31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/31 
under  henvisning  til forhandlingerne  på Udvalgets  157. 
plenarforsamling  af 29.  og 30 marts  1978  (mødet  den 
29. marts  1978),  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
Komiteen  for  transport  over  land  under  Den  økono-
miske  Kommission  for Europa  i Geneve  har  godkendt 
den reviderede  resolution  212  om  lettelse  af sundheds-
og kvalitetskontrollen  inden  for international  jernbane-
godstransport;  resolutionens  anvendelse  på internatio-
nalt plan  er egnet  til at lette  grænsepasseringen  og 
undgå  enhver  unødig  og overflødig  afbrydelse  i trans-
porten  af fordærvelige  varer  ved  indførsel  fra tredje-
lande  og internt  inden  for Fællesskabet; plante-  og kvalitetsmæssig  kontrol  ved  handel  med  tred-
jelande,  som  denne  reviderede  resolution  omhandler, 
hører  under  Fællesskabets  kompetence; 
under  disse  omstændigheder  tilkommer  det Fællesskabet 
at godkende  og acceptere  den  reviderede  resolution  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
énstemmigt 
Udvalget  godkender  forslaget  til beslutning. 
Bruxelles,  den  29. marts  1978. 
Basil  DE FERRANTI 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Udtalelse  om medelelse  fra Kommissionen  til Rådet  og Europa-Parlamentet  om status  over 
Det europæiske  økonomiske  Fællesskabs  toldunion 
Udvalgets  udtalelse  har ingen  tekst  som  grundlag. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin 151.  plenarforsamling  den 27. og 28. september  1977  på forslag 
fra sit præsidium  at afgive  en udtalelse  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 157.  plenarforsamling,  afholdt  i Bruxelles 
den 29. og 30. marts  1978,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til art.  20,  stk.  4, i sin forretningsor-
den, under  henvisning  til sin  beslutning  af 27.  september 
1977  om på forslag  fra sit præsidium  at afgive  en initia-
tivudtalelse  om  »Meddelelse  fra  Kommissionen  til 
Rådet  og Europa-Parlamentet  om status  over  Det  euro-
pæiske  økonomiske  Fællesskabs  toldunion«, 
Nr. C 181/32 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende. 31. 7. 78 
under  henvisning  til sin beslutning  af 27.  september 
1977  om  at pålægge  Afdelingen  for industri,  handel, 
håndværk  og tjenesteydelser  at forberede  arbejdet, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdelingen  for 
industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydelser  på mødet 
den 8. marts  1978, 
under  henvisning  til mundtlig  beretning  aflagt  af ordfø-
reren,  hr. Marvier, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  157.  ple-
narforsamling  den 29. og 30. marts  1978,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
Afviklingen  af told  mellem  Det  europæiske  økonomiske 
Fællesskabs  ni medlemsstater  den  1. juli  1977  var  en 
begivenhed  af stor  betydning; 
da tolden  nu er fjernet,  er det toldunionens  egne  meka-
nismer  og fremgangsmåder,  der  fremover  spiller  den 
afgørende  rolle  i samhandelen  inden  for Fællesskabet; 
det er derfor  vigtigt  at undersøge,  i hvilket  omfang  told-
unionen  i sin nuværende  skikkelse  opfylder  behovet  hos 
erhvervslivet,  hos  borgerne  i Fællesskabet  samt  de i 
traktaten  om oprettelse  af Det  europæiske  økonomiske 
Fællesskab  fastsatte  målsætninger; 
enhver  ny foranstaltning,  der kan  tænkes  at forbedre 
toldunionens  funktionsmåde,  bør foreslås  — 
énstemmigt 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
Tolden  mellem  Det  europæiske  økonomiske  Fællesskabs 
seks oprindelige  og tre nye  medlemsstater  blev  fuld-
stændigt  afviklet  den  1. juli 1977.  Denne  vigtige  begi-
venhed,  der  var  en af de overordnede  målsætninger  i 
traktaten  om  oprettelse  af Fællesskabet  i 1957,  men 
som det  dengang  ofte  blev  anset  for  at være  ganske 
urealistisk  at forestille  sig virkeliggjort,  faldt  ovenikøbet 
sammen  med  fjernelsen  af den  tilsvarende  told  på 
industriprodukter,  der gjaldt  for de syv EFTA-lande. 
Det er en vigtig  begivenhed,  at 16 lande,  der  næsten 
udgør  hele  Vesteuropa,  gennem  en toldunion  med  ni 
medlemmer  samt  i kraft  af frihandelsaftaler  er gået 
sammen  og har dannet  en helhed.  Ikke  des mindre  har 
der ikke,  bortset  fra i enkelte  særligt  berørte  kredse, 
været  talt meget  om denne  begivenhed  den  1. juli 1977, 
og den  har i hvert  fald  ikke  for den enkelte  borger  i Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab  haft  det præg  af et 
konkret  udtryk  for europæisk  enhed,  man  kunne  have 
ønsket. En status  over  toldunionen  bliver  imidlertid  særdeles 
positiv.  Fra  1958  til 1976  blev  samhandelen  mellem 
medlemsstaterne  mere  end  tidoblet  (Udtrykt  i værdi 
(US-dollars),  og den  udgør  for de fleste  af medlemslan-
dene  over  50 % af deres  udenrigshandel.  Selv  når man 
tager  den  almindelige  økonomiske  udvikling  i denne 
vækstperiode  i betragtning,  er det ubestrideligt,  at told-
unionen  har  ydet  et meget  betydeligt  bidrag  til denne 
udvikling.  Set fra denne  synsvinkel  er det  derfor  helt 
korrekt,  at Fællesskabet  lidt  efter  lidt er ved  at blive  et 
»enhedsmarked«,  der omfatter  mere  end  250  millioner 
indbyggere«. 
Når man  konkret  undersøger  samhandelen  med  varer 
og personers  bevægelighed  i Fællesskabet,  fremgår  det 
imidlertid,  at der  stadig  må  ske  mange  fremskridt. 
Toldunionen  er ikke  hele  fællesmarkedet.  Den  er blot  ét 
af midlerne  til skabelse  af den  økonomiske  union,  men 
der er desværre  andre  faktorer,  der virker  splittende  på 
»enhedsmarkedet  for  250  millioner  indbyggere«.  Fæl-
lesskabets  nu næsten  tyveårige  historie  viser,  at told-
unionen  udgør  en vigtig  drivkraft  for EF og praktisk 
taget  den  eneste,  hvis  metoder  og midler  er præcist  defi-
neret  i Horn-traktaten  fra 1957.  Men  selv  om  afvik-
lingen  af tolden  er en fuldbyrdet  kendsgerning,  er det 
rigtigt,  at den  »ikke  er blevet  fulgt  af nogen  følelig 
ændring  af de toldformaliteter,  der skal  opfyldes«.  Såvel 
for EF-virksomheden  som  for den  almindelige  rejsende 
er der så at sige  ingen  forskel  på at passere  et EF-lands 
eller et tredjelands  grænse;  formaliteterne  er fuldt  så 
komplicerede,  bestemmelserne  fuldt  så restriktive,  og 
man får de samme  skattemæssige  fordele  ved  udførsel. 
Når der  så ovenikøbet,  hvad  der  tit er tilfældet,  ikke 
længere  skal  betales  told  ved indførsel  til tredjelandet  på 
grund  af aftaler  med  Fællesskabet,  er det fuldt  forståe-
ligt, om den  erhvervsvirksomhed,  der er etableret  i EF, 
ikke har nogen  klar  forstilling  om at være  en del af en 
særlig  helhed,  endsige  nogen  klar  idé om  fordele  ved 
toldunionen. 
Udvalget  finder  denne  tingenes  tilstand  uholdbar,  så 
meget  desto  mere  som  de nuværende  vanskeligheder  for 
verdenshandelen  ofte  bevirker,  at de enkelte  lande  søger 
at beskytte  deres  egen  økonomi  ensidigt.  Det  har derfor 
fundet  det nødvendigt  at fremsætte  en udtalelse  om hele 
denne  situation,  ikke  på grundlag  af teoretisk  økono-
misk  forskning,  men  på grundlag  af medlemmernes  egne 
konkrete  iagttagelser  i de sektorer,  de repræsenterer. 
1. Manglerne  ved  den  europæiske  toldunion 
1.1. Det  er ikke  længere  originalt  at pege  på, at Fælles-
skabet  snarere  råder  over  en »tarifunion«  end  over  en 
toldunion.  Den  fælles  toldtarif  er ens,  og varer  fra tred-
jelande,  der indføres  i Fællesskabet,  får principielt  på-
lagt ens afgifter  i alle  medlemsstater.  Derimod  kan  der 
være  nogen  forskel  på de kriterier,  der  bliver  lagt  til 
31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/33 
grund  for anvendelsen  af denne  toldtarif,  og det siger  sig 
selv,  at toldmyndighederne  i lande  med  en lang  handels-
tradition  bag  sig  anvender  toldtariffen  noget  mere 
smidigt  end  toldmyndighederne  i lande,  der forsat  følger 
en mere  traditionel,  beskyttende  kurs. Denne  situation  kan  opsummeres  i den  barske  kends-
gerning,  at en specialiseret  toldklarerer  ville  være  aldeles 
ude af stand  til at klarere  told  i andre  medlemsstater 
end den,  han  selv  kommer  fra,  således  som  toldunionen 
tager  sig ud i øjeblikket. 
Foruden  disse  mentalitetsforskelle  kan  man  også  pege 
på manglerne  ved  den  måde,  man  i EF-landene  udfor-
mer bestemmelserne  på. Talrige  regler  (som  f.eks.  told-
oplag,  frizoner,  aktiv  forædling  osv.)  er blevet  fastlagt  i 
form  af direktiver,  der  er forpligtende  for resultaterne 
og ikke  for midlerne.  Som  følge  heraf  kan  medlemssta-
terne  på disse  områder  frit  følge  deres  egne  fremgangs-
måder.  Derfor  kommer  disse  fremgangsmåder,  der  er 
forskellige  fra land  til land,  til at belaste  brugeren  i 
større  eller  mindre  omfang  og resulterer  i, at en ensartet 
toldtarif  i sidste  instans  får forskellige  virkninger,  alt 
efter  i hvilket  land  den  anvendes. 
Da der  på flere  vigtige  områder  inden  for  toldlovgiv-
ningen  (stiftelse  og betaling  af toldskyld,  refusion  eller 
nedsættelse  af told,  regler  om toldfritagelse  osv.)  i øvrigt 
ikke foreligger  EF-bestemmelser,  betyder  det,  at for-
skelsbehandlingen  af erhvervsvirksomhederne  i EF fast-
holdes,  alt efter  i hvilken  medlemsstat  de er beliggende. 
1.2. Med  hensyn  til handelen  inden  for Fællesskabet  er 
situationen  også  problematisk.  På dette  område  eksiste-
rer nemlig  end  ikke  længere  den  faktor,  der kunne  gøre 
disse  forhold  ensartede,  nemlig  den  fælles  toldtarif. 
Uden  tolden,  hvis  opkrævning  var  underkastet  EF-be-
stemmelser  og EF-kontrol,  kommer  de nationale  be-
stemmelser  ind  i billedet,  og disse  snarere  overlapper 
end føjer  sig ind i EF-reglerne  for ordningen  af det fæl-
les marked. 
1.2.1.  På  toldområdet  kan  man  eksempelvis  nævne: 
— mangfoldigheden  af formularer  og formaliteter; 
— fraværet  af ensartede  fremgangsmåder; 
— den  divergerende  politik  med  hensyn  til krav  om 
garanti  (kaution)  i forbindelse  med  fortoldning, 
oplagring,  midlertidig  indførsel  osv.; 
— nødvendigheden  af i visse  medlemsstater  at indhente 
forhåndstilladelse  til at toldklarere  for  fremmed 
regning: 
— forskellig  anvendelse  af de internationale  toldkon-
ventioner  (ATA-konventionen,  TIR-konventionen); 
— forskellige  kriterier  for toldopkrævning,  hvis  grund-
lag nogle  steder  er grænsekontrol  og andre  steder 
opkrævning  på leveringsstedet,  mens  den  atter  andre 
steder  er begrænset  til toldkontrol  med  virksomhe-
dernes  regnskabsføring. 2. Mangelfuld  harmonisering  på andre  områder 
2.1. Denne  situation  kan  ikke  kun  tilskrives  manglerne 
ved toldunionen.  Det  skal  således  understreges,  at for-
toldning  aldrig  blot  har  bestået  i, at der blev  opkrævet 
told,  men  derimod  altid  har  været  det geometriske  sted 
for anvendelsen  af alle  det enkelte  lands  restriktive  regu-
lativer.  Efter  at tolden  er afviklet,  har de øvrige  elemen-
ter af fortoldningen  ofte  fået  øget  betydning. 
2.1.1.  Beskatningen  af varer  er hovedsageligt  baseret 
på momssystemet.  Men  dette  system  er kun  ensartet  i 
teorien,  fordi  der  anvendes  forskellige  satser,  og fordi 
varerne  samtidig  er forskelligt  inddelt.  De  systemer, 
efter  hvilke  der  opkræves  (eller  ikke  opkræves)  told, 
samt  mulighederne  for afskrivning  og fradrag  varierer 
fra land  til land,  således  at momsen  giver  anledning  til 
meget  forskellige  formaliteter  ved  såvel  indførsel  som 
udførsel,  men  især  pålægger  den  enkelte  virksomhed 
meget  forskellige  byrder.  Afdelingen  ønsker  at påpege, 
at den  nuværende  situation  i kraft  af beskatningen  i en 
vis forstand  er ensbetydende  med  en genoprettelse  af 
toldbarrierer  mellem  medlemslandene  til trods  for  de 
fremskridt,  man  kan  håbe  på efter  ikrafttrædelsen  af det 
sjette  momsdirektiv. 
2.1.2.  Kurssvingningerne  giver  samme  resultat,  ligesom 
de midler,  der  anvendes  i visse  sektorer,  som  f.eks.  de 
valutariske  udligningsbeløb,  blot  ender  med  at gøre 
formaliteterne  endnu  mere  komplicerede,  uden  at de 
tilsigtede  mål  nås.  Den  nuværende  valutakontrol,  der er 
den beklagelige  konsekvens  af manglen  på en sammen-
hængende  EF-valutapolitik,  er ligeledes  en bremse  på 
samhandelen  inden  for Fællesskabet. 
2.1.3.  Udarbejdelsen  af ikke-harmoniserede  statistik-
ker skaber  også  en vægtig  byrde.  Kravene  er forskellige 
fra land  til land,  og kun  enkelte  koder  er fælles  (koder 
for lande  og regioner).  Varefortegnelsen,  der toldtarif-
mæssigt  er fælles,  er på trods  af NIMEXE  langt  fra fæl-
les i statistisk  henseende.  Hver  enkelt  medlemsstat  ind-
samler  fremdeles  statistiske  oplysninger  på sin  egen 
måde.  Derfor  afstedkommer  hver  enkelt  handelstrans-
aktion  inden  for  EF mindst  tre statistiske  deklaratio-
ner: ved  udførslen,  ved  transit  og ved  indførslen,  og 
denne  faktor  medvirker  til at gøre  toldklareringen 
endnu  mere  kompliceret. 
2.1.4.  Endelig  baseres  EF-markedsordningerne  hoved-
sagelig  på kontrollen  med  samhandelen  inden  for  EF, 
især — men  ikke  udelukkende  — inden  for landbrugs-
Nr. C 181/34 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 7. 78 
sektoren.  De fastsatte  bestemmelser  er måske  generelt 
fornuftige  nok,  men  de er altid  så omfattende  og deta-
ljerede,  at man  med  rimelighed  kan  betvivle,  om  de 
overhovedet  kan  anvendes  i praksis.  Logisk  nok  er det 
fremdeles  i forbindelse  med  samhandelen  inden  for EF, 
at anvendelsen  af disse  bestemmelser  kontrolleres 
strengest. 
De nationale  bestemmelser  divergerer  stadigt  alt for 
ofte,  og undertiden  er de forskellige  selv  inden  for 
samme  medlemsstat.  Når  der  fastlægges  EF-bestemmel-
ser, anvendes  disse  ofte  strengere  i samhandelen  inden 
for EF end  i samhandelen  med  tredjelånde. 
2.1.5.  Bestemmelsernes  manglende  stabilitet  og store 
antal  forårsager  til sidst  en vis form  for  usikkerhed  i 
samhandelen,  især  i den  sektor,  der omsætter  forbrugs-
goder.  Selv  om et firma,  der begrænser  sin aktivitet  til 
nogle  få produkter,  stadig  kan  gøre  sig håb  om at følge 
med i de skiftende  bestemmelser,  der  er gældende  for 
disse  produkter,  kan  et firma,  der varetager  import  til 
eller eksport  fra EF af mange  forskellige  produkter,  ikke 
længere  nøjagtigt  vide,  hvordan  disse  vil blive  behandlet 
i den  enkelte  medlemsstat,  og mangler  derfor  sikkerhed 
og garanti  med  hensyn  til formaliteter  og omkostninger. 
2.2. Det  fremgår  af ovenstående,  at formaliteterne  i 
forbindelse  med  samhandelen  mellem  medlemslande 
ofte er mere  komplicerende  end  dem,  der  gælder  i for-
bindelse  med  handel  med  et tredjeland,  hvor  der  skal 
betales  told. 
3. Toldunionens  udvikling 
3.1. Toldunionens  igangsættende  funktion  er allerede 
blevet  understreget  af Udvalget.  De  ovenfor  nævnte 
vanskeligheder  er væsentlige  bremser  for dens  udvikling, 
men må på ingen  måde  bruges  som  påskud  for at lade 
den stagnere.  Med  andre  ord  ville  det være  farligt  at 
vente  med  at iværksætte  nye  aktioner  inden  for  told-
unionen,  til man  har  fået  løst  problemet  med  de skatte-
mæssige,  valutariske  og andre  forskelle. 
3.2. Fællesskabet  er andet  end  toldunionen,  men  med 
den nuværende  udformning  af traktaten  kommer  alle 
EF's aktioner  til udtryk  gennem  toldunionen.  Afde-
lingen  ønsker  den  derfor  udviklet  i overensstemmelse 
med de retningslinjer,  den  allerede  flere  gange  har 
bekræftet;  specielt  ønsker  den  en liberal  udvikling  af 
samhandelen,  hvor  der  ikke  alene  tages  hensyn  til er-
hvervslivets  interesser,  men  også  til brugernes,  såvel  når 
de optræder  som  forbrugere,  som  når  de rejser  mellem 
medlemsstaterne. 
3.3. Toldunionens  fremgangsmåder 
Det er Udvalgets  opfattelse,  at der  til forvaltning  af 
toldunionen  og til imødegåelse  af udsving  i samhande-len og i økonomien  fordres  hurtige  og præcise  beslut-
ninger,  som  kun  en smidig  fremgangsmåde  kan  tilsikre. 
Men  i sin meddelelse  understreger  Kommissionen  selv, 
»at beslutningsprocesserne  er træge«,  ligesom  den 
bemærker,  at selv  den  mindste  ændring  i de gældende 
tekster  kræver  en frist  på mindst  to år. I øvrigt  er ni 
forslag  til forordninger  eller  direktiver  af toldmæssig 
karakter,  som  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  alle-
rede har  afgivet  udtalelse  om,  for øjeblikket  blokeret  i 
Rådet,  og dét til trods  for at enkelte  af dem,  som  f.eks. 
direktivet  om  varers  frie  omsættelighed,  haster  stærkt. 
Udvalget  kan  derfor  på dette  område  fuldt  tilslutte  sig 
Europa-Parlamentets  resolution  af 19.  april  1977.  De 
fremgangsmåder,  der bruges  i forbindelse  med  forvalt-
ningen  af toldunionen,  er alt  for  sjældent  afpasset 
moderne  erhvervsprincipper  og er ikke  i overensstem-
melse  med  virksomheders  normale  rentabilitetskriterier. 
3.4. Denne  situation  forværres  yderligere  af de meget 
forskellige  og lidet  sammenhængende  foranstaltninger, 
der er blevet  truffet  i perioden  efter  toldunionens  opret-
telse.  Der  er nok  gjort  et stort  stykke  arbejde,  hvilket  ses 
af, at talrige  forordninger  og direktiver  er blevet  udar-
bejdet. 
Disse  tekster  er imidlertid  uden  indbyrdes  forbindelse, 
hvilket  har mange  negative  konsekvenser,  og navnlig: 
— de mange  overflødige  gentagelser,  der  giver  anled-
ning  til misforståelser; 
— risikoen  for,  at disse  teksters  bestemmelser  modsiger 
hinanden  indbyrdes; 
— en lidet  klar  sondring  mellem  hvor  der  skal  anven-
des forordninger,  hhv.  direktiver.  Mange  direktiver 
indeholder  således  præcise  bestemmelser,  som  egent-
lig hører  hjemme  i en forordning; 
— vanskeligheder  ved  at fortolke  teksterne  for  myn-
dighederne  og brugerne  samt  risiko  for divergerende 
fortolkninger; 
— nedsættelsen  af talrige  forvaltningskomiteer  i hen-
hold  til hver  forordning  og hvert  direktiv. 
3.5. Denne  situation  er ikke  særlig  tilfredsstillende, 
hverken  ud fra  et juridisk  eller  et rent  praktisk  syns-
punkt.  Og den  forværres  ved,  at der  ikke  i forbindelse 
med alle  disse  bestemmelser  findes  nogen  form  for EF-
sanktionsmidler.  I hvert  enkelt  tilfælde  er det  i sidste 
instans  nødvendigt  at henholde  sig til national  ret med 
de risici  for forskellig  sanktionsanvendelse,  dette  inde-
bærer,  eller  — som  det  er tilfældet  i forbindelse  med 
forordningen  om  fællesskabsforsendelser  — man  har 
måttet  komplicere  proceduren  (grænseovergangsattes-
ter) for at kunne  afgøre,  hvilken  medlemsstat  det i givet 
fald påhviler  at træffe  sanktioner.  Det  skulle  dog  være 
muligt  på grundlag  af EF-teksterne  i hver  enkelt  med-
lemsstat  at fastlægge  en EF-fortegnelse  over  overtrædel-
ser af toldbestemmelserne  og ensartede  sanktionsmidler. 
31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/35 
3.6. Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  har i sine  udta-
lelser  om konkrete  tekster  ved  flere  lejligheder  henledt 
Kommissionens  og Rådets  opmærksomhed  på det uhel-
dige i denne  situation  samt  anvist  midler,  der  kunne 
rette  op på den.  Det må beklage,  at dets  forslag  indtil  nu 
ikke er blevet  fulgt  op. 
4. Forslagene 
Udvalget  ønsker  navnlig  at fremsætte  konkrete  og reali-
stiske  forslag,  der kan  gennemføres  efter  en nøje  tids-
plan,  og tilslutter  sig i denne  forbindelse  både  de ønsker, 
Kommissionen  har  givet  udtryk  for,  og Europa-Parla-
mentets  henstillinger. 
4.1. Generelle  forslag 
4.1.1.  Antallet  af EF-tekster  er for stort,  og samtidig 
er teksterne  overdrevent  detaljeprægede  og undertiden 
indbyrdes  modstridende.  Der  må træffes  færre  og min-
dre detaljerede  beslutninger,  de eksisterende  tekster  må 
slås sammen,  og færdigbehandlingen  af alle  de tekster, 
der endnu  er på forhandlingsstadiet,  må fremskyndes. 
4.1.2.  Der  bør i hvert  fald  inden  for toldområdet  — og 
uden  at man  afventer  en eventuel  harmonisering  af den 
nationale  strafferet  — udarbejdes  en fælles  deskriptiv 
fortegnelse  over  overtrædelser  samt  et ensartet  sank-
tionssystem.  Den  nuværende  situation  er urimelig,  da 
den hverken  giver  transportvirksomheder  eller  især 
virksomheder  inden  for  transportstøtteerhverv  eller 
toldklarerere  mulighed  for  at vide,  til hvilken  grænse 
deres  ansvar  går;  som  situationen  er i dag,  er omfanget 
af dette  ansvar  afhængigt  af, på hvis  stats  territorium 
eventuelle  uheld  eller  vanskeligheder  opstår. 
4.1.3.  Udvalget  ønsker  også,  at der  gives  brugerne 
praktiske  og ensartede  appelmuligheder  med  hensyn  til 
anvendelsen  af EF-teksterne,  som  er meget  detaljerede, 
og der opstår  ofte  tvister  på grund  af divergerende  for-
tolkninger  af teknisk  art.  De nationale  appelmuligheder 
er ofte  meget  forskelligartede  med  hensyn  til varigheden 
og konsekvenserne  for de berørte  parter.  Der  kan  gan-
ske vist  altid  appelleres  til EF-Domstolen,  men  dette  er 
en alt for tung  retsprocedure,  når de mange  handelstvi-
ster, der opstår  i samhandelen,  skal  løses.  Det  er således 
nødvendigt  at indføre  en harmoniseret  europæisk  ap-
pelprocedure  med  f.eks.  en mæglingsinstans  med  en 
enkel,  hurtig  og lidet  kostbar  arbejdsgang. 4.1.4.  Udvalget  genfremsætter  sit nu 10 år gamle  (*) 
forslag  om oprettelse  af et enhedsudvalg  for  toldfor-
valtning  til erstatning  af de talrige  nuværende  udvalg. 
Denne  løsning  vil gøre  det muligt  at forenkle  forbindel-
serne  mellem  forvaltningskomiteen  og det  rådgivende 
udvalg,  der for tiden  er nedsat  under  Forvaltningen  af 
toldunionen  (GUD).  Således  kunne  sidstnævnte  gøre  sig 
gældende  i den  generelle  fase,  hvor  Kommissionen  og 
eksperterne  fastlægger  hovedlinjerne  i teksterne. 
4.1.5.  Ovennævnte  forslag  vil først  kunne  få fuld  virk-
ning,  når der er udarbejdet  en EF-toldlov.  Denne  toldlov 
burde  dels  kodificere  de nuværende  tekster,  dels  udfylde 
de mange  huller,  der i dag  findes  i bestemmelserne  for 
toldunionen,  således  at man  kunne  få udformet  et 
sammenhængende  og praktisk  anvendeligt  lovgrundlag. 
Opgaven  er tilstrækkelig  stor  til, at det er fuldt  beretti-
get, at Kommissionen  bringer  usædvanlige  midler  i 
anvendelse  for at kunne  påbegynde  denne  meget  nød-
vendige  kodificering;  det er således  klart,  at Forvalt-
ningen  af toldunionen,  som  er fuldt  beskæftiget  med 
daglige  opgaver  og med  arbejdet  med  nye  tekster,  kun 
kan varetage  denne  ekstraopgave,  hvis  den  får  stillet 
særlige  midler  til rådighed.  I denne  sammenhæng  ville 
det være  hensigtsmæssigt  at foretage  midlertidige  for-
flyttelser  af toldembedsmænd  fra  medlemsstaterne  til 
Forvaltningen  af toldunionen.  De pågældende  embeds-
mænd  ville  på denne  måde  få bedre  mulighed  for  at 
sætte  sig ind i EF-bestemmelserne  og i de enkelte  med-
lemsstaters  fejlfortolkninger;  samtidig  ville  de på et lidt 
senere  stadium  kunne  bidrage  til en bedre  kodificering 
af de eksisterende  tekster.  Kodificeringen  af forord-
ningerne  om fællesskabsforsendelser^)  viser  på én gang, 
hvad  der kan  gøres,  og hvilke  fordele,  der opnås  ved  en 
kodificering.  Det er nødvendigt  at gå i gang  hermed  for 
allerede  nu at anskue  EF's  toldlovgivning  under  en 
samlet  indfaldsvinkel  uden  at afvente  vedtagelsen  af de 
tekster,  der  for øjeblikket  er under  udarbejdelse.  Med 
udsigten  til nye  medlemmers  optagelse  i EF antager 
dette  skridt  hastende  karakter.  Det  ville  være  særdeles 
vanskeligt  for disse  eventuelle  medlemmer  at gennem-
skue  de nugældende  teksters  kringelkroge.  Desuden  ville 
de særlige  foranstaltninger,  man  formentlig  måtte  ud-
forme  med  henblik  på disse  nye  medlemmer,  gøre  situ-
ationen  endnu  mere  indviklet.  Endelig  må de igangvæ-
rende  forhandlinger  på ingen  måde  ødelægge  de frem-
skridt,  man  allerede  har opnået  på området. 
4.2. Særlige  forslag 
4.1.2.  Forenklingsprogram 
(1) Udtalelse  af 27.  marts  1968  om  toldoplæg,  udtalelse  af 
samme  dato  om henstand  med  betaling,  udtalelse  af 29. juli 
1968  om  aktiv  forædling  osv. 
(2) EFT  nr. L 38 af 9. 2. 1977. 
Nr. C 181/36 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 7. 78 
4.2.1.1.  Udvalget  ser gerne,  at der  årligt  gøres  status 
over  forenklingsprogrammet  fra  1975  i den  form, 
Kommissionen  tog  i anvendelse  med  den  status,  der 
fremlagdes  den 1. april  1977. 
4.2.1.2.  Udvalget  ønsker,  at alle  dokumenter  (ved 
import,  transit,  eksport),  der er nødvendige  i forbindelse 
med en forretning  mellem  to medlemslande,  bliver 
undersøgt  systematisk  med  henblik  på en forenkling. 
Målet  er her at få udformet  en standardformular.  Det 
har med  interesse  bemærket,  at der fra 1. januar  1978 
er blevet  indført  en rammeformular  for EF-eksportde-
klarationer.  Det  udtrykker  ønske  om,  at denne  formular 
rent faktisk  anvendes  af alle  medlemsstater,  og at be-
stræbelserne  på at få udformet  en virkelig  standardeks-
portformular,  der ikke  skal  være  summen  af hver  en-
kelt medlemsstats  behov,  men  en syntese  af virkelige 
EF-behov,  bliver  videreført. 
4.2.1.3.  Et lignende  arbejde  bør  sættes  i gang  med 
hensyn  til anvendelsen  af en EF-importdeklaration. 
4.2.1.4.  I samme  forbindelse  ønsker  Udvalget  at hen-
lede Kommissionens  og  Rådets  opmærksomhed  på 
betydningen  af arbejdet  med  at harmonisere  og rationa-
lisere  dokumenter  og fremgangsmåder  i den  internatio-
nale samhandel.  Arbejdet  foregår  på forskellige  planer, 
navnlig  i Den  økonomiske  Kommission  for  Europa 
(FN-Geneve)  og i forenklingsudvalg,  der er oprettet  af 
medlemsstaterne. 
4.2.1.5.  Udvalget  mener,  at de handelsdokumenter,  der 
normalt  udfærdiges  af virksomhederne,  i langt  videre 
udstrækning  kunne  anvendes  som  grundlag  for de fælles 
procedurer  i samhandelen,  og mener  ligeledes,  at ratio-
naliseringen  af disse  dokumenter  og deres  udformning 
efter  en standardmodel,  således  som  det allerede  sker  i 
flere  medlemslande,  i væsentlig  grad  ville  lette  en sådan 
anvendelse.  Det  ville  være  specielt  ønskeligt,  om man  i 
hele EF indførte  den  internationale  fakturastandardmo-
del. 
4.2.1.6.  Ved  udformningen  af nye  dokumenter  (f.eks. 
oprindelsescertifikat)  må man  ikke  glemme,  at disse  skal 
være  enklest  mulige.  Der  bør  være  færrest  mulige  rub-
rikker,  da de ønskede  oplysninger  kan  fås ved hjælp  af 
allerede  udarbejdede  dokumenter. 
4.2.2.  Fællesskabsforsendelse 
4.2.2.1.  Udvalget  skal  pege  på, at et af målene  med 
fællesskabsforsendelse  oprindeligt  var,  at den  lidt  efter 
lidt gennem  anvendelse  af forsendelsesformularen  først 
som udførselsangivelse,  derefter  som  indførselsanmel-
delse,  skulle  ændres  til en fælles  samhandelsordning. Dette  system  har gjort  det muligt  at ophæve  dokumen-
tationen  for,  at en vare  er fortoldet.  Udvalget  beklager, 
at denne  udvikling  sker  for  langsomt.  Det  ser  især 
gerne,  at udførselsangivelsen  og forsendelsesangivelsen 
hurtigst  muligt  bliver  slået  sammen  i en standardformu-
lar. 
4.2.2.2.  Det  beklager,  at de i forordningen  indeholdte 
muligheder  for,  at medlemsstaterne  udarbejder  for-
enklede,  bilaterale  indførsels-  og udførselsprocedurer, 
kun er blevet  udnyttet  i ringe  omfang  og beklager  også 
de pågældende  myndigheders  tilbageholdenhed  på dette 
område. 
4.2.2.3.  Det  foreslår,  at kravet  om kaution  ved  intern 
forsendelse  ophæves.  Der  kunne  dog  i to tilfælde  di-
spenseres  herfra: 
— når  der er tale  om varer,  der er underkastet  særlig 
kontrol  eller  er pålagt  punktafgifter; 
— når  der  er tale  om fysiske  eller  juridiske  personer, 
som ikke  yder  garanti  for tilstrækkelig  skattemæssig 
pålidelighed,  efter  kriterier  som  skal  fastlægges 
nærmere. 
4.2.2.4.  Udvalget  skal  igen  pege  på sine  forslag  om 
indførelse  af et enhedssystem  for toldsanktioner  og på, 
at et sådant  system  ville  tillade  en ophævelse  af doku-
mentationen  for grænsepassage. 
4.2.2.5.  Endelig  ser Udvalget  gerne,  at der gøres  mest 
muligt  for at undgå  ophold  ved  grænsen  for køretøjer 
med transport  under  fællesskabsforsendelsesordningen. 
4.2.3.  Oprindelse 
Udvalget  udtrykker  ønske  om,  at der  foretages  en 
harmonisering  og en forenkling  af de forskellige  meto-
der til bestemmelse  af varers  oprindelse  samt  af de 
konkrete  anvendelsesprocedurer. 
4.2.4.  Statistik 
Udvalget  konstaterer,  at kravene  om statistiske  oplys-
ninger  pålægger  brugerne  og myndighederne  en enorm 
arbejdsbyrde. 
Udvalget  erkender  det nødvendige  og det nyttige  i, at 
der udarbejdes  præcise  statistikker,  såvel  for EF-instan-
serne  og medlemslandene  som  for forbrugerne.  Alligevel 
mener  det,  at de statistiske  opgavers  omfang  kan  mind-
skes ved  at forene  kodificeringerne,  reglerne  for toldbe-
handling  og reglerne  for,  hvilke  data  der medtages.  Det 
foreslår  navnlig,  at de vigtigste  af de statistiske  oplys-
ninger  inden  for samhandelen  i EF kun  gives  én enkelt 
31. 7. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 181/37 
gang  for hver  forretning,  og at medlemsstaternes  særlige 
ønsker  opfyldes  på anden  måde.  Det  anmoder  Kommis-
sionen  om  med  henblik  herpå  at udarbejde  et særligt 
gennemførelsesprogram. 
4.2.5.  Moms 
4.2.5.1.  Udvalget  beklager,  at de forskellige  momssat-
ser, såvel  som  de forskellige  opkrævningsmåder,  under 
de nuværende  forhold  medfører  en kontrol  med  sam-
handelen  i EF. Det  regner  dog  med,  at denne  situation 
bedres,  når  bestemmelserne  i det sjette  momsdirektiv, 
der i alt væsentlig  drejer  sig om harmonisering  af bereg-
ningsgrundlaget  for denne  afgift,  bliver  bragt  i anven-
delse.  Det  skal  samtidig  minde  om,  at det overordnede 
mål i EF-samhandelen  stadig  er, at kontrollen  med 
varebevægelserne  mellem  medlemsstaterne  ophæves. 
4.2.5.2.  Udvalget  mener  ikke  desto  mindre,  at en 
harmonisering  af momsopkrævningsmåden  eller  den 
måde,  hvorpå  momsen  beregnes  ved  indførsel,  kunne 
forenkle  samhandelen  inden  for EF betydeligt.  Uden  at 
ville se bort  fra de forskelle,  der er i medlemslandenes 
skatteordninger  og  i de kompetente  myndigheders 
struktur,  foreslår  Udvalget,  at der  for de regelmæssigt 
importerende  firmaer,  der  kan  fremvise  de ønskede 
garantier,  i EF's  grænsetoldkontorer  stilles  et toldkon-
trolsystem  til rådighed,  hvormed  de beløb,  der  skal 
opkræves,  kan  indregnes  i de afgiftspligtiges  momsregn-
skab. 
4.2.5.3.  Udvalget  foreslår  ligeledes,  at opkrævningen 
af moms  af transportbeløbet  generelt  udsættes,  til 
fragten  er fremme  ved  bestemmelsesstedet,  således  at 
parkering  af vogne  ved grænserne  undgås,  jf. artikel  23 i 
det sjette  momsdirektiv.  Endelig  foreslår.  Udvalget,  at 
der sikres  en hurtig  afgiftsbehandling  af enhver  vare, 
også  i tilfælde  af udførsel  ved privatpersoner. 
4.2.6.  Transport  af vareprøver,  håndværks-  og bygge-
materialer  osv. 
Udvalget  beklager,  at transport  af vareprøver,  hånd-
værks-  og byggematerialer  samt  kunstværker  til udstil-
linger  mellem  medlemsstaterne  stadig  sker  i henhold  til-
den internationale  ATA-konvention.  Det  mener,  at det 
på baggrund  af fremskridtene  inden  for  toldunionen 
skulle  have  været  muligt  at oprette  en enklere  EF-ord-
ning. 
4.2.7.  Privatrejsendes  grænsepassage  og varer  tran-
sporteret  af private 
Toldunionens  fremskridt  bør desuden  afspejle  sig i yder-
ligere  lempelser  i formaliteterne  for rejsende,  der passe-rer grænsen  mellem  to EF-lande.  Udvalget  må her  be-
klage,  at forslagene  om at øge  toldfritagelsen  for rej-
sende  endnu  ikke  har givet  resultat.  Endvidere  skal  det 
påpege,  at foreslaget  om EF-passet  bør vedtages  hurtigst 
muligt. 
Desuden  bør  Kommissionen  drage  omsorg  for  at be-
grænse  de administrative  vanskeligheder,  som  privatrej-
sende  undertiden  støder  på (import,  transit  eller  udfør-
sel af varer  og køretøjer,  afgiftsfritagelse,  etc.).  En hel 
del af disse  problemer  vil netop  kunne  mindskes  gennem 
en fortsat  skatteharmonisering. 
5. Tidsplan 
5.1. Den  måde,  Fællesskabet  har  fungeret  på gennem 
de sidste  20 år, har vist,  at det altid  har været  langt  let-
tere at gennemføre  de planlagte  foranstaltninger,  når 
der var udarbejdet  en nøje  tidsplan.  Udvalget  mener,  at 
det er til skade  for toldunionen,  at der ikke  foreligger  en 
trinvis  tidsplan  for gennemførelsen,  og det foreslår  der-
for, at der  opstilles  en sådan,  både  for de foranstalt-
ninger,  der er under  behandling,  og for de af Udvalget 
fremsatte  forslag. 
Når man  tager  de aktuelle  økonomiske  vanskeligheder  i 
betragtning,  er det særligt  vigtigt  at undgå,  at erhvervs-
livet spilder  kræfter  på nytteløse  formaliteter  og admini-
strative  forhindringer.  Udsigten  til nye landes  optagelse  i 
EF og de dermed  forbundne  forviklinger  gør det endnu 
vigtigere  at undgå  tidsspilde. 
Under  disse  omstændigheder  bør  1980  fastsættes  som 
sidste  frist  for gennemførelsen  af de vigtigste  foranstalt-
ninger,  navnlig  dem,  som  allerede  ligger  klar  på papiret, 
således  at tarifunionen  kan  udvikle  sig frem  mod  en 
virkelig  toldunion. 
5.2. Virkeliggørelsen  af et sådant  program  forudsætter, 
at EF stiller  de nødvendige  midler  til rådighed,  såvel 
materielt  som  med  hensyn  til personale.  Forvaltningen 
af toldunionen  bør  således  betragtes  som  en særlig  vig-
tig opgave. 
6. Konklusion 
Sammenfattende  ønsker  Udvalget  at give  udtryk  for sin 
påskønnelse  af det hidtil  udførte  arbejde,  hvis  betydning 
dog desværre  ofte  skjules  af vanskeligheder,  som  det 
burde  være  let at overvinde.  Det  mener,  at det vil være 
nærmere  at finde  løsninger  ved  at søge  nye  og originale 
fællesskabsforanstaltninger,  snarere  end  ved  de tidskræ-
vende  og ofte  frugtesløse  forsøg  på at harmonisere  med-
lemsstaternes  forskellige  bestemmelser.  Udvalget  er sig 
grænserne  for  toldunionen  bevidst.  Det  europæiske 
Fællesskab  opbygges  ikke  gennem  eksperters  arbejde 
Nr. C 181/38 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 7. 78 
eller  på grundlag  af tekniske  foranstaltninger.  Økono-
miske  og politiske  beslutninger  er nødvendige. 
Udvalget  understreger  dog,  at Fællesskabet  har gjort  de 
forventede  fremskridt,  i det omfang  udviklingen  af told-unionen  har  været  underkastet  og ledet  af en nøjagtig 
tidsplan.  Da al told  nu er afskaffet,  er det vigtigt  klart  at 
definere  de større  opgaver,  der skal  løses  inden  for told-
området,  for at Fællesskabet  i en række  nøje  fastlagte 
etaper  kan  udvikles  til en økonomisk  union. 
Bruxelles,  den  30. marts  1978. 
Basil  de FERRANTI 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Udtalelse  om almen  og faglig  uddannelse  for unge  arbejdstagere 
Udvalgets  udtalelse  har ingen  tekst  som  grundlag. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin 149.  plenarforsamling  den  25.  og 26. maj  1977  på forslag  fra 
sit præsidium  at afgive  en udtalelse  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 157.  plenarforsamling,  afholdt  i Bruxelles 
den 29. og 30 marts  1978,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til artikel  20, stk.  4, i sin forretnings-
orden, 
under  henvisning  til Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs 
beslutning  på plenarforsamlingen  den  25.  maj  1977 
efter  et præsidieforslag  af 24. maj  1977  om at fremsætte 
en initiativudtalelse  om  »Almen  og faglig,  uddannelse 
for unge  i Det  europæiske  Fællesskabs  medlemsstater«. 
under  henvisning  til præsidiets  beslutning  af 24.  maj 
1977  om at pålægge  Afdelingen  for sociale  anliggender 
at udarbejde  en udtalelse  og en beretning  om spørgsmå-
let, under  henvisning  til udtalelse  fremsat  af denne  afdeling 
på mødet  den  16. marts  1978, 
under  henvisning  til mundtlig  beretning  aflagt  af ordfø-
reren,  hr. Sloman, 
under  henvisning  til drøftelserne  på den  157.  plenarfor-
samling  afholdt  den  29. og 30. marts  1978  (mødet  den 
30. marts  1978),  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
Uddannelse  er en fundamental  menneskerettighed,  som 
er vigtig,  både  for den  enkelte  og det samfund,  han/hun 
lever  i; 
uddannelsesprogrammer  bør  tilpasses  efter  ændrede 
behov  og forhold;