DA Den Europæiske Unions Tidende C 204/120

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs Udtalelse om Civilsamfundets rolle i forbindelserne mellem EU og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

(2008/C 204/25)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 16. februar 2007, under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde om:

Civilsamfundets rolle i forbindelserne mellem Den Europæiske Union og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Eksterne Forbindelser, som udpegede Miklós Barabás til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 30. januar 2008.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 443. plenarforsamling den 12.-13. marts 2008, mødet den 12. marts, følgende udtalelse med 125 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod:

1. Resumé og vigtigste konklusioner

1.1 EØSU anerkender de vigtige fremskridt Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien har gjort med hensyn til at udvikle og stabilisere sine forbindelser med EU med medlemskab som det ultimative mål. At landet har fået tilkendt status som kandidatland er en anerkendelse af de hidtidige fremskridt. EØSU værdsætter denne positive udvikling set i lyset af de politiske, økonomiske og sociale konsekvenser af konflikterne i regionen, overgangsperiodens udfordringer samt gennemførelsen af Ohrid-rammeaftalen.

1.2 EØSU er parat til at støtte Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedoniens bestræbelser på at påbegynde tiltrædelsesforhandlingerne hurtigst muligt, helst i 2008.

1.3 I betragtning af at EØSU og repræsentanterne for de makedonske økonomiske og sociale interessegrupper bakker op om en styrkelse af dialog og samarbejde mellem det organiserede civilsamfund i EU og i Makedonien, er der et behov for at forberede Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedoniens tiltrædelse af EU. I denne proces spiller nedsættelsen af et blandet rådgivende udvalg med EØSU en meget vigtig rolle. Udpegelsen af de makedonske medlemmer af dette fælles udvalg bør være resultatet af en åben, gennemsigtig og demokratisk proces.

1.4 I forbindelse med EU-tiltrædelsen fremhæver EØSU det makedonske civilsamfunds nøglerolle med hensyn til formulering, gennemførelse, anvendelse og overvågning af den offentlige politik og lovgivning (reformdagsordenen), der har til formål at forberede overtagelsen af EU's regelværk. Med henblik på at fremme denne proces bør det makedonske civilsamfund være involveret i tiltrædelsesforhandlingerne.

1.5 De forskellige fagforbund bør behandles på lige fod. Derfor er der behov for en specifik lovgivning om fagforbund og det nuværende krav, om at et forbund skal repræsentere 33 % af arbejdsstyrken for at kunne blive partner i kollektive overenskomstforhandlinger, må genovervejes og reduceres. Dette vil være et vigtigt bidrag til en styrket social dialog og fuld respekt for fagforeningernes rettigheder.

1.6 Betingelserne for udvikling af og samarbejde mellem arbejdsgiverforeninger bør forbedres, og den retlige ramme bør revideres med henblik på at opstille klare kriterier for deres deltagelse i det økonomiske og sociale råd.

1.7 Det økonomiske og sociale råds rolle i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien bør styrkes. Det bør gøres mere repræsentativt med inddragelse af alle aktører, herunder civilsamfundsorganisationer. Dette vil skabe et solidt institutionelt grundlag for at føre en meningsfuld dialog om økonomiske og sociale spørgsmål baseret på et reelt partnerskab. Til fremme af denne udvikling bør der under alle parters medvirken forberedes en ny retlig ramme, der skal vedtages hurtigst muligt.

1.8 EØSU giver udtryk for sin store bekymring over den ekstremt høje fattigdom og arbejdsløshed og opfordrer regeringen til at iværksætte effektive politiske tiltag til bekæmpelse af fattigdom og styrkelse af den sociale samhørighed.

1.9 Fordelingen af de offentlige ressourcer samt EU-midler bør i højere grad rettes mod de fattige og baseres på solidaritet og social samhørighed med det formål at mindske de eksisterende regionale og etniske forskelle. Der er behov for at iværksætte specifikke tiltag til forbedring af romaernes situation.

1.10 EØSU bifalder den hidtidige indsats og vedtagelsen af regeringens strategi for samarbejde med civilsamfundet som et skridt i retning af at etablere gunstige rammebetingelser for udviklingen af det organiserede civilsamfund og som et bidrag til en meningsfuld og konstruktiv civil dialog.

1.11 Parallelt med den øgede civile deltagelse bør de sociale og civile partneres kapacitet styrkes. Et vigtigt aspekt i den henseende er regeringens direkte og indirekte finansielle støttemekanisme. Derudover bør der i skolerne introduceres særlige uddannelsesprogrammer med fokus på civilsamfundets rolle.

2. Indledning

2.1 Den 9. april 2001 var Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien det første land i det vestlige Balkan, der — gennem en brevudveksling — undertegnede en stabiliserings- og associeringsaftale. Aftalen trådte i kraft den 1. april 2004.

2.2 Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien ansøgte officielt om EU-medlemskab den 22. marts 2004. Den 9. november 2005 afgav Kommissionen en positiv udtalelse om denne ansøgning, og den 16. december 2005 besluttede Det Europæiske Råd at tilkende Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien status som kandidatland.

2.3 På det fjerde møde i Stabiliserings- og Associeringsrådet EU-Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedoniens den 24. juli 2007 blev det noteret, at der er stor opbakning til at øge reformtempoet. Stabiliserings- og Associeringsrådet støttede ligeledes etableringen af blandede rådgivende udvalg med EØSU og Regionsudvalget.

2.4 Den seneste fremskridtsrapport for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, der blev offentliggjort den 6. november 2007, evaluerer de fremskridt, der er sket på adskillige områder, men opsummerer ligeledes de alvorlige udfordringer landet fortsat står overfor.

2.5 Set i lyset af tiltrædelsesforhandlingernes forventede start fremhæver EØSU civilsamfundets nøglerolle. Derfor vil denne udtalelse fokusere på det makedonske civilsamfund og dets omgivelser, muligheder og udfordringer, den sociale og samfundsmæssige dialog i landet samt forbindelserne med EU og landene i det vestlige Balkan.

3. Specielle kendetegn ved det makedonske civilsamfundet i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

3.1 Civilsamfundet opstod sidst i det 19. og først i det 20. århundrede og havde en stor indflydelse på den sociale udvikling generelt. Litterære og kulturelle kredse, velgørende foreninger og andre borgerinitiativer skabte basis for udviklingen af kultur-, idræts- og diverse erhvervsorganisationer. Under den socialistiske periode var disse under politisk kontrol. Uafhængigheden i 1990 og overgangsperioden til parlamentarisk demokrati udgjorde et stærkt incitament til at styrke civilsamfundets rolle i landet.

3.2 Det makedonske civilsamfunds genopståen i starten af 1990'erne blev i høj grad positivt påvirket af den politiske udvikling i landet, der banede vej for skabelsen af et uafhængigt, mangesidigt og serviceorienteret civilsamfund. Et andet særligt kendetegn ved det makedonske civilsamfund er dets værdibaserede karakter, som stort set tager udgangspunkt i en udpræget normativ tilgang.

3.3 Det makedonske civilsamfund er kendetegnet ved en begrænset inddragelse af borgerne, såvel vertikalt som horisontalt. Selvom makedonernes partineutrale politiske aktivitetsniveau er stigende, er det stadig kun et mindretal af borgerne (under 30 %), der deltager i civilsamfundsaktiviteter (velgørenhed, medlemskab af civilsamfundsorganisationer, frivilligt arbejde, fælles tiltag i lokalsamfundet mm.)

4. Generel baggrund

4.1 Den politiske baggrund: Ohrid-rammeaftalen og retsstatsprincippet

4.1.1 Ohrid-rammeaftalen fra august 2001 (1) og retsstatsprincippet er blandt de afgørende forudsætninger for landets politiske stabilitet. Ohrid-rammeaftalen har bidraget til håndteringen af de udfordringer, der er forbundet med den makedonske diversitet. Aftalen har ligeledes bidraget til at etablere grundlaget for stabilitet og udvikling og har dirigeret tempoet i det politiske, sociale og økonomiske liv samt forholdet mellem de etniske grupper.

4.1.2 Efter parlamentsvalget i 2006 og dannelsen af en ny centrum-højre regering, var det nødvendigt at finde en ny balance. Der var et behov for, at regeringen bakker op om den politiske dialog og sikrer sig støtte fra alle politiske kræfter til gennemførelsen af landets EU-dagsorden. Der er sket fremskridt i den konstruktive politiske dialog vedrørende emner af grundlæggende national betydning. Denne proces kunne imidlertid bremses på grund af forsatte politiske spændinger, der lægger hindringer i vejen for bedre forvaltning og etableringen af velfungerende demokratiske institutioner.

4.1.3 Der er sket betydelige fremskridt med hensyn til gennemførelsen af den lovgivningsmæssige del af Ohrid-rammeaftalen, hvis bestemmelser er blevet indarbejdet i forfatningen efter parlamentets vedtagelse af ændringsforslag. Der er ligeledes sket fremskridt med hensyn til en retfærdig repræsentation af befolkningsgrupperne i den offentlige forvaltning. Befolkningens opfattelse af, at relationerne mellem de etniske grupper udgør det største problem i deres land, er faldet fra 41,4 % i juli 2001 til 1,4 % i marts 2007. 19,7 % af borgerne opfattede relationerne mellem de etniske grupper som værende meget dårlige i januar 2005, sammenlignet med 7,6 % i marts 2007 (2).

4.1.4 Der er noteret fremskridt på områderne uddannelse af befolkningsgrupper, retfærdig repræsentation og decentralisering. Idet aftalen opstiller »en ramme«, giver den mulighed for fortolkning og hensyntagen til eventuelle anmodninger om supplerende foranstaltninger. Nye udfordringer kan opstå med hensyn til brugen af sprog (loven om sprog, tosprogethed i Skopje), status for etnisk-albanske tidligere soldater, territorial organisation (Kičevo, 2008) samt mindre og geografisk spredte befolkningsgruppers status, herunder tyrkere, romaer, serbere, bosniakker og valaker, der udgør 10,6 % af befolkningen.

4.1.5 Roma-samfundets situation giver fortsat anledning til bekymring, selvom landet er en engageret deltager i »Årtiet for integration af romaer 2005-2015«.

4.1.6 Tidligere har landet gjort for lidt for at styrke retssikkerheden, hovedsageligt på grund af strukturelle svagheder i gennemførelsen af lovgivning og hos domstolene, en politiseret og svag offentlig forvaltning, korruption og organiseret kriminalitet. I dag kan man konstatere, at der er sket visse fremskridt på disse områder. Den juridiske ramme for en styrkelse af retsvæsenets uafhængighed og effektivitet er stort set på plads, idet der blev gennemført forfatningsændringer i december 2005. Kampen mod korruption står højt på den makedonske regerings dagsorden. Det statslige program til forebyggelse og bekæmpelse af korruption blev iværksat i maj 2007. Der er dog stadig behov for en stærk politisk vilje til at øge indsatsen for en effektiv korruptionsbekæmpelse.

4.2 Den socio-økonomiske baggrund: vækst uden beskæftigelse

4.2.1 Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien var mindre udviklet i forhold til de andre republikker i den tidligere jugoslaviske føderation og var præget af økonomisk krise i de sidste seks år inden uafhængigheden. De første uafhængighedsår var kendetegnet ved makroøkonomisk ustabilitet og en forøgelse af budgetunderskuddet. Krisen i regionen, den græske embargo, FN's sanktioner mod Forbundsrepublikken Jugoslavien og Kosovo-krisen havde en negativ indflydelse på den økonomiske og politiske situation i landet og bidrog direkte til dets manglende evne til at fokusere på sine egne politiske og økonomiske reformer.

4.2.2 I dag nyder landet godt af en relativ makroøkonomisk stabilitet baseret på en bred konsensus om den økonomiske politik, og landet bevæger sig mod en større grad af handelsliberalisering (medlem af WTO og CEFTA). Der er dog stadig ingen rigtig økonomisk udvikling.

4.2.3 Resultatet er stor fattigdom i landet, hvor 29,8 % af den makedonske befolkning lever under fattigdomsgrænsen. Fattigdommen er en direkte konsekvens af den ekstremt høje arbejdsløshed (36 %).

4.2.4 Fattigdom, social udstødelse og høj arbejdsløshed i forbindelse med et dårligt fungerende arbejdsmarked er de negative konsekvenser af lav økonomisk vækst (ca. 4 %), mangelfulde virksomhedsstrukturer (især udviser smv'er dårlige resultater), et ufleksibelt arbejdsmarked, et svagt uddannelsessystem og en stor befolkningstilvækst. Indtil nu har regeringen ofte anvendt sociale velfærdsforanstaltninger til at håndtere fattigdomsproblemerne uden at gøre brug af en aktiv beskæftigelsespolitik.

4.2.5 Ikke desto mindre kan væksten i BNP på 7 % i første kvartal af 2007 være den længe ventede start på en mere dynamisk økonomisk udviklingscyklus.

4.3 Den socio-kulturelle baggrund: udbredt mangel på tillid

4.3.1 De sociale relationer er karakteriseret ved en udbredt mangel på tillid, tolerance og samfundssind. Tilliden til offentlige institutioner er lav. Tilliden til regeringen er dog steget gennem det sidste år.

4.3.2 Tolerancen befinder sig ifølge »World Values Survey« på en faktor 2,08, hvilket betyder, at det makedonske samfund er kendetegnet ved et lavt toleranceniveau. Intolerancen over for marginaliserede grupper, herunder narkomaner, alkoholikere, homoseksuelle eller romaer, er meget høj. Samfundssind målt gennem manglende betaling af offentlige forsyningstjenester (transport, vand, mm.), skatter eller (mis)brug af offentlige ydelser befinder sig ligeledes på et lavt niveau.

5. Det makedonske civilsamfund

5.1 Den retlige ramme

5.1.1 Foreningsfriheden garanteres af forfatningens art. 20 og reguleres normativt af loven af 1998 om borgernes foreninger og fonde.

5.1.2 Fagforbund og arbejdsgiverforeninger er ikke underlagt regler, idet de kun falder ind under nogle få artikler i arbejdsmarkedslovgivningen samt handels- og selskabsretten. Der er et stort behov for at skabe lige vilkår for arbejdsmarkedets parter, særligt med henblik på at sikre deres uafhængighed. Handelskamre hører under en særskilt lovgivning.

5.1.3 Selv med de seneste forbedringer (lov om donationer og sponsorater mm.) lægger skattelovgivningen for civilsamfundsorganisationer og skattefradragene for velgørenhed hindringer i vejen for yderligere udvikling.

5.1.4 En ny lov om borgerforeninger og fonde er under forberedelse. De største forventede ændringer vedrører: yderligere forbedringer af retten til at etablere civilsamfundsorganisationer, regulering af deres økonomiske aktiviteter og indførelse af en statut for offentlige velgørenhedsorganisationer.

5.2 Øjebliksbillede af det makedonske civilsamfund

5.2.1 Civilsamfundsorganisationernes diversitet og repræsentativitet

5.2.1.1 Det organiserede makedonske civilsamfund består af fagforbund, borgersammenslutninger og handelskamre samt kirker og religiøse samfund. Arbejdsgiverforeninger er et nyt fænomen i landet og handelskamre (der er to på nationalt niveau: Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedoniens handelskammer, SKM, og sammenslutningen af handelskamre, USKM) ses stadig som repræsentanter for den private sektor.

5.2.1.2 Forholdet mellem arbejdsgiverforeningerne kompliceres yderligere af, at kun en af dem (den makedonske sammenslutning af arbejdsgivere, ZRM) er medlem af det makedonske økonomiske og sociale råd. Den anden, konføderationen af arbejdsgivere i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (KRM), arbejder for, at det makedonske økonomiske og sociale råd bør være mere åbent og rummeligt.

5.2.1.3 Fagforeningerne er samlet i fire forbund: sammenslutningen af fagforeninger i Makedonien (SSM), sammenslutningen af uafhængige fagforeninger (KNS), sammenslutningen af fagforeningsorganisationer i Makedonien (KSS) og forbundet af frie og uafhængige fagforeninger (UNS). Rivalitet samt af og til endda en fjendtlig holdning med udgangspunkt i personlige motiver er kendetegnende for fagforbundenes indbyrdes relationer. Dette svækker deres forhandlingsposition væsentligt, særligt i forhold til regeringen.

5.2.1.4 Der er 5.289 registrerede civilsamfundsorganisationer i landet (2003). Næsten alle sociale grupper er repræsenteret som en del af civilsamfundet, dog er den fattige landbefolkning og etniske grupper, særligt etniske albanere, mindre godt repræsenteret. Et betydeligt antal organisationer (43 %) befinder sig i hovedstaden Skopje og civilsamfundsorganisationer eksisterer så godt som ikke i landdistrikterne.

5.2.2 Organisationsniveau og forbindelser

5.2.2.1 Der er ca. 200 paraplyorganisationer for civilsamfundet i landet. Hovedparten af organisationerne er medlemmer af en fagforening, sammenslutning, platform eller en anden paraplyorganisation baseret på organisationstype eller målgruppe. Disse paraplyorganisationer spiller en betydende rolle for konsolideringen af den civile sektor i landet.

5.2.2.2 Det makedonske civilsamfund må fokusere på kommunikation, koordinering og samarbejde. Der er så godt som intet samspil/ingen dialog mellem arbejdsgivere, fagforbund og andre civilsamfundsorganisationer. Makedoniens civile platform er med sine 29 medlemmer dog gået forrest med et godt eksempel.

5.3 Det makedonske civilsamfunds stærke og svage sider

5.3.1 Civilsamfundets styrke er borgerindflydelse og værdier som fred, ligestilling mellem kønnene samt miljømæssig bæredygtighed.

5.3.2 Civilsamfundets væsentligste bidrag består i inddragelsen af borgerne, særligt kvinder og marginaliserede grupper. Kvindernes deltagelse i det offentlige liv er blevet styrket (parlament, lokale myndigheder og civilsamfundsorganisationer).

5.3.3 Miljøorganisationer spillede en ledende rolle i perioden fra 1996-2001, hvor deres lobbyarbejde resulterede i, at bæredygtighed på miljøområdet blev en integreret del af regeringens politik. De har stadig et reelt potentiale til at spille en positiv rolle i fremtiden.

5.3.4 Pluralisme er etableret og udøves af alle hovedaktører i det organiserede makedonske civilsamfund, selvom evnen til dialog på tværs af sektorerne bør udvikles og styrkes.

5.3.5 Civilsamfundets svage sider er: fattigdomsbekæmpelse, gennemsigtighed og selvregulering, manglende udøvelse af demokrati, manglende interesse for at skabe forbindelser mellem civilsamfundet og den private sektor, mangel på ressourcer og manglende diversitet hvad angår finansieringskilder (der er på nuværende tidspunkt en stor afhængighed af udenlandske donorer).

5.3.6 Den historiske arv kombineret med forskellige udgangspunkter og holdninger til hinanden (og staten), ofte med følelsesmæssige motiver involveret, udgør en væsentlig hindring for dialog og handling.

5.3.7 Kirker og religiøse samfund nyder stor tillid i befolkningen, tilliden til borgersammenslutninger er moderat, og tilliden til handelskamre og fagforeninger er lav. Sidstnævnte skyldes en opfattelse af, at arbejdstagernes situation er forværret, uden at der er iværksat tiltag til imødegåelse heraf.

6. Social og civil dialog og etableringen af et blandet rådgivende udvalg med EØSU

6.1 Social dialog

6.1.1 Rammebetingelserne

Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien er medlem af ILO og har ratificeret de fleste af organisationens konventioner. Nogle af de senest ratificerede er: konventionen om afskaffelse af de værste former for børnearbejde (C182) ratificeret i 2002 og konventionen om trepartshøringer (internationale arbejdsnormer) (C144) ratificeret i 2005.

6.1.2 Det makedonske økonomiske og sociale råd

Den institutionelle ramme for den sociale dialog, særligt den trepartsdialog der praktiseres gennem det makedonske økonomiske og sociale råd, befinder sig i en tidlig udviklingsfase. Det økonomiske og sociale råd, der blev etableret i 1996, leder trepartsdialogen (fagforbund og arbejdsgivere er regeringens partnere) på nationalt niveau. Imidlertid har rådet kun begrænset mulighed for at inddrage alle aktører, idet det kun består af repræsentanter for sammenslutningen af fagforbund i Makedonien (SSM) samt den makedonske sammenslutning af arbejdsgivere og ledes af ministeren for beskæftigelse og socialpolitik.

6.1.3 Situationen er vanskelig på grund af de arbejdstager- og arbejdsgiverorganisationer, der ikke er medlemmer af det økonomiske og sociale råd, og som kritiserer rådets arbejde. Der ser ud til at være generel enighed om, også fra regeringens side, at den nuværende juridiske ramme bør ændres, så der i højere grad lægges vægt på klare kriterier for deltagelse i det økonomiske og sociale råd. Imidlertid kan det forudses, at det vil tage lang tid at finde en tilfredsstillende løsning og en ny juridisk ramme for det økonomiske og sociale råd.

6.1.4 Kollektive overenskomstforhandlinger

Der er to generelle kollektive overenskomster for henholdsvis den offentlige og private sektor og ca. 24 kollektive overenskomster for forskellige sektorer. Det nuværende krav er, at fagforeningerne skal repræsentere 33 % af de berørte arbejdstagere for at kunne forhandle en kollektiv overenskomst på plads. Denne bestemmelse kritiseres heftigt af adskillige fagforbund, der kræver en væsentlig sænkning af denne tærskel. Derudover har det vist sig at være vanskeligt at klarlægge, hvorvidt en organisation har opnået denne repræsentationsgrad.

6.2 Den civile dialog set i lyset af den nye regeringsstrategi

6.2.1 De første relationer mellem regeringen og civilsamfundsorganisationerne var karakteriseret ved ad hoc-kontakter og -aftaler. De første skridt hen imod institutionaliserede forbindelser blev taget i november 2004 med etableringen af et civilsamfundskontor i regeringsregi.

6.2.2 I januar 2007 vedtog man en strategi for regeringens samarbejde med den civile sektor samt en handlingsplan for dens gennemførelse. Dokumentet blev udarbejdet efter en passende høringsproces.

6.2.3 Strategiens vigtigste mål er: civilsamfundssektorens inddragelse i den politiske beslutningsproces, civilsamfundets inddragelse i EU-integrationsprocessen, etablering af bedre betingelser for civilsamfundets funktion samt opgradering og fremme af den juridiske ramme til forbedring af civilsamfundets vilkår og etablering af samarbejde på tværs af institutioner og sektorer.

6.3 Etablering af et blandet rådgivende udvalg med EØSU

6.3.1 Alle nationale aktører tillægger det blandede rådgivende udvalg med EØSU stor betydning og er fortalere for, at det etableres hurtigst muligt.

6.3.2 Et passende sammensat blandet rådgivende udvalg kan være et effektivt instrument, ikke bare med hensyn til at bringe landet og dets organiserede civilsamfund tættere på EU, men ligeledes til at fremme dialogen mellem de nationale civilsamfundsorganisationer.

6.3.3 Der er behov for, at alle berørte parter gør en stor indsats for at sikre, at de makedonske medlemmer af det blandede rådgivende udvalg udvælges ved hjælp af en åben, gennemsigtig og demokratisk procedure, der sikrer, at medlemmerne er legitime og repræsentative.

7. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, EU og Balkan

7.1 Status for forbindelserne mellem EU og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

7.1.1 Kandidatland

Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien er et kandidatland og forbereder sig på at føre tiltrædelsesforhandlinger med EU. Det var det første land på det vestlige Balkan, der underskrev en stabiliserings- og associeringsaftale i april 2001. Thessaloniki-topmødet den 19.-21. juni 2003 introducerede øget støtte til vestbalkanlandenes tiltrædelse af EU. Den makedonske regering svarede på Kommissionens spørgeskema den 14. februar 2005, og disse svar dannede grundlaget for henholdsvis den positive udtalelse, Kommissionen kom med den 9. november 2005 og senere for Det Europæiske Råds beslutning om at tilkende landet kandidatstatus den 16. december 2005.

7.1.2 Samhandel med EU

I 2006 udgjorde den samlede eksport 1,43 milliarder EUR og den samlede import 2,25 milliarder EUR. Samhandelen med EU udgjorde 51,85 % af eksporten og 44 % af importen. De fem største EU-handelspartnere er Tyskland, Grækenland, Italien, Slovenien og Polen.

Blandt de udestående handelsspørgsmål er: manglende integrering af grænsetjenester, mangel på ny teknologi og papirløs told, produktdeklarationer og mangel på referencelaboratorier til udstedelse af certifikater (særligt på landbrugsområdet).

7.1.3 Visa

Mobilitet for borgerne, særligt på erhvervsområdet, uddannelsesområdet og det kulturelle område, er af afgørende betydning for et land, der er i færd med at bygge bro til EU. En aftale om lempelse af visumregler og tilbagetagelsebestemmelser blev indgået med EU den 18. september 2007 som en overgangsforanstaltning på vejen mod en fælles ordning om visumfrihed. En dialog om visumfri rejse blev indledt den 20. februar 2008.

7.1.4 EU-støtte

EU's støtte til landet har i perioden 1992-2006 beløbet sig til 800 millioner EUR. Støttetilsagnet for perioden 2007-2009 ligger på 210 millioner EUR.

7.2 Civilsamfundets rolle i EU's integrationsproces

7.2.1 Den europæiske integration er en vigtig udfordring for civilsamfundet i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien. Gennem tiltrædelsesprocessen udgør den europæiske integration en stærk drivkraft for den yderligere udvikling af civilsamfundet. Civilsamfundsorganisationer er bannerførere for nye værdier som deltagelsesdemokrati, social integration, ligestilling, gennemsigtighed og ansvarlighed. Civilsamfundsorganisationerne spiller ligeledes en vigtig rolle med hensyn til at forlige et traditionelt, multikulturelt (og multietnisk) balkansamfund med det post-moderne Europa.

7.2.2 Den makedonske regering begyndte at anerkende civilsamfundets rolle i EU-integrationsprocessen ved at gøre denne rolle til et strategisk mål.

7.2.3 EU's støtte til civilsamfundet er øget efter introduktionen af CARDS i 2001. En række civile initiativer modtog støtte. Blandt andet blev der ydet teknisk støtte til udarbejdelsen af en regeringsstrategi for samarbejde med civilsamfundet og støtte til den civile platform i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.

7.3 Naboskab og netværk i Balkan-regionen

7.3.1 Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien spiller en aktiv rolle i det regionale samarbejde med dens opbakning til udviklingen af bilaterale forbindelser og politikken for godt naboskab. Landet er en aktiv medspiller i regionale processer som etableringen af det regionale samarbejdsråd, den sydøsteuropæiske samarbejdsproces (SEECP), traktaten om et energifællesskab, det fælles europæiske luftrum, det sydøsteuropæiske samarbejdsinitiativ (SECI) og den centraleuropæiske frihandelsaftale (CEFTA). I den forbindelse påhviler det de nationale og lokale medier at spille en positiv rolle i disse udviklingsprocesser.

7.3.2 Netværksaktiviteter og samspil på regionalt niveau er ligeledes stigende på andre områder, herunder civilsamfundet. Der er positive eksempler på fælles tiltag med aktiv makedonsk deltagelse ved arbejdsgiverorganisationer, fagforbund og andre civilsamfundsorganisationer.

Bruxelles, den 12. marts 2008 Dimitris DIMITRIADIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) I begyndelsen af 2001 oplevede Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien væbnede sammenstød og spændinger i sine interetniske forhold. Den politiske løsning på kriserne var rammeaftalen (også kendt som Ohrid-aftalen), som blev indgået den 13. august 2001 i Ohrid af de fire største politiske partier, og som republikkens præsident og det internationale samfund (EU og USA) stod som garanter for. Rammeaftalen har til hensigt at bevare statens integritet og enhed, at fremme demokratiet og udvikle civilsamfundet, at fremme den Euro-Atlantiske integration samt at udvikle et multikulturelt samfund med lige stor inddragelse af de forskellige etniske grupper. Lovgivningsdelen af rammeaftalen er blevet opfyldt på ca. fire år, dvs. afsluttet i juli 2005.

(2) Early Warning Report — Former Yugoslav Republic of Macedonia, UNDP, Skopje, juni 2007.