Bruxelles, den 08.12.2004

KOM(2004) 785 endelig

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om fastsættelse for 2005 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Dette forslag til rådsforordning fastsætter for 2005 fiskerimulighederne for EF på flere fiskepladser og for tredjelandsfartøjer i EF-farvande og betingelserne for udnyttelse af fiskerimulighederne. Det foreslås også at videreføre foranstaltningerne til begrænsning af fiskeriindsatsen for alvorligt nedfiskede fiskebestande. I forslaget er der også medtaget tekniske foranstaltninger som overgangsforanstaltninger for 2005.

I. BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET

Den seneste rapport fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES), der i vid udstrækning bakkes op af EF's videnskabelige, tekniske og økonomiske komité for fiskeri (STECF), bekræfter de senere års udvikling. De fleste demersale bestande og nogle pelagiske bestande er overfiskede og befinder sig uden for sikre biologiske grænser.

For nogle meget nedfiskede bestande har ICES rekommanderet nulfangster i det pågældende fiskeri eller indførelse af meget restriktive samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) i afventning af vedtagelsen af en genopretningsplan. Det må overvejes at følge denne rådgivning på baggrund af de beslutninger, som Rådet har truffet i de sidste tre år. Disse beslutninger har ført til betydelige nedskæringer i fangstkvoterne for truede bestande og indførelse i 2003 af en midlertidig ordning for kontrol af fiskeriindsatsen i nogle fiskerier. Disse foranstaltninger er blevet ledsaget af oplægningsprogrammer, som har bevirket, at fiskerikapaciteten er blevet reduceret i nogle medlemsstater. Kommissionen mener derfor, at dens nuværende politik, som er at tillade fortsat fiskeri, men i mindre målestok, kan give resultater, hvis den overholdes fuldstændigt.

Ifølge nylige skøn fra ICES har faldet i fiskeridødeligheden i 2003 dog været mindre end Rådet lagde op til i 2002. Kommissionen mener, at det er nødvendigt at anvende strengere bevarelsesforanstaltninger, hvis fiskeriet ikke lukkes i overensstemmelse med rådgivningen.

For mange bestande er ICES-skønnene over nylige landinger meget større, end de landinger, der rapporteres i de officielle statistikker. Dette tyder på, at kvoterne ikke har begrænset fiskeriet, som det var hensigten. ICES hævder derfor, at de krævede reduktioner af fiskeridødeligheden kun kan opnås, hvis der gennemføres betydelige nedskæringer i fiskeriindsatsen. På grundlag af denne rådgivning foreslår Kommissionen igen for 2005, at der gennemføres direkte indsatsforvaltning som en central bevarelses- og forvaltningsforanstaltning.

Der kræves flerårige forvaltningsplaner for at sikre bestandenes bæredygtighed på lang sigt og forbedre stabiliteten i fiskeriet. Der skal træffes årlige beslutninger om TAC'er og kvoter i forbindelse med genopretningsplaner og langfristede forvaltningsstrategier. Kommissionens forslag afspejler nylige drøftelser med medlemsstaterne og de berørte parter om langfristet forvaltning og foregriber yderligere drøftelser i 2005.

De berørte parter har ved høringerne udtrykt stærk præference for at bevare stabile TAC'er. For at opnå dette, bliver fiskebestandene nødt til selv at være mere stabile. Det kræver for de fleste bestandes vedkommende, at udnyttelsen reduceres til et lavere, stabilt og bæredygtigt niveau.

I de seneste rekommandationer har forskerne anbefalet en fiskeribaseret forvaltningsstrategi, fordi enkeltartsforvaltning ikke i tilstrækkelig grad tilgodeser kompleksiteten i mange blandede fiskerier med samtidig befiskning af forskellige bestande. Den fiskeribaserede strategi gør det nødvendigt at tage hensyn til, at flere bestande optræder samtidig i de samme fiskerier. Det er også en yderligere grund til at anvende direkte indsatsforvaltning som et forvaltningsredskab. Hvis blandingen af fiskerimuligheder, der er til rådighed for fiskerflåderne, og blandingen af arter, der fanges, ikke stemmer overens, kan det nemlig blive nødvendigt med genudsætning.

Da ICES-skønnene viser, at fangsterne overstiger TAC'erne, og at TAC'erne og kvoterne ikke har kunnet dæmme op for fiskeridødeligheden, er det vigtigt, at kontrollen og håndhævelsen forbedres betydeligt for at bevare fiskebestandene. Derfor foreslår Kommissionen flere foranstaltninger til effektivere gennemførelse af bevarelses- og forvaltningsforanstaltningerne.

II. FASTSÆTTELSE AF DE SAMLEDE TILLADTE FANGSTMÆNGDER (TAC'ER)

A. Bestande i EF-farvande

Kommissionens forslag til TAC'er er baseret på den seneste videnskabelige rådgivning, men i visse tilfælde ændret på grund af behovet for at sikre kontinuitet i den økonomiske aktivitet i de pågældende fiskerier og som følge af gennemførelsen af en flerårig forvaltningsstrategi som beskrevet ovenfor. Disse ændringer foretages kun, hvis de er forenelige med en væsentligt mindsket risiko for truede fiskebestande.

Kommissionen har rådført sig med de berørte parter under udarbejdelsen af dette års forslag. På grundlag af disse høringer erkender Kommissionen, at det er nødvendigt at gå gradvis frem, så der opnås en rimelig ligevægt mellem nødvendigheden af hurtigst muligt at genopbygge bestandene til sikre biologiske niveauer og nødvendigheden af at sikre en vis kontinuitet i den økonomiske aktivitet. Kommissionen erkender også, at det er nødvendigt at udnytte fiskerimulighederne fuldt ud for bestande, der befinder sig inden for sikre biologiske grænser, når blot dette ikke medfører øget fiskeridødelighed, hvilket på lang sigt vil reducere udbyttet.

Når det gælder den nærmere strategi for fastsættelsen af TAC'er i EF-farvande, anvender Kommissionen følgende kriterier for følgende bestandskategorier:

1. Bestande, som Rådet har vedtaget en genopretningsplan for

De relevante bestande er:

- torsk i Kattegat

- torsk i Skagerrak, Nordsøen og den østlige del af Den Engelske Kanal

- torsk vest for Skotland

- torsk i Det Irske Hav

- den nordlige kulmulebestand.

For disse bestande foreslår Kommissionen, at TAC'erne tilpasses i henhold til artikel 6 og 7 i genopretningsplanen for torsk[1] og i henhold til artikel 5 og 6 i genopretningsplanen for den nordlige kulmulebestand[2]. For nogle af disse bestande er vurderingen meget usikker, fordi der hersker usikkerhed om, hvor store mængder fisk der landes. I disse tilfælde er artikel 6 og 7 ikke direkte anvendelige, og Kommissionen foreslår fortsat lave TAC'er.

På baggrund af den fortsat alvorlige situation for torskebestandene og det bekræftede behov for yderligere bevarelsesforanstaltninger foreslår Kommissionen yderligere tilpasninger af indsatsen for at forbedre beskyttelse af torsk i henhold til artikel 8 i genopretningsplanen for torsk.

2. Bestande, som der er ved at blive udarbejdet en genopretningsplan for

De relevante bestande er:

den sydlige kulmulebestand (afsnit VIIIc og IXa)

jomfruhummer ud for Den Iberiske Halvø og i Atlanterhavet (afsnit VIIIc og IXa)

tunge i Biscayabugten (afsnit VIIIab)

tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal (afsnit VIIe)

torsk i den østlige Østersø (underområde 25-32)

rødspætte i Nordsøen (underområde IV)

I de tilfælde, hvor ICES har udtalt, at en genopretningsplan fortsat er påkrævet, foreslår Kommissionen tilpasninger af TAC'er og indsatsforvaltningsforanstaltninger, der tager hensyn til resultaterne af høringerne af medlemsstaterne og de berørte parter. I de tilfælde, hvor ICES ikke længere rekommanderer en genopretningsplan, foreslår Kommissionen tilpasninger af TAC'er og eventuelt indsatsbegrænsninger, der er i overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning, og som tager hensyn til bestandenes aktuelle tilstand, behovet for en flerårig strategi og medlemsstaternes og de berørte parters ønsker om stabile TAC'er. Kommissionen vil fortsætte drøftelserne i Rådet og med de berørte parter og medlemsstater om langfristet forvaltning af disse bestande med henblik på at forhindre, at bestandene igen bliver stærkt truede.

3. Bestande, der optræder sammen med en bestand, som der er vedtaget eller er ved at blive udarbejdet genopretningsplaner for, eller med hensyn til hvilken ICES og STECF har tilrådet lukning eller nedsættelse til det lavest mulige niveau

Hvis gennemførelsen af genopretningsplaner for sårbare arter i blandede fiskerier medfører betydelige ændringer i fiskeridødeligheden, foreslår Kommissionen på grundlag af informationer og rådgivning fra ICES og STECF at anvende forenelige foranstaltninger for at undgå at skabe en forpligtelse til genudsætning i de fiskerier, der uundgåeligt er blandede. Eksempler herpå er kuller- og hvillingebestandene i Nordsøen og vest for Skotland og tungebestandene i Kattegat, Skagerrak og Nordsøen.

4. Andre bestande, som ifølge ICES og STECF befinder sig uden for sikre biologiske grænser, og for hvilke de har tilrådet en væsentlig nedbringelse af fiskeridødeligheden

For bestande, der befinder sig uden for sikre biologiske grænser, men som ikke henhører under nogen af ovennævnte kategorier, foreslår Kommissionen en TAC svarende til den fangstmulighed på kort sigt, der er rekommanderet af ICES og/eller STECF, idet Kommissionen dog for at mindske virkningerne af de usikre vurderinger og opnå større stabilitet på markederne og i fiskeriet foreslår at begrænse ændringerne af TAC'erne i forhold til TAC'erne for 2003 til højst 20 %, når det kan ske, uden at den efter forsigtighedsprincippet anbefalede fiskeridødelighed Fpa overskrides.

Som en integrerende del af denne mere gradvise strategi agter Kommissionen også at foreslå, at Rådet forpligter sig til at fastsætte TAC'er, der er i tråd med yderligere gradvise nedsættelser af fiskeridødeligheden i de kommende år.

5. B estande, der befinder sig inden for sikre biologiske grænser og ikke er knyttet til en bestand, som er omfattet af en genopretningsplan

Når vurderingen af bestanden viser, at den befinder sig inden for sikre biologiske grænser, foreslår Kommissionen en TAC, der ifølge de videnskabelige beregninger af konsekvenserne af, at der tages en sådan fangst, udelukker, at bestanden i 2006 kommer til at befinde sig uden for sikre biologiske grænser (dvs. under den efter forsigtighedsprincippet anbefalede biomasse Bpa eller over den efter forsigtighedsprincippet anbefalede fiskeridødelighed Fpa).

Hvis det af vurderingen af en bestand fremgår, at der ikke kan opnås yderligere udbytte på lang sigt ved at øge fiskeridødeligheden, eller at der kan opnås større udbytte ved at mindske fiskeridødeligheden, foreslår Kommissionen en TAC, der er i tråd med ikke at øge fiskeridødeligheden.

For at begrænse virkningerne af usikkerheden ved vurderingerne og for at muliggøre en større økonomisk stabilitet i fiskerisektoren vil Kommissionen begrænse alle forhøjelser eller nedsættelser af TAC'er til højst 20 % i forhold til TAC'erne for 2002, hvis dette kan gøres uden at overskride Fpa.

6. Bestande, som der ikke foreligger vurderinger og videnskabelig rådgivning for

I disse tilfælde har Kommissionen enten baseret sit forslag på rådgivning fra ICES eller fra STECF, når disse organer har opgivet specifikke tal for TAC.

I de tilfælde, hvor der hverken foreligger vurderinger eller rådgivning, foreslår Kommissionen generelt en TAC for 2005 svarende til den TAC, der blev vedtaget for 2004, hvis de rapporterede landinger viser, at kvoteudnyttelsen har været høj. Hvis kvoteudnyttelsen har været lav, har Kommissionen overvejet, om dette skyldes mangel på reelle fiskerimuligheder (dvs. at der har været tale om "papirfisk"). I sådanne tilfælde foreslår Kommissionen, at TAC'en nedsættes for bedre at afspejle (og dermed på lang sigt beskytte) de reelle fiskerimuligheder. Kommissionen foreslår, at TAC'erne nedsættes med 20 % i disse tilfælde for at opnå en gradvis nedsættelse af fiskerimulighederne, så de kommer til at svare til de landinger, der er konstateret i de seneste år.

B. Bestande, der forvaltes af regionale fiskeriorganisationer eller på grundlag af bilaterale konsultationer med tredjelande

Visse bestande forvaltes inden for rammerne af regionale fiskeriorganisationer eller på grundlag af bilaterale konsultationer med tredjelande. Kommissionens forslag for disse bestande afspejler de beslutninger, der er truffet i disse fiskeriorganisationer eller under disse konsultationer. Der mangler dog at blive vedtaget nogle få beslutninger for bestande, der forvaltes sammen med tredjelande. Udsættes forelæggelsen af nærværende forslag, indtil disse beslutninger er truffet, bliver det umuligt at forelægge forslaget så betids, at Rådet kan nå at behandle det inden vedtagelsen i december.

III. INDSATSBEGRÆNSNINGER

På baggrund af ICES' udtalelse om, at TAC'er er ineffektive til at nedbringe fiskeridødeligheden, og at der er behov for at anvende fiskeriindsatsforvaltning for at opnå den tilstræbte bæredygtighed, mener Kommissionen fortsat, at indsatsforvaltning er et vigtigt instrument. Rådet har vedtaget indsatsforvaltningsforanstaltninger siden december 2002 for visse torskefiskerier.

Kommissionen har derudover foreslået yderligere genopretningsplaner, der inkluderer anvendelse af direkte fiskeriindsatsforvaltning for yderligere bestande, der udnyttes på en måde, som ikke er bæredygtig.

Kommissionen foreslår midlertidige foranstaltninger til forvaltning af fiskeriindsatsen svarende til dem, der blev iværksat for 2004 (bilag V til forordning (EF) nr. 2287/2003), og de skal gælde for fiskerier, der befinder sig uden for sikre biologiske grænser, og for hvis vedkommende ICES anbefaler meget omfattende reduktioner af fiskeridødeligheden. Dette forslag vedrører begrænsning af antallet af fiskedage pr. redskabskategori for torskefiskeri i Skagerrak, Kattegat, Nordsøen, Det Irske Hav, den østlige del af Den Engelske Kanal og vest for Skotland, for rødspættefiskeri i Nordsøen, for tungefiskeri i den vestlige del af Den Engelske Kanal og for fiskeri efter kulmule, havtaske og jomfruhummer ud for den vestlige del af Den Iberiske Halvø.

For torskebestandene i Det Irske Hav, Kattegat, Skagerrak, Nordsøen og vest for Skotland kræves der yderligere nedsættelser af indsatsen i forhold til 2003. Der blev dog indført omfattende ændringer af indsatsbegrænsningsforanstaltningerne fra 2003 til 2004, hvilket gjorde foranstaltningerne betydeligt mere effektive. Indsatsen i 2004 forventes derfor at blive betydeligt lavere end i 2003 selv med et uændret antal havdage. ICES anbefaler for disse bestande nedsættelser af fiskeridødeligheden i forhold til 2003 eller i forhold til den gennemsnitlige fiskeridødelighed, der blev noteret i perioden 2001-2003. De nedsættelser af antallet af havdage for 2004, der skal til for at følge den videnskabelige rådgivning, kan derfor blive mindre end anbefalet af ICES.

Hvis disse nedsættelser blev gennemført i form af nedsættelser af antallet af havdage for de pågældende flåder, ville det kunne medføre, at fiskerimulighederne ikke ville kunne blive udnyttet fuldt ud for nogle andre bestande. Kommissionen foreslår derfor, at de påkrævede indskrænkninger af fiskeriindsatsen for torsk opnås ved at lukke nogle fiskeriområder og/eller fangstperioder for torsk.

Det foreslåede antal tilladte havdage i fiskeriet efter rødspætte i Nordsøen, tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal og kulmule, havtaske og jomfruhummer ud for Den Iberiske Halvø er baseret på at være i overensstemmelse med ovennævnte forslag til TAC'er.

Af den seneste rådgivning fra ICES fremgår det, at der er et klart behov for at indføre en indsatsbegrænsningsordning for torskefiskeri i Østersøen. I overensstemmelse med denne rådgivning og for at sikre, at fiskeridødeligheden nedbringes betydeligt for torsk i den østlige del af Østersøen i 2005, foreslår Kommissionen, at fiskeriindsatsen reduceres, ved at der etableres to lukkede områder for torskefiskeri.

For de bestande, der er nævnt ovenfor, foreslår Kommissionen TAC'er, der ikke er i overensstemmelse med ICES' anbefalede nul-TAC. Disse forslag indebærer en større risiko, end hvis den videnskabelige rådgivning overholdes til punkt og prikke. For at TAC'erne skal bidrage til at genoprette bestandene, skal de følges op af fiskeriindsatsbegrænsninger og foranstaltninger til forbedring af kontrollen og håndhævelsen af reglerne. De foreslåede indsatsforanstaltninger er fastsat i bilag III (lukkede områder og fangstperioder) og i bilag IV (havdageordning og kontrol- og håndhævelsesforanstaltninger).

De vigtigste foreslåede ændringer i forhold til nu er:

- indførelse af en ordning med særlige fiskeritilladelser for fartøjer, der er omfattet af foranstaltningerne, og nedsættelse af fiskerimulighederne for fartøjer, der overtræder bevarelsesbestemmelserne

- indførelse af forpligtelser for medlemsstaterne til at aflægge rapport om fiskeriindsatsen.

Endvidere har ICES anbefalet, at tobisfiskeriet i Nordsøen forvaltes ved hjælp af en særlig indsatsforvaltningsplan. I bilag V foreslås et forvaltningssystem, der er i overensstemmelse med den rådgivning.

IV. TEKNISKE OVERGANGSFORANSTALTNINGER

I bilag III til forslaget anføres de tekniske overgangsforanstaltninger, der skal anvendes i 2005. Som beskrevet i afdeling II og III indeholder forslaget bestemmelser om yderligere nedskæringer af fiskeriindsatsen for torsk i form af lukninger af områder eller fangstperioder. For hver af torskebestandene i Nordsøen og den østlige del af Østersøen foreslås to områder, der omfatter hovedfiskeriområderne for torsk, lukket for demersalt fiskeri. For torsk i Kattegat indbefatter forslaget et forbud mod torskefiskeri i første kvartal af 2005, hvor der traditionelt tages over en tredjedel af torskefangsterne. Der foreslås ingen yderligere lukninger for torskebestandene vest for Skotland og i Det Irske Hav.

V. BETINGELSER FOR LANDING AF FANGSTER OG BIFANGSTER OG SÆRLIGE FORANTALTNINGER FOR SILD

I henhold til de nugældende regler fratrækkes sildefangster, der tages med småmaskede redskaber i industrifiskeri, ikke nogen kvoter. Dette gælder også bifangster af sild taget i industrifiskeri i Nordsøen, Skagerrak og Kattegat, selv om der er aftalt bifangstkvoter med Norge for disse områder. For at sikre, at alle sildefangster bliver fratrukket relevante kvoter, indføres der ændringer i dette forslags artikel 8 og bilag II. Kravet om, at der skal være passende prøveudtagningsprogrammer for effektivt at overvåge bifangsterne af sild, er blevet udvidet til at omfatte fiskeri med småmaskede redskaber i Østersøen. Som følge af de skærpede foranstaltninger til begrænsning af de samlede bifangster af sild er de særlige bifangstbestemmelser, der blev indført for sild i 1998[3], blevet ophævet.

Forskerne har endnu engang anbefalet store nedskæringer i fangsterne i 2005 for en række bestande. Kommissionen er klar over, at disse nedskæringer i nogle tilfælde medfører betydelige økonomiske vanskeligheder på kort sigt for det berørte fiskeri. Derudover har fangstbegrænsninger i mange tilfælde en begrænset virkning på bevarelsen, fordi reglerne ikke overholdes. Derfor kan Kommissionen for en række bestande i 2005 acceptere fangstnedskæringer, der ikke er så omfattende som anbefalet fra videnskabelig side, men kun på betingelse af, at medlemsstaterne går med til at forpligte sig til at vedtage langsigtede genopretnings- og/eller forvaltningsplaner for de pågældende bestande, herunder eventuelt forvaltningsinstrumenter, der skal gøre dem effektive.

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om fastsættelse for 2005 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik[4], særlig artikel 20,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande[5], særlig artikel 6 og 8,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 811/2004 af 21. april 2004 om foranstaltninger til genopretning af den nordlige kulmulebestand[6], særlig artikel 5,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og[7]

ud fra følgende betragtninger:

Ifølge artikel 4 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige rådgivning, herunder især rapporten fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri.

Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet fastsætte de samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne og tredjelande i overensstemmelse med de kriterier, som er fastlagt i artikel 20 i nævnte forordning.

For at disse TAC'er og kvoter kan forvaltes effektivt, bør der fastsættes særlige betingelser for fiskeriet.

Principperne og visse procedurer for fiskeriforvaltningen bør fastlægges på EF-plan, således at medlemsstaterne kan forvalte de fartøjer, der fører deres flag.

I overensstemmelse med artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år[8] er det nødvendigt at fastslå, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, som er fastsat i nævnte forordning.

EF har i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne eller -protokollerne, forhandlet fiskerirettigheder med Norge[9], Færøerne[10], Grønland[11] og Island[12].

I henhold til artikel 6 i tiltrædelsesakten af 2003 skal fiskeriaftaler, som Letland og Litauen har indgået med tredjelande, forvaltes af EF. EF har således i overensstemmelse med disse aftaler ført forhandlinger med Den Russiske Føderation.

EF er kontraherende part i en række regionale fiskeriorganisationer. Disse fiskeriorganisationer har anbefalet, at der fastsættes fangstbegrænsninger og andre bevarelsesbestemmelser for visse arter. EF bør derfor følge disse anbefalinger.

Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) vedtog på sit årsmøde i juni 2004 fangstbegrænsninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit samt tekniske foranstaltninger for behandling af bifangster. Selv om EF ikke er medlem af IATTC, bør disse foranstaltninger gennemføres for at sikre bæredygtig forvaltning af bestanden under denne organisations jurisdiktion.

På sit årsmøde i 2004 vedtog Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) tabeller, der viser de kontraherende parters under- eller overudnyttelse af deres fiskerimuligheder. I den forbindelse har ICCAT vedtaget en afgørelse, hvoraf det fremgår, at EF i 2003 underudnyttede sine kvoter for flere bestandes vedkommende.

For at overholde de justeringer af EF's kvoter, som ICCAT har fastsat, er det nødvendigt at fordele de fiskerimuligheder, der skyldes underudnyttelsen, på grundlag af de enkelte medlemsstaters respektive andele i underudnyttelsen uden at ændre den i denne forordning fastsatte fordelingsnøgle for den årlige fordeling af TAC'er.

Som en midlertidig foranstaltning, og indtil der vedtages en forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1434/98 af 29. juni 1998 om de nærmere betingelser for landing af sild til industrien, bortset fra fødevareindustrien[13], fratrækkes sildefangster i blandede fiskerier som nævnt i artikel 2 i den forordning den relevante sildekvote.

Udnyttelsen af fiskerimulighederne bør ske i overensstemmelse med de gældende EF-retsforskrifter på området, navnlig Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87 af 20. maj 1987 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer[14], Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster[15], Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik[16], Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 685/95 og (EF) nr. 2027/95[17], Rådets forordning (EF) nr. 1626/94 af 27. juni 1994 om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet[18], Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 af 27. juni 1994 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser[19], Rådets forordning (EF) nr. 601/2004 af 22. marts 2004 om kontrolforanstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis, og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 3943/90, (EF) nr. 66/98 og (EF) nr. 1721/1999[20], Rådets forordning (EF) nr. 88/98 af 18. december 1997 om fastsættelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund[21], Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer[22], Rådets forordning (EF) nr. 1434/98, Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande[23], Kommissionens forordning (EF) nr. 2244/2003 af 18. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer[24], Rådets forordning (EØF) nr. 2930/86 om definition af fiskerfartøjers karakteristika[25] og Rådets forordning (EF) nr. 973/2001 af 14. maj 2001 om tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter[26].

Som hjælp til bevarelsen af fiskebestandene bør der i år 2005 iværksættes en række supplerende kontrolforanstaltninger og tekniske fiskeribestemmelser.

Der bør anvendes foreløbige indsatsforvaltningsordninger for de fleste truede bestande, som der er vedtaget genopretningsplaner for, og som der skal iværksættes indsatsforvaltningsordninger for.

Ifølge ICES' rådgivning bør der anvendes en midlertidig ordning til forvaltning af fiskeriindsatsen i forbindelse med industrifiskeri efter tobis i ICES-underområde IV og afsnit IIIa nord.

Med henblik på tilpasning af fiskeriindsatsbegrænsningerne for torsk, jf. Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande[27], foreslås der alternative ordninger for at forvalte fiskeriindsatsen i overensstemmelse med de TAC'er, der er fastsat i artikel 8, stk. 3, i nævnte forordning.

Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit 25. årsmøde den 15.-19. september 2003 en genopretningsplan for hellefisk i NAFO-underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O. Ifølge planen skal TAC'erne reduceres frem til 2007, lige som der skal indføres yderligere foranstaltninger, for at planen kan blive effektiv. Planen bør gennemføres for 2005 i afventning af, at der vedtages en rådsforordning om gennemførelse af flerårige foranstaltninger til genopretning af hellefiskbestanden.

NAFO vedtog på sit 26. årsmøde den 13.-17. september 2004 forvaltningsforanstaltninger for en række bestande, der ikke tidligere havde været reguleret, nemlig rokker i afsnit 3 L, N, O, rødfisk i afsnit 3 O og hvid skægbrosme i afsnit 3 N, O. Disse foranstaltninger bør derfor gennemføres, og der bør fastsættes en fordeling mellem medlemsstaterne.

Med henblik på overholdelse af de internationale forpligtelser, som EF har påtaget sig som kontraherende part i konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis (CCAMLR), herunder forpligtelsen til at anvende de foranstaltninger, der vedtages af CCAMLR-Kommissionen, bør de TAC'er, som denne har vedtaget for fangståret 2004/05 og de tilsvarende fangstperioder anvendes.

CCAMLR vedtog på sit XXIII. årsmøde i 2004 relevante fangstbegrænsninger for bestande, som etablerede fiskerier i de lande, der er medlemmer af CCAMLR, har adgang til. CCAMLR godkendte også EF-fiskerfartøjers deltagelse i forsøgsfiskeri efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a) og 58.4.3b) og fastsatte fangst- og bifangstbegrænsninger samt særlige tekniske foranstaltninger for det pågældende fiskeri. Disse begrænsninger og tekniske foranstaltninger bør ligeledes finde anvendelse.

For at sikre EF-fiskernes udkomme er det vigtigt at åbne for disse fiskerier fra den 1. januar 2005. På grund af sagens hastende karakter er det absolut nødvendigt at indrømme en undtagelse fra den periode på seks uger, der er nævnt i punkt I, nr. 3, i protokollen om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om den Europæiske Union og traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I Anvendelsesområde og definitioner

Artikel 1Emne

Ved denne forordning fastsættes der for 2005 fiskerimuligheder for visse fiskerbestande og grupper af fiskebestande og særlige betingelser for udnyttelse af disse fiskerimuligheder.

For visse antarktiske bestande fastsættes fiskerimulighederne og de særlige betingelser dog for de perioder, der er anført i bilag IF.

Artikel 2Anvendelsesområde

Denne forordning gælder for:

a) EF-fiskerfartøjer, i det følgende benævnt "EF-fartøjer" og

b) fartøjer, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland, i det følgende benævnt "tredjelandsfartøjer", i farvande, der hører under en medlemsstats højhedsområde eller jurisdiktion, i det følgende benævnt "EF-farvande".

Artikel 3Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) "fiskerimuligheder":

i) samlede tilladte fangstmængder ("TAC'er") eller antal fartøjer, der har tilladelse til at fiske, og/eller sådanne tilladelsers varighed

ii) TAC-andele, der er til rådighed for EF

iii) kvoter tildelt EF i tredjelandes farvande

iv) tildeling af EF-fiskerimuligheder som omhandlet i nr. ii) og iii) til medlemsstaterne i form af kvoter

v) tildeling til tredjelande af kvoter i EF-farvande

b) "internationale farvande": farvande, der ikke omfattes af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion

c) "NAFO-reguleret område": den del af området under NAFO-konventionen (Organisationen for Fiskeriet i det Nordlige Atlanterhav), der ikke omfattes af kyststaternes højhedsområde eller jurisdiktion

d) "Skagerrak": farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst

e) "Kattegat": farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen

f) "Nordsøen": farvandet, der dækker ICES-underområde IV og den del af ICES-afsnit IIIa, som ikke omfattes af definitionen af Skagerrak i litra c)

g) "Rigabugten": farvandet afgrænset mod vest af en ret linje fra Ovisi fyr (57°34.1234' N, 21°42.9574' Ø) på Letlands vestkyst til sydspidsen af Kap Loode (57°57.4760' N, 21°58.2789' Ø) på Saaremaa, derfra mod syd til det sydligste punkt på halvøen Sõrve og derfra mod nordøst langs Saaremaas østkyst, og mod nord af en ret linje fra 58°30.0' N 23°13.2' Ø til 58°30.0'N 23°41'1 Ø.

Artikel 4Fiskeriområder

I denne forordning forstås følgende ved:

a) "ICES-områder" (Det Internationale Havundersøgelsesråd): områder som defineret i Rådets forordning (EØF) nr. 3880/91[28]

b) "CECAF-områder" (østlige centrale Atlanterhav eller FAO-område 34): områder som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 2597/95[29]

c) "NAFO-områder" (Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav): områder som defineret i Rådets forordning (EØF) nr. 2018/93[30]

d) "CCAMLR-områder" (konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis): områder som defineret i forordning (EF) nr. 601/2004.

KAPITEL IIFiskerimuligheder og tilknyttede betingelser for EF-fartøjer

Artikel 5Fiskerimuligheder og tildelinger

1. Fiskerimulighederne for EF-fartøjer i EF-farvande og i visse farvande uden for EF og fordelingen af disse fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne fastsættes som anført i bilag I.

2. EF-fartøjer har under iagttagelse af betingelserne i artikel 9, 16 og 17 og under overholdelse af de kvoter, der er fastsat i bilag I, tilladelse til at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområderne omkring Jan Mayen og Den Russiske Føderation.

3. Kommissionen fastsætter de fiskerimuligheder for lodde i område V og XIV (grønlandske farvande), der er til rådighed for EF svarende til 7,7 % af TAC'en for lodde, så snart TAC'en er fastsat. Når der er overført pm tons til Island, pm tons til Færøerne og pm tons til Norge, er den resterende mængde til rådighed for alle medlemsstaterne.

4. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 øge fiskerimulighederne for blåhvilling i område I-XIV (EF-farvande og internationale farvande) og sild i område I og II (EF-farvande og internationale farvande), hvis tredjelande ikke forvalter disse bestande forsvarligt.

Artikel 6Særlige tildelingsbestemmelser

De fiskerimuligheder, der er fastsat i bilag I, fordeles blandt medlemsstaterne uden at foregribe:

a) udvekslinger i overensstemmelse med artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002

b) nye tildelinger i henhold til artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 1, og artikel 32, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93

c) supplerende landinger, der er tilladt i medfør af artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96

d) mængder, der tilbageholdes i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96

e) nedsættelser i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 847/96.

Artikel 7Kvotefleksibilitet

For 2005 fastsættes følgende bestande i bilag I:

a) de bestande, som der gælder en præventiv eller en analytisk TAC for

b) de bestande, som er omfattet af de årsbaserede fleksibilitetsbetingelser, der er fastsat i artikel 3 og 4, i forordning (EF) nr. 847/96

c) de bestande, som er omfattet af de straffekoefficienter, der er fastsat i artikel 5, stk. 2, i nævnte forordning.

Artikel 8Betingelser for landing af fangster og bifangster

1. Fisk fra bestande, for hvilke der er fastsat fiskerimuligheder, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre:

a) fangsterne er taget af fartøjer fra en medlemsstat, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt

b) fangsterne udgør en del af EF's andel, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne andel ikke er opbrugt

c) fangsterne, for så vidt angår alle andre arter end sild og makrel, er blandet med andre arter og er taget med redskaber, hvis maskestørrelse er på under 32 mm i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 850/98, og hverken sorteres om bord eller ved landingen

d) fangsterne af sild er i overensstemmelse med foranstaltningerne i punkt 12 i bilag III

e) fangsterne af makrel er blandet med hestemakrel eller sardin, og makrelmængden ikke overstiger 10 vægtprocent af den samlede mængde makrel, hestemakrel og sardin om bord, og fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landingen

f) fangsterne er taget som led i videnskabelige undersøgelser, som gennemføres i henhold til forordning (EF) nr. 850/98 eller (EF) nr. 88/98.

2. Samtlige landinger afskrives på kvoterne eller, såfremt EF's andel ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, på EF's andel, medmindre det drejer sig om fangster taget i henhold til stk. 1, litra c), e) eller f).

3. Når en medlemsstats muligheder for at fiske sild i underområde II (EF-farvande), III og IV og afsnit VII d er udtømt, er det uanset stk. 1 forbudt for fartøjer, der fører denne medlemsstats flag, og som er registreret i EF, og som udøver de fiskerier, som disse fangstbegrænsninger gælder for, at lande usorterede fangster, der indeholder sild.

4. Beregningen af denne procentvise andel af bifangster og anvendelsen af dem foretages i henhold til artikel 4 og 11 i forordning (EF) nr. 859/98 og artikel 2 og 3 i forordning (EF) nr. 88/98.

Artikel 9Adgangsbegrænsninger

1. EF-fartøjer må ikke fiske i Skagerrak inden for 12 sømil fra Norges basislinjer. Fartøjer, der fører dansk eller svensk flag, må dog fiske indtil 4 sømil fra Norges basislinjer.

2. EF-fartøjers fiskeri i farvande, der henhører under Islands jurisdiktion, er begrænset til det område, der er afgrænset af de rette linjer mellem følgende skæringspunkter:

Det sydvestlige område

1. 63°12' N og 23°05' V gennem 62°00' N og 26°00' V

2. 62°58' N og 22°25' V

3. 63°06' N og 21°30' V

4. 63°03' N og 21°00' V derfra 180°00' S

Det sydøstlige område

1. 63°14' N og 10°40' V

2. 63°14' N og 10°23' V

3. 63°35' N og 12°21' V

4. 64°00' N og 12°30' V

5. 63°53' N og 13°30' V

6. 63°36' N og 14°30' V

7. 63°10' N og 17°00' V derfra 180°00' S.

Artikel 10Særlige betingelser for fiskeri efter sild i underområde III og IV

De foranstaltninger, der er fastsat i bilag II, gælder for fangst, sortering og landing af sild fra underområde III og IV.

Artikel 11Andre tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger

De tekniske foranstaltninger, der er fastsat i bilag III, gælder i 2005 ud over dem, der er fastsat i forordning (EF) nr. 850/98, (EF) nr. 88/98, (EF) nr. 1626/94 og (EF) nr. 973/2001.

Gennemførelsesbestemmelserne til punkt 10 i bilag III vedtages efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002.

Artikel 12Indsatsbegrænsninger og dertil knyttede betingelser for forvaltningen af bestande

1. De fiskeriindsatsbegrænsninger og tilknyttede betingelser, der er fastsat i bilag IVa, gælder for forvaltningen af fiskeriet i Skagerrak, Kattegat, Nordsøen og Den Engelske Kanal, Det Irske Hav og vest for Skotland.

1.a For perioden fra den 1. februar 2005 til den 31. december 2005 gælder de fiskeriindsatsbegrænsninger og tilknyttede betingelser, der er fastsat i bilag IVb, for forvaltningen af fiskeriet i Det Cantabriske Hav og ud for den vestlige del af Den Iberiske Halvø.

2. De fiskeriindsatsbegrænsninger og tilknyttede betingelser, der er fastsat i bilag V, gælder for forvaltningen af tobisbestandene i Skagerrak og Nordsøen.

3. Kommissionen fastsætter den endelige fiskeriindsats for 2005 for fiskeriet efter tobis i område IIa, IIIa og IV i henhold til reglerne i punkt 6 i bilag V.

KAPITEL IIIFiskerimuligheder og tilknyttede betingelser for tredjelandsfartøjer

Artikel 13Tilladelse

Det tillades fartøjer, der sejler under Barbados', Guyanas, Japans, Sydkoreas, Norges, Den Russiske Føderations, Surinams, Trinidad og Tobagos og Venezuelas flag, og fartøjer, der er registreret på Færøerne, at tage fangster i EF-farvande inden for de i bilag I fastsatte kvoter og under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i artikel 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22, 23 og 24.

Artikel 14Geografiske begrænsninger

Fiskeri begrænses for fartøjer, der fører:

a) Norges flag, eller som er registreret på Færøerne, til de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra medlemsstaternes basislinjer i Nordsøen, Kattegat, Østersøen og Atlanterhavet nord for 43°00' N, undtagen det område, der er nævnt i artikel 18 i forordning (EF) nr. 2371/2002; fiskeri i Skagerrak med fartøjer, der fører norsk flag, er tilladt i områder, der ligger mere end 4 sømil fra Danmarks og Sveriges basislinjer

b) Barbados', Guyanas, Japans, Sydkoreas, Surinams, Trinidad og Tobagos eller Venezuelas flag, til de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra det franske departement Guyanas basislinjer.

Artikel 15Betingelser for landing af fangster og bifangster

Fisk fra bestande, som der er fastsat fiskerimuligheder for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af fartøjer fra et tredjeland, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.

KAPITEL IVLicensordninger EF-fartøjer

Artikel 16Licenser og tilknyttede betingelser

1. Uanset de generelle bestemmelser om fiskerilicenser og særlige fiskeritilladelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1627/94, kræves der til fiskeri i tredjelandes farvande en licens, som er udstedt af tredjelandets myndigheder.

Første afsnit gælder imidlertid ikke for følgende EF-fartøjer ved fiskeri i Norges del af Nordsøen med:

a) fartøjer med en tonnage på 200 GT eller derunder

b) fartøjer, der fisker efter andre arter til konsum end makrel

c) fartøjer, der fører svensk flag, og som fisker i henhold til den etablerede praksis.

2. Det maksimale antal licenser og andre tilknyttede betingelser fastsættes som anført i bilag VI, del I. Licensansøgningerne, som medlemsstaternes myndigheder skal sende til Kommissionen, skal indeholde oplysninger om fiskeritype og navnet på og en beskrivelse af det fartøj, som licensen skal udstedes til. Kommissionen forelægger disse ansøgninger for myndighederne i det pågældende tredjeland.

Hvis en medlemsstat overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale i de fiskeriområder, der er nævnt i bilag VI, del I, skal overførslen inkludere en passende overførsel af licenser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal licenser for hvert fiskeriområde, jf. bilag VI, del I, må dog ikke overskrides.

3. EF-fartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og alle andre bestemmelser, der gælder for det område, hvor de udøver fiskeri.

Artikel 17Færøerne

EF-fartøjer, som har licens til direkte fiskeri efter en bestemt art i færøske farvande, kan udøve direkte fiskeri efter andre arter, forudsat at de færøske myndigheder på forhånd får meddelelse om ændringen.

KAPITEL VLicensordninger for tredjelandsfartøjer

Artikel 18Pligt til at have licens og særlig fiskeritilladelse

1. Uanset artikel 28b i forordning (EØF) nr. 2847/93 er fartøjer, der fører norsk flag, på under 200 GT fritaget for forpligtelsen til at have en licens og en fiskeritilladelse.

2. Licenser og særlige fiskeritilladelser skal opbevares om bord. Fartøjer registreret på Færøerne eller i Norge er dog fritaget for denne forpligtelse.

3. Fartøjer fra tredjelande, som har tilladelse til at fiske den 31. december 2004, kan fortsætte med at fiske fra den 1. januar 2005, indtil listen over fartøjer, der har fiskeritilladelse, er forelagt for og godkendt af Kommissionen.

Artikel 19Ansøgning om licens og særlig fiskeritilladelse

I forbindelse med ansøgninger om licenser og særlige fiskeritilladelser, som tredjelandes myndigheder indgiver til Kommissionen, skal der gives følgende oplysninger:

a) fartøjets navn

b) registreringsnummer

c) havnekendingsbogstaver og -nummer;

d) registreringshavn

e) ejerens eller befragterens navn og adresse

f) bruttotonnage og længde overalt

g) maskinkraft

h) kaldesignal og radiofrekvens

i) planlagt fangstmetode

j) planlagt fangstområde

k) arter, der vil blive fisket efter

l) periode, for hvilken der ansøges om licens.

Artikel 20Antal licenser

Antallet af licenser og særlige tilknyttede betingelser fastsættes som anført i bilag VI, del II.

Artikel 21Annullering og inddragelse

1. Licenser og særlige fiskeritilladelser kan annulleres med henblik på udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Annulleringen får virkning dagen forud for datoen for Kommissionens udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Nye licenser og særlige fiskeritilladelser får virkning fra udstedelsesdatoen.

2. Licenser og særlige fiskeritilladelser inddrages helt eller delvis inden udløbsdatoen, såfremt den i bilag I fastsatte kvote for den pågældende bestand er opbrugt.

3. Licensen og den særlige fiskeritilladelse inddrages, hvis forpligtelserne i henhold til denne forordning ikke overholdes.

Artikel 22Manglende overholdelse af gældende regler

1. For en periode på højst tolv måneder udstedes der ikke licens og særlig fiskeritilladelse til fartøjer, som ikke har overholdt deres forpligtelser i henhold til denne forordning.

2. Kommissionen sender myndighederne i det berørte tredjeland navnene på og en beskrivelse af de fartøjer, som med virkning fra den (de) efterfølgende måned(er) ikke har tilladelse til at fiske i EF-fiskeriområdet, fordi de har overtrådt de gældende regler.

Artikel 23Licensindehaverens forpligtelser

1. Tredjelandsfartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og øvrige bestemmelser, der gælder for EF-fartøjers fiskeri i det område, som de driver fiskeri i, herunder forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94, (EF) nr. 88/98, (EF) nr. 850/98, (EF) nr. 1434/98 og (EØF) nr. 1381/87.

2. De i stk. 1 nævnte fartøjer skal føre en logbog, hvori de i bilag VII, del I, anførte oplysninger indføres.

3. Tredjelandsfartøjer, som fisker i ICES-afsnit IIIa, undtagen fartøjer, der fører norsk flag, skal i henhold til reglerne i bilag VIII sende Kommissionen de oplysninger, der er nævnt i det bilag.

Artikel 24Særlige bestemmelser for det franske departement Guyana

1. Udstedelsen af licenser til fiskeri i det franske departement Guyanas farvande er betinget af, at fartøjets ejer forpligter sig til på anmodning af Kommissionen at give tilladelse til, at der kommer en observatør om bord.

2. Førere af fartøjer, hvortil der er udstedt en licens til fiskeri efter finnefisk eller tun i det franske departement Guyanas farvande, skal i forbindelse med landinger efter hver fangstrejses afslutning til de franske myndigheder indgive en opgørelse med angivelse af de mængder rejer, der er taget og beholdt om bord siden sidste opgørelse. Opgørelsen udfærdiges efter forlægget i bilag VI, del III. Skibsføreren er ansvarlig for opgørelsens nøjagtighed. De franske myndigheder træffer de fornødne foranstaltninger til at kontrollere opgørelsernes nøjagtighed, navnlig ved at sammenholde dem med den i stk. 23, stk. 2, omhandlede logbog. Efter kontrollen underskrives opgørelsen af den ansvarlige embedsmand. De franske myndigheder sender inden udgangen af hver måned Kommissionen alle opgørelser vedrørende den foregående måned.

3. De fartøjer, der fisker i det franske departement Guyanas farvande, skal føre en logbog svarende til den, der er vist i bilag VII, del II. En kopi af denne logbog sendes til Kommissionen gennem de franske myndigheder senest 30 dage efter hver fangstrejses sidste dag.

4. Hvis Kommissionen for en periode på en måned ikke modtager oplysninger vedrørende et fartøj, der har licens til fiskeri i det franske departement Guyanas farvande, inddrages det pågældende fartøjs licens.

KAPITEL VISærlige bestemmelser for EF-fartøjers fiskeri i det NAFO-regulerede område

Afdeling 1EF-deltagelse

ARTIKEL 25 FARTØJSLISTE

1. Kun EF-fartøjer på over 50 GT, som har fået udstedt en særlig fiskeritilladelse af deres flagmedlemsstat, og som er opført i NAFO's fartøjsregister, har tilladelse til på de betingelser, der er fastsat i tilladelsen, at fiske, opbevare om bord, omlade og lande fiskeressourcer fra det NAFO-regulerede område.

2. Medlemsstaterne underretter mindst 15 dage, før det nye fartøj sejler ind i det NAFO-regulerede område, Kommissionen elektronisk om eventuelle ændringer af deres liste over fartøjer, som fører deres flag, og som er registreret i EF og har tilladelse til at fiske i det NAFO-regulerede område. Kommissionen sender straks disse oplysninger til NAFO's sekretariat.

3. De oplysninger, der er nævnt i stk. 2, omfatter bl.a. følgende:

a) fartøjets interne nummer, jf. bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 26/2004 af 30. december 2003 om et EF-fiskerflåderegister[31]

b) internationalt radiokaldesignal

c) befragter, hvis det er relevant

d) fartøjstype.

4. For fartøjer, der midlertidigt fører en medlemsstats flag (bare boat charter), skal oplysningerne omfatte:

a) den dato, fra hvilken fartøjet har fået tilladelse til at føre medlemsstatens flag

b) den dato, fra hvilken fartøjet har fået medlemsstatens tilladelse til at udøve fiskeri i det NAFO-regulerede område

c) navnet på den stat, hvor fartøjet er registreret eller tidligere var registreret, og den dato, fra hvilken det er ophørt med at føre den pågældende stats flag

d) fartøjets navn

e) det officielle registreringsnummer, som de nationale myndigheder har tildelt fartøjet

f) fartøjets registreringshavn efter overførslen

g) navnet på fartøjets ejer eller befragter

h) en erklæring om, at skibsføreren har fået udleveret et eksemplar af de bestemmelser, der gælder i det NAFO-regulerede område

i) de væsentlige arter, som fartøjet fisker efter i det NAFO-regulerede område

j) de underområder, hvor fartøjet kan forventes at udøve fiskeri.

Afdeling 2Tekniske foranstaltninger

ARTIKEL 26 MASKESTØRRELSE

1. Anvendelse af trawl, som på noget sted i nettet har masker på under 130 mm, er forbudt ved direkte fiskeri efter de i bilag IX nævnte bundfiskearter. Denne maskestørrelse kan nedsættes til 60 mm for direkte fiskeri efter nordlig blæksprutte (Illex illecebrosus ). For direkte fiskeri efter rokker ( Rajidae ) skal maskestørrelsen øges til mindst 280 mm i fangstposen og 220 mm i alle trawlets andre dele.

2. Fartøjer, som fisker efter rejer ( Pandalus borealis ), skal anvende redskaber med en mindstemaskestørrelse på 40 mm.

Artikel 27Anordninger fastgjort til redskaber

1. Anvendelse af andre anordninger end de i denne artikel nævnte, som lukker maskerne i et redskab eller formindsker deres størrelse, er forbudt.

2. Sejldug, net eller andet materiale kan fastgøres på undersiden af fangstposen med det formål at mindske eller forhindre beskadigelse.

3. Anordninger kan fastgøres på fangstposens overside, såfremt de ikke lukker dens masker. Anvendelse af slidgarn på oversiden skal begrænses til dem, der er anført i bilag X.

4. Fartøjer, der fisker efter rejer ( Pandalus borealis ), skal anvende sorteringsriste med en maksimumsafstand mellem stængerne på 22 mm. Fartøjer, der fisker efter rejer i afsnit 3 L, skal også være udrustet med ophængskæder, der er mindst 72 cm lange, jf. tillæg 4 til bilag III.

Artikel 28Bifangster

1. Skibsførere må ikke udøve direkte fiskeri efter arter, der er omfattet af bifangstbegrænsninger. Der udøves direkte fiskeri efter en art, hvis den pågældende art tegner sig for den største vægtprocent i et træk.

2. Bifangster af de arter, der er opført i bilag ID, for hvilke EF ikke har fastsat nogen kvote for en del af det NAFO-regulerede område, og som tages i denne del i forbindelse med direkte fiskeri efter en anden art, må for hver art ikke overstige 2 500 kg eller 10 vægtprocent af alle ombordværende fangster, hvis sidstnævnte mængde er større. I en del af det NAFO-regulerede område, hvor direkte fiskeri efter visse arter er forbudt, må bifangsten af hver af de arter, der er opført i bilag ID, dog ikke overstige henholdsvis 1 250 kg eller 5 %.

3. Hvis den samlede mængde af de arter, der er omfattet af bifangstbegrænsninger, i et træk overstiger de i stk. 2 fastsatte begrænsninger, uanset hvilken bestemmelse der er tale om, skal fartøjet øjeblikkelig sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget. Hvis den samlede mængde af de arter, der er omfattet af bifangstbegrænsninger, i et af de efterfølgende træk endnu en gang overstiger de fastsatte begrænsninger, skal fartøjet med det samme atter sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget og må tidligst vende tilbage til området 48 timer senere.

4. Fartøjer, som fisker efter rejer ( Pandalus borealis ), skal i tilfælde af, at samtlige bifangster af alle arter, som er opført i bilag ID, i et givet træk overstiger 5 vægtprocent i afsnit 3 M og 2,5 % i afsnit 3 L, omgående sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget.

5. Rejefangster medregnes ikke ved beregningen af bifangsten af bundfiskearter.

Artikel 29Mindstemål

Fisk, der stammer fra det NAFO-regulerede område, og som ikke opfylder de mindstemål, der er opført i bilag XI, må ikke forarbejdes, opbevares om bord, omlades, landes, transporteres, opbevares, sælges, frembydes eller udbydes til salg, men skal straks genudsættes. Hvis den andel af fangsten, som ikke opfylder mindstemålene, overstiger 10 % af den samlede mængde, skal fartøjet sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget, inden fiskeriet genoptages. Forarbejdet fisk, som der er fastsat et mindstemål for, og som er under den i bilag XI fastsatte størrelse, anses for at stamme fra fisk, som er mindre end mindstemålet.

Afdeling 3Kontrolforanstaltninger

ARTIKEL 29A PRODUKTMÆRKNING OG SEPARAT STUVNING

1. Al forarbejdet fisk fra det NAFO-regulerede område skal mærkes på en sådan måde, at hver art og produktkategori kan identificeres. Fisken skal også mærkes med, at den er fanget i det NAFO-regulerede område.

2. Alle rejer, der tages i afsnit 3 L, og alle hellefisk, der tages i underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O, skal mærkes med, at de er fanget i disse respektive områder.

3. Fangster af de samme arter skal stuves tydeligt adskilt fra fangster af andre arter. Alle fangster, der tages i det NAFO-regulerede område, skal stuves separat fra fangster, der er taget uden for dette område.

Fangsterne kan stuves i mere end en del af lastrummet, men i hver del af lastrummet, hvor de stuves, skal de holdes tydeligt adskilt fra fangster af andre arter ved hjælp af plast, krydsfiner, net eller lignende.

Artikel 30Produktionslogbog og stuveplan

1. Foruden at overholde artikel 6, 8, 11 og 12 i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal skibsførerne indføre de oplysninger, der er nævnt i bilag XII til nærværende forordning, i logbogen.

2. Inden den 15. i hver måned underretter medlemsstaterne elektronisk Kommissionen om, hvor store mængder af de bestande, som er nævnt i bilag XIII, der er landet i løbet af den foregående måned, og sender eventuelle oplysninger, der er modtaget i henhold til artikel 11 og 12 i forordning (EØF) nr. 2847/93.

3. Førerne af EF-fartøjer skal opfylde følgende forpligtelser i forbindelse med fangsterne af de arter, der er opført i bilag ID:

a) de skal føre en produktionslogbog med oplysning om den samlede produktion for hver art

b) de skal udarbejde en stuveplan, der viser, hvor de forskellige arter er anbragt i lastrummet, og hvor store mængder der befinder sig om bord af disse arter angivet i kg produktvægt.

4. Produktionslogbogen og stuveplanen, der er nævnt i stk. 3, skal ajourføres dagligt for den foregående dag fra kl. 00.00 (UTC) til kl. 24.00 (UTC), og skal opbevares om bord, indtil fartøjet har landet hele sin last.

5. Føreren skal yde den nødvendige bistand, så det bliver muligt at kontrollere de mængder, der er anført i logbogen, og de forarbejdede produkter, der opbevares om bord.

Artikel 31Redskaber

Ved direkte fiskeri efter en eller flere af de arter, der er anført i bilag IX, må fartøjer ikke medføre redskaber med en maskestørrelse, som er mindre end den, der er fastsat i artikel 26. Fartøjer, der under samme fangstrejse driver fiskeri i andre områder end det NAFO-regulerede område, kan dog medføre sådanne redskaber, forudsat at de er forsvarligt fastsurret og stuvet og ikke er umiddelbart tilgængelige til brug, dvs.:

a) at redskabene skal være hægtet af skovle og af slæbeliner og trawlwirer, og

b) at redskaber, som befinder sig på eller over dækket, skal være sikkert fastsurret til en del af overbygningen.

Artikel 32Omladning

EF-fartøjer må ikke foretage omladninger i det NAFO-regulerede område, medmindre de forinden har fået tilladelse hertil af de ansvarlige myndigheder.

Artikel 33Kontrol med fiskeriindsatsen

1. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at dens fartøjers fiskeriindsats, jf. artikel 25, står i forhold til de fiskerimuligheder, som medlemsstaten har til rådighed i det NAFO-regulerede område.

2. Medlemsstaterne sender senest den 31. januar 2005 Kommissionen fangstplanen for de af deres fartøjer, som fisker efter arter i det NAFO-regulerede område, eller efter denne dato mindst 30 dage inden fiskeriet påbegyndes. I fangstplanen angives bl.a. det eller de fartøjer, som vil påbegynde dette fiskeri, og det planlagte antal fiskedage i det NAFO-regulerede område samt i alle andre områder, hvor de pågældende fartøjer påtænker at fiske. Fangstplanen skal indeholde den samlede fiskeriindsats, der skal udfoldes, i forhold til omfanget af de fiskerimuligheder, som den medlemsstat, der indsender planen, har til rådighed.

Medlemsstaterne aflægger senest den 31. december 2005 rapport til Kommissionen om gennemførelsen af deres fangstplaner, herunder antallet af fartøjer, der reelt har deltaget i dette fiskeri, og det samlede antal fiskedage.

Afdeling 4Særlige bestemmelser for dybvandsrejer

ARTIKEL 34 FISKERI EFTER DYBVANDSREJER

Hver medlemsstat giver dagligt Kommissionen meddelelse om de mængder dybvandsrejer ( Pandalus borealis ), som fartøjer, der fører dens flag og er registreret i EF, har taget i afsnit 3 L i det NAFO-regulerede område. Alt fiskeri skal finde sted på over 200 m dybde og må højst udøves af et fartøj pr. medlemsstat ad gangen.

Afdeling 5Særlige bestemmelser for hellefisk

ARTIKEL 35 FORBUD VEDRØRENDE HELLEFISK

Det er forbudt for EF-fiskerfartøjer at fiske efter hellefisk i NAFO-underområde 2 og NAFO-afsnit 3 K, L, M, N, O og at have hellefisk fanget i det pågældende område om bord eller at omlade eller lande sådan fisk, hvis fartøjerne:

a) ikke medfører en særlig fiskeritilladelse udstedt af deres flagmedlemsstat

b) ikke er opført i NAFO's fartøjsregister.

Artikel 35aFartøjsliste

1. Medlemsstaterne skal sørge for, at fartøjer, der har fået udstedt en særlig fiskeritilladelse som nævnt i artikel 35, optages på en liste med angivelse af navn og internt nummer som defineret i bilag I til forordning (EF) nr. 26/2004.

2. Hver medlemsstat sender Kommissionen den i stk. 1 omhandlede liste og alle senere ændringer heraf i elektronisk form.

3. Ændringer af den i stk. 1 omhandlede liste sendes til Kommissionen senest fem dage før den dato, hvor det på listen nyligt opførte fartøj sejler ind i underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O. Kommissionen sender straks oplysninger om ændringer af listen til NAFO's sekretariat.

4. Hver enkelt medlemsstat fordeler sin hellefiskkvote mellem sine fartøjer, der er opført på den i stk. 1 omhandlede liste. Senest 15 dage efter denne forordnings ikrafttrædelse sender medlemsstaterne Kommissionen oplysninger om, hvordan kvoterne er fordelt.

Artikel 36Meddelelser

1. Førerne af de fartøjer, der er nævnt i artikel 35, stk. 2, sender flagmedlemsstaten meddelelser om følgende:

a) De mængder hellefisk, EF-fartøjet har om bord, når det sejler ind i underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O. Denne meddelelse skal hver gang sendes tidligst 12 timer og senest 6 timer, før fartøjet sejler ind i dette område.

b) Den ugentlige fangst af hellefisk. Denne meddelelse sendes første gang senest den syvende dag efter, at fartøjet sejlede ind i underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O, eller, når fangstrejserne tager mere end syv dage, senest om mandagen, for så vidt angår fangster, der er taget i underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O i den forudgående uge, som sluttede om søndagen ved midnat.

c) De mængder hellefisk, EF-fartøjet har om bord, når det sejler ud af underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O. Denne meddelelse skal hver gang sendes tidligst 12 timer og senest 6 timer, før fartøjet sejler ud af dette område, og skal indeholde oplysning om antallet af fiskedage og de samlede fangster i dette område.

d) De mængder, der lastes og losses i forbindelse med hver omladning af hellefisk under fartøjets ophold i underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O. Disse meddelelser skal sendes senest 24 timer, efter at omladningen er afsluttet.

2. Medlemsstaterne skal ved modtagelsen af de meddelelser, de får i henhold til stk. 1, litra a), c) og d), videresende dem til Kommissionen.

3. Når fangsterne af hellefisk, som der er givet meddelelse om i henhold til stk. 2, skønnes at være nået op på 70 % af medlemsstaternes kvote, skal førerne dagligt sende de meddelelser, der er nævnt i stk. 1, litra b).

Artikel 37Udpegede havne

1. Det er forbudt at lande hellefisk andre steder end i havne udpeget af de kontraherende parter i NAFO. Det er forbudt at lande hellefisk i havne, der ikke henhører under de kontraherende parter.

2. Medlemsstaterne udpeger havne, hvor der kan landes hellefisk, og fastsætter de dermed forbundne inspektions- og overvågningsprocedurer, herunder betingelserne for registrering og meddelelse af hellefiskmængden i hver landing.

3. Senest 15 dage efter denne forordnings ikrafttrædelse sender medlemsstaterne Kommissionen en liste over de udpegede havne og giver senest 15 dage derefter meddelelse om de dermed forbundne inspektions- og overvågningsprocedurer, der er nævnt i stk. 2. Kommissionen videresender straks disse oplysninger til NAFO's sekretariat.

4. Kommissionen sender straks alle medlemsstaterne listen over de udpegede havne, der er nævnt i stk. 2, samt over de havne, som andre kontraherende parter i NAFO har udpeget.

Artikel 38Inspektion i havn

1. Medlemsstaterne sørger for, at alle fartøjer, der anløber en udpeget havn for at lande og/eller omlade hellefisk fanget i NAFO-underområde 2 og NAFO-afsnit 3 K, L, M, N, O, inspiceres i havn i henhold til NAFO's havneinspektionsordning.

2. Det er forbudt at losse og/eller omlade fangster fra fartøjer som nævnt i stk. 1, før inspektørerne er til stede.

3. Alle de mængder, der losses, skal vejes efter art, før de transporteres til et kølehus eller et andet bestemmelsessted.

4. Medlemsstaterne sender den relevante havneinspektionsrapport til NAFO's sekretariat med kopi til Kommissionen senest 7 arbejdsdage efter inspektionens afslutning.

Artikel 39Landings- og omladningsforbud for fartøjer, der tilhører ikke-kontraherende parter

Medlemsstaterne sørger for, at ikke-kontraherende parters fartøjer, der har udøvet fiskeri efter hellefisk i det NAFO-regulerede område, får forbud mod at lande eller omlade hellefisk.

Artikel 40Opfølgning af fiskeriaktiviteter

Medlemsstaterne underretter senest den 31. december 2005 Kommissionen om gennemførelsen af de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 35 til 39, herunder om det samlede antal fiskedage.

Afdeling 6Særlige bestemmelser for rødfisk

ARTIKEL 41 RØDFISKFISKERI

1. Førerne af EF-fartøjer, som driver fiskeri efter rødfisk i underområde 2 og afsnit I F, 3 K og 3 M i det NAFO-regulerede område, underretter hver anden mandag myndighederne i den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, eller i hvilken det er registreret, om de mængder rødfisk, der er fanget i de pågældende områder i den periode på to uger, der sluttede kl. 24 den foregående søndag.

Når de samlede fangster når op på 50 % af TAC'en, skal underretningen ske hver uge om mandagen.

2. Medlemsstaterne skal hver anden tirsdag inden kl. 12 for de 14 dage, der sluttede kl. 24 den foregående søndag, underrette Kommissionen om de mængder rødfisk, som fartøjer, der fører deres flag og er registreret på deres område, har taget i underområde 2 og afsnit I F, 3 K og 3 M i det NAFO-regulerede område.

Når de samlede fangster når op på 50 % af TAC'en, skal underretningen ske hver uge.

KAPITEL VIISærlige bestemmelser for EF-fartøjers fiskeri CCAMLR-området

Afdeling 1Restriktioner og krav om fartøjsinformation

ARTIKEL 42 FORBUD OG FANGSTBEGRÆNSNINGER

1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag XIV, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.

2. For nyt fiskeri og forsøgsfiskeri gælder de fangst- og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag XV, i de underområder, som er anført i samme bilag.

Artikel 42aKrav om information om fartøjer med tilladelse til at fiske i CCAMLR-området

1. Ud over de krav om information om fartøjer med fiskeritilladelse, der er fastsat i artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 601/2004, skal medlemsstaterne fra den 1. august 2005 for disse fartøjer meddele/sende Kommissionen følgende:

a) fartøjets eventuelle IMO-nummer

b) eventuelt tidligere flag

c) internationalt radiokaldesignal

d) rederens/redernes navn og adresse og den eller de retmæssige ejeres navn og adresse, hvis bekendt

e) fartøjstype

f) byggested og -dato

g) længde

h) farvefotos af fartøjet bestående af:

i) et foto på mindst 12 x 7 cm af fartøjets styrbordsside, der viser fartøjet i dets fulde længde og alle strukturelle træk

ii) et foto på mindst 12 x 7 cm af fartøjets bagbordsside, der viser fartøjet i dets fulde længde og alle strukturelle træk

iii) et foto på mindst 12 x 7 cm, der viser agterstavnen, taget direkte bagfra

i) foranstaltninger, der er truffet for at forhindre, at der pilles ved den satellitovervågningsanordning, som er installeret om bord.

2. Fra den dato, der er angivet i stk. 1, skal medlemsstaterne så vidt muligt også give Kommissionen følgende oplysninger om fartøjer med tilladelse til at fiske i CCAMLR-området:

a) navn og adresse på brugeren, hvis denne ikke er den samme som fartøjets ejer/ejere

b) førerens navn og nationalitet og eventuelt den fiskeriansvarliges navn og nationalitet

c) fangstmetode eller -metoder

d) bom (m)

e) BRT

f) kommunikationstyper og -numre (Inmarsat A-, B- og C-numre)

g) normal besætning

h) hovedmaskinens eller hovedmaskinernes effekt (kW)

i) lastekapacitet (t), antal fiskelastrum og deres kapacitet (m³)

j) anden information (fx isklassifikation), der anses for relevant.

Afdeling 2Forsøgsfiskeri

ARTIKEL 43 DELTAGELSE I FORSØGSFISKERI

1. Fiskerfartøjer, der fører spansk flag og er registreret i Spanien, og som der er givet meddelelse om til CCAMLR i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 601/2004, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a) uden for områder under national jurisdiktion og afsnit 58.4.3.b) uden for områder under national jurisdiktion.

2. Der må højst være et fiskerfartøj ad gangen, der fisker i afsnit 58.4.3a) og 58.4.3b).

3. Hvad angår underområde 88.1 og afsnit 58.4.1 and 58.4.2 er de samlede fangst- og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i hver af dem fastsat i bilag XV. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den indberettede fangst når op på den mængde, der højst må fanges, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangståret.

4. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er det dog forbudt at fiske på under 550 meters dybde.

Artikel 44Rapporteringssystemer

For fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 43, gælder følgende fangst- og indsatsrapporteringssystemer:

a) det femdages fangst- og indsatsrapporteringssystem, der er omhandlet i artikel 12 i forordning (EF) nr. 601/2004, bortset fra at medlemsstaterne skal sende Kommissionen fangst- og indsatsrapporterne senest to arbejdsdage efter hver rapporteringsperiodes udløb, hvorefter de straks videresendes til CCAMLR. I underområde 88.1 og i afsnit 58.4.1 og 58.4.2 foretages indberetningen pr. SSRU.

b) det månedlige detaljerede rapporteringssystem, der omhandles i artikel 13 i forordning (EF) nr. 601/2004

c) det samlede antal og den samlede vægt af genudsatte Dissostichus eleginoides og Dissostichus mawsoni , herunder dem med "geleagtig", konsistens, skal indberettes.

Artikel 45Særlige bestemmelser

1. Det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 43, skal foregå i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 600/2004, når det gælder foranstaltninger til nedsættelse af havfugles utilsigtede dødelighed ved langlinefiskeri. Derudover gælder følgende:

a) det er forbudt at kaste affald over bord i dette fiskeri

b) fartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i afsnit 58.4.1 og 58.4.2, og som overholder CCAMLR-protokollerne (A, B og C) for langlinesynk, er fritaget for kravet om udsætning om natten; fartøjer, der fanger i alt tre (3) havfugle, skal dog straks gå tilbage til udsætning om natten, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 600/2004.

(c) fartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i underområde 88.1 og afsnit 58.4.3a) og 58.4.3b), og som fanger i alt tre (3) havfugle, skal straks indstille fiskeriet og må ikke fiske uden for den normale fangstperiode i resten af fangståret 2004/05.

2. For fiskerfartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i FAO-underområde 88.1, gælder følgende yderligere bestemmelser:

a) Fartøjerne har forbud mod at udlede eller kaste følgende over bord:

i) olie eller olieprodukter eller olierester, undtagen hvis det er tilladt i henhold til bilag I til MARPOL 73/78 (den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe)

ii) affald

iii) madaffald, der ikke kan passere gennem en sigte med en maskevidde på højst 25 mm

iv) fjerkræ eller dele heraf (inkl. æggeskaller)

v) spildevand inden for 12 sømil fra land eller isshelfe eller spildevand, når skibet sejler med en hastighed på under 4 knob

vi) aske fra forbrændingsanlæg.

b) Der må ikke bringes levende fjerkræ eller andre levende fugle ind i underområde 88.1, og eventuelt ikke-udtaget fjerkræ, som ikke er spist, skal tages med ud af underområde 88.1.

c) Det er forbudt at fiske efter Dissostichus spp . i underområde 88.1 inden for 10 sømil fra Balleny Øernes kyst.

Artikel 46Definition af udsætninger

1. I denne afdeling forstås ved "udsætning" anvendelse af en eller flere langliner på samme fangstplads. Med henblik på fangst- og indsatsrapportering bestemmes en udsætnings nøjagtige geografiske position ved den eller de udsatte langliners midtpunkt.

2. For at blive betegnet som forskningsudsætning:

a) skal hver forskningsudsætning finde sted mindst 5 sømil fra enhver anden forskningsudsætning, idet afstanden måles fra hver forskningsudsætnings geografiske midtpunkt

b) skal hver udsætning omfatte mindst 3 500 kroge og højst 10 000 kroge; i den forbindelse kan der udsættes en række separate langliner på samme sted

c) skal hver langline have en sættetid på mindst seks timer regnet fra udsætningens afslutning til indhalingens begyndelse.

Artikel 47Forskningsplaner

Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 43, skal iværksætte forskningsplaner i alle de SSRU, som FAO-underområde 88.1 og afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er inddelt i. Forskningsplanen skal iværksættes på følgende måde:

a) Første gang et fartøj sejler ind i et SSRU, gælder de første 10 udsætninger, der betegnes som "første række", som forskningsudsætninger og skal opfylde kriterierne i artikel 46, stk. 2.

b) De næste 10 udsætninger eller de første 10 tons fangst, hvis denne mængde opnås ved færre udsætninger, betegnes som "anden række". Skibsføreren kan beslutte, at udsætninger i anden række skal foregå som led i et normalt forsøgsfiskeri. Hvis disse udsætninger opfylder kravene i artikel 46, stk. 2, kan de dog også betegnes som forskningsudsætninger.

c) Hvis føreren efter at have afsluttet den første og den anden række udsætninger ønsker at fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU, skal fartøjet gennemføre en "tredje række", således at der foretages i alt 20 forskningsudsætninger i alle tre rækker. Den tredje række udsætninger skal afsluttes under det samme ophold i det pågældende SSRU som den første og anden række.

d) Når de 20 forskningsudsætninger i tredje række er afsluttet, kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU.

e) I SSRU A, B, C, E og G i underområde 88.1, hvor det fiskbare havbundsareal er på under 15 000 km², gælder litra b), c), og d), ikke, og efter at have afsluttet 10 forskningsudsætninger kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU.

Artikel 48Dataindsamlingsplaner

1. Fiskerfartøjer, der deltager i det førsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 43, skal iværksætte dataindsamlingsplaner i alle de SSRU, som FAO-underområde 88.1 og afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er inddelt i. Dataindsamlingsplanen skal indeholde følgende data:

a) position og havdybde ved hver ende af hver langline i en udsætning

b) udsætningstidspunkt, sættetid og indhalingstidspunkt

c) antal fisk mistet ved overfladen med angivelse af arter

d) antal udsatte kroge

e) agntype

f) bidprocent

g) krogtype og

h) sø- og skyforhold og månefase på udsætningstidspunktet.

2. Alle de data, der er nævnt i stk. 1, skal indsamles for hver forskningsudsætning. Alle fisk i en forskningsudsætning, hvor der fanges op til 100 fisk, skal måles, og der skal udtages prøver af mindst 30 fisk til biologiske undersøgelser. Hvis der fanges over 100 fisk, anvendes der en metode, hvorefter der tages tilfældige delstikprøver af fiskene.

Artikel 49Mærkningsprogram

Hvert fiskerfartøj, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 43, skal endvidere iværksætte følgende mærkningsprogram:

a) Dissostichus spp.-individer skal mærkes og genudsættes i forholdet 1 individ pr. ton levende vægt, der fanges i hele fangståret, jf. CCAML-mærkningsprotokollen. Fartøjerne må først ophøre med mærkningen, når de har mærket 500 styk eller ophører med fiskeriet efter at have mærket et individ pr. ton levende vægt, der er fanget.

b) Målgruppen for programmet er individer af alle størrelser med henblik på at opfylde kravet om, at der skal mærkes et individ pr. ton levende vægt, der er fanget. Alle genudsatte individer skal dobbeltmærkes, og genudsætningen skal ske over så stort et geografisk område som muligt.

c) På alle mærker skal der tydeligt være trykt et individuelt løbenummer og en returadresse, så det kan spores, hvor mærkerne kommer fra, hvis de mærkede individer fanges igen.

d) genfangede mærkede individer (dvs. fangede fisk, der er mærket ved en tidligere lejlighed) genudsættes ikke, selv om de kun har været genudsat i en kort periode

e) der skal udtages biologiske prøver af alle genfangede mærkede individer (længde, vægt, køn, gonadeudvikling), der skal så vidt muligt tages et elektronisk foto af dem, ørestenene skal udtages og mærket fjernes

f) alle relevante mærkningsdata og data om genfangster af mærkede individer skal indberettes elektronisk i CCAMLR-format til CCAMLR senest tre måneder, efter at fartøjet er ophørt med dette fiskeri

g) alle relevante mærkningsdata, data om genfangede mærkede individer og prøver fra genfangede individer skal indberettes elektronisk i CCAMLR-format til det relevante regionale mærkningsdataarkiv, jf. CCAMLR-mærkningsprotokollen.

Artikel 50Videnskabelige observatører

Hvert fiskerfartøj, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 43, skal i forbindelse med alle fiskeriaktiviteter i fangstperioden have mindst to videnskabelige observatører om bord, hvoraf en skal være udpeget i henhold til CCAMLR-ordningen for international videnskabelig observation.

KAPITEL VIIIAfsluttende bestemmelser

Artikel 51Videnskabelig overvågning

a) Denne forordning gælder ikke for fiskeri, som udelukkende drives med henblik på videnskabelige undersøgelser, der udføres med tilladelse fra en medlemsstat og under dennes myndighed, og som på forhånd er meddelt Kommissionen og den medlemsstat, i hvis farvande undersøgelserne foregår.

b) Marine organismer, der fanges til det i litra a) nævnte formål, kan sælges, opbevares, frembydes eller udbydes til salg, forudsat:

- at de opfylder normerne i bilag XII til forordning (EF) nr. 850/98 og de handelsnormer, der er vedtaget i henhold til artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 af 17. december 1999 om den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter[32], eller

- at de sælges direkte til andre formål end konsum.

Artikel 52Fremsendelse af data

Ifølge forordning (EØF) nr. 2847/93 skal medlemsstaterne elektronisk sende data vedrørende de landede fangstmængder af de enkelte bestande til Kommissionen under anvendelse af de bestandskoder, der er fastlagt i hver bestandsfortegnelse.

Artikel 53Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft den 1. januar 2005.

Hvis der er fastsat TAC'er for CCAMLR-området for perioder, der begynder inden den 1. januar 2005, finder artikel 42 anvendelse fra begyndelsen af de respektive perioder for anvendelse af TAC'erne.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den […].

På Rådets vegne

Formand

[…]

BILAG I Fiskerimulighederne for EF-fiskerfartøjer i områder, hvor der gælder fangstbegrænsninger, og for tredjelandsfartøjer i EF-farvande, angivet pr. art og pr. område (i tons levende vægt, medmindre andet er anført)

Alle fangstbegrænsninger i dette bilag betragtes som kvoter efter artikel 9 i denne forordning og er derfor undergivet bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 2847/93, særlig artikel 14 og 15.

Fiskebestandene er for hvert område anført i alfabetisk rækkefølge efter arternes latinske navne. Nedenfor gives en oversigt over de almindeligt anvendte navne og de latinske navne til brug i forbindelse med denne forordning.

+++++ TABLE +++++

BILAG IA ØSTERSØEN

Alle TAC'er for dette område, undtagen for rødspætte og torsk i underområde 25-32, vedtages inden for rammerne af IBSFC.

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

BILAG I B SKAGERRAK, KATTEGAT, NORDSØEN OG VESTLIGE EF-FARVANDE, ICES-område Vb (EF-farvande), VI, VII, VIII, IX, X, CECAF (EF-farvande) og Fransk Guyana

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

BILAG IC DET NORDØSTLIGE ATLANTERHAV OG GRØNLAND - ICES-område I, II, IIIa, IV, V, XII, XIV og NAFO 0, 1 (grønlandske farvande)

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

BILAG ID NAFO's OMRÅDE I DET NORDVESTLIGE ATLANTERHAV

Alle TAC'er og tilknyttede betingelser vedtages inden for rammerne af NAFO.

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

BILAG IE STÆRKT VANDRENDE FISKEARTER - Alle områder

TAC'er på dette område vedtages inden for rammerne af internationale fiskeriorganisationer for tunfiskeri såsom ICCAT og IATTC.

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

BILAG IF ANTARKTIS - CCAMLR-området

Disse TAC'er, der vedtages af CCAMLR, er ikke tildelt medlemmerne af CCAMLR, og EF's andel er således ikke fastsat. Fangsterne overvåges af CCAMLR-sekretariatet, som meddeler, hvornår fiskeriet skal indstilles som følge af opfiskede TAC'er.

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

BILAG II SÆRLIGE FORANSTALTNINGER FOR SILD I UNDEROMRÅDE III OG IV

1. Medlemsstaterne vedtager særlige foranstaltninger vedrørende fangst, sortering og landing af sild fra Nordsøen eller Skagerrak og Kattegat, så det sikres, at fangstbegrænsningerne, navnlig de i bilag IB fastsatte, overholdes. Disse foranstaltninger omfatter bl.a.:

a) særlige kontrol- og inspektionsprogrammer

b) fiskeriindsatsplaner, herunder fortegnelser over fartøjer med fiskeritilladelse og, hvis det skønnes nødvendigt på grund af en kvoteudnyttelse på over 70 %, begrænsninger i sådanne fartøjers aktivitet

c) kontrol med omladning og fremgangsmåder, der resulterer i genudsætning

d) om muligt et midlertidigt forbud mod fiskeri i områder, hvor det er konstateret, at sild, især ungfisk, udgør en stor andel af bifangsterne.

2. Medlemsstater skal, når der landes sild, som ikke er sorteret fra den øvrige fangst, sikre, at der indføres passende prøveudtagningsprogrammer, så alle landinger af bifangster af sild overvåges effektivt. Det er forbudt at lande fangster, der indeholder usorteret sild, i havne, hvor der ikke er indført sådanne prøveudtagningsprogrammer.

3. Inspektører fra Kommissionen udfører i henhold til artikel 29 i forordning (EØF) nr. 2847/93, og når Kommissionen finder det nødvendigt i forbindelse med punkt 1 og 2, uafhængige inspektioner for at kontrollere myndighedernes gennemførelse af prøveudtagningsprogrammerne og af de særlige foranstaltninger, der er fastsat i punkt 1.

4. Kommissionen forbyder landinger af sild, hvis det skønnes, at der med de særlige foranstaltninger i punkt 1 ikke opnås nøje kontrol af fiskeridødeligheden for sild i alle fiskerier.

BILAG III TEKNISKE OVERGANGSFORANSTALTNINGER

Del AØstersøen

AFDELING 1 TORSKEFISKERI

1. REDSKABSTYPER, DET ER TILLADT AT ANVENDE TIL TORSKEFISKERI I ØSTERSØEN

1.1. Trukne redskaber

1.1.1. Uden sorteringsvinduer

Det er forbudt at anvende trukne redskaber uden sorteringsvindue.

1.1.2. Med sorteringsvinduer

Som en undtagelse fra de særlige selektivitetsbestemmelser i bilag V til forordning (EF) nr. 88/98 gælder bestemmelserne i tillæg 1 til nærværende bilag.

1.1.3. Étnetsreglen

Når der anvendes trukne redskaber med sorteringsvindue, må der ikke medføres andre typer redskaber.

1.2. Garn

Som en undtagelse fra bestemmelserne i bilag IV til forordning (EF) nr. 88/98 er mindstemaskestørrelsen for garn 110 mm.

Garnene må højst være 12 km lange for fartøjer med en længde overalt på højst 12 m.

Garnene må højst være 24 km lange for fartøjer med en længde overalt på over 12 m.

Garnenes sættetid må ikke overstige 48 timer regnet fra det tidspunkt, hvor fiskerfartøjet begynder at sætte garnene, til det tidspunkt, hvor de igen er halet helt om bord.

2. Bifangst af torsk i Østersøen

2.1 Uanset artikel 3, stk. 4, i forordning (EF) nr. 88/98 må der ingen undermålstorsk beholdes om bord, undtagen i det tilfælde, der er omhandlet i punkt 2.2.

2.2 Uanset artikel 3, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 88/98 må bifangsten af torsk ved fiskeri efter sild og brisling med maskestørrelser på højst 32 mm dog ikke overstige 3 vægtprocent. Af sådan bifangst må der højst beholdes 5 % undermålstorsk om bord.

2.3 Bifangst af torsk må ikke overstige 10 % ved fiskeri efter andre arter end sild og brisling med andre trawl og snurrevod end dem, der er omhandlet i punkt 1.1.2.

3. Mindstemål for torsk i Østersøen

Uanset bestemmelserne i bilag III til Rådets forordning (EF) nr. 88/98 er mindstemålet for torsk 38 cm.

4. Forbud mod torskefiskeri i Østersøen i sommerperioden

Torskefiskeri er forbudt i Østersøen, Bælterne og Øresund i perioden 15. juni - 15. august 2005.

5. Restriktioner for torskefiskeri i Østersøen

a) Det er forbudt at fiske inden for de områder, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter målt efter WGS84-koordinatsystemet:

Område 1:

- 56°00’ N, 15°00’ Ø

- 56°00’ N, 16°30’ Ø

- 54°30’ N, 16°30’ Ø

- 54°30’ N, 15°00’ Ø

- 56°30’ N, 15°00’ Ø

Område 2:

- 56°00’ N, 19°00’ Ø

- 54°30’ N, 19°30’ Ø

- 54°30’ N, 18°40’ Ø

- 55°30’ N, 18°00’ Ø

- 56°00’ N, 18°00’ Ø

- 56°00’ N, 19°00’ Ø.

b) Uanset litra a) er det i de områder, der afgrænses i litra a), tilladt at fiske med trukne og faststående redskaber med en maskestørrelse på under 100 mm.

6. Midlertidige og yderligere betingelser for kontrol, inspektion og overvågning som led i genopretningsplanen for torskebestande i Østersøen

6.1. Generelle bestemmelser

6.1.1. Kontrol-, inspektions- og overvågningsprogrammet for torskebestande i Østersøen består af følgende elementer:

Særlige betingelser for torskefiskeri i Østersøen.

Nationale kontrolhandlingsprogrammer, der skal udarbejdes af Danmark, Estland, Finland, Tyskland, Letland, Litauen, Polen og Sverige.

Yderligere foranstaltninger med henblik på overvågning, kontrol og inspektion.

Fælles overvågning og udveksling af inspektører.

6.1.2. De nationale kontrolhandlingsprogrammer for torskebestande kan revideres på Kommissionens initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstat.

6.2. Særlige betingelser for torskefiskeri i Østersøen

6.2.1. Alle fartøjer, der agter at fiske efter torsk i Østersøen, skal have en særlig tilladelse til torskefiskeri i Østersøen.

6.2.2. Hver medlemsstat opstiller en liste over fartøjer med særlig tilladelse til torskefiskeri i Østersøen.

6.2.3. Føreren af et fiskerfartøj, som en medlemsstat har udstedt en særlig tilladelse til torskefiskeri i Østersøen til, eller dennes repræsentant, skal opfylde betingelserne i tillæg 2.

6.3. Nationale kontrolhandlingsprogrammer

6.3.1. Hver berørt medlemsstat skal opstille et nationalt kontrolhandlingsprogram.

6.3.2. Kommissionen skal mindst én gang i 2005 indkalde til møde i Komitéen for Fiskeri og Akvakultur med henblik på at evaluere, om de nationale kontrolhandlingsplaner for torskefiskeri i Østersøen overholdes, og de opnåede resultater.

6.4. Kontrol, inspektion og overvågning, som medlemsstaterne skal indføre

6.4.1. Senest 15 dage efter denne forordnings ikrafttræden sender de berørte medlemsstater Kommissionen en liste over de udpegede havne og senest 15 dage derefter et nationalt kontrolprogram og en gennemførelsesplan. Kommissionen videresender disse oplysninger til alle berørte medlemsstater.

6.4.2. Uanset artikel 6 i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal alle førere af EF-fiskerfartøjer, der har om bord eller lander mere end 50 kg torsk, udtrykt i levende vægt, føre en logbog, i hvilken de for hver art især anfører, hvor store mængder de har fanget og har om bord, samt dato og sted (ICES-statistisk rektangel) for sådanne fangster og anvendt redskabstype.

6.4.3. Uanset artikel 5 i forordning (EØF) nr. 2807/83 er den tilladte tolerance i forbindelse med vurdering af, hvor stor en mængde TAC-fisk i kg, der er om bord, 8 %.

6.4.4. En medlemsstats myndigheder skal kræve, at enhver mængde torsk, der fanges og landes første gang i den pågældende medlemsstat, vejes i overværelse af kontrollører, inden den transporteres videre fra første landingshavn. For torsk, der første gang landes i en udpeget havn, skal repræsentative prøver, der udgør mindst 20 % af landingerne, vejes i overværelse af kontrollører, som er autoriseret af medlemsstaterne, inden de første gang udbydes til salg og sælges. Med henblik herpå skal medlemsstaterne inden to måneder efter denne forordnings ikrafttræden give Kommissionen detaljerede oplysninger om, hvilken prøveudtagningsordning de vil anvende.

6.4.5. Uanset artikel 19a, stk. 1a, i forordning (EØF) nr. 2847/93 gælder artikel 19e, 19f, 19g, 19h og 19i i nævnte forordning for alle fartøjer, der fisker i Østersøen.

6.4.6. I overensstemmelse med artikel 13 i forordning (EF) nr. 2244/2003 skal medlemsstaterne sørge for, at de FOS-data, som de i henhold til artikel 8, artikel 10, stk. 1, og artikel 11, stk. 1, i den pågældende forordning modtager fra fartøjer, til hvilke der er udstedt en særlig tilladelse til torskefiskeri i Østersøen, anvendes til:

a) elektronisk registrering af hver indsejling i og udsejling fra havn i tre år

b) registrering af hver indsejling i og udsejling fra lukkede fiskeriområder i Østersøen.

6.4.7. Medlemsstaterne kan indføre alternative kontrolforanstaltninger til at sikre, at de i punkt 4.5 omhandlede rapporteringsforpligtelser overholdes, forudsat at de er lige så effektive og gennemsigtige som de rapporteringsforpligtelserne omhandlet i nævnte punkt. Inden der indføres sådanne alternative foranstaltninger, skal Kommissionen have meddelelse herom.

6.4.8. Uanset artikel 13 i forordning (EØF) nr. 2847/93 ledsages mængder på over 50 kg torsk, som transporteres fra landings- eller importstedet til et andet sted, af en kopi af én af de opgørelser, der er fastsat i artikel 8, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93, for de transporterede mængder torsk. Undtagelsen i artikel 13, stk. 4, litra b), i forordning (EØF) nr. 2847/93 anvendes ikke.

6.4.9. Uanset artikel 34c, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 kan det specifikke kontrolprogram for torsk i Østersøen løbe i over to år fra dets ikrafttrædelsesdato.

6.5. Fælles overvågning og udveksling af inspektører

6.5.1. De berørte medlemsstater skal foretage fælles inspektion og overvågning og med henblik herpå opstille fælles operative procedurer for deres overvågningsfartøjer.

6.5.2 De nationale kontrolmyndigheder skal holde møde senest 30 dage efter denne forordnings ikrafttræden med henblik på at koordinere det fælles inspektions- og overvågningsprogram.

6.5.3. De berørte medlemsstater skal sørge for, at inspektører fra andre berørte medlemsstater inviteres til at deltage i det mindste i deres fælles inspektionsaktiviteter.

6.5.4. Inspektører fra Kommissionen kan deltage i sådan udveksling og i fælles inspektioner.

Afdeling 2Rigabugten

7. SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR RIGABUGTEN

7.1 Særlig fiskeritilladelse

1. For at kunne fiske i Rigabugten skal fartøjer have en særlig fiskeritilladelse udstedt efter artikel 7 i forordning (EF) nr. 1627/94.

2. Medlemsstaterne skal sørge for, at fartøjer, der har fået udstedt en særlig fiskeritilladelse som omhandlet i stk. 1, opføres med navn og internt registreringsnummer på en liste, som de enkelte medlemsstater skal sende til Kommissionen.

Fartøjer, der er opført på listen, skal opfylde følgende betingelser:

a) fartøjernes samlede maskineffekt (kW) må ikke overstige den for hver medlemsstat konstaterede maskineffekt i 2000 og 2001 i Rigabugten

b) et fartøjs maskineffekt må på intet tidspunkt overstige 221 kW.

7.2 Udskiftning af fartøjer eller maskiner

1. Ethvert fartøj på den liste, der er omhandlet i punkt 7.1.2, kan udskiftes med ét eller flere andre fartøjer, forudsat at:

a) en sådan udskiftning ikke vil medføre en forøgelse af den samlede maskineffekt som anført i punkt 7.1.2, litra a), i den pågældende medlemsstat

b) det nye fartøjs maskineffekt på intet tidspunkt overstiger 221 kW.

2. En maskine i et fartøj, der er opført på den liste, som er omhandlet i punkt 7.1.2, kan udskiftes, forudsat at:

a) maskinudskiftningen ikke bevirker, at fartøjets maskineffekt på noget tidspunkt overstiger 221 kW

b) udskiftningsmaskinens effekt ikke er således, at udskiftningen bevirker en forøgelse af den samlede maskineffekt som anført i punkt 7.1.2, litra a), for den pågældende medlemsstat.

DEL BSkagerrak og Kattegat

8. TEKNISKE BEVARELSESFORANSTALTNINGER I SKAGERRAK OG KATTEGAT

Uanset de særlige selektivitetsbestemmelser i bilag IV til forordning (EF) nr. 850/98 gælder bestemmelserne i tillæg 3 til nærværende bilag.

9. Restriktioner for torskefiskeri i Kattegat

a) Det er forbudt at fiske i Kattegat i perioden 1. januar – 31. marts 2005.

b) Uanset litra a) er det dog tilladt at fiske med trukne og faststående redskaber i den anførte periode, forudsat at der ikke beholdes torsk om bord.

Del CICES-underområde I-VII

10. VEJNINGSPROCEDURER FOR SILD, MAKREL OG HESTEMAKREL

10.1. Følgende procedurer gælder ved EF-fartøjers og tredjelandsfartøjers landing i EF af over 10 t sild, makrel og hestemakrel, eller en kombination heraf, pr. landing fanget:

a) for så vidt angår sild, i ICES-underområde I, II, IV, VI og VII og ICES-afsnit III a og V b

for så vidt angår makrel og hestemakrel, i ICES-underområde IV, VI og VII og ICES-afsnit II a og III a, b, d.

10.2 Landing som omhandlet i punkt 10.1 er kun tilladt i udpegede havne.

10.3 Hver medlemsstat sender ændringer af den liste, der i 2004 blev indsendt til Kommissionen, over udpegede havne, hvor der kan landes sild, makrel og hestemakrel, og ændringer af inspektions- og overvågningsprocedurer for sådanne havne, herunder betingelser og vilkår for registrering og rapportering af mængder af enhver af de arter og bestande, der er omhandlet i punkt 10.1, i hver landing. Sådanne ændringer meddeles senest 15 dage, før de træder i kraft. Kommissionen sender disse oplysninger og en liste over de havne, der er udpeget af tredjelande, til alle de berørte medlemsstater.

10.4 Føreren af et fiskerfartøj som omhandlet i punkt 10.1 eller dennes repræsentant skal mindst 4 timer inden indsejling i landingshavnen oplyse de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor landing skal foretages, om følgende:

den havn, han agter at anløbe og fartøjets navn og registreringsnummer

forventet tidspunkt for ankomst til den pågældende havn

ombordværende mængde fisk i kg levende vægt pr. art.

De kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat skal kræve, at losning først begyndes, når der er givet tilladelse til det.

10.5 Som undtagelse fra bestemmelserne i punkt 4.2 i bilag IV til forordning (EØF) nr. 2807/83 skal føreren af et fiskerfartøj straks ved ankomst i havn forelægge den eller de relevante logbogsblade, som den kompetente myndighed i landingshavnen anmoder om.

De ombordværende mængder som meddelt forud for landingen, jf. punkt 10.4, litra c), skal til de mængder, der registreres i logbogen efter landingens afslutning.

Som undtagelse fra bestemmelserne i artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2807/83 er den tilladte tolerance i forbindelse med den i logbogen registrerede vurdering af, hvor stor en mængde fisk i kg der er om bord, 7 %.

10.6 Enhver køber af fersk fisk skal sørge for, at alle modtagne mængder vejes. Fiskene skal vejes, inden de sorteres, forarbejdes, oplagres, transporteres fra landingshavnen eller sælges videre. Vejningsresultatet anvendes til afslutning af landingsopgørelser og salgsnotaer.

Ved bestemmelse af vægten må der højst fratrækkes 2 % for vandindhold.

Ud over at opfylde forpligtelserne i artikel 9, stk. 1 og 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal forarbejderen eller køberen af de landede mængder fisk til de kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat indsende en kopi af fakturaen eller et tilsvarende dokument, jf. artikel 22, stk. 3, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag[33]. Alle sådanne fakturaer eller dokumenter skal indeholde de oplysninger, der kræves efter artikel 9, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2847/93, og indsendes på begæring eller senest 48 timer efter vejningens afslutning.

10.7 Alle købere eller indehavere af frosset fisk skal sørge for, at de landede mængder vejes, inden fisken forarbejdes, oplagres, transporteres fra landingshavnen eller sælges videre. Taravægt, som repræsenterer vægten af kasser, plastikemballage eller andet, som den vejede fisk er pakket i, kan fratrækkes vægten af de landede mængder fisk.

Som et alternativ kan vægten af frosset fisk, der er pakket i kasser, bestemmes ved at gange den gennemsnitlige vægt af en repræsentativ prøve, forstået på den måde, at man vejer kassens indhold, dvs. uden kasse eller plastikemballage, uanset om eventuel is på fiskens overflade er smeltet eller ej. Hvis medlemsstaterne ændrer deres prøveudtagningsmetoder som godkendt af Kommissionen i 2004, skal medlemsstaterne meddele Kommissionen sådanne ændringer med henblik på godkendelse. Ændringer skal godkendes af Kommissionen. Som et alternativ kan vægten af frosset fisk, der er pakket i kasser, bestemmes ved at gange den gennemsnitlige vægt af en repræsentativ prøve, forstået på den måde, at man vejer kassens indhold, dvs. uden kasse eller plastikemballage, uanset om der fortsat ligger is på fiskens overflade. Hvis medlemsstaterne ændrer deres prøveudtagningsmetoder som godkendt af Kommissionen i 2004, skal medlemsstaterne meddele Kommissionen sådanne ændringer med henblik på godkendelse. Ændringer skal godkendes af Kommissionen. Som et alternativ kan vægten af frosset fisk, der er pakket i kasser, bestemmes ved at gange den gennemsnitlige vægt af en repræsentativ prøve, forstået på den måde, at man vejer kassens indhold, dvs. uden kasse eller plastikemballage, uanset om eventuel is på fiskens overflade er smeltet eller ej. Hvis medlemsstaterne ændrer deres prøveudtagningsmetoder som godkendt af Kommissionen i 2004, skal medlemsstaterne meddele Kommissionen sådanne ændringer med henblik på godkendelse. Ændringer skal godkendes af Kommissionen. Vejningsresultatet anvendes til afslutning af landingsopgørelser og salgsnotaer.

10.8 Vejesystemet skal være godkendt, kalibreret og plomberet af de kompetente myndigheder senest den 1. maj 2005. Den instans, der vejer fiskene, skal føre en pagineret logbog, hvori den samlede kumulerede vægt og vægten af hver landing er anført. Logbogen skal opbevares i tre år. De kompetente myndigheder skal have fuld adgang til vejesystemet og logbøgerne.

Indtil de vejesystemer, der er omhandlet i første afsnit, er indført, skal vejning foregå i overværelse af en kontrollør.

10.9 De kompetente myndigheder i en medlemsstat skal sørge for, at mindst 15 % af de landede mængder og mindst 10 % af antallet af landinger underkastes fuld inspektion, som mindst skal omfatte følgende:

a) Kontrol af vejningen af fartøjets fangst pr. art. Ved fartøjer, der pumper deres fangst i land overvåges vejningen af hele den mængde, som fartøjer, der er u