DA Den Europæiske Unions Tidende C 107/68

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) […/…] om ændring af forordning (EF) nr. 1406/2002 om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed

KOM(2010) 611 endelig — 2010/0303 (COD)

2011/C 107/14

Ordfører: Jan SIMONS

Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet besluttede henholdsvis den 22. og 10. november 2010 under henvisning til EUF-traktatens artikel 100, stk. 2, at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) […/…] om ændring af forordning (EF) nr. 1406/2002 om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed

KOM(2010) 611 endelig — 2010/0303 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 2. februar 2011.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 469. plenarforsamling af 16.-17. februar 2011, mødet den 16. februar 2011, følgende udtalelse med 114 stemmer for og 1 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og henstillinger

1.1 EØSU ser positivt på den rolle, som Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA) spiller for forbedringen af søfartssikkerheden i medlemsstaterne. Også i fremtiden anser udvalget det for meget vigtigt, at EMSA's opgaver og beføjelser udvides på en ansvarlig måde.

1.2 Med formuleringen »på en ansvarlig måde« mener EØSU, at EMSA's opgaver, ansvarsområder og beføjelser skal formuleres og kortlægges på en mere præcis måde end hidtil, således at der ikke kan opstå misforståelser med hensyn til opgavefordelingen mellem EMSA, Kommissionen og medlemsstaterne.

1.3 Med udgangspunkt i proportionalitetsprincippet ønsker EØSU at påpege, at Kommissionen i sit forslag på enkelte områder foregriber den rolle, som EMSA eventuelt vil kunne spille i fremtiden. Der skal imidlertid først træffes beslutning herom på EU-niveau.

1.4 Udvalget er forbavset over, at »de indre vandveje« pludselig nævnes i artikel 2, stk. 2, litra d). Hverken i den eksisterende lovgivning, der, som titlen angiver, udelukkende vedrører søtransport, eller i dette forslag til forordnings begrundelse, konsekvensanalyse eller betragtninger kommer man ind på transport ad de indre vandveje. Der gives ingen forklaringer af bevæggrunde for inddragelsen af de indre vandveje, formål, rækkevidde, teknisk gennemførelse eller håndtering af de forskellige politikker samt forvaltnings- og ledelsesstrukturer, der eksisterer for henholdsvis søtransport og transport ad de indre vandveje på nationalt og internationalt niveau. Alene af den årsag bør denne henvisning slettes. Derudover findes der også det faglige argument, at de to transportformers meget forskellige karakteristika allerede har givet anledning til etablering af forskellige trafikstyringssystemer.

1.5 Udvalget kan imidlertid sagtens forestille sig, at der hurtigst muligt etableres et retsgrundlag, og dermed også en finansiel ramme for, at EMSA, på grundlag af agenturets sagkundskab på det maritime område, kan bistå Kommissionen med relevant og konkret viden. Dette vil i så fald ikke alene gælde for samtlige transportformer, men også for politikker, som ikke hører under transportområdet.

1.6 I øvrigt er EØSU enig i forslaget om at skabe bedre overensstemmelse mellem grundforordningen og EU-lovgivningen under den tredje søfartssikkerhedspakke.

1.7 Udvalget anbefaler, at rollefordelingen mellem EMSA, Kommissionen, medlemsstaterne og EMSA's bestyrelse præciseres, særligt hvad angår tilrettelæggelsen af inspektioner.

1.8 Derfor ser EØSU positivt på Kommissionens forslag om, at man følger eksemplet fra Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur ved fastlæggelsen af EMSA's operationelle arbejdsmetoder på inspektionsområdet.

1.9 Idet agenturet allerede har bevist, at det skaber en merværdi, anser EØSU det for nødvendigt, at EMSA tilføres de personalemæssige og finansielle ressourcer, som gør, at agenturet også fremover kan udfylde sin rolle på ansvarlig vis. En regelmæssig ekstern revision udgør et aspekt heraf, også set med udvalgets øjne.

2. Indledning

2.1 Den 28. oktober offentliggjorde Kommissionen »Forslag til forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1406/2002 om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed« (KOM(2010) 611 endelig) og anmodede under henvisning til EUF-traktatens artikel 304 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om en udtalelse.

2.2 Udvalget opfylder gerne dette ønske, idet man anser forslaget om ændring af forordning nr. 1406/2002 for at være endnu et vigtigt skridt i retning af bedre søfartssikkerhed.

2.3 Det må konstateres, at den politiske interesse for søfartssikkerhed først for alvor tog til efter katastrofen med olietankeren »Erika«, der resulterede i et stort olieudslip.

2.4 Kommissionen fremsatte sidst i 2000 et forslag til en forordning om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed (EMSA). Agenturet skulle fungere som et teknisk organ til sikring af en høj, ensartet og effektiv søfartssikkerhed i EU og forebyggelse af forurening fra skibe.

2.5 Forordningen trådte i kraft i august 2002, og EMSA påbegyndte arbejdet i marts 2003. Siden da er forordningen blevet ændret tre gange.

2.6 Den første ændring ved forordning nr. 1644/2003 omhandlede først og fremmest finans- og budgetprocedurer, og målet var at sikre en større åbenhed.

2.7 Den anden ændring ved forordning nr. 724/2004, der skete på baggrund af ulykken med »Prestige« i 2002, tildelte agenturet et antal nye opgaver, der først og fremmest vedrørte forureningsberedskab og forureningsbekæmpelse. Desuden blev der ved denne ændring taget højde for udviklingen i EU's kompetencer på søfartssikringsområdet.

2.8 EMSA blev i forbindelse med denne ændring anmodet om at yde teknisk bistand ved inspektioner med det formål at forbedre sikkerheden af skibe og havnefaciliteter, som Kommissionen blev pålagt ved ikrafttrædelsen af forordning 725/2004.

2.9 Desuden blev EMSA anmodet om at bistå Kommissionen med at vurdere certificeringsprocedurer for søfarende og uddannelsessteder i såvel EU-lande som tredjelande. Det drejer sig her om standarder for uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold, der er fastlagt i tråd med Den Internationale Søfartsorganisations STCW-konvention.

2.10 Den tredje ændring blev gennemført i 2006 vha. forordning nr. 2038/2006. I den forbindelse fik EMSA tildelt en flerårig finansiel ramme på 154 mio. EUR med henblik på forureningsbekæmpelsesaktiviteter i perioden 2007-2013.

2.11 Men udviklingen fortsætter. Med henblik på at EMSA fortsat skal kunne arbejde på konsekvent og effektiv vis, er det nødvendigt at fremsætte det aktuelle – fjerde – forslag om ændring af forordning 1406/2002.

2.12 Formålet med Kommissionens ændringsforslag er på den ene side at klarlægge EMSA's eksisterende opgaver og rolle, og på den anden side at udvide EMSA's opgaver til nye områder, der er under udvikling på internationalt niveau og/eller EU-niveau.

2.13 EMSA yder på nuværende tidspunkt medlemsstaterne og Kommissionen teknisk og videnskabelig bistand for at hjælpe medlemsstaterne med at anvende Fællesskabets lovgivning om søfartssikkerhed, søfartssikring og forebyggelse af forurening fra skibe korrekt, overvåge denne lovgivnings gennemførelse, vurdere de gældende foranstaltningers effektivitet, og medvirke ved udarbejdelsen af nye foranstaltninger.

2.14 Kommissionen anførte i sin meddelelse om »EU's søtransportpolitik frem til 2018 – strategiske mål og anbefalinger«, at man ville tage Det Europæiske Søfartssikkerhedsagenturs mandat og opgaver op til fornyet overvejelse, således at det bedre er i stand til at yde teknisk og videnskabelig bistand til medlemsstaterne og Kommissionen.

2.15 Rådet opfordrede i sine konklusioner af 30. marts 2009 Kommissionen til at opstille foranstaltninger for med henblik på de kommende udfordringer, at forbedre arbejdet i Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed i forbindelse med teknisk og videnskabelig bistand til medlemsstaterne og Kommissionen.

2.16 På opfordring fra Europa-Parlamentet og Rådet har Kommissionen gennemført en undersøgelse og konkluderet, at EMSA's aktiviteter kunne styrke synergier på EU-niveau med hensyn til kystvagtoperationer Dette kunne ske ved at udvide EMSA's opgaver, bl.a. hvad angår overvågning af søfartstrafikken og søveje og bistand til medlemsstaterne vedrørende opsporing af mulige forurenere.

2.17 I overensstemmelse med forordning nr. 1406/2002 lod EMSA's bestyrelse en uafhængig ekstern evaluering af forordningens gennemførelse udarbejde af en ekstern konsulentvirksomhed i slutningen af 2007. I konsulentvirksomhedens rapport påpeges det, at der på enkelte områder kan gennemføres forbedringer og præciseringer, men den overordnede konklusion lyder, at agenturet har skabt merværdi for sektoren generelt og navnlig for dets to hovedinteressenter, dvs. medlemsstaterne og Kommissionen.

3. Generelle bemærkninger

3.1 Udvalget har i tidligere udtalelser (1) (2) udtalt sig positivt om den afgørende rolle som EMSA spiller for forbedringen af søfartssikkerheden i medlemsstaterne. Set i lyset af udviklingen inden for søfartssikkerhed og den dermed forbundne nødvendige indsats i form af inspektioner og forureningsbekæmpelse anser EØSU det for vigtigt, at EMSA's opgaver og beføjelser udvides.

3.2 Den foreslåede udvidelse vedrører bl.a. følgende elementer: støtte fra EMSA i internationale organisationer som IMO, den rolle som operationelle tjenester som Safte SEA NET spiller for en overordnet søfartspolitik og systemernes interoperabilitet, bekæmpelse af havforurening fra offshore-olieoperationer, teknisk samarbejde med tredjelande og støtte til Kommissionens inspektioner på området søfartssikring.

3.3 Det er først og fremmest den tredje søfartssikkerhedspakke, de nye temaer i EMSA's femårsstrategi 2010-2014 og anbefalingerne fra EMSA's bestyrelse, baseret på evalueringen af agenturet ved en ekstern konsulentvirksomhed, der giver anledning til at ændre forordningen.

3.4 Det er nødvendigt at kortlægge EMSA's opgaver mere præcist og give en mere detaljeret beskrivelse af den bistand, som EMSA skal yde til Kommissionen og medlemsstaterne, særligt set i lyset af nye tendenser, såsom den tredje søfartssikkerhedspakke, EU's overordnede søfartspolitik, havovervågning, muligheden for at etablere en europæisk kystvagttjeneste mm.

3.4.1 Udvalget er forbavset over, at »de indre vandveje« pludselig nævnes i artikel 2, stk. 2 litra d). Hverken i den eksisterende lovgivning, der som titlen angiver udelukkende vedrører søtransport, eller i dette forslag til forordnings begrundelse, konsekvensanalyse eller betragtninger, kommer man ind på transport ad de indre vandveje. Der gives ingen forklaringer vedrørende bevæggrunde for inddragelsen, formål, rækkevidde, teknisk gennemførelse eller håndtering af de forskellige politikker samt forvaltnings- og ledelsesstrukturer, der eksisterer for henholdsvis søtransport og transport ad de indre vandveje på nationalt og internationalt niveau. Alene af den årsag bør denne henvisning slettes. Derudover findes der også det faglige argument, at de to transportformers meget forskellige karakteristika allerede har givet anledning til etablering af forskellige trafikstyringssystemer.

3.4.2 Udvalget kan imidlertid sagtens forestille sig, at der hurtigst muligt etableres et retsgrundlag, og dermed også en finansiel ramme for, at EMSA, på grundlag af agenturets sagkundskab på det maritime område, kan bistå Kommissionen med relevant og konkret viden. Dette vil i så fald ikke alene gælde for samtlige transportformer, men også for politikker, som ikke hører under transportområdet.

3.4.3 Artikel 2, stk. 1, beskriver de områder, hvor agenturet bistår Kommissionen. De forskellige, og forskelligt formulerede, tilføjelser i artikel 2, stk. 2, der i visse tilfælde specificerer, at bistand kun kan ydes i relation til agenturets opgaver, er forvirrende og i stk. e) er teksten uklar. Løsningen er at slette disse tilføjelser i artikel 2, stk. 2, idet spørgsmålet allerede er afklaret i artikel 2, stk. 1

3.5 Med hensyn til proportionalitetsprincippet er EØSU enig i forslaget om at skabe bedre overensstemmelse mellem forordningen og EU-lovgivningen under den tredje søfartssikkerhedspakke. Udvalget ønsker imidlertid at påpege, at forslaget på enkelte områder foregriber den rolle, som EMSA eventuelt vil kunne spille i fremtiden, f.eks. med hensyn til oprettelsen af regionale centre. Dette er der endnu ikke truffet beslutning om på EU-niveau.

4. Særlige bemærkninger

4.1 Med hensyn til forvaltningsaspektet bemærker udvalget, at der med hensyn til agenturets tilrettelæggelse af inspektioner på Kommissionens vegne er behov for at klarlægge agenturets, Kommissionens, bestyrelsens og medlemsstaternes roller.

4.2 Muligvis havner medlemsstaternes repræsentanter i bestyrelsen i en interessekonflikt: på den ene side skal de træffe beslutninger om EMSA's aktiviteter og brug af budgetmidler, særligt på inspektionsområdet, og på den anden side repræsenterer de nationale myndigheder, som selv inspiceres af EMSA på Kommissionens vegne med det formål at kontrollere, at national lovgivning og praksis er i overensstemmelse med EU-lovgivningen.

4.3 Derfor kan udvalget støtte ændringen af teksten i artikel 3 omhandlende EMSA's inspektioner, og EØSU er enig i Kommissionens forslag om at følge eksemplet fra Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur ved fastlæggelsen af EMSA's operationelle arbejdsmetoder på inspektionsområdet (komitologiprocedure).

4.4 Fordelen herved er, at alle berørte aktører, dvs. EMSA, Kommissionen og medlemsstaterne, inddrages, samtidig med at ansvars- og kompetencefordelingen mellem de berørte parter respekteres.

4.5 Udvalget mener derudover, at der også skal fokuseres på de søfarendes leve- og arbejdsvilkår, for så vidt som disse spørgsmål falder ind under EMSA's kompetenceområde. Dette gælder i særlig grad gennemførelsen af den internationale ILO-konvention om søfarendes arbejdsstandarder (MLC).

4.6 EØSU har en bemærkning til den foreslåede ændring i artikel 5, stk. 3. Ændringen indebærer, at de regionale centre, der skal oprettes, ikke udelukkende behøver at koncentrere sig om kontrollen med skibsfart og søtransport. Udvalget advarer om, at systemets effektivitet helt afhænger af, at der indgås entydige aftaler mellem medlemsstaterne og EMSA om ansvarsfordeling og kompetencer.

4.7 De øvrige ændringer i artikel 10-19 drejer sig hovedsageligt om EMSA's eksisterende eller kommende organer, deres ansvarsområder og beføjelser, personaletilgang og finansiering.

4.8 EØSU mener, at agenturet på de områder, hvor det allerede har bevist, at det skaber en vigtig merværdi, også fremover skal have mulighed for at løse disse og nye opgaver på ansvarlig vis. En reduktion af de personalemæssige og finansielle midler, som resulterer i, at EMSA kan påtage sig færre opgaver, skal altid afvejes og bedømmes ud fra de – negative – konsekvenser, som dette kan have i form af opgaver, som ikke bliver løst.

4.9 Endelig støtter udvalget anbefalingen fra EMSA's bestyrelse om, at der fremover regelmæssigt gennemføres en ekstern revision af EMSA's arbejde, som skal foretages af en ekstern konsulentvirksomhed.

Bruxelles, den 16. februar 2011 Staffan NILSSON Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EUT C 28 af 3.2.2006, s. 16.

(2) EUT C 108 af 30.4.2004, s. 52.