Nr. C 125/14 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16.10.74 
Udtalelse  om  »Forslag  til Rådets  direktiv  om  forpligtelse  for medlemsstaterne  i EØF 
til at opretholde  minimumslagre  af brændstoffer  ved  elektriske  varmekraftværker« 
Den tekst,  som  har været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske  Fcelles-
skabers  Tidende  nr.  C 35 af 28. marts  1974,  side  44. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den 28. januar  1974  i medfør  af artikel  198  i Traktaten  om oprettelse  af 
Det europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  om 
det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 122.  plenarforsamling  afholdt  i Bruxel-
les, den 17. og 18. juli 1974  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til det  brev  af 4. februar  1974, 
hvori  Rådet  anmodede  om en udtalelse  om »Forslag 
til Rådets  direktiv  om  forpligtelse  for medlemssta-
terne  i EØF  til at opretholde  minimumslagre  af 
brændstoffer  ved elektriske  varmekraftværker«, 
under  henvisning  til artikel  198  i traktaten  om opret-
telse  af De  europæiske  økonomiske  Fællesskaber, 
under  henvisning  til den  beslutning,  som  dets  præsi-
dium  traf  på mødet  den  26.  februar  1974  om  at 
pålægge  Afdelingen  for energi  og nukleare  anliggen-
der at udarbejde  en beretning  og en udtalelse  herom, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der  blev  fremsat 
af Afdelingen  for energi  og nukleare  anliggender  på 
mødet  den  5. juli 1974, 
under  henvisning  til den  beretning,  der blev  forelagt 
af ordføreren  på afdelingens  møde  den  5. juli  1974, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på sin  122. 
plenarforsamling  den  17.  og 18.  juli  1974,  mødet 
den 17. juli,  og 
ud fra følgende  betragtninger 
Sikkerheden  for  forsyninger  er en vigtig  del  af en 
fælles  energipolitik, med dette  for øje bør  der  ske  en samordnet  opret-
holdelse  inden  for  Fællesskabet  af passende  sikker-
hedslagre, 
oplagring  af energi  kræver  imidlertid  store  investe-
ringer  både  med  hensyn  til lagrenes  værdi  og med 
hensyn  til de faste  anlæg, 
for at beskytte  Fællesskabet  mod  vanskeligheder 
med forsyningerne  udefra  vedtog  Ministerrådet  den 
20. december  1968  direktiv  nr. 68/414/EØF  om for-
pligtelse  for medlemsstaterne  til at opretholde  mini-
mumslagre  af  mineralolieprodukter  svarende  til 
65 dages  forbrug;  lagre  skulle  dække  følgende  tre 
grupper: 
i) benzin  til motorkøretøjer 
ii) gasolie,  dieselolie,  petroleum 
iii) fuel-olier, 
I ovennævnte  direktiv  specificeredes,  at lagre  kunne 
findes  ved følgende  anlæg: 
— ombord  på tankbåde  i havn; 
— i lossehavne; 
— i tanke  ved udgangspunkt  for olierørledninger; 
16. 10.74  De  Europæiske  Fællesskabers  Tidende 
— i raffinaderiernes  forrådstanke; 
— i lagrene  hos raffinaderier,  import-  oplagrings-
og engrosvirksomheder; 
— storforbrugeres  lagre, 
Rådets  direktiv  nr. 72/425/EØF  af 19. december  1972 
træder  i kraft  1. januar  1975  og udvider  det krævede 
minimumsniveau  for lagre  fra 65 dage  til 90 dage, 
det foreliggende  forslag  til Rådets  direktiv  sigter  mod 
at beskytte  elektricitetsproduktionen  i Fælleskabet 
mod  enhver  vanskelighed  med  brændstofforsyningen 
uanset  oprindelse  ved  at sikre,  at der  umiddelbart 
ved kraftværker  findes  tilstrækkelige  lagre  til at 
sikre  de elektricitetsforsyninger,  som  kan  forudses, 
i et tidsrum  af 50 dage, 
den foreslåede  forpligtelse  til oplagring  ved  kraft-
værker  gælder  både  for kul og olie, 
med flertal,  blandt  de tilstedeværende  eller  repræ-
senterede  medlemmer,  idet  dog  4 stemte  imod,  og 
13 undlod  at stemme  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
1. ALMINDELIGE  BEMÆRKNINGER 
1.1. Forholdet  mellem  forslaget  og de eksisterende 
direktiver 
1.1.1.  Udvalget  bemærker,  at  forholdet  mellem 
forslagets  ordlyd  og  de eksisterende  direktiver  er 
uklar,  hvad  angår  olie.  Forslagets  ordlyd  kan  for-
tolkes  på to forskellige  måder: 
i) det  nye  krav  om lagre  ved  kraftværker  til 50 dage 
skal opfyldes  uanset  — og derfor  foruden  — det 
generelle  krav  om lagre  til 90 dage; 
ii) lagrene  ved  kraftværker  til 50 dage  kan  inklu-
deres  i det generelle  krav  om lagre  til 90 dage. 
1.1.2.  Udvalget  mener,  at der  bør  fremsættes  æn-
dringsforslag  til forslaget  med  henblik  på præcise-
ring,  sådan  som  antydet  af Kommissionens  repræ-
sentant,  nemlig,  at den  foreslåede  50-dagesforpligtelse Nr. C 125/15 
gjaldt  udover  det  almindelige  krav  om  lagre  til 90 
dage. 
1.1.3.  Udvalget  finder  generelt,  at alle  retsmidler  i 
forbindelse  med  obligatorisk  oplagring  i Fællesskabet 
bør gennemgås  og forenkles. 
1.2. Præcisering  af lagrenes  størrelse 
1.2.1.  Udvalget  godkender  formålet,  som  er at sikre 
elektricitetsforsyningen,  og de deraf  følgende  behov 
for at sikre,  at der  findes  tilstrækkelige  lagre  ved 
kraftværkerne  af hensyn  til fortsat  elektricitetspro-
duktion  i et rimeligt  tidsrum.  Udvalget  godkender 
derfor  forslaget  om,  at dette  tidsrum  skal  være  50 
dage. 
1.2.2.  Med  hensyn  til lagrenes  størrelse  mangler 
man som  nævnt  at løse  problemet  med  forholdet 
mellem  lagre  af mineralolieprodukter  ved  kraftværker 
svarende  til 50 dages  forbrug  og det  generelle  krav 
om lagre  al mineralolieprodukter  svarende  til 90 
dages  forbrug. 
1.2.3.  Udvalget  finder  derimod,  at de økonomiske 
følger  af afbrydelse  i brændstofforsyningen  er så 
alvorlige,  at de berettiger  til ekstra  brændstofoplagring 
i Fællesskab.  De finder  derfor,  at man  bør  oprette 
lagre  udover  de,  der  allerede  eksisterer  i henhold  til 
det generelle  krav  om  90 dage,  såfremt  50 dages 
lagrene  som  fastsat  af direktivforslaget  ved  kraft-
værker  har  form  af mineralolieprodukter.  Dette  ville 
være  i overensstemmelse  med  Kommissionens  hen-
sigter,  sådan  som  beskrevet  af dens  repræsentanter. 
1.2.4.  Udvalget  anmoder  derfor  Kommissionen  om 
præciseringer. 
1.3. Lagrenes  placering 
1.3.1.  Hvis  man  holder  strengt  på,  at oplagringen 
skal finde  sted  på forbrugsstedet,  eller  på at der  skal 
konstrueres  en permanent  forbindelseslinie  mellem 
oplagrings-  og  forbrugsstedet,  kan  dette  medføre 
omkostninger,  der  er alt for  store  i forhold  til det 
ønskede  mål  og de andre  løsninger.  Udvalget  finder, 
at man  ved  at benytte  offentlige  transportmidler  i det 
omfang,  de kan  sikre  en direkte  forbindelse,  kan 
opnå  økonomiske  fordele  uden  derfor  at mindske 
Nr. C 125/16 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16. 10. 74 
forsyningssikkerheden  i væsentlig  grad  under  forud-
sætning  af,  at man  fastsætter  vilkårene  og  maksi-
mumsafstanden  mellem  oplagringsstedet  og et andet 
sted,  som  ikke  er forbrugsstedet,  idet  disse  faktorer 
kunne  vurderes  på baggrund  af transporttiden  mellem 
oplagrings-  og  forbrugsstedet.  Kommissionen  bør 
derfor  være  mere  fleksibel  med  hensyn  til anvendelse 
af offentlig  transport. 
2. SÆRLIGE  BEMÆRKNINGER 
2.1. Artikel  1 
2.1.1.  I henhold  til  synspunkterne  i »almindelige 
bemærkninger«  mener  Udvalget,  at forpligtelsen  om 
ekstra  oplagring  er for  stor,  og finder,  at følgende 
afsnit  bør  føjes  til artikel  1: 
»Lågre  af mineralolieprodukter,  som  er oprettet 
i henhold  til direktivet,  er ikke  en del af de lagre, 
som er oprettet  i henhold  til direktiv  nr. 68/414/ 
EØF  ('),  beslutningen  nr.  68/416/EØF  (2)  og 
direktiv  nr. 72/425/EØF  (3)«. 
2.2. Artikel  2 
2.2.1.  Det  foreliggende  direktivforslag  har  ene  og 
alene  det  formål  at sikre  elektricitetsforsyningen  i 50 
dage.  Denne  garanti  må  være  absolut,  ellers  forfejler 
direktivet  sit mål. 
2.2.2.  Forpligtelsen  til at holde  lagre  til 50  dage 
medfører  imidlertid  nødvendigvis  for  elektricitetspro-
ducenterne  en  øget  indsats  af kapital  og  dermed 
forbundne  højere  kapitalomkostninger  (omkostninger 
ved køb  og oplagring  af brændstofferne  etc.),  hvorfor 
det ikke  ville  være  forbavsende,  hvis  elektricitetspro-
ducenterne  prøvede  på at undgå  disse  omkostninger 
ved at udnytte  dispensationsreglerne  i direktivfor-
slaget  og således  bidrage  til at bringe  »50-dages-tids-
rummet«  i fare. 
2.2.3.  Ifølge  det  foreliggende  direktivforslag  findes 
der nemlig  virkelig  ikke  nogen  forpligtelse  til oplag-
ring af alle  primære  energikilder.  Forpligtelsen  til at 
opretholde  lagre  gælder  kun  for  mineralolieprodukter 
og stenkul,  men  berører  ikke  brunkul  og naturgas  og 
andre  organiske  brændstoffer. 
i1) EFT  nr. L 308  af 23. 12. 1968,  s. 14. 
(2) EFT  nr. L 308  af 23. 12. 1968,  s. 19. 
(3) EFT  nr. L 291  af 28. 12. 1972,  s. 154. 2.2.4.  Udvalget  er af den  opfattelse,  at forpligtelsen 
burde  udvides  til at gælde  alle  de energikilder,  der 
benyttes  til drift  af varmekraftværker,  bortset  fra  de 
i det  følgende  nævnte  undtagelser  for  kraftværker, 
der drives  med  brunkul  og naturgas. 
2.2.5.  Da  brunkul  har  en meget  lavere  brændværdi 
end stenkul,  lader  det  sig  på grund  af dets  volumen 
efter  brydningen  kun  vanskeligt  oplagre  i store 
mængder.  Hvis  man  ydermere  tænker  på,  at de kraft-
værker,  der  drives  med  brunkul,  i almindelighed  ligger 
ved selve  brunkulslejerne,  så kan  brunkulsreserver  i 
jorden  følgelig  betragtes  som  direkte  tilgængelige 
lagre  i overensstemmelse  med  50-dages  forpligtelsen. 
2.2.6.  Tilsvarende  betingelser  burde  finde  anvendelse 
ved de ambivalente  kraftværker  med  naturgas,  da en 
oplagring  også  ved  dette  brændstof  for  tiden  kun 
vanskeligt  kan  praktiseres.  Omstillingen  af bestående 
anlæg  til drift  med  to brændstoffer  burde  ligeledes 
stærkt  opmuntres.  Som  en mere  langfristet  foranstalt-
ning  burde  de ansvarlige  steder  inden  for  Fællesska-
bets institutioner  fremme  forskning  og udvikling  med 
henblik  på oplagring  af naturgas  i naturlige  underjor-
diske  hulrum. 
2.2.7.  Fællesskabet  burde  ligeledes  undersøge  mulig-
heden  for  at stille  lavt  forrentede  kreditter  til rådig-
hed for  at udligne  de øgede  omkostninger,  der  er 
forbundet  med  opfyldelsen  af den  nye  forpligtelse 
til at opretholde  lagre. 
2.2.8.  Hvad  angår  forbuddet  mod  anvendelse  af 
offentlige  transportmidler  og -veje  til at opretholde 
forbindelsen  mellem  kraftværket  og oplagringsstedet, 
mener  Udvalget,  at denne  bestemmelse  ikke  er beret-
tiget  for så vidt  angår  kraftværker,  som  forsynes  med 
kul, som  ikke  er placeret  i nærheden  af en mine,  og 
som normalt  modtager  deres  forsyninger  via jernbane 
eller  sejlbare  vandveje.  Generelt  set forekommer  dette 
forbud  at være  for  strengt,  når  man  tager  i betragt-
ning,  at direktivforslaget  kræver,  at der  skal  være 
direkte  forbindelse  mellem  oplagringsstedet  og kraft-
værket  i de tilfælde,  hvor  lagrene  ikke  kan  placeres 
ved selve  kraftværket.  I talrige  tilfælde  er denne  gene-
relle  regel  givetvis  uanvendelig,  frem  for alt på grund 
af pladsmangel,  og den  kan  under  alle  omstændig-
heder  vise  sig at være  forbundet  med  større  omkost-
ninger  end  andre  løsninger. 
2.2.9.  Det  forekommer  endvidere  hensigtsmæssigt  at 
få klarlagt,  om  bestemmelserne  i første  afsnit  under 
stk. 3 er forenelige  med  bestemmelserne  i andet  afsnit 
under  stk.  4.  Når  elektricitetsproducenterne  har 
mulighed  for  at slutte  sig sammen  og fordele  brænd-
stoflagrene  mellem  deres  kraftværker  opstår  spørgs-
målet  om  man  ikke  bør  undlade  at anvende  bestem-
melserne  om  placeringen  af lagrene  og transporten 
i visse  tilfælde. 
16. 10.74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 125/17 
2.3. Artikel  5 
2.3.1.  Man  må  gå  ud  fra,  at den  frist,  der  er sat 
for etableringen  af lagrene,  nemlig  1. januar  1976, 
ikke  kan  overholdes;  dette  skyldes  ikke  mindst,  at 
direktivet  vanskeligt  kan  blive  godkendt  af Rådet  i 
1974.  Efter  Udvalgets  mening  kan  et mere  realistisk 
tidspunkt  for  direktivets  iværksættelse  først  fastsættes 
efter  et indgående  studium  af hvor  lang  tid der  kræves for at skaffe  de nødvendige  nye  oplagrings-  og trans-
portanlæg. 
Bruxelles,  den  17.  juli  1974. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
Formand 
BILAG 
til udtalelsen  fra  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
Følgende  ændringsforslag  blev  forkastet  under  forhandlingerne: 
Punkt  2.2.5 
Følgende  afsnit  tilføjes: 
»På den  anden  side  er de brunkulsdrevne  kraftværker  i almindelighed  ambivalente.  For  at 
forhindre  en uberettiget  omgåelse  af forpligtelsen  til at opretholde  lagre,  skulle  disse  ambiva-
lente  kraftværker  forpligtes  til at opretholde  lagre  af de andre  anvendte  brændstoffer.  Omfan-
get af disse  lagre  bestemmes  af det  sædvanlige  forbrug  af disse  brændstoffer  i løbet  af 50 
dage.« 
Resultatet  af  afstemningen 
Stemmer  for:  21 
Stemmer  imod:  41 
Undlod  at stemme:  11 
Begrundelse  for  ovennævnte  ændringsforslag 
1. Som  anført  i punkt  2.2.1.  skal  garantien  være  absolut,  da en sådan  ikke  tillader  kompro-
miser. 
2. Man  er klar  over  de farer,  som  indgåelse  af kompromiser  medfører  for  sikkerheden  som 
helhed,  og har  derfor  i udtalelsen  ikke  givet  nogen  bedømmelse  af kommissionsforslagets  værdi; 
man  har  anmodet  Kommissionen  om  at omformulere  direktivforslaget  med  henblik  på de und-
tagelser,  der er fastsat  for oplagring,  nemlig  af brunkul,  naturgas  og andre  organiske  brændstoffer. 
3. Imidlertid  er ræsonnementet  ikke  ført  helt  til ende;  dette  burde  normalt  omfatte  følgende: 
— i princippet  ingen  undtagelser,  som  tilsidesætter  sikkerheden;  derfor  kun  undtagelse  fra 
forpligtelsen  til oplagring  af brunkul  og naturgas,  såfremt  kraftværkerne  ligger  umiddelbart 
op til forekomsterne; 
— i polyvalente  kraftværker  gælder  disse  undtagelser  kun  for  den  del  af brunkullet  og natur-
gassen,  der  anvendes; 
— forpligtelse  til ændring  af allerede  eksisterende  kraftværker,  som  kun  benytter  et enkelt 
brændstof,  med  henblik  på anvendelse  af to brændstoffer  i disse  kraftværker.  Fristen  for en 
sådan  ændring  af kraftværker  fastsættes  senere. 
Punkt  2.2.6 
Dette  erstattes  med  følgende: 
»Tilsvarende  betingelser  burde  finde  anvendelse  ved  de ambivalente  kraftværker  med  natur-
gas, da en oplagring  også  ved  dette  brændstof  for  tiden  kun  vanskeligt  kan  praktiseres. 
Nr. C 125/18 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16. 10. 74 
Hvad  angår  de kraftværker,  som  udelukkende  drives  med  naturgas,  burde  der  indføres  en 
forpligtelse  til at gøre  alle  fremtidige  anlæg  ambivalente.  (Hertil  skal  tilføjes,  at Kommis-
sionen  i sit nyeste  dokument  »På  vej  mod  en ny energipolitisk  strategi  for  Fællesskabet«  har 
optaget  et forslag  med  et sådant  sigte).  Omstillingen  af bestående  anlæg  til drift  med  to 
brændstoffer  burde  derfor  ligeledes  fremmes.  Som  en  mere  langfristet  foranstaltning  burde 
de ansvarlige  steder  inden  for  Fællesskabets  institutioner  fremme  forskning  og  udvikling 
med  henblik  på oplagring  af naturgas  i naturlige  underjordiske  hulrum«. 
Resultatet  af afstemningen 
Stemmer  for:  26 
Stemmer  imod:  39 
Undlod  at stemme:  12 
Begrundelse  for ændringsforslaget 
(se begrundelsen  for  ændringsforslaget  vedrørende  punkt  2.2.5.) 
Udtalelse  om  »Forslag  til Rådets  direktiv  om  skovbrugsforanstaltninger« 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske  Fælles-
skabers  Tidende  nr.  C 44 af 19.  april  1974,  side  14-20. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  11. marts  1974  i medfør  af artikel  42 og 43 i Traktaten  om oprettelse 
af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det  nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 122.  plenarforsamling  afholdt  i Bruxelles* 
den 17.  og 18. juli  1974  sin udtalelse  om det  nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til Rådet  anmodning  om  en udtal-
else af 12.  marts  1974  om »Forslag  til Rådets  direktiv 
om skovbrugsforanstaltninger«, 
under  henvisning  til artiklerne  42 og 43 i traktaten 
om oprettelse  af EØF, 
under  henvisning  til dets  præsidiums  beslutning  om 
at pålægge  Landbrugsafdelingen  at forberede  Udval-
gets arbejde  på dette  område, under  henvisning  til den  beretning,  som  ordføreren, 
hr. Schnieders,  har  afgivet  over  for  Landbrugsafde-
lingen, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der  blev  fremsat 
af Landbrugsafdelingen  på mødet  den  4. juli  1974, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på  sin  122. 
plenarforsamling  den  17.  og 18.  juli  1974,  mødet  den 
17. juli  1974,  og 
ud fra følgende  betragtninger: