Nr. C 176/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 7. 90 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til ændring af forslaget til Rådets direktiv om tilføjelse til det fælles merværdiafgifts­
system og ændring af direktiv 77/388/EØF (') 
KOM(90) 182 endelig udg. — SYN 274 
(Forelagt af Kommissionen den 17. maj 1990) 
(90/C 176/12) 
1. Følgende betragtninger indsættes mellem anden og 
tredje betragtning: 
»den fuldstændige og endelige afskaffelse af de 
afgiftsmæssige grænser forudsætter imidlertid, at en 
række betingelser er opfyldt, og disse kan ikke 
opfyldes inden 31. december 1992; 
det er derfor nødvendigt at indføre en klart afgrænset 
overgangsperiode i løbet af hvilken, der iværksættes 
overgangsforanstaltninger, der kan lette overgangen 
til de endelige afgiftsordninger og sikre, at den 
proces, der skal munde ud i den fuldstændige afskaf­
felse af afgiftsgrænser, bliver irreversibel;« 
2. Artikel 2 affattes således: 
»Artikel 2 
Artikel 28 i direktiv 77/388/EØF affattes således: 
Artikel 28 
Uanset dette direktivs øvrige bestemmelser gælder 
følgende bestemmelser indtil senest den 31. december 
1996, medmindre andet er fastsat i artikel 32: 
a) Ved levering af goder til en ikke-afgiftspligtig 
person eller en afgiftspligtig person, hvis aktiviteter 
er helt fritaget, og som ikke er omfattet af den 
almindelige ordning i litra b), andet led, anses 
leveringsstedet for at være det sted, hvor godet 
befinder sig på det tidspunkt, hvor forsendelsen 
eller transporten er nået frem til erhververen, 
forudsat at nedennævnte betingelser er opfyldt 
samtidig: 
(') EFT nr. C 252 af 22. 9. 1987, s. 2 (KOM(87) 322 endelig 
udg.). — leveringen består af andre goder end person­
køretøjer og forsendes eller transporteres til en 
anden medlemsstat end den, hvorfra trans­
porten eller forsendelsen udgår; 
— leveringen foretages som led i postordresalg. 
Ved »postordresalg« forstås en særlig form for 
økonomisk aktivitet, der består i detailsalg via 
kataloger. Ved »katalog« forstås ethvert tilbud 
til offentligheden afgivet gennem et hvilket som 
helst serieproduceret medium, der angiver de 
tilbudte artikler, således at nedennævnte tre 
kriterier er opfyldt: 
— leveringsaftalen indgås ud fra et katalog, 
som forbrugeren har haft lejlighed til at 
gennemse, uden at sælger er til stede 
— der er mulighed for løbende kontakt 
mellem sælger og forbruger om denne og 
enhver senere levering 
— kataloget og aftalen angiver klart forbruge­
rens ret til at returnere varerne til sælger 
inden for en frist på mindst syv dage regnet 
fra dagen for varernes modtagelse eller i 
løbet af dette tidsrum at ophæve aftalen 
uden anden forpligtelse end forpligtelsen til 
at behandle varerne med omhu. 
— sælgernes årlige omsætning eksklusive mervær­
diafgift ved postordresalg til andre medlems­
stater end den, hvorfra transporten eller 
forsendelsen udgår, overstiger modværdien i 
national valuta af 1 mio. ECU omregnet efter 
den omregningskurs, der var gældende på 
dagen for vedtagelsen af nærværende direktiv. 
17. 7. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 176/9 
Medlemsstaterne giver de afgiftspligtige, der 
ikke opfylder denne betingelse, mulighed for at 
vælge denne afgiftsordning for postordresalg. 
Denne mulighed gælder i to kalenderår. 
b) På betingelser, som de fastsætter ud fra hensynet 
til en korrekt og enkel anvendelse af ovennævnte 
fritagelser og forebygning af enhver mulighed for 
svig, unddragelse og misbrug, indrømmer 
medlemsstaterne fritagelse for nedennævnte trans­
aktioner, som sidestilles med de i artikel 15 
omhandlede transaktioner, når de udføres af andre 
afgiftspligtige personer end dem, der kan opnå 
afgiftsfritagelse efter artikel 24 eller være omfattet 
af standardordningen efter artikel 25: 
— levering af personkøretøjer fra sælgers drifts­
lager, når disse køretøjer af sælger eller for 
dennes regning eller af en erhverver, som ikke 
er etableret i indlandet, eller for denne erhver-
vers regning sendes eller transporteres til en 
anden medlemsstat en den, hvorfra forsen­
delsen eller transporten udgår; 
— levering af goder bortset fra de under litra a) 
omhandlede og de i første led omhandlede 
personkøretøjer til en afgiftspligtig person eller 
til en ikke-afgiftspligtig person som defineret i 
artikel 4, stk. 5, når disse goder af sælger eller 
for dennes regning eller af en erhverver, som 
ikke er etableret i sælgers land, eller for denne 
erhververs regning, sendes eller transporteres til 
en anden medlemsstat end den, hvorfra forsen­
delsen eller transporten udgår. 
Er erhververen af et gode en afgiftspligtig 
person, hvis aktivitet er helt fritaget for 
merværdiafgift, eller en ikke-afgiftspligtig 
person som defineret i artikel 4, stk. 5, finder 
denne bestemmelse dog først anvendelse fra det 
tidspunkt, hvor det samlede beløb for de tilsva­
rende køb ekskl. merværdiafgift i løbet af et 
kalenderår overstiger modværdierne i national 
valuta af 35 000 ECU omregnet efter den 
omregningskurs, der var gældende på dagen 
for nærværende direktivs vedtagelse. Dette 
beløb forhøjes til 70 000 ECU fra 1. januar 
1995 og omregnes efter den på denne dato 
gældende omregningskurs. Beløbsgrænsen for 
disse indkøb, der danner grundlag for anven­
delsen af denne bestemmelse, defineres som 
værdien ekskl. merværdiafgift af de indkøbte 
varer, som er sendt eller transporteret fra en 
anden medlemsstat end varernes ankomstmed­
lemsstat, dog ikke: — personkøretøjer leveret efter reglerne i 
første led, 
— varer leveret efter reglerne i litra a), 
— varer leveret af en afgiftspligtig person, der 
er omfattet af fritagelsesordningen i artikel 
24. 
Denne bestemmelse gælder også, når græn­
serne på henholdsvis 35 000 ECU og 70 000 
ECU ikke er overskredet, såfremt køberen har 
valgt at være omfattet af denne ordning. Denne 
valgmulighed gælder i to kalenderår; 
— tjenesteydelser, herunder også transportydelser 
og dertil knyttede ydelser — men ikke tjeneste­
ydelser, der er fritaget jf. artikel 13 — når de 
er direkte knyttet til de under nærværende litra 
b) omhandlede transaktioner. 
— tjenesteydelser leveret af mellemmænd, der 
handler i andres navn og for andres regning, 
når de medvirker ved de under nærværende 
litra b), første, andet og tredje led omhandlede 
transaktioner. 
c) Der skal svares merværdiafgift af erhverver mod 
vederlag af goder, som leveres af afgiftspligtige 
personer efter reglerne i litra b), første og andet 
led. Ved »erhvervelse af et gode« forstås erhver­
velse af retten til som ejer at råde over et materielt 
gode. Erhvervelsen anses at have fundet sted på 
det sted, hvor godet befinder sig på det tidspunkt, 
hvor forsendelsen eller transporten er kommet 
frem til erhververen. Dermed udløses afgiften, og 
den forfalder til betaling på det tidspunkt, hvor 
erhvervelsen har fundet sted. 
Med erhvervelsen af goder mod vederlag sidestilles 
de tilfælde, hvor: 
— afgiftspligtige personer, hvis virksomhed er helt 
fritaget for afgift, eller de i artikel 4, stk. 5, 
omhandlede ikke-afgiftspligtige personer, til 
erhvervsmæssig brug i ankomstmedlemsstaten 
overfører et gode, som de har udtaget fra deres 
virksomhed i afgangsmedlemsstaten. Ankomst­
medlemsstaten træffer de fornødne foranstalt­
ninger med henblik på at undgå dobbeltbeskat­
ning: 
Nr. C 176/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 7. 90 
— afgiftspligtige personer til erhvervsmæssig brug 
i ankomstmedlemsstaten overfører et gode, 
som de har udtaget fra deres virksomhed i 
afgangsmedlemsstaten, når dette gode ikke er 
helt eller delvis fradragsberettiget i ankomst­
medlemsstaten. Ankomstmedlemsstaten træffer 
de fornødne foranstaltninger med henblik på at 
undgå dobbeltbeskatning. 
Er det sted, hvorfra forsendelsen eller transporten 
af goderne udgår, beliggende i en anden medlems­
stat end erhvervelsesmedlemsstaten, anses leve­
ringer foretaget af erhververen samt stedet for 
eventuelle senere leveringer uanset bestemmelserne 
i artikel 8, stk. 1, litra a), at have fundet sted i 
erhvervelsesmedlemsstaten. 
d) Beskatningsgrundlaget for erhvervelsen er det 
samme som det, der ville være gældende, hvis 
tilsvarende goder var blevet leveret i indlandet, jf. 
artikel 11 punkt A, stk. 1 og 2, samt artikel 11 
punkt C. I afgiftsgrundlaget for erhvervelsen 
medregnes — i det omfang, hvor de ikke allerede 
er indregnet heri — udgifter i tilknytning til 
erhvervelsen, såsom udgifter til provisioner, embal­
lage, transport og forsikring, der påløber, indtil 
forsendelsen eller transporten er ankommet til 
erhververens land. 
For så vidt angår overførslen af et af de i litra c), 
andet afsnit omhandlede goder, opgøres beskat­
ningsgrundlaget efter reglerne i artikel 11 punkt A, 
stk. 1, litra b). 
Den momssats, der skal pålignes ved erhvervelsen 
af et gode, er den der anvendes i indlandet ved 
levering af samme gode. 
e) I de under litra a) omhandlede tilfælde betales 
afgiften efter reglerne i artikel 21, stk. 1, litra a). 
I de under litra c) omhandlede tilfælde skal erhver­
veren angive erhvervelsen og betale afgiften. 
Gennemføres den afgiftspligtige transaktion af en 
erhverver, der er etableret i udlandet, kan 
medlemsstaterne bestemme, at afgiften skal betales 
af en anden person — til dette formål kan der 
f. eks. udpeges en afgiftsrepræsentant. 
Er en person, der hæfter for afgiftens betaling, en 
ikke-afgiftspligtig person eller en afgiftspligtig 
person, som er fritaget fra pligten til at indgive 
momsangivelse, træffer medlemsstaterne de 
fornødne foranstaltninger for at sikre, at den 
pågældende opfylder de under litra k) fastsatte 
forpligtelser. Med henblik herpå kan medlemssta­
terne indføre forenklede ordninger med hensyn til 
forpligtelser og årlig angivelse. f) Leveringsstedet for de i artikel 9, stk. 2, litra e), 
omhandlede tjenesteydelser, der leveres til aftagere 
etableret uden for Fællesskabet eller til afgiftsplig­
tige personer etableret inden for Fællesskabet, men 
uden for tjenesteyderens land, anses at være det 
sted, hvor aftageren har etableret hjemstedet for 
sin erhvervsvirksomhed eller et fast forretningssted, 
til hvilket tjenesteydelsen præsteres, eller i mangel 
heraf aftagerens bopæl eller sædvanlige opholds­
sted. 
g) Medlemsstaterne kan give afgiftspligtige personer i 
deres land mulighed for at vælge at svare afgift af 
de i artikel 13 punkt B, litra d), anførte transak­
tioner. 
h) Medlemsstaterne indrømmer afgiftsfritagelse for 
erhvervelse af goder, når leveringen af disse goder 
under alle omstændigheder ville have været fritaget 
for afgift i indlandet. Medlemsstaterne indrømmer 
ligeledes afgiftsfritagelse for erhvervelse af goder, 
når indførslen under alle omstændigheder ville 
være fritaget i henhold til artikel 14, stk. 1, litra d) 
ogg)-
i) Med forbehold af det i artikel 29 omhandlede 
samråd kan medlemsstaterne fritages for erhver­
velse, indførsel og levering af goder til en afgifts­
pligtig person med henblik på udførsel til en anden 
medlemsstat eller et tredjeland i uforandret stand 
eller efter forarbejdning, samt tjenesteydelser i 
forbindelse med denne afgiftspligtige persons 
eksportvirksomhed inden for grænserne af beløbet 
for den pågældende udførsel i løbet af de fore­
gående tolv måneder. 
j) Gældende fradragsretsregler finder også anven­
delse på den merværdiafgift, som skyldes eller er 
erlagt for de under litra c) omhandlede indkøb. 
Den afgift, som en afgiftspligtig person skylder 
eller har erlagt i en medlemsstat 
— for goder, den pågældende får eller vil få 
leveret af en afgiftspligtig person 
— for indførte goder eller goder, der har været 
genstand for en erhvervelse 
— og for tjenesteydelser, den pågældende får eller 
vil få leveret af en afgiftspligtig person 
kan dog ikke være fradragsberettiget i en anden 
medlemsstat. For afgiftspligtige personer etableret 
inden for Fællesskabets område bestemmes retten 
til tilbagebetaling af afgiften i overgangsperioden 
efter reglerne i direktiv 79/1072/EØF.« 
17. 7. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 176/11 
k) Uanset artikel 22 finder følgende bestemmelser 
anvendelse: 
»1. Enhver afgiftspligtig person skal anmelde 
påbegyndelse, ændring og ophør af sin virk­
somhed som afgiftspligtig. 
2. Enhver afgiftspligtig person skal føre regn­
skaber, der er tilstrækkeligt detaljerede til at 
muliggøre merværdiafgiftens anvendelse og 
afgiftsmyndighedernes kontrol dermed. 
3. a) Enhver afgiftspligtig person skal udstede en 
faktura eller et andet tilsvarende dokument 
for levering af goder og tjenesteydelser 
foretaget for andre afgiftspligtige samt for 
ikke-afgiftspligtige som defineret i artikel 4, 
stk. 5, og opbevare en kopi af samtlige 
udstedte dokumenter. Denne forpligtelse 
gælder, hvadenten de i dette stykke 
omhandlede personer er afgiftspligtige eller 
ikke-afgiftspligtige i henhold til artikel 4, 
stk. 5, i indlandet eller i en anden medlems­
stat. 
Enhver afgiftspligtig person skal ligeledes 
udstede en faktura for de afdrag, som han 
modtager fra en anden afgiftspligtig, før 
leveringen har fundet sted eller tjeneste­
ydelsen er afsluttet. 
b) Fakturaen skal indeholde tydelig angivelse 
af prisen uden afgift, afgiften svarende til 
de forskellige afgiftssatser, samt eventuelle 
fritagelser. 
For de under litra b), i nærværende artikel 
omhandlede transaktioner skal fakturaen 
desuden indeholde angivelse af momsregi­
streringsnummer for såvel den afgiftsplig­
tige person, der leverer goderne, som den 
person, der har erhvervet dem. 
c) Medlemsstaterne fastsætter de kriterier, 
ifølge hvilke et dokument kan anses for at 
svare til en faktura. 
4. Enhver afgiftspligtig person skal afgive en 
angivelse inden for en af hver medlemsstat 
nærmere fastsat frist. Denne frist må højst 
være på to måneder regnet fra udløbet af hver 
afgiftsperiode. Afgiftsperioden fastsættes af 
medlemsstaterne til én, to eller tre måneder. 
Medlemsstaterne kan dog fastsætte forskellige 
perioder, der imidlertid ikke må overstige et 
år. Angivelsen skal indeholde alle nødvendige 
oplysninger til fastsættelse af den skyldige 
afgift og de fradrag, der skal foretages, samt i 
givet fald det samlede beløb for de under litra 
b), omhandlede leveringer, og de under litra c) 
omhandlede erhvervelser samt — såfremt det 
er nødvendigt for fastlæggelsen af beregnings­
grundlaget — det samlede beløb for de trans­
aktioner, der vedrører denne afgift og disse 
fradrag, samt beløbet for de afgiftsfri transak­
tioner. 
5. Enhver afgiftspligtig person skal indbetale 
merværdiafgiftens nettobeløb samtidig med 
afgivelsen af den periodiske angivelse. 
Medlemsstaterne kan dog fastsætte en anden 
tidsfrist for indbetalingen af dette beløb eller 
opkræve acontobeløb. 
6. Medlemsstaterne kan kræve, at den afgiftsplig­
tige person afgiver en angivelse indeholdende 
alle de i stk. 4 nævnte oplysninger vedrørende 
samtlige transaktioner i det forudgående år. 
Denne angivelse skal ligeledes indeholde alle 
nødvendige oplysninger tilbrug for eventuelle 
berigtigelser. 
7. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foran­
staltninger, med henblik på at personer, som i 
henhold til artikel 21, nr. 1, litra a) og b), 
anses som betalingspligtige i stedet for en 
afgiftspligtig person etableret i udlandet, eller 
som hæfter solidarisk for erlæggelsen, opfylder 
ovennævnte forpligtelse til angivelse og beta­
ling. 
8. Uden at dette berører de bestemmelser, der 
skal vedtages i medfør af artikel 17, stk. 4, og 
uden at tilsidesætte kravet om ligebehandling 
mellem indenlandske transaktioner og transak­
tioner inden for Fællesskabet, kan medlemssta­
terne fastsætte andre forpligtelser, som de 
skønner nødvendige for at sikre en korrekt 
opkrævning af afgiften og for at undgå svig. 
9. Med undtagelse af forpligtelsen til at fakturere 
de i litra b) omhandlede leveringer kan 
medlemsstaterne fritage afgiftspligtige personer 
for 
— visse andre forpligtelser 
— enhver anden forpligtelse, når disse 
personer udelukkende gennemfører afgifts-
fritagede transaktioner 
— betaling af den skyldige afgift, når beløbet 
er ubetydeligt. 
Nr. C 176/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 7. 90 
10. Efter anmodning fra en afgiftspligtig person, 
en ikke-afgiftspligtig person som defineret i 
artikel 4, stk. 5, eller en afgiftspligtig person, 
der er omfattet af ordningen i artikel 24 og 
25, udsteder de kompetente myndigheder i 
den medlemsstat, hvori vedkommende er 
etableret, en attest for hans momsmæssige 
status, såfremt ansøgeren opfylder betingel­
serne i litra b), andet led. Er sælgeren alle­
rede i besiddelse af en sådan attest, er erhver­
veren dog ikke forpligtet til at fremlægge en 
ny attest i løbet af det kalenderår, for hvilket 
attesten er udstedt. 
Denne attest udfærdiges i overensstemmelse 
med modellen i bilaget. 
De afgiftspligtige personer og de i artikel 4, 
stk. 5, omhandlede ikke-afgiftspligtige 
personer, som allerede har fået udstedt en 
attest, har pligt til at indgive ny ansøgning, 
såfremt der sker ændringer i deres 
momsmæssige status.« 
3. Artikel 3 affattes således: 
»1. Følgende direktiver ophører med at have virk­
ning den 31. december 1992: 
— Rådets direktiv 83/183/EØF 
— Rådets direktiv 74/651 /EØF 2. Følgende direktiver ophører med at have virk­
ning den 31. december 1992, for så vidt angår forbin­
delserne inden for Fællesskabet: 
— Rådets direktiv 69/169/EØF 
— Rådets direktiv 83/181 /EØF 
— Rådets direktiv 85/362/EØF 
3. Følgende direktiver ophører med at have virk­
ning den 31. december 1996: 
— Rådets direktiv 79/1072/EØF 
— Rådets direktiv 83/182/EØF« 
4. Som artikel 4a indsættes følgende: 
»Artikel 4a 
Artikel 11 punkt C, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF 
affattes således: 
2. Såfremt de elementer, som tjener til bestemmelse 
af beskatningsgrundlaget, er angivet i en anden 
møntsort end den, som anvendes i den medlemsstat, 
hvor værdifastsættelsen sker, omregnes beløbet efter 
den senest noterede sælgerkurs på det eller på de mest 
repræsentative valutamarkeder i den pågældende 
medlemsstat på det tidspunkt, hvor afgiften forfalder, 
idet medlemsstaterne fastsætter de nærmere vilkår 
herfor.« 
17. 7. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 176/13 
BILAG 
MOMSREGISTRERINGSATTEST 
(Navn og adresse på den ansvarlige myndighed) 
attesterer, at: 
(Navn og fornavn eller firma) 
(Virksomhedens art) 
(Adresse) 
er optaget i momsregisteret under nr (') som en virksomhed med ret til at få leveret afgifts-
fritagede goder i henhold til artikel 2, litra b), i direktiv KOM(87) 322 som ændret ved direktiv KOM(90) 
182. 
(Dato) 
Myndighedens 
påtegning og 
stempel 
(Navn og stilling) 
(Underskrift) 
(') Har ansøgeren intet momsregistreringsnummer, skal den ansvarlige myndighed angive grunden hertil.