ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.4

Hvilke kriterier og principper bør danne grundlaget for fastlæggelsen af en ligelig fordeling af modvirkningsforpligtelserne for parter i 2015-aftalen ud fra denne lange række af tilsagn, der afspejler nationale forhold, i vid udstrækning opfattes som rimelige og retfærdige, og som samlet set er tilstrækkelige til at undgå en eventuel mangel på ambitioner? Bibeholdelse af emissionslofterne og -handelen kræver, at der fastlægges kriterier og principper, og der vil altid være nogen, der opfatter dem som uretfærdige og urimelige. I alle tilfælde bør der dog tages hensyn til de markedsdynamikker og eksisterende og foreslåede klimaforordninger, der påvirker en given sektor, og til hvor langt den pågældende sektor er nået i sine bestræbelser for at mindske drivhusgasudledningen og tage energieffektive teknologier i brug. Succes og bæredygtighed kræver et incitament for alle deltagere til at arbejde for at nå målene om at begrænse emissionerne, forbedre effektiviteten, samarbejde om forskning, dele god praksis osv. En CO2-afgift kan på mest effektiv og koordineret vis nedbringe emissionerne og skaffe midler til forskning, udvikling og tilpasning.
5.1

Den Fælles Bankafviklingsfond skal sikre, at der er finansiering til rådighed, mens banken omstruktureres. Udvalget bekræfter, at Kommissionens indsats for at oprette et europæisk system af finansieringsordninger, bl.a. via den fælles afviklingsmekanisme, fortjener støtte. Sådanne finansieringsordninger sikrer, at alle institutter i alle medlemsstater behandles lige under målrettede afviklingsfinansieringsordninger, og dette er en fordel for de enkelte medlemsstater og det indre finansielle marked, da det skaber større stabilitet og lige konkurrencevilkår (8). På samme måde fortjener beskyttelsen af småsparere via indskudsgarantiordninger sandsynligvis opmærksomhed.
Skatteunddragelse og skattesvig er globale udfordringer. Foranstaltninger med henblik på at bekæmpe disse former for praksis inden for det indre marked bør derfor suppleres med aftaler inden for OECD, G8, G20 og andre organisationer, så automatisk udveksling af oplysninger kan udvikles og blive til en international standard. EØSU bifalder den indsats, der er gjort i nogle medlemsstater, som allerede har indgået aftaler med USA om FATCA. I overensstemmelse med artikel 19 i direktivet om administrativt samarbejde vil disse aftaler give medlemsstaterne mulighed for at etablere et bredere samarbejde inden for automatisk udveksling af oplysninger. EØSU glæder sig imidlertid over, at forslaget om at udvide den obligatoriske udveksling af oplysninger giver medlemsstaterne et ensartet EU-retsgrundlag, som vil garantere retssikkerhed og ensartede spilleregler for både de kompetente myndigheder og de erhvervsdrivende. EØSU finder det endvidere vigtigt, at den fremtidige globale standard for automatisk udveksling af oplysninger tager højde for kravene i EU-lovgivningen og erfaringerne og ekspertisen på området.
2.8

Efter EØSU's opfattelse er reglen om "tre gange nej" allerede forældet: Under den mellemlange finansielle ramme for 2014-2020 er der afsat ressourcer, der er etableret et administrativt og institutionelt system med det sigte at gøre forvaltningen enklere, og den fælles strategiske ramme indeholder den nødvendige lovgivning. For at øge innovationen, støtten til SMV'er, netværksdannelsen og beskæftigelsen bør der være større forståelse for, at man for de makroregionale strategier i stedet bør anvende et princip om "tre gange ja", når bistandspolitikken vurderes.
1.8

For at inddrage flest mulige virksomheder anser EØSU det for at være af grundlæggende betydning, at der stilles en platform til rådighed, som effektivt kan sætte gang i investeringer, beskæftigelse og udvikling. I denne forbindelse er det absolut nødvendigt, at de indsamlede data stilles til rådighed for alle europæiske operatører kvit og frit, og der bør efter EØSU's mening indledes forhandlinger med tredjelandene for at få fastlagt en uindskrænket gensidighedsordning med virksomheder i de pågældende lande, som råder over data. I mangel af sådanne aftaler bør der efter EØSU's mening indføres en licensordning for virksomheder i disse lande, så adgangen til Copernicusprogrammet begrænses til væsentlige data. Ordningen med fri adgang bør gælde for alle udviklingslande og i alle nødsituationer.
2.2

Gennem en forlængelse af muligheden for at indgive udgiftsanmeldelser indtil udgangen af 2014 får Slovakiet og Rumænien et større råderum til at sikre en bedre gennemførelse af de projekter, der medfinansieres inden for rammerne af EU's samhørighedspolitik. Udsættelsen af fristen for den automatiske frigørelse af midler er også rimelig, idet den er begrænset til de medlemsstater, hvis rammebeløb i perioden 2014-2020 er begrænset til et bestemt niveau som følge af aftalen i Det Europæiske Råd. Udsættelsen af fristen for frigørelse af midler blev foretaget på grundlag af en opfordring fra Det Europæiske Råd, der i sine konklusioner af 8. februar 2013 anmodede Kommissionen om at undersøge praktiske løsninger for at reducere risikoen for automatisk frigørelse af midler fra de nationale rammebeløb for 2007-2013 for Rumæniens og Slovakiets vedkommende, herunder gennem ændring af forordning (EF) nr. 1083/2006.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 341/97

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af visse forordninger vedrørende fiskeri og dyresundhed som følge af ændringen af Mayottes status i forhold til Unionen«

COM(2013) 417 final — 2013/0191 (COD)

og om

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af visse direktiver vedrørende miljø, landbrug, social- og arbejdsmarkedspolitik og folkesundhed som følge af ændringen af Mayottes status i forhold til Unionen«

COM(2013) 418 final — 2013/0192 (COD)

2013/C 341/22

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede henholdsvis den 1. juli 2013 samt den 27. juni og 16. juli 2013 under henvisning til artikel 43, stk. 2, artikel 141, artikel 153, stk. 2, artikel 168 og artikel 192, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af visse forordninger vedrørende fiskeri og dyresundhed som følge af ændringen af Mayottes status i forhold til Unionen"

COM(2013) 417 final — 2013/0191 (COD)

og om

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af visse direktiver vedrørende miljø, landbrug, social- og arbejdsmarkedspolitik og folkesundhed som følge af ændringen af Mayottes status i forhold til Unionen"

COM(2013) 418 final — 2013/0192 (COD).

Da EØSU går ind for forslagets indhold og ikke har nogen bemærkninger, besluttede det på sin 492. plenarforsamling den 18.-19. september 2013, mødet den 18. september, med 170 stemmer for, 6 imod og 12 hverken for eller imod at afgive en udtalelse til støtte for Kommissionens forslag.
Der er brug for umiddelbart anvendelige lovkrav vedrørende tilgængelighed til audiovisuelle tjenester for at sikre adgang hertil for personer med forskellige former for handicap og nedsat kommunikationsevne.

Disse lovkrav bør ledsages af en styrkelse af den europæiske standardisering ikke kun med hensyn til audiovisuelt indhold, men også netværksudbredelse, brugerterminaler og softwaregrænseflade. Det er vigtigt at sikre, at markedet for tilgængelighedsløsninger er ægte europæisk for at tiltrække nye operatører til dette marked og reducere omkostningerne.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 341/98

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område (omarbejdning)«

COM(2013) 311 final — 2013/0162 (COD)

2013/C 341/23

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede henholdsvis den 10. juni og den 24. juni 2013 under henvisning til artikel 114 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område (omarbejdning)"

COM(2013) 311 final — 2013/0162 (COD).

Da EØSU går ind for forslagets indhold, besluttede det på sin 492. plenarforsamling den 18. -19. september 2013, mødet den 18. september, med 192 stemmer for og 10 hverken for eller imod at afgive en udtalelse til støtte for Kommissionens forslag.
3.3

Derfor vedtog Europa-Parlamentet og Rådet forordning (EU) nr. 387/2012, som via ændringen af de nævnte artikler giver mulighed for, at de medlemsstater, der er hårdest ramt af krisen og som har aftalt et makroøkonomisk tilpasningsprogram med Kommissionen, kan anmode om en forhøjelse af medfinansieringssatsen for mellemliggende og endelige betalinger fra EFF.
4.1.4

Sammenligningswebsteder. EØSU bakker op om, at forbrugerne får adgang til gebyroplysningerne via nationalt godkendte eller offentlige websteder. Denne ordning bidrager til, at forbrugerne får bedre oplysninger, men kun hvis sammenligningen foretages uafhængigt og er fuldstændig. Udvalget mener, at man bør være opmærksom på finansieringen af disse websteder. Udvalget stiller sig tvivlende over for iværksættelsen af disse redskaber, navnlig vedrørende de oplysninger, der gives, at der kun angives priser pr. transaktion eller tjenesteydelse og vedrørende muligheden for at foretage beregningerne ud fra en individuel profil.
4.5

EØSU finder det fornuftigt at udvide fristen for, at medlemsstaterne skal udtale sig om godkendelsen af et bestemt biocidholdigt produkt, fra to til tre år, efter at der er truffet en afgørelse om at godkende et bestemt aktivstof for en specifik produkttype (artikel 89, forordning 528/2012). Hvis man ikke havde foretaget denne ændring, ville man som følge af godkendelsesprocedurens forskellige trin risikere en systematisk tilsidesættelse af fristerne, hvilket igen ville kunne paralysere processen.
1.7

EØSU er imponeret over den succes, færdselssikkerhedsmyndighederne har haft i en række medlemsstater med at føre tilsyn med gennemførelsen af den nationale strategi for trafiksikkerhed, rådgive om trafiksikkerhedspolitikken og fremme bedste praksis inden for trafiksikkerhed. Udvalget mener, at der bør oprettes et europæisk agentur for trafiksikkerhed, som skal bidrage til at harmonisere og være drivkraft for gennemførelsen af trafiksikkerhed i hele EU, herunder implementeringen af eCall-systemet. Eksperter, som er udpeget af medlemsstaterne, bør være repræsenteret i dette organ.
6.4

Der lægges betydeligt mere vægt på information af offentligheden og gennemsigtighed i forslaget til direktivændring med specifikke krav, der i flere tilfælde erstatter de nuværende generiske krav. I praksis er det imidlertid ofte vanskeligt for privatpersoner og civilsamfundsorganisationer at engagere sig i offentlige høringer og informationsmekanismer. Effektiviteten af offentlighedens deltagelse kom til udtryk på de to møder, som blev afholdt af ENSREG i forbindelse med stresstestene. EØSU foreslår, at det kræves af medlemsstaterne, at de sikrer, at offentligheden og civilsamfundsorganisationerne modtager aktiv støtte til i samarbejde med tilsynsmyndigheden at udvikle deltagelsesorienterede procedurer for etablering af borgernes deltagelse i og høring om planlægning, evaluering og beslutningstagning. Dette bør også gælde for formelle og de facto-forlængelser af nukleare anlægs levetid. Etablerede processer som f.eks. RISCOM's model for gennemsigtighed (http://www.karita.se/our_approach/riscom_model.php) kunne effektivt incitere hertil, hvis de foretages uafhængigt.
7.3

Et af de mest nyttige aspekter i forslaget er indførelsen af et indbyrdes samarbejde mellem forvaltningsmyndighederne samt af oplysnings- og kontrolforanstaltninger. For at alt dette reelt kan blive effektivt, vil det være nyttigt at fastlægge fælles generelle kriterier, så der let kan udveksles og kommunikeres oplysninger og data, ikke kun mellem myndigheder, men også mellem alle de aktører, der har aktiviteter i hav- og kystområderne. Det skal dog understreges, at hvis udfaldet skal være udbytterigt, bør metoden inddrage de forskellige lokale, offentlige og private aktører i en indsats for at nå fælles mål ud fra en beskrivelse af forholdene, som der er enighed om. Udfordringen ligger i at få alle de ansvarlige for de vidt forskellige aktiviteter, der udfolder sig på det samme kyst- og havområde, til at finde et fælles sprog at kommunikere på.
3)

Bør Kommissionen fremsætte forslag til andre støtteforanstaltninger eller overveje andre løsningsmodeller med henblik på at bane vejen for tidlig implementering gennem: a. støtte via tilbageførsel af auktionsprovenuet eller andre støttemuligheder b. en emissionsstandard c. en CCS-certifikatordning d. en anden type politisk foranstaltning? Kommissionen bør uden tvivl undersøge andre finansieringsmetoder for et CCS-demonstrationsprojekt, selvom holdningen er, at tiltag til hurtig og omfattende CCS-implementering er forhastede af ovennævnte årsager. Dette påvirker imidlertid ikke de gode argumenter for at give offentlig støtte til et mindre antal demonstrationsprojekter. Arbejdet med en emissionsstandard og en CCS-certifikatordning kan omfatte, at man ser nærmere på og tester rammer for lovgivningsprocesser, som der med stor sikkerhed vil blive brug for fremover.
Udgangspunktet for Innovation i EU må være at skabe et moderne uddannelsessystem af topkvalitet i alle medlemsstater, herunder reformere de videregående uddannelser. Erhvervslivet har stadig kun meget begrænset indflydelse på læseplaner og på tilrettelæggelsen af ph.d.-uddannelser. EØSU henstiller derfor igen til, at arbejdsmarkedets parter får mulighed for at medvirke aktivt til at udforme fremtidens uddannelsessystemer.

EØSU mener endvidere, at leder- og iværksætterkompetencer bør indgå i uddannelsen af fremtidens ingeniører og forskere, således at det bliver lettere at omdanne gode idéer til succesrige, kommercielle projekter.
4.6.1

EØSU mener, at der er et enormt potentiale for GI-foranstaltninger i byområder. Der giver de sundhedsmæssige fordele, forbedrer byklimaet, skaber arbejdspladser og øger byernes attraktivitet. Netop i byer er det vigtigt at øge forståelsen for GI-løsninger – med start i skolerne – og styrke civilsamfundets aktive medvirken. Den nuværende store interesse for haver i byer og bykøkkenhaver ser EØSU som et klart tegn på, at mange borgere er parate til selv at bidrage til sunde økosystemer og afprøve nye former for fællesskaber og samfundssind.
4.8

EØSU henviser her til sin udtalelse, der blev udarbejdet på anmodning af det irske rådsformandskab (9), hvor udvalget udtrykte bekymring over de stigende energipriser og konsekvenserne for borgerne og konkurrenceevnen. For at fremme en mere markedsorienteret konkurrence på området, foreslog udvalget i denne udtalelse at indføre en passende CO2-prissætning (passende emissionshandel, afgift el.lign.) som den eneste foranstaltning til støtte for markedet for vedvarende energi. Selv om dette øger priserne for fossil energi og dermed også for el fra kul-, olie- eller gasfyrede kraftværker, overflødiggør det på den anden side en række andre tilskud eller tvangsforanstaltninger, som skævvrider markedet og driver omkostningerne i vejret. Indtægterne fra fordelingen af emissionsrettigheder bør derfor under ingen omstændigheder indgå i medlemsstaternes overordnede budget som ekstraindtægt, men bør udelukkende anvendes til at udvikle og ibrugtage fremtidige effektive energisystemer. Kommissionens forslag om dette er derfor et skridt i den rigtige retning og bør støttes fuldt og helt.
2.7

Evalueringsrapporten fra 2010 om handlingsplanen for elektronisk fakturering i forbindelse med offentlige indkøb fra 2004 (7), som ledsager grønbogen om øget anvendelse af elektronisk baserede offentlige indkøbsprocedurer i EU (8) henstillede til Kommissionen at sætte ind på at mindske risikoen ved en decentraliseret og fragmenteret tilgang, herunder følgende vigtige punkter: — tilvejebringelse af et gunstigt retligt miljø - der kan være behov for flere juridiske ændringer for at afklare og definere forpligtelserne knyttet til oprettelsen og anvendelsen af platforme, f.eks. lovgivning vedrørende elektroniske underskrifter, elektronisk fakturering og moms; — en mere pragmatisk tilgang, når dette er passende, vedrørende tekniske spørgsmål – sikring af balance mellem driftsudgifterne, platformenes kompleksitet og den sikkerhed, der tilbydes. Der er blevet identificeret visse begrænsninger for offentlige "ende til ende" e-indkøb, f.eks. vanskeligheder med brugen af automatiske evalueringsmetoder i forbindelse med komplekse indkøb og mangel på et tidsstemplingssystem, der accepteres i hele EU; — mere støtte til administrativ forenkling og organisatoriske ændringer, som støtter medlemsstaterne i indsatsen mod den træghed, der konstateres hos de økonomiske operatører og de kontraherende enheder. I den forbindelse bør der træffes foranstaltninger for at indføre bedre overvågningssystemer på nationalt og europæisk plan; — manglende ensartethed i procedurerne for offentlige e-indkøb – hvor landene for tiden er i færd med at udvikle procedurer på individuelt plan, og hvor de økonomiske aktører nu og i den nærmeste fremtid vil være henvist til at operere med forskellige platforme med forskellige tekniske specifikationer, hvilket fører til hindringer for adgang og større vanskeligheder med afviklingen af den enkelte aktørs opgaver. Selv om det ikke er hensigten og heller ikke ønskværdigt at oprette ét enkelt system, ville dette at have væsentlige fælles funktioner være vigtigt, i og med at det ville lette interoperabiliteten og den universelle adgang; — bedre adgang og øget inklusion kunne være nødvendige yderligere foranstaltninger for at sikre adgang til offentlige e-indkøb for alle berørte parter, herunder også de små og mellemstore virksomheder (SMV);
DA Den Europæiske Unions Tidende C 67/183

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Udkast til forslag til Rådets forordning om fastsættelse af de maksimalt tilladte niveauer for radioaktivitet i fødevarer og foder som følge af nukleare ulykker eller andre tilfælde af strålingsfare — Udkast forelagt i medfør af Euratomtraktatens artikel 31 med henblik på udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg«

COM(2013) 576 draft

2014/C 67/39

Kommissionen besluttede den 6. august 2013 under henvisning til Euratom-traktatens artikel 31 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Udkast til forslag til Rådets forordning om fastsættelse af de maksimalt tilladte niveauer for radioaktivitet i fødevarer og foder som følge af nukleare ulykker eller andre tilfælde af strålingsfare"

COM(2013) 576 draft.

Da EØSU går ind for forslagets indhold og ikke har nogen bemærkninger, besluttede det på sin 493. plenarforsamling den 16.-17. oktober 2013, mødet den 16. oktober, med 149 stemmer for, 3 imod og 6 hverken for eller imod at afgive en udtalelse til støtte for Kommissionens forslag.
4.1.6

I lande med et demokratisk underskud er det muligt, at midler, der stilles til rådighed for eller via officielle institutioner, ikke anvendes til sociale formål, men til at støtte regimet, og at ægte demokratiske civilsamfundsorganisationer ikke gives en chance for at søge om støtte. Etableringen af Den Europæiske Demokratifond er uden tvivl et vigtigt og tiltrængt skridt. Disse vidtrækkende problemer kan dog ikke løses af denne fond alene. En del af løsningen ligger i en "omfattende kortlægning af civilsamfundsorganisationerne" og de andre støttemodtagere i regionen (10). Græsrødder/det uformelle civilsamfund og initiativer skal også støttes i videre omfang – adskillige EU-medlemsstater har erfaringer med fleksibel projektfinansiering. Samtidig skal man øge den procentdel af støtten, der uddeles via civilsamfundet, navnlig når der er tale om autoritære regimer.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 67/184

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Rådets forordning om åbning og forvaltning af autonome EU-toldkontingenter for import af visse fiskevarer til De Kanariske Øer i perioden 2014-2020«

COM(2013) 552 final — 2013/0266 (CNS)

2014/C 67/40

Rådet besluttede den 16. september 2013 under henvisning til artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Rådets forordning om åbning og forvaltning af autonome EU-toldkontingenter for import af visse fiskevarer til De Kanariske Øer i perioden 2014-2020"

COM(2013) 552 final — 2013/0266 (CNS).

Da EØSU går ind for forslagets indhold og ikke har nogen bemærkninger, besluttede det på sin 493. plenarforsamling den 16.-17. oktober 2013, mødet den 16. oktober, med 149 stemmer for, 3 imod og 6 hverken for eller imod at afgive en udtalelse til støtte for Kommissionens forslag.
4.6

I lyset af de interinstitutionelle forbindelser har EØSU's overraskelse over, at Kommissionen i artikel 8 i den ændrede tekst har slettet henvisningen til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget forvandlet sig til forfærdelse. Under drøftelserne og i udvalget har Kommissionens repræsentanter fastholdt, at der er tale om en anmodning fra Rådet. Måske er det anvendelsen af begrebet "udleveret", der har voldt problemer. Ikke desto mindre fastholder udvalget, at det kraftigt anmoder om at modtage den omtalte rapport.
5.9

I medfør af artikel 23 tillægges Kommissionen meget omfattende beføjelser til at supplere og ændre bestemmelserne i bilag I og II ved hjælp af delegerede retsakter for at tage hensyn til en række faktorer, herunder videnskabelige beviser, relevante eksisterende data om bord på skibe, internationale regler og internationalt anerkendte standarder, "for at identificere de mest præcise og effektive metoder til overvågning af emissioner og for at præcisere de krævede oplysninger". EØSU mener, at disse beføjelser er langt mere vidtrækkende end tilpasning til den tekniske udvikling og tilsyneladende giver grønt lys for ændringer af f.eks. identifikationen af metoder til overvågning, som er helt centrale for forslaget. Det er derfor EØSU's opfattelse, at beføjelser af denne rækkevidde kan være i modstrid med artikel 290 i EUF-traktaten. Det samme gælder beføjelserne i artikel 15, stk. 3, vedrørende verifikationsprocedurer.
2.1.5

For at udjævne forskellene mellem medlemsstaterne for så vidt angår niveauet af retsbeskyttelse af rettigheder, der er sikret i traktaten, og råde bod på, at der i visse lande mangler en effektiv ramme for erstatning til ofre for overtrædelser af traktatens artikel 101 og 102, foreslår Kommissionen, at der fastsættes fælles standarder med det formål at: — forbedre adgangen til bevismateriale i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og under hensyntagen til de særlige forhold, der gør sig gældende for bødenedsættelsesordningerne og forligsprocedurerne, som Kommissionen understreger betydningen af; — sørge for, at afgørelser vedrørende overtrædelser, truffet af nationale konkurrencemyndigheder, over for medlemsstaternes domstole automatisk fungerer som bevis for, at der foreligger en overtrædelse; — udstede regler om forældelse for at undgå, at fristerne udløber, inden ofrene har haft mulighed for at gøre deres rettigheder gældende; — indføre et solidaritetsprincip for virksomhederne samtidig med at der opretholdes mere gunstige regler i tilfælde af bødenedsættelse eller bødefritagelse for at bibeholde de positive virkninger af samarbejdet; — fastsætte regler om overvæltning af overpriser; — indføre en simpel formodning om skade, når der er tale om et kartel; — tilskynde til mindelig tvistbilæggelse ved at gøre det muligt at suspendere forældelsesfristen i denne fase.
3.9

ELTIF'er er en positiv udvikling, både hvad angår oprettelsen af et nyt produktmærke og detailpas for den langsigtede, lukkede aktivsektor og potentialet som finansieringskilde for unoterede virksomheder i EU. Kommissionen skønner, at der er interesse for produktet blandt forvaltere og investorer, samt at det vil være interessant som en alternativ finansieringskilde for aktører i infrastruktursektoren.