BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL BUDGETMYNDIGHEDEN om situationen pr. 31. december 1999 vedroerende garantier opfoert paa det almindelige budget

BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL BUDGETMYNDIGHEDEN om situationen pr. 31. december 1999 vedroerende garantier opfoert paa det almindelige budget

I denne rapport goeres der rede for de garantier, der var opfoert paa det almindelige budget ved rapportens faerdiggoerelse.

Med rapporten lever Kommissionen op til den erklaering, som den afgav i forbindelse med vedtagelsen af tillaegs- og aendringsbudget nr. 1/91, hvori den forpligtede sig til to gange om aaret at aflaegge rapport for budgetmyndigheden om de garantier, der er opfoert paa budgettet, og de dertil knyttede risici.

Denne rapport aflaegges i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 134 i finansforordningen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget.

Kommissionen har allerede afgivet 17 rapporter af denne art til budgetmyndigheden.

Rapporten omfatter to dele samt et bilag:

1) Begivenhederne siden den foregaaende rapport, udviklingen i risikosituationen og de gennemfoerte garantiinterventioner.

2) En vurdering af de potentielle risici: Den oekonomiske situation i de tredjelande, med hvilke der er indgaaet de stoerste laanetransaktioner.

INDHOLDSFORTEGNELSE

Del 1 Begivenhederne siden den foregaaende rapport af 30.6.1999, udviklingen i risikosituationen og de gennemfoerte garantiinterventioner

1. Indledning: Transaktionernes art

1.1. Transaktioner med makrooekonomisk sigte

1.2. Transaktioner med mikrooekonomisk sigte

2. Begivenhederne siden den foregaaende rapport af 30.6.1999

2.1. Rumaenien

2.2. Bulgarien

2.3. en Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

2.4. Tadsjikistan

2.5. Moldavien

2.6. Garanti fra Faellesskabet til Den Europaeiske Investeringsbank til daekning af tab i forbindelse med laan til projekter til genopbygning af de jordskaelvsramte omraader af Tyrkiet

2.7. Garanti fra Faellesskabet til Den Europaeiske Investeringsbank til daekning af tab i forbindelse med laan til projekter uden for Faellesskabet (Central- og OEsteuropa, Middelhavslandene, Latinamerika og Asien samt Den Sydafrikanske Republik)

3. Risikosituationen

3.1. Udestaaende ved rapportens faerdiggoerelse

3.2. Maksimal aarlig risiko for faellesskabsbudgettet: Udbetalte laan ved rapportens faerdiggoerelse

3.3. Maksimal teoretisk aarlig risiko for faellesskabsbudgettet

4. Garantiinterventioner

4.1. Udbetalinger over de likvide midler

4.2. Interventioner fra garantifonden

4.3. Situationen med hensyn til betalingsrestancer ved rapportens faerdiggoerelse

5. Analyse af Faellesskabets teoretiske udlaans- og garantikapacitet til fordel for tredjelande

6. Garantifondens situation pr. 31.12.1999

7. Garantifondens relative soliditet

Del 2 Evaluering af potentielle risici: Den oekonomiske og finansielle situation i de tredjelande, der har faaet tildelt de stoerste laan

1. Indledning

2. Tiltraedelseslande

Bulgarien

Estland

Letland

Litauen

Rumaenien

3. Det vestlige balkan

Bosnien og hercegovina

Den tidligere jugoslaviske republik Makedonien

4. De nye uafhaengige stater

Armenien

Belarus

Georgien

Moldova

Tajikistan

Ukraine

5. Andre tredjelande

Algeriet

Bilag

1. Forklarende bemaerkninger til risikosituationen for risici daekket af faellesskabsbudgettet

1.1. Forklaringer til tabel 1-3

1.1.1. Maksimumsbeloeb for de godkendte laan (tabel 1)

1.1.2. Udestaaende udlaan/indlaan (tabel 1)

1.1.3. Maksimal aarlig risiko (tabel 2 og 3)

1.2. Tabeller over laanetransaktioner, der daekkes af budgetgarantien

1.3. Endnu ikke underskrevne laan og underskrevne, men endnu ikke udbetalte laan fra EIB

1.4. Betingelser for udloesning af budgetgarantien

1.4.1. For laantagning/laangivning

1.4.2. For garantier over for tredjemand

2. Bemaerkninger til analysen af Faellesskabets forventede udlaanskapacitet i forhold til tredjelande i perioden 1997-1999 i overensstemmelse med garantifondsordningen (tabel 4)

2.1. Garantireserven for laangivning til tredjelande

2.2. Beregningsgrundlag for tilfoersler til garantifonden

2.3. Grundlag for indbetalinger til fonden i tilfaelde af delvise garantier

2.4. Tilfoersler til garantifonden

2.5. Restbeloeb i garantireserven

2.6. Resterende udlaanskapacitet

3. Tabeller over risikoindikatorer - lande

Del 1 Begivenhederne siden den foregaaende rapport af 30.6.1999, udviklingen i risikosituationen og de gennemfoerte garantiinterventioner

1. Indledning: Transaktionernes art

De risici, der daekkes af faellesskabsbudgettet, omfatter diverse laane- og garantitransaktioner, der kan inddeles i to kategorier, nemlig laan med makrooekonomisk sigte og laan med mikrooekonomisk sigte.

1.1. Transaktioner med makrooekonomisk sigte

Disse transaktioner omfatter foerst og fremmest betalingsbalancelaan til EU's medlemsstater eller tredjelande; der er knyttet praecise oekonomiske betingelser og forpligtelser til disse transaktioner.

Til denne kategori hoerer ligeledes det laan paa 1 250 mio. EUR, der skal bruges til at finansiere import af landbrugs- og foedevareprodukter til det tidligere Sovjetunionen, idet risikoen i forbindelse med denne transaktion i hoej grad afhaenger af den makrooekonomiske og politiske udvikling i modtagerlandene.

1.2. Transaktioner med mikrooekonomisk sigte

Disse transaktioner omfatter laan til finansiering af projekter, der tilbagebetales over en laengere periode ved hjaelp af det forventede afkast af projekterne; laanene ydes saedvanligvis til virksomheder, finansielle institutioner eller tredjelande og daekkes ud over faellesskabsgarantien ogsaa af de saedvanlige bankgarantier.

Det drejer sig om Euratom- og NIC-laan i medlemsstaterne og Euratom- og EIB-laan i lande uden for Faellesskabet (Middelhavsomraadet, Central- og OEsteuropa, lande i Latinamerika og Asien, Sydafrika).

2. Begivenhederne siden den foregaaende rapport af 30.6.1999

De vigtigste begivenheder i loebet af andet halvaar af 1999 er foelgende:

2.1. Rumaenien

Kommissionen fremlagde den 28. juli 1999 et forslag til Raadets afgoerelse om supplerende makrofinansiel bistand til Rumaenien til et beloeb af 200 mio. EUR i form af et laan med en loebetid paa hoejst 10 aar. Raadet besluttede den 8. november 1999 at tildele Rumaenien en supplerende makrofinansiel bistand paa 200 mio. EUR i form af et laan.

2.2. Bulgarien

Kommissionen fremlagde den 28. juli 1999 et forslag til Raadets afgoerelse om supplerende makrofinansiel bistand til Bulgarien til et beloeb af 100 mio. EUR i form af et laan med en loebetid paa hoejst 10 aar. Raadet besluttede den 8. november 1999 at tildele Bulgarien en supplerende makrofinansiel bistand paa 100 mio. EUR i form af et laan.

2.3. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

Kommissionen fremlagde den 28. juli 1999 et forslag til Raadets afgoerelse om supplerende makrofinansiel bistand til Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien til et beloeb af 50 mio. EUR i form af et laan med en loebetid paa hoejst 15 aar samt 30 mio. EUR som gavebistand. Raadet besluttede den 8. november 1999 at tildele Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien en supplerende makrofinansiel bistand paa 50 mio. EUR i form af et laan og 30 mio. EUR som gavebistand.

2.4. Tadsjikistan

Kommissionen fremlagde den 26. juli 1999 et forslag til Raadets afgoerelse om aendring af afgoerelse 97/787/EF om ekstraordinaer finansiel bistand til Armenien og Georgien med henblik paa at udvide den til at omfatte Tadsjikistan. Den bistand, der ydes, vil have form af et laan paa 75 mio. EUR med en loebetid paa hoejst 15 aar og en gavebistand paa 35 mio. EUR. Ved rapportens faerdiggoerelse havde Raadet endnu ikke truffet formel afgoerelse.

2.5. Moldavien

Kommissionen fremlagde den 22. oktober 1999 et forslag til Raadets afgoerelse om supplerende makrofinansiel bistand til Moldavien til et beloeb af 15 mio. EUR i form af et laan med en loebetid paa hoejst 10 aar. Ved rapportens faerdiggoerelse havde Raadet endnu ikke truffet formel afgoerelse.

2.6. Garanti fra Faellesskabet til Den Europaeiske Investeringsbank til daekning af tab i forbindelse med laan til projekter til genopbygning af de jordskaelvsramte omraader af Tyrkiet

Kommissionen fremlagde den 20. oktober 1999 et forslag til Raadets afgoerelse om ydelse af en faellesskabsgaranti til Den Europaeiske Investeringsbank til daekning af tab i forbindelse med laan til projekter til genopbygning af de jordskaelvsramte omraader af Tyrkiet. Garantien begraenses til 65% af det samlede laanebeloeb plus alle dermed forbundne beloeb. Det samlede laaneloft beloeber sig til 600 mio. EUR over en periode paa tre aar.

Raadet vedtog den 29. november 1999 at yde en faellesskabsgaranti til Den Europaeiske Investeringsbank til daekning af tab i forbindelse med laan til projekter til genopbygning af de jordskaelvsramte omraader af Tyrkiet. Garantien begraenses til 65% af det samlede laanebeloeb plus alle dermed forbundne beloeb. Det samlede laaneloft beloeber sig til 600 mio. EUR over en periode paa tre aar regnet fra den 29. november 1999.

2.7. Garanti fra Faellesskabet til Den Europaeiske Investeringsbank til daekning af tab i forbindelse med laan til projekter uden for Faellesskabet (Central- og OEsteuropa, Middelhavslandene, Latinamerika og Asien samt Den Sydafrikanske Republik)

Kommissionen fremlagde den 23. april 1999 et forslag til Raadets afgoerelse om en faellesskabsgaranti til Den Europaeiske Investeringsbank til daekning af tab i forbindelse med laan til projekter uden for Faellesskabet (Central- og OEsteuropa, Middelhavslandene, Latinamerika og Asien samt Den Sydafrikanske Republik).

Forslaget til Raadets afgoerelse drejer sig om en forlaengelse af den budgetgaranti, som Faellesskabet ydede EIB den 14. april 1997.

Raadet besluttede den 22. december 1999 at yde en faellesskabsgaranti til Den Europaeiske Investeringsbank til daekning af tab i forbindelse med laan til projekter uden for Faellesskabet (Central- og OEsteuropa, Middelhavslandene, Latinamerika og Asien samt Den Sydafrikanske Republik).

Garantien begraenses til 65% af det samlede laanebeloeb plus alle dermed forbundne beloeb. Det samlede laaneloft beloeber sig til 18 410 mio. EUR fordelt saaledes:

- Central- og OEsteuropa: 8 680 mio. EUR

- Middelhavslandene: 6 425 mio. EUR

- Latinamerika/Asien: 2 480 mio. EUR

- Den Sydafrikanske Republik: 825 mio. EUR

og daekker en periode paa syv aar fra den 1. februar 2000 for landene i Central- og OEsteuropa, Middelhavsomraadet, Latinamerika og Asien og fra den 1. juli 2000 for Den Sydafrikanske Republik og til den 31. januar 2007 for alle omraaders vedkommende.

EIB opfordres til at tilstraebe at daekke 30% af de kommercielle risici i forbindelse med sine udlaan i henhold til denne afgoerelse med ikke-statslige garantier, om muligt paa grundlag af hvert enkelt regionalt mandat. Denne procentdel boer forhoejes, hver gang det er muligt, og i det omfang markedsbetingelserne giver mulighed for det.

3. Risikosituationen

Vurderingen af risiciene for faellesskabsbudgettet kan foretages paa to maader:

- den ene maade, som ofte anvendes af bankerne, bestaar i paa en given dato at opgoere den samlede udestaaende kapital for de paagaeldende transaktioner (situationen beskrives i tabel 1)

- den anden maade, som anvendes i budgetsammenhaeng, bestaar i at vurdere den hoejst taenkelige udbetalingsrisiko for Faellesskabet i et givet regnskabsaar.

I sidstnaevnte tilfaelde kan vurderingen ligeledes foretages paa to maader, nemlig ved:

- alene at vurdere udbetalingstransaktioner paa datoen for rapportens faerdiggoerelse under antagelse af, at der ikke sker nogen foertidige tilbagebetalinger. Denne situation beskrives i tabel 2 nedenfor (denne udgoer den nedre graense for de maksimale risici for faellesskabsbudgettet)

- paa grundlag af prognoser at vurdere, hvilken virkning samtlige de transaktioner, som Raadet har vedtaget, eller som Kommissionen har fremsat forslag om, vil have for de kommende budgetter under antagelse af, at alle Kommissionens forslag vedtages. Denne situation beskrives i tabel 3 nedenfor (denne udgoer den oevre graense for de maksimale risici for faellesskabsbudgettet).

Sidstnaevnte fremgangsmaade giver et overblik over, hvorledes de risici, der er forbundet med de nuvaerende forslag, vil udvikle sig. Denne fremgangsmaade forudsaetter imidlertid, at der opstilles visse antagelser for udbetalingsdatoerne, betingelserne for tilbagebetaling (se naermere i bilaget) samt rentesatsen [1] og valutakursen [2].

[1] Der er valgt en antagelse om en gennemsnitlig rentesats paa 10% for EIB-laanene. For indlaan/udlaan er den valgte antagelse en gennemsnitlig rentesats paa 4,4%. For de nye transaktioner i tabel 3 er den valgte antagelse en rentesats paa 3,4675%.

[2] For udlaan i andre valutaer end EUR anvendes den kurs, der var gaeldende den 31.12.1999.

Resultaterne fremgaar af tabel 1-3, hvori der skelnes mellem risiciene for lande i og uden for Faellesskabet.

Det skal desuden bemaerkes, at de samlede tal, der er anfoert i tabellerne, daekker risici af forskellig art, f.eks. laan ydet til et enkelt land i forbindelse med makrofinansiel bistand og laan til projekter, der garanteres af laantagerne, i forbindelse med NIC- og EIB-transaktioner.

I den foelgende analyse skelnes der mellem den samlede risiko, risikoen for medlemsstaterne og risikoen for tredjelande.

3.1. Udestaaende ved rapportens faerdiggoerelse

Udestaaendesituationen beskrives i tabel 1.

Den samlede risiko androg 14 524 mio. EUR ved rapportens faerdiggoerelse mod 13 088 mio. EUR ved udgangen af foregaaende halvaar, hvilket er en stigning paa 11% [3].

[3] En del af udviklingen i udestaaendet i det forloebne halvaar skyldes udsvingene i valutakurserne for udlaan i andre valutaer end EUR.

Nedenstaaende tabel viser, hvilke transaktioner der har haft indvirkning paa udviklingen i udestaaendet siden den foregaaende rapport.

Mio.EUR

Udestaaende pr. 30.6.1999 // 13 088

Tilbagebetaling af laan

Betalingsbalance: Italien

Euratom

NIC

Finansiel bistand

Det tidligere Sovjetunionen

EIB //

0,0

- 1,3

- 27,7

-10,0

0,0

- 216,2

Udbetaling af laan

Finansiel bistand

EIB //

+ 108

+ 1 365

Kursudsving i andre valutaer i forhold til EUR // + 218,2

Udestaaende pr. 31.12.1999 // 14 524

Ved rapportens faerdiggoerelse andrager udestaaendet i forbindelse med transaktioner vedroerende medlemsstaterne 2 694 mio. EUR, hvilket er en nedgang paa 1,6% i forhold til 30.6.1999.

Ved rapportens faerdiggoerelse androg udestaaendet med hensyn til risici i forbindelse med tredjelande 11 830 mio. EUR, hvilket er en stigning paa 14,3% i forhold til det foregaaende halvaar.

3.2. Maksimal aarlig risiko for faellesskabsbudgettet: Udbetalte laan ved rapportens faerdiggoerelse

Situationen beskrives i tabel 2.

Den samlede aarlige risiko er paa 4 060 mio. EUR i 2000.

- Beloebet i forbindelse med transaktioner med medlemsstaterne andrager 2 733 mio. EUR for 2000, som er sidste forfaldstidspunkt for laanet til Italien.

- Risikoen i forbindelse med tredjelande andrager i 2000 1 328 mio. EUR.

Risikoen i forbindelse med tredjelande er i gennemsnit 1 356 mio. EUR i perioden 2001-2008.

3.3. Maksimal teoretisk aarlig risiko for faellesskabsbudgettet

Situationen beskrives i tabel 3.

Denne risiko beloeber sig til 4 138 mio. EUR i aar 2000 for efterfoelgende at stabilisere sig paa 2 500 mio. EUR i gennemsnit i perioden 2001-2008.

- Udviklingen i de maksimale risici i forbindelse med medlemsstaterne svarer til tallene i tabel 2.

- Risikoen i forbindelse med tredjelande er paa 1 405 mio. EUR i 2000. Der kan konstateres en stigning i risikoen fra aar 2001 til aar 2008 paa gennemsnitligt 13% om aaret.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

4. Garantiinterventioner

4.1. Udbetalinger over de likvide midler

Kommissionen foretager udbetalinger over sine likvide midler i overensstemmelse med artikel 12 i Raadets forordning nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemfoerelse af afgoerelse 88/376/EOEF, Euratom vedroerende ordningen for Faellesskabets egne indtaegter. Ved at bruge denne procedure undgaar man betalingsrestancer og de omkostninger, det medfoerer for Kommissionen i form af afdrag og renter paa laan, som en debitor er i betalingsrestance med.

4.2. Interventioner fra garantifonden

Med Raadets forordning EF, Euratom nr. 2728/94 af 31. oktober 1994 blev der indfoert en garantifond for aktioner i tredjelande. Hvis modtageren af et laan ydet af Faellesskabet kommer i betalingsrestance, traeder garantifonden til og opfylder den paagaeldendes forpligtelse inden for en frist paa tre maaneder fra forfaldsdatoen. Hvis et EIB-laan, som der er stillet faellesskabsgaranti for, ikke tilbagebetales, traeder Faellesskabet til inden for tre maaneder fra modtagelsen af EIB's brev om anvendelse af garantien. Kommissionen bemyndiger saa EIB til at traekke de tilsvarende beloeb paa garantifonden.

Morarenterne for perioden mellem overdragelsen af de likvide midler og datoen for udbetalingen fra fonden stilles til raadighed af garantifonden og tilbagebetales til de likvide midler.

I loebet af de sidste seks maaneder har fonden stillet garantier for foelgende debitorlande:

>TABELPOSITION>

4.3. Situationen med hensyn til betalingsrestancer ved rapportens faerdiggoerelse [4]

[4] Der er tale om Tadsjikistans restancer svarende til det laan paa 1 250 mio. EUR, som Faellesskabet ydede det tidligere Sovjetunionen og dets republikker, og restancer paa EIB's laan til det tidligere Jugoslavien inden for rammerne af Middelhavsprotokollerne. Beloebene omfatter de misligholdelser, som er daekket af budgettet.

Tredjelandes betalingsrestancer ved rapportens faerdiggoerelse

>TABELPOSITION>

(1) Fordelingen af de ubetalte beloeb paa de enkelte republikker i det tidligere Jugoslavien er vejledende.

(2) Garantiinterventioner i forbindelse med EIB's transaktioner omfatter de beloeb, der var ubetalt paa forfaldsdatoen, og de morarenter, som var paaloebet paa det tidspunkt, hvor faellesskabsgarantien blev udnyttet.

(3) Morarenter, som er bogfoert mellem den dato, hvor transaktionen daekkes af garantien, og rapportens faerdiggoerelse. Der gives et samlet tal for morarenterne for alle republikkerne i det tidligere Jugoslavien.

5. Analyse af Faellesskabets teoretiske udlaans- og garantikapacitet til fordel for tredjelande

Garantifonds- og garantireserveordningen medfoerer i praksis visse begraensninger for Faellesskabets udlaans- og laanegarantikapacitet over for tredjelande, eftersom de disponible bevillinger, der er noedvendige ved hver beslutning om udlaan (eller hver aarlig rate, hvis det drejer sig om garantier for fleraarige beloebsrammer), ikke kan overstige det beloeb, der er opfoert i de finansielle overslag under garantireserven [5].

[5] Det beloeb, der er opfoert i de finansielle overslag for 2000-2006, er paa 200 mio. EUR i 1999-priser.

Paa ethvert givet tidspunkt udgoeres laanekapaciteten af det tilbagevaerende raadighedsbeloeb i garantireserven. Dette beloeb svarer til forskellen mellem reserven og det anslaaede beloeb for tilfoersler til garantifonden i forbindelse med transaktioner, der allerede er taget beslutning om, og de transaktioner, som er under forberedelse.

Tabel 4 viser et overslag over Faellesskabets udlaanskapacitet til tredjelande i perioden 1999-2001 inden for rammerne af garantifondsordningen. Beregningsmetoden og det anvendte regelsaet er beskrevet naermere i bilaget til denne rapport.

Med udgangspunkt i de afgoerelser, Raadet allerede har truffet, samt afgoerelser, der er stillet forslag om eller er under forberedelse (se tabel 4), er det beloeb, der forventes anvendt fra garantireserven i 2000, sat til 176 mio. EUR, hvilket betyder, at der ved udgangen af 2000 vil vaere et raadighedsbeloeb paa 27 mio. EUR i garantireserven.

Under hensyntagen til indvirkningen paa garantireserven af de midler, fonden har afsat til tidligere vedtagne udlaan, samt til foreslaaede laan og laan, der er under forberedelse i 2000, udgoer den aarlige disponible udlaanskapacitet ved faerdiggoerelsen af rapporten:

- 297 mio. EUR til laan, der garanteres 100% over faellesskabsbudgettet, eller

- 457 mio. EUR til laan, hvor garantien er paa 65% (i medfoer af Raadets afgoerelse 2000/24/EF af 22. december 1999).

Paa grundlag af de aktuelle skoen for tilfoerslerne til fonden viser nedenstaaende tabel 4, at den resterende udlaanskapacitet er yderst begraenset i 2001.

6. Garantifondens situation pr. 31.12.1999

Pr. 31.12.1999 er det udestaaende beloeb for laan og laanegarantier til fordel for tredjelande forhoejet med forfaldne, ikke-betalte renter paa 12 052 mio. EUR.

Mio. EUR

// Udestaaende pr. 31.12.1999

1. Laantagning/laangivning // 1 591

2. EIB-laan // 10 137

3. Betalingsmisligholdelser // 158

4. Morarenter // 37

5. Forfaldne, ikke-betalte renter [6] // 129

[6] Forfaldne, ikke-betalte renter i den betydning, der er defineret i forordningen om oprettelse af garantifonden.

I ALT // 12 052

Resultatet af forholdet mellem fondens midler og Faellesskabets samlede udestaaende som defineret i forordningen er 10,9%, hvilket overstiger den sats paa 10%, som er fastsat som maalbeloeb i forordningen om oprettelse af fonden. I forordningen hedder det, at "hvis maalbeloebet er overskredet ved aarets udgang, tilbagefoeres overskudsbeloebet til en saerlig konto i oversigten over indtaegter i De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget". Overskudsbeloebet var paa 107,9 mio. EUR ved afslutningen af regnskabsaaret 1999. Dette beloeb tilbagefoeres til budgettet i loebet af foerste halvaar af 2000.

Garantifonden vil saaledes ved udgangen af regnskabsaaret 2000 indeholde 1 422 mio. EUR under forudsaetning af, at foelgende betingelser er opfyldt:

- at der overfoeres 176 mio. EUR fra garantireserven for 2000

- at fonden ikke tvinges til yderligere interventioner som foelge af nye misligholdelser

- at der ikke bliver tale om forsinkede restancetilbagebetalinger fra lande, der ikke har opfyldt deres tilbagebetalingsforpligtelser

- at indtaegterne fra investeringer af fondens midler i 2000 ligger i stoerrelsesordenen 41 mio. EUR.

7. Garantifondens relative soliditet

Resultatet af forholdet mellem fondens midler pr. 31.12.1999 (1 313 mio. EUR) og den maksimale aarlige risiko i forbindelse med laan til tredjelande (defineret som det samlede beloeb af udestaaender, der forfalder i loebet af det paagaeldende aar), som for 2000 fremgaar af tabel 3 (1 405 mio. EUR), er paa 93%.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Del 2 Evaluering af potentielle risici: Den oekonomiske og finansielle situation i de tredjelande, der har faaet tildelt de stoerste laan

1. Indledning

Tallene i de foregaaende dele indeholder oplysninger om de kvantitative aspekter af risiciene for det almindelige budget. Disse data boer imidlertid afvejes i forhold til risikoens art, som afhaenger af transaktionens type og laantagerens finansielle situation. Den seneste tids begivenheder, der kan have indflydelse paa portefoeljerisikoen, analyseres nedenfor.

Risikoevalueringen i del 2 i form af helsidede tabeller for de forskellige lande indeholder et saet risikoindikatorer (se bilag) for tredjelande, der har modtaget makrofinansiel stoette fra EU, og som stadig har udestaaende gaeld i forhold til EU. Som supplement hertil gives der en analyse for de lande, for hvilke der siden den sidste rapport vedroerende foerste halvaar 1999 er fremkommet vigtige nye oplysninger, der kan faa indflydelse paa risikoevalueringen. Desuden gives der en kortfattet analyse for de lande, der stadig mangler at tilbagebetale laan optaget som led i de kommercielle kreditter paa 1,25 mia. ECU, som blev stillet til raadighed for det tidligere Sovjetunionen i 1991.

Evalueringen i dette kapitel omfatter ikke andre geografiske omraader end de naevnte. Det skyldes, at Faellesskabets risici andre steder (hovedsagelig via garantier for laan ydet af Den Europaeiske Investeringsbank (EIB) kun udgoer en broekdel af de samlede risici. Desuden er de godt fordelt mellem landene.

2. Tiltraedelseslande

Bulgarien

Opbremsningen i Bulgariens oekonomi i slutningen af 1998 fortsatte i foerste halvaar 1999, da vaeksten i BNP var naer nul paa grund af faldende eksport og et brat fald i industriproduktionen. Den nedadgaaende tendens i industriens og detailhandelens omsaetning fortsatte i det meste af 1999. Mens en forventet fornyet vaekst i EU og afslutningen paa Kosovo-konflikten forventes at stimulere Bulgariens vaekst i 2000 og 2001, er der endnu ikke klare tegn paa et baerbart vaekstmoenster. De offentlige finanser er fortsat sunde, inflationen er lav og de betydelige udenlandske reserver er med til at understoette trovaerdigheden af "currency board"-ordningen.

Handelsbalancen er blevet vaesentligt forvaerret og underskuddet paa de loebende poster i 1999 skoennes at vaere paa over 6% af BNP. Mens Kosovo-konflikten var en medvirkende aarsag hertil, resulterede omstruktureringen af forarbejdningssektoren i lavere industriproduktion og oeget import af anlaegsaktiver. En raekke store privatiseringer der involverede udenlandske investorer og stoette fra internationale finansieringsinstitutioner bidrog til at finansiere underskuddet.

Den samlede makrooekonomiske stabilisering har vaeret imponerende, men paa mellemlang sigt er der stadig trusler mod den bulgarske oekonomi. Mens privatiseringen af statsejede virksomheder er fortsat planmaessigt, er den haardt tiltraengte modernisering og omstrukturering blevet bremset som foelge af, at der er lagt uberettiget vaegt paa, at virksomhederne overtages af den hidtidige ledelse eller af medarbejderne. Endvidere har banksektoren vaeret tilbageholdende med at finansiere de indenlandske industrivirksomheder, og de udenlandske investorer er stadig tilbageholdende med at engagere sig i stoerre omfang. Omstruktureringen af statsejede virksomheder og forarbejdningssektoren ledsages af stigende arbejdsloeshed, mens den oekonomiske udvikling fortsat bremses af en svag administration og mangelen paa et gennemskueligt erhvervsklima.

Det reformprogram, der er aftalt med IMF, koerer fortsat planmaessigt med kun mindre forsinkelser. I 2000 kan der imidlertid forventes stigende problemer med at opfylde maaltallene for strukturreformerne i IMF's program, isaer hvad angaar omstruktureringen af de offentlige vaerker, som er i en meget daarlig oekonomisk forfatning. Regeringens beslutsomhed med hensyn til at fortsaette reformprogrammet forventes at blive sat paa en proeve i foraaret. En nylig regeringsomdannelse tyder imidlertid paa, at tiltraedelse af EU og oekonomiske reformer prioriteres meget hoejt.

Estland

Efter den kraftige opbremsning af den oekonomiske aktivitet i Estland i slutningen af 1998/ begyndelsen af 1999 kom der et oekonomisk opsving igen i tredje kvartal 1999. De kortsigtede indikatorer peger i retning af et bredt opsving i den oekonomiske aktivitet. De monetaere forhold er blevet mere favorable: paa baggrund af en lavere inflation faldt renten, og der var et opsving i kreditgivningen. Dollarens opskrivning i forhold til euroen (og dermed den lokale estiske kroon) virkede endvidere som et positivt incitament.

Efter en kraftig forvaerring af de offentlige finanser i foerste halvaar 1999 kom vaeksten i budgetunderskuddet under kontrol i andet halvaar. Underskuddet forventes at stige til 4,5% af BNP ved aarets udgang. Regeringen har forpligtet sig til at foere en stram finanspolitik i 2000 med budgetbalance ved et lavere udgiftsniveau. En anden prioritet gaar ud paa at komme arbejdsloesheden til livs, der steg dramatisk i slutningen af 1998/begyndelsen af 1999. Den registrerede arbejdsloeshed holdt sig heldigvis paa et konstant niveau i andet halvdel af 1999.

En foelge af nedgangen i den indenlandske efterspoergsel var et hurtigt fald i handelsunderskuddet og underskuddet paa de loebende poster. Faldet i vareimporten var saerlig kraftig, mens nedgangen i eksporten var mere beskeden, isaer fordi eksporten til EU - landets vigtigste handelspartner - fortsatte med at vokse stoet. Samtidig var der et meget stoerre overskud inden for tjenesteydelsessektoren (isaer transport og turisme). Dette resulterede globalt i et overskud paa de loebende poster i tredje kvartal 1999, hvilket daempede de internationale investorers tilbagevendende frygt for, at landets makrooekonomiske situation er skroebelig. Finansieringen af underskuddet paa de loebende poster er fortsat sund, hvilket giver mulighed for at opbygge valutareserver samtidig med, at udlandsgaelden fortsat er meget lille (ca. 5% af BNP paa bruttobasis; landets samlede udlandsgaeld svarer til 57,5% af BNP). Estlands fine risikovurdering blev bekraeftet af Standard and Poors' i september 1999.

Estland er i oejeblikket i faerd med at afslutte forhandlingerne om et praeventivt stand-by- arrangement med Den Internationale Valutafond, der forventes at blive godkendt i begyndelsen af 2000. Den oegede tillid paa markedet har resulteret i, at den risikopraemie, der skal betales paa anlaegsaktiver i EEK og den spread, som estiske laantagere skal betale paa laan i fremmed valuta er blevet meget lavere.

Letland

I foerste halvaar 1999 faldt BNP med 2% sammenlignet med samme periode i det foregaaende aar. Industriproduktionsindekset har vaeret stigende siden maj og har siden september naermet sig 1998-niveauet. Derimod har der vaeret en meget betydelig nedgang i transporttjenesteydelser, isaer i forbindelse med transittransport af olie og olieprodukter, i tredje kvartal 1999. Inflationen i Letland har ligget paa et lavt niveau hele aaret. De officielle arbejdsloeshedstal faldt til 9,1% i slutningen af november efter at have vaeret oppe paa 10,2% i april.

Med hensyn til udenrigshandelen forventes en fortsat stigning i eksporten til EU sideloebende med nedgangen i eksporten til Rusland, og denne udvikling ventes at fortsaette. Den samlede eksport i aarets foerste syv maaneder faldt i sammenligning med det foregaaende aar, men faldet i importen var endnu stoerre. Underskuddet paa de loebende poster var paa 9,1% af BNP i foerste halvaar 1999, hvilket er lavere end de 11,1% i loebet af hele 1998.

Budgetunderskuddet, eksklusive privatiseringsindtaegter, var i 1998 paa 0,8% af BNP. Budgetsituationen i foerste halvaar 1999 peger i retning af et daarligere resultat i 1999 paa grund af den svagere oekonomiske vaeksts indvirkning paa de offentlige indtaegter samt paa grund af stoerre udbetalinger af pensioner og arbejdsloeshedsunderstoettelse samt loenstigninger, der blev bevilget i den offentlige sektor i slutningen af 1998. Med henblik paa at korrigere det voksende budgetunderskud godkendte parlamentet i august et tillaegsbudget for den resterende del af aaret, som omfattede udgiftsnedskaeringer svarende til 1,5% af BNP samt en foroegelse af punktafgifterne paa alkohol, braendstof og tobak.

Efter vanskeligheder i en raekke banker som foelge af krisen i Rusland viser situationen i banksektoren nu tegn paa en tilbagevenden til stabile forhold. Centralbankens interventioner paa valutamarkedet i andet halvaar 1999 har resulteret i en stramning af pengepolitikken og i en mindre rentestigning.

I december 1999 godkendte IMF et 16 maaneders stand-by-arrangement til Letland svarende til en saerlig traekningsrettighed (SDR) paa 33 mio. (ca. 45 mio. EUR) for at stoette regeringens program for 2000-2001. Den lettiske regering har ikke til hensigt at benytte traekningsmulighederne under stand-by-arrangementet men betragter dem som et sikkerhedsnet. Centralbankens udlandsgaeld var paa 620 mio. USD i slutningen af november 1999, hvilket svarer til under 1% af BNP, og omfatter 225 mio. USD i eurobonds. I slutningen af marts 2000 skal Letland tilbagebetale ca. 34 mio. EUR af sin udlandsgaeld til en raekke finansinstitutioner.

Litauen

De oekonomiske virkninger af den russiske krise naaede Litauens oekonomi med en vis forsinkelse, idet regeringen har forsoegt at afvaerge det negative udefra kommende chok med stoetteforanstaltninger. Trods denne konjunkturudjaevnende politik har dynamikken i produktionen vaeret faldende fra andet halvaar 1998. Hovedaarsagen til denne udvikling var sammenbruddet paa Litauens vigtigste eksportmarkeder i de nye uafhaengige stater efter finanskrisen i efteraaret 1998 og manglende stabilitet i produktionen paa landets eneste olieraffinaderi, som er afhaengig af ustabile leverancer fra Rusland, og som tegner sig for naesten en tiendedel af Litauens BNP. Som foelge af, at den nationale valuta er knyttet til den amerikanske dollar, blev litaen opskrevet betydeligt i forhold til de vigtigste europaeiske handelspartnere, hvilket svaekkede Litauens konkurrenceevne paa de europaeiske markeder. Som foelge heraf faldt vaeksten i BNP med ca. 3% i 1999. Den oekonomiske aktivitet forventes imidlertid at stige i 2000 paa grund af den kraftigere vaekst i EU og opsvinget paa markederne i de nye uafhaengige stater.

Forbrugerprisinflationen har vaeret staerkt faldende. Ud over opskrivningen af LTL'en bidrog lave priser paa importerede raavarer og overskud i udbuddet af landbrugsprodukter paa hjemmemarkedet til faldet i forbrugerprisinflationen fra 2,4% i december 1998 til 0,3% i december 1999. Trods nogen inflationsvirkninger som foelge af prisliberaliseringen og de stigende verdensmarkedspriser paa raavarer forventes inflationen at holde sig paa et lavt niveau i den naermeste fremtid.

Paa grund af faldende vaekst og den oekonomiske omstrukturering voksede arbejdsloesheden i hele aaret og naaede op paa 10% i december. Den gennemsnitlige arbejdsloeshed steg til 8,4% for 1999 som helhed sammenlignet med 6,4% i 1998. Da omstruktureringen fortsat giver sig udslag i nedlaeggelse af arbejdspladser forventes arbejdsloesheden at stige yderligere.

De offentlige finanser blev kraftigt forvaerret, da virkningerne af den russiske krise naaede Litauen. De loebende indtaegter naaede ikke det fastsatte maal, efterhaanden som beskatningsgrundlaget blev undergravet og udgifterne voksede i forbindelse med stoette til de ramte virksomheder. Budgetunderskuddet voksede derfor fra naesten 2% af BNP i 1997 til over 5% i 1998 og kunne have vaeret endnu stoerre i 1999. For at faa styr paa de offentlige finanser godkendte parlamentet udgiftsnedskaeringer og et antikriseprogram, der bl.a. omfattede udsaettelse af tredje og sidste tranche af opsparingsrestitutionen svarende til ca. 1,5% af BNP, undertegnelse af et IMF stand-by-arrangement for at undgaa likviditetsbegraensninger og forskellige strukturreformer for at stoette de offentlige finanser. Stoerstedelen af foranstaltningerne skal indgaa i budgettet for 2000, som i oejeblikket er under udarbejdelse. IMF's stand-by-arrangement forventes at blive undertegnet i begyndelsen af 2000.

Udenrigsbalancen blev markant forvaerret efter krisen i Rusland, da eksportmarkederne blev indskraenket, mens importen holdt sig paa et forholdsvis hoejt niveau paa grund af regeringens bestraebelser for at stabilisere vaeksten og det loebende importbehov i forbindelse med moderniseringen og omstruktureringen af oekonomien. Foerst fra midten af 1999 begyndte importen af falde kraftigere end eksporten, hvilket hjalp med til at reducere handelsunderskuddet. De udenlandske direkte investeringer forblev forholdsvis uberoerte af den oekonomiske afmatning og hjalp med til at finansiere underskuddet paa de loebende poster paa over 10% af BNP. Selv om finansieringen af underskuddet paa de loebende poster ikke er noget stoerre problem i oejeblikket, kraever det oejeblikkelige niveau imidlertid korrigerende foranstaltninger paa mellemlang sigt.

Rumaenien

I andet halvaar 1999 sad Rumaenien fortsat fast i en alvorlig recession. Paa baggrund af omfattende finansieringsproblemer, makrooekonomisk uligevaegt, lav kapitalindstroemning, stigende arbejdsloeshed og forsigtig omstrukturering i store tabsgivende virksomheder blev der kun gjort begraensede fremskridt med hensyn til at konsolidere den makrooekonomiske stabilitet og genoprette tilliden paa markedet.

I andet halvaar 1999 fortsatte nedgangen i den oekonomiske aktivitet og BNP skoennedes at vaere faldet med ca. 4% maalt i faste priser for aaret som helhed. Paa udgiftssiden var der en kraftig nedgang i investeringerne, der afspejlede en svag samlet efterspoergsel, virkningen af et langvarigt hoejt renteniveau og problemer med at tilvejebringe finansiering udefra. Der har dog vaeret et beskedent opsving i eksporten og detailomsaetningen. Budgetsituationen er fortsat skroebelig, men budgetgennemfoerelsen gik bedre i aarets anden halvdel. Afhaengigheden af det indenlandske marked for at faa finansieret budgetunderskuddet bevirker, at der fortsat hersker tvivl om budgetsituationens holdbarhed paa grund af de korte loebetider og hoejere renter paa den indenlandske gaeld.

Faldet i den nominelle og reelle rente i andet halvaar 1999 forventes imidlertid at vaere et vigtigt element i konsolideringen af den makrooekonomiske situation. Rentefaldet skyldes i hoej grad de foranstaltninger, der blev truffet for at afhjaelpe de meget alvorlige problemer i den offentlige finansielle sektor, den lavere risikopraemie efter at det lykkedes Rumaenien at tilbagebetale sine eksterne forpligtelser i foerste halvaar og den oegede likviditet paa interbankmarkedet. Den oegede likviditet har imidlertid modarbejdet centralbankens maalsaetning om at kontrollere inflationen. Forbrugerprisinflationen steg fra 32% i aarets begyndelse til 55% ved aarets slutning.

De monetaere myndigheder forsoegte at foelge mange maalsaetninger samtidig, herunder bl.a. at styrke den nationale valutas trovaerdighed, oege valutareserverne, kontrollere likviditeten, daempe inflationen og opnaa en reel nedskrivning af valutaen for at stoette eksporten. Alle forsoegene mislykkedes imidlertid. De vigtigste maal i den nuvaerende situation er stadig at tiltraekke stoerre kapitalindstroemning og goere vaesentlige fremskridt i strukturreformerne, da det vil hjaelpe med til at mindske centralbankens politiske dilemmaer og saaledes lette den monetaere politik.

I andet halvaar 1999 lykkedes det at nedbringe underskuddet paa handelsbalancen og underskuddet paa de loebende poster. For 1999 som helhed forventes det at underskuddet paa de loebende poster kan nedbringes med halvdelen til ca. 1,5 mia. USD. Nedgangen i den indenlandske efterspoergsel og problemerne med at rejse kapital til erhvervslivet resulterede i et kraftigt fald i importen, medens en staerkere vaekst i EU og virkningen af en betydelig reel nedskrivning af valutaen i slutningen af 1998-begyndelsen af 1999 stoettede eksporten. Den samlede betalingsbalance forblev imidlertid svaekket. Rumaeniens lave internationale kreditvaerdighed og ikke saerlig favorable investeringsklima har haft en bremsende indvirkning paa de udenlandske private kapitalstroemme. Rumaenien var ikke i stand til at afsaette Euro- og Samourai-obligationer paa grund af de meget hoeje risikopraemier, der kraeves af markedet. Stigningen i de officielle valutareserver fra det meget lave niveau, der naaedes ved udgangen af foerste halvaar, skyldtes naesten udelukkende den rumaenske nationalbanks opkoeb paa hjemmemarkedet.

Paa baggrund af de alvorlige betalingsbalanceproblemer naaede regeringen til enighed med de internationale finansielle institutioner om nye strukturtilpasningslaan. Den 10. juni 1999 godkendte Verdensbanken kreditter til en vaerdi af 325 mio. USD. Blandt andet et nyt tilpasningslaan til den private sektor paa 300 mio. USD (Private Sector Adjustment Loan - PSAL) og den 5. august godkendte IMF's bestyrelse et nyt stand-by-arrangement med en SDR paa 400 mio. SDR (550 mio. USD). I august frigav Verdensbanken 150 mio. USD under PSAL, medens IMF frigav en foerste reduceret udbetaling paa 73 mio. USD. Frigivelsen af anden tranche (ca. 200 mio. USD), der ifoelge planen skulle vaere udbetalt i oktober, er blevet forsinket flere gange og kunne ikke udbetales i 1999. Verdensbanken har endnu ikke kunnet frigive sidste tranche paa 150 mio. USD af sit strukturtilpasningslaan inden for landbruget. Dette laan blev oprindelig godkendt i 1997 og forlaenget ved udgangen af 1998.

3. DET VESTLIGE BALKAN

Bosnien og hercegovina

I perioden 1996-1998 lykkedes det Bosnien og Hercegovina at fastholde en gennemsnitlig vaekstrate paa ca. 35%. Denne hoeje vaekstrate er naaet med udgangspunkt i et meget lavt BNP og inden for rammerne af et oekonomisk genopbygningsprogram paa 5,1 mia. USD (1996-1999) til fordel for Bosnien-Hercegovina, der er finansieret af det internationale donorsamfund. Trods denne hoeje vaekstrate er det hurtigt lykkedes at faa inflationsraten bragt ned under 10% ved hjaelp af en noeje overholdelse af currency board-arrangementets regler (CBA) og en forsigtig finanspolitik, der er ivaerksat som led i et landsdaekkende makrooekonomisk program med stoette fra IMF i forbindelse med et stand-by-arrangement. Vekselkursen for den konvertible marka (KM) er fortsat knyttet til den tyske mark (euro) i forholdet 1:1 inden for rammerne af currency board-ordningen. Den reale vaekst i BNP for 1999 forventes at falde til 12% sammenlignet med et skoen paa 16% inden krisen, hvilket hovedsagelig skyldes Kosovo-krisens indvirkning paa erhvervslivet og de indenlandske investeringer tidligere paa aaret. Arbejdsloesheden er fortsat stor i begge enheder, omkring ca. 40%. I 1999 var begge enheder tvunget til at retablere balance paa deres budgetter og nedskaere udgifterne med ca. 30%, isaer som foelge af de negative virkninger af Kosovo-krisen i foerste halvaar 1999. Medens der ser ud til at vaere balance paa Republika Srpskas (RS) budgetudkast for 2000 har Foederationen forelagt et budgetudkast, som overskrider de udgiftslofter, der blev anbefalet af IMF.

Der er fortsat et meget stort underskud paa de loebende poster (ca. 22% af BNP i 1999), som hovedsagelig finansieres af donorbistand, og som afspejler den store import i forbindelse med genopbygningen. De officielle bruttovalutareserver svarer til ca. 3 maaneders import eller ca. 600 mio. KM og er steget betydeligt i sidste halvdel 1999, hvilket er udtryk for stigende accept af KM i de to enheder. Bosnien-Hercegovinas udlandsgaeld er stadig stor (ca. 70% af BNP ved udgangen af 1998), hvilket til dels afspejler en betydelig gaeldsbyrde, der er arvet fra det tidligere Jugoslavien. Gaeldsbetjeningen i procent af eksporten af varer og tjenesteydelser er imidlertid lav sammenlignet med gaelden i forhold til BNP, hvilket skyldes, at meget af gaelden er paa koncessionelle vilkaar samt gunstige gaeldssaneringsordninger, der er aftalt med London-klubben og Pariserklubben. Disse faktorer forklarer ogsaa, hvorfor forholdet mellem gaeld og gaeldsbetjening fortsat forventes at vaere faldende i de kommende aar trods betydelig laantagning i udlandet i forbindelse med genopbygningen. I Bosnien-Hercegovina er enhederne (i forholdet 61:39 for henholdsvis Foederationen og Republika Srpska) ansvarlige for, at staten faar tilfoert de fornoedne midler til at varetage gaeldsbetjeningen.

I maj 1998 godkendte IMF et stand-by-arrangement (81 mio. USD). I juni 1999 besluttede IMF at oege sin bistand med 23 mio. USD som foelge af den negative virkning af Kosovo-krisen. Verdensbanken gennemfoerer to stoetteprogrammer i Bosnien-Hercegovina til stoette for reformen af de offentlige finanser og privatiseringen af virksomheder og banksektoren. Disse programmer stoettes af to IDA-kreditter paa i alt 134 mio. USD paa koncessionelle vilkaar, herunder en foroegelse paa 28 mio. USD for at tage hensyn til de negative virkninger af Kosovo-krisen. Med hensyn til risikoindikatoren for Bosnien-Hercegovina foreligger der ikke nogen specifikke oplysninger, da institutionerne ikke udarbejder nogen vurdering for landet. Den generelle risiko ved at gennemfoere investeringer i landet er imidlertid stadig stor.

Den tidligere jugoslaviske republik Makedonien

Den oekonomiske aktivitet i den tidligere jugoslaviske republik Makedonien faldt drastisk i begyndelsen af 1999, hovedsagelig som foelge af Kosovo-konflikten. Kosovo-krisens indvirkning paa den tidligere jugoslaviske republik Makedonien kom til udtryk ved handelsafbrydelser, et drastisk fald i udenlandske direkte investeringer og en massiv tilstroemning af flygtninge. Efter konfliktens afslutning er situationen imidlertid vendt, og genopbygningen af Kosovo viser sig nu at vaere en vigtig faktor for den oekonomiske vaekst. Landets eksport til Kosovo stiger kraftigt og tilstedevaerelsen af internationalt hjaelpepersonale og militaere styrker i omraadet resulterer i en markant stigning i den indenlandske efterspoergsel. De tidligere prognoser om en betydelig nedgang i BNP i 1999 forventes ikke laengere at vaere aktuelle, idet der naermere forventes en reel vaekst i BNP paa 2,7% i 1999.

Paa grund af den betydelige opbremsning i de oekonomiske reformer i de sidste to aar har den tidligere jugoslaviske republik Makedonien fortsat problemer med konkurrenceevnen. De kommer til udtryk ved et stort underskud paa de loebende poster paa ca. 290 mio. USD i 1998 (8% af BNP). Selv om de internationale hjaelpeaktioner i Kosovo stoettede eksporten og bidrog til et kraftigt fald i underskuddet paa de loebende poster til 123 mio. USD i 1999 kan denne situation vise sig kun at vaere midlertidig. Ved udgangen af 1999 steg udlandsgaelden til 1,482 mia. EUR (44% af BNP, en stigning fra 41% i 1998), og gaeldsbetjeningen voksede kraftigt fra 127 mio. EUR i 1998 til 162 mio. EUR i 1999 (12% af eksporten af varer og tjenesteydelser).

IMF godkendte i juni 1998 anmodningen om et nyt aarligt ESAF-arrangement (udvidet strukturtilpasningsfacilitet) til stoette for et revideret rammeprogram (april 1998-april 2000). Paa grund af Kosovo-krisens store indvirkning og da det ikke er lykkedes at opnaa enighed om en strukturreform paa mellemlang sigt, hvilket i realiteten betoed, at programmet blev suspenderet i 1999, er der nu planer om at erstatte det program, som udloeber i april 2000, med et oekonomisk program, der kan stoettes af et stand-by-arrangement. Et saadant program vil endvidere kunne opnaa stoette fra Verdensbanken gennem et nyt strukturtilpasningslaan til finans- og erhvervssektoren (Financial and Enterprise Structural Adjustment Loan (FESAL), der kan understoette strukturreformerne. Der foeres i oejeblikket forhandlinger med internationale finansieringsinstitutioner med henblik paa at naa til enighed om et saadant program.

4. DE NYE UAFHAENGIGE STATER

Armenien

BNP steg med 7,2% i 1998 og med 6,1% i de foerste ni maaneder af 1999. Vaeksten var imidlertid i vidt omfang afhaengig af udenlandsk finansiering, isaer fra Verdensbanken og IMF, der gav Armenien lov til at have store underskud paa de loebende poster og et stort budgetunderskud. Takket vaere regeringens tilbagevenden til en strammere finans- og pengepolitik forventedes inflationen ikke at overstige 2% i 1999 som helhed. I loebet af de foerste syv maaneder af 1999 var der et budgetunderskud paa 4,5% af BNP svarende til 1,4% i den tilsvarende periode i 1998 og 4,8% i 1998 som helhed. Akkumulerede skatterestancer voksede foruroligende. Ved hjaelp af en krisepakke i august 1999 kunne der konstateres en konstant forbedring i skatteopkraevningen og maalene for budgetindtaegterne i 1999 forventes at blive naaet.

Som foelge af handelsblokaden over for Armenien, finanskrisen i Rusland, og Dramens relative styrke svarede Armeniens underskud paa de loebende poster i 1998 til 27,3% af BNP. Importen var mere end tre gange saa stor som eksporten. Handelsunderskuddet faldt imidlertid med 9,2% til 28% af BNP i perioden januar-juni 1999 som foelge af et kraftigere fald i importen i forhold til eksporten. Hjemsendelse af penge fra udenlandske armeniere, de internationale finansielle institutioner og fremmede lande (isaer USA) samt betydelige udenlandske direkte investeringer har forhindret, at disse uligevaegte har destabiliseret Armeniens oekonomi. Disse underskud er imidlertid klart uholdbare paa lang sigt. Landets udlandsgaeld vokser og forventes at svare til 50% af BNP ved udgangen af 2000. Bruttovalutareserverne, der stoettes af indtaegter fra privatisering, er stadig komfortable svarende til 3,7 maaneders import. Efter en mindre nedskrivning i koelvandet paa den russiske krise er valutaen inden for de seneste maaneder blevet opskrevet til et niveau paa ca. 515 dram pr. USD i december 1999.

Den 8. oktober 1999 afsluttede IMF midtvejsanalysen under det tredje aarsarrangement med Armenien. Heri udtrykkes der imidlertid bekymring for de politiske tilbageskridt og forsinkelsen i strukturreformerne, isaer gennemfoerelsen af den finansielle genopbygningsplan for energisektoren. Der gives udtryk for oenske om, at den nye regering traeffer korrigerende foranstaltninger, isaer med henblik paa omfattende korrigerende finanspolitiske foranstaltninger og bestraebelser for at fremme privatiseringerne.

Belarus

Den oekonomiske og politiske udvikling i Belarus giver fortsat anledning til alvorlig bekymring. Der er overhaengende fare for misligholdelse paa grund af regeringens fortsatte problemer med at indtjene tilstraekkelig haard valuta til at betjene landets gaeld. Selv om udlandsgaelden skoennes at udgoere blot 25% af BNP, har regeringen, der staerkt mangler likvider, allerede vaeret noedsaget til at omstrukturere laan under statsgaranti samtidig med at restancerne paa el- og gasbetalinger til Rusland og Litauen oeges.

I 1999 resulterede faldende efterspoergsel kombineret med et alvorligt chok hvad angaar bytteforholdet i en betydelig opbremsning i de oekonomiske aktiviteter. Paa grund af mangelen paa hensigtsmaessige politiske foranstaltninger er der opstaaet uholdbare strukturelle og monetaere uligevaegte.

Foerst naar landet er i stand til at retablere forbindelsen til IMF og modtage stoette fra multilaterale donorer vil det vaere muligt at overvinde de stigende vanskeligheder og opnaa tilstraekkelig trovaerdighed paa internationalt plan til at finde en varig loesning paa den prekaere finansielle situation.

Georgien

Georgiens BNP voksede med blot 2,9% i 1998, langt under de forventede 11%, og faldt yderligere til 1,7% i foerste halvaar 1999. Der forventes en vaekst paa 2,2% for hele 1999. Den langsommere vaekst skyldes hovedsagelig sammenbruddet i eksporten til Rusland, Ukraine og Moldova i koelvandet paa devalueringen af den russiske rubel. Budgetkrisens indflydelse paa den indenlandske efterspoergsel har forvaerret situationen. Den hurtige nedskrivning af Larien kombineret med nationalbankens beslutning om at ophoere med at intervenere paa valutamarkedet resulterede i stigende inflation fra december 1998. Paa grund af en forholdsvis stram monetaer politik forventes den aarlige inflation imidlertid hoejst at udgoere 11% i 1999. Budgetunderskuddet (paa basis af forpligtelser) repraesenterede 4,3% af BNP i 1998. Det forventes fortsat at vaere stort eller endog at stige op til 4,9% af BNP i 1999 paa grund af opbremsningen i den oekonomiske vaekst, utilstraekkelig skatteopkraevning og korruption, finansielle problemer i mange store virksomheder og store omkostninger i forbindelse med gaeldsbetjening.

Som foelge af sammenbruddet i eksporten til Rusland i sidste kvartal voksede underskuddet paa de loebende poster (eksklusive officielle overfoersler) i 1998 til 11,6% af BNP. Det vil imidlertid vaere mindre i 1999 paa grund af en daempet indenlandsk efterspoergsel efter import. Georgien noed godt af betydelige udenlandske direkte investeringer i 1998 (over 200 mio. USD). De udenlandske direkte investeringer forventes imidlertid at falde i 1999. Det eksterne underskud er primaert daekket ved hjaelp af udenlandske laan. Som foelge heraf, men ogsaa som foelge af nedskrivningen af larien i december 1998 var Georgiens udlandsgaeld, som udgjorde 33% af BNP i slutningen af 1998, stigende og forventedes at udgoere 42% af BNP ved udgangen af 1999. Bruttovalutareserverne forventedes at svare til en import paa gennemsnitlig 1,7 maaneder. Valutakursen har nu stabiliseret sig paa 2 Lari pr. USD, men en vedvarende inflation vil kunne svaekke valutaen i de kommende maaneder.

I juli 1999 kunne IMF endelig afgive en positiv udtalelse i forbindelse med midtvejsundersoegelsen som led i det tredje ESAF-arrangement med Georgien, selv om indtaegtsopkraevningen stadig var skuffende. Landet forventes at indgaa et nyt treaarigt ESAF-arrangement med IMF inden aarets udgang. IMF fandt imidlertid ikke budgetudkastet for 2000 fuldt tilfredsstillende. Endvidere var IMF bekymret over problemerne i forbindelse med korruption og utilstraekkelig skatteopkraevning samt endvidere over den forholdsvis lave prioritering af udbetaling af loenninger og pensioner inden for den offentlige sektor.

Moldova

Efter en positiv reel vaekst for foerste gang siden uafhaengigheden i 1997 oplevede Moldova igen en negativ vaekst i 1998 med et fald paa 8,6%, hvilket primaert skyldtes den russiske krises indvirkning paa eksporten. Baade industri- og landbrugsproduktion faldt med ca. 11% maalt i faste priser. Selv om der blev gjort visse fremskridt midt paa aaret og igen i sidste kvartal med hensyn til strukturreformerne, medfoerte forsinkelser i energireformerne og den finansielle omstrukturering isaer, at bestraebelserne paa at reducere de makrooekonomiske uligevaegte blev undermineret.

Der blev i slutningen af 1998/begyndelsen af 1999 truffet omfattende finansielle foranstaltninger, der var fokuseret omkring en kraftig stramning af finanspolitikken inden for rammerne af IMF-programmet. Det reelle og finansielle chok paa grund af den oekonomiske krise i Rusland og regionen har imidlertid fortsat vejet tungt paa Moldovas oekonomi, hvilket kom til udtryk ved en nedgang paa ca. 50% i eksporten i 1999. Derfor var der i 1999 et fald i oekonomien paa endnu 5%. Inflationen, som var faldet hurtigere end forventet i begyndelsen af aaret, steg i aarets anden halvdel til ca. 45% om aaret til december, dels paa grund af den drastiske nedskrivning af leuen. Underskuddet paa de loebende poster er faldet drastisk til ca. 1% af BNP fra ca. 20% i 1998 paa grund af en vaesentlig nedgang i den indenlandske efterspoergsel. Den politiske uro i sidste kvartal 1999 og den senere suspension af IMF-programmet har haft en skadelig indvirkning paa de offentlige finanser. Budgetunderskuddet for 1999 voksede derfor yderligere til ca. 5% af BNP.

Den nye regering, der blev dannet 22. december 1999, synes parat til paany at ivaerksaette de oekonomiske reformer, der er noedvendige for paany at aabne op for de haardt tiltraengte udenlandske kreditter. IMF har allerede udtrykt tilfredshed med de foreslaaede foranstaltninger og forventes at genoptage forhandlinger om et nyt program i begyndelsen af februar 2000. Budgettet for 2000 og yderligere privatiseringer anses for at vaere af afgoerende betydning for, at Moldova kan opnaa nye laan hos de internationale finansieringsinstitutioner.

Tajikistan

Trods to eksterne chok (det fortsatte fald i verdensmarkedspriserne paa raavarer - isaer bomuld og aluminium - og den finansielle krise i Rusland) voksede produktionen bemaerkelsesvaerdigt med ca. 5,3% i 1998, selv om det var fra et meget lavt udgangspunkt. Vaeksten i BNP i 1999 faldt til ca. 3,5%. Som foelge af stramningen af den oekonomiske politik forventes der imidlertid stigende vaekst naeste aar. Da det ikke lykkedes regeringen at opnaa et tilfredsstillende indtaegtsniveau naaede budgetunderskuddet op paa 4% af BNP i stedet for de forventede 3%. Der var imidlertid stort set balance paa budgettet i september og oktober. Inflationen var stadig meget hoej i juli og august 1999 (ca. 25%), men priserne faldt med 1,4% i september og med 2% i oktober. Dette skyldes den dramatiske stramning af politikken (baade penge- og finanspolitikken) i begyndelsen af september.

I 1998 voksede underskuddet paa de loebende poster fra 9,2% til 15,2% af BNP, da eksportindtaegterne faldt og hjemsendelsen af penge fra Rusland blev reduceret. Det forventes imidlertid at falde tilbage til ca. 8% af BNP i 1999. De internationale reserver, som svarede til 1 maaneds import i slutningen af september 1999 forventedes at stige til 1,4 maaneders import mod aarets slutning svarende til niveauet i slutningen af 1998. Ved udgangen af 1999 forventes Tajikistans udlandsgaeld at vaere paa 1 029 mio. USD eller udgoere 130% af BNP. Efter en drastisk nedskrivning af valutaen i forhold til US-dollaren (med 33% fra august 1998 til medio marts 1999) har vekselkursen vaeret stabil siden slutningen af august 1999.

Under henvisning til styrken i landets oekonomiske program og myndighedernes maalbevidste indsats for at viderefoere tilpasnings- og reformbestraebelserne godkendte IMF's bestyrelse i juli 1999 et nyt ESAF-arrangement til fordel for Tajikistan. En overordnet analyse i november 1999 viste, at regeringen serioest bestraebte sig for at aendre den oekonomiske politik, hvilket kom til udtryk ved stramningen af finans- og pengepolitikken i september. Under forudsaetning af at der inden udgangen af 1999 traeffes en raekke foranstaltninger paa vigtige finanspolitiske omraader forventedes det, at IMF's bestyrelse afslutter foerste og anden analyse af det andet aarsprogram som led i faciliteten til bekaempelse af fattigdom og fremme af vaekst (Poverty Reduction and Growth Facility).

Ukraine

Realvaeksten i BNP skoennes at vaere faldet med ca. 0,5% i 1999, selv om nedgangen i produktionen synes at vaere bremset i andet halvaar. Efter lempelsen af penge- og finanspolitikken og den drastiske nedskrivning af valutaen omkring praesidentvalget i oktober/november 1999 voksede inflationen igen i aarets sidste fire maaneder, idet forbrugerprisindekset steg med 4,1% i december. Den gennemsnitlige inflationsrate i 1999 var 19,2%. Trods fald i aarets anden halvdel skoennes det, at budgetunderskuddet er fastholdt i naerheden af 1998-niveauet (ca. 2,7% af BNP). Den nye regering, der blev dannet i begyndelsen af januar 2000, forelagde parlamentet et revideret budget for 2000, der sigtede mod balance paa statsbudgettet. Parlamentet godkendte dette budget den 17. februar 2000. Fremskridtene i retning af strukturreformer har vaeret blandede. Der er gjort visse fremskridt inden for omraader som f.eks. privatisering, deregulering og reformer af den offentlige administration. Reformerne inden for andre omraader, f.eks. landbrugs- og energisektoren, har imidlertid vaeret skuffende. Medens banktilsynet er udbygget viser de seneste undersoegelser, at fem af de stoerste banker er insolvente og nogle tilsynsbestemmelser ikke er fuldt ud gennemfoert.

Underskuddet paa de loebende poster anslaas at vaere faldet i 1999 til ca. 1% af BNP (fra ca. 3% i 1998), hvilket afspejler den negative virkning af produktionsfaldet paa importen og en vis bedring i eksporten i forhold til det lave 1998-niveau paa grund af krisen i Rusland. Betalingsbalancesituationen er imidlertid fortsat meget skroebelig. Regeringen skal betale ca. 3 mia. USD til udenlandske kreditorer i 2000, herunder naesten 800 mio. USD i foerste kvartal. De disponible officielle valutareserver udgjorde kun ca. 1,1 mia. USD i slutningen af 1999 svarende til ca. 3 maaneders import. Det forventes, at regeringen i begyndelsen af 2000 vil offentliggoere en aftale om sanering af udlandsgaeld paa ca. 2 mia. USD, hovedsagelig obligationsgaeld til den private sektor men ogsaa en del af Ukraines gaeld til det russiske gasselskab Gazprom. Disse fordringer vil blive omdannet til et enkelt 7-10 aarigt euro-obligationslaan. Det understreges, at selv om Ukraine sandsynligvis vil have et gaeldsbetjeningsproblem i 2000-2001, er landets udlandsgaeld ikke stor efter international maalestok, idet den kun tegner sig for ca. 40% af BNP ved udgangen af 1999.

I september 1998 godkendte IMF en udvidet finansieringsfacilitet (EFF) til Ukraine paa 2,2 mia. USD, som senere blev forhoejet til 2,6 mia. USD. Den udvidede finansieringsfacilitet blev udsat et par maaneder efter godkendelsen paa grund af de finansielle og strukturelle afvigelser, men blev viderefoert i foraaret 1999 paa grundlag af et revideret oekonomisk program. Paa grund af lempelsen af den makrooekonomiske politik, undladelsen af at gennemfoere en raekke strukturreformer og en fastlaast situation som foelge af praesidentvalget, blev koeb under finansieringsfaciliteten igen afbrudt i efteraaret 1999. Efter udnaevnelsen af Yuschenko til premierminister har en IMF-delegation vaeret i Ukraine for at forhandle et nyt oekonomisk program, der understoettes af genoptagelse af koebene under finansieringsfaciliteten. Da Moody's vurderer risikoen for misligholdelse hoejere, blev Ukraines langsigtede valutarating i begyndelsen af januar 2000 nedjusteret fra B3 til Caa1 (en vurdering af misligholdelsesrisikoen).

5. Andre tredjelande

Algeriet

Den seneste udvikling paa baade det politiske og oekonomiske plan forventes at have en positiv indvirkning paa Algeriets risikoevaluering. Regeringens bestraebelser paa at genskabe fred og ro i civilbefolkningen og den brede folkelige opbakning bag denne politik forventes at forbedre tilliden til landet.

Den oekonomiske udvikling i Algeriet i 1998 og 1999 har vaeret praeget af store udsving i oliepriserne. Nedgangen paa naesten en tredjedel i 1998 til under 12 USD pr. toende resulterede i en kraftig stigning i eksporten. Sammen med et opsving i landbrugsproduktionen og et vendepunkt i industriaktiviteten steg vaeksten i BNP til 4% (fra lidt over 1% i 1997), hvilket var noget mindre end forventet. Med staerkt stigende oliepriser igen i 1999 til over 25 USD pr. toende forventes kun en mindre styrkelse af vaeksten i BNP (+ 4,5%). Inflationen er blevet bragt under kontrol i de sidste aar og er i oejeblikket paa 6% om aaret trods en nominel nedskrivning af dinaren paa ca. 15% siden september 1998.

Algeriets loebende poster svingede fra et overskud paa over 7% af BNP (1997) til et underskud paa naesten 2% i 1998. I betragtning af at olien dominerer den samlede eksport (idet kulbrinter tegner sig for 95% af de samlede eksterne indtaegter) forventes situationen at vaere blevet bedre med et skoennet overskud paa 1,5% af BNP.

Stigningen af underskuddet paa de loebende poster indtil midten af 1999 er blevet ledsaget af en svaekkelse af kapitalposterne (eksklusive ekstraordinaer finansiering). Dette skyldes den langsomme foroegelse af den mellem- og langsigtede kredit som foelge af en forventet stigning i gaeldsbetjeningsudgifterne og oeget brug af kontantfinansiering i forbindelse med importen. Med den nye stigning i oliepriserne forventes udlandsgaelden at vaere faldet fra 66% af BNP ved udgangen af 1998 til ca. 60% ved udgangen af 1999. Gaeldsbetjeningsbyrden er imidlertid stadig tung: gaeldsbetjeningsraten som faldt midlertidigt under 30% i 1996/1997 paa grund af en gaeldssaneringsaftale med Pariserklubben steg igen til ca. 45% i 1999.

Den negative virkning af de lave oliepriser paa valutareserverne - som faldt fra 6,8 mia. USD til 5,3 mia. USD i slutningen af 1999 - er blevet mildnet ved mobilisering af betalingsbalancestoette fra Den Arabiske Valutafond (80 mio. USD) og en CFFF (facilitet til finansiering af udligning og uforudsete udgifter) paa 300 mio. USD fra IMF i maj 1999. Det seneste EFF-program, der var stoettet af IMF, udloeb i maj 1998.

Forkortelser

CBA // Currency Board Arrangement, currency board-ordning

CCFF // Compensatory and Contingency Financing Facility, facilitet til finansiering af udligning og uforudsete udgifter

DM // Tyske mark

EC // Det Europaeiske Faellesskab

EFF // Extended Fund Facility , udvidet finansieringsfacilitet

EIB // Den Europaeiske Investeringsbank

ESAF // Enhanced Structural Adjustment Facility, udvidet strukturtilpasningsfacilitet

EU // Den Europaeiske Union

EUR // Euro

FESAL // Financial and Enterprise Structural Adjustment Loan, strukturtilpasningslaan til finans- og erhvervssektoren

FDI // Foreign Direct Investments, udenlandske direkte investeringer

FYROM // Den tidligere jugoslaviske republik Makedonien

GATT // General Agreement on Tariffs and Trade (den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel)

GDP // Bruttonationalprodukt (BNP)

IFIs // International Financial Institutions, internationale finansieringsinstitutioner

IMF // Den Internationale Valutafond

SAF // Structural Adjustment Facility, strukturtilpasningsfacilitet

SBA // Standby-arrangement

USD // US-dollar

VAT // Moms

WTO // Verdenshandelsorganisationen

Bilag

1. Forklarende bemaerkninger til risikosituationen for risici daekket af faellesskabsbudgettet

1.1. Forklaringer til tabel 1-3

Hensigten med tabel 1-3 er at give en skematisk oversigt over garantiudestaaendet og de aarlige tilbagebetalinger af hovedstol og renter paa de ind- og udlaan, der indebaerer en risiko for Faellesskabets budget. Tallene viser den stoerst mulige risiko, som disse transaktioner indebaerer for Faellesskabet; de skal ikke forstaas saaledes, at budgettet rent faktisk vil blive belastet med disse beloeb. Isaer hvad angaar tabel 3 er det ikke givet, at alle de anfoerte transaktioner rent faktisk vil komme til udbetaling.

1.1.1. Maksimumsbeloeb for de godkendte laan (tabel 1)

Maksimumsbeloebet for de godkendte laan er defineret som summen af de godkendte maksimumsbeloeb for alle transaktioner, Raadet har vedtaget.

For at danne sig et fuldstaendigt billede af, hvilken risiko det indebaerer for faellesskabsbudgettet, skal man tage hensyn til foelgende faktorer, der paavirker risikoen i hver sin retning:

- Ud over de godkendte maksimumsbeloeb virker renterne paa disse laan risikoforhoejende.

- Af risikoformindskende faktorer kan naevnes:

* begraensningen af garantierne til EIB til 75% af de laan, der er ydet til lande i Middelhavsomraadet

* begraensningen af garantierne til EIB til 70% af de laan, der er ydet inden for rammerne af de laanetransaktioner over for visse tredjelande, som er indroemmet ved Raadets afgoerelse af 14. april 1997, og risikofordelingen mellem Faellesskabet og EIB, idet den budgetmaessige garanti i visse tilfaelde kun daekker de politiske risici

* begraensningen af garantierne til EIB til 65% af de laan, der er ydet inden for rammerne af de laanetransaktioner over for visse tredjelande, som er indroemmet ved Raadets afgoerelse af 22 december 1999, og risikofordelingen mellem Faellesskabet og EIB, idet den budgetmaessige garanti i visse tilfaelde kun daekker de politiske risici

* laanebeloeb, der allerede er tilbagebetalt, i det omfang de drejer sig om maksimumsbeloeb for laan og ikke om godkendte engagementer, undtagen naar der er tale om betalingsbalancelaan (medlemsstaterne)

* at de godkendte beloeb ikke noedvendigvis udnyttes fuldt ud.

1.1.2. Udestaaende udlaan/indlaan (tabel 1)

Udestaaendet er defineret som det beloeb, laantager paa en given dato mangler at tilbagebetale af det udbetalte laan.

Til forskel fra den foregaaende stoerrelse omfatter udestaaendet ikke laan, der endnu ikke er kommet til udbetaling, eller den del af de udbetalte laan, der allerede er tilbagebetalt. Udestaaendet er udtryk for det "aktive" laan paa et givet tidspunkt.

1.1.3. Maksimal aarlig risiko (tabel 2 og 3)

Dette beloeb fremkommer ved et skoen over forfaldstidspunkterne for hovedstol og renter for hvert enkelt budgetaar.

Dette beloeb beregnes:

a) enten kun for udbetalte laan (tabel 2).

I saa fald svarer det beloeb, der skal tilbagebetales, til udestaaendet

b) eller for udbetalte laan, laan, der er taget beslutning om, men som endnu ikke er udbetalt, samt laan, Kommissionen har stillet forslag om, men som endnu ikke er vedtaget (tabel 3).

I saa fald svarer det beloeb, der skal tilbagebetales, til loftet for de godkendte laan, hvortil der saa eventuelt skal tilfoejes laan, der er foreslaaet af Kommissionen, men som der endnu ikke er taget beslutning om.

1.2. Tabeller over laanetransaktioner, der daekkes af budgetgarantien

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

1.3. Endnu ikke underskrevne laan og underskrevne, men endnu ikke udbetalte laan fra EIB

De tal, der er anvendt som grundlag for udarbejdelsen af tabel 3 vedroerende EIB-laan til tredjelande af Bankens egne midler, er oplyst af EIB.

Ikke underskrevne laan

Ved rapportens faerdiggoerelse resterer der laan paa 613 mio. EUR, der endnu ikke er underskrevet. Beloebet fordeler sig som foelger:

Middelhavslandene: tidligere mandater

(4. protokol - Syrien) // 115 mio. EUR

Middelhavslandene // 0 mio. EUR

Central- og OEsteuropa (1) // 152 mio. EUR

Asien og Latinamerika (1) // 136 mio. EUR

Sydafrika (1) // 90 mio. EUR

FYROM // 20 mio. EUR

Bosnien // 100 mio. EUR

(1) De endnu ikke underskrevne laan for Central- og OEsteuropa, Asien og Latinamerika samt Sydafrika svarer til afgoerelsen af 14.4.1997.

For det nye laanemandat for EIB-laan (2000-2007), som Raadet traf afgoerelse om den 22. december 1999, er den foreloebige tidsplan for undertegnelse af laanene anfoert i finansieringsoversigten, der er knyttet til Kommissionens forslag som bilag.

Udbetalingsprognose

Hvad angaar udbetalingen af laan, der endnu ikke er underskrevet, laegges foelgende hypotese til grund: aaret for underskrivelsen: 0%, andet aar: 10%, tredje til femte aar: 25% aarligt og sjette aar: 15%.

Ved rapportens faerdiggoerelse er underskrevne laan til et beloeb af 6 579 mio. EUR endnu ikke udbetalt. Beloebet fordeler sig som foelger [7]:

[7] Med udgangspunkt i en arbejdshypotese om en udbetalingsrytme over fire aar paa 25% pr. aar og en gennemsnitlig anslaaet loebetid paa 15 aar med tre aars afdragsfrihed.

Middelhavslandene // 2 353 mio. EUR

Central- og OEsteuropa // 3 254 mio. EUR

Asien og Latinamerika // 674 mio. EUR

Sydafrika // 206 mio. EUR

FYROM // 92 mio. EUR

Hypotesen for udbetaling under det nye mandat (2000-2007) er den samme som den ovenfor anfoerte.

1.4. Betingelser for udloesning af budgetgarantien

1.4.1. For laantagning/laangivning

Hvad angaar laantagning/laangivning optager Faellesskabet laan paa de finansielle markeder for derefter at genudlaane de laante midler til medlemsstater (betalingsbalancelaan), til tredjelande (mellemfristet finansiel bistand) eller til virksomheder (NIC, Euratom) paa samme vilkaar med hensyn til rentesats og loebetid.

Tilbagebetalingen af laanet skal goere det muligt for Faellesskabet at tilbagebetale de laan, det selv har optaget. Hvis laantageren ikke overholder sine tilbagebetalingsforpligtelser, tilbagebetaler Faellesskabet laanet paa den fastsatte dato ved at traekke paa egne midler.

De midler, der er noedvendige til betaling af budgetgarantien, hvis modtageren af et laan, der er ydet af Faellesskabet, betaler for sent, kan fremskaffes paa foelgende maader:

a) ved midlertidig anvendelse af de likvide midler i overensstemmelse med artikel 12 i Raadets forordning (EOEF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemfoerelse af afgoerelse 88/376/EOEF, Euratom om ordningen for Faellesskabernes egne indtaegter. Herved kan Faellesskabet tilbagebetale sit laan paa forfaldsdagen, hvis laantageren betaler for sent

b) hvis betalingsforsinkelsen vedvarer tre maaneder efter forfaldsdagen, traekker Kommissionen paa garantifonden for at udrede de paagaeldende beloeb. Formaalet hermed er at tilbagebetale Kommissionens likvide midler

c) ved hjaelp af overfoerselsproceduren, hvorved de bevillinger, der er noedvendige til betaling af det forfaldne, ikke-betalte beloeb, opfoeres paa garantiposten paa budgettet; disponible beloeb i garantireserven skal altid anvendes foerst. Denne fremgangsmaade benyttes, naar midlerne i garantifonden er utilstraekkelige, og den kraever budgetmyndighedens forhaandsgodkendelse

d) ved genanvendelse af beloeb, der tidligere er inddrevet hos debitorer, der har vaeret ude af stand til at betale, og hvor budgetgarantien har vaeret udloest. I praksis kan der med kort frist foretages udbetaling fra disse midler, saafremt der er inddrevne bevillinger til raadighed.

1.4.2. For garantier over for tredjemand

I de tilfaelde, hvor der er ydet garanti over for tredjemand, optraeder Faellesskabet som garant for laan, der er bevilget af et finansieringsinstitut, f.eks. Den Europaeiske Investeringsbank (EIB). Hvis EIB konstaterer, at modtageren af et garanteret laan ikke betaler paa det fastsatte tidspunkt, anmoder den i overensstemmelse med kautionskontrakterne Faellesskabet om at betale de beloeb, som debitor skylder. Kautionsudbetalingen skal ske senest tre maaneder efter modtagelsen af EIB's anmodning. EIB forvalter laanet med den fornoedne omhu efter saedvanlig bankskik og skal forsoege at inddrive fordringen, efter at kautionen er udbetalt.

Siden forordningen om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjelande traadte i kraft, har praksis ifoelge aftalen mellem Faellesskabet og EIB om forvaltningen af fonden vaeret, at Kommissionen, efter at EIB har anmodet om indfrielse af garantien i tilfaelde af, at laantagerne ikke betaler, bemyndiger EIB til efter tre maaneder at haeve de paagaeldende beloeb paa garantifondens konto.

Har fonden ikke tilstraekkelige midler, finder bestemmelserne om indfrielse af garantien i forbindelse med laantagning/laangivning anvendelse.

Den 20. og 22. januar 1999 indgik Faellesskabet og EIB en aftale om gennemfoerelsen, som indeholder bestemmelser om proceduren for betaling og tilbagebetaling inden for rammerne af Faellesskabets garantier til fordel for EIB.

2. Bemaerkninger til analysen af Faellesskabets forventede udlaanskapacitet i forhold til tredjelande i perioden 1997-1999 i overensstemmelse med garantifondsordningen (tabel 4)

2.1. Garantireserven for laangivning til tredjelande

I den interinstitutionelle aftale af 29. oktober 1993 om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren bestemtes det i overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Edinburgh at opfoere en garantireserve for laangivning til tredjelande paa Faellesskabernes almindelige budget. Denne reserve er beregnet paa at opfylde garantifondens behov for tilfoersler og om noedvendigt imoedekomme anmodninger om indfrielse af garantier, der overstiger fondens disponible midler, saaledes at disse kan opfoeres paa budgettet.

Garantireserven indeholder det beloeb, der er opfoert i de finansielle overslag for 2000-2006, nemlig 200 mio. EUR i 1999-priser. Garantireserven er paa 203 mio. EUR i 2000.

Krediterings-, anvendelses- og finansieringsbetingelserne for garantireserven er fastsat i foelgende retsakter:

* Raadets beslutning 94/729/EF af 31. oktober 1994 om budgetdisciplin

* Raadets forordning (EKSF, EF, Euratom) nr. 2730/94 af 31. oktober 1994 om aendring af finansforordningen af 21. december 1977 vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget

* Raadets afgoerelse 94/728/EF af 31. oktober 1994 om ordningen for De Europaeiske Faellesskabers egne indtaegter.

2.2. Beregningsgrundlag for tilfoersler til garantifonden

Grundlaget for tilfoersler til fonden beregnes ved anvendelse af den gaeldende garantidaekningsgrad, dvs. 65%, 70%, 75% eller 100%:

- paa garantier for laan, der er godkendt af Raadet, samt garantier for laan, som Kommissionen har fremsat forslag om og er ved at forberede, med udgangspunkt i de anslaaede beloeb for underskrevne laan i finansieringsoversigten (EIB- og Euratom-laan),

- paa laan (finansiel bistand) godkendt af Raadet samt laan, som Kommissionen har fremsat forslag om og er ved at forberede.

Bilaget til Raadets forordning (EF, Euratom) nr. 2728/94 af 31. oktober 1994 om oprettelse af en garantifond for aktioner i tredjelande, der giver retningslinjer for tilfoersler til garantifonden, fastsaetter, at fonden i forbindelse med transaktioner vedroerende laangivning eller laantagning eller garantier til finansielle institutioner i henhold til en fleraarig rammeordning, som har et mikrooekonomisk og strukturelt sigte, tilfoeres midler i aarlige rater, der beregnes paa grundlag af de aarlige beloeb, der er angivet i finansieringsoversigten i Kommissionens forslag, og som i givet fald er justeret paa baggrund af Raadets afgoerelse.

Naar det drejer sig om Kommissionens oevrige laantagnings- og laangivningstransaktioner, som f.eks. laan til betalingsbalancestoette til tredjelande, der udbetales i en eller flere rater, beregnes det beloeb, der skal indbetales til fonden, ud fra det samlede beloeb for den transaktion, som Raadet har truffet afgoerelse om.

I bilaget til ovennaevnte forordning er det fastsat, at fra det andet aar (for fleraarige transaktioner) korrigeres de beloeb, der skal indbetales til fonden, for den forskel, der er konstateret den 31. december det foregaaende aar mellem de skoen, der dannede grundlag for den foregaaende indbetaling, og de laan, der reelt er ydet i loebet af samme aar. En eventuel forskel indbetales det efterfoelgende aar.

I samme bilag er det endvidere fastsat, at Kommissionen, naar den indleder en tilfoerselsprocedure, skal goere status over de transaktioner, som allerede har foranlediget indbetalinger, og hvis de oprindelige frister ikke er overholdt, foreslaar den, at der tages hensyn hertil ved beregningen af den foerste indbetaling, der skal foretages i begyndelsen af det naeste regnskabsaar til loebende transaktioner.

I loebet af andet halvaar af 1999 har budgetmyndigheden saaledes vedtaget betalingsordre 67/99 med henblik paa at tilfoere midler til garantifonden for laan til makrofinansiel bistand til tredjelande (Albanien, Bosnien, Bulgarien, Rumaenien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien) og paa at udbetale et beloeb svarende til den aarlige rate i finansieringsoversigten for EIB-laanene til projekter til genopbygning af de jordskaelvsramte omraader af Tyrkiet.

2.3. Grundlag for indbetalinger til fonden i tilfaelde af delvise garantier

For EIB-laan, hvor garantien andrager 75%, tilfoeres fonden midler med udgangspunkt i 75% af det samlede beloeb for de tilladte transaktioner.

De EIB-laan, som Raadet godkendte den 14. april 1997, den 19. maj 1998 og den 14. december 1998, daekkes af en garanti, der er begraenset til 70% af det samlede laanebeloeb. Det anvendte grundlag for tilfoersler er paa 70% af de aarligt anslaaede beloeb for underskrevne laan.

De EIB-laan, som Raadet godkendte den 29. november 1999 til fordel for Tyrkiet, daekkes af en garanti, der er begraenset til 65% af det samlede laanebeloeb. Det anvendte grundlag for tilfoersler er paa 65% af de aarligt anslaaede beloeb for underskrevne laan.

2.4. Tilfoersler til garantifonden

Tilfoerslerne til garantifonden findes ved at anvende en tilfoerselssats paa 14% paa det ovenfor anfoerte beregningsgrundlag.

I artikel 2 og 4 i forordningen om garantifonden fastslaas det, at de midler, fonden tilfoeres ved tilfoersler fra det almindelige budget, udgoer 14% af transaktionsbeloebet, indtil fonden naar op paa maalbeloebet. Eftersom garantifonden naaede maalbeloebet pr. 31.12.1997, har Kommissionen i henhold til de gaeldende bestemmelser fremsat forslag om at tage tilfoerselssatsen op til fornyet overvejelse. Disse forslag indgaar i den samlede rapport om fondens virksomhed, som udarbejdes af Kommissionen i henhold til artikel 3 i forordningen om oprettelse af fonden (KOM(1998) 168 endelig udg. af 18.3.1998). Raadets forordning (EF, Euratom) nr. 1149/1999 af 25. maj 1999 aendrer forordning nr. 2728/94 om oprettelse af garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande. Ifoelge denne forordning fastsaettes tilfoerselssatsen for fonden og satsen for maalbeloebet til 9% fra den 1. januar 2000.

2.5. Restbeloeb i garantireserven

Restbeloebet i garantireserven bestemmes af forskellen mellem reserven og den post i tabellen, der vedroerer tilfoersler til garantifonden.

2.6. Resterende udlaanskapacitet

Den resterende udlaanskapacitet svarer til restbeloebet i garantireserven i form af laanebeloeb under hensyntagen til de gaeldende garantisatser.

3. Tabeller over risikoindikatorer - lande

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>