[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 29.7.2009

KOM(2009) 393 endelig

2009/0114 (CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse fysiske og juridiske personer, enheder og organer på grund af situationen i Somalia

BEGRUNDELSE

1. FN's Sikkerhedsråd vedtog den 20. november 2008 resolution 1844 (2008) i medfør af kapitel VII i De Forenede Nationers pagt, der bekræftede den generelle og fuldstændige embargo mod alle leverancer af våben til Somalia, som FN’s Sikkerhedsråd vedtog ved resolution 733(1992), og indførte yderligere restriktive foranstaltninger mod personer, som 1) har deltaget i eller støttet handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Somalia, herunder handlinger, der truer Djibouti-aftalen af 18. august 2008, eller den politiske proces eller truer de føderale overgangsinstitutioner eller Den Afrikanske Unions mission i Somalia (AMISOM) med magtanvendelse, 2) har handlet i strid med våbenembargoen og dertil knyttede foranstaltninger, eller 3) har hindret levering af humanitær bistand til Somalia eller hindret adgang til eller udlevering af humanitær bistand i Somalia.

2. De yderligere restriktive foranstaltninger vedrører indrejserestriktioner og finansielle restriktive foranstaltninger over for personer, der er udpeget af De Forenede Nationers kompetente sanktionskomité. Ud over den gældende generelle våbenembargo indfører resolutionen et specifikt forbud mod direkte og indirekte levering, salg eller overførsel af våben og militært udstyr og et specifikt forbud mod levering af tilhørende bistand og tjenesteydelser til personer og enheder, der er udpeget af komitéen.

3. Fælles holdning 2009/138/FUSP af 16. februar 2009[1] bekræftede de restriktive foranstaltninger, som havde været gældende siden 2002[2], og indeholder bestemmelser om yderligere foranstaltninger mod personer og enheder, der er udpeget af De Forenede Nationers sanktionskomité.

4. Nogle af de foranstaltninger, der er foreskrevet i fælles holdning 2009/138/FUSP, nemlig forbuddet mod at yde teknisk og finansiel bistand og andre tjenesteydelser knyttet til militæraktiviteter til personer og enheder, der er udpeget af FN's sanktionskomité, og indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer tilhørende de pågældende personer og enheder, falder inden for anvendelsesområdet for traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

5. Rådets forordning (EF) nr. 147/2003[3] indførte et generelt forbud mod levering af teknisk rådgivning, bistand, uddannelse, finansieringsmidler eller finansiel bistand i forbindelse med militæraktiviteter, til alle personer, enheder eller organer i Somalia. Kommissionen foreslår, at foranstaltningerne vedrørende personer og enheder, der er opført på listen af FN's sanktionskomité, gennemføres i Fællesskabet ved hjælp af en særskilt rådsforordning.

6. For at omfatte alle personer og enheder, der er opført på listen af komitéen, skal retsgrundlaget for den foreslåede forordning omfatte EF-traktatens artikel 60, 301 og 308. EF-Domstolen fastslog nemlig i sin dom af 3. september 2008 i de forenede sager C-402/05 P og C-415/05 P, Yassin Abdullah Kadi og Al Barakaat International Foundation mod Rådet, at foranstaltninger over for "tredjelande" i medfør af EF-traktatens artikel 60 og 301 omfatter indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer tilhørende lederne af et tredjeland og enkeltpersoner og enheder, som har tilknytning til disse ledere eller kontrolleres direkte eller indirekte af dem. Disse artikler var ikke et egnet retsgrundlag for indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer tilhørende personer og enheder, der ikke har tilknytning til et tredjelands styre. EF-domstolen accepterede imidlertid, at EF-traktatens artikel 60, 301 og 308 udgør et tilstrækkeligt retsgrundlag for indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer tilhørende sådanne personer og enheder.

7. Den 3. september 2008 annullerede Domstolen forordning (EF) nr. 881/2002, for så vidt som denne vedrører Yassin Abdullah Kadi og Al Barakaat International Foundation. Domstolen fandt, at når fællesskabsmyndigheden beslutter at indefryse en persons eller en enheds pengemidler og økonomiske ressourcer i henhold til forordning (EF) nr. 881/2002, skal begrundelserne for beslutningen meddeles den berørte person eller enhed med henblik på at sikre retten til forsvar, særligt retten til at blive hørt og retten til domstolsprøvelse.

8. Den procedure, der foreslås for at ændre bilag I til forordningen, omfatter offentliggørelse af en meddelelse om retningslinjerne for indgivelse af oplysninger, således at de personer og enheder, der er opført på listen, kan udøve deres ret til at blive hørt. Meddelelsen vil blive offentliggjort, når Kommissionen har besluttet for første gang at opføre en person på listen. Når Kommissionen har gennemgået oplysninger, som er indgivet af en person eller enhed, der er opført på listen, bør Kommissionen træffe en endelig beslutning i overensstemmelse med forordningen.

9. I betragtning af sagsområdet kan FN eller en tredjestat finde det nødvendigt at stille klassificerede oplysninger til rådighed for Kommissionen til støtte for en vedtaget beslutning. Der foreslås også en bestemmelse, som kan skabe klarhed omkring behandlingen af disse oplysninger.

10. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger, beskytter retten til privatlivets fred, hvad angår behandling af personoplysninger. Der foreslås en bestemmelse, der kan skabe klarhed om de gældende regler for behandling af personoplysninger, der vedrører personer på listen, særligt behandling af oplysninger, der omhandler lovovertrædelser, domfældelser i straffesager eller sikkerhedsforanstaltninger i henhold til forordningen.

11. 2009/0114 (CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse fysiske og juridiske personer, enheder og organer på grund af situationen i Somalia

RÅDE T FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 60, 301 og 308,

under henvisning til Rådets fælles holdning 2009/138/FUSP af 16. februar 2009 om restriktive foranstaltninger over for Somalia og om ophævelse af fælles holdning 2002/960/FUSP[4],

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet[5],

efter høring af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) FN's Sikkerhedsråd vedtog den 20. november 2008 resolution 1844 (2008) i medfør af kapitel VII i De Forenede Nationers pagt, der bekræftede den generelle og fuldstændige embargo mod alle leverancer af våben til Somalia, som FN’s Sikkerhedsråd vedtog ved resolution 733(1992), og indførte yderligere restriktive foranstaltninger.

(2) De yderligere restriktive foranstaltninger vedrører indrejserestriktioner og finansielle restriktive foranstaltninger over for personer og enheder, der er udpeget af De Forenede Nationers Sikkerhedsråd eller af De Forenede Nationers kompetente sanktionskomité. Ud over den generelle våbenembargo indfører resolutionen et specifikt forbud mod direkte og indirekte levering, salg eller overførsel af våben og militært udstyr og et specifikt forbud mod levering af tilhørende bistand og tjenesteydelser til personer og enheder, der af komitéen er opført på listen.

(3) De restriktive foranstaltninger bør pålægges personer og enheder, som er udpeget af FN, og som har deltaget i eller støttet handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Somalia, herunder handlinger, der truer Djibouti-aftalen af 18. august 2008, eller den politiske proces eller truer de føderale overgangsinstitutioner eller Den Afrikanske Unions mission i Somalia (AMISOM) med magtanvendelse, eller har handlet i strid med våbenembargoen og dertil knyttede foranstaltninger, eller har hindret levering af humanitær bistand til Somalia eller hindret adgang til eller udlevering af humanitær bistand i Somalia.

(4) Fælles holdning 2009/138/FUSP foreskriver bl.a. finansielle restriktive foranstaltninger for fysiske og juridiske personer, enheder og organer, som FN har opført på listen, og et forbud mod direkte og indirekte levering af bistand og tjenesteydelser i tilknytning til våben og militært udstyr til sådanne personer, enheder og organer.

(5) Disse foranstaltninger falder ind under EF-traktatens anvendelsesområde, og for at sikre, at de økonomiske aktører i alle medlemsstater anvender dem på samme måde, er det derfor nødvendigt at indføre fællesskabslovgivning til at gennemføre dem for så vidt angår Fællesskabet.

(6) Rådets forordning (EF) nr. 147/2003[6] indførte et generelt forbud mod at levere teknisk rådgivning, bistand, uddannelse, finansieringsmidler eller finansiel bistand i forbindelse med militæraktiviteter til alle personer, enheder eller organer i Somalia. Der bør vedtages en ny rådsforordning for at gennemføre foranstaltningerne vedrørende fysiske og juridiske personer, enheder og organer, som FN har opført på listen.

(7) Af praktiske hensyn bør Kommissionen bemyndiges til at ændre listen med fysiske og juridiske personer, enheder og organer, hvis pengemidler og økonomiske ressourcer bør indefryses på grundlag af beslutninger truffet af De Forenede Nationers Sikkerhedsråd eller af sanktionskomitéen.

(8) Proceduren for ændring af bilag I i forordningen bør omfatte offentliggørelse af en meddelelse med retningslinjer for indgivelse af oplysninger, således at fysiske og juridiske personer, enheder og organer, der er opført på listen, får mulighed for at udøve deres ret til at blive hørt. Når Kommissionen har foretaget en gennemgang af fremlagte oplysninger, bør den træffe en ny afgørelse i overensstemmelse med forordningen.

(9) Der bør indføres en bestemmelse om behandlingen af klassificerede oplysninger fremlagt af FN eller en medlemsstat.

(10) I forlængelse af fælles holdning 2009/138/FUSP bør denne forordning indeholde bestemmelser om indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer tilhørende fysiske og juridiske personer, enheder og organer, der ikke har tilknytning til Somalias styre. På den baggrund bør forordningens retsgrundlag ikke kun omfatte EF-traktatens artikel 60 og 301, men også artikel 308 i overensstemmelse med EF-Domstolens retspraksis.

(11) Denne forordning overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder[7], særligt adgang til effektive retsmidler og til en upartisk domstol, ejendomsretten og retten til beskyttelse af personoplysninger. Forordningen bør anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.

(12) For at skabe størst mulig retssikkerhed i Fællesskabet bør navne og andre relevante oplysninger om personer og enheder, hvis pengemidler og økonomiske ressourcer bør indefryses i henhold til forordningen, gøres offentligt tilgængelige. Kommissionens behandling af relevante oplysninger om lovovertrædelser, der er begået af fysiske personer på listen, og om straffedomme eller sikkerhedsforanstaltninger, der omhandler disse personer, bør tillades under forudsætning af fornødne, specifikke garantier.

(13) Enhver behandling af personoplysninger om fysiske personer i henhold til denne forordning bør respektere Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og fri udveksling af sådanne oplysninger[8] samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger[9].

(14) Medlemsstaterne bør fastlægge, hvilke sanktioner der skal anvendes på overtrædelser af denne forordnings bestemmelser. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I denne forordning forstås ved:

a) "pengemidler": finansielle aktiver og midler af enhver art, herunder, men ikke begrænset til:

i) kontante pengebeløb, checks, pengefordringer, veksler, anvisninger og andre betalingsinstrumenter

ii) indeståender i finansielle institutioner eller andre enheder, saldi på konti, tilgodehavender og tilgodehavendebeviser

iii) børsnoterede og unoterede værdipapirer og gældsinstrumenter, herunder også aktier og andre ejerandele, værdipapircertifikater, obligationer, warrants, usikrede værdipapirer og derivatkontrakter

iv) renter, udbytter eller andre indtægter eller værdier hidrørende fra aktiver

v) kreditter, modregningsrettigheder, garantier, opfyldelsesgarantier eller andre finansielle forpligtelser

vi) remburser, konnossementer, løsørepantebreve

vii) dokumenter, der godtgør en interesse i pengemidler eller økonomiske ressourcer

b) "indefrysning af pengemidler": hindring af enhver form for flytning, overførsel, ændring, brug af, adgang til eller håndtering af pengemidler, som ville resultere i ændring af omfang, beløb, anbringelsessted, ejerforhold, besiddelse, art eller formål, eller andre ændringer, som ville gøre det muligt bruge de pågældende pengemidler, herunder porteføljeforvaltning

c) "økonomiske ressourcer": aktiver af enhver art, både materielle og immaterielle, og såvel løsøre som fast ejendom, som ikke er pengemidler, men som kan benyttes til at opnå pengemidler, varer eller tjenesteydelser

d) "indefrysning af økonomiske ressourcer": hindring af, at sådanne aktiver på nogen måde anvendes til at opnå pengemidler, varer eller tjenesteydelser, herunder også ved salg, leje eller pantsætning

e) "sanktionskomité": komitéen under FN's Sikkerhedsråd nedsat ved FN’s Sikkerhedsråds resolution 751 (1992) vedrørende Somalia

f) "teknisk bistand": enhver form for teknisk støtte i forbindelse med reparation, udvikling, fremstilling, samling, prøvning, vedligeholdelse eller anden teknisk ydelse, idet bistanden kan ydes i form af instruktion, rådgivning, oplæring, overførsel af driftskendskab eller konsulentservice; teknisk bistand omfatter også mundtlig bistand

g) "investeringstjenester":

i) modtagelse og overførsel af ordrer vedrørende et eller flere finansielle instrumenter

ii) udførelse af ordrer på kunders vegne

iii) transaktioner for egen regning

iv) porteføljeadministration

v) investeringsrådgivning

vi) emission af finansielle instrumenter og/eller anbringelse af finansielle instrumenter i et forpligtende engagement

vii) placering af finansielle instrumenter uden fast forpligtelse eller

viii) forvaltning af multilaterale handelsfaciliteter,

forudsat at aktiviteten vedrører nogle af de finansielle instrumenter, der er opført på listen i afsnit C i bilag I i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter, om ændring af Rådets direktiv 85/611/EØF og 93/6/EØF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF om ophævelse af Rådets direktiv 93/22/EØF[10]

h) "Fællesskabets område", de områder, hvor traktaten finder anvendelse, og på de betingelser, der er fastsat i traktaten.

Artikel 2

1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I, indefryses.

2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I.

3. Bilag I omfatter fysiske og juridiske personer, enheder og organer, der er udpeget af FN's Sikkerhedsråd eller af sanktionskomitéen i overensstemmelse med FN’s Sikkerhedsråds resolution 1844 (2008).

4. Bevidst og forsætlig deltagelse i aktiviteter, der direkte eller indirekte har til formål eller til følge at fremme de i stk. 1 og 2 omhandlede transaktioner, er forbudt.

5. Forbuddet i stk. 2 medfører ikke nogen form for ansvar for de berørte fysiske eller juridiske personer, enheder og organer, som har stillet disse pengemidler eller økonomiske ressourcer til rådighed, hvis disse ikke vidste og ikke havde rimelig grund til at formode, at deres handling ville være i strid med dette forbud.

Artikel 3

1. Artikel 2, stk. 2, finder ikke anvendelse på beløb, der tilføres indefrosne konti, i form af:

a) renter og andre indtægter af disse konti, eller

b) betalinger i forbindelse med kontrakter, aftaler eller forpligtelser, der er indgået eller opstået forud for datoen, på hvilken de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er nævnt i artikel 2, blev udpeget af sanktionskomitéen eller Sikkerhedsrådet, forudsat at disse renter, andre indtægter og betalinger fortsat er omfattet af artikel 2, stk. 1.

2. Artikel 2, stk. 2, er ikke til hinder for, at finansierings- eller kreditinstitutioner i Fællesskabet, der modtager pengemidler overført af tredjeparter til en konto tilhørende en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen, krediterer de indefrosne konti med disse beløb, forudsat at alle tilførte beløb på disse konti også indefryses. Finansierings- eller kreditinstitutionerne underretter straks de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, jf. bilag II, om sådanne transaktioner.

Artikel 4

1. Uanset artikel 2 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder, der er nævnt i bilag II, på betingelser, som de skønner hensigtsmæssige, tillade frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller stille visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer til rådighed, forudsat:

a) at den kompetente myndighed har fastslået, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer:

i) er nødvendige for at dække basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilag I, og de familiemedlemmer, som de har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter

ii) er bestemt udelukkende til betaling af rimelige honorarer og godtgørelser af udgifter i forbindelse med juridisk bistand eller

iii) er bestemt udelukkende til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, og

b) forudsat at den pågældende medlemsstat har underrettet sanktionskomitéen om denne beslutning og om den planlagte tilladelse, og at sanktionskomitéen ikke har gjort indsigelse mod beslutningen senest tre arbejdsdage efter underretningen.

2. Uanset artikel 2 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. bilag II, tillade frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller stille visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer til rådighed, hvis de har konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er nødvendige til at afholde ekstraordinære udgifter, forudsat at den pågældende medlemsstat har underrettet sanktionskomitéen om denne beslutning, og at beslutningen er godkendt af sanktionskomitéen.

3. Den pågældende medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i henhold til stk. 1 og 2.

Artikel 5

Uanset artikel 2 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. bilag II, give tilladelse til frigivelse af indefrosne pengemidler og økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:

a) pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er genstand for en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig tilbageholdelsesret, der er fastslået før den dato, hvor de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er nævnt i artikel 2, blev udpeget af sanktionskomitéen eller Sikkerhedsrådet, eller for en dom, en administrativ afgørelse eller en voldgiftskendelse, der er afsagt før denne dato

b) pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer vil udelukkende blive anvendt til at indfri fordringer, der er sikret ved en sådan tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan dom, afgørelse eller kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved de relevante love og administrative bestemmelser vedrørende rettighederne for personer, der har sådanne fordringer

c) tilbageholdelsesretten, dommen, afgørelsen eller kendelsen kommer ikke de personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I, til gode

d) anerkendelse af tilbageholdelsesretten eller dommen, afgørelsen eller kendelsen er ikke i strid med den pågældende medlemsstats offentlige orden, og

e) medlemsstaten har underrettet sanktionskomitéen om tilbageholdelsesretten eller den omhandlede dom.

Artikel 6

Fysiske og juridiske personer eller enheder, herunder disses ledelse og personale, som implementerer forordningen, og som indefryser pengemidler og økonomiske ressourcer eller afviser at stille pengemidler eller andre økonomiske ressourcer til rådighed i god tro, dvs. i forvisning om, at dette er i overensstemmelse med denne forordning, kan ikke på nogen måde drages til ansvar, medmindre det godtgøres, at indefrysningen er sket som følge af forsømmelighed.

Artikel 7

1. Ingen af nedenstående tjenester må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I:

a) teknisk bistand i forbindelse med militæraktiviteter eller levering, salg, overførsel, fremstilling, vedligeholdelse eller brug af varer og teknologi, der er opført på Den Europæiske Unions fælles liste over militært udstyr

b) finansieringsmidler eller finansiel bistand i forbindelse med militæraktiviteter eller levering, salg, overførsel, fremstilling, vedligeholdelse eller brug af varer og teknologi, der er opført på Den Europæiske Unions fælles liste over militært udstyr

c) investeringstjenester i forbindelse med militæraktiviteter eller levering, salg, overførsel, fremstilling, vedligeholdelse eller brug af varer og teknologi, der er opført på Den Europæiske Unions fælles liste over militært udstyr

d) mæglervirksomhed i forbindelse med militæraktiviteter eller varer og teknologi, der er opført på Den Europæiske Unions fælles liste over militært udstyr.

2. Bevidst og forsætlig deltagelse i aktiviteter, der direkte eller indirekte har til formål eller til følge at omgå det i stk. 1 omhandlede forbud, er forbudt.

3. Forbuddet i stk. 1, litra b), medfører ikke nogen form for ansvar for de berørte fysiske eller juridiske personer, enheder og organer, som har stillet finansieringsmidler eller finansiel bistand til rådighed, hvis disse ikke vidste og ikke havde rimelig grund til at formode, at deres handling ville være i strid med dette forbud.

Artikel 8

1. Med forbehold af gældende regler vedrørende indberetning, fortrolighed og tavshedspligt skal fysiske og juridiske personer, enheder og organer:

a) øjeblikkeligt videregive oplysninger, der kan fremme overholdelsen af denne forordning, herunder oplysninger om konti og beløb, som er indefrosset i medfør af artikel 2, til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, jf. bilag II, hvor de pågældende er bosat eller etableret, og direkte eller via disse myndigheder fremsende oplysningerne til Kommissionen, og

b) samarbejde med de kompetente myndigheder, der er opført på listen i bilag II, om efterprøvning af disse oplysninger.

2. Alle oplysninger, der afgives eller modtages i medfør af denne artikel, må kun anvendes til de formål, til hvilke de blev afgivet eller modtaget.

Artikel 9

Kommissionen og medlemsstaterne underretter straks hinanden om de foranstaltninger, der træffes i henhold til denne forordning, og udveksler alle andre relevante oplysninger, som de råder over, og som har relation til denne forordning, navnlig oplysninger om overtrædelser, håndhævelsesproblemer og domme afsagt af nationale domstole.

Artikel 10

1. Kommissionen bemyndiges til:

a) om nødvendigt at ændre bilag I i overensstemmelse med proceduren i artikel 12, og

b) at ændre bilag II på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne.

2. Uden at dette berører medlemsstaternes rettigheder og forpligtelser i henhold til De Forenede Nationers pagt, varetager Kommissionen den nødvendige kontakt med sanktionskomitéen og FN’s Sikkerhedsråd med henblik på en effektiv gennemførelse af denne forordning.

Artikel 11

1. Hvis FN's Sikkerhedsråd eller sanktionskomitéen beslutter at opføre en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ på en liste for første gang, træffer Kommissionen, så snart den modtager en begrundelse fra FN, en foreløbig afgørelse om ændring af bilag I.

2. Så snart Kommissionen har truffet den i stk. 1 nævnte foreløbige afgørelse, offentliggør Kommissionen en meddelelse med retningslinjerne for indgivelse af oplysninger vedrørende bilag I, således at de berørte fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer får lejlighed til at fremsætte deres synspunkter.

3. Kommissionen træffer en endelig afgørelse vedrørende de berørte personer, enheder eller organer i overensstemmelse med proceduren i artikel 12.

4. Såfremt FN beslutter at fjerne en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ fra listen eller at ændre identifikationsoplysningerne om en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der står opført på listen, ændrer Kommissionen bilag I i overensstemmelse hermed.

Artikel 12

1. Kommissionen bistås af et udvalg.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.

Artikel 13

1. Såfremt FN eller en medlemsstat indgiver klassificerede oplysninger, behandler Kommissionen sådanne oplysninger i henhold til afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom af 29. november 2001 om ændring af dens forretningsorden[11] og, når dette er relevant, aftalen mellem Den Europæiske Union og den pågældende medlemsstat om klassificerede oplysningers sikkerhed.

2. Dokumenter, der er klassificeret på et niveau svarende til "EU Top Secret", "EU Secret" eller "EU-Confidential", videregives ikke uden ophavsmandens samtykke.

Artikel 14

1. Kommissionen behandler personoplysninger for at kunne udføre sine opgaver i henhold til forordningen. Disse opgaver kan omfatte:

a) udarbejdelse af ændringer af bilag I til denne forordning

b) konsolidering af indholdet af bilag I i den elektroniske, konsoliderede liste, som findes på Kommissionens hjemmeside[12], over personer, enheder og organer, der er omfattet af EU's finansielle sanktioner

c) behandling af oplysninger om årsagen til opførelsen på listen, og

d) behandling af oplysninger om indvirkningen af foranstaltningerne i denne forordning, såsom værdien af de indefrosne pengemidler og oplysninger om tilladelser givet af de kompetente myndigheder.

2. Bilag I omfatter udelukkende følgende oplysninger om fysiske personer, der er opført på listen:

a) efternavn og fornavne, herunder eventuelle kaldenavne og titler

b) fødested og fødselsdato

c) nationalitet

d) pas- eller ID-kortnumre

e) skatteregistreringsnummer og socialsikringsnummer

f) køn

g) adresse eller andre oplysninger om opholdssted

h) stilling eller erhverv

i) den i artikel 3, stk. 1, litra b), omhandlede dato

j) årsagen til opførelse på listen, hvis funktionen ikke er tilstrækkelig grund.

3. Bilag I kan også omfatte følgende personoplysninger om fysiske personer, der er opført på listen, hvis sådanne oplysninger indgives af FN's Sikkerhedsråd eller sanktionskomitéen og er nødvendige i en konkret sag med det ene formål at bekræfte identiteten af den pågældende fysiske person, der er opført på listen:

a) den fysiske persons fars efternavn og fornavne

b) den fysiske persons mors efternavn og fornavne.

De berørte fysiske personer informeres om anvendelsen af deres navne i bilag I ligesom den fysiske person, der er opført på listen.

4. Kommissionen kan kun behandle relevante oplysninger om lovovertrædelser, der er begået af fysiske personer på listen, og om straffedomme eller sikkerhedsforanstaltninger, der vedrører disse personer, i det omfang en sådan behandling er nødvendig for at udarbejde en begrundelse og gennemgå den berørte fysiske persons bemærkninger til denne, og under forudsætning af fornødne, specifikke garantier. Sådanne oplysninger hverken offentliggøres eller udveksles.

5. Med henblik på denne forordning udpeges det kontor i Kommissionen, der er anført i bilag II, som "registeransvarlig", jf. artikel 2, litra d), i forordning (EF) nr. 45/2001, for at sikre, at de berørte fysiske personer kan udøve deres rettigheder i henhold til forordning (EF) nr. 45/2001.

Artikel 1 5

6. Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af denne forordning og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning.

7. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om disse regler straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om alle senere ændringer.

Artikel 1 6

Denne forordning finder anvendelse:

a) inden for Fællesskabets område, herunder dets luftrum

b) om bord på fly og skibe under en medlemsstats jurisdiktion

c) på alle personer inden for eller uden for Fællesskabets område, som er statsborgere i en medlemsstat

d) på alle juridiske personer, enheder eller organer, der er oprettet eller stiftet i henhold til en medlemsstats lovgivning

e) for alle juridiske personer, enheder eller organer for så vidt angår forretningsvirksomhed, der helt eller delvis foregår inden for Fællesskabet.

Artikel 1 7

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand […]

BILAG I

Fysiske og juridiske personer, enheder og organer, jf. artikel 2 og 7

BILAG II

Liste over kompetente myndigheder, der er nævnt i artikel 3, stk. 2, artikel 4, 5 og 8, og adresse for underretninger til Europa-Kommissionen

(udfyldes af medlemsstaterne)

BELGIEN

BULGARIEN

DEN TJEKKISKE REPUBLIK

DANMARK

TYSKLAND

ESTLAND

IRLAND

GRÆKENLAND

SPANIEN

FRANKRIG

ITALIEN

CYPERN

LETLAND

LITAUEN

LUXEMBOURG

UNGARN

MALTA

NEDERLANDENE

ØSTRIG

POLEN

PORTUGAL

RUMÆNIEN

SLOVENIEN

SLOVAKIET

FINLAND

SVERIGE

DET FORENEDE KONGERIGE

Underretninger til Kommissionen sendes til følgende adresse:

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser

Direktorat A. Kriseplatform og politikkoordinering inden for FUSP

Kontor A.2. Krisestyring og konfliktforebyggelse

CHAR 12/106

B-1049 Bruxelles (Belgien)

E-mail: relex-sanctions@ec.europa.eu

Tlf.: (32 2) 295 55 85

Fax: (32 2) 299 08 73

[1] EUT L 46 af 17.2.2009, s. 73.

[2] EFT L 334 af 11.12.2002, s. 1.

[3] EFT L 24 af 29.1.2003, s. 2.

[4] EUT L 46 af 17.2.2009, s. 73.

[5] EUT C […] af […], s. […].

[6] EFT L 24 af 29.1.2003, s. 2.

[7] EFT C 364 af 18.12.2000, s. 1.

[8] EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

[9] EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

[10] EUT L 145 af 30.4.2004, s. 1.

[11] EFT L 317 af 3.12.2001, s. 1.

[12] http://ec.europa.eu/external_relations/cfsp/sanctions/list/consol-list.htm