1Indledning

Siden 2015 har Europa-Kommissionen for at løse den alvorlige flygtningekrise arbejdet intensivt på at indføre alle de forskellige dele i en omfattende migrationspolitik, som Det Europæiske Råd og Europa-Parlamentet har efterlyst gentagne gange. Der er tale om foranstaltninger på både kort og lang sigt, der rækker fra at styre migrationsstrømmene uden for EU og dæmme op for ulovlig indvandring til og inden for Europa over at sikre effektiv kontrol af vores ydre grænser, navnlig gennem oprettelsen af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, til at reformere det fælles europæiske asylsystem og skabe bedre muligheder for lovlig indvandring, bl.a. gennem oprettelse af en fælles EU-ramme for genbosætning.

De midlertidige omfordelings- og genbosætningsordninger i nødsituationer er centrale elementer i EU’s svar på en bedre styring af migrationsspørgsmålet og er udtryk for ansvars- og solidaritetsprincippet i praksis. Disse ordninger er, sammen med alle de øvrige nødvendige eller allerede indførte foranstaltninger for en bæredygtig reduktion af strømmen af ulovlig indvandring til Europa, vigtige komponenter i en bredere strategi, der skal genskabe kontrol over situationen.

Det er ikke muligt at opnå en rimelig ansvarsfordeling uden solidaritet. Kommissionens foranstaltninger og forslag tager udgangspunkt i dette princip og kan ikke adskilles fra hinanden. I overensstemmelse med stats- og regeringschefernes Maltaerklæring skal alle elementer i EU´s omfattende migrationspolitik gennemføres. Genoptagelsen af Dublinoverførsler til Grækenland, som Kommissionen anbefalede den 15. marts 2017, kan ikke adskilles fra det fælles ansvar om at lette presset på Grækenland ved at gennemføre forpligtelserne i henhold til Rådets afgørelser om omfordeling. Det er vigtigt, at omfordelingsordninger i nødsituationer gennemføres fuldt ud på kort sigt for at lette presset på Italien og Grækenland. Det er imidlertid lige så vigtigt samtidigt at fremskynde arbejdet på at reformere det fælles europæiske asylsystem, navnlig Dublinforordningen. En sådan reform vil sikre, at Europa har en retfærdig, men effektiv asylpolitik, der er baseret på en klar og retfærdig ansvarsdeling blandt medlemsstaterne, herunder strukturelle redskaber til at imødekomme situationer med et særligt stort pres.

Selvom antallet af migranter, der ankommer til Europa, er faldet betydeligt i 2016, er der fortsat et stort pres på Grækenland, hvor der fortsat befinder sig omkring 62 300 migranter. Grækenland skal desuden målrette ressourcer til gennemførelsen af EU’s og Tyrkiets erklæring og sikre de daglige tilbagesendelser til Tyrkiet af ulovlige migranter, der har krydset grænsen fra Tyrkiet til de græske øer efter den 20. marts 2016. Italien modtog i 2016 et rekordhøjt antal migranter, 181 436 (18 % flere end i 2015), hvoraf 14 % var uledsagede mindreårige. De foranstaltninger, som Italien har truffet for nylig for at styrke bestræbelserne på at tilbagesende de migranter, der ikke har ret til at forblive i EU, er glædelige og bør gennemføres hurtigt. Omfordeling bør lette presset på Italien ved at dele ansvaret for at håndtere de migranter, der har et klart behov for international beskyttelse.

Kommissionen har månedligt rapporteret om gennemførelsen af omfordelings- og genbosætningsordningerne. Fremskridtene med hensyn til genbosætning har været lovende, det samme kan imidlertid ikke siges om omfordeling, hvor de overordnede fremskridt har været ringe. For at tilskynde til hurtig gennemførelse af omfordelingsforpligtelserne, og med udgangspunkt i den faktiske situation, har Kommissionen fastsat specifikke mål, der skal sikre en effektiv og enkel omfordeling af alle migranter i Italien og Grækenland, der kan omfordeles, inden for tidsfristen i Rådets afgørelser. Kommissionen har bilateralt opfordret medlemsstaterne til at øge indsatsen for at opfylde de fastsatte mål og ikke mindst deres forpligtelser. De medlemsstater og associerede lande, der allerede var aktive med hensyn til omfordeling, reagerede positivt og underrettede Kommissionen om deres månedlige planlægning. Reaktionen fra de mindre aktive medlemsstater derimod var blandet.

Alle operationelle forudsætninger for at gennemføre omfordelingsoperationerne og hjælpe medlemsstaterne med at nå de fastsatte mål er til stede. Nogle medlemsstater og associerede lande går forrest. Andre skal følge efter. Det vil være muligt at omfordele alle de berettigede migranter i Italien og Grækenland inden september 2017, hvis alle medlemsstater forfølger og lever op til deres forpligtelser. En intensiveret og koordineret indsats fra alle medlemsstater og et robust samarbejde mellem alle berørte aktører er nu helt afgørende for at gøre konkrete fremskridt på dette centrale område i EU’s omfattende migrationspolitik, i overensstemmelse med opfordringen fra stats- og regeringslederne.

2Omfordeling

Selvom omfordelingstempoet har været gradvist stigning med 13 546 omfordelte personer pr. 28. februar (9 610 fra Grækenland og 3 936 fra Italien), udgør andelen mindre end 14 % af den juridiske forpligtelse, som Rådet har fastsat indtil nu (106 000 for både Italien og Grækenland). Med det nuværende tempo vil det samlede antal omfordelte personer komme til at ligge langt fra de forpligtelser, der er fastsat for september 2017.

Frankrig er det land, der har omfordelt flest ansøgere (2 758 indtil videre) efterfulgt af Tyskland (2 626) og Nederlandene (1 486). Som det fremgår af dataene i bilagene er det imidlertid kun to medlemsstater, Malta og Finland, der på nuværende tidspunkt er på vej mod at overholde deres forpligtelser rettidigt for både Italien og Grækenland. Luxembourg og Portugal viser også en støt fremgang mod at leve op til deres forpligtelser for Grækenland og Italien. På trods af deres frivillige deltagelse i ordningen er de associerede lande generelt godt på vej til at overholde deres forpligtelser med hensyn til rettidig omfordeling. Endelig er Sverige ved at forberede sig på at opfylde sine omfordelingsforpligtelser for Italien og Grækenland mellem juni og september 2017.

Desværre tegner der sig et mere skuffende billede for andre medlemsstater. Ungarn, Østrig og Polen nægter fortsat at deltage i omfordelingsordningen. Den Tjekkiske Republik har ikke forpligtet sig siden maj 2016 og har ikke gennemført nogen omfordelinger siden august 2016. Landet har omfordelt mindre end 1 % af sin kvote. Bulgarien, Kroatien og Slovakiet har gennemført en meget begrænset omfordeling (mellem 1 % og 2 % af deres tildelte kvoter).