Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF, 83/349/EØF og 91/674/EØF om årsregnskaber og konsoliderede regnskaber for visse selskabsformer og forsikringsselskaber"

(KOM(2002) 259/2 endelig - 2002/0112 (COD))

(2003/C 85/31)

Rådet besluttede den 19. juli 2002 under henvisning til EF-traktatens artikel 44, stk. 7, at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede at henvise det forberedende arbejde til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug og udpegede Guido Ravoet til hovedordfører.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 396. plenarforsamling af 22. og 23. januar 2003, mødet den 22. januar, følgende udtalelse med 72 stemmer for og 1 imod.

1. Indledning

1.1. I meddelelsen af 13. juni 2000 om "EU's regnskabsstrategi: Vejen frem" foreslog Kommissionen, at alle børsnoterede virksomheder i EU forpligtes til at udarbejde deres konsoliderede regnskaber i overensstemmelse med International Accounting Standards (IAS) senest fra 2005. Dette skridt har til formål at gøre kapitalmarkederne generelt mere effektive og derved mindske selskabernes kapitalomkostninger. Hermed svarer meddelelsen til handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser, som Det Europæiske Råd i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 krævede skulle være gennemført før 2005. I meddelelsen foreslås det, at medlemsstaterne får mulighed for at udvide anvendelsen af IAS til ikke-børsnoterede finansieringsinstitutter og forsikringsselskaber, idet sigtet er at øge sammenligneligheden i hele sektoren og at garantere effektivt og målrettet tilsyn.

1.2. Kommissionens meddelelse er inddelt i to dele: Indførelse af IAS-standarder i EU på den ene side og de eksisterende EU-regnskabsdirektivers afstemning efter IAS-standarder på den anden.

1.3. Med henblik på første del vedtoges "Europa-Parlamentets og Rådets forordning om anvendelse af internationale regnskabsstandarder" den 19. juli 2002. Denne forordning indeholder en godkendelsesmekanisme, som er en forudsætning for anerkendelse af IAS i EU.

1.4. Det hedder i forordningen, at alle børsnoterede virksomheder fra 1. januar 2005 skal udarbejde deres konsoliderede årsregnskaber i overensstemmelse med de IAS-standarder, som er godkendt til brug i EU. Medlemsstaterne får mulighed for at tillade eller kræve, at ovennævnte selskaber også udarbejder deres ordinære årsregnskaber i overensstemmelse med IAS, samt til at tillade eller kræve, at også andre selskaber anvender vedtagne IAS. I sin udtalelse af 17. september 2001 påpeger udvalget, at man bør være opmærksom på de sociale informationer, som skal stilles til rådighed for arbejdstagerne(1).

1.5. Med henblik på gennemførelse af anden del skal de eksisterende EU-regnskabsdirektiver afstemmes efter IAS-standarderne. Det er denne afstemning, der er genstand for denne udtalelse. Det skal bemærkes, at direktiv 86/635/EØF om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede årsregnskaber oprindeligt ikke skulle være omfattet af disse ændringer. Efter drøftelser i Rådet er dette direktiv imidlertid medtaget i forslaget. Følgende direktiver skal således ændres:

- Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 om årsregnskaberne for visse selskabsformer

- Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 om konsoliderede årsregnskaber

- Rådets direktiv 86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber

- Rådets direktiv 91/674/EØF af 19. december 1991 om forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber.

1.6. Ifølge Kommissionen vil direktiverne spille en væsentlig rolle i IAS-forordningens mekanisme til vedtagelse af IAS-standarderne. Ifølge Kommissionen er det ligeledes meningen, at årsregnskabsdirektiverne skal udgøre grundlaget for regnskabslovgivningen for virksomheder, som ikke udarbejder årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber i henhold til vedtagne IAS efter IAS-forordningen. De vedrører også områder, som falder uden for IAS-forordningen (f.eks. krav om revision og udarbejdelse af årsberetning). Direktiverne vil fortsat være gældende på disse områder.

1.7. På et begrænset antal områder kommer bestemmelserne i årsregnskabsdirektiverne, som har været stort set uændrede i over tyve år, i karambolage med IAS. Med dette forslag vil Kommissionen rydde disse uoverensstemmelser af vejen. Forslaget fjerner alle uoverensstemmelser mellem direktiv 78/660/EØF, 83/349/EØF, 86/635/EØF (tilføjet) og 91/674/EØF og IAS pr. 1. maj 2002.

2. Oversigt over direktivforslagets indhold

2.1. Fjerde direktiv om årsregnskaber for visse selskabsformer

2.1.1. Medlemsstaterne får mulighed for at tillade eller kræve, at yderligere oversigter såsom en pengestrømsanalyse kan indgå i årsregnskabet.

2.1.2. Medlemsstaterne får i overensstemmelse med IAS mulighed for at tillade eller kræve, at præsentationen af beløbene i posterne i resultatopgørelse og status henviser til substansen i de transaktioner eller forhold, der aflægges beretning om, i stedet for at henvise til den juridiske form. Sådanne tilladelser eller krav kan begrænses.

2.1.3. Medlemsstaterne kan tillade virksomheder, at balancen opgøres i henhold til kravene i IAS. Samtidig foregribes en fremtidig reform af resultatopgørelsen.

2.1.4. IAS fastsætter mere strikse regler for hensættelser end det fjerde direktiv. Direktivforslaget begrænser hensættelser ifølge IAS for selskaber, som anvender IAS, men opretholder status quo for ikke-børsnoterede selskabers årsregnskaber.

2.1.5. I overensstemmelse med IAS-38 gives der mulighed for at revurdere faste immaterielle aktiver.

2.1.6. Medlemsstaterne kan tillade, at begrebet "dagsværdi" eller "fair value", som direktiv 2001/65/EF indførte i regnskabsdirektiverne, udvides til andre aktiv-kategorier (eventuelt kun i konsoliderede årsregnskaber), og at ændringer i denne værdi medtages i resultatopgørelsen.

2.1.7. Den grundlæggende pligt til at udarbejde en årsberetning, som indeholder en pålidelig redegørelse for virksomhedens forretningsmæssige udvikling og dens stilling udvides. Der skal nu også medtages en omtale af selskabets præstationer og de vigtigste risici og usikkerhedsmomenter, som selskabet er udsat for. Hvis det er nødvendigt for at få et pålideligt billede af selskabets udvikling, præstationer og stilling, skal der udover de finansielle oplysninger også gives en analyse af relevante miljømæssige, sociale og andre aspekter.

2.1.8. I de tilfælde, hvor der offentliggøres uddrag af årsregnskabet, nedfældes det i direktivforslaget, at det, udover om revisors udtalelse er forbeholden eller uforbeholden, eller revisor ikke har været i stand til at fremsætte en revisionsudtalelse nu også skal anføres, om den eller de eksterne revisorer i deres udtalelse har peget særligt på bestemte forhold, uden at dette har givet anledning til forbehold i revisionsberetningen. Samtidig tilstræber direktivforslaget en yderligere harmonisering af revisionsberetningerne.

2.1.9. Der lægges op til en justering som følge af euroens indførelse.

2.1.10. Børsnoterede virksomheder kan ikke længere opnå undtagelser fra visse forpligtelser.

2.2. Syvende direktiv om konsoliderede regnskaber

2.2.1. Ifølge IAS betragtes et selskab som et datterselskab, hvis det kontrolleres af et moderselskab, uanset om der foreligger en kapitalinteresse i selskabet. Den nuværende bestemmelse i direktivet om, at der skal foreligge en interesse, udgår, så direktivet bringes i overensstemmelse med IAS.

Samtidig ophæves bestemmelserne i direktivet om, at et selskab ikke må medtages i moderselskabets konsoliderede regnskaber, såfremt dets aktiviteter afviger så meget fra moderselskabets, at konsolideringen ikke ville give et retvisende billede af hele gruppen af selskaber, der indgår i konsolideringen. Dette anses nu for aldrig at være tilfældet.

2.2.2. Bestemmelser svarende til dem i punkt 2.1.1, 2.1.7, 2.1.8 og 2.1.10 medtages i forslaget om revision af det syvende direktiv. Samtidig lægges der op til, at når der kræves både årsberetning og konsolideret årsberetning, kan de to beretninger fremlægges samlet.

2.3. Direktivet om bankers og andre finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber

2.3.1. Hovedparten af ændringerne i direktiv 86/635/EØF er en følge af de ovenfor beskrevne ændringer af det fjerde direktiv.

2.3.2. Medlemsstaterne kan tillige tillade eller kræve, at kreditinstitutter eller visse kategorier af kreditinstitutter opstiller deres balance afhængig af balanceposternes karakter og deres relative likviditet.

2.3.3. Som en afvigelse fra det fjerde direktiv kan medlemsstaterne tillade eller kræve, at kreditinstitutter eller visse kategorier af kreditinstitutter udarbejder en resultatberetning (performance report) i stedet for en resultatopgørelse, forudsat de oplysninger, som skal medtages deri, er ækvivalente.

2.3.4. Som følge af afskaffelsen af konsolideringsfritagelsen for selskaber, som driver virksomhed, der afviger stærkt fra moderselskabets (punkt. 2.2.1), afskaffes tillige kravet om, at et kreditinstitut, som er et moderselskab, i sine konsoliderede regnskaber skal medtage datterselskaber, der ikke er kreditinstitutter, og hvis aktiviteter ikke ligger i umiddelbar forlængelse af bankaktiviteter. Denne undtagelse bliver nemlig overflødig som følge af ændringen af direktiv 83/849/EØF.

2.4. Direktivet om forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber

2.4.1. Hovedparten af ændringerne af direktiv 91/674/EØF er en følge af de ovenfor nævnte ændringer i det fjerde direktiv.

2.4.2. Der lægges op til yderligere ændringer i forbindelse med brugen af dagsværdi (fair value) for visse specifikke poster i henhold til IAS 39.

3. Generel vurdering

3.1. Udvalget anser det for en god idé at bringe regnskabsdirektiverne i overensstemmelse med IAS. Dog bemærker udvalget, at IAS-standarderne undergår en udvikling. Direktivforslaget fjerner alle uoverensstemmelser i forhold til IAS pr. 1. maj 2002. Siden da er adskillige vigtige ændringer af IAS-standarderne under udarbejdelse. Hvis sådanne ændringer skulle medføre nye konflikter med EU's regnskabsdirektiver bør de ryddes af vejen hurtigst muligt.

3.2. I de nuværende europæiske tekster om regnskaber og forsigtighedsbaseret bankkontrol gøres der stadigvæk brug af subkonsolideringer (konsolidering, hvor et datterselskab også skal foretage konsolidering). Udvalget mener, at man undlader at benytte muligheden for at afskaffe disse subkonsolideringer, da sådanne subkonsolideringer er et levn fra gældende nationale regnskabslovgivninger. Med en standardiseret europæisk regnskabslovgivning (i konsolideret henseende), især vedrørende forsigtighedsbaseret bankkontrol, forekommer sådanne subkonsolideringer at være overflødige. Udvalget henstiller derfor, at Kommissionen indleder drøftelser med Banking Advisory Committee for at finde frem til, om der kan gennemføres forsigtighedsbaseret bankkontrol, uden at det kræves, at kreditinstitutter foretager subkonsolidering. Når en europæisk koncern eller et konglomerat af virksomheder vælger at anvende IAS-forordningen (enten under anvendelse af IAS-forordningen eller frivilligt), bør en sådan gruppe have mulighed for kun at udarbejde ét konsolideret årsregnskab. For at tydeliggøre dette henstiller udvalget, at Kommissionen redegør nærmere for forholdet mellem IAS-forordningens og moderniseringsdirektivets anvendelsesområde.

3.3. Med indførelsen af en særlig statut for det europæiske selskab tog EU et vigtigt skridt henimod harmonisering af retsrammen for europæiske virksomheder. Den pågældende forordning træder i kraft den 8. oktober 2004. Udvalget mener, at de nationale regnskabslovgivninger bør være tilpasset på det tidspunkt, så det europæiske selskab får en god start. Naturligvis bør et sådant europæisk selskab også kunne anvende IAS uden at være underkastet nationale regnskabsstandarder.

3.4. Udviklingen i IAS-standarderne fremgår bl.a. af IAS-Board's nylige behandling af problematikken omkring konsolidering af special purpose vehicles (SPV). For banksektoren er det vigtigt, at f.eks. enheder med specielt formål, selv om de i regnskabsmæssig henseende skal konsolideres, ikke på forsigtighedsområdet giver anledning til en kapitalvægtning. Samme bemærkning gælder for forsikringssektoren.

3.5. Brugen af fair value-værdier i banksektoren i overensstemmelse med IAS er vanskeligt forenelig med reglerne om risikoforvaltning, således som de er fastlagt af Basel-komitéen. Efter udvalgets mening kunne man i direktivet medtage en forpligtelse gående ud på, at Europa-Kommissionen i IASB skal slå til lyd for, at IAS-standarderne tager mere hensyn til Basel-standarderne.

3.6. Udvalget mener, at der på forsigtighedsområdet er behov for en yderligere afstemning mellem reglerne i kapitalkravsdirektivet mht. investeringstjenester og IAS-standarderne.

3.7. Man må også være opmærksom på, at der ikke findes IAS-standarder for forsikringskontrakter. Det er højst sandsynligt, at IASB ikke vil vedtage en sådan standard før 2004. Indtil der foreligger en fuldstændig IAS-standard for forsikringskontrakter, bør forsikringsselskaberne efter udvalgets mening have mulighed for at udfylde dette hul via "best practices".

3.8. Også på skatteområdet melder der sig vigtige problemer. Indførelse af IAS på konsolideret plan er nemlig et kunstigt indgreb. For banker er det næsten umuligt at opstille et konsolideret årsregnskab ifølge IAS, uden at de først udarbejder et ordinært årsregnskab ifølge IAS. Samme situation gælder for forsikringsselskaber. I modsætning til industrivirksomheder er følgerne af IAS-39-standarden om vurdering af finansielle instrumenter nemlig af særdeles stor betydning for banker og forsikringsselskaber. For at undgå indviklede omregninger skal disse institutter derfor også udarbejde et ordinært årsregnskab ifølge IAS. Udvalget drager den konklusion, at dette fører til dobbelt brug af det ordinære årsregnskab.

3.9. I nogle europæiske lande gør sammenhængen mellem det ordinære årsregnskab og beskatningen det imidlertid på nuværende tidspunkt umuligt umiddelbart at finde en løsning på ovennævnte problem. Alligevel er det overmåde vigtigt, at børsnoterede virksomheder ikke længere end nødvendigt tvinges til at benytte to sæt regnskabsstandarder. Derfor finder udvalget det ønskeligt, at der i direktivforslaget medtages en artikel, som skaber en forbindelse med skatteharmoniseringen i EU. Udvalget mener dog, at så længe skatteharmoniseringen i EU ikke er en realitet, bør man bibeholde de medlemsstatsalternativer, som der lægges op til i moderniseringsdirektivet, så en i skattemæssig henseende neutral implementering gøres mulig.

3.10. I Europa ser der ud til at være en tendens hen imod skattemæssig konsolidering. Udvalget mener, at Kommissionen nærmere bør undersøge, om IAS udgør et godt grundlag for fastlæggelse af skattemæssige forpligtelser.

3.11. Nogle medlemsstater har allerede bebudet, at de vil udforme nye nationale regler, der beskrives som værende "konvergerende" med IAS-standarderne; sådanne standarder er således ikke helt identiske med IAS. Udvalget bemærker, at disse initiativer strider imod tendensen i retning af internationale regnskabsstandarder. Endvidere tvinger de internationalt aktive virksomheder til at tage nogle kostbare skridt. For en virksomhed, som er aktiv i fem medlemsstater, vil det nemlig ikke være nok på én gang at gennemføre en bestemt standard; virksomheden tvinges til at operere med fem forskellige regelsæt, hvilket vil resultere i analyseforskelle.

3.12. Selv om bestræbelserne på fuldstændig overensstemmelse mellem nye nationale regnskabsregler og IAS stemmer overens med ønsket om ensartede regnskabsstandarder for alle virksomheder i EU, vil en sådan tilgang i praksis føre til problemer, så længe ikke alle retsområder (så som skatteforhold i almindelighed og udbyttebeskatning i særdeleshed) er gjort ensartede. Udvalget anmoder derfor Kommissionen om at arbejde på en mere udstrakt standardisering på disse felter. Indtil dette mål er nået, bør det nedfældes i moderniseringsdirektivet, at medlemsstaterne får lov til ved implementeringen at indføre specifikke nationale foranstaltninger, især for små og mellemstore virksomheder, for hvilke indførelse af IAS-standarder udgør en særlig byrde.

3.13. Udvalget mener tillige, at man ikke må overse sociale og miljømæssige aspekter, og at det bør kræves, at oplysninger herom medtages i årsregnskabet.

3.14. Udvalget finder det afslutningsvis vigtigt med en nøje overholdelse af revisionsreglerne, f.eks. dem der er fastsat af International Auditing and Assurance Standards Board (IAASB).

4. Konklusion

4.1. Udvalget mener, at det er en særdeles god idé, at man med dette moderniseringsdirektiv vil tilpasse regnskabsdirektiverne til IAS-standarderne. Denne tilpasning vil gøre det lettere for investorer at sammenligne årsregnskaber inden for EU. Herigennem vil markederne blive mere effektive, og selskabernes kapitalomkostninger vil blive mindre. Denne konklusion svarer til udvalgets tidligere konklusioner på dette område(2).

4.2. Dog må man være klar over, at regnskabslovgivningen i EU hurtigt bør gøres endnu mere ensartet. Ellers består der ifølge udvalget en reel risiko for, at tiltaget lægger en endnu tungere rapporteringsbyrde på de berørte virksomheder.

4.3. Også de skattemæssige følger af IAS-standardernes indførelse bør efter udvalgets mening undersøges mere i dybden. Udvalget mener derfor, at en mere udstrakt skatteharmonisering i EU også er ønskeligt set ud fra denne synsvinkel.

Bruxelles, den 22. januar 2003.

Roger Briesch

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EØSU's udtalelse: EFT C 260 af 17.9.2001.

(2) Jf. EØSU's udtalelse om anvendelse af internationale regnskabsstandarder, EFT C 260 af 17.9.2001.