DA Den Europæiske Unions Tidende C 44/173

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Integrering af havovervågningen: En fælles ramme for informationsudveksling for EU's maritime område

KOM(2009) 538 endelig

2011/C 44/32

Ordfører: Nikolaos LIOLIOS

Kommissionen besluttede den 15. oktober 2009 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – Integrering af havovervågningen: En fælles ramme for informationsudveksling for EU's maritime område

KOM(2009) 538 endelig.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, der vedtog sin udtalelse den 1. juni 2010.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 464. plenarforsamling den 14.-15. juli 2010, mødet den 14. juli 2010, følgende udtalelse med 164 stemmer for, 1 imod og 6 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og anbefalinger

1.1 EØSU bifalder meddelelsen og støtter spektret af mulige foranstaltninger til integreret havovervågning for at opnå en klar forståelse af alle aktiviteter til søs, der kan have betydning for EU's og medlemsstaternes sikkerhed, økonomi og miljø.

1.2 EØSU er i princippet enigt med henstillingerne i ovennævnte meddelelse og mener, at indførelsen af regler om udbredelse og behandling af oplysninger samt indførelse af kontrolforanstaltninger fra/til alle deltagende organisationer vil forbedre overblikket over situationen på det maritime område.

1.3 EØSU noterer, at overvågningsmeddelelsen er et positivt bidrag til de øgede sikkerhedsproblemer, EU står overfor, fx ulovlig indvandring, menneskesmugling, handel med narkotika samt effektiv og praktisk beskyttelse af miljøet og EU-borgernes liv og velfærd.

1.4 EØSU er klar over, at bæredygtigheden af en integreret EU-havpolitik afhænger af dets politiske foranstaltningers bæredygtighed og her er den integrerede havovervågning ingen undtagelse. I det omfang skal det foreslåede system til integreret havovervågning opbygges med henblik på bæredygtig tilvejebringelse af præcise, rettidige, omkostningseffektive data af høj kvalitet, når og hvor det behøves og til det nøjagtigt krævede formål. Derfor bør mulighederne for at udvide systemet til integreret havovervågning også overvejes.

1.5 EØSU støtter en fælles overvågningsmekanisme for hele EU baseret på en harmoniseret lovgivningsramme med henblik på udveksling af følsomme og mindre følsomme oplysninger blandt EU-medlemsstaternes myndigheder, agenturer og brugere.

1.6 EØSU er klar over betydningen af det maritime områdes internationale dimension og opfordrer til, at der udvikles tekniske og retlige standarder, og at mulighederne for samarbejde med tredjelande udforskes.

1.7 EØSU finder, at sammenkoblingen af havovervågningssystemer forudsætter tilbundsgående overvejelser af forskellige retlige spørgsmål vedrørende udvekslingen af information, der er indsamlet af forskellige grunde og fra forskellige kilder. Medlemsstaterne har forskellige forpligtelser, og datafortrolighed og beskyttelse af personoplysninger er centrale spørgsmål. Man mangler endnu at definere karakteren af de pågældende oplysninger, udvekslingens formål (og metoderne) og de potentielle modtagere af oplysningerne, de fornødne sikkerhedsforanstaltninger, hvad angår fortrolighed og datasikkerhed og beskyttelse af personoplysninger, hvor dette er relevant.

1.8 EØSU foreslår, at oplysningerne udbredes på basis af »behovet for at vide«, så man sikrer databeskyttelsen og unødig udbredelse af oplysningerne. Det er også afgørende klart at definere fortrolighedsniveauet samt myndighedsniveauet, der skal bruge oplysningerne, gennem udvikling af en konkret og gennemsigtig ordning til at bevilge ret til adgang.

1.9 EØSU forstår, at valideringen af de indsamlede oplysninger er en afgørende og vanskelig opgave og foreslår, at der udvikles en ramme, som indsamler oplysningerne og verificerer, at de er korrekte, samt sikrer informationssikkerhed i sin formidlingsprocedure.

1.10 EØSU slår til lyd for, at der følges en køreplan for gennemførelse af den integrerede havovervågning ved at udnytte erfaringerne fra pilotprojekter, ekspertgrupper og konsekvensanalyser i forbindelse med behandlingen af de retlige og tekniske aspekter af integreringen af information.

1.11 EØSU henstiller, at der udvikles en enkelt national koordineringsmekanisme og en informationscentral pr. national brugergruppe (befolkningsgruppe) for at fremme udviklingen af den integrerede havovervågning og gøre den operativ.

1.12 I betragtning af de mange nuværende systemer foreslår EØSU, at man undgår overlapning med eksisterende systemer, så den integrerede havovervågning ikke ændrer ved, hvordan informationen indsamles, men hvordan informationen formidles.

1.13 EØSU opfordrer EU til at vælge en mere centralstyret netværkstilgang, hvor det er netværkets formelle struktur og centrale kommunikation, der sikrer koordineringen.

1.14 For at sikre en sammenkobling mellem brugergrupperne foreslår EØSU, at EU definerer en klar og solid platform for tildeling af retten til adgang baseret på en fælles europæisk forståelse af de forskellige politiske synspunkter samt på operationel effektivitet. De der har opnået adgangsrettighed skal være underlagt EU-direktivet om åbenhed.

1.15 Den vedtagne systemarkitektur bør have tilbagemeldingsmuligheder for at give muligheder for tilpasninger og opdateringer bl.a. i forhold til udviklingen i de juridiske rammer.

1.16 EØSU anbefaler, at en avanceret sikkerhedsstyring bør være en topprioritet for EU's maritime område. Med henblik herpå er en arkitektur i flere niveauer, der sikrer dataenes gyldighed og datasikkerheden at foretrække.

2. Indledning

2.1 Den 15. oktober 2009 offentliggjorde Kommissionen meddelelsen »Integrering af havovervågningen: En fælles ramme for informationsudveksling for EU's maritime område« (KOM(2009) 538 endelig) og anmodede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om at afgive en høring herom på grundlag af EU-traktatens artikel 262.

2.2 I sin meddelelse »En integreret EU-havpolitik« sigter Europa-Kommissionen på inden 2013 »at iværksætte tiltag til oprettelse af et bedre interoperabelt overvågningssystem med det formål at koordinere eksisterende overvågnings- og sporingssystemer, der tjener til opretholdelse af søfartssikkerheden, havmiljøbeskyttelsen, fiskerikontrollen, grænsekontrollen og andre retshåndhævelsesfunktioner«.

2.3 EU har allerede iværksat en række overvågningsinitiativer, som integrerer mere end en sektoraktivitet: Et trafikovervågningssystem for skibsfarten, hvorunder data om skibes bevægelse og last indsamles og udveksles mellem medlemsstater, SafeSeaNet (direktiv 2002/59/EØF) (1), udveksling af maritime data mellem medlemsstaternes maritime myndigheder sigter på at forebygge ulykker, forurening til søs samt gøre beredskabet mere effektivt i tilfælde af episoder eller ulykker til søs.

2.4 I denne sammenhæng kan det nævnes, at Den Europæiske Indeksserver (EIS) allerede er i drift og STIRES (»SafeSeaNet Traffic Information Relay and Exchange System«) er under udvikling. Desuden indsamles der i øjeblikket kortdistance-havtrafikdata, og langdistancedata vil fremover blive tilgængelig efter anmodning fra EU's datacentral for langdistanceidentificering og –sporing af fartøjer (EU LRIT DC – Resolutioner fra IMO's udvalg for søfartssikkerhed MSC 202 (81) og MSC 211 (81) om ændring af den internationale konvention fra 1974 om sikkerhed for menneskeliv til søs (SOLAS)) i samarbejde med medlemsstaterne. Desuden lægges der med udviklingen af det europæiske grænseovervågningssystem (EUROSUR) op til en integreret overvågningsløsning for EU.

2.5 I tillæg hertil overvejer denne meddelelse alle yderligere relevante tiltag, som EU har truffet, herunder etableringen af Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA), Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser (FRONTEX), Det Europæiske Forsvarsagentur (EDA) og Blå Bog for Transport. Sideløbende hermed lanceres der to pilotprojekter for i et indsatsområde at teste, hvordan integreret havovervågning kan fungere i praksis. Det ene er i Middelhavsområdet og det andet i de nordeuropæiske havområder.

2.6 Målet med den foreslåede IMS-politik er ikke at skabe et yderligere overvågningssystem, men at opstille grænseflader og efterfølgende integrere eksisterende systemer på tværs af sektorer og grænser for at gøre de ansvarlige nationale myndigheder mere effektive, når det gælder om at gennemføre overvågningstiltag og øge omkostningseffektiviteten af tiltag til søs. For at udvikle et sikkert tværsektorielt netværk, som kan opfylde de øgede krav til tilvejebringelse af en samlet og anerkendt billede af situationen, er det nødvendigt nøje at planlægge adgangsrettigheder og sikkerhedsforanstaltninger for brugerne.

2.7 EØSU erkender, at der i udformningen af et integreret havovervågningssystem indgår komplicerede, multifacetterede og utallige aktiviteter, som ofte overlapper, men som er til gavn for EU som helhed.

2.8 EØSU bifalder meddelelsen som grundlag for at integrere de nuværende enkeltstående systemer til en fælles ramme for informationsudveksling for EU's maritime område, som kan understøtte EU's fremtidige politik for transport til søs, beskytte miljøet og europæiske shippingtjenester for både global og europæisk handel samt forbedre EU-borgernes hverdag, især ved EU's ydre søgrænseområder.

2.9 EØSU påpeger, at denne meddelelse kommer på et kritisk tidspunkt, hvor transporten til søs står over for betydelige udfordringer: a) den globale økonomi- og finanskrise, som forværrer den strukturelle og cykliske shippingkrise, b) ulovlig indvandring, især over EU's sydlige og østlige grænser, c) ulovlige aktiviteter, herunder menneskesmugling, våben- og narkotikahandel, d) følsomme materialer til militær- og kernekraftinstallationer, som alle bør overvåges og imødegås.

2.10 EØSU understreger også det faktum, at de problemer med sikkerhed og pirater, som påvirker EU's skibsfart i ikke-EU-farvande (f.eks. Østafrika, Indonesien osv.), er nødt til at blive set på og kontrolleret.

3. Meddelelse om integrering af havovervågningen gennem en fælles ramme for informationsudveksling for EU's maritime område

3.1 Som fastlagt i en tidligere udtalelse (2) godkender EØSU »forslagene om det europæiske netværk for havovervågning og det forbedrede samarbejde mellem medlemsstaternes kystvagter. Disse tiltag vil fremme den maritime sikkerhed, fiskerikontrollen og kontrollen ved de ydre grænser samt beskytte havmiljøet. […] EØSU gentager, at en koordineret tilgang vedrørende bilaterale boardingaftaler med tredjelande er ønskelig for at imødekomme de skærpede krav til sikkerheden. Det henstiller tillige, at EU skrider til handling over for de omsiggribende tilfælde af væbnede overfald og sørøverier mod handelsskibe i Sydøstasien og Afrika«.

3.2 EØSU bifalder meddelelsen og støtter viften af eventuelle foranstaltninger, hvorved EU kan bidrage til et mere sikkert tjenesteudbud inden for det maritime område. EØSU er i princippet enigt i denne meddelelse og bifalder yderligere finjusteringer, som vil bidrage til en hurtig realisering af en IMS.

3.3 Meddelelsen om en EU-strategi om bedre integrering af overvågningssystemer opstiller fire vejledende principper for udvikling af en fælles ramme for informationsudvikling, nemlig: 1) en fremgangsmåde, der forbinder alle brugersamfund med hinanden, 2) opbygning af en teknisk ramme for interoperabilitet og fremtidig integrering, 3) informationsudveksling mellem civile og militære myndigheder og 4) specifikke retsforskrifter til at realisere denne fælles ramme for informationsudveksling. Eftersom denne meddelelse er på det principielle plan, vil udtalelsen være begrænset til en række foreslåede principper. Der kræves selvfølgelig yderligere finjustering for at omsætte disse principper i lovgivningstiltag.

3.4 EØSU erkender, at det som følge af europæisk skibsfarts globale karakter især er vigtigt med et overblik over situationen, fordi a) et skibs bevægelse er et geografisk og tidsmæssigt dynamisk system, b) sikkerhed og miljøaspekter bremses ikke af grænser og c) beslutninger truffet af én enhed kan påvirke andre systemer.

3.5 Det bør noteres, at der er to problemer, som skal løses, nemlig den forvaltningspolitiske ramme og systemets gennemførlighed. Gennemførelsen af en IMS kan hindres af fortrolighed eller andre hensyn på medlemsstatsniveau, og derfor bør IMS'en forbedres til en klart anvendelig applikation.

3.6 EØSU mener, at virkeliggørelsen af den integrerede overvågning indebærer tre centrale spørgsmål af henholdsvis juridisk, teknisk/teknologisk og forvaltningsmæssig karakter. De vigtigste juridiske spørgsmål vedrører fortrolighed med hensyn til blandingen af personlige, erhvervsmæssige og militære data. Desuden kan data(sikkerheds)politikker forbyde eller begrænse deling (eller yderligere anvendelse) af visse data.

3.7 Hvad angår fortrolighed kvalificeres en betydelig mængde havovervågningsdata som (kommercielt) fortrolige i henhold til reglerne for centrale overvågningsinstrumenter. Som følge heraf vil behandlingen af disse data vil blive influeret af fortrolighedspligten og den professionelle tavshedspligt hos de personer, der har adgang til de pågældende data.

3.8 De nuværende systemer er sektorbundne, men de hæmmes af fortrolighedshensyn. Det kan afføde yderligere udfordringer og spørgsmål mht. til fortrolighed at udstrække datadelingen til flere sektorer på grund af inddragelsen af en række af andre aktører.

4. Særlige bemærkninger

4.1 EØSU går ind for principperne i meddelelsen om integreret havovervågning og støtter dem.

4.2 EØSU erkender behovet for yderligere analyser af de politiske, juridiske, markedsmæssige og teknologiske perspektiver, der kunne føre til en konkret handlingsplan for gennemførelsen af det integrerede havovervågningssystem med særlig vægt på det juridiske og teknologiske udfordringer. Denne analyse vil munde ud i en konkret køreplan for gennemførelsen med en præcis tidsramme og kunne være baseret på relevante erfaringer med projekter som SafeSeaNet, Freightwise, e-Freight og AIS samt alle andre relevante initiativer.

4.3 EØSU gentager betydningen af at se på resultaterne af de igangværende pilotprojekter før visse beslutninger træffes. Pilotprojekterne skal målrettes både efter de erhvervsvirksomheder og administrationer, der opererer inden for repræsentative maritime områder i EU. Endvidere skal disse pilotprojekter også redegøre for det integrerede havovervågningssystems bæredygtighed på lang sigt. I den henseende vil iværksættelsen af yderligere pilotprojekter fremme vores forståelse af problemstillingerne i forbindelse med udviklingen af dette system. Desuden bør der fastsættes faste tidsfrister for en rettidig gennemførelse af disse pilotprojekter, som skal overvåges.

4.4 EØSU ønsker at påpege, at man i forbindelse med strategien for den integrerede havovervågning kunne tage ved lære af andre datadelingsmetoder inden for transportsektoren som f.eks. det gennemgående transportdokument, som betragtes som en tilsvarende ordning for informationsudveksling ud fra erhvervslivets synsvinkel (det kræves i dag, at et transportdokument følger transporten af varer (forordning 11/60 og direktiv 92/106/EF). I henhold til handlingsplanen for godstransportlogistik skal der udfærdiges et gennemgående europæisk transportdokument, som kan bruges i alle transportformer og dermed underbygge mulighederne i det multimodale fragtbrev eller multimodale manifest). Desuden skal informationsudvekslingen foregå på det mest udbredte sprog inden for den maritime sektor.

4.5 Man bør sikre det integrerede havovervågningssystems bæredygtighed ved hjælp af indbyggede udvidelsesmuligheder for at tage højde for integreringen af de fremtidige særskilte overvågningssystemer.

4.6 Hvad angår udvekslingen af informationer går EØSU ind for princippet om »så megen information som er nødvendig på basis af behovet for at vide i overensstemmelse med gældende vilkår[…]« i stedet for »[…] så meget information som muligt[…]«. Information skal være tilgængelig for alle brugergrupper baseret på en klar ramme, der også sikrer beskyttelsen af personoplysninger og andre følsomme oplysninger. Derudover er det absolut nødvendigt at kontrollere videreformidlingen ud over den »adgangsberettigede« organisation dvs. at følge EU's lovgivningsrammer.

4.7 Hvad angår de tekniske aspekter anbefaler EØSU åbne platforme for at støtte udformningen, udviklingen, anvendelsen og vedligeholdelsen af de relevante løsninger. Kernen i systemet bør sikre: a) en ontologi for automatiseret dataudveksling på det maritime område, b) redskaber til udformning, simulering, effektvurdering og optimering af overvågningsløsninger, c) register over tjenester, d) værktøjer til at løse interoperabilitetsproblemer, e) mekanismer til automatisk opfangning og integrering af egnede tjenester, f) sikring af interoperabilitet og g) kontrol- og revisionsmekanismer.

4.8 EØSU tilslutter sig den foreslåede lagdelte systemarkitektur. Med denne tilgang vil man kunne bruge den avancerede »cloud-arkitektur«, der i dag anvendes af alle IT-udviklere. Man må dog ikke glemme, at sådanne arkitekturer er mere udsat for sikkerhedsbrud og derfor skal der vedtages bedre sikkerhedsmekanismer. Rammebetingelser for en hierarkisk beslutningsproces og dataadgang inden for organisationen kan måske forbedre fortroligheden omkring data.

4.9 EØSU erkender tilgængeligheden af de teknologiske midler til at indsamle, homogenisere og formidle meningsfulde data til alle interesserede parter og tilskynder EU til at definere de fælles platforme, der kan anvendes effektivt af alle interesserede parter i alle medlemsstater. For at undgå overlapninger i indsamlingen og lagringen af data, bør der endvidere udvikles mekanismer for at undgå problemer.

4.10 Med hensyn til det første princip i meddelelsen foreslår EØSU, at man aktivt tilstræber udarbejdelsen af fælles normer og dataregler på såvel sektorplan som på det funktionelle plan for at forbedre datakvaliteten.

4.11 Da det maritime område er bredt, kan datasikkerheden blive svækket af et fleksibelt informationsdelingsniveau og den potentielle trussel dette indebærer.

4.12 EØSU mener, at teknisk interoperabilitet er vigtig og bør føre til en lempelse af dataudvekslingen mellem alle interesserede parter såvel private som offentlige (herunder administration til administration - A2A, administration til erhvervsliv - A2E og erhvervsliv til erhvervsliv - E2E-kommunikationer).

4.13 Med hensyn til det tredje princip i meddelelsen erkender EØSU, at det er nødvendigt med yderligere analyser af sammenkoblingen mellem de civile og militære myndigheder for at styrke koordineringen af data og muliggøre en bedre udnyttelse af oplysningerne. EØSU er enig i, at overvågningsoplysninger skal deles mellem civile og militære myndigheder. EØSU understreger behovet for at fastlægge de underliggende mandater. Der skal fastlægges fælles normer og operationelle procedurer for adgangen til og anvendelsen af de relevante oplysninger for at muliggøre en retlig gensidig informationsudveksling, hvor brugen af data er underlagt EU-lovgivningen.

4.14 Med hensyn til det fjerde princip vil EØSU gerne understrege behovet for yderligere analyser af beskyttelsen af personoplysninger inden for rammerne af dette dokument og tilskynder EU til at genoverveje sikkerheden med hensyn til følsomme data og træffe alle de nødvendige foranstaltninger. Selv om opbygningen af et sådant system kan belaste denne proces er det et afgørende princip.

4.15 EØSU tilslutter sig den sektorspecifikke tilgang for informationsudveksling, der foreslås i direktivet. Under alle omstændigheder bør der fastsættes specifikke retningslinjer for tildelingen af adgangsrettigheder til kompetente myndigheder og til autoriseret personale.

4.16 EØSU opfordrer Kommissionen til at undersøge, om der er indgået bilaterale aftaler om informationsdeling mellem EU-medlemsstater og tredjelande og om nødvendigt aktivt at håndhæve fællesskabsretten (forordning 4055/86 og 4058/86).

4.17 Med hensyn til spørgsmålet om data frembragt i rummet nævner man udtrykkeligt GMES-programmet. Derudover ser EØSU gerne, at man i meddelelsen udtrykkeligt nævner anvendelsen af Galileo navigationssystemet.

4.18 EØSU forstår, at behandling af personoplysninger til formål vedrørende forsvar, statens sikkerhed og strafferetshåndhævelse er i dag ikke omfattet af de generelle lovgivningsrammer for databeskyttelse. EØSU er enig i konklusionerne i en studie (European Commission, »Legal Aspects Of Maritime Monitoring & Surveillance Data« – Final Report Framework Service Contract, No. FISH/2006/09 – LOT2), som Kommissionen har bestilt om de juridiske aspekter af havovervågningsdata, hvori det klar nævnes, at databeskyttelse er en absolut forpligtelse for EU og skal varetages på såvel europæisk som nationalt plan. Det forventes, at det kræver yderligere beskyttelsesforanstaltninger, hvis der skal udveksles personoplysninger mellem myndigheder, der er omfattet af de eksisterende lovgivningsrammer for databeskyttelse (f.eks. fiskerimyndighederne), og myndigheder, der (i dag) ikke er omfattet af disse lovgivningsrammer (f.eks. myndigheder for forsvar, statssikkerhed og retshåndhævende myndigheder).

4.19 EØSU finder det meget, at der udvikles en lovgivningsramme, der behandler spørgsmål som datakvalitet, yderligere brug af data, datasikkerhed, mekanismer for tildeling af adkomst, karakteren af de pågældende oplysninger, udvekslingens formål (og metoderne), de potentielle modtagere af oplysningerne, de fornødne sikkerhedsforanstaltninger, hvad angår fortrolighed og datasikkerhed, beskyttelse af personoplysninger og relevante procedurer.

4.20 EØSU mener, at data skal deles på en »hvad, hvorfor, hvor længe og med hvem«-basis. Især i spørgsmålet om »med hvem« er det afgørende at definere de myndigheder, der vil være bemyndiget til at kontrollere, videregive og modtage data både inden for EU og med større forsigtighed i samarbejde med myndigheder uden for EU.

4.21 EØSU opfordrer Kommissionen til årligt at offentliggøre en rapport om gennemførelsen og resultaterne af havovervågningsaktiviteterne.

Bruxelles, den 14. juli 2010 Mario SEPI Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EFT L 208 af 5.8.2002, s. 10-27.

(2) EØSU's udtalelse om »En integreret EU-havpolitik«, EUT C 211 af 19.8.2008, s. 31-36.