Meddelelse fra Kommissionen om anvendelsen af bestemmelserne i artikel 2, 3, 4 og 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/33/EF om fremme af renere køretøjer til vejtransport til støtte for lavemissionsmobilitet

(2020/C 352/01)

Indledning

Formålet med denne meddelelse er at opstille retningslinjer for nationale myndigheder, ordregivende myndigheder, ordregivere og operatører om anvendelsen af bestemmelserne i artikel 2, 3, 4 og 5 i direktivet om renere køretøjer (direktiv 2009/33/EF (1) om fremme af renere køretøjer til vejtransport til støtte for lavemissionsmobilitet, som ændret ved direktiv (EU) 2019/1161) (2).

I meddelelsen sammenfattes en række ofte stillede spørgsmål (FAQ) vedrørende gennemførelsen og anvendelsen af disse bestemmelser, navnlig direktivets anvendelsesområde, definitionen af »renere køretøjer«, minimumsmål for udbud, medregning af køretøjer og brugen af TED-databasen (Tenders Electronic Daily) under forskellige udbudsscenarier (herunder f.eks. eftermonterede køretøjer, udskiftning af køretøjer inden for rammerne af eksisterende kontrakter osv.).

Meddelelsen bør sammenholdes med andre relevante bestemmelser i direktivet. Den præciserer de bestemmelser, der allerede findes i den gældende lovgivning, og udvider ikke på nogen måde de forpligtelser, der følger af denne lovgivning, ligesom den ikke indfører yderligere krav over for de berørte kompetente myndigheder og operatører.

Meddelelsen har udelukkende til formål at bistå de ordregivende myndigheder, ordregiverne, transportvirksomhederne og de nationale kompetente myndigheder med anvendelsen af direktivet. De synspunkter, der gives udtryk for i denne meddelelse, kan ikke foregribe Kommissionens fremtidige holdning på området. Det er kun EU-Domstolen, der har kompetence til at fortolke EU-lovgivningen autoritativt.

Spørgsmål vedrørende direktivets anvendelsesområde

1. I tabel 1 i bilaget til direktivet anføres indsamling af affald som en af de tjenester, der er omfattet af direktivets anvendelsesområde. Er renovationsvogne ikke undtaget fra direktivets anvendelsesområde i henhold til artikel 3, stk. 2, litra a)?

Ifølge artikel 3, stk. 2, litra a), omfatter direktivets anvendelsesområde ikke bl.a. de køretøjer, der er omhandlet i artikel 2, stk. 3, litra c), i forordning (EU) 2018/858 (3) om godkendelse og markedsovervågning af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer, dvs. »ethvert selvkørende køretøj, som er specielt udformet og konstrueret til arbejdsbrug, og som på grund af sin konstruktion ikke er egnet til transport af passagerer eller varer, og som ikke er en maskine, der er monteret på et motorkøretøjs chassis.«

Renovationsvogne falder ikke ind under denne klasse. De godkendes normalt som køretøjer i klasse N2 eller N3 i henhold til forordning (EU) 2018/858. Som sådan er de ikke undtaget fra direktivet om renere køretøjers anvendelsesområde.

2. Kan alle køretøjer, der anvendes af f.eks. de væbnede styrker eller politiet, undtages fra direktivet?

Nej. I henhold til direktivets artikel 2 sammenholdt med de relevante bestemmelser i forordning (EU) 2018/858 kan kun køretøjer, der er »specielt udformet, konstrueret eller tilpasset« til anvendelse i disse tjenester, undtages. Således kan f.eks. en af politiets kassevogne med særligt udstyr og blinkende lys undtages. Omvendt kan en normal varevogn, som politiet anvender til at overføre dokumenter fra et kontor til et andet, ikke undtages.

3. Omfatter direktivet almindelige køretøjer, som politiet indkøber med henblik på at tilpasse dem til sine formål (f.eks. af en intern mekaniker)? Omfatter direktivet politiets indkøb af et almindeligt køretøj, hvis politiet i samme (eller i en separat) udbudsprocedure også indkøber tjenester, der fører til en specifik tilpasning?

I det første tilfælde med indkøb af almindelige køretøjer, der skal tilpasses internt, indkøbes et køretøj, som ikke er »specielt udformet, konstrueret eller tilpasset« til anvendelse i politiet. Derfor kan dette indkøb ikke undtages fra direktivets anvendelsesområde.

I det andet tilfælde med indkøb af et køretøj og efterfølgende tilpasning af det til tjenesternes specifikke behov gælder det, at hvis køretøjet og tilpasningen indkøbes efter samme procedure, kan de køretøjer, der indkøbes, anses for at være »specielt tilpasset«, og de kan derfor fritages. Hvis tilpasningen indkøbes separat, opfylder indkøbet af køretøjet imidlertid ikke kriterierne i direktivets artikel 2 og kan derfor ikke undtages.

I denne forbindelse bør det også erindres, at direktivet definerer de nationale minimumsmål som de renere køretøjers minimumsandel af det samlede antal køretøjer, der indkøbes i en medlemsstat. Selv om en bestemt slags køretøjer falder ind under direktivets anvendelsesområde, fastsætter direktivet ikke automatisk en minimumsprocentdel for indkøb af netop dem. Hvis køretøjerne falder ind under direktivets anvendelsesområde i eksemplerne ovenfor, kan medlemsstaten beslutte ikke at fastsætte mål for indkøb af dem og sikre, at det nationale mål opfyldes ved at øge målene for andre flåder tilsvarende. Der gives yderligere oplysninger om dette aspekt i forbindelse med spørgsmålene om de nationale mål.

4. Finder direktivet også anvendelse på offentlige tjenesteydelseskontrakter, der tildeles uden forudgående udbud som defineret i forordning (EF) nr. 1370/2007 (4) om offentlig personbefordring med jernbane og ad vej?

Ja. I henhold til direktivets artikel 3, stk. 1, litra b), er offentlige tjenesteydelseskontrakter i henhold til forordning (EF) nr. 1370/2007, der vedrører levering af personbefordring ad vej, og som går ud over en bestemt tærskelværdi, der fastsættes af medlemsstaterne, og som ikke må overstige den gældende tærskelværdi, som er fastsat i artikel 5, stk. 4, i nævnte forordning, omfattet af direktivets anvendelsesområde, uanset hvilken procedure der anvendes ved tildeling af kontrakterne (konkurrencebaseret udbudsprocedure eller tildeling uden forudgående udbud).

I denne forbindelse er det vigtigt at præcisere, at det, der er afgørende for, om en kontrakt er omfattet af direktivets anvendelsesområde, er den tærskelværdi, som er omhandlet i direktivets artikel 3, stk. 1, litra b), og ikke den procedure, der anvendes til at tildele kontrakten. Derfor kan en kontrakt til et beløb, der ligger under den tærskel, som medlemsstaten har fastsat, undtages, selv om den tildeles efter en konkurrencebaseret udbudsprocedure. Hvis f.eks. medlemsstaten på den anden side fastsætter en lavere tærskel i henhold til direktivets artikel 3, stk. 1, litra b), og en direkte tildeling kan antages over denne (nationale) tærskel, kan tildelingen være omfattet af direktivets anvendelsesområde.

5. Når der anvendes centraliserede indkøb, kan den tildelte kontrakt ligge over den minimumstærskel, der er fastsat i direktivet, mens den enkelte ordregivende myndigheds kontrakter ville have ligget under tærsklen, hvis de var blevet tildelt separat. Kan sådanne kontrakter undtages fra direktivets anvendelsesområde?

Nej. Hvis indkøbets samlede værdi ligger over tærsklen, er det ikke undtaget fra direktivets anvendelsesområde, selv om indkøbets enkelte elementer hver for sig ligger under tærsklen.

6. I henhold til direktivets artikel 5, stk. 2, er den dato, der skal tages i betragtning, datoen for tildelingen af kontrakten. Er der tale om datoen for bekendtgørelsen om den indgåede kontrakt i TED eller selve indgåelsen af kontrakten?

I direktivets artikel 5, stk. 2, hedder det: »Ved beregningen af minimumsmålene for udbud er den dato for det offentlige indkøb, der skal tages i betragtning, datoen for afslutningen af den offentlige udbudsprocedure ved tildelingen af kontrakten«. I henhold til denne artikel er den dato, der skal tages i betragtning, derfor datoen for bekendtgørelsen om den indgåede kontrakt i TED-databasen.

7. Betyder artikel 5, stk. 2, at kontrakter, hvis udbudsprocedure blev indledt før gennemførelsesdatoen for direktiv (EU) 2019/1161, ligger inden for dets anvendelsesområde, hvis datoen for tildelingen falder efter den 2. august 2021?

Nej. Som anført i artikel 3, stk. 1, finder direktivet kun anvendelse på kontrakter, hvis udbudsprocedure er indledt efter den 2. august 2021.

I denne forbindelse skal det også bemærkes, at kontrakter, hvis tildelingsdato ligger inden for den anden referenceperiode (dvs. efter den 31. december 2025), vil blive medregnet for denne periode, selv om udbudsproceduren blev indledt i den første referenceperiode (dvs. mellem den 2. august 2021 og den 31. december 2025).

Se også spørgsmål 27-29 for at få yderligere oplysninger om, hvordan denne bestemmelse finder anvendelse på individuelle kontrakter, der tildeles i henhold til rammeaftaler eller dynamiske indkøbssystemer.

Spørgsmål vedrørende definitionen af renere køretøjer

8. I direktivets artikel 4, stk. 4, litra b), defineres tunge renere køretøjer som tunge køretøjer, der anvender alternative brændstoffer som defineret i artikel 2, nr. 1 og 2, i direktiv 2014/94/EU (direktivet om infrastruktur for alternative brændstoffer) (5) . Indgår hybridkøretøjer og plugin-hybridkøretøjer også i denne definition?

I artikel 2, nr. 2, i direktivet om infrastruktur for alternative brændstoffer (direktiv 2014/94/EU) hedder det, at et »elektrisk køretøj« er »et motorkøretøj, der er udstyret med et drivaggregat, der indeholder mindst én ikkeperifer elektrisk maskine som energiomformer med et elektrisk genopladeligt energilagringssystem, der kan genoplades eksternt«. I tråd med denne definition og i overensstemmelse med direktivets artikel 4, stk. 4, litra b), betragtes plugin-hybridkøretøjer som renere køretøjer, mens andre hybridkøretøjer ikke betragtes som renere tunge køretøjer.

9. Skal tunge plugin-hybridkøretøjer også anvende alternative brændstoffer (f.eks. biobrændstoffer) i forbrændingsmotoren for at være renere køretøjer i henhold til direktivets artikel 4, stk. 4, litra b)?

Nej. I henhold til direktivets artikel 4, stk. 4, litra b), betragtes et plugin-hybridkøretøj som defineret i artikel 2, nr. 2, i direktivet om infrastruktur for alternative brændstoffer (direktiv 2014/94/EU) som et renere køretøj, selv om det anvender konventionelle brændstoffer til sin forbrændingsmotor.

Dette kan afklares yderligere ved at tænke på, at et plugin-hybridkøretøj genoplades ved hjælp af el. Elopladningen repræsenterer det alternative brændstof, som plugin-hybridkøretøj kører på, og som gør, at det kan betragtes som et køretøj, der er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 2, stk. 2, i direktivet om infrastruktur for alternative brændstoffer (i modsætning til andre hybridkøretøjer, der ikke genoplades, men hvor elektriciteten udelukkende produceres ombord, og køretøjet kun tilføres konventionel diesel/benzin).

10. Er trolleybusser omfattet af direktivets anvendelsesområde? Kan de betragtes som renere køretøjer i direktivets forstand?

Ja. Direktivet finder anvendelse på køretøjer til vejtransport. I henhold til direktivets artikel 4, stk. 3, forstås ved et »køretøj til vejtransport« et køretøj i klasse M eller N, jf. artikel 4, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EU) 2018/858. I sidstnævnte defineres et »motorkøretøj« som ethvert motordrevet køretøj, der er udformet og konstrueret til at være selvkørende, som har mindst fire hjul, er komplet, færdiggjort komplet eller ukomplet, og har en konstruktivt bestemt største hastighed på over 25 km/t (forordningens artikel 3, nr. 16). Trolleybusser svarer til denne definition og betragtes derfor som køretøjer til vejtransport i forbindelse med EU-lovgivningen om typegodkendelse. Dette blev bekræftet af Kommissionens tjenestegrene i deres svar på et spørgsmål fra Italien på det sjette møde i de typegodkendende myndigheders ekspertgruppe, hvor det blev præciseret, at trolleybusser –— på daværende tidspunkt — var omfattet af direktiv 2007/46/EF (6) om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer og af FN/ECE-regulativ nr. 107 (7) om ensartede forskrifter for godkendelse af køretøjer i klasse M2 eller M3 med hensyn til deres generelle konstruktion.

Som det også fremgår udtrykkeligt af betragtning 18 i direktivet (8), betragtes trolleybusser altid som renere køretøjer i henhold til artikel 4, stk. 4, litra b). Hvis de kun kører tilsluttet til nettet eller anvender en emissionsfri motor, når de ikke er tilsluttet til nettet, betragtes de også som nulemissionskøretøjer. Hvis en trolleybus også anvender en motor, der ikke er emissionsfri —f.eks. hvis en dieselmotor anvendes til kørsel uden tilslutning til nettet — anses bussen ikke for at være en nulemissionsbus, men den betragtes stadig som et renere køretøj i stil med en plugin-hybridbus.

11. Kan sporvogne også betragtes som renere køretøjer i henhold til direktivet?

Nej. Sporvogne er ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde, da de er en del af jernbanesystemet og ikke betragtes som køretøjer til vejtransport i henhold til forordning (EU) 2018/858. De kan derfor ikke medregnes under direktivet om renere køretøjer.

Spørgsmål vedrørende minimumsmålene for udbud

12. Skal hver enkelt offentlige kontrakt, ordregivende myndighed og ordregiver opfylde minimumsmålene?

Nej. Direktivet giver medlemsstaterne fuld fleksibilitet med hensyn til, hvordan de fordeler indsatsen mellem de forskellige ordregivende myndigheder og ordregivere. En medlemsstat kan beslutte at fastsætte det samme mål for alle ordregivende myndigheder/ordregivere eller højere mål for nogle og lavere eller slet ingen mål for andre, så længe minimumsmålet opfyldes på nationalt plan.

I denne forbindelse bør det også bemærkes, at direktivet ikke fastsætter krav til individuelle kontrakter, men at det i forbindelse med gennemførelsen af direktivet er muligt for den enkelte medlemsstat at indføre sådanne krav (f.eks. krav om en minimumsandel af renere køretøjer i hvert udbud).

Afhængigt af ansvarsfordelingen blandt institutionerne i den enkelte medlemsstat kan det være muligt at uddelegere den detaljerede tildeling til forskellige forvaltningsniveauer, f.eks. ved at fastsætte (de samme eller differentierede) mål for hver region og give dem mulighed for at skelne yderligere mellem de forskellige ordregivende myndigheder/ordregivere på deres område, forudsat at det overordnede mål nås.

Der er forskellige eksempler på, hvordan indsatsen kan fordeles mellem de forskellige ordregivende myndigheder/ordregivere i en medlemsstat. Der kan f.eks. fastsættes forskellige krav afhængigt af den pågældende form for ordregivende myndighed/ordregiver (f.eks. højere mål for nationale/regionale organer, lavere mål for lokale myndigheder). Alternativt kan kravene afhænge af den relevante offentlige forvaltnings størrelse (f.eks. højere mål for større byer/provinser, lavere mål eller slet ingen mål for mindre områder). Kravene kan også afhænge af de forskellige geografiske områders særlige karakteristika (f.eks. højere mål for områder med et højere BNP pr. indbygger og/eller områder, der i højere grad er udsat for problemer med luftkvaliteten) eller andre tilgange og kriterier, som en medlemsstat anser for relevante.

13. Vurderes opfyldelsen af målene på årsbasis?

Nej. Hver enkelt medlemsstats overholdelse af minimumsmålene for udbud vurderes på grundlag af hele referenceperioden (henholdsvis 2. august 2021 til 31. december 2025 og 1. januar 2026 til 31. december 2030), uden at der foretages en differentiering på grundlag af, hvornår hvert indkøb fandt sted (i referenceperioden).

Det skal dog bemærkes, at medlemsstaterne ved gennemførelsen af direktivet kan kræve, at de ordregivende myndigheder og/eller ordregiverne overholder de nationale mål på årsbasis.

Praktisk eksempel — spørgsmål 12-13 Nedenstående eksempel illustrerer den mulige fordeling af indsatsen i en fiktiv medlemsstat med kun tre ordregivende myndigheder/ordregivere på dens område og et minimumsmål for udbud for busser på 45 % i den første periode. I dette eksempel sker indkøb af busser på baggrund af kontrakter, der falder ind under direktivets anvendelsesområde, som følger: Ordregivende myndighed/ordregiver Antal busser indkøbt i 2021 Antal busser indkøbt i 2022 Antal busser indkøbt i 2023 Antal busser indkøbt i 2024 Antal busser indkøbt i 2025 Samlet antal busser indkøbt i referenceperioden Ordregivende myndighed/ordregiver 1 5 0 10 20 10 45 Ordregivende myndighed/ordregiver 2 0 10 0 0 5 15 Ordregivende myndighed/ordregiver 3 10 10 5 5 10 40 Medlemsstaten i alt 15 20 15 25 25 100 Mål = 45 For at sikre overholdelse af direktivet skal denne medlemsstat sikre, at 45 ud af de 100 busser, der indkøbes i referenceperioden, er renere køretøjer. Dette kan opnås på flere forskellige måder, f.eks. ved at — fastsætte et minimumsmål på 45 % for alle tre ordregivende myndigheder/ordregivere. I dette tilfælde skal ordregivende myndighed/ordregiver 1 købe 20 renere busser ud af 45, mens myndighed/ordregiver 2 skal købe 7 ud af 15, og myndighed/ordregiver 3 skal købe 18 ud af 40 for at nå op på i alt 45 ud af 100. — fastsætte et mål på 100 % for ordregivende myndighed/ordregiver 1 og ingen krav for de to andre myndigheder/ordregivere. Dette vil også føre til i alt 45 renere busser ud af 100. — fastsætte et mål på 50 % for ordregivende myndighed/ordregiver 1 og 3 og et mål på 30 % for myndighed/ordregiver 2, hvilket giver i alt 46 renere busser ud af 100 — fastsætte et mål på 60 % for ordregivende myndighed/ordregiver 1 og 3, men intet mål for myndighed/ordregiver 2 (i alt 51 renere busser ud af 100) For så vidt angår overholdelse af direktivet vil det i ingen af disse tilfælde gøre nogen forskel, hvornår de renere busser indkøbes i løbet af perioden (dvs. at en bus medregnes på samme måde, uanset om den købes i 2022 eller i 2025). Dette er dog ikke til hinder for, at medlemsstaten fastsætter årlige krav på nationalt plan.

14. Direktivet omfatter forskellige typer kontrakter om bl.a. indkøb, leasing og leje af køretøjer samt offentlige tjenesteydelseskontrakter, der vedrører levering af personbefordring ad vej, og andre tjenesteydelseskontrakter. I direktivets artikel 5, stk. 4 og 5, præciseres det, at antallet af køretøjer i henhold til hver kontrakt skal medregnes forskelligt i forbindelse med køb/leasing/leje eller afbetalingskøb af køretøjer (artikel 5, stk. 4) og offentlige tjenesteydelseskontrakter, der vedrører levering af personbefordring ad vej, og andre tjenesteydelseskontrakter (artikel 5, stk. 5). Bør de køretøjer, der er omhandlet i disse forskellige typer kontrakter, opgøres samlet eller separat med henblik på opfyldelse af målene?

Som det fremgår af tabel 3 og 4 i bilaget til direktivet, fastsættes der et minimumsmål for hver køretøjsklasse (dvs. lette køretøjer, lastbiler og busser) for hver medlemsstat, uden at der skelnes mellem forskellige typer kontrakter (køb eller leje af køretøjer, tjenester osv.).

I henhold til direktivets artikel 5, stk. 1, beregnes disse minimumsmål som minimumsprocenter for renere køretøjer ud af det samlede antal vejtransportkøretøjer, der er omfattet af summen af alle kontrakter inden for direktivets anvendelsesområde, uden at der skelnes mellem forskellige typer kontrakter (køb, leje eller afbetalingskøb af køretøjer, tjenesteydelseskontrakter osv.).

I direktivets artikel 5, stk. 4 og 5, præciseres det, hvordan antallet af køretøjer, der er omfattet af de enkelte kontrakter, bør medregnes for forskellige kontrakttyper (f.eks. indkøb af køretøjer eller tjenesteydelseskontrakter). Når antallet af køretøjer i henhold til hver enkelt kontrakt beregnes i overensstemmelse med disse bestemmelser, kan opfyldelsen af målene kontrolleres på grundlag af summen af alle indkøbte køretøjer i henhold til alle relevante kontrakter og andelen af renere køretøjer ud af dette samlede antal.

Spørgsmål vedrørende tjenesteyderes indkøb af køretøjer i henhold til offentlige tjenesteydelseskontrakter, der vedrører levering af personbefordring ad vej

15. Hvordan medregnes køretøjer i henhold til en offentlig tjenesteydelseskontrakt? Skal vi medregne tjenesteyderens indkøb af nye køretøjer? Hvordan kan disse overvåges?

I tilfælde af tjenesteydelseskontrakter som omhandlet i direktivets artikel 3, stk. 1, litra b), og artikel 3, stk. 1, litra c) — dvs. de tjenesteydelseskontrakter, herunder offentlige tjenesteydelseskontrakter, der er anført i tabel 1 i bilaget til direktivet, skal alle køretøjer, der anvendes til levering af den pågældende tjenesteydelse medregnes i henhold til direktivets artikel 5, stk. 5.

Denne tilgang sikrer sammenhæng mellem de to forskellige udbudsmetoder (køb/leje/afbetalingskøb, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), og offentlige tjenesteydelseskontrakter, der vedrører levering af personbefordring ad vej, og andre tjenesteydelseskontrakter, jf. artikel 3, stk. 1, litra b) og c)), ligesom den minimerer den administrative byrde.

Ved en kontrakt om køb/leasing/afbetalingskøb er der tale om, at en ordregivende myndighed/ordregiver indkøber et vist antal køretøjer. Derfor medregnes alle de køretøjer, der er omfattet af en sådan kontrakt. I en lignende situation fremskaffer en ordregivende myndighed/ordregiver ved hjælp af en tjenesteydelseskontrakt et bestemt antal køretøjer til at levere en tjenesteydelse. Det antal køretøjer, som tjenesteyderen anvender til at levere denne tjeneste, vil derfor blive medregnet, uanset om tjenesteyderen køber nye køretøjer eller anvender eksisterende køretøjer.

16. Hvis en tjenesteydelseskontrakt indgås for en længere periode end referenceperioden, medregnes de anvendte køretøjer så også for den følgende referenceperiode?

Nej. Som anført i direktivets artikel 5 er datoen for tildeling af kontrakten afgørende for, i hvilken referenceperiode de indkøbte køretøjer skal medregnes. Selv om en kontrakt, der er underskrevet i løbet af den første referenceperiode, stadig er i kraft i den anden periode, vil de køretøjer, der er omfattet af denne kontrakt, kun blive medregnet for den første periode.

17. Hvordan skal de køretøjer, der anvendes til udførelse af en tjenesteydelse, medregnes i tilfælde af en tjenesteydelseskontrakt, hvis deres antal ændrer sig med tiden (regelmæssige eller enkeltstående ændringer) i løbet af referenceperioden?

Antallet af køretøjer, der skal anvendes til levering af de tjenesteydelser, der er omfattet af kontrakten, registreres på tidspunktet for tildelingen af kontrakten.

Væsentlige ændringer i antallet af køretøjer, der anvendes, vil typisk have virkninger for budgettet og kræver en eller anden form for revision eller ændring af kontrakten, som bør indberettes.

Mindre ændringer, som ikke kræver en ændring af kontrakten, registreres ikke i henhold til direktivet. Selv om dette betyder, at det endelige antal køretøjer, der indberettes i henhold til direktivet, måske ikke er helt korrekt, mener medlovgiverne, at det er et godt kompromis mellem nøjagtighed og størrelsen af den administrative byrde, der ville være påkrævet for at sikre fuld overvågning i realtid.

18. Hvad sker der, hvis en udbyder af tjenester i henhold til en offentlig tjenesteydelseskontrakt, der vedrører levering af personbefordring ad vej, eller en anden tjenesteydelseskontrakt som omhandlet i henholdsvis artikel 3, stk. 1, litra b), eller artikel 3, stk. 1, litra c), også selv er en ordregiver eller ordregivende myndighed, som er omfattet af forpligtelserne i direktiv 2014/24/EU (9) om offentlige udbud og direktiv 2014/25/EU (10) om fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester? Skal denne udbyder også registrere køb af nye køretøjer, der anvendes til at levere tjenesteydelsen?

Hvis tjenesteudbyderen er omfattet af forpligtelsen til at anvende de udbudsprocedurer, der er fastsat i direktiv 2014/24/EU eller direktiv 2014/25/EU, og procedurerne således finder anvendelse på indkøb af de køretøjer, der anvendes til levering af tjenesteydelsen, finder direktivet om renere køretøjer også anvendelse på disse indkøb.

I denne forbindelse bør det også erindres, at direktivet kun finder anvendelse på kontrakter, der er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2014/24/EU og direktiv 2014/25/EU eller forordning (EF) nr. 1370/2007. Hvis en kontrakt mellem to ordregivende myndigheder/ordregivere ikke er omfattet af anvendelsesområdet for disse retsakter, falder den også uden for anvendelsesområdet for direktivet om renere køretøjer. I dette tilfælde vil sidstnævnte ordregivende myndigheds/ordregivers indkøb af køretøjer imidlertid stadig falde inden for anvendelsesområdet for direktivet om renere køretøjer (medmindre det er udelukket på grund af andre omstændigheder).

Praktiske eksempler — spørgsmål 15-18 I det følgende gives en række praktiske eksempler på de forhold, der beskrives i spørgsmål 15, 16, 17 og 18: Eksempel 1: I referenceperioden køber en ordregivende myndighed ti busser. Alle ti busser medregnes i forbindelse med målet for minimumsudbud. Eksempel 2: I referenceperioden tildeler en ordregivende myndighed en kontrakt om driften af sit busnet til en enhed, som ikke er en ordregivende myndighed eller en ordregiver som defineret i direktiv 2014/24/EU og direktiv 2014/25/EU. Ifølge kontrakten skal der anvendes ti busser. Alle disse ti busser medregnes i opfyldelsen af målet, uanset om tjenesteudbyderen køber nye busser eller anvender eksisterende busser. Eventuelle udskiftninger af busser medregnes ikke i opfyldelsen af minimumsmålet for udbud og behøver ikke overvåges/registreres. Eksempel 3: I referenceperioden tildeler en ordregivende myndighed en kontrakt om driften af sit busnet til en anden ordregivende myndighed eller ordregiver, som er omfattet af kravene i direktiv 2014/24/EU og direktiv 2014/25/EU. Ifølge kontrakten skal der anvendes ti busser. Alle disse ti busser medregnes i opfyldelsen af målet, uanset om tjenesteudbyderen køber nye busser eller anvender eksisterende busser. Endvidere gælder det, at hvis den anden ordregivende myndighed/ordregiver indkøber en eller flere busser i referenceperioden (f.eks. køber en ny bus for at erstatte en af dem, der anvendes i henhold til tjenesteydelseskontrakten), vil disse også blive medregnet i forbindelse med minimumsmålet for udbud, og de bør indberettes i overensstemmelse hermed. Bemærk, at det i dette tilfælde er den anden ordregivende myndigheds/ordregivers køb af bussen, der tæller, uanset om den anvendes i henhold til tjenesteydelseskontrakten eller ej. Eksempel 4: I referenceperioden tildeler en ordregivende myndighed en kontrakt om driften af sit busnet til en anden ordregivende myndighed eller ordregiver, som er omfattet af kravene i direktiv 2014/24/EU og direktiv 2014/25/EU. Ifølge kontrakten skal der anvendes ti busser. Kontrakten er imidlertid ikke omfattet af de to direktivers anvendelsesområde. I dette tilfælde vil der ikke blive registreret køretøjer for kontrakten, da den falder uden for direktivets anvendelsesområde. Hvis den anden ordregivende myndighed/ordregiver imidlertid indkøber en eller flere busser i referenceperioden (f.eks. køber en ny bus for at erstatte en af dem, der anvendes i henhold til tjenesteydelseskontrakten), vil disse også blive medregnet i forbindelse med minimumsmålet for udbud, og de bør indberettes i overensstemmelse hermed. Bemærk, at det også i dette tilfælde er den anden ordregivende myndigheds/ordregivers køb af bussen, der tæller, uanset om den anvendes i henhold til tjenesteydelseskontrakten eller ej.

Spørgsmål vedrørende eftermontering

19. I henhold til direktivets artikel 5, stk. 3, kan eftermonterede køretøjer, der opfylder definitionen af renere køretøjer og/eller nulemissionskøretøjer, medregnes med henblik på at opfylde minimumsmålene for udbud. Hvordan bør antallet af eftermonterede køretøjer afspejles i TED-databasen og rapporteringen?

Det forventes, at eftermontering af køretøjer i de fleste tilfælde ikke vil afspejles i TED-databasen — f.eks. fordi den udføres internt, eller fordi den er genstand for en tjenesteydelseskontrakt, der ligger uden for direktivets anvendelsesområde. Direktivet giver medlemsstaterne mulighed for at anvende eftermontering som en omkostningseffektiv måde til at nå målene, men i de fleste tilfælde skal brugen af denne mulighed indberettes separat i forhold til indsamlingen af oplysninger fra TED, som foretages af Kommissionen.

I denne forbindelse skal det erindres, at medlemsstaterne i henhold til direktivets artikel 10, stk. 2, skal forelægge Kommissionen en rapport om gennemførelsen af direktivet, herunder antallet og de klasser af køretøjer, der er omfattet af de relevante kontrakter, på basis af data fra TED-databasen. Opfyldelsen af minimumsmålene for udbud vil primært blive vurderet på grundlag af denne rapport og ikke kun på basis af de tal, som Kommissionen henter fra TED-databasen.

Hvis eftermontering anvendes til at opfylde minimumsmålene for udbud og ikke afspejles i de tal, der indberettes i TED-databasen, bør medlemsstaterne fra de relevante ordregivende myndigheder og ordregivere indsamle oplysninger om det antal køretøjer (for hver klasse), der opfylder definitionen af renere køretøjer og/eller nulemissionskøretøjer som følge af eftermonteringen, og medtage disse oplysninger i den rapport, der er omhandlet i artikel 10, stk. 2. På denne måde vil disse køretøjer blive taget i betragtning ved vurdering af opfyldelsen af minimumsmålene for udbud.

20. Hvordan skal eftermonterede køretøjer medregnes i praksis, hvis køretøjer, der allerede var anskaffet før referenceperioden, eftermonteres for at opfylde definitionen af renere køretøjer i referenceperioden? Og hvordan forholder det sig, hvis der indkøbes nye køretøjer, der ikke er rene, og disse køretøjer derefter eftermonteres i samme referenceperiode?

Både eftermontering af køretøjer, der er anskaffet før referenceperiodens start, og køb og efterfølgende eftermontering af køretøjer i samme referenceperiode kan medregnes, selv om den måde, som dette skal gøres på, og den faktiske indvirkning på minimumsmålene for udbud vil være en smule anderledes, hvilket fremgår af følgende eksempler.

Praktiske eksempler — spørgsmål 20 Eksempel 1 En ordregivende myndighed køber ti nye dieselbusser i referenceperioden. For så vidt angår minimumsmålene for udbud har den indkøbt ti køretøjer, hvoraf ingen er rene. Eksempel 2 En ordregivende myndighed køber ti nye batteridrevne elbusser i referenceperioden. For så vidt angår minimumsmålene for udbud har den indkøbt ti rene (nulemissions)køretøjer. Eksempel 3 En ordregivende myndighed ejer ti dieselbusser, som er indkøbt før det nye direktivs ikrafttræden. I løbet af referenceperioden eftermonterer den busserne, så de udelukkende kører på el. For så vidt angår minimumsmålene for udbud har den indkøbt ti rene (nulemissions)køretøjer. I denne henseende er effekten i dette eksempel reelt den samme som i eksempel 2. Eksempel 4 En ordregivende myndighed køber ti nye dieselbusser i referenceperioden. Senere i samme periode eftermonterer den busserne, så de kan køre på elektriske batterier. I dette tilfælde registreres to særskilte indkøb, først indkøbet af ti køretøjer, der ikke er rene (som i eksempel 1), og derefter indkøbet (gennem eftermontering) af ti rene nulemissionskøretøjer (som i eksempel 3). Samlet set betragtes det som indkøb af 20 køretøjer, hvoraf ti er nulemissionskøretøjer, og ti ikke er rene.

Spørgsmål vedrørende brug af TED-databasen

21. Hvordan vil TED-databasen blive brugt til at overvåge gennemførelsen af direktivet? Hvad skal ordregivende myndigheder og ordregivere indlæse i TED-databasen for at opfylde direktivets krav?

For hvert indkøb, der falder ind under direktivets anvendelsesområde, skal følgende oplysninger indsamles: det samlede antal køretøjer, der er omfattet af indkøbet, antallet af køretøjer (ud af dette samlede antal), der betragtes som »renere køretøjer« som defineret i direktivets artikel 4, stk. 4, og antallet af køretøjer (ud af det samlede antal køretøjer), der betragtes som »tunge nulemissionskøretøjer« i henhold til direktivets artikel 4, stk. 5.

Disse oplysninger foreligger på tidspunktet for tildelingen af kontrakten og fremlægges ofte allerede i et af de åbne tekstfelter i TED-databasen. Dette er imidlertid ikke altid tilfældet, da der i øjeblikket ikke er noget krav om at fremlægge disse oplysninger. Og selv hvis oplysningerne fremlægges i TED-databasen, er de ikke altid indlæst i det samme tekstfelt, da der ikke er noget klart krav i denne henseende. På nuværende tidspunkt er det derfor ikke muligt at hente disse oplysninger fra TED-databasen automatisk, og det er meget tidkrævende at hente de relevante oplysninger ud manuelt.

Derfor vil den næste udgave af de e-formularer, der blev indført ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1780 (11) om standardformularer til brug ved offentliggørelse af bekendtgørelser i forbindelse med offentlige indkøb, omfatte følgende tre felter for alle kontrakter med en CPV-kode, der er relevant for direktivet:

— BT-715 Køretøjer — Det samlede antal køretøjer (uanset om de er renere eller ej), der falder inden for anvendelsesområdet for direktiv 2009/33/EF. Disse køretøjer er enten blevet indkøbt, leaset, lejet, købt på afbetaling, eller der er indgået en kontraktlig aftale om anvendelse heraf med henblik på levering af en indkøbt tjenesteydelse, der falder inden for anvendelsesområdet for direktiv 2009/33/EF.

— BT-716 Renere køretøjer — Antallet af renere køretøjer, der er defineret i og falder inden for anvendelsesområdet for direktiv 2009/33/EF. Disse køretøjer er enten blevet indkøbt, leaset, lejet, købt på afbetaling, eller der er indgået en kontraktlig aftale om anvendelse heraf med henblik på levering af en indkøbt tjenesteydelse, der falder inden for anvendelsesområdet for direktiv 2009/33/EF.

— BT-725 Nulemissionskøretøjer — Antallet af tunge nulemissionskøretøjer, der er defineret i og falder inden for anvendelsesområdet for direktiv 2009/33/EF. Disse køretøjer er enten blevet indkøbt, leaset, lejet, købt på afbetaling, eller der er indgået en kontraktlig aftale om anvendelse heraf med henblik på levering af en indkøbt tjenesteydelse, der falder inden for anvendelsesområdet for direktiv 2009/33/EF.

Når disse nye e-formularer er på plads, vil det være muligt at foretage automatisk udlæsning af antallet af køretøjer til vejtransport og antallet af renere køretøjer og nulemissionskøretøjer til vejtransport. Dette vil gøre det lettere for alle medlemsstater at registrere og overvåge ordrer. Kommissionen samler disse oplysninger og offentliggør dem på sit websted.

Det skal bemærkes, at det er valgfrit at udfylde ovennævnte felter (BT-715, BT-716 og BTI-725), som vil blive anvendt til overvågning via e-formularer. Hvis medlemsstaterne har til hensigt at tillade overvågning af gennemførelsen af direktivet gennem TED-databasen, anbefales det, at de gør udfyldelsen af disse felter obligatorisk på nationalt plan. Hvis felterne ikke anvendes i en medlemsstat, vil det være nødvendigt at etablere en eller anden form for særligt overvågnings- og rapporteringssystem på nationalt plan.

22. Medlemsstaterne skal sætte de nødvendige love, forskrifter og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktiv 2019/1161 senest den 2. august 2021. De nye e-formularer, herunder de særlige felter i TED-databasen, vil dog først være tilgængelige fra den 14. november 2022. Hvordan vil fremskridtene blive overvåget i mellemtiden?

Medtagelsen af de særlige felter (antal køretøjer, antal renere køretøjer, antal nulemissionskøretøjer) i de nye e-formularer vil gøre det muligt at udtrække oplysninger fra TED-databasen automatisk. I tidsrummet mellem gennemførelsesperiodens afslutning (2. august 2021) og indførelsen af de nye e-formularer til TED kan oplysningerne om antallet af køretøjer, renere køretøjer og nulemissionskøretøjer, som er omfattet af hver kontrakt, indlæses i tekstfelt II.2.14) »Supplerende oplysninger«. Ved gennemførelsen af direktivet opfordres medlemsstaterne til at præcisere, at dette fritekstfelt bør anvendes til dette formål for at lette indsamlingen af disse oplysninger.

23. I forbindelse med bekendtgørelser om indgåede kontrakter, der offentliggøres i TED, kan der opstå et problem med kontrakter, der omfatter køretøjer i forskellige klasser, for hvilke der er fastsat forskellige procentsatser (f.eks. busser og personbiler). Hvordan skal den ordregivende myndighed/ordregiveren indberette indkøbet i et sådant tilfælde?

På grundlag af de nuværende erfaringer forventer vi, at kun et relativt begrænset antal bekendtgørelser om indgåede kontrakter berøres af dette problem. Generelt bør de ordregivende myndigheder og ordregiverne opfordres til at anvende separate delkontrakter for forskellige køretøjsklasser, når det er muligt.

I de tilfælde, hvor en bekendtgørelse om indgåede kontrakter skal dække forskellige køretøjsklasser, anbefaler vi følgende fremgangsmåde:

— Angiv CPV-koderne for begge køretøjsklasser. Vælg CPV-koden for køretøjsklassen med det største antal køretøjer som den primære CPV-kode og koden/koderne for andre køretøjsklasser som sekundære CPV-koder (hvis f.eks. bekendtgørelsen vedrører ti busser og fem varevogne, vælges koden for busser som den primære kode og koden for varevogne som den sekundære kode).

— Angiv kun antallet af køretøjer i klassen med det største antal køretøjer i de særlige felter (hvis f.eks. bekendtgørelsen vedrører ti busser og fem varevogne, angives kun de ti busser).

— Angiv antallet af andre køretøjer i felt II.2.14) »Supplerende oplysninger«.

24. Hvad sker der, hvis en ordregivende myndighed eller ordregiver anvender e-formularerne i TED-databasen til kontrakter, der falder uden for direktivets anvendelsesområde, f.eks. fordi de ligger under minimumstærsklerne, eller fordi de indkøbte køretøjer er undtaget fra direktivets anvendelsesområde? Hvordan kan vi undgå, at de køretøjer, der er omfattet af disse kontrakter, medregnes med henblik på de minimumsmål for udbud, der er fastsat i henhold til direktivet, selv om de ikke er omfattet af direktivets anvendelsesområde?

Hvis en e-formular anvendes i forbindelse med en kontrakt, der ikke falder ind under direktivets anvendelsesområde (f.eks. fordi dens værdi ligger under tærsklen), bør de særlige felter (antal indkøbte køretøjer, der er omfattet af direktivet, antal renere køretøjer, antal nulemissionskøretøjer) enten stå tomme eller udfyldes med »0«, således at det tilsvarende antal køretøjer ikke medregnes ved udlæsning af dataene i TED-databasen.

25. Ifølge direktivets artikel 3, stk. 1, litra b), kan medlemsstaterne fastsætte en minimumstærskel for offentlige tjenesteydelseskontrakter, som skal være lig med eller lavere end den, der er fastsat i artikel 5, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1370/2007. Hvordan kan disse kontrakter overvåges i TED-databasen, hvis en medlemsstat fastsætter en lavere tærskel?

Hvis en medlemsstat beslutter at fastsætte en lavere tærskel, bør det i princippet være muligt at indlæse offentlige tjenesteydelseskontrakter med en lavere værdi end den EU-tærskel, der er omhandlet i artikel 5, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1370/2007, i TED-databasen.

Hvis en given kontrakt allerede skal være registreret i TED-databasen i henhold til nationale regler, er det nemt og ikke forbundet med en særlig stor administrativ byrde at indlæse antallet af køretøjer i den relevante e-formular.

Hvis en kontrakt efter de gældende regler ikke nødvendigvis skal være registreret, er der forskellige muligheder for registrering. De indebærer dog alle en vis administrativ byrde:

— Den enkelte medlemsstat kan kræve, at kontrakten registreres i TED-databasen.

— Alternativt kan medlemsstaten kræve, at de ordregivende myndigheder og ordregiverne indberetter antallet af køretøjer (og renere køretøjer og nulemissionskøretøjer) i disse kontrakter på nationalt plan. Medlemsstaten kan så medtage disse tal i den nationale rapport uden at bruge TED-databasen. Behovet for parallel indberetning af antallet af køretøjer, der er omfattet af disse relativt små kontrakter, vil også indebære en vis ekstra administrativ byrde.

Vi opfordrer medlemsstaterne til at tage hensyn til disse forskellige tilganges fordele og effekt, når de træffer afgørelse om dette spørgsmål i forbindelse med gennemførelsen af direktivet.

Spørgsmål vedrørende indkøb, der er påbegyndt inden udløbet af gennemførelsesperioden

26. Er igangværende tjenesteydelseskontrakter, der er indgået før den 2. august 2021, omfattet af direktivet? Hvordan skal udskiftning af køretøjer, der er genstand for disse kontrakter, behandles?

Rammekontrakter eller offentlige tjenesteydelseskontrakter om offentlig trafikbetjening, der er indgået før den 2. august 2021, falder ikke inden for direktivets anvendelsesområde. Som forklaret i forbindelse med spørgsmål 13 ovenfor gælder desuden følgende: Selv om en tjenesteydelseskontrakt er omfattet af direktivets anvendelsesområde, er antallet af køretøjer, der skal tages i betragtning med henblik på minimumsmålet for udbud, det antal køretøjer, som skal anvendes til at levere tjenesteydelsen, og ikke det antal køretøjer, som tjenesteyderen måtte udskifte i løbet af kontraktens løbetid.

Men som forklaret nærmere i forbindelse med spørgsmål 14 ovenfor kan tjenesteyderen imidlertid være forpligtet til at indberette køb af køretøjer, hvis vedkommende selv er en ordregivende myndighed eller en ordregiver, der er omfattet af kravene i direktiv 2014/24/EU eller direktiv 2014/25/EU.

Praktiske eksempler — spørgsmål 17, 18 og 26 Eksempel 1: Før den 2. august 2021 har en ordregivende myndighed tildelt en kontrakt om driften af sit busnet til en enhed, som ikke er en ordregivende myndighed eller en ordregiver som defineret i direktiv 2014/24/EU og direktiv 2014/25/EU. Tjenesteydelseskontrakten ligger uden for direktivets anvendelsesområde og medregnes ikke i forbindelse med minimumsmålene for udbud. Ingen af de busser, der er omfattet af kontrakten, tæller med hensyn til målene. Eventuelle udskiftninger af busser vil heller ikke blive medregnet, og det er ikke nødvendigt at overvåge/registrere dem. Eksempel 2: Før den 2. august 2021 har en ordregivende myndighed tildelt en kontrakt om driften af sit busnet til en offentlig transportvirksomhed, som også er en ordregivende myndighed eller en ordregiver, der er underlagt direktiv 2014/24/EU og direktiv 2014/25/EU. Tjenesteydelseskontrakten ligger uden for direktivets anvendelsesområde og medregnes ikke i forbindelse med minimumsmålene for udbud. Den offentlige transportvirksomheds indkøb af busser er imidlertid omfattet af direktivets anvendelsesområde. Hvis transportvirksomheden derfor i løbet af referenceperioden erstatter en eller flere af de busser, der anvendes til at levere tjenesten, vil dette køb blive medregnet i forbindelse med minimumsmålet for udbud og bør indberettes i overensstemmelse hermed (bemærk, at køb af busser i dette tilfælde tæller med, uanset om de anvendes til at opfylde tjenesteydelseskontrakten).

Spørgsmål vedrørende anvendelse af direktivet på rammeaftaler og dynamiske indkøbssystemer

27. Hvordan finder direktivets krav anvendelse på udbud i forbindelse med dynamiske indkøbssystemer eller rammeaftaler?

Direktivet finder anvendelse på individuelle kontrakter, der indgås inden for rammeaftaler eller dynamiske indkøbssystemer. De enkelte bekendtgørelser om indgåede kontrakter bør behandles i henhold til direktivet i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 5, stk. 2. De kan indgives som følger:

— For dynamiske indkøbssystemer forholder det sig i henhold til artikel 50, stk. 3, i direktiv 2014/24/EU således, at »de ordregivende myndigheder fremsender en bekendtgørelse om indgåede kontrakter, der er baseret på et dynamisk indkøbssystem, senest 30 dage efter tildelingen af hver kontrakt. De har dog mulighed for at fremsende disse bekendtgørelser samlet for et kvartal. I så fald skal de fremsende disse samlede bekendtgørelser senest 30 dage efter udgangen af hvert kvartal.«

— For så vidt angår individuelle kontrakter i en rammeaftale præciseres den måde, e-formularerne kan anvendes på, i håndbogen for gennemførelse af e-formularer. Se navnlig følgende uddrag af håndbogen:

»E-formularer kan anvendes til offentliggørelse af bekendtgørelser om indgåede kontrakter hvert kvartal for så vidt angår de enkelte kontrakter inden for en rammeaftale (med henvisning til den bekendtgørelse, der fastlægger rammeaftalen), som ikke er påkrævet i henhold til udbudsdirektiverne (*). Denne forpligtelse kan opdeles yderligere afhængigt af rammeaftalens art, f.eks. for alle rammeaftaler eller kun for rammeaftaler med flere økonomiske aktører. Det er nødvendigt at offentliggøre bekendtgørelser om indgåede kontrakter, der tildeles i forbindelse med rammeaftaler, for at sikre gennemsigtighed med hensyn til, hvor mange af skatteydernes penge der bruges, og — i tilfælde af rammeaftaler med flere økonomiske aktører – for at sikre yderligere gennemsigtighed med hensyn til, hvem der rent faktisk modtager pengene. (Desuden er det nødvendigt for at sikre præcis registrering af de køretøjer, der indkøbes i henhold til direktivet om renere køretøjer).

28. Finder direktivet anvendelse på udbud i henhold til tidligere etablerede dynamiske indkøbssystemer eller rammeaftaler, når direktivet træder i kraft i løbet af systemets gyldighedsperiode?

Nej. I henhold til direktivets artikel 3, stk. 1, omfatter dets anvendelsesområde kun kontrakter, hvor indkaldelsen af tilbud er udsendt efter den 2. august 2021. Et dynamisk indkøbssystem eller en rammeaftale, hvor indkaldelsen af tilbud er udsendt før denne dato, falder derfor uden for direktivets anvendelsesområde, selv om en eller flere kontrakter baseret på dette dynamiske indkøbssystem måtte blive tildelt efter denne dato. Se også spørgsmål 7.

29. Der fastlægges en rammeaftale eller et dynamisk indkøbssystem i løbet af den første referenceperiode, men de enkelte kontrakter tildeles i løbet af den anden periode. I hvilken periode skal de pågældende køretøjer medregnes?

I henhold til direktivets artikel 5, stk. 2, er den dato, der skal tages i betragtning, datoen for tildeling af kontrakten. I forbindelse med rammeaftaler eller dynamiske indkøbssystemer er dette datoen for tildeling af de enkelte kontrakter. For så vidt angår individuelle kontrakter, der tildeles i løbet af den anden referenceperiode som led i en rammeaftale eller et dynamisk indkøbssystem, som blev fastlagt i den første referenceperiode, vil de pågældende køretøjer derfor blive medregnet i den anden referenceperiode.

Se også spørgsmål 7.

Spørgsmål vedrørende indkøb, der involverer ordregivende myndigheder fra forskellige medlemsstater

30. Der arrangeres fælles indkøb med deltagelse af ordregivende myndigheder/ordregivere fra forskellige medlemsstater. For eksempel arrangerer en europæisk gruppe for territorialt samarbejde fælles indkøb af renere busser på vegne af sine medlemmer i forskellige medlemsstater. Hvordan skal dette registreres i TED-databasen for at sikre, at køretøjerne tildeles korrekt til de pågældende medlemsstater med henblik på minimumsmålene for udbud?

Fælles indkøb som beskrevet ovenfor registreres under én post i TED-databasen. De pågældende køretøjer tildeles derfor automatisk til den medlemsstat, hvor den primære ordregivende myndighed/ordregiver er etableret. For at sikre, at køretøjerne fordeles korrekt mellem de involverede medlemsstater under hensyntagen til minimumsmålene for udbud, bør fordelingen af køretøjer, renere køretøjer og nulemissionskøretøjer på de enkelte medlemsstater angives i felt II.2.14) »Supplerende oplysninger«. Kommissionens tjenestegrene vil derefter manuelt korrigere optællingen af disse køretøjer i systemet for at afspejle deres faktiske fordeling blandt de involverede medlemsstater.

(1) EUT L 120 af 15.5.2009, s. 5.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1161 af 20. juni 2019 om ændring af direktiv 2009/33/EF om fremme af renere og mere energieffektive køretøjer til vejtransport (EUT L 188 af 12.7.2019, s. 116).

(3) EUT L 151 af 14.6.2018, s. 1.

(4) EUT L 315 af 3.12.2007, s. 1.

(5) EUT L 307 af 28.10.2014, s. 1.

(6) EUT L 263 af 9.10.2007, s. 1. I henhold til artikel 88 i forordning (EU) 2018/858 ophæves direktiv 2007/46/EF med virkning fra den 1. september 2020.

(7) https://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetailDoc&id=12920&no=1.

(8) »Det bør bemærkes, at trolleybusser anses for at være busser med nulemission, forudsat at de kun kører på elektricitet, eller at de udelukkende anvender en styreenhed med nulemission, når de ikke er tilsluttet til nettet, ellers betragtes de stadig som renere køretøjer.«

(9) EUT L 94 af 28.3.2014, s. 65.

(10) EUT L 94 af 28.3.2014, s. 243.

(11) EUT L 272 af 25.10.2019, s. 7.