Forslag til RÅDETS FORORDNING om den fælles markedsordning for ris

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Et langtidsperspektiv i politikken for et bæredygtigt landbrug

1. MOD ET BÆREDYGTIGT LANDBRUG

I 1999 vedtog Det Europæiske Råd i Berlin Agenda 2000-reformen af den fælles landbrugspolitik, et nyt og vigtigt skridt i landbrugsreformprocessen. Agenda 2000 giver en europæiske landbrugsmodel konkret form og har til formål at bevare driftssystemernes diversitet i hele Europa, herunder i regioner med særlige problemer, i de kommende år. Blandt målene kan nævnes øget markedsorientering og større konkurrenceevne, fødevaresikkerhed og -kvalitet, stabilisering af landbrugsindkomsterne, integration af miljøhensyn i landbrugspolitikken, udvikling af landdistrikternes levedygtighed, forenkling og større decentralisering.

Disse mål falder i tråd med den strategi for bæredygtig udvikling, som blev vedtaget af Det Europæiske Råd i Gøteborg i 2001, ifølge hvilken de økonomiske, sociale og miljømæssige virkninger af alle former for politik skal behandles koordineret og tilgodeses i beslutningstagningen.

Kommissionen vedtog meddelelsen om midtvejsrevisionen: Et bæredygtigt landbrug [1] i juli 2002. Meddelelsen gav en vurdering af udviklingen af reformen af den fælles landbrugspolitik siden 1992. Den konkluderede, at der er sket store fremskridt. Markedsligevægten er blevet forbedret, og landbrugsindkomsterne har udviklet sig positivt. Der er skabt et solidt grundlag for udvidelse og for de igangværende WTO-forhandlinger. På mange områder er der dog stadig uoverensstemmelse mellem de mål, der er opstillet for den fælles landbrugspolitik, og dens evne til at levere de resultater, samfundet forventer. Kommissionen har derfor foreslået nogle tilpasninger af den fælles landbrugspolitik.

[1] KOM(2002) 394 endelig.

Ved fremsættelsen af sine forslag til retsforskrifter har Kommissionen taget hensyn til konklusionerne af Det Europæiske Råds møde i Bruxelles i oktober 2002 og til den intense debat efter offentliggørelsen af meddelelsen i juli 2002 i Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og andre rådgivende udvalg og i samfundet. Debatten er blevet beriget ved kontakter i medlemsstaterne med repræsentanter for landbrugere, industri, forbrugere, miljøgrupper og NGO'er. Der har vist sig at være bred enighed om midtvejsrevisionens mål. Men der er også givet udtryk for betænkelighed og usikkerhed. Ved fremsættelsen af sine forslag har Kommissionen søgt at tage hensyn til denne betænkelighed og usikkerhed og til konvekvensanalyserne og de nye budgetkrav, der følger af aftalen i Bruxelles.

Aftalen mellem stats- og regeringscheferne i Bruxelles om at give opbakning til Kommissionens forslag om indførelse af direkte støtte i de nye medlemsstater var et vigtigt skridt i udvidelsesprocessen. Det banede vej for en vellykket afslutning på forhandlingerne med ti kandidatlande i København i december 2002. Ved denne aftale blev der lagt loft over markedsudgifterne og udgifterne til direkte støtte i et udvidet EU, så udgifterne stiger langsommere end indflationen. I aftalen blev der også henvist til betydningen af de ugunstigt stillede områder og landbrugets mangeartede funktioner, dvs. betydningen af anden søjle.

Foruden gennemførelse af en midtvejsrevision af den fælles landbrugspolitik i henhold til anmodningen fra Det Europæiske Råd i Berlin er det nødvendigt at træffe yderligere foranstaltninger for at leve op til de nye opgaver og udfordringer, der blev fastslået i Gøteborg og Bruxelles. Den nye langsigtede plan for landbrugsudgifterne i form af et loft kræver et klart perspektiv i den fælles landbrugspolitiks fremtidige udvikling. Uden en sådan sikkerhed, kan sektoren ikke lægge planer. Endnu et reformtiltag er derfor nødvendigt som anført i meddelelsen om midtvejsrevisionen:

- Forbedring af EU-landbrugets konkurrenceevne ved at gøre intervention til en ægte sikkerhedsnetsforanstaltning, der gør det muligt for EU-producenterne at reagere på markedssignalerne og samtidig beskytter dem mod ekstreme prissvingninger.

- Fremme af et mere markedsorienteret, bæredygtigt landbrug ved, at omlægningen af støtten fra produkt til producent afsluttes gennem indførelse af en frakoblet enkelt betaling pr. bedrift baseret på historiske referencemængder og betinget af, at kriterierne for miljø, fødevaresikkerhed og dyrevelfærd overholdes. Herved bliver indkomstbetalingerne til landbrugerne mere effektive.

- Ydelse af en mere afbalanceret støtte og styrkelse af udviklingen af landdistrikterne ved overførsel af midler fra første til anden søjle i den fælles landbrugspolitik via et EU-omfattende gradueringssystem og udvidelse af rækkevidden af de foreliggende instrumenter til udvikling af landdistrikterne med henblik på fremme af fødevarekvalitet, opfyldelse af højere normer og fremme af dyrevelfærd.

Den fælles landbrugspolitik i et klart perspektiv

De yderligere reformbehov vil efter al sandsynlighed resultere i supplerende udgifter, da det er nødvendigt at stabilisere landbrugernes indkomster på passende måde. Ud fra budgetbeslutningerne på topmødet i Bruxelles kan dette kun opnås ved at øge de disponible ressourcer gennem besparelser andetsteds i første søjle. Yderligere reformbestræbelser vil derfor kræve besparelser, når det gælder de eksisterende direkte betalinger og markedsudgifter.

Hvis der ikke opnås budgetbesparelser på en rimelig, gennemsigtig og forudsigelig måde, er der en reel risiko for, at EU når et dødt punkt i de yderligere beslutninger om landbruget. Det bliver nødvendigt samtidig at forhandle nedsættelser og omfordelinger af udgifterne i de konkrete tilfælde. Det vil næsten være umuligt at sikre ligevægt og retfærdighed, når det gælder de enkelte landbrugeres bidrag. Dette vil gøre det meget svært for landbrugerne at planlægge, da de ud over yderligere reformbestræbelser ikke vil kunne forudsige, hvordan disse bestræbelser skal finansieres.

Men den manglende sikkerhed vil ikke blot skade landbrugerenes interesser, men kan også underminere beslutninger om at bringe den fælles landbrugspolitik mere på linje med samfundets forventninger. En fragmenteret strategi for reformen af den fælles landbrugspolitik kan forværre mange eksisterende problemer og derved for alvor bringe et bæredygtigt landbrug i fare. Kommissionen har derfor foreslået en mekanisme, hvorved der kan opnås besparelser, som sikrer, at nye finansielle behov kan opfyldes på en afbalanceret måde i hele landbrugssektoren.

Forbedring af EU-landbrugets konkurrenceevne

Konsekvensanalysen bekræfter, at de tilpasninger, som Kommissionen foreslog i juli 2002, er nødvendige. Efter en bred debat om alternativerne for mælkekvoteordningen er det Kommissionens opfattelse, at Agenda 2000-reformen bør udvides for bedre at afspejle prisrealiteterne og imødekomme behovet for en yderligere differentiering af støtteniveauet for smør og skummetmælkspulver. Der foreslås også en ændring af kvalitetspræmierne for hård hvede for på en enkel måde at fremme kvalitetsproduktion.

Fremme af et mere markedsorienteret, bæredygtigt landbrug

Debatten om indførelsen af den frakoblede enkeltbetaling pr. bedrift har fremhævet nogle betænkeligheder, som Kommissionen har taget hensyn til i sine forslag.

- For at undgå, at jord opgives som følge af frakoblingen, har Kommissionen præciseret, at landbrugerne skal opfylde strenge arealforvaltningsforpligtelser som led i de nye krydsoverensstemmelseskrav. Ved at skabe større fleksibilitet i driften vil frakoblingen forbedre indkomstsituationen for mange landbrugere i marginalområder.

- For at sikre, at der både tages hensyn til forpagternes og ejernes interesser, omfatter forslagene en ordning for overførsler af betalingsrettigheder. Kun landbrugere, der rent faktisk producerer eller holder jorden i god agronomisk stand og således bevarer tilknytningen til jorden, vil modtage betalinger. Der indføres særlige ordninger for husdyrproduktion, som finder sted uden et dertil svarende tilliggende.

Hvad angår WTO-aspekterne, vil den nye enkeltbetaling pr. bedrift være forenelig med foranstaltningerne i den grønne kasse. Frakobling giver EU den bredest mulige forhandlingsmargen til at få opfyldt sine WTO-mål, fx når det gælder ikke-handelsrelaterede spørgsmål. Derfor kan forslagene om frakobling komme til at spille en afgørende rolle i bestræbelserne på at opnå det bedste forhandlingsresultat for den europæiske landbrugsmodel.

For at udnytte fordelene mest muligt, navnlig administrativt set, kommer betalingerne til at omfatte de flest mulige sektorer: alle produkter, der indgår i ordningen for korn, olie- og proteinafgrøder, tillige med bælgplanter, frø, kartofler til stivelsesfremstilling, oksekød og fårekød, de reviderede betalinger for ris, hård hvede og tørret foder og mejerisektoren i forbindelse med gennemførelsen af betalingerne for mejeriprodukter. Forslag for andre sektorer, som der er planlagt en reform for (sukker, olivenolie, tobak, bomuld og muligvis frugt og grøntsager, samt vin), følger i løbet af 2003.

Styrkelse af landdistriktsudviklingen

Forslagene om at udvide rækkevidden af de eksisterende instrumenter til landdistriktsudvikling for at fremme fødevarekvaliteten, opfylde højere normer og fremme dyrevelfærden er blevet godt modtaget i alle kredse.

Kommissionen har omhyggeligt noteret sig medlemsstaternes gentagne opfordringer til at forenkle EU-politikken for udvikling af landdistrikterne inden for anden søjle. Kommissionen er enig med medlemsstaterne om betydningen af en effektiv forvaltning af anden søjle. Den har allerede vist sin vilje til aktivt og konstruktivt at arbejde på en sådan forenkling sammen med medlemsstaterne, og den går helt og fuldt ind for at opnå konkrete resultater. Ved udgangen af december 2002 fremlagde Kommissionen vigtige forslag, der skal forenkle Kommissionens gennemførelsesbestemmelser om forvaltningen af programmeringen af landdistriktsudviklingen. Forenklingen får yderligere betydning i sammenhæng med de nuværende forslag om udvidelse af anvendelsesområdet for politikken for udvikling af landdistrikterne.

En mere afbalanceret støtte

Fastsættelsen af et loft over markedsudgifterne på landbrugsområdet i Bruxelles indebærer, at mekanismen for overførsler mellem de forskellige budgetposter ikke kan gennemføres før starten på de næste finansielle overslag. Kommissionen foreslår derfor, at der indføres et gradueringssystem fra starten på de næste finansielle overslag for at skabe bedre balance mellem støtten til markedsudgifter og støtten til landdistriktsudvikling.

Kommissionen understreger nødvendigheden af en yderligere styrkelse af anden søjle, især på baggrund af konklusionerne af Det Europæiske Råds møde i Bruxelles. I denne henseende bør overførslen fra første til anden søjle ses som et første skridt til den nødvendige udbygning af udviklingen af landdistrikterne, uden at dette foregriber fremtidige drøftelser.

Denne overgang til anden søjle såvel som dækningen af de nye finansieringsbehov, der følger af de nye markedsreformer, vil blive opnået ved hjælp af et nyt degressionssystem. Ved dette system indføres princippet om bidrag, der stiger i forhold til det samlede beløb for de direkte betalinger, en bedrift modtager, for at sikre, at nedsættelserne af de direkte betalinger er afbalancerede og enkle at anvende.

2. INDVIRKNINGEN AF DE FORESLÅEDE REFORMER

Med de foreslåede tilpasninger af foranstaltningerne inden for den fælles landbrugspolitik opnås der maksimal fleksibilitet i produktionsbeslutningerne og en betydelig forenkling af den måde, hvorpå støtten ydes til producenterne, samtidig med, at de garanteres stabile indkomster. Ved gennemførelsen af disse tilpasninger bortfalder en stor del af de incitamenter i det nuværende støttesystem, der har negativ indflydelse på miljøet, anvendelsen af retsforskrifterne forbedres, og mere bæredygtige driftsmetoder fremmes. De vil også føre til en betydelig forenkling af den fælles landbrugspolitik, lette udvidelsesprocessen og hjælpe med til at forsvare den fælles landbrugspolitik i WTO.

De foreslåede tilpasninger supplerer EU's mål på internationalt plan, nemlig at sikre, at udviklingslandene får de fulde fordele ved udvidelsen af verdenshandelen samtidig med, at fødevaresikkerheden opretholdes. Som det fremgår af konsekvensanalysen, forventes forslagene i kraft af, at støtten går til mere ekstensive driftsmetoder og den interne støtte bliver mindre forstyrrende for samhandelen, at reducere de mængder, der kan gå til eksport, hvorved de medvirker til at få verdensmarkedspriserne til at stige, hvilket er til gavn for landbrugssektoren i udviklingslandene.

Disse tilpasninger er nødvendige for at sikre, at EU kan skabe en bæredygtig og forudsigelig politisk ramme for den europæiske landbrugsmodel i de kommende år. Den nye budgetramme gør disse ændringer endnu mere presserende. De vil sætte EU i stand til at bevare en stabil landbrugspolitik i fremtiden, sikre en gennemsigtig og mere retfærdig fordeling af indkomststøtten til landbrugerne og bedre imødekomme forbrugernes og skatteborgernes ønsker.

2.1. De økonomiske virkninger

Kommissionen har offentliggjort en detailleret konsekvensanalyse af de tilpasninger, der er foreslået i midtvejsrevisionen [2]. De generelle konklusioner af denne analyse er, at de ved midtvejsrevisionen fremsatte forslag trods de beskedne ændringer i den samlede støtte vil indebære en bedre fordeling af ressourcerne mellem produkterne og en mere effektiv indkomstoverførsel.

[2] Yderligere oplysninger fås på http://europa.eu.int/comm/agriculture/ publi/reports/mtrimpact/index_en.htm.

Der forudses en lille nedgang i EU's kornproduktion i alle analyserne, hovedsagelig på grund af gennemførelsen af frakoblingen af de direkte betalinger, forslaget om CO2-kredit og nedsættelsen af støttepriserne. Denne udvikling vil hovedsagelig være en følge af et mindre kornareal, for i de fleste analyser forventes der en stigning i gennemsnitsudbytterne. Hvede ser ud til at blive mindre berørt heraf end foderkorn, da hvedeproducenterne kan regne med en gunstigere prisudvikling på verdensmarkedet end producenterne af det meste foderkorn.

Indvirkningen af de ved midtvejsrevisionen fremsatte forslag på oliefrøproduktionen er mindre entydige, omend de fleste analyser snarere viser en lille nedgang i produktionen af oliefrø til fødevarebrug. Ifølge Kommissionens analyse vil CO2-kreditbetalingerne medføre en forhøjelse af produktionen af energiafgrøder, navnlig oliefrø, hovedsagelig på bekostning af kornproduktionen.

Gennemførelsen af frakoblingen af de direkte betalinger i husdyrsektoren vil medføre en vis tilbagegang i produktionen af okse- og fårekød, da den vil fremme ekstensiveringen af produktionssystemerne og derved få markedspriserne til at stige med positive virkninger for husdyrproducenternes indkomster.

Indvirkningen af de ved midtvejsrevisionen fremsatte forslag på landbrugsindkomsterne menes i almindelighed at være ret begrænsede for EU's landbrugssektor som helhed, idet virkningerne fra sektor til sektor og region til region dog muligvis vil variere.

Selv om gennemførelsen af frakoblingen af de direkte betalinger vil indebære en indkomststigning i husdyrsektoren (gennem højere markedspriser), vil denne stigning stort set blive opvejet på sektorniveau af den negative virkning, som nedgangen i markedspriserne for foderkorn får på indkomsterne på grund af afskaffelsen af intervention for rugs vedkommende.

2.2. Budgetvirkninger

For EU-15 giver de foreslåede foranstaltninger en anslået besparelse på 337 mio. EUR i regnskabsåret 2006 og omkring 186 mio. EUR fra 2010. Det skyldes, at de besparelser, der følger af forslagene om markedsforanstaltninger, er større end virkningerne af forslagene om direkte støtte, der anslås til mere end 729 mio. EUR i 2006 og omkring 1 610 mio. EUR fra 2010.

For de tiltrædende lande er den finansielle virkning i 2010 dog ensbetydende med en ekstraudgift på ca. 88 mio. EUR, som årligt stiger til ca. 241 mio. EUR i 2013 som følge af den direkte støttes stigende andel af deres samlede udgifter.

For at de samlede udgifter kan holdes inden for den nye øvre grænse, der er blevet besluttet i Bruxelles for finansieringen af markedsforanstaltninger og direkte støtte i et Europa, der udvides til 25 medlemsstater, foreslås en nedsættelse af den direkte støtte for EU-15 fra regnskabsåret 2007, jf. følgende tabel:

EU-25: Forventede udgifter for rubrik 1a - reformforslag

>TABELPOSITION>

3. MIDTVEJSREVISIONEN OG DE TILTRÆDENDE LANDE

I overensstemmelse med de interne ordninger for gennemførelse af informations- og konsultationsproceduren for vedtagelse af visse beslutninger og andre foranstaltninger, der skal træffes i perioden forud for tiltrædelsen, vil Kommissionen fremsende de vedlagte forslag til midtvejsrevision til de tiltrædende lande efter fremsendelsen til Rådet. Hvert af de tiltrædende lande kan anmode om en drøftelse af disse forslag i henhold til betingelserne i de ovennævnte ordninger. [3]

[3] DE INTERNE ORDNINGER FOR GENNEMFØRELSE AF INFORMATIONS- OG KONSULTATIONSPROCEDUREN FOR VEDTAGELSE AF VISSE BESLUTNINGER OG ANDRE FORANSTALTNINGER, DER SKAL TRÆFFES I PERIODEN FORUD FOR TILTRÆDELSEN, ER ENDNU IKKE BLEVET VEDTAGET AF KOMMISSIONEN.

4. BESKRIVELSE AF FORSLAGENE

4.1. Stabilisering af markederne og forbedring af de fælles markedsordninger

Markafgrøder

Korn

Der foreslås en endelig nedsættelse på 5 % (af de 20 %, der blev foreslået i Agenda 2000) for at bringe interventionsprisen for korn ned på 95,35 EUR/t fra 2004/05 og derved sikre, at intervention bliver et ægte sikkerhedsnet. For at undgå yderligere ophobning af interventionslagre udelukkes rug fra intervention.

Med interventionens aftagende rolle vil en sæsonbestemt korrektion for interventionsprisen ikke længere være berettiget. Det foreslås derfor, at ordningen med månedlige forhøjelser afskaffes. Der skal ikke længere anvendes produktionsrestitutioner for stivelse og visse afledte produkter.

Som følge af nedsættelsen af interventionsprisen for korn vil arealbetalingerne for korn og andre relevante markafgrøder blive forhøjet fra 63 EUR til 66 EUR/t. De kommer til at indgå i enkeltbetalingen pr. bedrift.

Proteinafgrøder

Det nuværende supplement for proteinafgrøder(9,5 EUR/t) vil blive opretholdt og ændret til en afgrødespecifik arealbetaling på 55,57 EUR/ha. Den vil blive betalt inden for grænserne af et nyt garanteret maksimumsareal på 1,4 mio. ha.

Hård hvede

Supplementet for hård hvede i traditionelle produktionsområder vil blive nedsat fra 344,5 EUR/ha til 250 EUR/ha og inkluderet i enkeltbetalingen pr. bedrift. Den særlige støtte til andre regioner, hvor der ydes støtte for hård hvede, som for øjeblikket er fastsat til 139,5 EUR/ha, vil gradvis blive afviklet. Nedsættelserne vil blive gennemført over tre år begyndende i 2004.

Der vil blive indført en ny præmie for at forbedre kvaliteten af hård hvede til anvendelse i produktionen af fine gryn og pasta. Præmien vil blive udbetalt i traditionelle produktionsområder til producenter, der anvender en vis mængde certificeret frø af udvalgte sorter. Der vil blive udvalgt sorter, som opfylder de kvalitetskrav, der gælder for produktion af fine gryn og pasta. Præmien er på 40 EUR/ha og betales inden for grænserne af det garanterede maksimumsareal, som på nuværende tidspunkt er gældende i de traditionelle produktionsområder.

Kartofler til stivelsesfremstilling

I forordning (EØF) nr. 1766/92 er der fastsat bestemmelser om en direkte betaling til producenter af kartofler til stivelsesfremstilling. Beløbet blev fastsat til 110,54 EUR pr. ton som led i Agenda 2000. 50 % af denne betaling vil blive inkluderet i enkeltbetalingen pr. bedrift på grundlag af de historiske leverancer til industrien. Den resterende del vil blive bevaret som afgrødespecifik betaling for kartofler til stivelsesfremstilling. Minimumsprisen afskaffes også.

Tørret foder

Støtten for tørret foder vil blive omfordelt mellem producenterne og forarbejdningsindustrien. Den direkte støtte til producenterne vil blive integreret i enkeltbetalingen pr. bedrift baseret på de historiske leverancer til industrien. For at tage hensyn til de gældende nationale garanterede mængder vil der blive anvendt nationale lofter.

I en overgangsperiode på 4 år vil der gælde en forenkelt støtteordning i form af en enkelt udbetaling til industrien for kunstørret og soltørret foder med et udgangsbeløb, der nedsættes kontinuerligt fra 33 EUR/t i 2004/05. De respektive nationale garantimængder vil blive slået sammen.

Frø

Ved forordning (EØF) nr. 2358/71 blev der fastsat støtte til produktion af udvalgte frøsorter. Støtten, der på nuværende tidspunkt betales pr. ton produceret frø, vil blive integreret i enkeltbetalingen pr. bedrift. Den vil blive beregnet ved, at det antal tons, hvortil der er ydet støtte, multipliceres med det beløb, der er fastlagt i henhold til artikel 3 i ovennævnte forordning.

Ris

For at genoprette markedsligevægten, der hovedsagelig er påvirket af initiativet Alt undtagen våben, foreslår Kommissionen en engangsnedsættelse af interventionsprisen på 50 % til en reel støttepris på 150 EUR/t svarende til verdensmarkedspriserne. For at stabilisere producentindkomsterne vil den nuværende direkte støtte blive forhøjet fra 52 EUR/t til 177 EUR/t, en sats, der svarer til den samlede godtgørelse for korn under 1992- og Agenda 2000-reformen. Heraf bliver 102 EUR/t en del af enkeltbetalingen pr. bedrift og udbetales på grundlag af de historiske rettigheder inden for grænserne af det nuværende garanterede maksimumsareal. De resterende 75 EUR/t multipliceret med 1995-reformudbyttet vil blive udbetalt som en afgrødespecifik støtte. Det garanterede maksimumsareal fastsættes til gennemsnittet for 1999-2001 eller til det nuværende garanterede maksimumsareal alt efter, hvilket areal der er mindst. Der vil blive indført en ordning med privat oplagring, som udløses, når markedsprisen bliver lavere end den reelle støttepris. Desuden vil der blive udløst særlige foranstaltninger, når markedspriserne falder til under 120 EUR/t.

Nødder

Det nuværende system vil blive afløst af en årlig standardbetaling på 100 EUR/ha, som gives for et garanteret maksimumsareal på 800 000 ha opdelt i nationale garanterede arealer. Medlemsstaterne kan forhøje dette beløb med et årligt maksimumsbeløb på 109 EUR pr. ha.

Mælk og mejeriprodukter

For at skabe stabile udsigter for mælkeproducenterne foreslår Kommissionen, at en reformeret mælkekvoteordning forlænges indtil mejeriåret 2014/15.

I marts 1999 besluttede Det Europæiske Råd i Berlin at udsætte ikrafttrædelsen af reformen i mejerisektoren af budgethensyn. Da der uventet er blevet budgetmidler til rådighed i de nuværende finansielle overslag, er det Kommissionens faste overbevisning, at den mejerireform, der blev vedtaget i Berlin, bør fremrykkes et år, så målene for reformen kan opfyldes og fordelene herved udnyttes snarest muligt. Desuden er det nødvendigt at foretage en yderligere nedsættelse af støtteprisen for mælk med en tilsvarende kvoteforhøjelse på 1 % pr. år i 2007 og 2008 baseret på referencemængderne efter den fulde gennemførelse af Agenda 2000.

Den forudsete faste nedsættelse på 5 % om året vil blive afløst af asymmetriske nedsættelser af interventionsprisen på 3,5 % om året for skummetmælkspulver og 7 % om året for smør i femårsperioden. Som helhed svarer denne nedsættelse af priserne for smør på 35 % og af priserne for skummetmælkspulver på 17,5 % til en samlet nedsættelse af EU's indikativpris for mælk på 28 % over 5 år. Interventionsopkøb af smør vil blive suspenderet over en grænse på 30 000 tons om året. Opkøb over denne grænse foreslås foretaget ved licitation.

Der vil blive givet yderligere kompensation i 2007 og 2008 i form af direkte betalinger efter samme beregningsmetode som i Agenda 2000. Alle betalinger i mejerisektoren vil blive integreret i enkeltbetalingen pr. bedrift.

4.2. Frafkobling af den direkte støtte - indførelse af en enkelt betaling pr. bedrift

De fleste af præmierne under de forskellige markedsordninger vil blive afløst af en enkelt betaling pr. bedrift. Landbrugerne vil få en enkelt betaling baseret på et referencebeløb, som dækker betalinger for markafgrøder, okse- og kalvekød (inklusive POSEI-ordningen og øerne i Det Ægæiske Hav), mælk og mejeriprodukter, får og geder, kartoffler til stivelsesfremstilling, bælgplanter, ris, frø og tørret foder i referenceperioden 2000 til 2002.

Denne enkeltbetaling pr. bedrift vil blive opdelt i betalingsrettigheder for at lette overførsler. Hver rettighed vil blive beregnet ved, at referencebeløbet divideres med det antal hektar, som ligger til grund for dette beløb (inklusive fodererarealet) i referenceårene.

I ansøgningen om betaling ifølge rettigheden skal antallet af støtteberettigede hektar opgives defineret som ethvert landbrugsareal på bedriften. Det støtteberettigede antal hektar omfatter ikke arealer med flerårige afgrøder, skov og arealer, der anvendes til andre formål end landbrug pr. 31. december 2002. For husdyrproduktion uden et tilsvarende tilliggende eller i de tilfælde, hvor rettigheden overstiger 10 000 EUR, gælder der en særlig betalingsrettighed med dertil svarende betingelser. Der vil blive fastlagt nationale lofter over betalingen pr. bedrift og den særlige betaling. 1 % af dette beløb vil blive reserveret til nødsituationer.

Rettigheder kan overføres med eller uden jorden mellem landbrugere i samme medlemsstat. En medlemsstat kan fastlægge regioner, hvor overførslerne er begrænsede. Desuden kan medlemsstaterne tilpasse rettighederne efter regionale gennemsnit.

Landbrugerne kan anvende dette areal til ethver landbrugsaktivitet bortset fra flerårige afgrøder. Enhver rettighed, som ikke er blevet udnyttet i en periode på højst 5 år vil, medmindre der er tale om force majeure og særlige omstændigheder, gå til en national reserve.

Styrkelse af normerne vedrørende miljø, fødevaresikkerhed, dyresundhed og -velfærd og arbejdssikkerhed

Der vil gælde obligatorisk krydsoverensstemmelse med lovfæstede europæiske normer inden for miljø, fødevaresikkerhed, dyresundhed og -velfærd og arbejdssikkerhed på bedriftsniveau. Som et nødvendigt supplement til frakoblingen for at undgå, at jord opgives med de deraf følgende miljømæssige problemer, vil de, der modtager direkte betalinger, også skulle bevare al landbrugsjord i god landbrugsmæssig stand.

Dette kommer til at gælde som en helhedsstrategi for den enkelte bedrift, og der vil blive anvendt sanktioner i tilfælde af, at kravene ikke overholdes på en betalingsmodtagers bedrift. Alle sektorer og både udnyttet og uudnyttet landbrugsjord vil være omfattet.

For landbrugere, der modtager enkeltbetalingen eller andre direkte betalinger som led i den fælles landbrugspolitik, og som ikke overholder disse lovfæstede normer, vil der blive anvendt et sanktionssystem. Sanktionen får form af delvis nedsættelse eller bortfald af støtten (afhængig af, hvor alvorlig sagen er).

Bedriftsrådgivningssystem

Bedriftsrådgivningssystemet bliver obligatorisk som en del af kravene om krydsoverensstemmelse. Systemets indførelse vil i første omgang være begrænset til producenter, der modtager over 15 000 EUR om året i direkte betalinger eller har en omsætning på over 100 000 EUR om året. Andre landbrugere skal kunne tilslutte sig systemet på frivillig basis. Denne service vil rådgive gennem tilbagemelding til landbrugerne om, hvordan normer og god praksis anvendes i produktionsprocessen. Bedriftsrevisionerne kommer til at omfatte struktureret og regelmæssig statusopgørelse og registrering af materialestrømme og processer, der findes relevante for et bestemt målemne (miljø, fødevaresikkerhed og dyrevelfærd). Der vil kunne ydes støtte til bedriftsrevisioner i forbindelse med udviklingen af landdistrikterne.

Langsigtet miljøvenlig jordudtagning

Producenter, der for øjeblikket skal opfylde jordudtagningsforpligtelsen, vil fortsat skulle udtage et areal svarende til 10 % af deres nuværende areal med korn, oliefrø og proteinafgrøder som en forudsætning for at modtage enkeltbetalingen pr. bedrift. Denne forpligtelse kommer ikke til at gælde for økologisk landbrug for det pågældende areal. De udtagne arealer indgår ikke i omdriften og bør hverken anvendes til landbrugsformål eller til produktion af afgrøder til kommercielle formål. Medlemsstaterne vil dog kunne tillade jordudtagning som led i omdriften, når dette er nødvendigt af miljømæssige grunde. I tilfælde af arealoverførsler skal det pågældende areal stadig være udtaget.

Støtte til energiafgrøder - en CO2-kredit

Kommissionen foreslår en støtte på 45 EUR/ha for energiafgrøder. Et garanteret EU-maksimumsareal på 1 500 000 ha vil være omfattet heraf. Støtten vil kun blive ydet for arealer, hvor der produceres i henhold til en kontrakt mellem landbrugeren og forarbejdningsindustrien, medmindre forarbejdningen gennemføres af landbrugeren på bedriften. Senest fem år efter energiafgrødeordningens indførelse vil Kommissionen forelægge Rådet en rapport om dens gennemførelse med forslag, hvis det er relevant.

Det Integrerede System for Forvaltning og Kontrol

Det Integrerede System for Forvaltning og Kontrol må tilpasses på grundlag af de nye bestemmelser om direkte støtte. Indførelsen af enkeltbetalingen pr. bedrift vil navnlig medføre en forenkling af et nøgleområde i det nuværende integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, da identifikation af markafgrøder og husdyrproduktion ikke længere vil være afgørende for den nye enkeltbetaling pr. bedrift, medmindre der er tale om produkter, hvortil der stadig ydes en afgrødespecifik betaling, såsom ris og hård hvede. Det nuværende overvågnings- og kontrolsystem for betalinger vil fortsat blive anvendt for at lette krydskontrollen mellem betalingsrettigheder og de arealer, der er nødvendige for at udløse dem. Systemet til identifikation af landbrugsparceller er derfor fortsat en afgørende bestanddel i det nye integrerede forvaltnings- og kontrolsystem.

Støtteansøgningerne må fortsat være undergivet administrativ kontrol af arealernes støtteberettigelse og af, at de tilsvarende betalingsrettigheder foreligger. Denne administrative kontrol må suppleres med stikprøvevis kontrol på stedet, eventuelt med telemåling til kontrol af arealer. Denne kontrol og kontrol, som må koordineres af en udpeget ansvarlig myndighed, vil medføre støttenedsættelser eller udelukkelse fra støtte, hvis det konstateres, at betingelserne for støtteberettigelse ikke er blevet opfyldt.

Det bør bemærkes, at kontrol vedrørende krydsoverensstemmelse også vil være omfattet af det nye integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, som derfor ikke vil være begrænset til betingelser for støtteberettigelse. Forslaget repræsenterer således et fuldt integreret forvaltnings- og kontrolsystem. I denne henseende forudses det, at de kontrolsystemer, der allerede eksisterer i medlemsstaterne til kontrol af overholdelsen af lovfæstede forvaltningskrav og bestemmelsen om god landbrugsmæssig stand, kan anvendes som led i det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, som de også skal være forenelige med. Dette gælder bl.a. systemet til identifikation og registrering af dyr i henhold til direktiv 92/102/EØF og forordning (EF) nr. 1760/2000. Systemet til forvaltning og kontrol af disse støtteordninger, der er fastsat i bilag IV til forslaget til horisontalforordning, skal også være foreneligt med det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem.

4.3. Degression

For at sikre en mere afbalanceret støtte og skabe en forudsigelig og gennemsigtig ramme for imødekommelse af fremtidige finansieringsbehov foreslås et degressionssystem for perioden 2006-2012.

Betalingerne til en landbruger i et givet år vil blive nedsat på følgende måde:

>TABELPOSITION>

I det ovennævnte system går gradueringsandelen, der følger af degressionen, og som begynder med 1 % i 2006 og stiger til 6 % i 2011, til medlemsstaterne som yderligere EU-støtte til foranstaltninger, der skal indgå i deres programmering af landdistriktsudviklingen. Disse beløb vil blive fordelt mellem medlemsstaterne efter kriterierne landbrugsareal, beskæftigelse i landbruget og BNP pr. indbygger i købekraftspariteter. De resterende beløb vil være til rådighed til dækning af yderligere finansieringsbehov i forbindelse med nye markedsreformer. Der vil først blive anvendt degression og graduering i de nye medlemsstater, når de direkte betalinger er blevet indført op til det normale EU-niveau.

4.4. Konsolidering og styrkelse af udviklingen af landdistrikterne

Kommissionen foreslår, at rækkevidden af EU's støtte til udvikling af landdistrikterne udvides ved, at der indføres nye foranstaltninger, uden at dette foregriber den kommende debat om omlægning af politikken for udvikling af landdistrikterne. Disse foranstaltninger vil blive sat på den "menu" af foranstaltninger, der er til rådighed inden for anden søjle, uden at den grundlæggende ramme for gennemførelsen af støtten til landdistriktsudvikling derved ændres, hvilket Kommissionen mener ville virke mod hensigten på dette mellemstadium i den igangværende 2000-2006-programmeringsperiode.

De nye foranstaltninger, der foreslås, er alle ledsageforanstaltninger, og vil blive finansieret af EUGFL, Garantisektionen, på hele EU's område. Målgruppen for dem alle er hovedsagelig landbrugere. Det vil være op til medlemsstaterne og regionerne at afgøre, om de ønsker at indlemme disse foranstaltninger i deres programmer for udvikling af landdistrikterne. De nye foranstaltninger kommer til at omfatte følgende:

For det første indsættes der et nyt kapitel i forordning (EF) nr. 1257/1999 med titlen "Fødevarekvalitet", som omfatter to foranstaltninger:

- Incitamentskabende betalinger vil kunne ydes til landbrugere, der frivilligt deltager i EU-ordninger eller anerkendte nationale ordninger, som har til formål at forbedre kvaliteten af landbrugsprodukter og den anvendte produktionsproces og give forbrugerne garantier herfor. Denne støtte vil blive udbetalt årligt i en periode på højst 5 år op til maksimalt 1 500 EUR pr. bedrift i et givet år.

- Støtte til producentgrupper til aktiviteter, som har til formål at informere forbrugerne om og fremme de produkter, der er produceret under kvalitetsordninger, hvortil der ydes støtte i henhold til den ovennævnte foranstaltning. Offentlig støtte vil være tilladt op til højst 70 % af de støtteberettigede projektomkostninger.

For det andet indsættes der et nyt kapitel med titlen "Opfyldelse af normer", som omfatter to foranstaltninger:

- Mulighed for medlemsstaterne for at tilbyde midlertidig, gradvis aftagende støtte som en hjælp for landbrugerne til at tilpasse sig til indførelsen af krævende normer baseret på EU-forskrifterne vedrørende miljø, folke-, dyre- og plantesundhed, dyrevelfærd og arbejdssikkerhed. Støtteniveauerne skal gradueres for at tage hensyn til omfanget af landbrugernes yderligere forpligtelser og driftsudgifter i forbindelse med indførelsen af en bestemt norm. Støtten vil blive ydet i form af et fast, gradvis aftagende beløb i en periode på højst fem år. Den øvre grænse for støtten bliver på 10 000 EUR pr. bedrift i et givet år. Der skal under ingen omstændigheder kunne udbetales støtte, hvis manglende opfyldelse af normer skyldes en individuel landbrugers manglende overholdelse af normer, der allerede indgår i den nationale lovgivning.

- Støtte til landbrugerne til delvis dækning af omkostningerne ved anvendelse af bedriftsrådgivning. Landbrugerne kan få offentlig støtte på højst 80 % af omkostningerne ved sådanne tjenesteydelser, første gang de benyttes, op til højst 1 500 EUR.

For det tredje vil der i det nuværende kapitel om miljøvenlige landbrugsforanstaltninger i forordning (EF) nr. 1257/1999 blive mulighed for at betale støtte til landbrugere, der i mindst 5 år forpligter sig til at forbedre dyrevelfærden på deres bedrift ud over, hvad god landbrugspraksis inden for husdyrbrug indebærer. Støtten vil blive udbetalt årligt på grundlag af de yderligere omkostninger og den indkomst, der går tabt, som følge af disse forpligtelser med en årlig betaling på højst 500 EUR pr. kreaturenhed.

Ud over endnu en række tekniske ændringer som følge af indførelsen af nye foranstaltninger foreslår Kommissionen, at ændringen af forordning (EF) nr. 1257/1999 som led i de foreliggende forslag benyttes som en lejlighed til også at forenkle og præcisere visse bestemmelser i Rådets forordning. Disse ændringer vedrører en præcisering af rækkevidden af kapitlerne om skovbrug og efteruddannelse og indsættelse i kapitlet om tilpasning og udvikling af landdistrikterne (de såkaldte artikel 33-foranstaltninger) af et nyt led vedrørende forvaltningsomkostningerne i forbindelse med lokale partnerskabsgrupper.

I 2004 undersøger Kommissionen, i hvilket omfang landdistriktsudviklingen bidrager til opfyldelsen af disse mål for bæredygtig udvikling, navnlig i relation til biodiversitet og gennemførelse af direktiv 92/43/EØF (habitatdirektivet). Samtidig vil det også blive overvejet, om der er mulighed for at udvide den støtte, der ydes til landbrugerne med henblik på opfyldelsen af de nyindførte EU-normer for fødevarekvalitet, så den også kommer til at omfatte små, traditionelle fødevareproducenter. Om nødvendigt vil Kommissionen fremsætte forslag om en forøgelse af den fælles landbrugspolitiks bidrag til opfyldelsen af disse mål.

2003/0009 (CNS)

Forslag til RÅDETS FORORDNING om den fælles markedsordning for ris

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og artikel 37, stk. 2, tredje afsnit,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [4],

[4] EFT C ... af ... , s. ...

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [5],

[5] EFT C ... af ... , s. ...

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg [6],

[6] EFT C ... af ... , s. ...

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [7], og

[7] EFT C ... af ... , s. ...

ud fra følgende betragtninger:

(1) For at det fælles marked for landbrugsprodukter kan fungere og udvikle sig efter hensigten er det nødvendigt med en fælles landbrugspolitik, der navnlig omfatter fælles markedsordninger for landbrugsprodukter, hvis udformning afhænger af produktet.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 3072/95 af 22. december 1995 om den fælles markedsordning for ris [8] er gentagne gange blevet ændret væsentligt. Forordningen skal ændres yderligere, og derfor bør den af klarhedsgrunde erstattes af en ny forordning. Forordning (EF) nr. 3072/95 bør derfor ophæves.

[8] EFT L 329 af 30.12.1995, s. 18. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 411/2002 (EFT L 62 af 5.3.2002, s. 27).

(3) EF's marked for ris er i alvorlig uligevægt. De offentlige interventionslagre af ris er meget store, idet de svarer til omkring en fjerdedel af EF-produktionen, og det er sandsynligt, at de vil blive vokse på lang sigt. Uligevægten skyldes stigninger i såvel EF-produktionen som importen, og begrænsning af eksporten med eksportrestitutioner, jf. landbrugsaftalen. Den nuværende uligevægt vil blive mere og mere udtalt for i de kommende år for sandsynligvis at nå et fuldstændigt uholdbart niveau på grund af øget import fra tredjelande som følge af gennemførelsen af EBA-initiativet ("alt undtagen våben"-initiativet).

(4) Dette problem må løses ved, at den fælles markedsordning for ris revideres således, at det bliver muligt at styre produktionen, at skabe større ligevægt på markedet, at gøre markedet mere smidigt og at gøre EF's landbrug mere konkurrencedygtigt, samtidigt med at det tilstræbes at nå de øvrige mål i traktatens artikel 33, herunder opretholdelse af en rimelig indkomststøtte til producenter.

(5) Den bedste løsning er at afskaffe de nuværende ordninger og indføre en ordning med privat oplagring og et sikkerhedsnet, så det bliver muligt at håndtere de forskellige prissituationer effektivt, og som kompensation at indføre en indkomstbetaling pr. bedrift og en afgrødespecifik støtte, der afspejler risproduktionens rolle i de traditionelle produktionsområder. Sidstnævnte to instrumenter indgår i Rådets forordning (EF) nr. .../2003 af ... 2003 om ... [9].

[9] Se side ... i denne Tidende.

(6) Der må indføres en effektiv prisstøtteordning for at stabilisere rismarkedet. En ordning med privat oplagring er en god og smidig metode til håndtering af prisudsving og er derfor velegnet til at løse sådanne problemer.

(7) Det er dog nødvendigt med et sikkerhedsnet i de tilfælde, hvor ordningen med privat oplagring ikke kan understøtte den reelle støttepris i tilstrækkelig grad.

(8) For at ordningen med privat oplagring og sikkerhedsnettet kan fungere efter hensigten, må medlemsstaterne regelmæssigt sende oplysninger til Kommissionen.

(9) Oprettelsen af et enhedsmarked for ris i EF forudsætter, at der indføres en ordning for samhandelen med tredjelande. En samhandelsordning, der supplerer ordningen med privat oplagring, og som omfatter importtold efter satserne i den fælles toldtarif og eksportrestitutioner, bør i princippet stabilisere EF-markedet. Samhandelsordningen er baseret på de aftaler, der er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden.

(10) For at omfanget af samhandelen med ris med tredjelande kan overvåges, bør der indføres en ordning med import- og eksportlicenser, hvor der skal stilles en sikkerhed, som skal sikre, at de transaktioner, som der ansøges om licens for, gennemføres.

(11) Tolden for de fleste af de landbrugsprodukter, der er omfattet af Verdenshandelsorganisationens aftaler (WTO-aftalerne), er fastsat i den fælles toldtarif. Indførelsen af yderligere mekanismer gør det imidlertid nødvendigt at vedtage undtagelser for visse risprodukter.

(12) For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger på EF-markedet, der måtte opstå som følge af import af bestemte landbrugsprodukter, skal der ved import af et eller flere af sådanne produkter betales en tillægsimporttold, hvis visse betingelser er opfyldt.

(13) Kommissionen bør på visse betingelser have beføjelse til at åbne og forvalte toldkontingenter, der følger af internationale aftaler indgået efter traktaten eller af andre retsakter fra Rådet.

(14) Muligheden for ved eksport til tredjelande at yde en restitution, der er baseret på forskellen mellem priserne i EF og priserne på verdensmarkedet, og som ligger inden for de grænser, der fastsat i WTO-aftalen om landbrug [10], bør sikre EF's deltagelse i den internationale rishandel. Der bør fastsættes mængde- og værdigrænser for sådanne eksportrestitutioner.

[10] EFT L 336 af 23.12.1994, s. 22.

(15) Ved eksportrestitutionernes fastsættelse bør det gennem kontrol af betalinger efter reglerne for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget sikres, at værdigrænserne overholdes. Kontrollen kan lettes ved obligatorisk forudfastsættelse af eksportrestitutionerne, uden at dette udelukker muligheden for i tilfælde af differentieret eksportrestitution at ændre destinationen inden for et geografisk område, for hvilket der gælder en og samme eksportrestitutionssats. Hvis destinationen ændres, er det den eksportrestitution, der gælder for den virkelige destination, der bør udbetales, idet restitutionen dog ikke må overstige det beløb, der gælder for den forudfastsatte destination.

(16) For at det kan sikres, at mængdegrænserne overholdes, må der indføres en pålidelig og effektiv kontrolordning. Med henblik herpå bør der kun ydes eksportrestitution mod fremlæggelse af eksportlicens. Der bør ydes eksportrestitution inden for de fastsatte grænser alt efter den særlige situation for hvert enkelt produkt. Der kan kun indrømmes undtagelse herfra for forarbejdede produkter uden for traktatens bilag I, som der ikke gælder mængdegrænser for, og for fødevarehjælp, der er fritaget for enhver begrænsning. Det bør fastsættes, at kravet om nøje overholdelse af forvaltningsreglerne kan fraviges for eksport, som der ydes eksportrestitution for, hvis det er usandsynligt, at sådan eksport kommer til at overstige de fastsatte mængdegrænser.

(17) For at ordningerne med aktiv og passiv forædling kan fungere efter hensigten, bør der i fornødent omfang åbnes mulighed for at regulere adgangen til disse ordninger eller for, når markedssituationen gør det nødvendigt, helt at forbyde adgangen til dem.

(18) På grund af toldordningen kan alle andre beskyttelsesforanstaltninger ved EF's ydre grænser ophæves. I helt specielle tilfælde kan den ordning, der er indført for det indre marked, og toldordningen dog vise sig at være utilstrækkelige. For at EF's marked i sådanne tilfælde ikke skal være forsvarsløst over for eventuelle forstyrrelser, bør EF have mulighed for hurtigt at kunne træffe alle nødvendige foranstaltninger. Alle sådanne foranstaltninger bør være i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af WTO-aftalerne.

(19) Som følge af verdensmarkedsprisens indvirkning på prisen på det indre marked bør der åbnes mulighed for at træffe fornødne foranstaltninger til stabilisering af det indre marked.

(20) Et enhedsmarked, der er baseret på fælles priser, risikerer ikke at fungere efter hensigten, hvis der ydes visse former for statsstøtte. Derfor bør traktatens bestemmelser for statsstøtte gælde for de produkter, der er omfattet af denne fælles markedsordning.

(21) Eftersom det fælles marked for ris er i konstant udvikling, bør medlemsstaterne og Kommissionen meddele hinanden alle relevante oplysninger om udviklingen.

(22) Gennemførelsesforanstaltningerne til denne forordning bør vedtages efter Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [11].

[11] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(23) Eftersom eventuelle praktiske og specifikke problemer må løses, bør Kommissionen bemyndiges til i hastetilfælde at træffe de fornødne foranstaltninger.

(24) De udgifter, som medlemsstaternes påføres på grund af de forpligtelser, der følger af denne forordning, bør finansieres af EF efter Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik [12].

[12] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.

(25) Den fælles markedsordning for ris bør på samme tid behørigt tilgodese målene i traktatens artikel 33 og 131.

(26) Overgangen fra ordningerne under forordning (EF) nr. 3072/95 og (EF) nr. 3073/95 af 22. december 1995 om fastlæggelse af standardkvaliteten for ris [13] til ordningerne i denne forordning kan give problemer, som der ikke er taget højde for i denne forordning. For at løse sådanne problemer bør Kommissionen kunne vedtage overgangsforanstaltninger.

[13] EFT L 329 af 30.12.1995, s. 33.

(27) For at undgå alvorlig forstyrrelse af markedet for uafskallet ris i de sidste måneder af høståret 2003/04 må interventionsorganernes opkøb begrænses til en vis forudfastsat mængde.

(28) Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser til den nye fælles markedsordning. For at forberede anvendelsen af den nye ordning med privat oplagring og sikkerhedsnetordningen bør forpligtelsen til at underrette Kommissionen om de regionale markedspriser indføres hurtigst muligt -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I INDLEDENDE BESTEMMELSER

Artikel 1

Den fælles markedsordning for ris omfatter en ordning for det indre marked og samhandelen med tredjelande og gælder for følgende produkter:

KN-kode // Varebeskrivelse

a) 1006 10 21 - 1006 10 98 // Uafskallet ris

1006 20 // Afskallet ris (hinderis)

1006 30 // Delvis sleben eller sleben ris, også poleret eller glaseret :

b) 1006 40 00 // Brudris

c) 1102 30 00 // Rismel

1103 19 50 // Gryn og groft mel af ris

1103 20 50 // Pellets af ris

1104 19 91 // Flager af ris

1104 19 99 // Valset ris

1108 19 10 // Risstivelse

Artikel 2

1. I denne forordning forstås ved uafskallet ris, afskallet ris, delvis sleben ris, sleben ris, rundkornet ris, middelkornet ris, langkornet ris og brudris de i bilag I definerede produkter.

Definitionen af korn og brudris, der ikke er af fejlfri kvalitet, findes i bilag II.

2. Kommissionen foretager efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2, følgende:

a) den fastsætter omregningssatserne for ris på de forskellige forarbejdningstrin, forarbejdningsomkostningerne og biprodukternes værdi

b) den kan ændre definitionerne i stk. 1.

Artikel 3

For produkterne i artikel 1 begynder høståret den 1. september og slutter den 31. august det følgende år.

Artikel 4

Denne forordning gælder uden dog at tilsidesætte de foranstaltninger, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. .../2003 af ... [om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af støtteordninger for producenter af visse afgrøder].

KAPITEL II DET INDRE MARKED

Artikel 5

1. Der kan ydes et tilskud til leverancer fra medlemsstaterne til det franske oversøiske departement Réunion af produkter henhørende under KN-kode 1006 (undtagen KN-kode 1006 10 10), der er bestemt til forbrug i Reunion, og som falder ind under et af de tilfælde, der er nævnt i traktatens artikel 23, stk. 2.

Størrelsen af dette tilskud fastsættes under hensyn til forsyningsbehovet på Réunions marked ud fra forskellen mellem noteringerne eller priserne for de pågældende produkter på verdensmarkedet og noteringerne eller priserne for de samme produkter på EF's marked og, om nødvendigt, priserne for disse produkter på Réunion.

2. Tilskuddet fastsættes periodisk. Kommissionen kan efter anmodning fra en medlemsstat eller på eget initiativ om nødvendigt ændre tilskuddet i det mellemliggende tidsrum.

Tilskuddet kan fastsættes ved licitation.

3. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelser til denne artikel efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

Tilskuddet fastsættes efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

Artikel 6

1. Den reelle støttepris for uafskallet ris i EF fastsættes til 150 EUR/t.

2. For at stabilisere markedsprisen for uafskallet ris i en EF-region giver Kommissionen efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2, den pågældende medlemsstat tilladelse til at indgå kontrakter om privat oplagring, hvis den gennemsnitlige markedspris i den pågældende region i to uger i træk er lavere end støtteprisen og må forventes at forblive lavere end støtteprisen, hvis ikke der træffes støtteforanstaltninger.

3. Uafskallet ris høstet i EF kan komme i betragtning til privat oplagring. Støtten for privat oplagring fastsættes efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2. Støtten og størrelsen af de mængder, der kan komme i betragtning til privat oplagring, kan fastsættes ved licitation.

4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

Artikel 7

1. Hvis den gennemsnitlige markedspris for uafskallet ris i en EF-region i to uger i træk er lavere end 120 EUR/t og må forventes at forblive lavere end denne pris, træffes der er særforanstaltning.

2. Organer udpeget af medlemsstaterne opkøber udafskallet ris, som de får tilbudt, og som er høstet i EF, forudsat at tilbuddene opfylder betingelserne opstillet efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2, navnlig med hensyn til mængde og kvalitet.

3. Opkøbsprisen og størrelsen af de mængder, der kan komme i betragtning til privat oplagring, kan fastsættes ved licitation. Hvis kvaliteten af den tilbudte uafskallede ris er lavere end den standardkvalitet, som opkøbsprisen er fastsat for, nedsættes opkøbsprisen.

4. Standardkvaliteten for uafskallet ris fastlægges i bilag III.

5. Kommissionen beslutter efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2, om foranstaltningen i stk. 1 skal iværksættes eller indstilles. Den beslutter navnlig, at foranstaltningen skal indstilles, hvis markedsprisen for uafskallet ris i den pågældende region i mindst én uge har været højere end 120 EUR/t.

6. Uafskallet ris, der er opkøbt under foranstaltningen i stk. 1, udbydes til salg, til eksport til tredjelande eller til forsyning af det indre marked på betingelser, der fastsættes efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

7. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

Artikel 8

Medlemsstaterne meddeler regelmæssigt Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at kunne anvende artikel 6 og 7.

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen detaljerede oplysninger pr. sort om risarealer, produktion og udbytter samt lagre hos producenter og forarbejdningsvirksomheder. Oplysningerne er baseret på en ordning, der foreskriver obligatoriske erklæringer fra producenter og forarbejdningsvirksomheder, og som oprettes, forvaltes og kontrolleres af medlemsstaten.

Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, og navnlig en ordning for meddelelse af priser, vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

KAPITEL III SAMHANDELEN MED TREDJELANDE

Artikel 9

1. Ved import til eller eksport fra EF af produkterne i artikel 1 skal der fremlægges import- eller eksportlicens.

Licenser udstedes af medlemsstaterne til enhver, der ansøger herom, uanset hvor i EF ansøgeren er etableret, uden at dette dog tilsidesætter foranstaltninger truffet med henblik på anvendelsen af artikel 12-15.

Import- eller eksportlicenser gælder for hele EF. Det er en betingelse for udstedelse af sådanne licenser, at der stilles en sikkerhed, som skal garantere, at produkterne importeres eller eksporteres i licensens gyldighedsperiode. Sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis alle eller en del af produkterne ikke er blevet importeret eller eksporteret i licensens gyldighedsperiode, undtagen i tilfælde af force majeure.

2. Licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel fastsættes efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

Afsnit I Importbestemmelser

Artikel 10

1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i den fælles toldtarif for produkterne i artikel 1.

2. Uanset stk. 1 gælder følgende:

a) importtolden for afskallet ris henhørende under KN-kode 1006 20 er lig med den reelle støttepris forhøjet med:

i) 80 % for afskallet ris henhørende under KN-kode 1006 20 17 og 1006 20 98

ii) 88 % for afskallet ris henhørende under andre KN-koder end 1006 20 17 og 1006 20 98, minus importprisen

b) importprisen for sleben ris henhørende under KN-kode 1006 30 er lig med den reelle støttepris forhøjet med en procent, der skal beregnes, minus importprisen.

Importtolden som beregnet efter dette stykke kan dog ikke overstige toldsatsen i den fælles toldtarif.

Den i litra b) nævnte procent beregnes ved, at den relevante procentsats i litra a) justeres efter omregningssatsen, forarbejdningsomkostningerne og værdien af biprodukterne, og de således fremkomne beløb forhøjes med et beløb til beskyttelse af industrien.

3. Uanset stk. 1 opkræves der ingen told ved import til det franske oversøiske departement Réunion af produkter, der henhører under KN-kode 1006 10, 1006 20 og 1006 40 00, og som er bestemt til konsum der.

4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

Artikel 11

1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger på EF-markedet, der måtte opstå som følge af import af visse af produkterne i artikel 1, pålægges importen af et eller flere af disse produkter en tillægsimporttold efter toldsatsen i artikel 10, hvis de betingelser, der skal fastlægges af Kommissionen efter stk. 3, er opfyldt, medmindre det er usandsynligt, at importen skaber forstyrrelser på EF-markedet, eller hvis virkningerne ikke står i forhold til det tilstræbte mål.

2. Ved import til priser, der ligger under det niveau, som EF har meddelt Verdenshandelsorganisationen ("udløsningsprisen"), kan der pålægges en tillægsimporttold.Hvis importmængden i et år, hvor de i stk. 1 nævnte skadelige virkninger opstår eller kan forventes at opstå, overstiger et niveau, der er fastlagt på basis af afsætningsmulighederne defineret som importen i procent af det tilsvarende indenlandske forbrug i de tre forudgående år ("udløsningsmængden"), kan der opkræves en tillægsimporttold. De importpriser, som lægges til grund, når der pålægges tillægsimporttold efter stk. 2, første afsnit, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for den pågældende sending.

Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet eller EF-importmarkedet.

3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2. I gennemførelsesbestemmelserne skal det især specificeres, hvilke produkter der kan pålægges tillægsimporttold.

Artikel 12

1. De toldkontingenter for import af produkterne i artikel 1, der følger af aftaler indgået efter traktatens artikel 300 eller af andre retsakter fra Rådet, åbnes og forvaltes af Kommissionen efter gennemførelsesbestemmelser vedtaget efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

2 Ved forvaltningen af toldkontingenterne anvendes en af følgende metoder eller en kombination af disse:

a) en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge, som ansøgninger indgives i (efter "først til mølle"-princippet)

b) en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er indgivet ansøgning om (efter den såkaldte metode med "samtidig behandling")

c) en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handelsstrømme (efter den såkaldte metode med "traditionelle/nye mønstre").

Der kan fastsættes andre relevante metoder. De må ikke medføre uretmæssig forskelsbehandling af de erhvervsdrivende.

3. Forvaltningsmetoden skal, hvor det er relevant, tage behørigt hensyn til EF-markedets forsyningsbehov og nødvendigheden af at sikre ligevægten på dette marked.

4. I gennemførelsesbestemmelserne omhandlet i stk. 1 fastsættes der årlige toldkontingenter, om nødvendigt tidsmæssigt fordelt på hele året, ligesom det fastlægges, hvilken forvaltningsmetode der skal anvendes, herunder relevante bestemmelser vedrørende:a) garanti for produktets art, afsendelsessted og oprindelse

b) anerkendelse af det dokument, der anvendes til kontrol af den garanti, som er omhandlet i litra a)

c) betingelser for udstedelse af importlicenser og licensernes gyldighedsperiode.

Afsnit II Eksportbestemmelser

Artikel 13

1. I det omfang, det er nødvendigt for at muliggøre eksport af nedenstående produkter på grundlag af noteringerne eller priserne for disse produkter på verdensmarkedet inden for de grænser, der følger af aftaler indgået efter traktatens artikel 300, kan forskellen mellem disse noteringer eller priser og priserne i EF udlignes ved eksportrestitutioner:

a) produkter i artikel 1, der eksporteres i uforandret stand

b) produkter i artikel 1, der eksporteres i form af produkter opført i bilag IV.

Eksportrestitutionerne for de produkter, der er omhandlet i litra b), må ikke overstige dem, der gælder for sådanne produkter, når de eksporteres i uforandret stand.

2. For så vidt angår tildeling af de mængder, der kan eksporteres med restitution, skal den metode, der fastlægges, være:

a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttes så effektivt som muligt under hensyn til EF-eksportens effektivitet og struktur, uden at dette må føre til forskelsbehandling mellem store og små erhvervsdrivende

b) den, der administrativt set er mindst tung for de erhvervsdrivende under hensyn til forvaltningskravene

c) af en sådan art, at der ikke sker forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.

3. Eksportrestitutionerne skal være ens for hele EF. De kan differentieres efter destination, når situationen på verdensmarkedet eller specifikke krav på visse markeder gør dette nødvendigt. Restitutionerne fastsættes efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2. Fastsættelsen kan ske:

a) med regelmæssige mellemrum

b) ved licitation for produkter, som der allerede er fastsat en sådan procedure for.Eksportrestitutioner, der fastsættes med regelmæssige mellemrum, kan i givet fald ændres af Kommissionen i den mellemliggende periode på begæring af en medlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.4. Restitutionerne fastsættes under hensyn til følgende:

a) situationen og den forventede udvikling i:

i) priserne for ris og brudris og de disponible mængder på EF-markedet

ii) priserne for ris og brudris på verdensmarkedet

b) målene for den fælles markedsordning for ris, som er at sikre ligevægt og en naturlig udvikling i priser og samhandel på dette marked

c) de begrænsninger, der følger af aftaler indgået efter traktatens artikel 300

d) nødvendigheden af at undgå forstyrrelser på EF-markedet

e) den påtænkte eksports økonomiske aspekter

f) de gunstigste priser i bestemmelsestredjelande for produkter importeret fra andre tredjelande, for så vidt angår produkterne i artikel 1, litra a) og b).

Artikel 14

1. For produkter i artikel 1, der eksporteres i uforandret stand, ydes der kun eksportrestitutioner efter anmodning og mod fremlæggelse af eksportlicens.

2. Ved eksport i uforandret stand af produkterne i artikel 1 anvendes den restitution, der gælder på dagen for licensansøgningen, og ved differentieret restitution den restitution, som gælder samme dag:

a) for den destination, der er angivet i licensen

eller eventuelt

b) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination, der er angivet i licensen. I så fald må beløbet ikke overstige det beløb, der gælder for den i licensen angivne destination.

Der kan træffes relevante foranstaltninger for at undgå enhver misbrug af den fleksibilitet, som dette stykke indeholder.

3. Anvendelsesområdet for stk. 1 og 2 kan efter proceduren i artikel 16 i Rådets forordning (EF) nr. 3448/93 [14] udvides til at omfatte produkterne i artikel 1, når de eksporteres i form af produkter opført i bilag IV. Gennemførelsesbestemmelserne vedtages efter samme procedure.

[14] EFT L 318 af 20.12.1993, s. 18. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2580/2000 (EFT L 298 af 25.11.2000, s. 15).

4. Stk. 1 og 2 kan efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2, fraviges for produkter, som der ydes eksportrestitutioner for i forbindelse med fødevarehjælp.

Artikel 15

1. Der kan fastsættes et korrektionsbeløb for eksportrestitutionerne efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2. Kommissionen kan om nødvendigt ændre korrektionsbeløbene.

2. Stk. 1 kan anvendes på produkter i artikel 1, der eksporteres i form af produkter opført i bilag IV.

Artikel 16

1. Restitutionen for produkterne i artikel 1, litra a) og b), ydes, når det godtgøres, at produkterne:

a) helt er produceret i EF, jf. artikel 23 i forordning (EØF) nr. 2913/92, medmindre stk. 6 anvendes

b) er eksporteret fra EF

c) i tilfælde af differentieret restitution, har nået den destination, der er angivet i licensen, eller en anden destination, som der var fastsat en restitution for, jf. dog stk. 2, litra b). Denne regel kan dog fraviges efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2, hvis der fastlægges betingelser, der giver tilsvarende garantier.

Der kan vedtages yderligere bestemmelser efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

2. Der ydes ingen eksportrestitution for ris, der importeres fra tredjelande og reeksporters til tredjelande, medmindre eksportøren godtgør:

a) at det produkt, der skal eksporteres, er identisk med det tidligere importerede produkt

b) at al importtold blev opkrævet ved dette produkts overgang til fri omsætning.

I sådanne tilfælde er restitutionen for hvert produkt lig med den told, der blev opkrævet ved import, hvis tolden er lavere end den gældende restitution. Hvis den importafgift, der blev opkrævet ved import, er højere end restitutionen, anvendes denne.

Artikel 17

På grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de fastsatte referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter, sikres det, at de mængdegrænser, der følger af aftalerne indgået efter traktatens artikel 300, overholdes. For så vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af WTO-aftalen om landbrug, har det ingen betydning for licensernes gyldighed, at en referenceperiode udløber.

Artikel 18

Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit, herunder bestemmelser for fordeling af endnu ikke tildelte mængder og omfordeling af ikke opbrugte mængder, der kan eksporteres, vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 24, stk. 2. I sådanne gennemførelsesbestemmelser kan der fastsættes regler for kvaliteten af de produkter, der kan ydes eksportrestitution for.

Bilag IV ændres efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

Afsnit III Fælles bestemmelser

Artikel 19

1. I det omfang det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning for ris kan fungere efter hensigten, kan Rådet på forslag af Kommissionen efter afstemningsproceduren i traktatens artikel 37, stk. 2, helt eller delvis forbyde anvendelse af proceduren for aktiv og passiv forædling for produkterne i artikel 1.

2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation opstår meget pludseligt, og EF's marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grund af proceduren for aktiv eller passiv forædling, kan bestemmelserne i stk. 1 fraviges, og Kommissionen træffer på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ de nødvendige foranstaltninger efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2. Rådet og medlemsstaterne underrettes om sådanne foranstaltninger, der straks iværksættes og højst kan anvendes i seks måneder. Hvis Kommissionen har modtaget en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest en uge efter modtagelsen.

3. Enhver medlemsstat kan indbringe foranstaltninger truffet af Kommissionen for Rådet i indtil en uge efter, at den blev underrettet om foranstaltningerne. Rådet kan med kvalificeret flertal bekræfte, ændre eller ophæve Kommissionens afgørelse.

Hvis Rådet ikke senest tre måneder efter den dato, hvor det fik afgørelsen forelagt, har truffet en beslutning, anses Kommissionen afgørelse for ophævet.

Artikel 20

1. Ved tariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning, gælder de almindelige regler for fortolkning af den kombinerede nomenklatur og de nærmere regler for dens anvendelse. Den toldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, herunder definitionerne i bilag I, indarbejdes i den fælles toldtarif.

2. Medmindre andet er fastsat i denne forordning eller i bestemmelser truffet på baggrund af denne forordning, er følgende forbudt i samhandelen med tredjelande:

a) opkrævning af afgifter med samme virkning som told

b) anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning.

Artikel 21

1. Hvis noteringerne eller priserne på verdensmarkedet for et eller flere af produkterne i artikel 1 når op på et sådant niveau, at forsyningen af EF's marked afbrydes eller er i fare for at blive afbrudt, og denne situation kan forventes at vare ved og blive yderligere forværret, kan der træffes fornødne foranstaltninger. Sådanne foranstaltninger kan træffes som beskyttelsesforanstaltninger i særligt hastende tilfælde.

2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

Artikel 22

1. Hvis EF's marked for et eller flere af produkterne i artikel 1 på grund af import eller eksport bliver eller risikerer at blive udsat for alvorlige forstyrrelser, som kan bringe målene i traktatens artikel 33 i fare, kan der træffes relevante foranstaltninger i samhandelen med lande, der ikke er medlemmer af WTO, indtil forstyrrelsen eller risikoen herfor er ophørt.

2. Hvis situationen i stk. 1 opstår, træffer Kommissionen de fornødne foranstaltninger på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ. Medlemsstaterne underrettes om sådanne foranstaltninger, der straks iværksættes. Hvis Kommissionen har modtaget en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter modtagelsen.

3. Enhver medlemsstat kan indbringe foranstaltninger truffet af Kommissionen for Rådet senest tre arbejdsdage efter, at den blev underrettet om foranstaltningerne. Rådet træder så straks sammen. Rådet kan med kvalificeret flertal ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning senest en måned efter den dato, hvor den blev indbragt for det.

4. Bestemmelser vedtaget efter denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der følger af aftaler indgået efter traktatens artikel 300, stk. 2.

KAPITEL IV GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 23

Medmindre andet bestemmes i denne forordning, anvendes traktatens artikel 87, 88 og 89 på produktion af og handel med produkterne i artikel 1 i denne forordning.

Artikel 24

1. Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden alle oplysninger, der er nødvendige for at anvende denne forordning og opfylde de internationale forpligtelser i forbindelse med ris.

2. Gennemførelsesbestemmelserne for fastlæggelse af, hvilke oplysninger der er nødvendige, og for meddelelse og videregivelse af sådanne oplysninger vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

Artikel 25

1. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Korn, der blev oprettet ved artikel 24 i forordning (EF) nr. .../2003 om den fælles markedsordning for korn, i det følgende benævnt "komitéen".

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.

Det tidsrum, der nævnes i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til én måned.

3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 26

Komitéen kan behandle ethvert spørgsmål, som formanden forelægger den enten på eget initiativ eller på begæring af en medlemsstats repræsentant.

Artikel 27

Foranstaltninger, der i en hastesituation er både nødvendige og berettigede for at løse eventuelle praktiske og specifikke problemer, vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

Sådanne foranstaltninger kan fravige visse bestemmelser i denne forordning, men kun i det strengt nødvendige omfang og tidsrum.

Artikel 28

Forordning (EF) nr. 1258/1999 og gennemførelsesbestemmelserne dertil anvendes for de udgifter, som medlemsstaterne har afholdt i forbindelse med opfyldelse af forpligtelserne i nærværende forordning.

Artikel 29

Ved anvendelsen af denne forordning skal der på samme tid tages behørigt hensyn til målene i traktatens artikel 33 og 131.

KAPITEL V OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 30

1. Forordning (EF) nr. 3072/95 og forordning (EF) nr. 3073/95 ophæves.

Henvisninger til de ophævede forordninger gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag III.

2. Der kan træffes overgangsforanstaltninger efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.Artikel 31

1. I perioden 1. april - 31. juli 2004 begrænses interventionsorganernes opkøb efter artikel 4 i forordning (EF) nr. 3072/95 til 100 000 t.

2. Kommissionen kan på grundlag af en statusopgørelse over markedssituationen ændre den mængde, der er nævnt i stk. 1. Der anvendes den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 2.

Artikel 32

1. Denne forordning træder i kraft på syvende dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

2. Den anvendes fra høståret 2004/05.

Artikel 8 og 31 anvendes dog fra den 1. april 2004.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den ...

På Rådets vegne

Formand

BILAG I

DEFINITIONER, JF. ARTIKEL 2

1. a) Uafskallet ris: ris med skaller, tærsket.

b) Afskallet ris (hinderis): ris, hvorfra kun skallerne er fjernet. Herunder hører bl.a. ris, der er kendt under handelsbetegnelserne "brown rice", "cargo rice", "loonzain rice" og "riso sbramato".

c) Delvis sleben ris: ris, hvorfra skallerne, en del af kimen og alle eller en del af de ydre sølvhinder, men ikke de indre sølvhinder, er fjernet.

d) Sleben ris: ris, hvorfra skallerne, de ydre og indre sølvhinder og kimen - for langkornet ris og middelkornet ris fuldstændigt og for rundkornet ris i hvert fald delvis - er fjernet, hvorved dog indtil 10 % af kornene kan have hvide længderiller.

2. a) Rundkornet ris: ris, hvis korn har en længde på 5,2 mm og derunder, mens forholdet mellem kornets længde og bredde er på under 2.

b) Middelkornet ris: ris, hvis korn har en længde på over 5,2 mm, men højst 6,0 mm, mens forholdet mellem kornets længde og bredde er på under 3.

c) Langkornet ris:

i) Kategori A: ris, hvis korn har en længde på over 6,0 mm, mens forholdet mellem kornets længde og bredde er over 2, men under 3

ii) Kategori B: ris, hvis korn har en længde på over 6,0 mm, mens forholdet mellem kornets længde og bredde er mindst 3.

d) Måling af kornene: måling af kornene i sleben ris efter følgende metode:

i) der udtages en repræsentativ prøve af partiet

ii) prøven sigtes, så at der kun er hele korn tilbage, herunder umodne korn

iii) der foretages to målinger, begge gange af 100 korn, og gennemsnittet beregnes

iv) resultatet udtrykkes i mm afrundet til en decimal.

3. Brudris: knuste korn, hvis længde er tre fjerdedele og derunder af hele korns gennemsnitslængde.

BILAG II

DEFINITIONER AF KORN OG BRUDRIS, DER IKKE ER AF FEJLFRI KVALITET

A. Hele korn

Korn, hvoraf højst en del af tanden er fjernet, uafhængigt af hvert forarbejdningstrins særlige kendetegn.

B Studsede korn

Korn, hvoraf hele tanden er fjernet.

C. Brudte korn eller brudris

Korn, hvoraf en del oven for tanden er fjernet. Brudris omfatter:

- grov brudris (dele af korn, hvis længde udgør halvdelen eller derover af kornet, men ikke hele kornet)

- mellemfin brudris (dele af korn, hvis længde udgør en fjerdedel eller derover af kornet, men hvis størrelse ikke når mindstestørrelsen for grov brudris)

- fin brudris (dele af korn, hvis længde udgør mindre end en fjerdedel af kornet, men som ikke passerer gennem en sigte med en maskestørrelse på 1,4 mm)

- knuste korn (små splinter eller smådele af korn, som passerer gennem en sigte med en maskestørrelse på 1,4 mm); flækkede korn (korn, som er spaltet på langs) falder ind under denne definition.

D. Grønne korn

Korn, som ikke er modnet helt.

E. Korn med naturlige misdannelser

Ved naturlige misdannelser forstås alle arvelige eller ikke-arvelige deformeringer i forhold til sortens typiske morfologiske karakteristika.

F. Kridtagtige korn

Korn, hvor mindst tre fjerdedele af overfladen har et uigennemsigtigt og melagtigt udseende.

G. Korn med røde riller

Korn med røde længderiller, som er rester af sølvhinden, og hvis farve kan være af forskellig styrke og nuance.

H. Plettede korn

Korn med en lille, nøje afgrænset rund plet af mørk farve og af mere eller mindre regelmæssig form; plettede korn indbefatter også korn, som har svage sorte og flade riller. Rillerne og pletterne må ikke have en gul eller mørk aura.

I. Skjoldede korn

Korn, på hvilke der på en begrænset del af overfladen er indtrådt en tydelig ændring af den normale farve. Pletterne kan være af forskellig farve (sortbrune, rødlige, brune osv.). Dybe sorte riller skal også betragtes som pletter. Har pletterne en intensiv og påfaldende farve (sort, rosa og rødbrun), og dækker de mindst halvdelen af kornene, skal disse betragtes som gule korn.

J. Gule korn

Korn, hvis naturlige farve har ændret sig helt eller delvis af anden årsag end ved tørring, og som har antaget forskellige nuancer fra citrongul til orangegul.

K. Ravfarvede korn

Korn, som har undergået en ensartet, let og generel farveændring, som ikke skyldes tørring. Ved denne farveændring antager kornene en lys, ravgul farve.

BILAG III

Definition af standardkvaliteten for uafskallet ris

Uafskallet ris af standardkvalitet:

a) skal være af sund og sædvanlig handelskvalitet, fri for lugt

b) må højst have et vandindhold på 13 %

c) skal give et udbytte af sleben ris på 63 vægtprocent, hele korn (med en tolerance på 3 % studsede korn), deraf en vægtprocentdel af slebne riskorn, som ikke er af fejlfri kvalitet:

- kridtagtige korn af uafskallet ris henhørende under KN-kode 1006 10 27 og 1006 10 98: // 1,5 %

- kridtagtige korn af uafskallet ris, undtagen korn henhørende under KN-kode 1006 10 27 og 1006 10 98: // 2,0 %

- korn med røde riller // 1,0 %

- plettede korn // 0,50 %

- skjoldede korn // 0,25 %

- gule korn // 0,02 %

- ravfarvede korn // 0,05 %.

BILAG IV

KN-kode // Varebeskrivelse

ex 0403 // Kærnemælk, koaguleret mælk og fløde, yoghurt, kefir og anden fermenteret eller syrnet mælk og fløde, aromatiseret eller tilsat frugt, nødder eller kakao, også koncentreret, tilsat sukker eller andre sødemidler:

0403 10 // - Yoghurt:

0403 10 51 til 0403 10 99 // - - Aromatiseret eller tilsat frugt, nødder eller kakao:

0403 90 // - Andre varer:

0403 90 71 til 0403 90 99 // - - Aromatiseret eller tilsat frugt, nødder eller kakao

ex 1704 // Sukkervarer uden indhold af kakao (herunder hvid chokolade):

1704 90 51 til 1704 90 99 // - -Andre varer

ex 1806 // Chokolade og andre tilberedte næringsmidler med indhold af kakao, undtagen pos. 1806 10, 1806 20 70, 1806 90 60, 1806 90 70 og 1806 90 90

ex 1901 // Maltekstrakt; tilberedte næringsmidler fremstillet af mel, stivelse eller maltekstrakt, også med indhold af kakao, såfremt dette udgør mindre end 40 vægtprocent beregnet på et fuldstændig fedtfrit grundlag, ikke andetsteds tariferet; tilberedte næringsmidler fremstillet af produkter henhørende under pos. 0401 til 0404, også med indhold af kakao, såfremt dette udgør mindre end 5 vægtprocent beregnet på et fuldstændig fedtfrit grundlag, ikke andetsteds tariferet:

1901 10 00 // - Tilberedte næringsmidler til børn, i pakninger til detailsalg

1901 20 00 // - Blandinger og dej til fremstilling af bagværk henhørende under pos. 1905

1901 90 // - Andre varer:

1901 90 11 til 1901 90 19 // - - Maltekstrakt

// - - Andre varer:

1901 90 99 // - - - I andre tilfælde:

ex 1902 // Pastaprodukter, også kogte eller med fyld (af kød eller andre varer) eller på anden måde tilberedt, f.eks. spaghetti, makaroni, nudler, lasagne, gnocchi, ravioli, cannelloni; couscous, også tilberedt:

1902 20 91 // - - - Kogte

1902 20 99 // - - - I andre tilfælde

1902 30 // - Andre pastaprodukter

1902 40 90 // - -I andre tilfælde

1904 // Tilberedte næringsmidler fremstillet ved ekspandering eller ristning af korn eller kornprodukter (f.eks. cornflakes); korn, undtagen majs, i form af kerner, flager eller andet bearbejdet korn (undtagen mel), forkogt eller på anden måde tilberedt, ikke andetsteds tariferet

ex 1905 // Brød, wienerbrød, kager, kiks og andet bagværk, også tilsat kakao; kirkeoblater, oblatkapsler til lægemidler, segloblater og lignende varer af mel eller stivelse:

1905 90 20 // kirkeoblater, oblatkapsler af den art der anvendes til lægemidler, segloblater og lignende varer af mel eller stivelse

ex 2004 // Andre grøntsager, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, frosne, undtagen varer henhørende under pos. 2006:

// - Kartofler:

// - - I andre tilfælde:

2004 10 91 // - - - I form af mel, gryn eller flager

ex 2005 // Andre grøntsager, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, ikke frosne, undtagen varer henhørende under pos. 2006:

// - Kartofler:

2005 20 10 // - - I form af mel, gryn eller flager

ex 2101 // Ekstrakter, essenser og koncentrater af kaffe, te eller maté samt varer tilberedt på basis af disse produkter eller på basis af kaffe, te eller maté; brændt cikorie og andre brændte kaffeerstatninger samt ekstrakter, essenser og koncentrater deraf:

2101 12 // - - Varer tilberedt på basis af disse ekstrakter, essenser eller koncentrater eller på basis af kaffe:

2101 12 98 // - - - Andre varer

2101 20 // - Ekstrakter, essenser og koncentrater af te eller maté samt varer tilberedt på basis af disse ekstrakter, essenser eller koncentrater eller på basis af te eller maté:

2101 20 98 // - - -I andre tilfælde

2105 00 // Konsumis, også med indhold af kakao

2106 // Tilberedte næringsmidler, ikke andetsteds tariferet:

// - Andre varer:

2106 90 10 // - - Ostefondue

// - - Andre varer:

2106 90 92 // - - - Uden indhold af mælkefedt, saccharose, isoglucose, glucose eller stivelse, eller med indhold af mælkefedt på under 1,5 vægtprocent, af saccharose eller isoglucose på under 5 vægtprocent, og af glucose eller stivelse på under 5 vægtprocent

2106 90 98 // - - - I andre tilfælde

ex 3505 // Dextrin og anden modificeret stivelse (herunder forklistret stivelse); lim på basis af stivelse, dextrin eller anden modificeret stivelse, undtagen stivelse henhørende under pos. 3505 10 50

ex 3809 // Efterbehandlingsmidler, acceleratorer til farvning eller til fiksering af farvestoffer samt andre produkter og præparater (f. Eks. tilberedte appretur- og bejdsemidler), af den art der anvendes i tekstil-, papir- eller læderindustrien eller i nærstående industrier, ikke andetsteds tariferet:

3809 10 // - På basis af stivelse eller stivelsesprodukter

BILAG V

SAMMENLIGNINGSTABEL

Forordning (EF) nr. 3072/95 // Nærværende forordning

Artikel 1 // Artikel 1 og 2

Artikel 2 // Artikel 3

Artikel 3 // Artikel 6

Artikel 4 // Artikel 6

Artikel 5 // --

Artikel 6 // --

-- // Artikel 4

-- // Artikel 7

Artikel 7 // --

Artikel 8 // --

Artikel 9 // Artikel 9

Artikel 10 // Artikel 5

-- // Artikel 8

Artikel 11 // Artikel 10

Artikel 12 // Artikel 11

Artikel 13 // Artikel 13, 14, 15, 16, 17 og 18

Artikel 14 // Artikel 19

Artikel 15 // Artikel 20

Artikel 16 // Artikel 21

Artikel 17 // Artikel 22

Artikel 18 // --

Artikel 19 // Artikel 23

-- // --

Artikel 21 // Artikel 24

Artikel 22 // Artikel 25

Artikel 23 // Artikel 26

-- // Artikel 27

Artikel 24 // Artikel 29

Artikel 25 // Artikel 30

Artikel 26 // Artikel 28

-- // Artikel 31

Artikel 27 // Artikel 32

Bilag A // Bilag I

-- // Bilag II

Bilag B // Bilag IV

Bilag C // Bilag V

Forordning (EF) nr. 3073/95 // Nærværende forordning

Artikel 1 // Bilag III