Den europæiske katastrofeberedskabskapacitet (EERC) blev oprettet for at forberede EU på en lang række potentielle katastrofer. Den består af forskellige civilbeskyttelsesressourcer, som deltagerlandene i EU-civilbeskyttelsesmekanismen stiller til rådighed for EU's katastrofeberedskabsoperationer.

Siden EERC's oprettelse har 16 deltagerlande stillet 77 ressourcer til rådighed (f.eks. eftersøgnings- og redningshold, lægehold, vandrensningssystemer osv.), som nu er tilgængelige for EU's operationer i hele verden. Mange af EERC's mål, eller "kapacitetsmål", som er nedfældet i EU-lovgivningen, er således blevet nået.

Når det gælder de tilgængelige ressourcer til 1) fly til skovbrandslukning og 2) husly, er der dog stadig nogle mangler. Det vil kræve yderligere vurdering at fastlægge, om andre ressourcetyper er tilgængelige i tilstrækkelig grad. Dette er tilfældet med a) nødvendige ressourcer ved kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare katastrofer, b) store felthospitaler og medicinsk evakueringskapacitet, som hører under det europæiske lægekorps, c) fjernstyrede luftfartøjssystemer og d) kommunikationshold. Det kan ligeledes være nødvendigt at revidere nogle af de aktuelle kapacitetsmål for at tage højde for ændrede risikovurderinger og operationelle erfaringer.

Kommissionen opfordrer deltagerlandene til at afhjælpe de resterende mangler i EERC og til aktivt at støtte processen med at gennemgå og eventuelt tilpasse og/eller supplere de aktuelle EERC-kapacitetsmål i 2017.





1.Indledning

I en verden med stadig større risici skal EU være forberedt på at reagere på en lang række potentielle katastrofer. Den europæiske katastrofeberedskabskapacitet (EERC) blev oprettet under EU-civilbeskyttelsesmekanismen (UCPM) i 2013 med det formål at forbedre civilbeskyttelsessystemernes beredskab i Unionen. UCPM's deltagerlande kan nu for første gang stille en række katastrofeberedskabsaktiver til rådighed til umiddelbar deployering som et led i EU-operationerne. Ved at registrere nationale aktiver i EERC forpligter deltagerlandene sig til at stå til rådighed for EU's beredskabsoperationer efter en anmodning om bistand via Kommissionens beredskabskoordineringscenter.

EERC er en af de vigtigste innovationer i den seneste revision af EU's civilbeskyttelseslovgivning. Den har medført et skift fra et noget reaktivt ad hoc-koordineringssystem til en mere forudsigelig, planlagt og sammenhængende tilrettelæggelse af EU's katastrofeberedskab. I den forbindelse er det værd at bemærke, at Den Europæiske Revisionsret for nylig roste EU-civilbeskyttelsesmekanismens generelle effektivitet, navnlig med hensyn til koordineringen af katastrofeberedskabet .

EERC er blevet godt modtaget og er vokset hurtigt siden sin indførelse i oktober 2014. Pr. oktober 2016 har Belgien, Danmark, Finland, Frankrig, Grækenland, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Polen, Rumænien, Slovakiet, Slovenien, Spanien, Sverige, Tjekkiet og Tyskland (dvs. 16 deltagerlande i EU-civilbeskyttelsesmekanismen) alle stillet civilbeskyttelsesressourcer til rådighed for EERC . For at sikre, at disse ressourcer er af høj kvalitet, står Kommissionen i spidsen for en særlig certificeringsproces . Typerne og antallet af vigtige indsatskapaciteter, der som minimum er nødvendige for, at EERC kan fungere effektivt, kaldes for EERC's "kapacitetsmål". De er fastlagt ud fra identificerede katastroferisici, og deres egnethed vurderes regelmæssigt af Kommissionen og deltagerlandene . Da kapacitetsmålene skal betragtes som minimumsmål, kan et højere antal ressourcer blive registreret i EERC.

For at være forberedt på at imødegå katastrofer er EU nødt til at foretage en kritisk vurdering af sin beredskabskapacitet. I nærværende rapport gøres der status over de fremskridt, der er gjort i retning af opnåelsen af EERC's kapacitetsmål, og betydningen af de tilbageværende beredskabskapacitetsmangler vurderes. I rapporten foretages der ikke blot en numerisk sammenligning af mål og resultater. Der tages også udgangspunkt i den erfaring, som er opnået inden for EU-civilbeskyttelsesmekanismen i de sidste to år. Sidstnævnte erfaring viser, at det er nødvendigt at revidere eller tilpasse kapacitetsmålene på mellemlang sigt.





2.Tilgængelige ressourcer til EU-missioner

Mellem EERC's indførelse i oktober 2014 og den aftalte skæringsdato for denne rapport (1. oktober 2016) stillede 16 deltagerlande i alt 77 indsatskapaciteter til rådighed for EERC . Disse omfatter civilbeskyttelsesmoduler, tekniske støttehold og andre indsatskapaciteter. Med tilrådighedsstillelsen af disse ressourcer er mange af EERC's kapacitetsmål blevet nået. En detaljeret oversigt er medtaget i bilaget (kolonne 2-3).

For at fastlægge eksistensen af eventuelle mangler i EU's beredskabskapacitet ved katastrofer i de områder, hvor EERC's kapacitetsmål (endnu) ikke er nået, bad Kommissionen deltagerlandene om at identificere eventuelle yderligere ressourcer uden for EERC, der hurtigt kunne stilles til rådighed for EU-missioner. 27 lande fremsendte oplysninger , og en detaljeret oversigt er medtaget i bilaget (kolonne 4).

Når ressourcer uden for EERC er tilgængelige til at afhjælpe mangler inden for EERC, konkluderes det i denne rapport, at der ikke er nogen mangler i EU's overordnede beredskabskapacitet. Det skal dog bemærkes, at ressourcer uden for EERC giver færre garantier for tilgængelighed og kvalitet end ressourcer, der er registreret i EERC. Moduler registreret i EERC skal være klar til udsendelse/operationer i det pågældende land inden for et bestemt antal timer, og de er underlagt en certificeringsproces, der omfatter dokumentgennemgang, uddannelse og øvelser. Det samme kan ikke garanteres for ressourcer uden for EERC.

3.Potentielt væsentlige mangler i EU's katastrofeberedskabskapacitet

I de første to år af sin eksistens blev EERC med held brugt til at reagere på ebolakrisen i Vestafrika (2014), skovbrandene i Grækenland (2015), skovbrandene på Cypern, i Frankrig og i Portugal (2016), jordskælvet i Ecuador (2016), udbruddet af gul feber i Den Demokratiske Republik Congo (2016) og orkanen Matthew på Haiti (2016). Visse mangler har dog vist sig. Kommissionen har identificeret to potentielt væsentlige mangler: fly til skovbrandslukning samt husly og hermed forbunden bistand.

3.1 Fly til skovbrandslukning

Risikoen for skovbrand afhænger af mange faktorer, såsom klimaforhold, vegetation, skovforvaltningspraksis osv. I EU er det generelt Syd- og Sydøsteuropa, som har den største risiko, selv om der også er andre regioner, der har været ramt i de senere år (f.eks. Västmanland i Sverige i 2014), og skovbrandenes antal og udstrækning kan variere meget fra år til år, alt afhængigt af de meteorologiske betingelser for årstiden.

Det indledende kapacitetsmål i EERC for skovbrandslukningsmoduler med fly var sat til to. Herefter registrerede Frankrig et modul. Desuden medfinansierede Kommissionen et fly til brandslukning administreret af Italien som "bufferkapacitet" i skovbrandsæsonen 2016. Det betød, at flyet var en del af EERC i sommeren 2016, og Kommissionen finansierede dets standbyomkostninger for at sikre, at det var til rådighed i tilfælde af større katastrofer. Begge aktiver viste sig at være særdeles nyttige.