24. 10. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 286/17 
for bilagets nuværende fire grupperinger. I bilag III 
bør der tilføjes en ny kolonne, der angiver hvilken 
gruppe i bilag I, radionukliden tilhører. 1980-direktivet under hensyntagen til alle relevante 
rapporter, navnlig IAEA-rapporten. Dette bør være 
gjort senest i 1984. 
4. Iværksættelse og fremtidig revision af direktivet 
4.1. Med hensyn til tidsfristen for indførelse af de 
foreslåede sikkerhedsnormer beklager Udvalget at 
det ikke lykkedes alle medlemsstater at iværksætte 
1980-direktivet efter planen. 
4.2. IAEA har sammen med en række andre inter­
nationale organisationer udarbejdet et forslag base­
ret på ICRP-normer, som i nogle henseender er 
mere vidtrækkende end det foreliggende direktivfor­
slag. Udvalget henstiller at Kommissionen meget 
hurtigt foretager en gennemgribende revision af 
Bruxelles, den 7. juli 1983. 5. Slutbemærkninger 
5.1. Udvalget ser med tilfredshed, at Kommissio­
nen i november 1983 afholder et seminar om »Opti­
mal beskyttelse mod bestråling«. 
Udvalget håber, at Kommissionen sørger for, at de 
organisationer, der har en særlig interesse i beskyt­
telse af arbejdstagernes sundhed, har mulighed for 
at deltage i seminaret med et passende antal repræ­
sentanter. 
Francis CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forbindelserne mellem Det europæiske Fællesskab og De forenede Stater 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Udvalget besluttede på sin 201. plenarforsamling af 27. og 28. oktober 1982 på forslag 
fra sit præsidium i henhold til forretningsordenens artikel 20, stk. 4, på eget initiativ at 
afgive en udtalelse om ovennævnte spørgsmål. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog sin udtalelse på sin 209. plenarforsamling 
afholdt i Bruxelles den 6. og 7. juli 1983. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
HAR — 
under henvisning til sin beslutning truffet den 
27. oktober 1982 om at pålægge Afdelingen for for­
bindelser med tredjelande at udarbejde en udtalelse 
om forbindelserne mellem Det europæiske Fælles­
skab og De forenede Stater, 
under henvisning til sin forretningsorden, særlig 
artikel 20, stk. 4, under henvisning til informationsberetning forelagt 
af afdelingen den 27. oktober 1982, 
under henvisning til beretning aflagt af ordføreren, 
Hans-Werner Staratzke, 
under henvisning til udtalelse vedtaget af afdelingen 
på mødet 14. juni 1983, 
Nr. C 286/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 10. 83 
under henvisning til forhandlingerne på den 
209. plenarforsamling den 6. og 7. juli 1983 (mødet 
den 7. juli) — 
med 108 stemmer for, mens 7 undlod at stemme 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
1. Den foreliggende udtalelse om forbindelserne 
mellem Det europæiske Fællesskab og De forenede 
Stater er en syntese af de grundlæggende ideer i 
informationsberetningen samt ovennævnte beret­
ning ved ordføreren og drage konklusionerne heraf. 
Disse tre dokumenter supplerer hinanden og skal 
betragtes som en helhed. 
2. Forbindelserne mellem Fællesskabet og De for­
enede Stater er på mange punkter baseret på en dyb 
solidaritet mellem vestlande. På grund af den ind­
byrdes afhængighed mellem de to partneres økono­
mier, bør de nødvendigvis etablere et samarbejde. 
3. Udvalget konstaterer, at de euro-amerikanske 
uoverensstemmelser hovedsagelig skyldes interesse­
konflikter, som resulterer i en divergerende politik, 
samt forskellig opfattelse af de samme kendsgernin­
ger, hvilket ofte medfører misforståelser. 
De modsætninger, som undertiden skiller de to part­
nere, skal derfor ikke overvurderes, men heller ikke 
bagatelliseres. 
4. Bilaterale problemer 
4.1. Siden Fællesskabets oprettelse har den fælles 
landbrugspolitik ofte været og vil sandsynligvis fort­
sat være genstand for kontroverser mellem De fore­
nede Stater og Fællesskabet. Det er i dag ét af de 
væsentligste stridspunkter. 
De forenede Stater nærer i realiteten store betænke­
ligheder ved den fælles landbrugspolitik og den hur­
tige stigning i landbrugsproduktionen i Fællesska­
bet. Det verdensmarkedsorienterede amerikanske 
landbrug konfronteres med Fællesskabets eksport. 
Desuden betyder stigningen i dollarkursen en forhø­
jelse af prisen på De forenede Staters eksport. Stillet 
heroverfor har De forenede Stater udsat Fællesska­
bet og den fælles landbrugspolitiks mekanismer for 
kritik inden for GATT, idet man anklager europæ­
erne for at tiltage sig en urimelig del af verdensmar­
kedet. Ikke desto mindre er den amerikanske eks­port til tredjelande vokset hurtigere i de seneste år 
end Fællesskabets eksport til disse lande. 
De forenede Stater og Fællesskabet burde som de to 
vigtigste eksportører af landbrugsvarer arbejde for 
en harmonisk udvikling i den internationale handel. 
I praksis kunne man bl.a. søge at indgå internatio­
nale vareaftaler. Dette skulle også kunne forbedre 
udviklingslandenes situation. Udvalget for land­
brugsvarer under GATT kunne danne rammen om 
sådanne drøftelser. 
4.2. Efter vanskelige forhandlinger med De fore­
nede Stater har Fællesskabet accepteret at begrænse 
sin eksport af stål indtil slutningen af 1985. Fælles­
skabet accepterede dette som den »mindst dårlige 
løsning«. Det bør for fremtiden udvise beslutsom­
hed og enighed i dette spørgsmål og bør sikre sig, at 
denne aftale overholdes. Det bør overveje, hvordan 
problemerne allerede nu skal løses inden for denne 
sektor, især efter at de amerikanske myndigheder 
beklageligvis netop har besluttet at begrænse impor­
ten af specialstål. 
4.3. I betragtning af den førerstilling, som De fore­
nede Stater og Japan indtager inden for den avan­
cerede teknologi, er det væsentligt at formulere en 
EF-industripolitik, som hviler på et bredere samar­
bejde mellem europæiske firmaer. På grund af de 
spændinger, som denne politik vil kunne skabe i 
forholdet til De forenede Stater, opfordrer Udvalget 
Fællesskabet til også at overveje et åbent samar­
bejde med De forenede Stater om forskning og 
udvikling på betingelse af, at det foregår på lige fod. 
4.4. Andre sektorer giver fra tid til anden anled­
ning til spændinger, bl.a. automobilindustrien, 
petrokemi og syntetiske fibre, tekstiler og beklæd­
ningsgenstande, fodtøj, tjenesteydelser samt sø- og 
luftfart. Udvalget mener, at man gennem forhand­
linger om de enkelte spørgsmål bør søge at komme 
disse spændinger til livs. Det har i visse tilfælde vist 
sig, at god vilje fra begge parters side kan bane 
vejen for en konsensus. 
5. Multilaterale problemer 
5.1. Udvalget konstaterer, at enten Kongressen, 
administrationen eller domstolene, alt efter spørgs­
målets karakter, har ladet amerikanske lovbestem­
melser og retspraksis underkende visse internatio­
nale forpligtelser, som De forenede Stater har ind­
gået. Dette er således tilfældet med fortolkningen af 
de GATT-kodekser, der blev indgået efter Tokyo-
24.10.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 286/19 
runden. Som eksempel kan nævnes, at De forenede 
Stater har en anden fortolkning af begrebet skade, 
fastlagt i forbindelse med anti-dumping og anti-sub-
ventionsforanstaltninger end den, de vigtigste han­
delspartnere har fastlagt. 
Udvalget henstiller til Kommissionen, at den opret­
holder kontakter med De forenede Stater for at søge 
at få dem til i højere grad at indordne sig under gæl­
dende international praksis. 
5.2. Udvalget er betænkelig ved, at visse kræfter i 
Kongressen arbejder for at opnå større gensidighed i 
De forenede Staters forbindelser med forskellige 
handelspartnere. En sådan udvikling kunne 
sprænge det internationale handelssystem. 
Udvalget henstiller til Kommissionen, at den nøje 
gennemgår de tekster, der i øjeblikket er forelagt 
Kongressen og drager konsekvenserne heraf. 
5.3. De forenede Stater undervurderer kraftigt 
betydningen af Fællesskabets handelsforbindelser 
med landene i Østeuropa. Den embargo, som De 
forenede Stater pålagde de europæiske virksomhe­
der i forbindelse med den euro-sibiriske gasledning, 
var så meget desto mere uacceptabel, som det blev 
besluttet uden nogen forudgående høring af de 
europæiske partnere, og da det i sidste ende var ens­
betydende med en ekstraterritoriel og retroaktiv 
anvendelse af amerikansk lovgivning. 
The Export Administration Aet fra 1979, som dan­
nede grundlaget for embargoforanstaltningen, for­
nyes i september 1983, hvilket skaber store betænke­
ligheder i såvel politiske, økonomiske og sociale 
kredse i Fællesskabet. 
Udvalget støtter, at Fællesskabet og medlemssta­
terne øver pres på Kongressen i et forsøg på at sikre 
sig, at The Export Administration Aet i højere grad 
tilgodeser europæiske interesser. 
5.4. Udvalget ønsker, at Fællesskabet og De fore­
nede Stater indtager en samordnet holdning over for 
Japan, da de aftaler om frivillig eksportbegræns­
ning, som hver især måtte forhandle sig frem til med 
Tokyo, uvægerligt vil få konsekvenser for den anden 
part. 
5.5. Forskellene på Fællesskabets og De forenede 
Staters syn på udviklingssamarbejdet er meget store. 
De forenede Stater undervurderer udviklingsproble-
mernes reelle omfang. De burde i højere grad 
arbejde for positive resultater af Nord/Syd-dialo-
gen. I denne forbindelse beklager Udvalget de skuf­fende resultater af De forenede Nationers 6. konfe­
rence om handel og udvikling (UNCTAD). 
5.6. Det er ikke blot i De forenede Staters, men i 
hele verdensøkonomiens interesse, at bekæmpelsen 
af inflationen fortsætter. I denne forbindelse har De 
forenede Stater prioriteret pengepolitikken (stram 
kontrol med pengeforsyningen og høje rentesatser) 
frem for finanspolitikken (beskatning og udgiftsbe-
grænsninger). Den stramme pengepolitik og budget­
underskuddets omfang har i de seneste år resulteret 
i et uacceptabelt højt renteniveau. De negative kon­
sekvenser heraf lader sig iøvrigt ikke kun føle i De 
forenede Stater. Der hersker ingen tvivl om, at de 
høje rentesatser har mindsket investeringslysten og 
fortsat gør det. De har også bidraget til en stigning i 
arbejdsløsheden både i De forenede Stater og 
Fællesskabet. 
De forenede Stater har taget ringe højde for den 
mulige indvirkning af landets politik på de vigtigste 
partneres økonomi. 
Udvalget udtrykker derfor ønske om, at der mellem 
de ansvarlige på begge sider af Atlanten etableres en 
åben og regelmæssig dialog om økonomiske og 
monetære spørgsmål, således at der kan blive taget 
et rimeligt hensyn til begge parters interesser. 
I denne sammenhæng gør Udvalget sig til talsmand 
for, at De forenede Stater og Fællesskabet indtager 
en fælles holdning til: det internationale økonomi­
ske genopsving, fastsættelsen af nye makro-økono­
miske prioriteter begyndende med beskæftigelsen, 
mere stabile pariteter mellem de vigtigste valutaer 
(dollar, ECU, yen osv.) samt forbedring af udvik­
lingssamarbejdet (herunder spørgsmålet om udvik­
lingslandenes gæld). 
Endelig mener Udvalget, at topmødet i Williams-
burg for nylig var en skuffelse, da det åbenbart 
endnu ikke er lykkedes europæerne at overbevise 
De forenede Stater om nødvendigheden af en fælles 
holdning. 
6. Forslag til at forbedre forbindelserne med De for­
enede Stater 
6.1. For fuldt ud at kunne spille sin rolle over for 
De forenede Stater bør Fællesskabet først og frem­
mest satse på sin egen styrke. Det bør arbejde for at 
gennemføre og udbygge den fælles politik, bl.a. 
industripolitikken. Det er en nødvendig forudsæt­
ning for en ægte fælles handelspolitik over for tred-
Nr. C 286/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 10. 83 
jelande, der skal være grundlaget for at Fællesskabet 
kan fremstå som en enhed. I denne forbindelse hen­
viser Udvalget især til sin udtalelse om »forslag til 
Rådets forordning (EØF) om styrkelse af den fælles 
handelspolitik, især med hensyn til beskyttelse mod 
illoyal handelspraksis« ('). 
6.2. Udvalget understreger GATT's betydning som 
grundlaget for det internationale handelssystem. 
Men for at GATT-reglerne kan få deres fulde effekt, 
er det nødvendigt, at alle partnere deler denne over­
bevisning. Fællesskabet, som den største handels­
partner, og De forenede Stater har en særlig pligt til 
på internationalt plan at bekæmpe protektionistiske 
tendenser. 
6.3. Udvalget mener, at den indbyrdes forståelse 
og samarbejdet mellem de to partnere vil blive 
bedret betydeligt, hvis De forenede Stater øger sine 
investeringer i Europa — hvilket Fællesskabet burde 
fremme — og Fællesskabet øger sine i De forenede 
Stater. 
6.4. Det er utvivlsomt både i De forenede Staters 
og Fællesskabets interesse, at det internationale 
(') EFTnr. C 211 af 8. 8. 1983, s. 24. handelsmæssige og finansielle system gøres mere 
stabilt. Udvalget mener derfor, at De forenede Stater 
og Fællesskabet burde søge at udarbejde nye strate­
gier til at realisere denne stabilitet. Man ville bl.a. 
kunne afbøde de chok, som den finansielle krise i 
mange lande resulterer i. 
6.5. Af alle disse grunde gør Udvalget sig til tals­
mand for fortsættelsen af en permanent dialog mel­
lem Fællesskabet og De forenede Stater. Dialogen 
skal ikke blot foregå mellem de politisk ansvarlige 
og administrationerne, men også mellem erhvervs-
og arbejdstagerkredse. Det henstiller desuden, at der 
gennemføres systematiske public relations-kampag­
ner for at skabe større forståelse hos offentligheden 
for de faktiske forhold på begge sider af Atlanten. I 
afdelingens beretning uddybes disse henstillinger. 
6.6. Afslutningsvis understreger Udvalget, at 
europæisk enhed styrker medlemsstaternes forhand­
lingsposition, og at et stærkt europæisk fællesskab 
spiller en afgørende rolle for freden og sikkerheden i 
verden. Det håber, at De forenede Stater genfinder 
den åbenhed over for skabelsen af et Europa, som 
det lagde for dagen i starten, og at man giver det 
den samme støtte. 
Bruxelles, den 7. juli 1983. 
Francois CEYRAC 
Formandfor 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Afstemning 
Afstemningen om udtalelsen som helhed fandt sted ved navneangivelse. Følgende medlemmer, 
tilstedeværende eller repræsenterede, stemte for udtalelsen: 
Amato, Antonsen, Arena, Bagliano, Bernasconi, Berns, Binnenbruck, Boddy, Bordes-Pages, Bor-
nard, Bos, Brassier, Bredima, Breitenstein, Briganti, Burnel, de Caffarelli, Cammann, Carroll, 
Cashman, Chapple, Dassis, de Biévre, de Bruyn, de Grave, d'Elia, Della Croce, Delourme, De 
Tavernier, Dracos, Drago, Dunet, Eelsen, Elkan, Émo Capodilista, Fortuyn, Friedrichs, Fuller 
Germozzi, Glesener, Hemmer, Hilkens, Houthuys, Hovgaard Jakobsen, Jaschick, Jenkins, Kelly, 
Kenna, Kirschen, Kitsios, Kolble, Lauga, Laur, Law, Low, Lojewski, Loughrey, Margot, 
Masprone, Masucci, Meraviglia, Miller, Milne, Mols Sørensen, Morselli, Muhr, Murphy, Nielsen 
Bent, Nielsen Preben, Nierhaus, Noordwal, de Normann, Ognibene, Patterson, Pearson, Plank, 
Poeton, Pelletier, Ramaekers, Regaldo, van Rens, Romoli, Roseingrave, Rouzier, Schneider, 
Schnieders, Schoepges, Smith A., Smith L., Stahlmann, Staratzke, Storie-Pugh, Storm-Hansen, 
Strauss, Strobel, Tamlin, Tixier, van der Mensbrugghe, van Melckenbeke, Vasseur, van der Veen, 
Ventejol, Vercellino, Wick, de Wit, Yverneau, Zinkin, Zoli. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer undlod at stemme: 
Beretta, Bonety, Cavazzuti, Curlis, Rainero, Soulat, Williams.