DA Den Europæiske Unions Tidende C 46/13

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer

2010/C 46/11

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 (1). Indsigelser skal være Kommissionen i hænde senest seks måneder efter datoen for denne offentliggørelse.

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

»BRUNA BÖNOR FRÅN ÖLAND«

EF-Nr.: SE-PGI-0005-0692-03.04.2008

BGB ( X ) BOB ( )

1. Betegnelse:

»Bruna bönor från Öland«

2. Medlemsstat eller tredjeland:

Kongeriget Sverige

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren:

3.1. Produkttype:

Kategori 1.6 Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1:

Produktet er tørre frø af brune bønner (Phaseolus vulgaris L.) af følgende sorter: Bonita, Karin, Katja og Stella I.

Bønnernes smag kan beskrive således:

Bonita har en svag og let sødsyrlig duft. Smagen er mild og fyldig med en tydelig bønnesmag og træk af kogt kartoffel. Denne bønne har en tydelig struktur, der giver en vis tyggemodstand. Den har stor tilbøjelighed til at koge ud/blive melet. Den vurderes til 8 på en 10-trinsskala, hvor 1 svarer til, at ingen bønner er kogt ud, og 10 til, at alle er kogt ud. Bonita er temmelig svagt lysebrun og den af de fire sorter, der har den næstsvageste farve.

Karin har en svag og noget sødsyrlig duft. Smagen er meget mild, neutral og spinkel. Der er en vis fornemmelse af kogt kartoffel. Strukturen er svag, tyggemodstanden ringe. Denne bønne har stor tilbøjelighed til at koge ud/blive melet. Den får 10 på 10-trinsskalaen. Med en svag lysebrun farve er Karin den farvesvageste af de fire sorter.

Katja har en svag og let sødsyrlig duft. Den har en meget tydelig bønnesmag med en fin og fyldig konsistens og en anelse syre. Strukturen er fast og yder klar tyggemodstand. Denne bønne er ikke tilbøjelig til at koge ud/blive melet. Den får 2 på 10-trinsskalaen. Med en klar kastanjebrun farve er Katja den farvestærkeste af de fire sorter.

Stella I har en svag og let sødsyrlig duft. Smagen er udpræget cremet med en mild bønnesmag og træk af kogt kartoffel. Strukturen er svag, men yder dog nogen tyggemodstand — større end Karins og Bonitas, men klart mindre end Katjas. Denne bønne har middel tilbøjelighed til at koge ud/blive melet. Den får 7 på 10-trinsskalaen. Stella I er tydeligt lysebrun og den af de fire sorter, der har den næststærkeste farve.

Bønnernes farve kan beskrives som ensartet gulbrun i et farvespænd omkring S 4050-Y20R, S 4050-Y30R, S 3060-Y20R, S 3060-Y30R, S 2060-Y20R og S 2060-Y30R i den internationale farveskala.

Alle fire sorter har i tør tilstand et typisk råproteinindhold på mellem 19 og 21 %. Indholdet af kalcium varierer mellem 0,08 og 0,12 %, fosfor mellem 0,40 og 0,55 % og magnesium mellem 0,10 og 0,20 %.

Alle sorterne har frø, der er korte, ægformede eller elliptiske og buttede, 1,5-2 gange så lange som de er brede. Længden er mellem 8 og 15 mm.

Bønnernes vandindhold skal være mindst 9 %.

3.3. Råvarer (kun for forarbejdede produkter):

Ikke relevant.

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse):

Ikke relevant.

3.5. Produktionsetaper, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område:

Dyrkningen samt tørringen, der sker ved at skårlægge afgrøden på mark, hænge den op på tørrestativer, sætte den i hæs eller lægge den i tørrelade, skal finde sted inden for det geografiske område. Tørring ved disse metoder er en menneskelig påvirkning, der kræver gode praktiske kundskaber om følgerne for kvaliteten af det givne parti bønner.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning, emballering osv.:

Ikke relevant.

3.7. Specifikke mærkningsregler:

Ikke relevant.

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område:

Bruna bönor från Öland produceres i kommunerne Mörbylånga og Borgholm på Öland i Østersøen lige øst for det svenske fastlands østkyst.

5. Tilknytning til det geografiske område:

5.1. Det geografiske områdes egenart:

Öland har som regel milde efterår og vintre. Sommeren er meget solrig med en middeltemperatur på 17 °C. Årsnedbøren er 400-500 mm.

Ölands jorder udgøres mest af sand og fint sand, og det er særlig velegnet til dyrkning af brune bønner. Der findes en mundtlig tradition om, at bønner bliver bedst på sandede jorder, fordi disse dels er varmere end lerjord, dels ikke indeholder så meget vand om efteråret. En jord, der indeholder meget vand om efteråret, giver større risiko for svampesygdomme i bønnerne, fordi selve bælgene sommetider rører jorden under høsten. Tørringen, som finder sted ved at skårlægge afgrøden på mark, hænge den op på tørrestativer, sætte den i hæs eller lægge den i tørrelade, er en menneskelig påvirkning, der kræver gode praktiske kundskaber om, hvilke følger den vil få for kvaliteten af det givne parti bønner.

I litteraturen om frøavl af landbrugsplanter (Nilsson-Leissner; Weibull & Nordén, 1950) nævnes det, at brune bønner kræver let og varm jord. Bedst er sandet muldjord med førsteklasses dræning, høj pH-værdi, gode plantesorter og frihed for ukrudt. Det oplyses videre, at brune bønner tåler tørke, men er meget følsomme for nattefrost og kræver tørt og varmt vejr i modningstiden, hvis kvaliteten skal blive god.

Kun få områder i Sverige opfylder kravene om en lang vækstperiode med tidligt forår, lille nedbør i vækstperioden, mildt efterår og mange solskinstimer. Öland anses for at være det område, der opfylder dem bedst.

5.2. Produktets særlige kendetegn:

De brune bønner fra Öland har til forskel fra de brunfarvede sorter fra udlandet en jævnt fordelt og ensartet samt udpræget brungul farve, der ligger i et farvespænd omkring S 4050-Y20R, S 4050-Y30R, S 3060-Y20R, S 3060-Y30R, S 2060-Y20R og S 2060-Y30R i den internationale farveskala. Den typiske farve afhænger dels af sorten, dels af en ensartet tørring af bønnen.

Alle sorterne har frø, der er korte, ægformede eller elliptiske og buttede, 1,5-2 gange så lange som de er brede. Længden er mellem 8 og 15 mm. Der dyrkes ingen andre typer af brune bønner inden for det geografiske område.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB).:

Hvis Bruna bönor från Öland skal få deres karakteristiske gulbrune farve, skal de have sol i modningsperioden om efteråret, men ikke udsættes for regn i nævneværdigt omfang. Hyppige regnperioder i første del af september giver bønnen en mere grå og mørkere farve, forringer lagringsevnen og forårsager svampeangreb på bønnen.

Kun få områder i Sverige opfylder kravene om en lang vækstperiode med tidligt forår, lille nedbør i vækstperioden, mildt, nedbørsfattigt efterår og mange solskinstimer. Öland anses for at være det område, der opfylder dem bedst.

For at få den bedste kvalitet skal bønnen desuden tørres ved skårlægning på marken eller ved anbringelse på tørrestativer eller i hæs eller tørrelade. I disse faser påvirkes kvaliteten af, hvordan mennesker behandler afgrøden, og det kræver gode kundskaber at vurdere bønnens kvalitet. Kundskaberne om tørring på marken ligger i en mundtlig tradition, der føres videre blandt dyrkerne fra generation til generation. Efter behov kan bønnerne tørres yderligere i tørreovne beregnet til bælgfrugter.

Der findes skriftlige belæg for en ubrudt tradition for dyrkning af brune bønner på Öland siden 1883. De nuværende sorter, der er beskrevet ovenfor, har været dyrket på Öland, siden de blev bragt i omsætning på markedet.

Bruna bönor från Öland nyder høj anseelse i hele landet. Det er bl.a. kommet til udtryk i, at Sveriges frøavlerforbund under nationale og regionale frøudstillinger har belønnet avlere af bruna bönor från Öland med forskellige priser. Ingen optegnelser viser, at andre »brune bønner« har fået priser af Sveriges frøavlerforbund.

Mellem 1930’erne og 1950’erne arrangerede Sveriges Fröodlareförbund rigsfrøudstillinger med bedømmelser af forskellige frøsorter fra hele landet. I 1937, 1942 og 1950 gik prisen for brune bønner til brødrene Petersson, frøavlere i Lilla Frö på Öland.

På Öland holdes hvert år Ölands skördefest (som regel sidste weekend i september) og desuden en »Bruna bönans dag« (i anden halvdel af september). Her fremvises og fejres den brune bønne, og gæsterne begaves med nye opskrifter på brune bønner. I ti år har der eksisteret en særlig samling opskrifter på retter med brune bønner, som regionale og lokale aktører på Öland har udarbejdet.

Den 10. november 2006 blev Bruna bönor från Öland optaget på liste over nationalt og internationalt bevaringsværdige smagsingredienser.

I detailhandelen sælges bruna bönor från Öland mindst 10 % dyrere end andre bønner, f.eks. hvide bønner, borlottobønner og kidneybønner. I kommerciel skala dyrkes der ikke andre bønner end brune bønner i Sverige. Den pris, svenske bønneavlere får for bruna bönor från Öland, er op til 50 % højere end prisen for importerede bønner med samme anvendelsesområde.

Sammenfattende begrundes ansøgningen om BOB både med bønnens krav om et særlig gunstigt klima og med, at den nyder høj anseelse blandt forbrugerne.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen:

http://www.slv.se/upload/dokument/remisser/remisser_2007/Ansokan_Bruna_%20bonor_fran_%20Oland_webbversion.pdf

(1) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12.