A4-0351/96

Beslutning om fredsprocessen i Mellemoesten

Europa-Parlamentet,

- der henviser til sin henstilling til Raadet af 15. december 1995 om valget til Det Palaestinensiske Autonomiraad og valget af dettes praesident samt Unionens rolle i den forbindelse ((EFT C 17 af 22.01.1996, s. 457.)),

- der henviser til sin beslutning af 24. maj 1996 om Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa-Parlamentet om Den Europaeiske Unions fremtidige oekonomiske bistand til Vestbredden og Gaza-striben ((EFT C 166 af 10.06.1996, s. 253.)),

- der henviser til sine udtalelser af 14. december 1995 om forslag til Raadets forordning (EF) om finansielle og faglige foranstaltninger til stoette for reformen af oekonomiske og sociale strukturer i tredjelande og territorier i Middelhavsomraadet ((EFT C 17 af 22.01.1996, s. 184.)) og af 20. juni 1996 om forslag til Raadets forordning om finansielle og tekniske ledsageforanstaltninger (MEDA) i forbindelse med reformen af de oekonomiske og sociale strukturer inden for rammerne af Euro- Middelhavspartnerskabet ((EFT C 198 af 08.07.1996, s. 186.)),

- der henviser til Raadets erklaering af 1. oktober 1996,

- der henviser til FN's Sikkerhedsraads resolution nr. 242 og 338,

- der henviser til FN's Sikkerhedsraads resolution nr. 425 om Libanons territoriale integritet,

- der henviser til FN's Sikkerhedsraads resolution nr. 1073 om situationen i Mellemoesten og aabningen af den hasmonaeiske tunnel i OEstjerusalem,

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Udenrigs-, Sikkerheds- og Forsvarsanliggender (A4-0351/96),

A. der henviser til den betydning, som afslutningen paa den israelsk- palaestinensiske konflikt og mere generelt udformningen af en stabil aftale om samarbejde mellem alle landene i Middelhavsomraadet vil have for freden i Mellemoesten og det internationale samfunds sikkerhed,

B. der henviser til de foerste positive resultater i forbindelse med gennemfoerelsen af Oslo-aftalerne, hvilket foerst og fremmest skyldes den indsats, som repraesentanterne for det israelske og det palaestinensiske folk har ydet, og det mod, som maend som Rabin og Arafat har udvist,

C. der henviser til, at en fuldstaendig gennemfoerelse af de multilaterale aspekter af fredsprocessen forudsaetter, at baade de arabiske lande og USA og Rusland, der var med til at undertegne aftalerne, inddrages loebende,

D. der er dybt bekymret over manglen paa fremskridt i gennemfoerelsen af Oslo-aftalerne,

E. der henviser til den nye israelske regerings overilede og kritisable holdning med hensyn til ikke at anerkende og respektere de forpligtelser, som den tidligere regering har paataget sig, navnlig i forbindelse med ikke at traekke den israelske haer tilbage fra Hebron og flere andre territorier, samtidig med at den ivaerksaetter en ny fase af bosaettelser samt beslutter at aabne for den eksisterende tunnel i umiddelbar naerhed af moskeen i OEstjerusalem,

F. der er overbevist om, at de seneste afgoerelser om genoptagelse af bosaettelserne i de besatte omraader ikke er i overensstemmelse med forhandlingsresultaterne, at de forsinker indledningen af den tredje forhandlingsrunde, som bl.a. vedroerer Jerusalems status, og derved skader de israelsk-palaestinensiske forbindelser i alvorlig grad, og at de har har fremkaldt og stadig fremkalder en opblussen af volden med fare for en general forvaerring af situationen,

G. der finder den israelske regerings beslutning om at aabne tunnelen under Tempelpladsen med de muslimske helligdomme provokerende og foruroligende, og som fremhaever, at de sammenstoed med den palaestinensiske befolkning, der er opstaaet som foelge heraf, er de alvorligste siden intifadaen og har karakter af en folkeopstand;

H. der gentager sin fordoemmelse af alle terrorhandlinger, der kun gavner de interesser, der deles af ekstremistiske grupperinger paa begge sider, der forsoeger at forhindre freden,

I. der stadig er overbevist om, at den langsomme oekonomiske udvikling og fattigdommen paa Vestbredden og i Gaza er en af de vigtigste aarsager til opkomsten af fundamentalistiske bevaegelser, der i sidste instans foerer til terrorisme,

J. der henviser til, at der ikke findes nogen trovaerdige alternativer til den igangvaerende fredsproces, der er centreret om princippet »jord for fred«, og at det, saafremt der ikke sker betydelige fremskridt, er naerliggende at frygte en tilbagevenden til et klima med terror og krig, som ikke vil vaere til fordel hverken for de direkte beroerte befolkninger eller for det internationale samfund som helhed,

K. der henviser til, at Den Europaeiske Union og dens institutioner fortsat med ethvert politisk, oekonomisk og finansielt middel boer stoette de bi- og multilaterale initiativer til opnaaelse af fred,

L. der henviser til, at det ikke er muligt at opnaa fred, hvis der ikke sker en rimelig oekonomisk udvikling, og at det paa grund af de sparsomme naturressourcer i omraadet er vanskeligt at forestille sig politiske loesninger, der ikke ogsaa bidrager til at mindske de store forskelle i de beroerte befolkningers levestandard,

M. der anerkender Den Europaeiske Unions og dens medlemsstaters betydelige rolle i forbindelse med den oekonomiske bistand, der er noedvendig for udviklingen og forbedringen af det palaestinensiske folks levestandard og for gennemfoerelsen af det foerste valg i de palaestinensiske omraader, men som i oevrigt er overbevist om, at EU boer soerge for, at denne indsats foelges op af et mere konkret politisk initiativ, der bl.a. kan styrke det spirende demokrati og sikre respekt for menneskerettighederne,

N. der er dybt bekymret over den seneste negative udvikling med hensyn til respekt for menneskerettighederne og indfoerelse af demokrati i omraaderne under Den Palaestinensiske Myndighed efter afholdelsen af valget,

O. der henviser til, at Den Europaeiske Union og dens partnere med Barcelona-erklaeringen som afslutning paa Middelhavskonferencen den 27.- 28. november 1995, der ogsaa blev undertegnet af Israel og den palaestinensiske myndighed, har forpligtet sig til at indgaa et overordnet partnerskab, der omfatter styrkelse af de politiske og oekonomiske forbindelser gennem oekonomisk bistand, men ogsaa og foerst og fremmest indgaaelse af Euro-Middelhavsaftaler om partnerskab,

P. der understreger den betydning, det tillaegger associeringsaftalen mellem EU og Israel og Barcelona-erklaeringen om Euro- Middelhavssamarbejdet, som er baseret paa en faelles forpligtelse over for fredsprocessen,

1. beklager forsinkelserne i gennemfoerelsen af fredsaftalerne, der foroeger de oekonomiske og politiske aarsager til den spaendte situation i hele omraadet, og som rejser tvivl om den autoritet, der tilskrives de ledere, som hidtil har stoettet fredsprocessen, og derved baner en farlig vej for de lande og ledere, der er tilhaengere af bl.a. militaer konfrontation;

2. glaeder sig over de genoptagne forhandlinger mellem Israel og Den Palaestinensiske Myndighed og haaber, at de vil resultere i en hurtig gennemfoerelse af Oslo-aftalerne;

3. bekraefter noedvendigheden af at finde en retfaerdig og varig loesning, der kan accepteres af alle parter, paa de talrige uloeste problemer, som det endelige resultat af fredsforhandlingerne er afhaengig af, f.eks. bosaettelserne, flygtningenes status, den oekonomiske udvikling i omraaderne, forvaltningen af vandressourcerne og fastlaeggelse af graenserne med henblik paa senere oprettelse af en palaestinensisk stat;

4. haaber, at de nye israelske ledere, naar de har lagt erklaeringerne fra valgkampen bag sig, formaar at optraede pragmatisk og indser, at dialogen med den palaestinensiske myndighed er den eneste vej til fred i omraadet og dermed til sikkerhed i Israel;

5. kraever, at den israelske regering frafalder beslutningen om at holde tunnelen i omraadet under Tempelpladsen med de moskeerne aaben og saaledes udviser respekt for FN's resolution nr. 242 og Oslo-aftalerne om Jerusalem og de hellige steder;

6. opfordrer den israelske regering til at respektere de forpligtelser, som landet tidligere har paataget sig, og til foelgelig at befale den israelske haers tilbagetraekning fra Hebron og indlede en ny forhandlingsrunde, hvor der tages fat paa alle de uloeste spoergsmaal;

7. kritiserer den israelske premierministers beslutning om at give tilladelse til nye joediske bosaettelser i de besatte palaestinensiske omraader, der udgoer et uacceptabelt anslag paa freden i Mellemoesten; sender ham en indtraengende appel om at tage denne beslutning op til fornyet overvejelse, da den er i strid med aand og bogstav i Oslo- aftalerne og med aegte bestraebelser paa at opnaa en israelsk- palaestinensisk fred;

8. finder praesident Weizmanns seneste initiativer med henblik paa at opretholde en konstruktiv dialog med de palaestinensiske myndigheder og det palaestinensiske folk vaesentlige og positive;

9. opfordrer ligeledes indtraengende de palaestinensiske myndigheder til at goere alt for at beskytte borgernes sikkerhed i Hebron og i de oevrige bosaettelsesomraader og til at instruere palaestinensisk politi og militaer om, at de kun skal goere brug af vaaben i forbindelse med de paalagte opgaver og ikke mod de israelske sikkerhedsstyrker;

10. betragter de israelske myndigheders eventuelle lukning af de saakaldte »kontorer«, som den palaestinensiske myndighed har i OEstjerusalem (heriblandt Orient House), som en provokation, der kan bringe forhandlingerne om Jerusalems fremtid i fare;

11. kraever, at der udvises fuld respekt for retsstillingen for de hellige steder i Jerusalem, og at alle parter afholder sig fra provokerende gerninger;

12. slutter op om principperne i FN's Sikkerhedsraads resolution nr. 242 og navnlig om det utilstedelige i at undertvinge de palaestinensiske omraader med magt; fastslaar i overensstemmelse med Raadets erklaering af 1. oktober 1996, at OEstjerusalem ikke hoerer ind under israelsk suveraenitet, og at den fjerde Genève-konvention lige saa vel gaelder for OEstjerusalem som for andre besatte omraader;

13. kraever, at de palaestinensiske omraader aabnes oejeblikkelig, eftersom lukningen af dem er i modstrid med Oslo-aftalerne og forvaerrer det palaestinensiske folks oekonomiske situation, hvilket blot skaber endnu flere aarsager til spaending, og dette vil i sidste ende foere til en svaekkelse af praesident Arafat, der er demokratisk valgt og den eneste trovaerdige og paalidelige forhandlingspartner for Israel og det internationale samfund, og kan skabe yderligere farer for ustabilitet (skaerpet modsaetningsforhold, genoptagelse af intifadaen, terrorhandlinger);

14. kraever, at de israelske myndigheder respekterer den forpligtelse, de har indgaaet i aftalerne, til at sikre en aaben transportkorridor for palaestinenserne mellem Vestbreddeen og Gaza, og at etableringen af basisinfrastrukturer, der er afgoerende for den palaestinensiske oekonomi, saasom en havn og en lufthavn, fremmes;

15. mener i denne forbindelse, at der boer goeres en saerlig indsats for at stoette, konsolidere og styrke det civile palaestinensiske samfund, hvis vaekst paa grundlag af principperne om demokrati, social retfaerdighed og en baeredygtig udvikling er af allerstoerste betydning for fredsprocessens succes;

16. opfordrer den palaestinensiske myndighed til at goere alt for at forbedre overholdelsen af menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder og at udnytte det demokratisk valgte palaestinensiske Raads rolle og funktioner til fortsat at udvikle en aegte demokratisk samfund, som sikrer overholdelsen af individuelle rettigheder og forsamlingsretten;

17. haaber, at der ikke opstaar yderligere forsinkelser i aktiviteterne i de saerlige udvalg, der er nedsat i henhold til aftalerne, og erindrer om, at Oslo-aftalerne ikke kan genforhandles, og at udvalgene skal bistaa med gennemfoerelsen af dem;

18. paapeger, at den palaestinensiske befolkning ikke laengere vil stille sig tilfreds med afgivelse af erklaeringer, og at det derfor for at forhindre nye voldseksplosioner er noedvendigt, at Israel hurtigt traeffer foranstaltninger til efterlevelse af de indgaaede forpligtelser, og at der hurtigt goeres fremskridt med opnaaelse af forhandlingsresultater om de stadig uloeste problemer;

19. mener, at det er noedvendigt at genoptage forhandlingerne med Syrien i betragtning af dette lands rolle, og haaber derfor, at der kan opnaas en aftale med Syrien og med Libanon i lighed med, hvad der er opnaaet mellem Israel og Jordan;

20. kraever, at Libanons territoriale integritet og Israels sikkerhed respekteres, og at FN's Sikkerhedsraads resolution nr. 425 i denne forbindelse vil blive anvendt og overholdt, hvilket indebaerer tilbagetraekning af alle fremmede tropper fra libanesisk territorium;

21. opfordrer Iran til at goere sin formodentlige indfyldelse paa fundamentalistiske grupper i Gaza og paa Vestbredden gaeldende og derigennem bistaa og ikke obstruere fredsprocessen;

22. beklager, at Unionen i betragtning af den mellemstatslige karakter af dens udenrigspolitik endnu ikke har haft held til at spille en trovaerdig politisk rolle i Mellemoesten og understreger, at Unionens indsats paa alle omraader boer koordineres med De Forenede Stater;

23. glaeder sig over Raadets beslutning om at paalaegge Kommissionen at indlede forhandlinger med henblik paa indgaaelse af en partnerskabs- og samarbejdsaftale med Den Palaestinensiske Myndighed, der kan erstattes af en associeringsaftale, saa snart Den Palaestinensiske Myndighed har opnaaet den fornoedne varige og juridiske status; glaeder sig over Raadets beslutning om at udpege en saerlig udsending, der kan loese sin opgave med tillid fra alle de beroerte parter;

24. haaber, at midlerne under MEDA-programmet og de andre budgetposter til fordel for den palaestinensiske befolkning vil blive anvendt hurtigt og effektivt under saerligt hensyn til MEDA-programmet for demokrati;

25. opfordrer Raadet til paa grundlag af artikel J.3 i traktaten om Den Europaeiske Union at vedtage en faelles aktion, der skal give EU mulighed for at intensivere kontakterne med Israels regering og regeringerne i de andre lande i omraadet og paa denne maade oeve en direkte indflydelse paa fredsprocessens udvikling i omraadet, eftersom denne fred udgoer en prioritet for Europa;

26. mener, at EU i denne sammenhaeng helt klart boer definere sine forbindelser med alle landene i omraadet paa grundlag af, hvilken rolle de spiller i fredsprocessen, og at Parlamentet boer underrettes regelmaessigt om EU's politik i denne region i overensstemmelse med artikel J.7 i EU-traktaten;

27. opfordrer EU til at minde alle landene i regionen, inklusive Den Palaestinensiske Myndighed, om den betydning, den tillaegger deres positive forpligtelse over for fredsprocessen;

28. opfordrer sin formand til at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen, parlamenterne i EU's medlemsstater samt den israelske regering og det israelske parlament og Det Palaestinensiske Autonomiraad og dettes praesident.