DA Den Europæiske Unions Tidende C 232/7

Regionsudvalgets udtalelse: Konsekvenserne af befolkningsaldringen i EU (rapport om befolkningsaldringen 2009)

(2010/C 000/02)

I. INDLEDNING

REGIONSUDVALGET

1. bifalder Kommissionens meddelelse: »Konsekvenserne af befolkningsaldringen i EU«, som konstaterer, at befolkningsaldringen har betydelige følger for pensionerne, sundhedsplejen og den langvarige pleje. Kommissionen pointerer i sin meddelelse, at myndighederne har et manøvrerum på mindre end 10 år, inden »babyboomgenerationen« går på pension. Der er tale om betydelige udfordringer og muligheder, og det haster med at finde målrettede politiske løsninger. Foranstaltninger til tackling af denne generations aldring skal være tæt forbundet med politikken for ligestilling mellem kvinder og mænd med henblik på at rette op på den aktuelle situation, hvor ældre kvinder er hårdere ramt af fattigdom eller dårlige sociale og økonomiske vilkår og også har en dårligere livskvalitet på grund af større sygelighed og afhængighed, hvilket hænger nært sammen med kønsbetingede faktorer;

2. takker de lokale og regionale myndigheder, ikke-statslige organisationer og EØSU's andre partnere for deres aktive bidrag til udarbejdelsen af denne udtalelse, navnlig under ECOS-mødet den 4. september 2009, rundbordskonferencen den 18. november 2009 og task force-mødet den 14. december 2009;

3. understreger, at befolkningsaldring ikke kan anskues isoleret, men udgør en del af en bredere demografisk overgang. Denne overgang medfører en betydelig ændring af befolkningens størrelse og sammensætning på lokalt og regionalt niveau. Mange forskellige faktorer (fødselstal, dødstal, villighed til at flytte og indvandring) øver indflydelse på, hvordan denne demografiske forandring helt nøjagtigt udvikler sig, og hvilke følger den vil have. Aldring er en selvstændig proces. Bevidstgørelse og erkendelse af denne selvstændige proces er en forudsætning for effektivt at kunne afhjælpe virkningerne af befolkningsaldringen;

4. konstaterer, at befolkningssammensætningen vil ændre sig, så forholdet mellem personer i den erhvervsaktive alder og personer over 65 vil ændre sig fra 4:1 til 2:1. Der er her tale om en langtidsprognose. Det er en god idé at kigge på langtidsprognoser, men befolkningsaldringen er ikke et spørgsmål, der først bliver aktuelt i morgen eller i overmorgen. Det er et spørgsmål, der er aktuelt i dag. Der er allerede over 60 regioner med en »old-age-dependency« på over 29 % og over 70 regioner, som står over for et fald i befolkningstallet (i enkelte regioner er der tale om et årligt fald på over 1 %);

5. noterer sig, at ældre kvinder, handicappede og indvandrere kan blive stillet over for særlige udfordringer, når det gælder sund aldring, og dette spørgsmål må tages op;

6. betragter befolkningsaldringen som et tema, der skal behandles inden for rammerne af Europa 2020-strategien. Udvalget mener, at befolkningsaldringen må ses som en mulighed for at øge EU's sociale, økonomiske og territoriale samhørighed. Europa 2020-strategien tager udgangspunkt i, at den enkelte borger og region på basis af særlige kvaliteter og kendetegn bidrager til at styrke EU. EU-borgere, som forbliver aktive og ved godt helbred, også når de er ældre, udgør et ofte uudnyttet potentiale. Dette kræver ikke kun en ældreorienteret politik, men også en politik rettet mod alle EU-borgere i alle livsfaser;

7. har tidligere påpeget, at befolkningsaldringens virkninger primært viser sig på regionalt og lokalt plan. De regionale og lokale myndigheder har vigtige kompetencer inden for sundhed, velvære, betalt og ubetalt pleje, arbejdsmarkedet samt tilrådighedsstillelse af tjenester og faciliteter på boligområdet, inden for (offentlig) transport og på uddannelsesområdet. Det er de lokale og regionale myndigheders ansvar inden for rammerne af Europa 2020-strategien at finde kreative metoder til afbødning af befolkningsaldringens virkninger. Det kræver også solidaritet mellem ældre og unge, mellem områder med befolkningstilvækst og områder med et dalende befolkningstal, mellem land og by samt mellem regioner og medlemsstater.

II. POLITISKE ANBEFALINGER

REGIONSUDVALGET

8. opfordrer til, at der som en »New Deal« for håndtering af følgerne af befolkningsaldringen i EU fastlægges tre centrale indsatsområder, som konkret omsættes i inter- og/eller tværregionale pilotprojekter. Disse hovedindsatsområder stemmer overens med Kommissionens målsætninger. Der må lægges vægt på de lokale og regionale myndigheders primære kompetenceområder inden for sundhed og pleje, arbejdsmarkedet og tilrådighedsstillelse af faciliteter.

— Sund aldring; med henblik på at hjælpe EU's befolkning til at forblive sund og aktiv så længe som muligt.

— Arbejdsmarkedsdeltagelse og arbejdsproduktivitet; med henblik på at fremme et samfund, hvor alle har mulighed for livslang læring, livslang deltagelse og kan være med til at forme samfundet, herunder gennem lønnet/ulønnet arbejde;

— Adgang til tjenester og faciliteter; med henblik på at revurdere tilbuddet af faciliteter til den aldrende befolkning;

9. understreger, at der er en direkte sammenhæng mellem de tre indsatsområder, og anbefaler derfor en horisontal tilgang. Personer, der bevarer et godt helbred, også når de bliver ældre, kan udnytte tjenesteydelser og faciliteter bedre og har flere muligheder på arbejdsmarkedet. Højere arbejdskraftproduktivitet kræver en sund erhvervsaktiv befolkning og et godt tilbud af tjenesteydelser og faciliteter. Tjenesteydelser og faciliteter kan desuden bidrage til en sundere alderdom samt øget deltagelse på arbejdsmarkedet og højere produktivitet. Udvalget slår desuden til lyd for en kønsbaseret tilgang, som fremmer sund aldring på vilkår, der er de samme for kvinder og mænd;

10. konstaterer, at der inden for disse hovedindsatsområder er en klar social dagsorden. Det europæiske samfund viser sin solidaritet i sin behandling af og interaktion med ældre. Det drejer sig bl.a. om bekæmpelse af alle former for forskelsbehandling (navnlig aldersdiskrimination), fjernelse af hindringer for ældres deltagelse i samfundet og sikring af et målrettet socialt sikkerhedsnet. Brugerne af sikkerhedsnettet må endvidere kunne regne med en værdig behandling. Denne sociale dagsorden er myndighedernes og deres (sociale) partneres fælles ansvar;

11. støtter initiativet om et »år for sund og aktiv aldring og for solidaritet mellem generationerne« med fuld inddragelse af børn, under den kommende Kommissions mandatperiode og betragter indsatsområderne og de foreslåede pilotprojekter som vigtige elementer i et sådant år;

12. konstaterer, at der kan hentes inspiration hos lokale aktører, der gør en indsats for at fremme en aktiv deltagelse af borgerne (herunder - inden for rammerne af denne udtalelse - navnlig de ældre) i samfundslivet. Det kræver samarbejde med alle dele af civilsamfundet at afbøde konsekvenserne af befolkningsaldringen. Det drejer sig om at sikre aktiv deltagelse af borgere, civilsamfundsorganisationer, videnscentre og private organisationer. Disse aktørers deltagelse i samfundets anliggender kan gøre forskellen og er nødvendig for udformningen og gennemførelsen af de foreslåede pilotprojekter.

SUND ALDRING

»Sund og aktiv så længe som muligt«

13. forstår ved sund aldring alle bestræbelser, der bidrager til at afhjælpe de negative virkninger af den fysiske, psykologiske og sociale aldringsproces. Sund aldring kræver en integreret, livslang strategi (som begynder allerede i barndommen). I den forbindelse tages der fat på årsagerne til de sundhedsproblemer, som udvikler sig i løbet af et menneskeliv, og der ses på mulighederne for effektiv forebyggelse, og på de miljøfaktorer, der indvirker på sundheden;

14. betragter i høj grad aldringen af EU's befolkning som en positiv (selvstændig) udvikling og et velfærdstegn. Sund aldring drejer sig om, hvordan mennesker længst muligt kan bevare deres helbred og velvære og kan fortsætte med at deltage aktivt i samfundet, herunder navnlig hvordan de kan fortsætte med at yde et bidrag til samfundet og økonomien. Det er således ikke (den biologiske) alder, men levevilkårene, der er afgørende;

15. fremhæver, at sund aldring giver mulighed for at undgå øgede udgifter som følge af befolkningsaldringen. Jo flere, der bevarer et godt helbred, når de bliver ældre, jo flere kan deltage socialt og økonomisk i samfundet. For at fremme en sund aldring er det nødvendigt med nye socialpolitiske koncepter, innovationer, forskning (i behandlingsmetoder og f.eks. tekniske hjælpemidler) og en bred tilgang til »ældrevenlige« byer eller miljøer med et velegnet produktudbud. Det er også vigtigt at fremme antallet af kompetente fagfolk på social- og sundhedsområdet ved at forbedre undervisningsprogrammerne for de forskellige universitetsuddannelser og professionsuddannelser, der sætter fokus på aldringsspørgsmålet, med henblik på at sikre, at der er tilstrækkeligt med sundhedsprofessionelle, der er uddannet i alle de forskellige aspekter ved aldring. Især bør specialer som pleje, afhængighed og sundhedsoplysning nyde fremme. Sund aldring yder således et betragteligt bidrag til Europa 2020-strategien.

16. For at mindske udgifterne i forbindelse med befolkningens aldring bør de kompetente myndigheder gennemføre egnede politiske foranstaltninger, så ældre kan blive i deres hjem så længe som muligt, og endog opfordre hertil.

MÅL

17. ønsker at sikre, at EU's regioner aktivt søger konvergenspunkter i deres respektive politikker hvad angår sund aldring. De kan i fællesskab søge de bedste metoder til at stimulere innovation og forskning inden for sund aldring og overvåge fremskridtene på dette område. En målrettet innovationspolitik er nødvendig for, at denne strategi kan lykkes. De forskellige myndigheder må sammen med deres (videns)partnere føre an med hensyn til at fremme sund aldring;

18. opfordrer til, at der inden for og mellem regioner samarbejdes om at fremme sund aldring, og at der sættes fokus på følgende opgaver (der lægges her vægt på sundhed. Inden for de andre indsatsområder fokuseres der på henholdsvis økonomisk deltagelse og udbud af tjenesteydelser og faciliteter):

— En sund basis i ungdomstiden. Sund aldring kræver en god start. Jo tidligere man tackler sundhedsrisici i form af overvægt, spisevaner og livsstil, jo bedre resultater vil man opnå.

— Tilstrækkelig pleje og hurtig reintegration. Hvis der i livsforløbet forekommer sundhedsproblemer, er det vigtigt at behandle disse på en hurtig og hensigtsmæssig, dvs. omkostningseffektiv, måde. Herved kan de pågældende personer på en optimal måde reintegreres og fortsætte med at deltage i samfundslivet. Dette bidrager i væsentlig grad til bl.a. at øge deltagelsen på arbejdsmarkedet og den sociale støtte.

— (Langvarig) ældrepleje. Pleje af ældre kræver en særlig tilgang. For det første fordi ældre er mere eller mindre skrøbelige, hvilket kan have en betydelig effekt på behandlingens succes. For det andet, fordi ældres sundhedsproblemer oftere end hos yngre skyldes en kombination af sygdomme. Sikring af en fyldestgørende (langvarig) ældrepleje kræver, at plejepersonalet tilbydes tilstrækkelig efteruddannelse i moderne og effektive plejemetoder samt i andre aspekter af sundhed (f.eks. genoptræning).

ARBEJDSMARKEDSDELTAGELSE OG PRODUKTIVITET

»Livslang læring, arbejde og deltagelse for alle«

19. understreger, at ældre på deres gamle dage skal have ret til en indkomst, der ligger over fattigdomsgrænsen, for at sikre dem et værdigt liv. Mange ældre, især kvinder, lever i fattigdom eller trues heraf;

20. konstaterer, at deltagelse (i samfundslivet) i høj grad bidrager til en følelse af velvære og velbefindende hos ældre. Deltagelse i arbejdsmarkedet er den vigtigste forudsætning herfor. Endvidere er øget deltagelse i arbejdsmarkedet og højere produktivitet en væsentlig betingelse for at bevare en sund økonomi og sunde offentlige finanser samt de sociale sikringssystemer i en situation, hvor der foregår en befolkningsaldring. Deltagelse er en ret, men, hvis blikket rettes mod den nærmeste fremtid, også en pligt for den enkelte borger. Dette kræver, at arbejdsgiverne og arbejdstagerne udviser den nødvendige fleksibilitet. Arbejdsmarkedets parter og myndighederne har ligeledes en pligt til at sikre, at deltagelse på arbejdsmarkedet er mulig uden begrænsninger. Regionsudvalget støtter således et omfattende direktiv om ikke-forskelsbehandling, der behandler tilgængeligheden af en række forskellige produkter og tjenesteydelser (hvoraf et vigtigt element bør være bekæmpelse af aldersdiskrimination). Der er stadig store forskelle mellem regioner og målgrupper, hvad angår deltagelse i arbejdsprocessen. I et moderne samfund (med en aldrende befolkning) må ældres kompetencer udnyttes bedst muligt. Hvis borgerne sikres job af høj kvalitet, som er tilpasset deres situation, kan de fortsætte længere med at arbejde. Det drejer sig ikke kun om arbejdsvilkår, men også om, hvor afvekslende arbejdet er osv. Det er uacceptabelt, at en person på grund af alder, køn, handicap eller (etnisk) baggrund udelukkes fra arbejdsmarkedet eller har begrænsede karrieremuligheder;

21. understreger, at uddannelse spiller en vigtig rolle, når det gælder højere arbejdskraftproduktivitet og deltagelse i arbejdsmarkedet. Tiden er inde til en mentalitetsændring i retning af livslang kompetencebaseret læring, arbejde med livslang beskæftigelsesegnethed som mål og dermed deltagelse (i samfundet). Det indebærer, at der sikres adgang til tjenesteydelser og faciliteter i kursus- og uddannelsesøjemed. Borgere, myndigheder, arbejdsgivere, arbejdstagere og videnscentre har et fælles ansvar herfor;

22. konstaterer, at der som led i livslang kompetencebaseret læring og arbejde kan gøres en indsats for at omdanne pensionsperioden til en periode, der i højere grad bærer karakter af en »tilpasset, dvs. kompetenceorienteret arbejdsperiode«. »Det grå guld« giver en lang række muligheder for at opnå øget økonomisk styrke. Frivilligt arbejde og pleje er naturligvis også værdifulde metoder til realisering af denne tilpassede arbejdsfase. Det vigtigste er, at borgerne forbliver aktive hele livet;

23. noterer, at (selektiv) arbejdsmigration også kan bidrage til at afhjælpe mangel på arbejdskraft. Kommissionen angiver således, at en velstruktureret politik for lovlig indvandring kan spille en vigtig rolle med hensyn til at overvinde manglen på arbejdskraft. Vigtigt i denne sammenhæng er anerkendelse af eksamensbeviser og forenklede procedurer (under hensyntagen til risikoen for eventuelle negative virkninger af hjerneflugt fra oprindelseslandene).

MÅL

24. sigter mod at forbedre hele befolkningens beskæftigelsesegnethed. De enkeltes – ikke mindst de ældres - kompetencer og kvalifikationer må udnyttes bedst muligt. Et godt helbred og sunde arbejdsvilkår er centrale faktorer, der påvirker beskæftigelsesegnetheden. Bedre udnyttelse af de eksisterende kompetencer er i første række arbejdsmarkedsparternes ansvar. Borgerne, både mænd og kvinder, bør opfordres til at påtage sig livslang læring med henblik på at kunne holde trit med og engagere sig i samfundets og erhvervslivets stadig skiftende krav og udfordringer. De offentlige myndigheder bør fremme og stimulere denne udvikling. Borgernes og private aktørers kreativitet og iværksætteri må udnyttes optimalt. Uddannelses- og efteruddannelsesinstitutioner skal tage højde for ældres behov ved udformningen af deres programmer, således at denne persongruppe kan udvikle de nødvendige kompetencer. Specielt vigtigt er det, at ældre medborgere støttes og opmuntres til at få deres kvalifikationer godkendt og bekræftet;

25. opfordrer til, at man for hver region og målgruppe sikrer et policy-mix, der stimulerer arbejdsproduktiviteten og deltagelsen på arbejdsmarkedet. Inden for disse rammer skal der sættes ind på følgende områder:

— investere i uddannelse, efteruddannelse og erhvervelse af kvalifikationer med henblik på at fremme unges mobilitet opad på arbejdsmarkedet;

— stimulere ordninger, der gør det muligt at forene privatliv og arbejdsliv bedre, herunder bl.a. børnepasning, familie- og forældreorlov og teknologiske innovationer som f.eks. telearbejde;

— fremme sundhed på arbejdspladsen. Den gennemsnitlige forventede levetid i EU stiger, men det betyder ikke, at folk bevarer et godt helbred i længere tid, end det før var tilfældet. Arbejdsmarkedet må indrettes sådan, at borgerne på trods af deres eventuelle begrænsninger og sundhedsproblemer kan deltage i arbejdsmarkedet. Det er derfor nødvendigt at skabe et sundt/sundere og bedre udstyret arbejdsmiljø;

— godkende og bekræfte ældre medborgeres kvalifikationer og erfaring;

— søge mere intelligente løsninger med hensyn til at give arbejdstagere fra tredjelande adgang til det europæiske arbejdsmarked for at varetage opgaver på områder, hvor der er mangel på arbejdskraft (f.eks. inden for plejesektoren og visse vidensintensive sektorer, hvor der i øjeblikket mangler arbejdskraft, men i fremtiden muligvis også inden for andre sektorer);

26. understreger, at risikoen for at miste en del af eller hele deres pension, når de har ekstra indtægter efter af have nået pensionsalderen, ofte er en grund til, at ældre arbejdstagere ikke fortsætter med at være erhvervsaktive. Man bør undersøge, hvilke muligheder der er for at fastlægge mere fleksible regler herfor på passende niveauer;

27. understreger det vigtige i, at man gør virksomheder og især personaleledere og ansættelsesmyndigheder mere åbne over for at ansætte folk, navnlig kvinder, i en højere alder. Man bør støtte virksomheder, der gør en speciel indsats for sikre den interne mobilitet for ældre arbejdstagere, for at tilbyde fleksible arbejdsforhold, eller som i uddannelsessammenhæng og i karriereudviklingsstrategier sætter fokus på de særlige behov, ældre arbejdstagere har. Europa-Kommissionen bør indsamle og sprede eksempler på bedste praksis på dette område. Det er også vigtigt at bevidstgøre og informere ældre ansatte herom.

ADGANG TIL TJENESTER OG FACILITETER

»revurdere udbuddet af faciliteter«

28. forstår ved udbuddet af tjenester og faciliteter den brede sociale, økonomiske og territoriale (fysiske) infrastruktur, som bidrager til kvaliteten af samfundslivet på lokalt og regionalt plan. I den forbindelse bør der skelnes mellem regionale og lokale tjenester og faciliteter (f.eks. offentlig transport, pleje, uddannelse, sociale aktiviteter, forsorg) og nationale ordninger (pensioner o.l.). Udbuddet af tjenester og faciliteter kræver en global og sammenhængende tilgang, som giver mulighed for at udnytte de sociale, økonomiske og geografiske muligheder;

29. konstaterer, at udbuddet af tjenester og faciliteter ikke er tilpasset den ændrede efterspørgsel, som skyldes befolkningsaldringen. Politikken må tage sigte på, at borgerne kan gøre bedst mulig brug af tjenester og faciliteter med henblik på at kunne fortsætte med at deltage aktivt i samfundet. Når efterspørgselen vokser og de offentlige ressourcer ikke slår til, må udbuddet af tjenester og faciliteter tages op til revision. Innovationspotentialet må udnyttes optimalt eller realiseres på en anden måde. Befolkningsaldringen udgør en yderligere udfordring, når der skal findes tilstrækkeligt med velkvalificeret arbejdskraft, der kan spille en central rolle med hensyn til at sikre adgangen til tjenester og faciliteter; øget arbejdskraftproduktivitet og deltagelse på arbejdsmarkedet skal her yde et bidrag (men andre tiltag er også nødvendige);

30. understreger, at tjenester og faciliteter ikke altid kan tilbydes på traditionel vis inden for områder under kraftig demografisk forandring. Anderledes og robuste metoder til sikring af tilgængeligheden må fremmes, herunder den såkaldte e-integration. F.eks. e-tjenester som e-sundhed, e-uddannelse, e-pleje og e-støtte. Den traditionelle og ofte aldersrelaterede skelnen mellem fysiske faciliteter og elektroniske tjenester opløses i stadig højere grad. I fremtiden er der behov for en innovativ, områdebaseret strategi. Med udgangspunkt i en sådan innovativ strategi må der oprettes et regionalt tilpasset netværk af fysiske, men også digitalt tilgængelige tjenester og faciliteter. Telefonkæder er f.eks. et beskedent eksempel herpå;

31. understreger endvidere, at et godt og målrettet offentligt transportsystem i høj grad bidrager til at sikre adgangen til tjenester og faciliteter, især når faciliteterne er centralt placerede og derved kan gøres lettere tilgængelige ved hjælp af gode (offentlige) transportsystemer. Dette gælder ikke kun (pleje)faciliteter for ældre, men f.eks. også skoler og videninstitutioner for unge og voksne. I den forbindelse er det vigtigt, at det (offentlige) transportsystem tilpasses på regionalt niveau;

32. henviser til Verdenssundhedsorganisationens initiativ, der har til formål at fremme Healthy Cities, hvor faciliteter og tjenester, i sammenhæng med den fysiske infrastruktur, er bedre tilpasset den aldrende befolkning. Aktiv deltagelse (af ældre) spiller en vigtig rolle i fastlæggelsen af en politik for sunde byer. Denne strategi er helt i tråd med udvalgets mål om tilgængelige tjenester og faciliteter.

MÅL

33. understreger det ønskelige i, at flest mulige kan gøre optimal brug af tjenester og faciliteter med henblik på at kunne fortsætte med at deltage aktivt i samfundet. Udbuddet af regionale og lokale tjenester og faciliteter må i de kommende år tilpasses den ændrede efterspørgsel. Denne efterspørgsel må ikke udelukkende baseres på alder, men også på livsstil. Personer, der fører en sund livsstil, har behov for færre og anderledes faciliteter end personer, der fører en usund livsstil;

34. opfordrer til udvikling og udveksling af viden om udbud af tjenester og faciliteter både inden for og mellem regionerne. De vigtigste opgaver er:

— at styrke samarbejdet. Det kræver et godt samarbejde at kunne tilbyde tjenester og faciliteter. Regionalt og lokalt samarbejde mellem myndigheder, videninstitutioner, civilsamfundsorganisationer (herunder navnlig ngo'er) og erhvervslivet skal være løftestangen for en (kvalitativ og kvantitativ) styrkelse af grundlaget for disse tjenester;

— at stimulere kreativt iværksætteri, innovation og e-integration og inddrage den europæiske befolkningsaldring som en stor chance for at øge de økonomiske aktørers konkurrenceevne. For de private og offentlige aktører på regionalt og lokalt plan ligger der en udfordring i at udnytte nye koncepter og teknologier for at sikre en mere optimal organisering og finansiering af tjenester og faciliteter. Eksempler herpå er bredbånd, e-sundhed (boligautomatisering, telepleje), teleshopping og telelæring, men også udvikling af nye regionale transportsystemer eller videreudvikling af eksisterende offentlige transportsystemer;

— at ændre udbuddet. Udbuddet af tjenester og faciliteter, både e-baserede tjenester og uformelle plejetjenester, må tilpasses borgernes ændrede efterspørgsel;

— at fremme brugen af ikt for at sikre en højere grad af social og geografisk inddragelse af ældre.

KONKLUSIONER

35. efterlyser en områdebaseret strategi for håndtering af følgerne af befolkningsaldringen inden for følgende felter: 1) sund aldring, 2) arbejdsmarkedsdeltagelse og arbejdsproduktivitet og 3) adgang til tjenester og faciliteter. Regionsudvalget anlægger således en bred synsvinkel på aldringsproblematikken som led i en bred demografisk udvikling. Der er tale om en livscyklustilgang, der bygger på en optimal udnyttelse af muligheder og tager hensyn til regionale forskelle. Målet er et New Deal-program for håndtering af følgerne af befolkningsaldringen i EU, som respekterer de lokale og regionale myndigheders ansvar for at finde kreative og innovative løsninger i deres regioner;

36. opfordrer Kommissionen til i den forbindelse navnlig at gøre en indsats for:

— at stimulere øget bevidstgørelse, udveksling af viden, teknologiske innovationer i udviklingen af bedste praksis og interventionsstrategier hos alle EU's aktører (ikke-statslige organisationer, videninstitutioner, private aktører og offentlige myndigheder);

— på regionalt plan at sikre overvågning af og prognoser for befolkningsaldringen som et obligatorisk led i udformningen og gennemførelsen af de relevante politikker. Der er store regionale forskelle, som ikke fremgår af de opfølgninger, der foretages på nationalt plan, men som er nødvendige for at forudsige virkningerne af befolkningsaldringen;

— at behandle befolkningsaldring som en integreret bestanddel i en bred demografisk overgang i de forskellige EU-programmer i form af et støtteinstrument til gennemførelse af regionale, områdebaserede, integrerede og innovative strategier. Regionerne ønsker et tæt og direkte samarbejde med Kommissionen herom.

37. foreslår i samarbejde med Kommissionen at iværksætte en række tvær- og interregionale pilotprojekter inden for de tre hovedindsatsområder. Pilotprojekterne tager primært sigte på udveksling af viden og god praksis. Det er klart, at pilotprojekterne ikke blot drejer sig om bevidstgørelse, men må omfatte gennemførelse og udveksling af konkrete initiativer. I betragtning af aldringsproblematikkens globale karakter anser udvalget det for vigtigt, at der ikke kun udveksles viden inden for de enkelte hovedindsatsområder, men også horisontalt mellem de prioriterede indsatsområder. Pilotprojekterne vil fremme vidensudvekslingen. Pilotprojektpartnerne kan selvstændigt gøre brug af de forskellige EU-støttekilder i forbindelse med gennemførelse af programmerne. I brochuren »How to promote ageing well in Europe: instruments and tools available to local and regional actors« (»Hvordan fremmes god aldring i Europa - Værktøjer til rådighed for de lokale og regionale aktører«) har udvalget i samarbejde med AGE lavet en oversigt over, hvilke finansieringskilder der findes (CdR, 2009). Dette er et værdifuldt instrument for iværksættelse af pilotprojekter. Udvalgets medlemmer vil udarbejde forslag herom;

38. foreslår følgende ramme for pilotprojekterne. Pilotprojekterne bør sætte fokus på skabelse af praktisk viden og videnskabelig viden (både anvendt forskning og grundforskning), som bidrager til håndtering af følgerne af befolkningsaldringen i EU. Grundforskningen skal bidrage til at mindske det fremtidige plejebehov på langt sigt. I den forbindelse er kohorteundersøgelser og biobanker en vigtig informationskilde. For at vide hvordan borgerne kan bevare et godt helbred, når de bliver ældre, og således udsætte det tidspunkt, hvor de har behov for pleje, må vi vide hvilke (cellulære) processer, der ligger til grund for aldringsprocessen. For at fremme dannelsen af inter- og/eller tværregionale partnerskaber mellem videninstitutioner, (decentrale) myndigheder og private aktører må der udvikles innovative områdebaserede tiltag, som må afprøves i praksis. I den forbindelse kan arbejdsmarkedets parter, velfærds- og plejeinstitutioner samt andre ikke-statslige organisationer også spille en vigtig rolle. De regionale partnerskaber kan bygge på konkrete videnskompetencer eller kædesamarbejde, som findes i en bestemt region, eller tage udgangspunkt i specifikke aldringsspørgsmål, der opstår i en bestemt region. En af mulighederne er at koble sig på de eksisterende Interreg-programmer. Ud over ovennævnte opgaver inden for hvert indsatsområde bør følgende aspekter fremhæves:

— Sund aldring: styrkelse af plejekæder (pleje, som omfatter samarbejde mellem forskellige plejepartnere, som involveres i løbet af en persons livstid og i forbindelse med dennes plejebehov) ved at udnytte forskningsresultater til udvikling af nye produkter, teknologier og tjenester og bruge praktiske erfaringer i forskningsprogrammer.

— Arbejdsmarkedsdeltagelse og produktivitet: med henblik på at fremme et samfund, hvor alle har mulighed for livslang læring, livslang deltagelse og kan være med til at forme samfundet, herunder gennem lønnet/ulønnet arbejde;

— Adgang til tjenester og faciliteter: udvikling af områdebaserede tiltag med henblik på en revurdering af de til rådighed stående faciliteter;

39. anmoder Europa-Parlamentet om at støtte Regionsudvalgets opfordring til på regionalt plan at tage fat på den aktuelle og presserende aldringsproblematik (som led i en bred demografisk forandring) gennem inter- og/eller tværregionale pilotprojekter og deltage i iværksættelsen heraf.