Det forventede underskud i 2020 er således over og ikke tæt på traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. Den forventede overskridelse betragtes som exceptionel, men ikke som midlertidig som defineret i stabilitets- og vækstpagten. Analysen antyder således, at underskudskriteriet som defineret i traktaten og forordning (EF) nr. 1467/97 umiddelbart ikke er opfyldt.

Overskridelsen af traktatens referenceværdi i 2020 er exceptionel, da den skyldes et alvorligt økonomisk tilbageslag. Ifølge Kommissionens forårsprognose, som tager højde for konsekvenserne af covid-19-pandemien for Finlands økonomi, forventes det reale BNP at falde med 6,3 % i 2020.

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 forventes Finlands offentlige underskud i 2020 at nå op på 7,2 % af BNP, hvilket er over og ikke tæt på traktatens referenceværdi på 3 % af BNP.

Det forventede underskud for 2020 peger umiddelbart i retning af et uforholdsmæssigt stort underskud som defineret i stabilitets- og vækstpagten.

Ifølge de data, der blev indberettet af Finland den 31. marts 2020 og efterfølgende valideret af Eurostat, udgjorde Finlands offentlige underskud 1,1 % af BNP i 2019, mens den offentlige bruttogæld udgjorde 59,4 % af BNP. Finland forventer ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 et underskud på 7,2 % af BNP i 2020 og en gæld på 69,1 % af BNP.

Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul. Klausulen som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1467/97 letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. I denne meddelelse forelagde Kommissionen Rådet sin vurdering af, at den aktuelle situation i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-udbruddet giver anledning til at aktivere klausulen. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. Aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul giver mulighed for midlertidigt at afvige fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. For så vidt angår den korrigerende del, kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage en revideret finanspolitisk kurs. Den generelle undtagelsesklausul suspenderer ikke procedurerne under stabilitets- og vækstpagten. Den tillader medlemsstaterne at fravige de budgetkrav, der normalt ville gælde, og sætter Kommissionen og Rådet i stand til at træffe de nødvendige foranstaltninger til koordinering af politikken inden for rammerne af pagten.

3. Relevante forhold

I henhold til traktatens artikel 126, stk. 3, skal Kommissionen udarbejde en rapport, hvis en medlemsstat ikke opfylder kravene i forbindelse med et af eller begge disse kriterier. I denne rapport "tages der ligeledes hensyn til, om det offentlige underskud overstiger de offentlige investeringsudgifter, samt til alle andre relevante forhold, herunder medlemsstatens økonomiske og budgetmæssige situation på mellemlang sigt".

I artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1467/97 præciseres det, hvilke forhold der er tale om, idet det fastsættes, at der skal tages behørigt hensyn til "alle andre forhold, som efter den pågældende medlemsstats opfattelse er relevante for at kunne foretage en samlet kvalitativ vurdering af overholdelsen af underskuds- og gældskriteriet, og som medlemsstaten har forelagt Rådet og Kommissionen". Som præciseret i artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1467/97, for så vidt angår underskudskriteriet, kan der, eftersom den offentlige gældskvote overstiger referenceværdien på 60 %, og den dobbelte betingelse ikke er opfyldt — dvs. at underskuddet fortsat er tæt på referenceværdien, og at overskridelsen af referenceværdien er midlertidig — ved vurderingen af, om Finland overholder underskudskriteriet ikke tages hensyn til de relevante forhold i faserne forud for, at det fastslås, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud. Kommissionen erkender dog, at de omstændigheder, der førte til vurderingen af, om underskudskriteriet blev opfyldt i 2020, var exceptionelle.

I den aktuelle situation udgør den seneste aktivering af den generelle undtagelsesklausul som følge af covid-19-pandemiens økonomiske følger, som har betydelig indvirkning på budgetstillingen og skaber stor usikkerhed om fremtidsudsigterne, et vigtigt yderligere forhold, der skal tages med i betragtning i 2020. Pandemien har desuden ført til aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul.

3.1. Covid-19-pandemien

Covid-19-pandemien har ført til et større økonomisk chok, som har betydelig negativ indvirkning i hele Den Europæiske Union. Dens konsekvenser for BNP-væksten vil afhænge dels af pandemiens varighed, dels af de tiltag, der iværksættes af de nationale myndigheder og på europæisk og globalt plan for at inddæmme spredningen, beskytte produktionskapaciteten og understøtte den samlede efterspørgsel. Medlemsstaterne har allerede truffet eller er i færd med at træffe budgetmæssige foranstaltninger til at øge sundhedssystemernes kapacitet og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Der er også truffet omfattende foranstaltninger til at understøtte likviditeten såvel som vedtaget andre garantier. Når der foreligger mere detaljerede oplysninger, skal de kompetente statistiske myndigheder undersøge, hvorvidt disse foranstaltninger har umiddelbar indvirkning på den offentlige saldo eller ej. Sammen med faldet i den økonomiske aktivitet vil disse foranstaltninger føre til væsentligt større offentlige underskud og gældsstillinger.

3.2. Den økonomiske situation på mellemlang sigt

Allerede inden krisen var Finlands økonomiske vækst aftagende. Den økonomiske vækst er hårdt ramt af covid-19-pandemien og foranstaltningerne til at inddæmme den. Det reale BNP forventes at falde kraftigt med omkring 6,3 % i 2020, inden det stiger med 3,7 % i 2021. Privat forbrug og private investeringer forventes at være den væsentligste årsag til afmatningen i 2020, mens offentligt forbrug og offentlige investeringer vil støtte økonomien. Ifølge den makroøkonomiske prognose, der ligger til grund for stabilitetsprogrammet, antages Finlands BNP at falde med 5,5 % i 2020 og stige med 1,3 % i 2021 som følge af den samme kombination af faktorer. Det kraftige fald i BNP i 2020 udgør en formildende omstændighed i forbindelse med vurderingen af Finlands opfyldelse af underskudskriteriet i 2020.

Den store usikkerhed og den stigende ledighed forventes at mindske den indenlandske efterspørgsel i 2020. Husholdningerne ventes at øge deres opsparinger, udsætte diskretionære udgiftsposter og reducere forbruget. Private investeringer ventes at falde kraftigt pga. den store usikkerhed om fremtidsudsigterne for både boligmarkedet og erhvervslivet. Bidraget fra nettoeksporten vil være negativt. Arbejdsmarkedet, som allerede før krisen var stillestående, forventes at blive hårdt ramt. Ledigheden forventes at stige markant inden midten af 2020.

Der hersker usædvanlig stor usikkerhed om pandemiens udvikling, om, hvornår isolationsforanstaltningerne bliver ophævet, og om, hvilke konsekvenser disse foranstaltninger vil have for den økonomiske aktivitet. De nedadgående risici i prognosescenarierne er primært forbundet med varigheden og alvoren af det inden- og udenlandske efterspørgselschok, der er en konsekvens af pandemien. En længerevarende krise i visse fritidsrelaterede aktiviteter såsom krydstogtsindustrien kan medføre endnu et betydeligt chok for Finlands offentlige finanser. På den anden side synes Finlands vigtigste handelspartnere at gå en periode med kraftigt opsving i møde hurtigere end forventet.

3.3. Budgetstillingen på mellemlang sigt

Den 13. juli 2018 henstillede Rådet til Finland at sikre, at den nominelle vækst i de primære offentlige nettoudgifter ikke oversteg 2,9 % i 2019 ("udgiftsmålet"), hvilket svarer til en strukturel tilpasning på -0,2 % af BNP. Ud fra de endelige tal og Kommissionens prognose medførte væksten i de primære offentlige udgifter en vis afvigelse i 2019 fra den anbefalede tilpasningssti i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Den strukturelle saldo tyder også på en vis afvigelse i 2019. Følgelig synes der således ud fra en samlet vurdering at have været en vis afvigelse i 2019 fra den anbefalede tilpasningssti i retning af den mellemfristede budgetmålsætning.

Den økonomiske afmatning og de foranstaltninger, regeringen har truffet til at inddæmme spredningen af covid-19-virusset, forventes at gå hårdt ud over de offentlige finanser. I det første tillægsbudget for 2020 har regeringen indført mange tidsbegrænsede og målrettede foranstaltninger til bekæmpelse af coronaviruspandemiens indvirkning på menneskers sundhed og økonomien. Foranstaltningerne omfatter diskretionære investeringer, der beløber sig til omkring 4,1 mia. EUR i peroden 2020-2024. De vejer især tungt på budgettet for 2020, der også omfatter fremrykkede udgifter til gennemførelsen af regeringens program for 2019-2023.

De finanspolitiske udgifter til hjælpeforanstaltningerne i forbindelse med pandemien, der blev vedtaget i midten af april 2020, beløber sig til 1,7 % af BNP i 2020. De fleste af foranstaltningerne består af tilskud til de hårdest ramte økonomiske sektorer og hjælper således SMV'er og selvstændige gennem nedlukningen. Regeringen har også besluttet midlertidigt at sænke socialsikringsbidragene. Udgifter til sundhedspleje og medicinsk udstyr, den offentlige orden og grænsebeskyttelse er også omfattet. Derudover vil virkningerne af de automatiske stabilisatorer, dvs. lavere skatteindtægter og højere udgifter til socialsikring, svarende til 3-4 % af BNP belaste de offentlige finanser yderligere. Samlet set forventes konsekvenserne af krisen i øjeblikket at medføre en forværring af den offentlige saldo på -7,2 % af BNP i 2020.

Selv om der forventes en økonomisk genopretning i 2021, ventes de offentlige indtægter under antagelse af en uændret politik at være lavere end i prognoserne fra før krisen. Størstedelen af udgifterne i forbindelse med pandemien forventes at bortfalde fuldstændig ved udgangen af 2020, men visse erhvervsstøtteprogrammer ventes at fortsætte. Det forventes også, at staten vil lide visse tab som følge af de lån og investeringer, den har garanteret. Ifølge Kommissionens prognose forventes den offentlig saldo for 2021 derfor at ligge på -3,4 % af BNP.

De finanspolitiske fremskrivninger er behæftet med en stor usikkerhed som følge af den makroøkonomiske udvikling, beløbet på udnyttede garantier, de budgetmæssige udgifter til de afhjælpende foranstaltninger, der blev vedtaget for at afbøde covid-19-pandemien, og behovet for at vedtage yderligere foranstaltninger.

3.4. Den offentlige gæld på mellemlang sigt

Ifølge Kommissionens forårsprognose 2020 ventes den offentlige gæld at stige fra 59,4 % af BNP i 2019 til 69,6 % i 2021. Vurderingen af gældsholdbarheden viser, at Finlands gældssituation trods visse risici forbliver holdbar på mellemlang sigt, også i betragtning af de formildende faktorer (herunder gældsprofilen). Selv om gældssituationen forværres som følge af covid-19-krisen, forventes gældskvoten i basisscenariet fortsat at følge en holdbar (faldende) kurs på mellemlang sigt.

Figur 1: Gældskvote, Finland, i % af BNP