1. Indledning

Dette er den 21. årsrapport om anvendelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet i EU's lovgivningsarbejde. Den fremlægges i henhold til artikel 9 i protokol nr. 2 om anvendelse af disse principper (herefter kaldet "protokollen"), der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).

I rapporten ses der på, hvordan de forskellige EU-institutioner og -organer har gennemført disse to principper, og hvordan praksis har udviklet sig i forhold til de foregående år. Den indeholder også en mere detaljeret analyse af visse af Kommissionens forslag, som var genstand for begrundede udtalelser fra de nationale parlamenter i 2013. Eftersom mekanismen for kontrol med anvendelsen af nærhedsprincippet og den politiske dialog mellem de nationale parlamenter og Kommissionen hænger nøje sammen, skal denne rapport ses som et supplement til Kommissionens årsrapport for 2013 om forbindelserne mellem Europa-Kommissionen og de nationale parlamenter[1].

2. Institutionernes anvendelse af principperne

2.1. Kommissionen

Ved udformningen af politikker har Kommissionen indført procedurer for vurdering af overholdelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet på forskellige stadier af beslutningstagningsprocessen i overensstemmelse med principperne om intelligent lovgivning. Inden Kommissionen foreslår nye initiativer, kontrollerer den, om EU har ret til at gribe ind, og om et indgreb er nødvendigt. Der offentliggøres køreplaner for alle større nye initiativer[2]. Køreplanerne giver en foreløbig beskrivelse af mulige initiativer og skitserer Kommissionens planer for politikkens udformning og høringer. De omfatter også en indledende begrundelse for foranstaltninger, hvad angår nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet.

Når det er nødvendigt at foretage en konsekvensanalyse, opfordres interessenter via en offentlig høring til at udtale sig om behovet for at træffe foranstaltninger og om de mulige løsninger på de identificerede problemer. På grundlag af svarene på denne høring og andre relevante input analyserer konsekvensanalyserne subsidiariteten og vurderer proportionaliteten i de undersøgte muligheder. Retningslinjerne for konsekvensanalyser giver vejledning om vurdering af behovet for EU-foranstaltninger og merværdien heraf[3].

Senere i den politiske beslutningsproces gennemgås konsekvensanalyserne omhyggeligt af Udvalget for Konsekvensanalyse[4]. I 2013 gennemgik udvalget 97 konsekvensanalyser og afgav 142 udtalelser. Udvalget udtalte sig om spørgsmålet om anvendelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet i mere end en tredjedel (34 %) af de gennemgåede sager. Det viser den betydning, som Kommissionen tillægger principperne om nærhed og proportionalitet ved udarbejdelsen af lovforslag. Af den begrundelse, som ledsager lovforslaget, fremgår det også, hvordan forslaget overholder nærhedsprincippet.

Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om foreløbig retshjælp til mistænkte eller tiltalte, der frihedsberøves, og retshjælp i sager angående europæiske arrestordrer[5] er et eksempel på en sag, hvor aspekter af nærhedsprincippet blev drøftet intensivt. Udvalget for Konsekvensanalyse afgav en positiv udtalelse, men vurderede dog, at "rapporten mere klart bør beskrive, hvilke grundlæggende rettighedsproblemer der ikke behandles tilstrækkeligt på medlemsstats- eller EMRK-plan, og hvor der er behov for EU-foranstaltninger. Den bør identificere, hvilke medlemsstater der ikke har retshjælpssystemer, som kan sikre den korrekte gennemførelse af direktivet om adgang til advokatbistand, så det er tydeligt, hvor medlemsstaterne ikke opfylder de nødvendige krav, og hvor der er behov for EU-foranstaltninger for at sikre minimumsstandarder for retshjælp". Som et resultat heraf blev de relevante afsnit af konsekvensanalysen styrket, og utilstrækkeligheden af de eksisterende løsninger blev præciseret bedre.

Et andet eksempel er forslaget til direktiv om ændring af direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem for så vidt angår en standardmomsangivelse[6]. Udvalget mente, at "rapporten bør udvikle analysen af nærhedsprincippet yderligere". Mere specifikt efterlyste det yderligere oplysninger for at vise, at momsangivelsessystemet ikke fungerer effektivt og skaber unødige byrder for virksomhederne, og illustrere, at den foretrukne løsningsmodel ikke vil betyde yderligere byrder for medlemsstater med mindre komplekse momssystemer. De relevante afsnit af konsekvensanalysen blev ændret i overensstemmelse med disse anbefalinger, hvilket giver en bedre forklaring på, hvorfor det er nødvendigt med visse minimumsstandarder for at reducere hindringerne for grænseoverskridende handel og reducere de administrative byrder for virksomhederne.

Proportionalitetsaspekter blev drøftet f.eks. i den konsekvensanalyse, som ledsager forslaget til en forordning om indeks, der bruges som benchmarks i finansielle instrumenter og finansielle kontrakter[7]. Udvalget anbefalede, at konsekvensanalysen "bedre forklarer, hvordan proportionaliteten, især for mindre eller mindre risikable benchmarks' bidragsydere/producenter, sikres". Derfor omfattede den reviderede konsekvensanalyse en mere detaljeret forklaring, som navnlig fastsatte, hvordan kravene skræddersys, således at de planlagte foranstaltninger bliver mindre byrdefulde for mindre producenter.

Ved hjælp af sine anbefalinger er udvalget med til at forbedre analysen af overholdelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. Dets udtalelser er en central faktor for Kommissionens politiske beslutningsproces.

Nærhed og proportionalitet spiller også en central rolle i forbindelse med retrospektiv evaluering, som vurderer, hvorvidt EU-foranstaltninger fortsat er nødvendige og reelt leverer de forventede resultater og i sidste ende forbedrer rammebetingelserne for de europæiske borgere og virksomheder og yder et bidrag til EU's globale rolle på et niveau, som medlemsstaterne ikke ville kunne nå alene. Kommissionen er forpligtet til at "evaluere først" og analysere tidligere resultater, inden potentielle ændringer overvejes. Ved at indsamle dokumentation og uddrage erfaringer, som kan indgå i beslutningsprocessen, gør EU evaluering af EU-politik til en integreret og permanent del af sin beslutningsproces. EU-merværdien eller vurderingen af den rolle, som indgreb på EU-plan spiller, og stillingtagen til, hvorvidt tiltag fortsat er nødvendige på det plan, er et af de fem vigtigste evalueringskriterier (nyttevirkning, effektivitet, relevans, kohærens og merværdi på EU-plan) i forhold til hvilke EU-politikker og EU-lovgivning regelmæssigt evalueres[8].

2.2. De nationale parlamenter

I 2013 modtog Kommissionen 88 begrundede udtalelser[9] fra de nationale parlamenter vedrørende nærhedsprincippet (se bilag), hvilket udgør en stigning på 25 % i forhold til det antal, der blev modtaget det foregående år (70 begrundede udtalelser i 2012). De begrundede udtalelser, der blev modtaget i 2013, tegnede sig også for en større andel (14 %) af det samlede antal modtagne udtalelser i forbindelse med den bredere politiske dialog med de nationale parlamenter (621). I 2012 og 2011 udgjorde de begrundede udtalelser lidt mere end 10 % af udtalelserne.

I 2013 anvendte de nationale parlamenter for anden gang nogensinde et "gult kort" i forbindelse med mekanismen for kontrol med anvendelsen af nærhedsprincippet som reaktion på Kommissionens forslag til en rådsforordning om oprettelse af Den Europæiske Anklagemyndighed[10]. Dette er nærmere beskrevet i kapitel 3.

De begrundede udtalelser varierer fortsat meget hvad angår deres form og den type argumenter, som de nationale parlamenter bruger til at underbygge deres konklusion om, at nærhedsprincippet er blevet tilsidesat. Som i 2012 afgav de nationale parlamenter også i 2013 begrundede udtalelser om en række forskellige emner. De 88 begrundede udtalelser dækkede 36[11] forslag fra Kommissionen. Forslaget om Den Europæiske Anklagemyndighed foranledigede 13 begrundede udtalelser, og det næsthøjeste antal begrundede udtalelser (9) blev foranlediget af forslaget til et direktiv om rammerne for maritim fysisk planlægning og integreret kystzoneforvaltning[12]. De nationale parlamenter afgav syv begrundede udtalelser om forslaget til et direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fremstilling, præsentation og salg af tobak og tobaksrelaterede produkter[13] samt om forslaget til en forordning om opstilling af rammer for adgang til markedet for havnetjenester og finansiel gennemsigtighed[14]. (Se bilaget til denne rapport for nærmere oplysninger).

Som i 2012 var det den svenske Riksdag, der var det nationale parlament, som afgav langt det største antal begrundede udtalelser (9), selv om det var langt færre end i 2012 (20). Det østrigske Bundesrat og det litauiske Seimas afgav det næsthøjeste antal begrundede udtalelser (6 hver), efterfulgt af de to spanske kamre (Congreso de los Diputados og Senado), det maltesiske Kamra tad-Deputati, det nederlandske Tweede Kamer og House of Commons i Det Forenede Kongerige (5 hver).

2.3. Europa-Parlamentet og Rådet

a) Europa-Parlamentet

For så vidt angår spørgsmål om nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet konsoliderede Europa-Parlamentet sin praksis med at støtte lovgivningsmæssige initiativbetænkninger på grundlag af artikel 225 i TEUF med evidensbaserede analyser af den potentielle merværdi for EU. Der blev gennemført i alt fem vurderinger af Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige initiativbetænkninger i 2013. De omfattede:

· bedre forvaltning af det indre marked

· bekæmpelse af vold mod kvinder

· et direktiv om grænseoverskridende flytning af selskabers hjemsted (14. selskabsdirektiv)

· gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder for samme arbejde eller arbejde af samme værdi

· statutten for europæiske gensidige selskaber.

Derudover blev der udarbejdet fem betænkninger om "omkostningerne ved fravær af EU-tiltag" i 2013. De blev udarbejdet for at undersøge muligheden for at opnå fordele og/eller et "offentligt gode" gennem tiltag på EU-niveau på specifikke politikområder. De omfattede:

· EU's fælles forsvars- og sikkerhedspolitik

· øget koordination mellem EU-donorer

· det europæiske kodeks for privat international ret

· det indre energimarked

· fremme af den frie bevægelighed for borgere og virksomheder gennem en forenkling af accepten af visse offentlige dokumenter i EU.

I 2013 foretog Europa-Parlamentets konsekvensanalyseenhed 50 indledende vurderinger af Kommissionens konsekvensanalyser, to detaljerede vurderinger af Kommissionens konsekvensanalyser, tre konsekvensanalyser af Europa-Parlamentets ændringsforslag (i alt blev 20 ændringsforslag vurderet) og en alternativ konsekvensanalyse (i en sag, hvor Kommissionen ikke havde udarbejdet en).

b) Rådet

I overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, i protokol 2 fremsender Rådet alle udkast til lovgivningsmæssige retsakter og ændrede udkast, som hidrører fra en gruppe af medlemsstater, Domstolen, Den Europæiske Centralbank (ECB) eller Den Europæiske Investeringsbank (EIB), til de nationale parlamenter. Som en konsekvens af denne forpligtelse (i henhold til artikel 6, stk. 2, i protokollen) fremsender formanden for Rådet enhver udtalelse om et udkast til lovgivningsmæssig retsakt, som hidrører fra en gruppe af medlemsstater, til regeringerne i disse medlemsstater. Ligeledes fremsender formanden for Rådet enhver udtalelse om et udkast til lovgivningsmæssig retsakt, som hidrører fra Domstolen, ECB eller EIB til den relevante institution eller det relevante organ (i henhold til artikel 6, stk. 3, i protokollen).

Ud over disse traktatforpligtelser holder Rådets generalsekretariat rådsmedlemmerne orienteret om medlemsstaternes udtalelser om lovgivningsmæssige retsakter, som hidrører fra andre institutioner. I 2013 modtog Rådets sekretariat et stort antal udtalelser og begrundede udtalelser fra de nationale parlamenter, som var afgivet i henhold til protokollen og i forbindelse med den politiske dialog mellem parlamenterne og Kommissionen. Disse udtalelser blev fremsendt til Rådets medlemmer til orientering.

Desuden kontrollerer Rådet i forbindelse med lovgivningsprocedurerne overholdelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet ved gennemgangen af de konsekvensanalyser, som ledsager Kommissionens forslag.

2.4. Regionsudvalget

I 2013 vedtog og gennemførte Regionsudvalget sit første nærhedsarbejdsprogram[15]. Programmet indeholdt fem initiativer[16] udvalgt fra Europa-Kommissionens arbejdsprogram på baggrund af aftalte kriterier[17], som skulle overvåges med særligt blik på deres overholdelse af nærhedsprincippet.

Da de lokale og regionale myndigheder i de fleste medlemsstater er ansvarlige for gennemførelsen af EU's affaldslovgivning, overvågede Regionsudvalget nøje revisionen af EU's affaldspolitik og -lovgivning og hørte nærhedsekspertgruppen og nærhedsovervågningsnetværket. For så vidt angår havnepakkeinitiativet var der bekymring for, at initiativet ikke ville tage tilstrækkeligt hensyn til de særlige lokale og regionale forhold i Europa, og de regionale parlamenter og regeringer blev derfor hørt om nærheds- og proportionalitetsrelaterede spørgsmål parallelt med den otte ugers periode, som finder anvendelse i forbindelse med systemet for tidlig varsling. Alle eksperterne konkluderede, at initiativet overholdt nærhedsprincippet, selv om der blev rejst enkelte proportionalitetsspørgsmål.

Den 25. september 2013 blev der afholdt en territorial konsekvensanalyseworkshop baseret på quick scan[18]-metoden for at se nærmere på dette initiativ. Den blev arrangeret af CoR i samarbejde med det europæiske observationsnetværk for territorial udvikling og samhørighed (ESPON). Det var første gang, at CoR havde gennemført en territorial konsekvensanalyse på basis af quick scan-metoden. I lyset af dette initiativs potentielle indvirkning på omkostninger og den administrative byrde på lokalt og regionalt plan blev de regionale parlamenter og regeringer også hørt om nærheden og proportionaliteten i forslaget til et direktiv vedrørende e-fakturering inden for offentlige indkøb. Respondenterne var overvejende enige i, at initiativet overholdt nærhedsprincippet, men rejste nogle spørgsmål vedrørende proportionalitetsprincippet. I svarene fremhævede man navnlig, at der ikke var taget tilstrækkeligt hensyn til de lokale og regionale myndigheders synspunkter.

Uden for Kommissionens arbejdsprogram blev ekspertgruppen på nærhedsprincipområdet også hørt i forbindelse med udarbejdelsen af Regionsudvalgets initiativudtalelse om decentraliseringsprocessen i EU og det lokale og regionale selvstyres rolle i EU's politiske beslutnings- og gennemførelsesproces[19].

Med det formål at støtte kontrollen med nærhedsprincippet foretog CoR en yderligere opgradering af REGPEX — et webbaseret værktøj for regioner med lovgivningsbeføjelser — ved at tilføje et interaktivt kort over regioner med lovgivningsbeføjelser og profiler for hvert regionalt parlament. Med henblik på bedre at kunne vurdere erfaringerne med systemet for tidlig varsling og udbrede bedste praksis offentliggjorde CoR en undersøgelse med titlen "Subsidiarity Early Warning System of the Lisbon Treaty — the role of regional parliaments with legislative powers and other subnational authorities".

Nogle af CoR's udtalelser i 2013 udtrykte bekymring for, hvorvidt EU's lovgivningsmæssige initiativer overholder nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. Udtalelsen vedrørende det foreslåede direktiv om rammerne for maritim fysisk planlægning og integreret kystzoneforvaltning[20] argumenterede, at forslaget var i strid med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. CoR gav også udtryk for bekymring over anvendelsen af delegerede retsakter i sin udtalelse om forslaget til en forordning om offentlig kontrol[21] og i sin udtalelse om forslaget til et direktiv om fremstilling, præsentation og salg af tobak og tobaksrelaterede produkter[22].

Der henvises også til årsrapporten 2013 om anvendelsen af nærhedsprincippet, som er udarbejdet af Regionsudvalget[23].

2.5. Domstolen

I 2013 afsagde Domstolen ingen domme, der i væsentlig grad videreudviklede nærhedsprincippet, men der var to domme fra Retten vedrørende princippet.

I sag T-31/07 Du Pont de Nemours m.fl. mod Kommissionen nedlagde en række virksomheder påstand om annullation af Kommissionens direktiv, der med visse begrænsninger optog flusilazol som aktivt stof i plantebeskyttelsesmidler i henhold til direktiv 91/414/EF[24]. En af årsagerne til søgsmålet var overtrædelsen af nærhedsprincippet. I sin dom af 12. april 2013 fremhævede Retten, at dette princip kun finder anvendelse på områder, som ikke falder ind under EU's enekompetence (præmis 202). Da direktiv 91/414/EF giver Unionens myndigheder enekompetence til at vurdere aktive stoffer, som kan anvendes i plantebeskyttelsesmidler, og indføre restriktioner for godkendelsen heraf (præmis 203 og 204), gælder nærhedsprincippet ikke for en foranstaltning, der er truffet under udøvelsen af denne kompetence (præmis 205). Retten forkastede således sagsøgernes argument og bekræftede sin retspraksis vedrørende dette spørgsmål[25].

I sag T-526/10 Inuit Tapiriit Kanatami m.fl. mod Kommissionen nedlagde sagsøgerne påstand om annullation af grundforordningen, der fastsætter detaljerede regler om handel med sælprodukter[26] af grunde, som omfatter overtrædelse af nærhedsprincippet. I sin dom af 25. april 2013 afviste Retten påstanden. Den fremhævede retspraksis, i henhold til hvilken nærhedsprincippet finder anvendelse for EU-foranstaltninger, der er baseret på artikel 114 i TEUF, "for så vidt som denne bestemmelse ikke giver [EU] en enekompetence til at regulere de økonomiske aktiviteter i det indre marked, men alene en kompetence med henblik på at forbedre vilkårene for dettes oprettelse og funktion ved at fjerne hindringer for de frie varebevægelser og for den frie udveksling af tjenesteydelser eller ved at ophæve konkurrencefordrejninger" (præmis 84)[27]. Retten fandt, at det var tydeligt, at "formålet med grundforordningen ikke i tilfredsstillende grad kan opfyldes ved en handling, der alene foretages af medlemsstaterne, men forudsætter en handling på EU-plan, hvilket den uensartede udvikling af de nationale lovgivninger viser". Heraf følger, at formålet med den påtænkte handling bedre ville kunne opfyldes på EU-plan, og at forordningen ikke var i strid med nærhedsprincippet (præmis 85).

3. Vigtige sager, hvor der er blevet rejst tvivl om, hvorvidt nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet er blevet overholdt

Forslag til forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed

Kommissionens forslag om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed[28] blev vedtaget den 17. juli 2013. Formålet med forslaget er at oprette EPPO med henblik på at efterforske og retsforfølge gerningsmænd til lovovertrædelser, der skader EU's finansielle interesser. EPPO vil blive oprettet som et EU-organ med en decentral struktur, som for de fleste aktiviteters vedkommende vil skulle sætte sin lid til de nationale efterforsknings- og anklagemyndigheder og national ret.

De nationale parlamenter afgav 13 begrundede udtalelser[29] om forslaget, som repræsenterer 18 stemmer ud af 56 mulige[30]. I henhold til artikel 7, stk. 2, i protokol nr. 2 var det nødvendigt med 14 stemmer for at udløse et gult kort i dette tilfælde.

I 2013 afgav syv nationale parlamenters andenkamre[31] udtalelser vedrørende dette forslag i forbindelse med den politiske dialog. De hævdede ikke, at Kommissionens forslag var uforeneligt med nærhedsprincippet, men havde bemærkninger til specifikke elementer heri[32].

Den 6. november 2013 bekræftede Kommissionen, at mekanismen for kontrol med anvendelsen af nærhedsprincippet, der beskrives i artikel 7, stk. 2, i protokol nr. 2, var blevet anvendt. Som et resultat heraf foretog den en gennemgang af forslaget, hvorefter den fremlagde en meddelelse[33], som omhyggeligt gennemgik de nationale parlamenters begrundede udtalelser set i lyset af nærhedsprincippet. Ved analysen af de begrundede udtalelser skelner Kommissionen mellem argumenter, som vedrører nærhedsprincippet, eller som kunne fortolkes som nærhedsrelaterede, og andre argumenter, som vedrører proportionalitetsprincippet, politikvalg uden relation til nærhedsprincippet eller andre politikområder eller retlige spørgsmål. De nationale parlamenters væsentligste indsigelser vedrørende nærhedsprincippet var som følger:

· Begrundelsen vedrørende nærhedsprincippet

En række kamre i de nationale parlamenter mente, at Kommissionen ikke i tilstrækkelig grad havde forklaret, hvordan forslaget var foreneligt med nærhedsprincippet. De grunde, Kommissionen anførte, blev anset for at være utilstrækkelige. Derudover bør forklaringerne fremgå af både begrundelsen og af konsekvensanalysen.

Efter at have foretaget en vurdering var Kommissionen af den opfattelse, at der i begrundelsen og i den ledsagende finansieringsoversigt til Kommissionens forslag i tilstrækkelig grad blev redegjort for, hvorfor en handling på medlemsstatsplan ville være utilstrækkelig med hensyn til at nå det politiske mål, og hvorfor en handling på EU-plan bedre ville kunne opfylde det (f.eks. mangel på kontinuitet i håndhævelsesindsatsen og mangel på en underliggende fælles europæisk politik for retsforfølgning).

· De gældende mekanismers påståede tilstrækkelighed

Flere kamre gav udtryk for, at efterforskningen og retsforfølgningen på medlems‑statsplan var tilstrækkelig, og at de eksisterende koordinerings- og efterforskningsmekanismer på EU-plan (Eurojust, Europol og OLAF) også var tilstrækkelige. Nogle kamre anførte, at Kommissionen burde have afventet vedtagelsen af det foreslåede direktiv om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser, inden den vedtog ny lovgivning på området.

Kommissionen bemærkede, at tydelige statistiske oplysninger viste, at målet i traktaten om et effektivt, afskrækkende og ensartet beskyttelsesniveau for EU's finansielle interesser ikke var opnået. Den understregede, at ingen af de eksisterende mekanismer eller organer kan afhjælpe de problemer, der er konstateret med hensyn til anerkendelse af bevismidler på tværs af grænser, identifikation af tværnationale forbindelser eller bistand fra myndigheder i andre medlemsstater, og disse problemer kan heller ikke afhjælpes ved hjælp af foranstaltninger, som alene træffes på medlems‑statsplan.

Kommissionen bemærkede desuden, at forbedringer af de eksisterende mekanismer i bedste fald vil have marginal effekt på grund af deres iboende begrænsninger. Endelig betonede den, at forslaget til et direktiv om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser og forslaget om at oprette EPPO har forskellige, om end supplerende, mål.

· EPPO-forslagets merværdi

En række kamre satte spørgsmålstegn ved forslagets merværdi, mens andre anerkendte fordelene ved at oprette EPPO. De nationale parlamenter fremførte, at Kommissionen ikke har påvist, at en handling på EU-plan vil kunne opnå bedre resultater end en handling på nationalt plan.

Som svar på disse udtalelser forklarede Kommissionen, at det foreslåede system forventedes at ville skabe betydelig merværdi i bekæmpelsen af svig inden for EU. En af de vigtigste forbedringer forventes at komme fra en fælles EU-politik for retsforfølgning. Den vil tage fat på de meget store forskelle, der er mellem medlemsstaterne i den måde, hvorpå de efterforsker og retsforfølger svig inden for EU. Det vil blive muligt at afsløre grænseoverskridende forbindelser, som måske ikke ville være blevet afsløret i forbindelse med rent nationale efterforskninger, og det vil også være muligt at lede og koordinere efterforskningen mere effektivt. Derudover vil oprettelsen af en decentraliseret EPPO samle ekspertise og viden inden for efterforskning og retsforfølgning af sager om svig i EU på europæisk plan og samtidig sikre, at der gribes ind tæt på det sted, hvor lovovertrædelsen er sket.

· Spørgsmål vedrørende EPPO's struktur samt karakteren og omfanget af myndighedens beføjelser

Hvad angår strukturen, bemærkede Kommissionen, at det kunne få negativ indflydelse på EPPO's effektivitet, hvis myndigheden blev oprettet med en fuldt udviklet kollegial struktur, idet en sådan struktur kunne gøre beslutningsprocessen mindre effektiv. Som svar på spørgsmålene om karakteren og omfanget af EPPO's beføjelser understregede Kommissionen, at de pågældende forbrydelser, herunder ikkegrænseoverskridende sager, har en iboende EU-dimension. En begrænsning af omfanget ville ikke kun reducere EPPO's merværdi, men også stille spørgsmål ved Unionens beføjelser i denne forbindelse.

EPPO'ens enekompetence betyder dog ikke, at de nationale myndigheder er udelukket fra at behandle de sager, den varetager, i betragtning af inddragelsen af de nationale retshåndhævelsesmyndigheder og de europæiske delegerede anklagere, der findes i medlemsstaterne, som samtidig er nationale anklagere.

På grundlag af denne tilbundsgående vurdering konkluderede Kommissionen, at forslaget overholder nærhedsprincippet og besluttede at opretholde dette.

Forslag til direktiv om rammerne for maritim fysisk planlægning og integreret kystzoneforvaltning[34]

Det kommissionsforslag, som foranledigede det næsthøjeste antal begrundede udtalelser i 2013, var forslaget om rammerne for maritim fysisk planlægning og integreret kystzoneforvaltning. De nationale parlamenter afgav ni begrundede udtalelser om forslaget[35], som repræsenterer 13 stemmer. Derudover var der yderligere fem kamre, som sendte udtalelser i 2013 i forbindelse med den politiske dialog, og efter deres opfattelse var forslaget i strid med nærhedsprincippet[36].

Nogle nationale parlamenter mente, at Kommissionen ikke i tilstrækkelig grad havde påvist merværdien af forpligtelser på EU-plan på området for maritim fysisk planlægning og integreret kystzoneforvaltning, og at direktivet vil øge den administrative byrde og kravene til rapportering betydeligt uden at have passende fordele. Desuden satte nogle begrundede udtalelser spørgsmålstegn ved det foreslåede retsgrundlag for forslaget.

I sit svar på disse begrundede udtalelser understregede Kommissionen, at det foreslåede direktiv vil medføre merværdi ved at gøre det muligt for medlemsstaterne at opnå et minimum af lighedstræk, hvilket skal sikre et forbedret samarbejde på tværs af landegrænserne og støtte den rettidige gennemførelse af relevant lovgivning. Kommissionen påpegede, at hav- og kystbaserede aktiviteter har en grænseoverskridende effekt og således ofte en effekt på EU-plan, og at de nationale planlægningsprocesser varierer betydeligt. Der er derfor behov for en ramme på EU-plan for at styre planlægningsprocesserne på havet og integrere forvaltningen af kystzonerne. Kommissionen fremhævede, at det foreslåede direktiv ville give medlemsstaterne betydelig handlefrihed med hensyn til, hvordan målene heri skal nås. Den understregede, at internationalt samarbejde ville gøre det lettere at involvere relevante tredjelande i maritim fysisk planlægning og integreret kystzoneforvaltning. Det foreslåede direktiv vil give medlemsstaterne mulighed for at vælge formen og midlerne for dette samarbejde med tredjelande, så længe de vil bestræbe sig på at koordinere deres planer og strategier med tredjelandets. Den politisk aftalte tekst med medlovgiverne var i overensstemmelse med disse reaktioner.

Forslag til direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fremstilling, præsentation og salg af tobak og tobaksrelaterede produkter[37]

Den foreslåede lovgivning består af nye og styrkede regler om, hvordan tobaksprodukter kan fremstilles og markedsføres i EU. Den foranledigede syv begrundede udtalelser, som repræsenterer 11 stemmer[38]. Otte nationale parlamenter[39] sendte også udtalelser i forbindelse med den politiske dialog, hvori man fandt, at forslaget ikke var i strid med nærhedsprincippet. To kamre[40] sendte begrundede udtalelser, som argumenterede for, at forslaget ikke var i overensstemmelse med nærhedsprincippet, men disse var sendt efter tidsfristens udløb og kunne derfor ikke medtages ved beregningen af, hvorvidt tærsklen var nået.

Nogle kamre mente, at regulering af visse typer tobaksprodukter, f.eks. lavrisikoprodukter, er en national kompetence. Andre kritiserede overdragelsen til Kommissionen af beføjelser til at vedtage delegerede retsakter. Desuden blev der rejst tvivl om retsgrundlaget for dette forslag, da det ikke ville harmonisere medlemsstaternes love om tobaksprodukter. De nationale parlamenter argumenterede også, at forbud mod slanke cigaretter og mentolcigaretter på mindre end 40 g ikke ville bidrage til det indre markeds funktion.

I sine svar understregede Kommissionen, at forslaget ikke ville medføre begrænsninger for markedsføringen af lavrisikoprodukter. Den forklarede også, at det for at sikre en korrekt anvendelse af direktivet i praksis havde været nødvendigt at anvende beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF. De i forslaget indeholdte delegerede beføjelser fastsatte klare og præcise kriterier, som gav Kommissionen begrænsede skønsbeføjelser. Med hensyn til retsgrundlaget for forslaget bemærkede Kommissionen, at det nuværende direktiv i vid udstrækning forfølger de samme mål som forslaget til revision heraf, og at Domstolen havde bekræftet gyldigheden af artikel 114 som retsgrundlag for det nuværende direktiv[41]. Derfor var retsgrundlaget tilstrækkeligt til at opdatere det eksisterende harmoniseringsniveau og således fjerne hindringer for det indre marked på grund af forskellige lovgivningsmæssige udviklinger i medlemsstaterne og forhindre omgåelsen af det indre markeds regler. Efter Kommissionens opfattelse tilvejebragte artikel 114 i TEUF et retsgrundlag for en fuldstændig, delvis eller minimal harmonisering og gav medlemsstaterne mulighed for at regulere visse forhold. Kommissionen påpegede, at medlemsstaterne var begyndt at vedtage foranstaltninger for at regulere tobaksprodukter med en kendetegnende aroma, og derfor foreslog den harmonisering for at undgå markedsforvridninger. Den understregede også, at forslaget kun ville standardisere visse aspekter af pakken, f.eks. antallet af cigaretter heri og størrelsen af sundhedsadvarsler, hvilket er en fordel for omsætningen af produkterne på det indre marked samtidig med, at det sikres, at sundhedsadvarslerne er fuldt synlige.

Forslag til forordning om opstilling af rammer for adgang til markedet for havnetjenester og finansiel gennemsigtighed for havne[42]

Formålet med forslaget er at forbedre havneoperationerne og fremtidige transportforbindelser ved havne i det transeuropæiske transportnet. Den foreslåede retlige ramme ville bidrage til ægte retlige vilkår og skabe større retssikkerhed for havneoperatører og investorer. Forslaget fastsætter gennemsigtige og åbne procedurer for udpegning af leverandører af havnetjenester, regler for at undgå muligt prismisbrug fra operatører med enerettigheder og regler, som sikrer gennemsigtighed i forbindelse med anvendelsen af offentlige midler. De nationale parlamenter afgav syv begrundede udtalelser om forslaget, som repræsenterer 11 stemmer[43]. Derudover var der tre kamre, der sendte udtalelser i forbindelse med den politiske dialog, hvori man fandt, at forslaget ikke var i strid med nærhedsprincippet[44].

Nogle nationale parlamenter påstod, at forslagets mål bedre kunne nås med "blød lovgivning" eller med et direktiv. Andre kritiserede, at medlemsstaterne ville miste deres ret til og mulighed for at fortsætte med at regulere deres havnesektor via deres nationale retsakter, og at den foreslåede forordning vil kunne få uheldige virkninger for økonomiernes resultater og infrastrukturen i de pågældende områder.

I sine svar angav Kommissionen, at forslaget til en forordning kun gælder for havne, som indgår i det transeuropæiske transportnet (TEN-T), som Europa-Parlamentet og Rådet anså for vigtigt for det indre marked og EU's territoriale samhørighed i forbindelse med forordning (EU) nr. 1315/2013 om udviklingen af TEN-T. Forordningen indeholder eksisterende traktatprincipper, som allerede gælder for havnesektoren, ved at indføre to grundlæggende regelsæt: ikkediskriminerende og gennemsigtige vilkår for markedsadgang for leverandører af havnetjenester og overholdelsen af bestemmelser om finansiel gennemsigtighed i forbindelse med anvendelsen af offentlige midler i havne. Kommissionen understregede, at det var hensigten, at forordningens bestemmelser skulle forblive neutrale med hensyn til medlemsstaternes interne organisation af deres havnesystemer. Hvad angår valget af retligt instrument betonede Kommissionen, at den foretrak en forordning frem for et direktiv, idet et af hovedmålene for forslaget var at sikre lige vilkår, hvilket kræver en ensartet gennemførelse af de få men væsentlige bestemmelser.

Desuden fremhævede Kommissionen, at forordningen ville give medlemsstaterne den nødvendige fleksibilitet til at tage hensyn til særlige forhold, og at medlemsstaterne fortsat ville have valget mellem forskellige former for markedsadgang. De ville eksempelvis ikke være tvunget til at åbne op for konkurrerende tjenesteydelser, som i overensstemmelse med deres eget valg fortsat skal reguleres i behørigt begrundede tilfælde i offentlighedens interesse. Kommissionen understregede desuden, at en tiltrækning af investorer kræver, at konkurrencen ikke fordrejes mellem havnene i TEN-T, navnlig dem, der ligger i forskellige medlemsstater, hvilket efter Kommissionens opfattelse ikke ville kunne opnås af medlemsstaterne alene.

4. Konklusioner

I 2013 fortsatte de interinstitutionelle drøftelser om nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, og de nationale parlamenters udløsning af det andet gule kort var en vigtig begivenhed.

De 88 begrundede udtalelser, som de nationale parlamenter afgav i 2013, vedrørte 36 forskellige kommissionsdokumenter. Dette synes at bekræfte en tendens, som allerede er blevet konstateret i de foregående år: de nationale parlamenter har forskellige politiske interesser og forskellige prioriteter ved valget af kommissionsforslag, der skal gennemgås omhyggeligt i forbindelse med mekanismen for kontrol med anvendelsen af nærhedsprincippet. De synes også at anvende forskellige kriterier ved vurderingen af et forslags overholdelse af nærhedsprincippet.

Alle involverede institutioner i lovgivningsprocessen var aktive med hensyn til at sikre kontrol af anvendelsen af nærhedsprincippet. Kommissionen fortsatte med at gennemføre tilbundsgående vurderinger af overholdelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet på forskellige stadier. Inden vedtagelsen af lovforslag foretager den vurderinger (f.eks. i køreplaner og konsekvensanalyser), og efter vedtagelsen undersøger den og besvarer begrundede udtalelser fra de nationale parlamenter, hvor der gives udtryk for bekymring med hensyn til nærhedsprincippet.

Kontrol af anvendelsen af nærhedsprincippet og overvågningsspørgsmål figurerede også tydeligt på Europa-Parlamentets og Regionsudvalgets dagsorden. Europa-Parlamentet fortsatte med at støtte sine lovgivningsmæssige initiativbetænkninger med evidensbaseret analyse af den potentielle merværdi for EU. På samme måde øgede Regionsudvalget sit arbejde vedrørende spørgsmål om nærhedsprincippet, navnlig ved at vedtage og gennemføre et nærhedsarbejdsprogram for første gang.

Bilag

Liste over kommissionsdokumenter, om hvilke Kommissionen modtog begrundede udtalelser[45]

i 2013 fra de nationale parlamenter, hvad angår overholdelsen af nærhedsprincippet

|| Kommissions-dokument || Titel || Antal begrund-ede udtalelser (protokol nr. 2) || Antal stemmer (protokol nr. 2)[46] || Nationale parlamenter, der har indsendt begrundede udtalelser

1 || COM(2013) 534 || Forslag til forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndig-hed || 13[47] || 18 (tærsklen for udløsning af et gult kort er nået[48]) || CY Vouli ton Antiprosopon (2 stemmer) CZ Senát (1 stemme) FR Senát (1 stemme) HU Országgyűlés (2 stemmer) IE Houses of the Oireachtas (begge kamre – 2 stemmer) MT Kamra tad-Deputati (2 stemmer) RO Camera Deputaților (1 stemme) SI Državni zbor (1 stemme) SE Riksdagen (2 stemmer) NL Eerste Kamer (1 stemme) NL Tweede Kamer (1 stemme) UK House of Commons (1 stemme) UK House of Lords (1 stemme)

2 || COM(2013) 133 || Forslag til direktiv om rammerne for maritim fysisk planlægning og integreret kystzoneforvalt-ning || 9[49] || 13 || BE Vlaams Parlement (1 stemme) FI Eduskunta (2 stemmer) DE Bundesrat (1 stemme) IE Houses of the Oireachtas (begge kamre – 2 stemmer) LT Seimas (2 stemmer) PL Senat (1 stemme) SE Riksdagen (2 stemmer) NL Eerste Kamer (1 stemme) NL Tweede Kamer (1 stemme)

3 || COM(2012) 788 || Forslag til direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fremstilling, præsentation og salg af tobak og tobaksrelaterede produkter || 7 || 11 || CZ Poslanecká sněmovna (1 stemme) DK Folketinget (2 stemmer) EL Vouli ton Ellinon (2 stemmer) IT Senato della Republica (1 stemme) PT Assembleia da República (2 stemmer) RO Camera Deputaților (1 stemme) SE Riksdagen (2 stemmer)

4 || COM(2013) 296 || Forslag til forordning om opstilling af rammer for adgang til markedet for havnetjenester og finansiel gennemsigtighed for havne || 7[50] || 11 || FR Assemblée nationale (1 stemme) IT Senato della Republica (1 stemme) LV Saeima (2 stemmer) MT Kamra tad-Deputati (2 stemmer) PL Sejm (1 stemme) ES Congreso de los Diputados and Senado (begge kamre – 2 stemmer) SE Riksdagen (2 stemmer)

5 || COM(2013) 28[51] || Forslag til forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1370/2007 for så vidt angår åbning af de nationale markeder for personbeford-ring med jernbane || 6 || 9 || AU Bundesrat (1 stemme) LT Seimas (2 stemmer) LU Chambre des Députés (2 stemmer)[52] SE Riksdagen (2 stemmer)[53] NL Eerste Kamer (1 stemme)[54] NL Tweede Kamer (1 stemme)[55]

6 || COM(2013) 29[56] || Forslag til direktiv om ændring af direktiv 2012/34/EU om oprettelse af et fælles europæisk jernbaneområde, for så vidt angår åbning af markedet for indenlandsk passagertransport med jernbane og forvaltning af jernbaneinfrastrukturen || 6 || 9 || FR Senát (1 stemme) LT Seimas (2 stemmer) LU Chambre des Députés (2 stemmer)[57] SE Riksdagen (2 stemmer)[58] NL Eerste Kamer (1 stemme)[59] NL Tweede Kamer (1 stemme)[60]

7 || COM(2012) 614[61] || Forslag til direktiv om en mere ligelig kønsfordeling blandt menige bestyrelses-medlemmer i børsnoterede selskaber og tilhørende foranstaltninger || 5[62] || 5 || CZ Poslanecká sněmovna (1 stemme)[63] PL Sejm (1 stemme) PL Senat (1 stemme) UK House of Commons (1 stemme) UK House of Lords (1 stemme)[64]

8 || COM(2013) 627 || Forslag til forordning om foranstaltninger vedrørende EU's indre marked for elektronisk kommunikation med henblik på at opnå et netforbundet europæisk område, og om ændring af direktiv 2002/20/EF, 2002/21/EF og 2002/22/EF samt forordning (EF) nr. 1211/2009 og forordning (EU) 531/2012 || 4[65] || 7 || AU Bundesrat (1 stemme) IE Houses of the Oireachtas (begge kamre – 2 stemmer) MT Kamra tad-Deputati (2 stemmer) SE Riksdagen (2 stemmer)

9 || COM(2013) 27[66] || Forslag til forordning om Den Europæiske Unions Jernbaneagentur og om ophævelse af forordning (EF) nr. 881/2004 || 3 || 5 || LT Seimas (2 stemmer) RO Senatul (1 stemme) SE Riksdagen (2 stemmer)[67]

10 || COM(2013) 31[68] || Forslag til direktiv om jernbanesikker-hed (omarbejdning) || 3 || 5 || LT Seimas (2 stemmer) RO Senatul (1 stemme) SE Riksdagen (2 stemmer)[69]

11 || COM(2013) 173 || Forslag til forordning om EU-agenturet for samarbejde og uddannelse inden for retshåndhævelse (Europol) og om ophævelse af Rådets afgørelse 2009/371/RIA og 2005/681/RIA || 3[70] || 4 || BE Chambre des Représentants (1 stemme) DE Bundesrat (1 stemme) ES Congreso de los Diputados and Senado (begge kamre – 2 stemmer)

12 || COM(2012) 615[71] || Meddelelse om en ligelig kønsfordeling i topposter: et bidrag til intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst || 2 || 2 || CZ Poslanecká sněmovna (1 stemme)[72] UK House of Lords (1 stemme)[73]

13 || COM(2013) 30[74] || Forslag til direktiv om interoperabilitet i jernbanesystem-et i Den Europæiske Union (omarbejdning) || 2 || 4 || LT Seimas (2 stemmer) SE Riksdagen (2 stemmer)[75]

14 || COM(2013) 147 || Forslag til forordning om foranstaltninger for at reducere omkostningerne ved etablering af højhastighedsnet til elektronisk kommunikation || 2 || 2 || NL Tweede Kamer (1 stemme) UK House of Commons (1 stemme)

15 || COM(2013) 262 || Forslag til forordning om produktion og markedsføring af planteformeringsmateriale (lovgivning om planteforme-ringsmateriale) || 2 || 2 || AU Bundesrat (1 stemme) NL Tweede Kamer (1 stemme)

16 || COM(2013) 472 || Forslag til forordning om fastsættelse af gebyrer til Det Europæiske Lægemiddelagentur for udførelse af lægemiddel-overvågnings-aktiviteter i forbindelse med humanmedi-cinske lægemidler || 2[76] || 4 || EL Vouli ton Ellinon (2 stemmer) ES Congreso de los Diputados and Senado (begge kamre – 2 stemmer)

17 || COM(2013) 618[77] || Forslag til direktiv om ændring af Rådets rammeafgørelse 2004/757/RIA om fastsættelse af mindsteregler for gerningsind-holdet i strafbare handlinger i forbindelse med ulovlig narkotikahandel og straffene herfor for så vidt angår definitionen af narkotika || 2 || 2 || UK House of Commons (1 stemme)[78] UK House of Lords (1 stemme)[79]

18 || COM(2013) 619[80] || Forslag til forordning om nye psykoaktive stoffer || 2 || 2 || UK House of Commons (1 stemme)[81] UK House of Lords (1 stemme)[82]

19 || COM(2013) 721 || Forslag til direktiv om ændring af direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem for så vidt angår en standardmoms-angivelse || 2 || 2 || FR Senát (1 stemme) DE Bundesrat (1 stemme)

20 || COM(2012) 724 || Forslag til forordning om ændring af visse retsakter inden for landbrugs- og fiskeristatistik || 1[83] || 2 || ES Congreso de los Diputados and Senado (begge kamre – 2 stemmer)

21 || COM(2013) 48[84] || Forslag til direktiv om foranstaltninger, der skal sikre et højt fælles niveau for net- og informations-sikkerhed i hele EU || 1 || 2 || SE Riksdagen (2 stemmer)

22 || COM(2013) 71 || Forslag til direktiv om gennemførelse af forstærket samarbejde på området for afgift på finansielle transaktioner || 1 || 2 || SE Riksdagen (2 stemmer)

23 || COM(2013) 151 || Forslag til direktiv om betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold med henblik på forskning, studier, elevudveksling, lønnet og ulønnet praktik, volontørtjeneste og aupair-ansættelse (omarbejdning) || 1 || 2 || EL Vouli ton Ellinon (2 stemmer)

24 || COM(2013) 168 || Ændret forslag til direktiv om gennemsigtig-hed i prisbestemmel-serne for humanmedi-cinske lægemidler og disse lægemidlers inddragelse under de offentlige sygesikrings-ordninger || 1[85] || 2 || ES Congreso de los Diputados and Senado (begge kamre – 2 stemmer)

25 || COM(2013) 207 || Forslag til direktiv om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF, for så vidt angår offentliggørelse af ikkefinansielle oplysninger og oplysninger om diversitet for visse store selskaber og grupper || 1 || 2 || EE Riigikogu (2 stemmer)

26 || COM(2013) 228 || Forslag til forordning om fremme af den frie bevægelighed for borgere og virksomheder gennem en forenkling af accepten af visse offentlige dokumenter i Den Europæiske Union og om ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012. || 1 || 1 || RO Senatul (1 stemme)

27 || COM(2013) 260 || Forslag til forordning om dyresundhed || 1 || 1 || AU Bundesrat (1 stemme)

28 || COM(2013) 265 || Forslag til forordning om offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter med henblik på anvendelsen af fødevare- og foderstoflovgiv-ningen og reglerne for dyresundhed og dyrevelfærd, plantesundhed, planteformeringsmateriale og plantebeskyttel-sesmidler || 1 || 2 || LU Chambre des Députés (2 stemmer)

29 || COM(2013) 267 || Forslag til forordning om beskyttelses-foranstaltninger mod planteskade-gørere || 1 || 1 || AU Bundesrat (1 stemme)

30 || COM(2013) 409 || Forslag til forordning om ændring af forordning (EF) nr. 216/2008 for så vidt angår flyvepladser, lufttrafikstyring og luftfartstjenester || 1 || 2 || MT Kamra tad-Deputati (2 stemmer)

31 || COM(2013) 410 || Forslag til forordning om gennemførelsen af det fælles europæiske luftrum (omarbejdning) || 1 || 2 || MT Kamra tad-Deputati (2 stemmer)

32 || COM(2013) 520 || Forslag til forordning om ensartede regler og en ensartet procedure for afvikling af kreditinstitutter og visse investeringsselskaber inden for rammerne af en fælles afviklingsme-kanisme og en fælles bankafviklings-fond og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 || 1 || 2 || SE Riksdagen (2 stemmer)

33 || COM(2013) 535 || Forslag til forordning om Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust) || 1 || 1 || CZ Senát (1 stemme)

34 || COM(2013) 550 || Forslag til forordning om interbankgeby-rer for kortbaserede betalingstrans-aktioner || 1 || 1 || FR Senát (1 stemme)

35 || COM(2013) 620 || Forslag til forordning om forebyggelse og håndtering af introduktion og spredning af invasive ikkehjemme-hørende arter || 1 || 1 || AU Bundesrat (1 stemme)

36 || COM(2013) 641 || Forslag til forordning om indeks, der bruges som benchmarks i finansielle instrumenter og finansielle kontrakter || 1 || 1 || UK House of Commons (1 stemme)

Antallet af begrundede udtalelser vedrørende dokumenter opregnet enkeltvist || 99

Antallet af begrundede udtalelser, som vedrører mere end ét dokument[86] || 11[87]

SAMLET antal modtagne begrundede udtalelser || 88

[1] COM(2014) XXX final.

[2] http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/planned_ia/planned_ia_en.htm

[3] http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/commission_guidelines/commission_guidelines_en.htm

[4] http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/iab/iab_en.htm

[5] COM(2013) 824 final.

[6] COM(2013) 721 final.

[7] COM(2013) 641 final.

[8] Meddelelse "Strengthening the foundations of Smart Regulation – improving evaluation" – COM(2013) 686 final af 2.10.2013.

[9] Se fodnote 44.

[10] COM(2013) 534 final.

[11] Kommissionen modtog 88 begrundede udtalelser, hvoraf nogle vedrørte mere end ét dokument.

[12] COM(2013) 133 final.

[13] COM(2012) 788 final.

[14] COM(2013) 296 final.

[15] CdR 2336/2012 vedtaget af Regionsudvalgets præsidium den 30. januar 2013.

[16] 1. Revision af affaldspolitikken og -lovgivningen 2. Havnepakken (erstattede "blåt bælte"-initiativet, som var blevet udvalgt i første omgang) 3. Pakken for mobilitet i byerne 4. E-fakturering inden for offentlige indkøb 5. Miljø-, klima- og energivurderingsrammer for ukonventionel kulbrinteudvinding.

[17] a) Initiativerne skal være af klar politisk interesse for de lokale og regionale myndigheder.

b) Initiativerne skal falde ind under de lokale og regionale myndigheders kompetenceområder.

c) Initiativerne skal have en potentiel nærhedsdimension.

[18] Denne metode gør det muligt at foretage en hurtig ex-ante analyse af EU-lovgivningens potentielle følger for udviklingen i regionerne. Den kombinerer et standardiseret indikatorbaseret værktøj med en metode til systematisk indsamling af ekspertviden ved hjælp af workshopper. Den dækker de potentielle generelle følger samt fælles indikatorer for europæiske NUTS 2-regioner.

[19] CdR 2214/2012.

[20] CdR 3766/2013.

[21] CdR 5295/2013.

[22] CdR 2062/2013.

[23] https://portal.cor.europa.eu/subsidiarity/news/Pages/Subsidiarity-Annual-Report-2013.aspx

[24] Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1).

[25] Sag T-420/05 R Vischim mod Kommissionen [2009] Sml. II,s. 3841, præmis 223.

[26] Kommissionens forordning (EU) nr. 737/2010 af 10. august 2010 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1007/2009 om handel med sælprodukter (EUT L 216 af 17.8.2010, s. 1).

[27] Sag C-491/01, British American Tobacco (Investments) og Imperial Tobacco [2002] Sml. I, s. 11453, præmis 179.

[28] COM(2013) 534 final.

[29] CY Vouli ton Antiprosopon (2 stemmer), CZ Senát (1 stemme), FR Sénat (1 stemme), HU Országgyűlés (2 stemmer), IE Houses of the Oireachtas (begge kamre — 2 stemmer), MT Kamra tad-Deputati (2 stemmer), RO Camera Deputaților (1 stemme), SI Državni zbor (1 stemme), SE Riksdagen (2 stemmer), NL Eerste Kamer (1 stemme), NL Tweede Kamer (1 stemme), UK House of Commons (1 stemme) og UK House of Lords (1 stemme).

[30] Hvert nationalt parlament har to stemmer. Hvis et nationalt parlament har to kamre, tildeles hvert kammer én stemme. Hvert kammer har ret til uafhængigt at afgive begrundede udtalelser.

[31] PL Senat, DE Bundesrat, PT Assembleia da República, RO Senatul, IT Senato della Repubblica, FR Assemblée nationale, FI Eduskunta. Der blev afgivet yderligere udtalelser i 2014.

[32] Kommissionen besvarede disse bemærkninger, som ikke vedrørte spørgsmålet om anvendelsen af nærhedsprincippet, via individuelle skrivelser til de nationale parlamenter.

[33] COM(2013) 851 final.

[34] COM(2013) 133 final.

[35] BE Sénat, FI Eduskunta, DE Bundesrat, IE Houses of the Oireachtas (begge kamre), LT Seimas, PL Senat, SE Riksdagen, NL Eerste Kamer, NL Tweede Kamer.

[36] IT Senato della Repubblica, DK Folketinget, EE Riigikogu, RO Senatul og PT Assembleia da República.

[37] COM(2012) 788.

[38] CZ Poslanecká sněmovna (1 stemme), DK Folketinget (2 stemmer), EL Vouli ton Ellinon (2 stemmer), IT Senato della Repubblica (1 stemme), PT Assembleia da República (2 stemmer), RO Camera Deputaților (1 stemme) og SE Riksdagen (2 stemmer).

[39] AU Bundesrat, CZ Sénat, DE Bundesrat, FR Assemblée nationale, PL Senat, RO Senat, SK Národná Rada, HU Országgyűlés.

[40] BG Narodno Sabranie og IT Camera dei Deputati.

[41] Jf. sag C-491/01, BAT [2002] Sml. I, s. 11453.

[42] COM(2013) 296.

[43] FR Assemblée nationale (1 stemme), IT Senato della Repubblica (1 stemme), LV Saeima (2 stemmer), MT Kamra tad-Deputati (2 stemmer), PL Sejm (1 stemme), ES Congreso de los Diputados and Senado (begge kamre – 2 stemmer) og SE Riksdagen (2 stemmer).

[44] PT Assembleia da República, PL Senat og DE Bundesrat.

[45] For at blive betragtet som en begrundet udtalelse i henhold til definitionen i protokol nr. 2 skal det i en udtalelse tydeligt angives, at nærhedsprincippet er blevet tilsidesat i forbindelse med et lovforslag, og begrundelsen skal indsendes til Kommissionen inden otte uger, efter at forslaget er sendt til de nationale parlamenter.

[46] I henhold til protokol nr. 2 har hvert nationalt parlament to stemmer. I parlamenter med tokammersystem har hvert kammer én stemme. Såfremt de begrundede udtalelser om, at et udkast til lovgivningsmæssig retsakt ikke er i overensstemmelse med nærhedsprincippet, repræsenterer mindst en tredjedel af samtlige stemmer, der er tildelt de nationale parlamenter, er tæsklen for et gult kort nået, hvilket betyder, at udkastet skal tages op til fornyet overvejelse. Med Kroatiens tiltrædelse den 1. juli 2013 repræsenterer 19 ud af 56 stemmer en tredjedel af samtlige stemmer, der er tildelt de nationale parlamenter.

[47] Hvoraf én kom samlet fra de to kamre i IE Houses of the Oireachtas – opregnet som én begrundet udtalelse fra to kamre.

[48] Når der er tale om et udkast til lovgivningsmæssig retsakt, der forelægges med hjemmel i artikel 76 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (vedrørende området med frihed, sikkerhed og retfærdighed), er tærsklen for udløsning af et gult kort i henhold til protokol nr. 2 nået, når de begrundede udtalelser repræsenterer mindst en fjerdedel af samtlige stemmer, der er tildelt de nationale parlamenter. Med Kroatiens tiltrædelse den 1. juli 2013 repræsenterer 14 ud af 56 stemmer en fjerdedel af de stemmer, der er tildelt de nationale parlamenter.

[49] Hvoraf én kom samlet fra de to kamre i IE Houses of the Oireachtas – opregnet som én begrundet udtalelse fra to kamre.

[50] Hvoraf én kom samlet fra de to ES-kamre – opregnet som én begrundet udtalelse fra to kamre.

[51] Fire af de begrundede udtalelser vedrørende dette kommissionsdokument vedrørte også forskellige andre kommissionsdokumenter.

[52] Denne begrundede udtalelse fra LU Chambre des Députés vedrørte COM(2013) 28 og COM(2013) 29.

[53] Denne begrundede udtalelse fra SE Riksdagen vedrørte COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 og COM(2013) 31 – den 4. jernbanepakke.

[54] Denne begrundede udtalelse fra NL Eerste Kamer vedrørte COM(2013) 28 og COM(2013) 29.

[55] Denne begrundede udtalelse fra NL Tweede Kamer vedrørte COM(2013) 28 og COM(2013) 29.

[56] Fire af de begrundede udtalelser vedrørende dette kommissionsdokument vedrørte også forskellige andre kommissionsdokumenter.

[57] Som bemærket ovenfor vedrørte denne begrundede udtalelse fra LU Chambre des Députés COM(2013) 28 og COM(2013) 29.

[58] Som bemærket ovenfor vedrørte denne begrundede udtalelse fra SE Riksdagen COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 og COM(2013) 31 – den 4. jernbanepakke.

[59] Som bemærket ovenfor vedrørte denne begrundede udtalelse fra NL Eerste Kamer COM(2013) 28 og COM(2013) 29.

[60] Som bemærket ovenfor vedrørte denne begrundede udtalelse fra NL Tweede Kamer COM(2013) 28 og COM(2013) 29.

[61] To af de begrundede udtalelser vedrørende dette kommissionsdokument vedrørte også COM(2012) 615.

[62] Kommissionen modtog tre begrundede udtalelser vedrørende dette dokument fra DK Folketinget, SE Riksdagen og i fællesskab fra NL Eerste Kamer og NL Tweede Kamer (begge kamre) inden den 1. januar 2013.

[63] Denne begrundede udtalelse fra CZ Poslanecká sněmovna vedrørte COM(2012) 614 og COM(2012) 615.

[64] Denne begrundede udtalelse fra UK House of Lords vedrørte COM(2012) 614 og COM(2012) 615.

[65] Hvoraf en kom samlet fra de to kamre i IE Houses of the Oireachtas – opregnet som én begrundet udtalelse fra to kamre.

[66] En af de begrundede udtalelser vedrørende dette kommissionsdokument vedrørte også COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 og COM(2013) 31.

[67] Som bemærket ovenfor vedrørte denne begrundede udtalelse fra SE Riksdagen COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 og COM(2013) 31 – den 4. jernbanepakke.

[68] En af de begrundede udtalelser vedrørende dette kommissionsdokument vedrørte også COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29 og COM(2013) 30.

[69] Som bemærket ovenfor vedrørte denne begrundede udtalelse fra SE Riksdagen COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 og COM(2013) 31 – den 4. jernbanepakke.

[70] Hvoraf en kom samlet fra de to ES-kamre – opregnet som én begrundet udtalelse fra to kamre.

[71] De begrundede udtalelser vedrørende dette kommissionsdokument vedrørte også COM(2012) 614.

[72] Som bemærket ovenfor vedrørte denne begrundede udtalelse fra CZ Poslanecká sněmovna COM(2012) 614 og COM(2012) 615.

[73] Som bemærket ovenfor vedrørte denne begrundede udtalelse fra UK House of Lords COM(2012) 614 og COM(2012) 615.

[74] Den begrundede udtalelse vedrørende dette kommissionsdokument vedrørte også COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29 og COM(2013) 31.

[75] Som bemærket ovenfor vedrørte denne begrundede udtalelse fra SE Riksdagen COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 og COM(2013) 31 – den 4. jernbanepakke.

[76] Hvoraf én kom samlet fra de to ES-kamre – opregnet som én begrundet udtalelse fra to kamre.

[77] De begrundede udtalelser vedrørende dette kommissionsdokument vedrørte også COM(2013) 619.

[78] Denne begrundede udtalelse fra UK House of Commons vedrørte COM(2012) 618 og COM(2012) 619.

[79] Denne begrundede udtalelse fra UK House of Lords vedrørte COM(2012) 618 og COM(2012) 619.

[80] De begrundede udtalelser vedrørende dette kommissionsdokument vedrørte også COM(2013) 618.

[81] Som bemærket ovenfor vedrørte denne begrundede udtalelse fra UK House of Commons COM(2012) 618 og COM(2012) 619.

[82] Som bemærket ovenfor vedrørte denne begrundede udtalelse fra UK House of Lords COM(2012) 618 og COM(2012) 619.

[83] Denne begrundede udtalelse kom samlet fra de to ES-kamre – opregnet som én begrundet udtalelse fra to kamre.

[84] En af de begrundede udtalelser vedrørende dette kommissionsdokument vedrørte også JOIN(2013) 1.

[85] Denne begrundede udtalelse kom samlet fra de to ES-kamre – opregnet som én begrundet udtalelse fra to kamre.

[86] Da nogle udtalelser vedrører forslagspakker, viser tabellen antallet af begrundede udtalelser i forbindelse med hvert forslag. For at vise, hvor mange begrundede udtalelser Kommissionen modtog, er antallet af begrundede udtalelser, der omhandler mere end ét forslag, fratrukket.

[87] Som bemærket ovenfor under henvisning til en begrundet udtalelse fra LU Chambre des Députés vedrørende COM(2013) 28 og COM(2013) 29; en begrundet udtalelse fra SE Riksdagen vedrørende COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 og COM(2013) 31 – den 4. jernbanepakke; en begrundet udtalelse fra NL Eerste Kamer vedrørende COM(2013) 28 og COM(2013) 29; en begrundet udtalelse fra NL Tweede Kamer vedrørende COM(2013) 28 og COM(2013) 29; en begrundet udtalelse fra CZ Poslanecká sněmovna vedrørende COM(2012) 614 og COM(2012) 615; en begrundet udtalelse fra UK House of Lords vedrørende COM(2012) 614 og COM(2012) 615; en begrundet udtalelse fra UK House of Commons vedrørende COM(2012) 618 og COM(2012) 619 samt en begrundet udtalelse fra UK House of Lords vedrørende COM(2012) 618 og COM(2012) 619.