DA Den Europæiske Unions Tidende C 161/93

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om skibsudstyr og om ophævelse af direktiv 96/98/EF

COM(2012) 772 final — 2012/0358 (COD)

2013/C 161/18

Ordfører: Anna BREDIMA

Rådet og Europa-Parlamentet besluttede den 15. januar 2013 under henvisning til artikel 100, stk. 2, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om skibsudstyr og om ophævelse af direktiv 96/98/EF"

COM(2012) 772 final — 2012/0358 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 27. februar 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts 2013, følgende udtalelse med 113 stemmer for, 1 imod og 1 hverken for eller imod.

1. Konklusioner

1.1 Udvalget glæder sig over Kommissionens forslag om et nyt direktiv om skibsudstyr og støtter direktivets overordnede formål, som er at sikre en harmoniseret gennemførelse af Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) standarder for skibsudstyr og et velfungerende indre marked for samme og derigennem forbedre sikkerheden til søs og forureningsforebyggelsen.

1.2 EØSU tilslutter sig helhjertet direktivets retningslinjer, som a) fastlægger, at skibsudstyr, der anbringes om bord på et EU-registreret skib, skal være i overensstemmelse med IMO-instrumenternes standarder, b) udvider anvendelsesområdet til alt øvrigt udstyr, som kan falde ind under de europæiske retsinstrumenters anvendelsesområde, c) indeholder bestemmelser om gensidig anerkendelse af overensstemmende udstyr og accept af ækvivalent udstyr, d) sikrer fri bevægelighed for skibsudstyr i hele EU og nedbryder de tekniske handelsbarrierer i det indre marked samt e) opstiller en mekanisme, der forenkler og tydeliggør gennemførelsen af ændringer af IMO's standarder i de europæiske og de nationale retlige rammer.

1.3 IMO udarbejder standarder og prøvningsmetoder for skibsudstyr længe før dettes obligatoriske installation om bord. Hvis medlemsstaterne i fællesskab tilslutter sig IMO-processen, vil direktivets målsætninger blive opfyldt, uden at det bliver nødvendigt at ty til ensidige og midlertidige EU-standarder for skibsudstyr, der muligvis ikke kan leve op til IMO-standarderne, og som eventuelt skal udskiftes eller tildeles "hævdvunden status". Hvis der fortsætter med at være regionale standarder, som er baseret på en uens anvendelse af IMO-standarderne, kan det svække EU-flådens konkurrenceevne og medføre lavere sikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveauer.

1.4 EØSU mener, at der er behov for større klarhed vedrørende anvendelsesområdet for visse af direktivets bestemmelser i forhold til de krav om gensidig anerkendelse og accept af udstyr, der er fastlagt i forordning 613/91/EØF "om overførsel af skibe fra et register til et andet inden for Fællesskabet", forordningen "om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe" og aftalen "om gensidig anerkendelse af overensstemmelsescertifikater for udstyr på skibe" mellem USA og EU fra 2004.

2. Kommissionens forslag

2.1 Kommissionen har udpeget fire områder, hvor direktiv 96/98/EF om skibsudstyr ikke har opfyldt de fastlagte målsætninger fuldt ud. De berørte aktører er bl.a. europæiske producenter af skibsudstyr, herunder SMV'er, skibsværfter, skibspassagerer og -besætninger samt offentlige administrationer. Kommissionen har fremlagt specifikke forslag for at råde bod på direktivets mangler og ophæve det. Det nye direktivforslag har et tostrenget formål: Det vil i væsentlig grad forbedre gennemførelsen af IMO-standarderne i EU og begrænse sikkerhedsrisici samt fremme et velfungerende indre marked ved at afkorte og forenkle procedurerne for gennemførelse af ændringer af samme standarder. Sideløbende vil direktivet forenkle de lovgivningsmæssige rammer og sætte skub i den europæiske skibsudstyrsindustri.

3. Generelle bemærkninger

3.1 Skibsudstyrssektoren er en førende industri med høj merværdi og en nettoeksportør med store investeringer i F&U, 5 000-6 000 virksomheder og 300 000 arbejdspladser. Direktivforslaget vil forbedre sikkerheden for europæiske skibe og besætninger og sætte skub i sektoren ved at skabe beskæftigelse og vækst.

3.2 Skibsudstyr omfatter alt udstyr om bord på et skib, som installeres under skibsbygning eller efterfølgende. Det dækker ligeledes over offshoreaktiviteter og over en lang række andre produkter, lige fra navigations- og lastbehandlingsudstyr til brandsluknings- og redningsudstyr samt specialudstyr til miljøformål, bl.a. udstyr til kontrol af ballastvand og scrubbere til reduktion af SOx-udledning. Skibsudstyr tegner sig for 40-80 % af et skibs nyværdi. Forslaget vil nedbringe omkostningerne for virksomhederne og styrke den europæiske industris konkurrencedygtighed.

3.3 EØSU minder om sin udtalelse vedrørende forslaget til direktiv 96/98/EF (1) om skibsudstyr, hvori udvalget i høj grad bakkede op om de samme målsætninger, som ligger til grund for det nuværende forslag.

3.4 Udvalget bakker fuldt op om direktivforslagets retningslinjer og tilslutter sig dets målsætninger, som vil styrke de nuværende lovbestemmelser og frem for alt lette en rettidig gennemførelse af ændringer af IMO's standarder i den europæiske lovgivning.

3.5 EØSU ser positivt på, at den internationale regulering af sikkerheden til søs prioriteres, hvilket er i overensstemmelse med søtransportens globale karakter. Ligeledes vil bestemmelserne, som giver Kommissionen beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter for at ajourføre EU's lovgivning og til at opstille fælles kriterier og procedurer for anvendelse af disse krav og standarder samt offentliggøre relevante oplysninger, fremme direktivets målsætninger yderligere.

4. Særlige bemærkninger

4.1 Artikel 2 – Definitioner

EØSU bifalder, at den internationale konvention af 2004 for administration og kontrol af skibes ballastvand og sediment, som forventes at træde i kraft snarligt, er blevet tilføjet listen over internationale konventioner, og foreslår, at den internationale konvention af 1966 om lastelinjer bliver slettet fra listen, da den ikke har nogen bestemmelser vedrørende udstyr.

4.2 Artikel 3 – Anvendelsesområde

4.2.1 For at sikre retlig klarhed vil det være hensigtsmæssigt at få præciseret en gang for alle, at direktivet ikke finder anvendelse på udstyr, som allerede er anbragt om bord på et skib, når direktivet træder i kraft.

4.2.2 EØSU er klar over, at den meget nyttige bestemmelse i stk. 2 om, at skibsudstyr alene vil være underlagt det nye direktiv, har med overensstemmelsesmæssige aspekter at gøre. Det bør afklares, hvorvidt denne præcise formulering også omfatter forhold såsom gensidig anerkendelse og accept af udstyr i henhold til forordning 613/91/EØF "om overførsel af skibe fra et register til et andet inden for Fællesskabet" og forordning 391/2009/EF "om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe".

4.3 Artikel 4 – Krav til skibsudstyr

Bestemmelsen om, at IMO-konventioner og andre instrumenter automatisk finder anvendelse i deres gældende udgave, gør, at det ikke længere vil være nødvendigt at ændre på direktivet og tilføje lister over skibsudstyr (som f.eks. bilag A.I og A.II).

4.4 Artikel 5 – Anvendelse

For at undgå misforståelse af formuleringen "internationale instrumenter, der gælder for udstyr, som allerede er anbragt om bord", bør det gøres klart, at der her er tale om de gældende krav ved installationstidspunktet, medmindre IMO efterfølgende vedtager krav, som gælder for allerede installeret udstyr.

4.5 Artikel 6 – Det indre markeds funktion

I artikel 6 fastsættes grundlaget for den frie bevægelighed for skibsudstyr inden for EU på grundlag af gensidig anerkendelse mellem medlemsstaterne af udstyr, som opfylder kravene i direktivet. Artiklen omhandler også anbringelse af skibsudstyr om bord på et EU-skib, formodentlig også uden for EU. Imidlertid kan anvendelse af artikel 7, stk. 2, (om udskiftning af udstyr, der ikke er tilsvarende) artikel 32, stk. 6, (om den modtagende medlemsstats ret til at foretage gentagne prøvninger af innovativt udstyr) og artikel 34, stk. 4, (om mulighed for at nægte godkendelse af tilsvarende udstyr, der er udskiftet uden for EU) svække den frie bevægelighed.

4.6 Artikel 7 – Overførsel af et skib til en medlemsstats register

Det fremgår af artiklens stk. 2, at udstyr, som myndighederne ikke anser for tilsvarende, skal udskiftes. EØSU vil gerne vide – med tanke på IMO-bestemmelserne om gensidig anerkendelse af certifikater – om det er rimeligt, at den modtagende stat i dette tilfælde skal følge den i artikel 5 i forordning 613/1991 indeholdte procedure (som indeholder bestemmelser om forudgående underretning af Kommissionen om overførsel af skibe mellem medlemsstater).

4.7 Artikel 8 – Standarder for skibsudstyr

Udvalget vil gerne vide, om det ikke snarere er medlemsstaterne end EU, der bør følge udviklingen af IMO’s internationale standarder. IMO udarbejder alligevel standarder og prøvningsmetoder for skibsudstyr længe før dettes obligatoriske installation om bord. Hvis medlemsstaterne i fællesskab tilslutter sig IMO-processen, vil direktivets målsætninger blive opfyldt, uden at det bliver nødvendigt at ty til ensidige og midlertidige EU-standarder for skibsudstyr, der muligvis ikke kan leve op til IMO-standarderne, og som eventuelt skal udskiftes eller tildeles "hævdvunden status".

4.8 Artikel 9 til 11 – Ratmærket

Installeret skibsudstyr, der er godkendt, vil kunne bevæge sig frit i alle medlemsstater, da det vil være forsynet med et EU-mærke – ratmærket – som påviser, at det er i overensstemmelse med de standarder, der er fastlagt af IMO og direktivet om skibsudstyr. EØSU ser positivt på muligheden for at bruge et elektronisk mærke i tillæg til eller i stedet for ratmærket. Det vil lette kontrollen af skibe, der anløber EU's havne, og bekæmpe efterligninger.

4.9 Artikel 26 – Koordinering mellem bemyndigede organer

EØSU støtter forslaget om at oprette en samarbejdsgruppe af "bemyndigede organer", som nogenlunde svarer til Den Internationale Sammenslutning af Klassifikationsselskaber og dennes EU-godkendte organisationer, der også fungerer som bemyndigede organer.

Bruxelles, den 20. marts 2013 Staffan NILSSON Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EØSU's udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets direktiv om udstyr på skibe, EUT C 97 af 1.4.1996, s. 22, og EØSU's udtalelse om Overflytning af fragt- og passagerskibe mellem registrene i Fællesskabet, EUT C 80 af 30.3.2004, s. 88-91.