P6_TA(2006)0078

Fællesskabsstrategi for kviksølv

Europa-Parlamentets beslutning om en fællesskabsstrategi for kviksølv (2005/2050(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om en Fællesskabsstrategi for kviksølv (KOM(2005)0020),

- der henviser til Parcom-afgørelse 90/3 om en reduktion af luftforurenende emissioner fra eksisterende kloralkalianlæg,

- der henviser til forretningsordenens artikel 45,

- der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A6-0044/2006),

A. der henviser til, at kviksølv og kviksølvsforbindelser er stærkt giftige for mennesker, der lever i forskellige økosystemer, og for plante- og dyrelivet,

B. der henviser til, at kviksølv er persistent og i miljøet kan omdannes til methylkviksølv, som er dets giftigste form, og som passerer uændret både gennem placentamembranen og blod-hjerne-barrieren og kan hæmme hjernens udvikling,

C. der henviser til, at kviksølv, der er korrekt opbevaret og isoleret, ikke udgør nogen potentiel risiko, da der ikke sker nogen fordampning, men at det ikke desto mindre bør opbevares på sikre steder, som er under konstant overvågning, og som er beliggende således, at der om nødvendigt kan gribes ind øjeblikkeligt,

D. der henviser til, at kviksølvforurening er et globalt, vedvarende og uafgrænset problem, som bringes på tværs af internationale grænser langt fra dets kilder, og som forurener både europæiske og globale fødevareforsyninger; der desuden henviser til, at Kommissionens forslag om en fællesskabsstrategi for kviksølv er et vigtigt bidrag til at håndtere denne globale trussel, men at det er nødvendigt, at der træffes yderligere bindende foranstaltninger på internationalt niveau og EU-niveau for at beskytte menneskers sundhed og miljøet,

E. der henviser til, at Kommissionen i sin omfattende konsekvensanalyse har anført, at omfanget af kviksølvs negative indflydelse på sundheden er ukendt, hvorfor der er behov for mere information om de sundhedsmæssige omkostninger; der imidlertid henviser til, at yderligere undersøgelser ikke bør medføre forsinkelser i fællesskabsstrategien,

F. der henviser til, at kviksølv og kviksølvsforbindelser er opført som et af de prioriterede farlige stoffer i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger [1] (vandrammedirektivet); der henviser til, at det i artikel 16, stk. 8, i dette direktiv blev fastsat, at Kommissionen skulle stille et forslag om standsning eller udfasning af udledninger, emissioner og tab af prioriterede farlige stoffer inden december 2003, men stadig ikke har stillet et sådant forslag,

G. der henviser til, at EU er verdens største eksportør af kviksølv, og at et EU-eksportforbud vil være et vigtigt bidrag til at dæmme op for handelen og mindske de globale forsyninger af kviksølv,

H. der henviser til, at 12000 t kviksølv fra EU's kviksølvcellebaserede kloralkaliindustri — som har den største beholdning af kviksølv i EU — i henhold til Parcom- afgørelse 90/3 skal afvikles; der henviser til, at det er nødvendigt, at EU handler hurtigt for at afvikle eksporten af dette overskydende kviksølv for at undgå miljøskader i tredjelande, navnlig fordi eksport af europæisk kviksølv tilskynder til en fortsat og højst forurenende brug af kviksølv i guldminedriften; der endelig henviser til, at alt overskydende kviksølv skal oplagres sikkert i EU for at undgå yderligere miljøskader,

I. der henviser til, at der i århundreder er blevet udvundet kviksølv i Almadén i Spanien og til, at lukningen af disse miner skal ledsages af økonomiske og sociale genopbygningsforanstaltninger i det berørte område,

J. der henviser til, at det er vigtigt, at der skabes et sted, hvor alt overskydende kviksølv fra hele Europa kan oplagres sikkert,

K. der henviser til, at en af de vigtigste kilder til kviksølvfrigivelse er kulfyring og til, at emissionerne fra store fyringsanlæg er reguleret i fællesskabslovgivningen (Rådets Direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening [2] (IFBF-direktivet) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF af 23. oktober 2001 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg [3]),

L. der henviser til, at kviksølv i tandfyldningsamalgam repræsenterer den næststørste beholdning af kviksølv i samfundet; der henviser til, at den største kilde til kviksølveksponering for de fleste i de udviklede lande er inhalering af kviksølv fra tandamalgam; der henviser til, at eksponering for kviksølv fra tandamalgam først og fremmest bør undersøges ud fra et sundhedsmæssigt perspektiv; der henviser til, at emissioner fra krematorier vil blive en vigtig kilde til kviksølvforurening i mange år fremover, medmindre der meget snart indføres antiforureningssteknikker, som vil kunne nedbringe disse emissioner betydeligt,

M. der henviser til, at en effektiv måde til at begrænse de uundgåelige emissioner i forbindelse med brug og bortskaffelse af måle- og kontrolapparatur til privat og professionel brug er at erstatte kviksølvet i disse apparater med et andet stof,

N. der henviser til, at kviksølvforurening fra husholdningsaffald er et voksende problem og til, at der bør indføres obligatoriske ordninger til særskilt indsamling og behandling af affald i forbindelse med alle kviksølvholdige produkter, der er i omløb i samfundet,

O. der henviser til, at udsættelse for methylkviksølv især sker gennem kosten, og at methylkviksølv især samler sig og koncentreres i den akvatiske fødekæde og gør følsomme befolkningsgrupper og befolkninger, hvis kost fortrinsvis består af fisk og skaldyr, særlig sårbare,

P. der henviser til, at følsomme befolkningsgruppers (mindreårige, børn, gravide og kvinder i den fødedygtige alder) udsættelse for kviksølv skal reduceres; der henviser til, at der skal føres effektiv kontrol med en sådan reduktion; der henviser til, at befolkningen som helhed, og især følsomme grupper, skal oplyses, undervises og advares om de potentielle risici ved levnedsmidler, der er forurenet med kviksølv og kviksølvforbindelser,

Q. der henviser til, at den betydning, som kviksølvkilder som f.eks. amalgam, vacciner, der indeholder kviksølv, og desinfektionsmidler har for sundheden, skal undersøges på et uafhængigt grundlag,

R. der henviser til, at EU bør arbejde for indførelse af globale foranstaltninger til en væsentlig nedbringelse af udbuddet af og efterspørgslen efter kviksølv og af kontrol af al kviksølvhandel; der henviser til, at EU bør træffe juridisk bindende foranstaltninger på fællesskabsplan med henblik på at give foranstaltningerne på internationalt plan den nødvendige troværdighed,

S. der henviser til, at der ved vurderingen af strategien i 2010 skal være foretaget målinger af jord-, luft- og vandforurening, som skal gøres offentligt tilgængelige, og som der skal tages hensyn til,

T. der henviser til, at optagelsen af kviksølv til en vis grad afhænger af dets biologiske tilgængelighed i de forskellige økosystemer på lokalt plan,

1. glæder sig over Kommissionens meddelelse om en fællesskabsstrategi for kviksølv og fremhæver den overordnede tilgang til en formindskelse og i sidste instans afvikling af kviksølvemissionerne og af udbuddet og efterspørgslen i Europa samt til forvaltning af overskydende kviksølv og beskyttelse mod at blive udsat for det;

2. understreger, at det i den forbindelse er vigtigt, at EU, da der findes alternativer, fortsætter sine bestræbelser med henblik på en væsentlig nedbringelse af kviksølvemissionerne og brugen af kviksølv på internationalt plan, f.eks. gennem det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument, samtidig med at den primære produktion afvikles, og overskydende kviksølv forhindres i atter at komme ind på markedet;

3. understreger behovet for, at fællesskabsstrategien hurtigst muligt efterfølges af særlige foranstaltninger og retsakter;

4. understreger i betragtning af ovenstående og navnlig de betydelige mængder af overskydende kviksølv, der opstår i forbindelse med afviklingen af kviksølvceller i kloralkalianlæg, betydningen af et proaktivt forslag fra Kommissionen om at afvikle eksporten af metallisk kviksølv og kviksølvforbindelser fra Fællesskabet og anmoder Kommissionen om at fremsætte forslag om et eksportforbud for kviksølv i EU, således at det kan træde i kraft så hurtigt som praktisk muligt og senest i 2010;

5. anmoder Kommissionen om inden marts 2008 at stille forslag om foranstaltninger til sporing af import og eksport af kviksølv og kviksølvforbindelser i medlemsstaterne samt til og fra Fællesskabet, som skal indføres inden eksportforbuddet;

6. anmoder Kommissionen om at overveje at udvide det nuværende forbud mod eksport af kviksølvholdige sæber, som er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 304/2003 af 28. januar 2003 om eksport og import af farlige kemikalier [4], til andre kviksølvholdige produkter, som er eller snart vil blive underlagt brugs- og markedsføringsrestriktioner i EU;

7. anmoder Kommissionen om at stille forslag om retligt bindende foranstaltninger til sikring af, at intet kviksølv fra kloralkaliindustrien kommer tilbage i cirkulation, og at det oplagres sikkert på sikre områder, som holdes under konstant overvågning, og som er beliggende således, at der om nødvendigt kan gribes ind øjeblikkeligt;

8. anmoder desuden Kommissionen om at sikre, at følgende elementer er inkluderet i det pågældende instrument vedrørende oplagring af overskydende metallisk kviksølv: mindstestandarder for sikkerhed, regelmæssig og gennemskuelig indberetning, forudgående planlægning og prognoser samt straffe og sanktioner;

9. opfordrer Kommissionen til at øge befolkningens bevidsthed ved at gennemføre informationskampagner om de forskellige sundhedsrisici ved kviksølv, risikoen for at blive udsat for kviksølv og de miljømæssige problemer, som kviksølv kan forårsage;

10. understreger endvidere betydningen af at anvende "forureneren betaler"-princippet, navnlig for så vidt angår oplagring af overskydende kviksølv; understreger, at de industrielle sektorer, som er ansvarlige for produktionen heraf, bør bidrage til finansieringen af en sikker oplagring af overskydende kviksølv;

11. anmoder Kommissionen om samtidig at sikre, at der ikke kommer primært kviksølv ind på det europæiske og/eller internationale marked;

12. understreger, at kulfyring er en af de vigtigste kilder til kviksølvemissioner, og anmoder Kommissionen om under IFBF-direktivet eller i en særskilt retsakt hurtigst muligt og som minimum at indføre emissionsgrænseværdier for kviksølv fra alle relevante aktiviteter og navnlig fra både små og store kulfyrede forbrændingsanlæg;

13. anmoder Kommissionen om på kort sigt at sikre en nøje gennemførelse af IFBF-direktivet og minder om, at kviksølvcelleprocessen ikke betragtes som den bedste foreliggende teknik i kloralkaliindustrien;

14. opfordrer Kommissionen til at træffe de nødvendige foranstaltninger til og på kort sigt at stille forslag om nationale masseemissionsgrænseværdier og lokale luftkvalitetsgrænseværdier for kviksølv i henhold til relevante eksisterende eller særskilte retsakter;

15. opfordrer Kommissionen til at træffe foranstaltninger til gennemførelse af Parcom-afgørelse 90/3 for at afvikle brugen af kviksølvcellebaserede kloralkalianlæg hurtigst muligt med det mål, at de skal være fuldstændigt afviklede i 2010;

16. anmoder Kommissionen om på kort sigt at træffe yderligere foranstaltninger til at kontrollere kviksølvemissioner fra krematorier, da disse udgør en voksende emissionskilde, der giver anledning til bekymring;

17. anmoder Kommissionen om inden udgangen af 2007 at stille forslag om en begrænsning af anvendelsen af kviksølv i tandfyldningsamalgam og opfordrer Kommissionen til samtidig at træffe foranstaltninger til at sikre, at Fællesskabets krav til behandling af tandlægeaffald overholdes, samt til at undersøge, om der er behov for yderligere foranstaltninger for at sikre, at amalgam ikke kommer ind i affaldsstrømmen;

18. anmoder Kommissionen om at begrænse afsætning og anvendelse af kviksølvholdigt måle- og kontrolapparatur til privat og professionel brug (især i husholdninger, sundhedsvæsenet, skoler og videnskabelige forskningsinstitutioner), og kun indrømme visse undtagelser på de områder, hvor der endnu ikke findes brugbare alternativer; mener, at disse undtagelser også skal omfatte de få tilfælde, hvor der er tale om at bevare traditionelle barometre, museumssamlinger og industriarv; mener endvidere, at det lille antal erhvervsvirksomheder i EU, der fremstiller traditionelle måleinstrumenter under anvendelse af små mængder kviksølv, bør have tilladelse til at fortsætte med denne anvendelse under nøje kontrollerede og godkendte forhold;

19. anmoder Kommissionen om på kort sigt at træffe foranstaltninger til at sikre, at alle kviksølvholdige produkter (ikke blot elektriske eller elektroniske produkter), som på nuværende tidspunkt er i omløb i samfundet, indsamles særskilt og behandles forsvarligt;

20. anmoder Kommissionen om at tage stilling til anvendelse af kviksølv til fremstilling af vaccine, som det også anføres i Rådets konklusioner af 24. juni 2005, og om at evaluere dette med henblik på at indføre en begrænsning af denne anvendelse og et totalforbud, når der findes relevante og sikre alternativer, og at støtte forskning i, om det i fremtiden vil være muligt at give thiomersalfrie multidosisvacciner i udviklingslandene;

21. anmoder Kommissionen om at sikre, at kviksølvforskningen opprioriteres og tildeles tilstrækkelige midler under Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration og andre relevante finansieringsordninger;

22. anmoder Kommissionen om at sikre, at al resterende brug af kviksølv, som ikke er dækket af nærværende strategi, så vidt muligt bliver erstattet med sikre alternativer under den foreslåede Reach-forordning, så snart denne forordning er vedtaget;

23. understreger betydningen af fortsat at gennemføre foranstaltninger til beskyttelse mod udsættelse for kviksølv og øge forståelsen heraf, og erkender, at det er vigtigt med offentligt kendskab til, oplysning om og undervisning i de sundhedsrisici, der er forbundet med udsættelsen for kviksølv; understreger behovet for adgang til miljøinformationer i overensstemmelse med Århus-konventionen;

24. anmoder Kommissionen om at undersøge mulighederne for at gøre medlemsstaternes indberetning af data for sårbare gruppers indtagelse af kviksølv i fødevarer til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) obligatorisk, og om at anmode Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici om at udføre en kviksølvrisikovurdering for sårbare grupper;

25. opfordrer i den forbindelse Kommissionen til at prioritere finansieringen af kommunikation med sårbare befolkningsgrupper om kviksølvs skadelige indflydelse højt og at informere om bedste praksis;

26. opfordrer Kommissionen til at foretage en generel sundhedskonsekvensvurdering for at undersøge sundhedsomkostningerne i forbindelse med kviksølvforurening, herunder europæiske børns formindskede intellektuelle kapacitet som følge af kviksølvpåvirkninger;

27. anmoder Kommissionen om hurtigst muligt at opfylde sin forpligtelse i henhold til vandrammedirektivet, hvorefter den allerede inden december 2003 skulle stille forslag om hensigtsmæssig emissionskontrol og kvalitetsstandarder til afvikling af udledning, emissioner og tab af kviksølv og kviksølvforbindelser til vandmiljøet;

28. glæder sig over Kommissionens forslag om yderligere undersøgelser af sårbare befolkningsgruppers indtagelse af kost, som består af forskellige former for fisk og skaldyr, og mener, at det er af den allerstørste betydning at sikre, at sårbare befolkningsgruppers eksponering bringes ned under de internationalt godkendte standarder for sikre methylkviksølvniveauer;

29. anmoder Kommissionen om at sikre, at der hurtigst muligt indføres et program til undersøgelse af indholdet af methylkviksølv og øvrige dermed sammenhængende faktorer, som påvirker optagelsen af og/eller kviksølvs skadelige indflydelse på fisk i hele Europa, herunder undersøgelse af indholdet i store rovfisk, således at EFSA kan udstede anbefalinger for indtagelsen af fisk med stort indhold af methylkviksølv, med særlig vægt på retningslinjer for sårbare befolkningsgrupper; mener, at der i et sådant program bør tages hensyn til den særlige risiko for, at visse økosystemer hurtigere omdanner kviksølv til biotilgængeligt methylkviksølv end andre;

30. anmoder i samme forbindelse Kommissionen om at sørge for, at kviksølv navnlig i sårbare befolkningsgrupper inkluderes i det bioovervågningsprogram, som oprindeligt blev fastsat i den europæiske handlingsplan for miljø og sundhed 2004-2010 (KOM(2004)0416), hvilket Europa-Parlamentet henstillede til i sin afgørelse herom af 23. februar 2005 [5];

31. glæder sig over Rådets konklusioner, hvori de miljømæssige og sociale problemer, som følger af lukningen af gamle kviksølvminer i Almadén i Spanien, anerkendes som en konsekvens af fællesskabsstrategien for kviksølv; anbefaler, at der gennemføres hensigtsmæssige kompensationsforanstaltninger, som skal finansieres af Kommissionen, med henblik på at give det område, der berøres af lukningen af kviksølvminerne, mulighed for at finde bæredygtige økonomiske og sociale alternativer; understreger, at der skal tages højde for muligheden for at bruge Almadén som et sikkert oplagringssted for de eksisterende metalliske kviksølvbeholdninger eller metallisk kviksølv, som stammer fra industrien i hele Europa, men ikke kviksølvholdige artikler, der er blevet til affald, og dermed gøre brug af de infrastrukturer samt den lokale arbejdskraft og teknologiske viden, som allerede findes i Almadén;

32. støtter foranstaltninger, som har til formål at sikre sanering og overvågning af de forurenede mineområder, herunder lukkede miner, industrigrunde eller deponeringspladser til affald, idet "forureneren betaler"-princippet overholdes;

33. glæder sig over alle Kommissionens forslag om foranstaltninger på internationalt plan og understreger betydningen af, at Kommissionen og medlemsstaterne støtter og fremmer en international indsats for at nå frem til en aftale om gennemførelse af en global retsakt om kviksølv;

34. støtter kraftigt initiativer til at få kviksølv underkastet Rotterdam- og/eller Basel-konventionens procedure for forudgående informeret samtykke med henblik på at øge gennemskueligheden i handelen med kviksølv;

35. understreger endvidere betydningen af EU's samarbejde med de største minedriftslande, Algeriet og Kirgisistan, med det formål at afvikle indførelsen af primær kviksølvproduktion på verdensmarkedet ved at støtte relevante aktioner;

36. understreger betydningen af, at EU tager initiativ til og organiserer bilaterale møder med andre regioner, såsom G77 og Kina, for at fremme forberedelsen af de forhandlinger, der er fastsat til at finde sted på det forestående møde i UNEP's (De Forenede Nationers Miljøprogram) Styrelsesråd i 2007;

37. anmoder Kommissionen om at undersøge muligheden for at yde teknisk bistand og formidle viden til de berørte udviklingslande og lande med overgangsøkonomier i forbindelse med en eventuel afvikling af anvendelsen og frigivelsen af kviksølv og kviksølvforbindelser;

38. understreger, at anvendelsen af amalgam i nyindustrialiserede lande og tredjeverdenslande desuden skal mindskes;

39. opfordrer i lyset af ovenstående Kommissionen til at anmode medlemsstaterne om at aflægge rapport om alle deres kviksølvsaktiviteter og -projekter, der involverer udviklingslande, med henblik på at få fastslået, hvor der er brug for en mere effektiv udnyttelse af EU-midlerne;

40. anmoder Kommissionen om at sikre begrænsning af brugen af kviksølv i guldminedriften og samtidig støtte bæredygtige teknikker, der ikke gør brug af kviksølv, og om yderligere at stille forslag om en positiv mærkningsordning for guld, som er udvundet uden brug af kviksølv, og som også dækker guld, der er forarbejdet i og uden for EU;

41. minder Kommissionen om dens egen udtalelse om, at ekspertgruppen for medicinske anordninger omfatter "interesserede parter", der kan hjælpe Kommissionen med spørgsmål i forbindelse med gennemførelse og praktisk anvendelse af Rådets direktiv 90/385/EØF af 20. juni 1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om aktive, implantable medicinske anordninger [6]; mener derfor, at det er overordentlig vigtigt at sikre fuld deltagelse af alle interesserede parter såsom fagfolk i sundhedssektoren, toksikologer, eksperter i klinisk miljømedicin, patientgrupper og sundhedsgrupper i ekspertgruppen for medicinske anordninger, og at sikre en afbalanceret repræsentation af de forskellige synspunkter;

42. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.

[1] EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.

[2] EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26.

[3] EFT L 309 af 27.11.2001, s. 1.

[4] EUT L 63 af 6.3.2003, s. 1.

[5] EUT C 304 E af 1.12.2005, s. 264.

[6] EFT L 189 af 20.7.1990, s. 17.

--------------------------------------------------