produktionen af 
varer og tjenester bliver mere videnbaseret. IKT-udstyr kan købes og 
anvendes overalt i verden. Afgørende for, om et område får succes på 
længere sigt, er befolkningens viden og evne til at udnytte IKT. 
Strukturfondenes kurs bør lægges om inden for rammerne af IS for at tage 
hensyn til dette. Politikkerne må i højere grad tage sigte på at stimulere 
adgangen til og brugen af moderne IKT. 
93. Udsigterne til succes i ugunstigt stillede områder synes at være bedst 
dér, hvor fornyelserne indebærer væsentlige ændringer i den organisatoriske 
adfærd i såvel virksomheder som offentlige institutioner. Det nye koncept 
"fleksibel virksomhed" giver muligvis gode muligheder for 
regionaludvikling. 
94. Kommissionen har i forbindelse med "En indsats for beskæftigelsen i 
Europa - en tillidspagt" taget initiativet til at udvikle lokale og 
regionale partnerskaber for at fremme vækst og beskæftigelse. Målet er uden 
at opstille nye strukturer at skabe og forstærke den politiske fremdrift på 
lokalt plan og fokusere på realistiske økonomiske og jobskabende mål. Det 
vigtigste element indebærer mobilisering af alle, der beskæftiger sig med 
virksomhedsoprettelse og jobskabelse, i politiske fora, som overvejer de 
forskellige muligheder og fremsætter forslag. Det Europæiske Råd i Firenze 
gav grønt lys for processen med at udvælge pilotregioner og -byer, der er 
rede til at deltage i territoriale beskæftigelsespagter. 
95. Processen med at skabe et stærkere lokalt engagement kan være et 
vigtigt middel til udvikling af en ny, mere arbejdskraftintensiv 
samhørighedsmodel, der også er mere orienteret mod menneskelige ressourcer, 
for informationssamfundet. Europa-Kommissionen støtter i medfør af artikel 
10 i EFRU og artikel 6 i ESF to typer innovative aktioner i områderne for 
at udnytte informationssamfundets muligheder fuldt ud. For det første 
KOM(96) 73 endelig udg. af 13.3.96 
- 20 -
forberedelsen af en regional informationssamfundsstrategi og 
handlingsplaner, som tager sigte på at etablere regional enighed på 
grundlag af brede lokale partnerskaber om, hvorledes informationssamfundet 
kan integreres i regionaludviklingspolitikken (herunder aspekterne 
vedrørende menneskelige ressourcer og arbejdsmarkedet). For det andet 
udvikling af tværnationale forsøgsapplikationer, som viser den bedste 
fremgangsmåde. Partnere vil arbejde sammen om at forberede og iværksætte 
applikationer, som bidrager til regionaludvikling og voksende 
beskæftigelse. Vægten vil blive lagt på brugerdrevne applikationer, som kan 
skabe sociale og økonomiske fordele og har forbindelse med bredere 
regionale udviklingsprioriteter (herunder applikationer for særlige sociale 
grupper, arbejdsformidlinger, uddannelse, åben og fjernundervisning, 
sundhedspleje og forretningsservice). Erfaringerne med disse og andre 
initiativer kan danne grundlag for en bredere bistand gennem 
strukturfondene. 
5.5. Den tredje udfordring: selvstændiggørelse og integration 
96. Den tredje udfordring går ud på at benytte informationssamfundet til at 
styrke den sociale samhørighed og forøge folks evne til at deltage fuldt ud 
i alle det sociale og økonomiske livs aspekter og herved skabe et 
vidtfavnende samfund. Informationssamfundet bør dreje sig om mennesket, 
tjene mennesket og benyttes af mennesket til at frigøre 
informationskræfterne, ikke til at skabe ulighed eller øge allerede 
eksisterende uligheder mellem "informationsrige" og "informationsfattige". 
97. Informationssamfundet giver mange nye muligheder for at forbedre de 
europæiske borgeres livskvalitet. Det giver mulighed for at skabe nye 
former for forbruger- og offentlige tjenester og nye adgangsveje til 
eksisterende tjenester. Navnlig kan mange former for vanskeligheder 
overvindes på nye måder. 
98. Men for at nå frem til dette kræves en række aktive offentlige 
politikker på mange områder, herunder særlig praktisk og teoretisk 
uddannelse samt integration af IKT-viden i arbejdsmarkedsforanstaltninger 
og lokal udvikling og støtte. Det kræver ligeledes, at folk sættes i stand 
til at forstå og forholde sig til de forandringer, der følger med nye 
teknologier på så forskellige områder som demokratisk repræsentation og 
detailhandel, studier og fritid, omsorg og kultur. Af hensyn til såvel den 
offentlige politik som nødvendigheden af at skabe nye markeder for IKT må 
der skabes deltagelse, adgang og tillid. Som eksempel på bekymringer og på, 
hvorledes disse skal angribes, kan nævnes generationsbalancen, handicappede 
og sundhedspleje i almindelighed. Et andet eksempel er problemet med skæv 
kønsfordeling i forbindelse med adgang til arbejdsmarkedet og i forbindelse 
med IKT's bredere indvirkning på dette. 
99. Mange af disse spørgsmål er blevet grundigere behandlet i rapporten fra 
Ekspertgruppen på Højt Niveau og i den første årsrapport fra 
Informationssamfundsforumet. I medlemsstaterne tages der politiske 
initiativer, og virksomhederne og de lokale myndigheder reagerer herpå. 
Adgangen til informationssamfundet er ved at blive forbedret. IKT er ved at 
blive mere brugervenlig. Den Europæiske Union er i høj grad med til at 
fremme denne proces, f.eks. ved at samle styrke og erfaring i en pulje, ved 
forskning og udvikling, fælles pilotprojekter og strukturfondstøtte. 
100. Med hensyn til de mål, der går ud på selvstændiggørelse og integration 
i informationssamfundet, fokuserer denne grønbog på fire hovedspørgsmål. 
Det første er spørgsmålet om demokrati og vigtigheden af at have adgang. 
Det andet vedrører lige muligheder for kvinder og mænd. Det tredje er 
spørgsmålet om fremme af den sociale integration, navnlig for grupper med 
særlige behov. Det fjerde spørgsmål vedrører folkesundheden. 
101. Demokrati er ikke blot et spørgsmål om at stemme ved valg. Demokrati 
er også deltagelse og repræsentation i en række beslutningstagende 
instanser, på mange niveauer. Den europæiske model hviler på begrebet 
"oplyst demokrati". Reel frigørelse kræver adgang til nøjagtige og aktuelle 
oplysninger, som kan danne grundlag for demokratiske valg og beslutninger. 
21 
For at der kan blive tale om et ægte, vidtfavnende demokrati, må hele 
befolkningen have samme adgang til information, således at den kan træffe 
effektive og rimelige valg. Informationssamfundet kan forbedre demokratiet 
ved at sikre lige og offentlig adgang til IKT-infrastrukturen, til netværk 
af informationstjenester og til de færdigheder, der kræves for at få adgang 
til disse tjenester. 
102. Det er vigtigt at forstå de store muligheder for offentlige 
tilkendegivelser og forsøg, der ligger i IS, navnlig på områder, som kun 
kræver små udgifter, og som græsrodsgrupperne har adgang til. Som 
Informationssamfundsforumet bemærkede i sin første årsberetning, kan de nye 
teknologier få usædvanlig positive følger for vore demokratier og 
individuelle rettigheder ved at styrke pluralismen og adgangen til 
offentlig information og sætte borgerne i stand til at deltage mere i den 
offentlige beslutningsproces. Den politiske debats vitalitet kan yderligere 
forstærkes, hvis man gør større brug af det. direkte demokrati. Men samtidig 
er det vigtigt at modvirke de mere negative aspekter af IS. F.eks. vækker 
tilstedeværelsen af racistisk og pornografisk stof på Internet stor 
bekymring. 
103. Et eksempel på IKT, der skaber nye muligheder for større offentlig 
deltagelse i og kendskab til den politiske proces er den amerikanske 
regerings National Information Infrastructure, som omfatter et initiativ 
til online-styre. Dette initiativ, der er motiveret af ønsket om at fremme 
samspillet og dialogen mellem forbundsregeringen og offentligheden, er et 
vigtigt eksempel på IKT brugt til at øge den demokratiske deltagelse. Et 
andet eksempel fra Europa er den danske regerings program Info-Samfund 
2000, som bl.a. går ud på at udvikle en række offentlige elektroniske 
tjenester med henblik på at udvikle informationssamfundet og bekæmpe den 
sociale udstødelse i dette samfund. Info-Samfund 2000 omfatter et program 
med et åbent samfundsnetværk, nemlig et sammenhængende edb- og 
telekommunikationsnetværk, som vil blive lige så let at bruge og lige så 
tilgængeligt for borgerne som telefonssystemet i dag. 
104. Denne form for program ville være af stor værdi for Den Europæiske 
Union. Såfremt det koordineres på EU-plan, kan det i høj grad fremme den 
sociale samhørighed i Unionen og give borgerne en europæisk identitet. Det 
vil navnlig være en stor fordel, hvis de europæiske institutioner selv 
inddrages i initiativer, der tager sigte på en åben styreform. 
105. Det er klart, at IS giver mange muligheder for mere tilgængelige og 
effektive offentlige tjenester. Men bevægelsen i retning af offentlige 
tjenester, der leveres ad elektronisk vej, frembyder tekniske og 
organisatoriske udfordringer. Såfremt man skal have offentlige tjenester 
on-line, må der sikres en vis adgang til tekniske faciliteter. Endvidere er 
der mange, der ikke har råd til som enkeltpersoner at abonnere på is­
tjenester. Andre bor på steder, hvor IS' infrastrukturfaciliteter er mindre 
udviklede. Der må derfor indrettes steder, hvor offentligheden kan få 
adgang til IS-tjenester, eller one-stop informationscentre, som et 
supplement til udviklingen af hjemmebaserede IS-aktiviteter og -tjenester. 
Endvidere er det vigtigt, at der tages hensyn til behovene hos de personer, 
der finder det vanskeligt at anvende eller forlige sig med IKT-baserede 
tjenester. 
106. Lige muligheder for kvinder og mænd kan fremmes, såfremt IKT anvendes 
til at forbedre ligevægten mellem familieliv og arbejdsliv. Men der er ved 
at ske forandringer på det skarpt opdelte arbejdsmarked, og IKT påvirker 
kvinder og mænd meget forskelligt. Man må derfor være sig denne forskel 
bevidst på så forskelligartede områder som uddannelse, arbejdsret, 
arbejdsmønstre og kvalifikationsprofiler for at kunne reagere 
hensigtsmæssigt på den. En skæv kønsfordeling kan f.eks. udjævnes i 
uddannelsesprocessen ved at gøre kursusmaterialet mere 'kønsbevidst', 
sikre, at uddannelsen kan finde sted i omgivelser, hvor kvinder befinder 
sig godt, og støtte etableringen af fjernarbejdebureauer, som direkte tager 
sigte på at støtte kvindelige arbejdstagere. Endvidere kan der gøres store 
fremskridt, såfremt kvinder inddrages i konstruktion og beskrivelse af IKT-
produkter. På unionsplan er man begyndt at tage spørgsmål om forfordeling 
- 22 -
og ulighed op, herunder samarbejde om kønsspørgsmål med kontorer for lige 
muligheder i samtlige medlemsstater, og der gøres en særlig indsats som led 
i det fjerde handlingsprogram om lige muligheder9. 
107. I et bredere perspektiv må forandringerne i beskæftigelsessystemer, 
der udvikles på grund af de teknologiske fremskridt, præges af 
nødvendigheden af at gøre lighedsspørgsmalet til et centralt emne af hensyn 
til konkurrenceevnen på længere sigt og social retfærdighed for at få mest 
muligt ud af de skiftende roller for kvinder og mænd, såvel arbejdsmæssigt 
som familiemæssigt. 
108. Social integration kan ligeledes fremmes af IKT's demokratiske 
potentiale og muligheder for at bekæmpe udstødelse og isolation i alle 
former. IKT vil give flere mulighed for at arbejde i eller i nærheden af 
hjemmet, i hvert fald i en del af tiden. Dette vil give nyt liv til flere 
kvarterer i arbejdstiden og vil gøre det muligt at tilbyde flere tjenester 
- navnlig uddannelse og samfundstjenester - på lokalt plan. Som 
Ekspertgruppen på Højt Niveau har bemærket, kan sådanne forandringer hjælpe 
med at give hele samfund nyt liv og føre til stærkere sociale netværk og en 
fornemmelse af "at høre til". IKT kan også hjælpe med at overvinde nogle af 
de ulemper, der er forbundet med mobilitetsproblemer og manglende adgang. 
Endvidere kan IS øge borgernes deltagelse og således også engagement og 
ansvarsfølelse på en række områder som f.eks. miljøbeskyttelse. 
109. Men samtidig frembyder overgangen til informationssamfundet også 
udfordringer for så vidt angår social samhørighed. Personer, der bor i 
isolerede landområder eller i dårligt stillede områder i den indre by, 
personer, som ikke er i arbejde eller under uddannelse, vil sandsynligvis 
ikke møde eller have adgang til nye teknologier. Dette indebærer fare for 
at skabe et informationssamfund på to planer. Derfor må der samtidig lægges 
en strategi til fremme af aktiv deltagelse i vore lokalsamfund. Det er 
vigtigt at revitalisere lokalsamfundene og fremme følelsen af proaktivitet 
i informationssamfundet, fordi: 
revitaliserede samfund bedre kan skabe beskæftigelsesmuligheder og 
velstand på det globale marked, 
ændring af de demografiske og sociale velfærdstendenser bevirker, at 
flere og flere kræver en eller anden form for omsorg, 
IKT giver mulighed for at støtte mere sammenhængende og integrerede 
samfund og mindske udstødelsen af de dårligt stillede grupper, 
forholdet mellem arbejde og fritid for mange er under forandring, 
hvilket har væsentlige konsekvenser for den enkelte, familien og 
lokalsamfundet, 
der må findes nye måder, hvorpå langtidsledige kan spille en aktiv 
rolle i samfundet. 
110. Adgang til og anvendelse af IKT i skolerne er af afgørende betydning 
for udviklingen af et vidtfavnende informationssamfund. Dette spørgsmål vil 
blive taget op i Kommissionens handlingsplan "At lære i 
informationssamfundet", som er undervejs. At lære betyder ikke længere blot 
at gå i skole. Informationssamfundet bliver også et vidensamfund, hvor der 
vil være et enormt behov for livslang uddannelse - i skolerne, hjemme og på 
arbejdet. I denne forbindelse skal man være særlig opmærksom på behovene 
hos ældre og handicappede, som ofte opfattes som værende mindre indstillet 
på at bruge IKT og ude af stand til at deltage i IS. 
111. Faktisk giver IKT mulighed for at forbedre ældres og handicappedes 
livskvalitet ved at gøre det lettere at bevare uafhængigheden i 
lokalsamfundet og hjælpe med at åbne nye muligheder for adgang, deltagelse 
og socioøkonomisk integration. For at realisere dette potentiel kræves det, 
at teknologien tilpasses folks behov. F.eks. kan IKT-applikationer give 
alternative måder at kommunikere og fremlægge information på, f.eks. 
multimedietjenesterne for mennesker med sygdomme i sanseorganerne. De kan 
KOM(95) 381 
- 23 -
også give mulighed for fjernarbejde og -uddannelse til personer, som har 
vanskeligt ved at udnytte beskæftigelses- og uddannelsesmulighederne. 
Endelig kan IKT-applikationerne gøre det lettere at få adgang til fjerne 
læge- og omsorgstjenester og andre støttetjenester. 
112. I flere byer og områder i Europa er der iværksat projekter, som bruger 
IKT på nye måder for at hjælpe ældre og handicappede. IKT's betydning som 
et middel til at fremme ældres og handicappedes integration anerkendes i en 
række EU~programmer. F.eks. er HANDYNET et europæisk, computerstyret 
informations- og dokumentationssystem vedrørende tekniske hjælpemidler til 
brug for handicappede. Med EU's TIDE-program (Telematics for the 
Integration of Disabled and Elderly) søges forskning og udvikling i brug af 
IKT--produkter og -applikationer for at hjælpe handicappede og ældre i deres 
dagligdag fremmet. Det bør overvejes, hvorledes dette kan fremmes i det 
femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (FTU). Disse 
spørgsmål vil ligeledes blive behandlet i Kommissionens kommende meddelelse 
om handicappede. 
113. Men når man gør sig klart, hvilket, potentiale disse nye applikationer 
har, rejser der sig spørgsmål om, hvorvidt de er til disposition, hvorvidt 
folk har råd til dem og har adgang til dem. Visse applikationer kræver blot 
en telefonlinje, andre kræver mere avancerede tjenester, som måske ikke er 
inden for alles rækkevidde. Ud over det igangværende arbejde med at udvikle 
brugervenlige applikationer er det derfor også vigtigt at sikre, at 
socialpolitikken, telekommunikationslovgivningen og de almindelige 
tjenester, der ydes, fuldt ud tager hensyn til ældres og handicappedes 
behov, som hele tiden ændrer sig. Disse befolkningsgrupper skal have 
mulighed for at deltage fuldt ud i - og drage fordel af -
informationssamfundet. Mange af disse spørgsmål vil blive behandlet i 
Kommissionens første tilsynsrapport om universelle tjenesteydelser i 1998. 
114. Sundhedsplejen, dens udformning og rækkevidde samt den måde, hvorpå 
plejen ydes, er ved at blive ændret af det spirende informationssamfund, og 
der er gode muligheder for innovation. Indførelsen af IKT i 
sundhedssektoren - og navnlig sundhedstelematik - vil fremme en bedre 
dækning af sundhedstjenesterne, forbedre diagnosticeringens og 
sundhedsplejens kvalitet og hjælpe med at sikre omkostningseffektive 
sundhedstjenester i tyndt befolkede og fjerntliggende områder. 
115. Udviklingen af IKT tager højde for og skaber et behov for at 
omorganisere sundhedsarbejdet på alle niveauer. Hele sundhedsplejesystemet 
vil ligesom forsyningen med sundhedstjenester og processerne i den 
forbindelse blive påvirket. Stillingerne og de kvalifikationer, der kræves 
af sundhedspersonalet, vil ændre sig væsentligt. Der vil i høj grad blive 
behov for uddannelse og omskoling af sundhedspersonalet. Hertil kommer, at 
sundhedsplejetelematikken skulle give lægen større støtte med hensyn til 
diagnosekapacitet og information. 
Brugen af IKT inden for sundhedsplejen 
Brugen af computere og computerbaserede journaler inden for den primære 
pleje og på hospitalerne er vokset hurtigt i de seneste ti år i lande som 
UK, hvor 90% af de praktiserende læger (PL) ejer en PC og 79% bruger 
elektroniske journaler, Danmark, hvor 65% af PL ejer en PC og benytter 
elektroniske journaler, Nederlandene hvor tallene ligger på henholdsvis 80% 
og 40%, mens udviklingen har været meget langsommere i andre lande. Der er 
gjort en stor indsats for at standardisere de elektroniske journaler og 
patienternes plastikkort inden for rammerne af forsknings- og 
udviklingsprogrammet for telematiske applikationer siden begyndelsen af 
90'erne. Resultatet er, at kommunikationen mellem hospitaler, praktiserende 
læger og laboratorier har vist en væsentlig kvalitetsforbedring med hensyn 
til pleje, effektivitet og omkostningseffektivitet. 
116. Som del af denne udvikling vil der ske en større indsamling og 
overførsel af lægejournaler end tidligere. En sikring af privatlivets fred 
- 24 
og beskyttelse af sundhedsdata vil derfor få høj prioritet. Der vil blive 
behov for nye beskyttelsesmekanismer, der kan sikre, at såvel fagfolk som 
patienter har tillid til de nye systemer. Som bemærket af Ekspertgruppen på 
Højt Niveau er der muligvis i visse tilfælde behov for at tage de etiske 
standarder i sundhedssektoren op til fornyet overvejelse. 
117. Standardisering er også et vigtigt spørgsmål i forbindelse med 
telematikbaseret sundhedspleje. En hensigtsmæssig standardisering af 
telematik- og beslægtede systemer, inkl. software, er nødvendig på 
europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan, hvis man skal udnytte de 
potentielle fordele for sundhedsplejen. Dette er et område, hvor 
Kommissionen sammen med de relevante internationale standardiseringsorganer 
kan spille en ledende rolle. 
118. Endelig er det vigtigt med en vurdering af både de positive og de 
potentielt negative følger af IKT på forskellige niveauer i 
sundhedssystemerne. Der er i Europa påbegyndt mange pilotprojekter inden 
for sundhedspleje, men der er hidtil ikke foretaget nogen større, 
sammenhængende evaluering af telematikinnovationernes indvirkning. Som 
bemærket af Ekspertgruppen på Højt Niveau bør oplysningerne og den opnåede 
erfaring systematisk indsamles, analyseres og distribueres. Ekspertgruppen 
har ligeledes anbefalet, at der oprettes et clearingorgan med henblik på 
analysen og udvekslingen af disse oplysninger inden for Den Europæiske 
Unions rammer. 
5.6. Konsolidering af fremskridtene 
119. Medlemsstaterne er ved at fastlægge en offentlig politik med henblik 
på opnåelse af social samhørighed i det informationssamfund, der er ved at 
spire frem. På alle disse områder spiller Den Europæiske Union også en 
rolle i den politiske beslutningsproces, idet den anvender mekanismer som 
f.eks. denne grønbog og de forhandlinger, der danner grundlag for 
grønbogen, og samler styrken og erfaringerne vedrørende særlige spørgsmål i 
fælles puljer. Strukturfondene yder også et væsentligt bidrag til denne 
indsats. 
120. Et vigtigt aspekt af denne indsats er det arbejde, der er udført i 
forbindelse med det fjerde rammeprogram for FTU for at fremme IKT's sociale 
applikationer. Målet, som går ud på at skabe et brugervenligt 
informationssamfund - f.eks. ved at se på, hvorledes folk kan få lettere 
adgang til information og uddannelse i hele deres liv - er et af de højt 
prioriterede områder, der er nævnt i Kommissionens nylige meddelelse om 
foreløbige retningslinjer for det femte rammeprogram for FTU10. 
5.7. Spørgsmål, der kræver yderligere overvejelser 
121. Udnyttelsen af IKT's potentiale til at styrke samhørigheden og opnå 
integration rejser en række vigtige spørgsmål: 
hvad bør der yderligere gøres på fællesskabs-, nationalt og 
regionalt plan for at maksimere fordelene ved 
liberaliseringsprocessen og lette overgangen til IS? 
hvor høj en prioritet giver de regionale og lokale myndigheder IS 
inden for deres ansvarsområder? Hvilken lære har man draget af 
udviklingen af regionale IS-strategier og pilotaktioner, og 
hvorledes kan man bygge videre på disse erfaringer og sprede dem? 
hvilke strategier kan der udvikles i forbindelse med de regionale 
beskæftigelsespagter, således at der bliver mulighed for at frigøre 
menneskelige ressourcer og maksimere IKT's indvirkning på 
KOM(96) 332 
25 -
udviklingen på lokalt plan? Hvilken type lokale, regionale og 
nationale aktiviteter kan iværksættes for at fremme og lette 
udviklingen af telematikapplikationer af samfundsinteresse, som vil 
opfylde brugernes behov? 
hvilke foranstaltninger skal træffes med hensyn til forbedring af 
den demokratiske proces for at maksimere folks mulighed for at 
engagere sig fuldt og helt i et aktivt samfund? 
hvorledes kan vi navnlig sikre, at IKT bidrager til at bekæmpe 
ulighed o.lign., og hvorledes kan fællesskabsaktionernes bidrag i 
denne sammenhæng maksimeres? 
hvorledes kan vi fremme udnyttelsen af IKT's muligheder for at 
udvikle en bedre dækning og forsyning inden for sundhedsnl^-i^n? 
INFORMATIONSSAMFUNDET - DEN EUROPÆISKE MODEL 
122. Den Europæiske Union bygger på en stærk tradition for kulturel 
mangfoldighed, politisk demokrati og markedsøkonomi. Medlemsstaterne har 
udviklet samfundsmodeller med mange fællestræk, herunder stærke sociale 
rettigheder og uafhængige arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer, der 
kan påtage sig ansvaret for arbejdsvilkår og rimelig distribution. Inden 
for Den Europæiske Unions rammer har medlemsstaterne skabt et enhedsmarked 
med 370 millioner forbrugere og ca. 16 millioner virksomheder - den største 
økonomiske enhed i verden. 
123. Den europæiske samfundsmodel bygger på såvel konkurrence mellem 
virksomhederne som solidaritet mellem borgerne og medlemsstaterne. Det 
europæiske informationssamfund må trække kraftigt på denne økonomiske, 
sociale og kulturelle styrke og føje teknologiske, økonomiske og sociale 
aspekter sammen med henblik på skabelse af nye muligheder for samtlige 
borgere. 
124. Informationssamfundet repræsenterer den mest grundlæggende ændring i 
vor tid og giver hele samfundet enorme muligheder, dog ikke uden risiko for 
enkeltpersoner og regioner. Den måde, vi udvikler informationssamfundet på, 
bør afspejle de tanker og værdier, der har formet Den Europæiske Union. 
Disse tanker og værdier bør være gennemsigtige og forenelige med den 
sociale retfærdighed for at vinde borgernes støtte. Med henblik herpå 
opfordrer Kommissionen alle interesserede parter til at overveje muligheden 
af at formulere en række fælles fællesskabsprincipper for udviklingen af 
det europæiske informationssamfund. 
125. Kommissionen foreslår, at den offentlige politik bl.a. bør: 
1. Styrke EU-økonomiens evne til at skabe jobs og opnå høje og 
bæredygtige vækstrater og høj beskæftigelse, sikre, at SMV udnytter 
IS fuldt ud og forbedre samhørigheden mellem medlemsstaterne og 
regionerne, idet IKT's potentiale udnyttes til at øge 
arbejdskraftens, kapitalens og de materielle ressourcers 
produktivitet. 
2. Forbedre demokratiet og den sociale retfærdighed ved at sikre, at 
IKT's muligheder for at levere relevante, ajourførte oplysninger om 
sager af fælles interesse og for at sætte borgerne i stand til at 
deltage i den offentlige beslutningsproces støttes fuldt ud af 
regeringerne i samarbejde med ikke-statslige organisationer. 
3. Sikre, at de lige muligheders politik fremmes på arbejdspladsen og i 
hjemmet ved at lægge særlig vægt på uddannelsen af unge i IKT og ved 
at integrere IKT-information og -uddannelse i de forskellige 
politikker og aktioner, der har til formål at udligne skævhederne i 
de voksnes kønsrollemønstre. 
4. Overvinde de vanskeligheder, de ugunstigt stillede grupper står over 
for, og sikre, at de, der i dag mangler muligheder i samfundet, får 
- 26 -
mulighed for at beherske IKT og derved forbedre deres relative 
situation i stedet for at blive endnu dårligere stillet. 
5. Støtte personer med særlige behov, hvoraf mange kan få hjælp til at 
forbedre livskvaliteten og beskæftige sig med deres egne behov, og 
yderligere forbedre deres bidrag til samfundet som helhed med hjælp 
fra IKT. 
6. Mindske bureaukratiet og forbedre den offentlige forvaltnings 
kvalitet og effektivitet på nationalt, regionalt og lokalt plan og 
forbedre de generelle fordele ved velfærdsstatens ydelser som f.eks« 
sundhedspleje og uddannelse, gennem effektivitetsforbedringer og ved 
at sørge for en bedre overensstemmelse mellem ydelserne og de 
individuelle behov. 
Eventuelle bemærkninger til spørgsmålene i denne grønbog bedes sendt til: 
MENNESKET I CENTRUM 
Europa-Kommissionen 
Generaldirektorat V 
Beskæftigelse, Arbejdsmarkedsrelationer og Sociale Anliggender 
GD V/B/5 
200, rue de la Loi/Wetstraat 200 
B-1049 
BELGIEN 
inden den 31. december 1996. 
Bemærkninger kan også sendes med e-post til :peoplefirst@fse.dg5.cec.be 
Kopier af denne grønbog, rapporten fra Ekspertgruppen på Højt Niveau og 
Informationssamfundsforumets rapport kan ligeledes rekvireres på 
ovenstående adresse eller fra ISPO Web server: 
URL: http://www.ispo.cec.be/infosoc/legreg/docs/peoplst.html 
http://www.ispo.cec.be/hleg/hleg.html 
http://www.ispo.cec.be/info forum/pub.html 
Grønbogen kan også rekvireres ved at klikke på følgende ikoner: 'The 
European Institutions', 'European Commission', 'Directory of the European 
Commission', 'DG V Employment, Industrial Relations and Social Affairs' på 
Den Europæiske Unions Web site: 
http://europa,eu.int/ 

- 2 •} . ISSN 0254-1459 
KOM(96) 389 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA • 16 15 05 
Katalognummer : CR-CO-96-412-DA-C 
ISBN 92-78-07829-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg