ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5.3.

Selv om landbrugsbudgettet er faldende, vokser de ekstra krav fra Kommissionen for betalinger under første søjle. Derfor er det vigtigt, at programmet for udvikling af landdistrikter støtter investeringer i en konkurrencedygtig landbrugs- og skovbrugssektor, bl.a. i form af produkter med højere værditilvækst, bedre markedsføring, styrkede korte forsyningskæder, branding og udveksling af viden. Universiteter og uddannelsesinstitutioner spiller en vigtig rolle i deres hjemregioner og i at støtte de dårligst stillede regioner gennem venskabs- og mentorordninger. De bør samarbejde med de eksisterende rådgivningstjenester for landbruget og i landdistrikterne for at udnytte EU's forskningsmidler til at imødekomme særlige lokale behov. Programmet for udvikling af landdistrikter bør bygge bro mellem ansøgere og Den Europæiske Investeringsfond og Horisont 2020 og dermed bidrage til at anvende videnskab i landbrug eller i landdistrikterne. Selv om skoler ikke støttes direkte af programmet for udvikling af landdistrikter, spiller de en vigtig rolle, særligt i landdistrikter, med hensyn til at opfylde fremtidige generationers relevante virksomhedsbehov. Åbne dage på gårde, arbejdserfaring og lærlingeuddannelser fra andre støtteordninger er afgørende for at skabe en veluddannet arbejdsstyrke (9). Uddannelsen, den formelle såvel som den uformelle, skal være faglig, erhvervsrelateret og lokal, hvor det er muligt (10).
3.5.

Hvis valideringen af ikkeformel og uformel læring skal være effektiv, er det nødvendigt at lægge større vægt på de resultater, der opnås ved denne form for læring. Siden 2004 har der i øvrigt inden for rammerne af EU's politiske program for almen og faglig uddannelse og beskæftigelse været udtrykt klar støtte for denne udvikling. En ny Cedefop-undersøgelse (baseret på forskning udført mellem 2013 og 2015) har vist, at den øgede fokus på læringsresultater nu manifesterer sig i hele Europa — i udviklingen af nationale referencerammer for kvalifikationer, i definitionen og beskrivelsen af erhvervsmæssige kvalifikationer, i anvendelsen af læringsresultaterne i læseplaner og i evalueringsprocedurer og som referencepunkter for validering. Dette skulle øge gennemsigtigheden, relevansen og kvaliteten af uddannelse og sikre større åbenhed over for ikkeformel og uformel læring. I praksis vil dette give elever og studerende mulighed for at opstille klare mål og vil samtidig øge motivationen, give mulighed for fleksible læringsforløb og lægge fokus på evaluering af resultater. For at opnå læringsresultater af høj kvalitet er det samtidig nødvendigt at forbedre metoder og forløb for undervisning og læring.
3.4.

Hvilke undervandsturbineteknologier afprøves i øjeblikket? — Undervandsturbineprototypen Arcouest (1,5 MW) blev i 2014 installeret i havet ud for byen Paimpol i Bretagne. Prototypen er udviklet af Open Hydro (skibsbygningsgruppen DCNS) til EDF's første undervandsturbinepark Paimpol/Bréhat. Den består af fire turbiner med en installeret effekt på 2 til 3 MW. Der er tale om en enkel og robust anordning med åbent centrum og en lavhastighedsrotor, der fungerer uden smøremiddel, hvilket minimerer dens negative indvirkning på livet i havet. Prototypen blev testet i fire måneder. Turbinen kørte 1 500 timer i træk og var genstand for utallige mekaniske og elektriske målinger. Resultaterne var tilfredsstillende og godkender denne type undervandsturbine. Det blev derfor besluttet at sætte en demonstrationspark i gang i løbet af sommeren 2015. Turbinerne er bygget og klar til installation, men de meteorologiske betingelser og forholdene til havs har gjort det nødvendigt at udsætte installationen. Det kan oplyses, at disse to turbiner er bygget i de franske kystbyer Cherbourg og Brest, hvilket viser, at de nye teknologier er i stand til at skabe industrielle aktiviteter i kystregionerne. — Den delvist nedsænkbare undervandsturbine, som løftes ud af vandet, når den skal vedligeholdes. Det drejer sig om en britisk teknik udviklet af virksomheden Tidalstream. Prototypen er udviklet til en STT (Ship-to-Turbine) installeret i Pentland-strædet. Anordningen består af 4 turbiner på 20 m i diameter med en maksimal samlet effekt på 4 MW. Sammenlignes dette system med en offshorevindmølle, bemærkes det, at vindmøllen skal have en diameter på 100 m i en vindstyrke på 10 m/s for at opnå en tilsvarende effekt. Desuden er vindmøllens base, der befinder sig 25 m under havoverfladen, 25 % større end STT'ens base. Tidalstream anser derfor dette system for konkurrencedygtigt i forhold til både offshore- og onshorevindmøller. Prisen på elektricitet produceret af STT-systemet kan forventes at være på 0,03 GBP/kWh (ca. 0,044 EUR/kWh). Systemet er blevet testet og godkendt efter prøvninger, der fandt sted i Themsen. — Marine Current Turbines' mastmonterede undervandsturbiner. Denne teknologi kræver, at en mast forankres i havbunden, hvilket forudsætter en begrænset havdybde. Turbinerne glider op og ned af masten, hvilket gør det muligt at hæve dem op over vandoverfladen ved serviceeftersyn og vedligeholdelse. — Et undervandsturbineanlæg med turbiner fæstnet til en forankret bøje blev i 2003 installeret i Hammerfeststrædet i Norge. — Tidevandsturbiner som er fæstnet til en flodmundingsdæmning som Rance-dæmningen, der er det ældste eksempel af slagsen, og som har været i brug siden 1960'erne. To projekter har været under overvejelse i Storbritannien, men er blevet blokeret af miljømæssige årsager.
4.17.

Større sammenhæng og bedre koordinering af forsknings- og innovationsaktiviteterne med en samlet EU-vision for både den interne og eksterne dimension bør efter EØSU's mening kendetegne udviklingen af de forskellige former for partnerskaber inden for forskning og innovation, som etableres under en lang række EU-politikker inden for og uden for rammerne af Horisont 2020. Etableringen af et europæisk innovationsråd med en stærk industriel og social komponent, ledsaget af paneuropæiske netværk som infrastrukturel støtte til innovation, vil kunne fremme en mere effektiv ramme.
1.2.

En anden vigtig forudsætning for at kunne forbedre EU-budgettets resultater er fastlæggelse af klart definerede prioriterede mål for EU-borgerne, dertil hørende aggregerede indikatorer og et troværdigt system for ansvarliggørelse for de konkrete aktiviteter, der finansieres over EU-budgettet, for at optimere cost/benefit- forholdet. For at opnå dette kan man for eksempel gøre brug af forhåndsbetingelser, finansielle instrumenter eller fleksibilitet og modstandsdygtighed over for pludselige udfordringer (2). Først og fremmest må EU-budgettets kvantitative aspekt, som også i EØSU's øjne er så vigtigt for fastlæggelsen af de vigtigste prioriteter og dertil hørende politikker, gå hånd i hånd med den kvalitative dimension.
3.4.1.

Der er et meget klart behov for, at EU-institutionerne reviderer deres personalepolitikker og tilpasser dem til FN-konventionens bestemmelser for at sikre, at handicappede og ansatte med handicappede familiemedlemmer tilbydes rimelige tilpasninger og støtte for at kunne skabe den rette balance mellem arbejds- og familiemæssige forpligtelser. EØSU opfordrer EU til at revidere reglerne for den fælles sygesikringsordning, pensionsordningen og handicaprelaterede sociale sikkerheds- og beskyttelsesforanstaltninger for at sikre ikke-forskelsbehandling og lige muligheder for alle handicappede, bl.a. ved at anerkende de handicap, der skyldes sundhedsbehov, som værende forskellige fra en sygdom og fremme en uafhængig tilværelse og uafhængigt arbejde gennem refundering af ekstraomkostninger til udstyr eller tjenester.
4.2.11.

Øget gennemsigtighed: Markedsovervågning er nøglen til at sikre beskyttelse af forbrugerne. Øget samarbejde mellem nationale forbrugermyndigheder, forbrugerorganisationer, brugere og fagfolk fra sundhedssektoren på nationalt niveau vil øge forbrugernes tillid og gennemsigtigheden. Samråd med interessenter bør finde sted i hele produktudviklings- og innovationsprocessen. Muligheden for at anmelde produkter via RAPEX-systemet sætter forbrugerne i stand til at kræve øget produktsikkerhed i hele forsyningskæden, men det er et krav, at alvorlige risici anmeldes hurtigst muligt. Ifølge forbrugerne er der behov for større gennemsigtighed, når det gælder: — Bedre håndhævelse af eksisterende lovgivning og tydeligere sikkerhedsafprøvning med henblik på at bevare forbrugernes tillid til produktsikkerheden, samtidig med at graden af overholdelse af kosmetikforordningen øges. Dette indebærer en mere omfattende og letlæselig mærkning, der beskriver produkternes anvendelse og formål. — Gennemsigtighed i forbindelse med redaktionel reklame og produktfremstød med henblik på at undgå at vildlede forbrugerne. Reklamering er uoverkommeligt dyr for mindre virksomheder. Betalt reklamemateriale bør være tydeligt mærket. Det gælder også sammenligninger af produkter, som, selvom de markedsføres under forskellige varemærker, nogle gange kommer fra samme virksomhed. — Kosmetikforordningen indeholder ikke nogen specifikke regler om økologiske produkter. Der er ikke i øjeblikket nogen harmoniserede EU-regler, der fastsætter kriterier for økologisk kosmetik, hvilket gør, at produkter med et begrænset indhold af økologiske ingredienser kan påberåbe sig at være økologiske. Forbrugerne kan blive vildledt, og EU's skønhedsindustri risikerer at skade sit gode ry, hvis ikke der indføres specifikke retningslinjer.
3.1.2.

I sin udtalelse fra 2012 (4) støttede EØSU Kommissionens initiativ om at indføre en europæisk adfærdskodeks for partnerskab. Udvalget udtrykte det organiserede civilsamfunds betænkeligheder ved den manglende respekt for partnerskabsprincippet og foreslog at indføre et overvågningssystem for partnerskabet, der forvaltes af partnerne selv. Det foreslog som betingelse for at indgå partnerskabsaftaler med medlemsstaterne, at der sker en passende gennemførelse af adfærdskodeksen, og med dette formål for øje skal midlerne til de operationelle programmer suppleres gennem finansielle incitamenter. Det bekræftede ligeledes sine henstillinger vedrørende styrkelsen af partnernes kapacitet.
1.6.

EØSU opfordrer Den Europæiske Union til at arbejde tæt sammen med medlemsstaterne om koordinering af udbuddet af indeboende plejere og deres mobilitet som led i en strategi for at forbedre sektorens samlede kapacitet til at levere kvalitetspleje. Helt konkret bør der iværksættes foranstaltninger med henblik på: — forbedring af beskyttelsesforanstaltningerne i direktiv 2009/52/EF om sanktioner over for arbejdsgivere for at sikre udokumenterede arbejderes rettigheder som arbejdstagere med det sigte at bekæmpe ulovlig beskæftigelse. Direktiv 2012/29/EU om ofres rettigheder skal håndhæves strengt for at yde effektiv støtte til indeboende plejere, som er ofre for udnyttelse, uanset deres indvandrerstatus — tilpasning af alle de relevante EU-direktiver til Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) konvention nr. 189, således at husarbejdere sikres rettigheder — inkludering af indeboende plejeres og plejemodtageres rettigheder i fremtidige revisioner af eller forslag til EU- og national lovgivning — prioritering af en reform af ordningerne for indeboende plejere i den europæiske platform til bekæmpelse af sort arbejde, der er et initiativ, som EØSU støtter — medtagelse af plejeres rettigheder under det europæiske semester og i høringer om »New start for work-life balance« — indledning af en informationskampagne i hele Europa om indeboende plejeres rettigheder, som henvender sig til plejemodtagere og -leverandører — fremme af og støtte til etablering af organisationer for og kooperativer af indeboende plejere — indførelse af processer med henblik på anerkendelse, harmonisering og overførsel af de kvalifikationer og erfaringer, som indeboende plejere har erhvervet gennem anvendelse af instrumenter til anerkendelse af kvalifikationer, herunder de instrumenter, der for nylig er blevet indført med dagsordenen for nye kvalifikationer og job (1) — omlægning af EU-midler til finansiering af uddannelseskurser for nuværende og potentielle indeboende plejere for at forbedre plejens kvalitet — overvågning og forbedring af udstationeringen af indeboende plejere med håndhævelse af princippet om lige løn for lige arbejde. Derudover bemærkes det, at Kommissionens forslag til en europæisk søjle for sociale rettigheder ikke indeholder en omtale af situationen for indeboende plejere. Det bør overvejes at medtage deres sociale rettigheder i det videre arbejde med søjlen for sociale rettigheder, som EØSU er i færd med at udarbejde en udtalelse om.
4.10.4.

EØSU pegede i sin tid på faren ved at finansiere Natura-2000-foranstaltningerne under den 2. søjle, da det ville kunne skabe konkurrence med andre foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne (21). Dette er blevet bekræftet i to henseender: For det første blev betalingerne fra den 2. søjle i finansperioden 2007-2013 beskåret med 30 % i forhold til den foregående finansperiode, og for det andet påpegede Den Europæiske Revisionsret og Rådet for Miljø ganske rigtigt, »at medlemsstaterne ikke altid har anerkendt Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) som et muligt instrument til fremme af biodiversitet, samtidig med at EFRU's potentiale i forbindelse med finansiering af Natura 2000 ikke er blevet tilstrækkeligt udnyttet« (22).
4.3.

Hvad angår EU's emissionshandelssystem er prisen på emissionskvoter forblevet uventet lav, idet udbuddet af kvoter klart har oversteget efterspørgslen, og overlappende subsidier har påvirket markedet. Loftet over emissionerne sikrer, at emissionsreduktionsmålet opfyldes, men systemet giver ikke et incitament til at investere i kulstoffattig energi. Dette vil kræve en forøgelse af kulstofprisen, samtidig med at det sikres, at der træffes foranstaltninger til at undgå kulstoflækage.
4.10.

EØSU understreger, at Parisaftalen udtrykkeligt slår fast, at det er nødvendigt med en retfærdig omstrukturering af arbejdslivet, sådan som det allerede blev fastslået ved klimakonferencen i Lima. Inden for rammerne af den nye økonomiske model skal der skabes arbejdspladser af høj kvalitet. Dette er muligt igennem en stærk social dialog og kollektive overenskomstforhandlinger, hvor arbejdsgiverne medvirker, og som støttes gennem indhold eller foranstaltninger, som f.eks. videreuddannelse for arbejdstagerne møntet på formidlingen af de nye kvalifikationer, som er nødvendige inden for rammerne af energi- og økologiomstillingen, og foranstaltninger, som styrker de sociale sikringssystemer. Men også til dette formål er det nødvendigt med en positiv strategiramme. Først da vil det være muligt for civilsamfundets aktører at kompensere for det tab af beskæftigelse og konkurrencedygtighed, som inden for rammerne af omstillingen er uundgåeligt i nogle sektorer, og muliggøre en økonomisk vækst, som er social, bæredygtig og inklusiv.
3.1.1.

De store årgange, som nu skaber et »ældreboom«, har et trumfkort på hånden: IKT-revolutionen. Der er et presserende behov for at se ud over »markedet« og sikre adgang for alle til IKT-kendskab og IKT-praksis, eftersom konnektivitet er tidens løsen. EU er delt mellem behovet for europæisk interoperabilitet og kravet om beskyttelse i medlemsstater med meget uensartede vilkår. Kommissionens meddelelser fra april 2016 (COM(2016) 176, 178 og 179 final) omhandler imidlertid kun de tekniske aspekter og kommer ikke ind på de sociale. Kommissionens meddelelse fra juni 2016 om »En ny dagsorden for færdigheder« (COM(2016) 381/2) og dens forslag til Rådets henstilling om oprettelsen af en færdighedsgaranti (COM(2016) 382/2) sigter mod beskæftigelsesegnethed og produktivitet. De ældre omtales slet ikke, og digitaliseringen kun i meget begrænset omfang. Udvalget håber, at ministermødet i juni og topmødet i december 2016, hvor ældrespørgsmålet skal tages op, vil kunne fremme de ældres digitale inklusion og forbedre deres leve- og arbejdsvilkår, hvilket er nødvendigt for at takle de to overgange: den digitale og den demografiske.
2.1.

I henhold til WTO's regler kan et land ud over almindelig told indføre antidumpingtold for produkter fra tredjelande, hvis en undersøgelse viser, at disse produkter kommer ind i landet til priser, der er lavere end priserne på de indenlandsk fremstillede varer, og dermed skader den lokale industri. Da Kina tiltrådte WTO i december 2001, gjorde en overgangsordning for tiltrædelsen det muligt at behandle Kina som et land uden markedsøkonomi (NME) i forbindelse med antidumpingprocedurer, hvis kinesiske virksomheder ikke kunne påvise, at de agerede i overensstemmelse med de frie markedsprincipper. Kinas nuværende status som et land uden markedsøkonomi giver mulighed for at anvende prisen i et referenceland i stedet for hjemmemarkedsprisen (som i lande uden markedsøkonomi ofte er kunstigt lav på grund af statslig intervention) til at beregne dumpingmargenen. Anvendelsen af reglerne for ikke-markedsøkonomier beskrives i afsnit 15 i Kinas tiltrædelsesprotokol til WTO, men bestemmelse 15 (a) (ii) udløber i december 2016. Det vil tvinge Kommissionen til at ændre metoden for sammenligning af priserne i sager om antidumping.
Hvad angår bioenergi, er der brug for løbende tiltag med henblik på en større reduktion af udledningen af drivhusgasser og for at forhindre ændringer i arealanvendelsen. Den energimæssige udnyttelse af rest-, bi- og affaldsprodukter til brændstoffremstilling bør derfor fremmes yderligere. Der er stadig et vist potentiale inden for vejgodstransport, luftfart og søtransport, men biobrændstoffer er ikke en løsning, der kan stå alene, og de fritager os ikke for at udvikle og fremme løsninger, der har til formål at erstatte forbrændingsmotoren med elektromobilitet og/eller brintteknologier eller andre alternative og bæredygtige energikilder.

Endelig handler det ikke om at bremse mobiliteten som sådan, men om at reducere motoriseret transport af enkeltpersoner, så snart der findes et reelt alternativ, og fremme den kollektive transport til fordel for miljøet og med henblik på at undgå, at byerne kvæles i trafik.
5.4.

EØSU glæder sig over, at EU's naboskabspolitik bliver revideret, og at det fastslås, at der er en sammenhæng mellem ustabilitet, fattigdom, ulighed og mangel på muligheder, som kan øge modtageligheden over for radikalisering. I denne henseende kan den eksterne indsats skabe synergier ved at kombinere sikkerhed, udvikling og handel. For at nå dette mål er det afgørende at få bugt med krænkelserne af foreningsfriheden og retten til frit at organisere sig for arbejdsgivere, arbejdstagere og organisationer i den tredje sektor. Det er også vigtigt at styrke instrumenterne for tidlig varsling for at forebygge eventuelle fremtidige kriser.
4.5.

Der bør gøres en indsats for at udvikle en reel partnerskabsfølelse mellem storbyer eller større byer og deres tilstødende boligområder med henblik på at sprede følelsen af tilhørsforhold, branding og fælles investeringer under gensidigt acceptable vilkår. Sammen med andre organisationer anbefalede R.E.D. i 2016, at der udarbejdes en europæisk politisk strategi for landdistrikterne inden 2030 (5). Et andet eksempel er the Carnegie Trusts pilotprojekt »Twin Town«. Principperne om bæredygtig udvikling og cirkulær økonomi bør lægges til grund for partnerskaberne mellem byer og landdistrikter.
5.1.1.

Innovation: Den nye industrielle revolution udgør en mulighed for, at Europa kan blive en teknologisk leder og øge sin konkurrenceevne på de globaliserede markeder. Skabelse af økonomisk værdi uden høje eksterne omkostninger skal blive standardforretningsmodellen. Vi har brug for innovative og rentable virksomheder, der kan investere i bæredygtig produktion, oprette arbejdspladser af høj kvalitet og skabe det økonomiske grundlag for velfærd. Hvis innovation skal bidrage til et mere bæredygtigt Europa, skal der udvikles en ramme, som belønner økonomiske aktiviteter med intet eller et radikalt reduceret eksternt miljøaftryk eller et begrænset ressourceforbrug. Dette vil give innovatorer på bæredygtighedsområdet (det være sig borgere, virksomheder, byer eller regioner) mulighed for at konkurrere effektivt med forretningsmodeller, der er baseret på et højt ressourceforbrug og/eller et stort miljøaftryk. Proaktiv støtte — f.eks. mikrokreditter til SMV'ere, borgere, private hussstande, lokalsamfundsinitiativer, sociale virksomheder og mikrovirksomheder — skal også ydes til innovatorer, der tilbyder nye løsninger til håndtering af miljømæssige og sociale udfordringer, og som fører an i indførelsen af ny teknologi (14). Et fælles europæisk patent kan være en hjælp her, forudsat at omkostningerne ved at indgive en ansøgning ikke er uoverkommelige (15). For SMV'er bør foranstaltningerne til sikring af en ny chance revideres for at mindske den nuværende store risikoaversion i EU (16). Politikken skal også skabe mulighed for eksperimenter i hele Europa, navnlig på områderne mobilitet, affald, energi, landbrug, uddannelse og sundhed. Der kan findes nye markeder ved at flytte offentlige indkøb i retning af digitale, kulstoffattige, cirkulære og miljøvenlige tjenesteydelser, der leveres på en socialt inklusiv måde.
1.4.

EØSU er bekymret over, at de fleste SMV'er — oftest små virksomheder og mikrovirksomheder — på grund af en kommunikationskløft ikke er klar over eksistensen af disse støtteinstrumenter og netværk. Dette kan afhjælpes med en større indsats for at skabe opmærksomhed, yderligere støtte for at gøre det muligt for flere SMV'er at få adgang til de rette oplysninger, større engagement hos de offentlige organer med centrale lokale formidlere på nationalt og regionalt niveau, som er specialiseret i at arbejde med SMV'er (arbejdsgiver- og SMV-organisationer, handelskamre), og støtte, som er mere brugervenlig og skræddersyet til virksomhedernes behov. De fleste tilgængelige værktøjer er i udformning og indhold for komplekse, uklare og bureaukratiske til at imødekomme SMV'ernes behov. For at afhjælpe dette opfordrer EØSU på det kraftigste Kommissionen og medlemsstaterne til at gøre bedst mulig brug af det europæiske semester, anvende partnerskabsprincippet (3) systematisk og over alt samt inddrage SMV-repræsenterende organisationer obligatorisk på europæisk, nationalt og regionalt plan i udformningen, gennemførelsen og overvågningen af SMV-politikker og støtteforanstaltninger. Landespecifikke henstillinger bør konsekvent fokusere på støttepolitikker for SMV'er for at sikre en relevant formulering, en effektiv gennemførelse samt kvalitative og kvantitative resultatmålinger.