Nr. C 75/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 3. 88 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets direktiv om forebyggelse af luftforurening fra nye kommunale affaldsfor­
brændingsanlæg 
KOM(88) 71 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 9. marts 1988) 
(88/C 75/05) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 
130 S, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og ud fra følgende betragtninger: 
De Europæiske Fællesskabers handlingsprogrammer på 
miljøområdet fra 1973 (x), 1977 (2), 1983 (3) og 1987 (4) 
understreger, hvor vigtigt det er at forebygge og 
nedbringe luftforureningen; 
Rådet erklærer i resolutionen af 19. Oktober 1987 om 
handlingsprogrammet på miljøområdet for 1987 til 1992, 
at det er vigtigt at koncentrere Fællesskabets indsats om 
gennemførelse af passende normer til at sikre effektiv 
beskyttelse af folkesundheden og af miljøet; 
i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om 
vurdering af visse offentlige og private projekters 
indvirkning på miljøet (5) er det fastsat, at anlæg til bort­
skaffelse af husholdningsaffald vurderes, når medlems­
staterne finder, at det er påkrævet på grund af deres 
karakter; 
C) EFT nr. C 112 af 20. 12. 1973, s. 1. 
O EFT nr. C 139 af 13. 6. 1977, s. 1. 
(5) EFT nr. C 46 af 17. 2. 1983, s. 1. 
(4) EFT nr. C 328 af 7. 12. 1987, s. 1. 
(5) EFT nr. L 175 af 5. 7. 1985, s. 40. i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om 
affald (6) er det fastsat, at affald skal bortskaffes, uden at 
menneskets sundhed bringes i fare, og uden at miljøet 
skades, og med henblik herpå er det i samme direktiv 
fastsat, at ethvert anlæg eller enhver virksomhed, der 
varetager bortskaffelse af affald, skal indhente tilladelse 
hertil hos de kompetente myndigheder med angivelse af 
de forholdsregler, der skal træffes; 
i Rådets direktiv 84/360/EØF af 28. juni 1984 om 
bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg (7) er det 
fastsat, at der til drift af nye industrianlæg, herunder 
affaldsforbrændingsanlæg, stilles krav om forudgående 
godkendelse; denne godkendelse må kun meddeles, 
såfremt der er truffet alle passende foranstaltninger til at 
forebygge luftforurening, herunder anvendelse af den 
bedste tilgængelige teknologi, som ikke medfører ufor­
holdsmæssigt store omkostninger; 
i nævnte direktiv 84/360/EØF er det fastsat, at Rådet 
med enstemmighed og på forslag fra Kommissionen om 
nødvendigt fastsætter grænseværdier for emission baseret 
på den bedst tilgængelige teknologi, som ikke medfører 
uforholdsmæssigt store omkostninger, og på de hertil 
svarende måleteknikker og -metoder; de således fastsatte 
grænseværdier må ikke medføre et uforholdsmæssigt højt 
energiforbrug; 
forbrænding af kommunalt affald medfører emission af 
stoffer, der kan forårsage luftforurening og dermed 
påvirke menneskets sundhed og miljøet; i visse tilfælde 
kan denne forurening være grænseoverskridende; 
teknikkerne til nedbringelse af forurenende emissioner 
fra kommunale affaldsforbrændingsanlæg er godt 
gennemprøvede; de kan anvendes i nye forbrændings­
anlæg på rimelige økonomiske vilkår; der kan med disse 
teknikker opnås koncentrationer af forurenende stoffer i 
røggassen, der ikke overstiger bestemte grænseværdier; 
(6) EFT nr. L 194 af 25. 7. 1975, s. 39. 
(7) EFT nr. L 188 af 16. 7. 1984, s. 20. 
23. 3. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nf. C 75/5 
der findes i alle medlemsstaterne lovbestemmelser om 
bekæmpelse af luftforurening fra faste anlæg, og i adskil­
lige medlemsstater findes der særlige bestemmelser for 
kommunale affaldsforbrændingsanlæg; 
ved at fastsætte grænseværdien og andre normer for 
forureningsforebyggelse bidrager Fællesskabet til at 
effektivisere medlemsstaternes bekæmpelse af luftforure­
ning fra kommunale affaldsforbrændingsanlæg; særligt affald, selv når disse anlæg ligeledes kan 
forbrænde kommunalt affald. 
Denne definition dækker den helhed, der udgøres af 
brænderen og tilførselssystemerne for affald, brænd­
stoffer og luft, samt apparater og anordninger til 
kontrol med forbrændingsprocessen, der tjener til 
løbende registrering og overvågning af forbrændings-
betingelserne. 
for at sikre en effektiv miljøbeskyttelse er det derfor 
hensigtsmæssigt, at der kræves en vurdering af de miljø­
mæssige virkninger af store kommunale affaldsforbræn­
dingsanlæg, og at der fastsættes krav og betingelser for 
godkendelse af ethvert nyt kommunalt affaldsforbræn­
dingsanlæg; disse krav skal omfatte forpligtelse til både 
at overholde grænseværdier for emission af de vigtigste 
forurenende stoffer og opfylde hensigtsmæssige forbræn-
dingsbetingelser; der bør fastsættes passende foranstalt­
ninger og efterprøvninger på forbrændigingsanlæggene, 
og offentligheden skal informeres om de pålagte betin­
gelser og de opnåede resultater — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 5. Nyt anlæg: et komunalt affaldsforbrændingsanlæg, 
hvortil der er udstedt driftstilladelse efter den i artikel 
14, stk. 1, i dette direktiv fastsatte dato. 
6. Forbrændingsanlæggets nominelle kapacitet: den 
samlede forbrændingskapacitet for de ovne, der udgør 
anlægget, som fastlagt af konstruktøren på basis af: 
— mængden af forbrændt affald, dets brændværdi og 
andre karakteristika ved affaldet 
— faktorer, der betinger anlæggets levetid, dvs. dts 
tekniske karakteristika og godkendte driftsform. 
Artikel 1 
I dette direktiv forstås ved: 
1. Luftforurening: menneskets direkte eller indirekte 
udledning i luften af stoffer eller energi, der resulterer 
i skadelige virkninger af en sådan art, at de vil kunne 
bringe menneskets sundhed i fare, skade levende 
ressourcer og økosystemer, ødelægge ejendomsvær­
dier og forringe eller forstyrre naturfaciliteter og 
andre berettigede anvendelser af miljøet. 
2. Grænseværdi for emission: den koncentration og/eller 
den masse af forurenende stoffer i emissioner fra 
anlæg i et bestemt tidsrum, som ikke må overskrides. 
3. Kommunalt affald: husholdningsaffald og affald fra 
forretninger, kontorer, virksomheder og andet, der 
kan sidestilles med husholdningsaffald. 
4. Kommunalt affaldsforbrændingsanlæg: alt teknisk 
udstyr, der anvendes til behandling af kommunalt 
affald ved forbrænding, med eller uden varmegenvin­
ding, undtagen: 
— forbrændingsanlæg, der er konstrueret til andre 
brændstoffer, og som kun anvender brændstof 
udledt af kommunalt affald som ekstratilførsel; 
— anlæg til lands eller til vands, der er specielt 
indrettet til forbrænding af slam fra rensnings­
anlæg, kemisk, toksisk og farligt affald, affald fra 
hospitalers behandlingsvirksomhed eller andet Artikel 2 
Medmindre andet er fastsat i artikel 4 i Rådets direktiv 
84/360/EØF af 28. juni 1984 om bekæmpelse af luftfor­
urening fra industrianlæg træffer medlemsstaterne de 
nødvendige foranstaltninger, for at den forudgående 
godkendelse af driften af ethvert nyt kommunalt affalds­
forbrændingsanlæg, som kræves i henhold til artikel 3 i 
nævnte direktiv og til artikel 8 i Rådets direktiv 
75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, omfatter de i 
artikel 3 til 10 i nærværende direktiv fastsatte betingelser. 
Artikel 3 
1. Nedenstående grænseværdier for emission, der 
henføres til følgende betingelser: temperatur 273 K, tryk 
101,3 kPa, 11 % oxygen eller 9 °/o C02, tør gas, gælder 
for nye kommunale affaldsforbrændingsanlæg: 
— Svævestøv i alt 
— nominel kapacitet større end 
eller lig med 5 tons/time 50 mg/Nm3 
— nominel kapacitet under 5 
tons/time 100 mg/Nm5 
— Tungmetaller 
— Pb + Cr + Cu + Mn 5 mg/Nm3 
— Ni + As 1 mg/Nm3 
— Cadmium (Cd) 0,1 mg/Nm3 
— Kviksølv (Hg) 0,1 mg/Nm3 
— Hydrogenchlorid (HC1) 
— nominel kapacitet større end 
eller lig med 5 tons/time 50 mg/Nm3 
Nr. C 75/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 3. 88 
— nominel kapacitet under 5 
tons/time 
Hydrogenfluorid (HF) 
— nominel kapacitet større end 
eller lig med 5 tons/time 
— nominel kapacitet under 5 
tons/time 
Svovldioxid (SO ) 100 mg/Nm3 
2 mg/Nm3 
4 mg/Nm3 
300 mg/Nm3 2. Koncentrationen af carbonmonoxid (CO) som 
fastsat i artikel 4, stk. 2, litra a), udgør grænseværdien 
for et dagsgennemsnit, der i givet fald kun er beregnet 
på grundlag af anlægges effektive driftstimer, herunder 
ovnenes start- og slukningsfaser. 
3. Med hensyn til andre stoffer, for hvilke der i 
henhold til artikel 6 kræves kontinuerlig måling: 
2. Under hensyntagen til sammensætningen af det 
affald, der skal forbrændes, og forbrændingsanlæggets 
karakteristika, fastsætter myndighederne om nødvendigt 
grænseværdier for emission af andre forurenende stoffer 
end de i stk. 1 i denne artikel nævnte, som kan forårsage 
betydelige emissioner i det konkrete tilfælde. Ved fast­
sættelsen af disse grænseværdier for emission tager 
myndighederne hensyn til de pågældende forurenende 
stoffers potentielle skadevirkninger for sundhed og miljø 
samt den bedste tilgængelige teknologi, som ikke 
medfører uforholdsmæssigt store omkostninger. 
Artikel 4 
1. Ethvert nyt kommunalt affaldsforbrændigsanlæg 
skal konstrueres, udstyres og drives således, at røggas fra 
affaldsforbrændingen, efter sidste injektion af forbræn­
dingsluft, på kontrolleret og homogen vis og endog 
under de mest ugunstige forhold, bringes op på en 
temperatur på mindst 850°C i mindst 2 sekunder, under 
tilstedeværelse af mindst 6 °/o oxygen. a) må intet månedsgennemsnit af de målte koncentra-
tionsværdier overskride den tilsvarende grænseværdi 
b) må intet dagsgennemsnit af de målte koncentrations-
værdier overskride den tilsvarende grænseværdi med 
mere end 30 %. 
Til beregning af ovennævnte gennemsnitsværdier tages 
der kun hensyn til anlæggets effektive driftsperioder, 
herunder ovnenes start- og slukningsfaser. 
4. Med hensyn til de stoffer, for hvilke der i henhold 
til artikel 6 kræves regelmæssige målinger, må de 
koncentrationsværdier for disse stoffer, der fremkommer 
ved målekampagnen, og som opnås i henhold til myndig­
hedernes forskrifter som nævnte i artikel 6, stk. 3, 4 og 
5, ikke overskride grænseværdien. 
2. Under driften af ethvert nyt kommunalt affaldsfor­
brændingsanlæg skal følgende betingelser overholdes: 
a) koncentrationen af carbonmonoxid (CO) i røggas­
serne må ikke overstige 100 mg/Nm3 
b) koncentrationen af organiske forbindelser (udtrykt i 
samlet mængde kulstof) i røggasserne må ikke over­
stige 20 mg/Nm3. 
Grænseværdierne under a) og b) i dette stykke henføres 
til følgende betingelser: temperatur 273 K, tryk 101,3 
kPa, 11 % oxygen eller 9 % COa, tør gas. 
3. Der kan tillades afvigelser fra betingelserne i stk. 1, 
når der anvendes nyskabende teknikker i forbindelse 
med forbrændingsovnene eller udstyret til behandling af 
røggasserne, såfremt myndighederne har sikret sig, at det 
ved anvendelse af disse teknikker er muligt at overholde 
emissionsniveauer for polychlordibenzodioxiner (PCDD) 
og polychlordibenzofuraner (PCDF) svarende til dem, 
der opnås under de i stk. 1 fastsate tekniske betingelser. 
Artikel 5 
1. Temperatur og oxygenindhold som fastsat i artikel 
4, stk. 1, er mindsteværdier, der skal overholdes konstant 
under anlæggets drift. Artikel 6 
1. Følgende målinger skal udføres ved nye kommu­
nale affaldsforbrændingsanlæg: 
a) Måling af koncentrationen af visse stoffer i røggassen 
i) kontinuerlig måling og registrering af koncentra­
tionerne af den samlede mængde svævestøv, HC1, 
CO, oxygen 
ii) regelmæssig måling af koncentrationerne af tung­
metaller som omtalt i artikel 3, stk. 1, andet led, 
HF, S02, organiske forbindelser (udtrykt i samlet 
mængde kulstof). 
b) Måling af parametre vedrørende driften 
i) kontinuerlig måling og registrering af gassernes 
temperatur i det område, hvor de i artikel 4, stk. 
1, krævede betingelser er til stede, og af røggas­
sernes indhold af vanddamp 
ii) passende efterprøvning mindst én gang, i forbin­
delse med den første ibrugtagning af et forbræn­
dingsanlæg og under de for anlægget mest ugun­
stige driftsforhold, af røggassens opholdstid ved 
mindstetemperaturen på 850° C, som fastsat i 
artikel 4, stk. 1. 
23. 3. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 75/7 
2. Resultaterne af de i stk. 1 krævede målinger 
henføres til følgende betingelser: temperatur 273 K, tryk 
101,3 kPa, 11 % oxygen eller 9 % C02, tør gas. 
3. For at myndighederne kan efterprøve, om kravene 
overholdes, registreres, bearbejdes og fremlægges alle 
måleresultater i henhold til de nærmere bestemmelser, 
som myndighederne har fastlagt. 
4. Procedurerne og metoderne for og udstyret til 
prøveudtagning og måling, der anvendes for at opfylde 
de i stk. 1 fastsatte betingelser, såvel som prøveudtag­
nings- eller målesteder, skal forudgodkendes af myndig­
hederne. 
5. Med hensyn til de regelmæssige målinger fast­
lægger myndighederne passende målekampagner, således 
at der garanteres repræsentative resultater for de pågæl­
dende stoffers normale emissionsniveau. Måleresultaterne 
skal være signifikante med henblik på efterprøvning af, 
om de overholder de gældende grænseværdier. 
6. På forslag fra Kommissionen og med kvalificeret 
flertal vedtager Rådet bestemmelser for måling af emis­
sioner af polychlordibenzodioxiner og polychlordibenzo-
furaner fra nye kommunale affaldsforbrændingsanlæg 
samt de referencemålemetoder, der skal anvendes til 
måling af disse stoffer, så snart kendskabet hertil tillader 
det. 
Artikel 7 
Alle nye kommunale affaldsforbrændingsanlæg skal være 
udstyret med hjælpebrændere. Disse brændere træder 
automatisk i kraft, så snart røggastemperaturen falder til 
under 850 °C. Hjælpebrænderne anvendes ligeledes i 
anlæggets start- og stopfaser for permanent at sikre 
ovennævnte mindstetemperatur i disse faser, og så længe 
der er affald i forbrændingskammeret. 
Hvis disse brænderes samlede anvendelsestid ovestiger 
5 % af anlæggets driftstid i syv på hinanden følgende 
dage, skal der imidlertid træffes foranstaltninger for at 
genoprette tilstrækkelige forbrændingsbetingelser. 
Artikel 8 
1. Hvis målingerne viser, at de i dette direktiv fastsatte 
grændseværdier er overskredet, underrettes den relevante 
myndighed herom hurtigst muligt. Myndigheden fast­
sætter passende hasteforholdsregler, for at de nævnte 
grænser atter overholdes. Anlæg, der ikke efterkommer 
disse forholdsregler, må ikke fortsætte driften. 2. Myndighederne fastsætter de maksimalt tilladte 
tidsrum for driftsstop i rensningsanordningerne, hvor­
under udledningernes indhold af luftforurenende stoffer, 
som disse anordninger skal reducere, overskrider de fast­
satte grænseværdier. De kan under ingen omstændig­
heder ovestige 16 uafbrudte driftstimer, og deres 
sammenlagte varighed i et år skal være under 200 timer. 
Udledningernes indhold af svævestøv i de i foregående 
afsnit nævnte tidsrum må under ingen omstændigheder 
overstige 600 mg/Nm5, og alle de andre betingelser, 
navnlig forbrændingsbetingelserne, skal overholdes. 
Artikel 9 
Ud over den offentliggørelse, der kræves i henhold til 
artikel 9 i Rådets direktiv 84/360/EØF, skal offentlig­
heden jævnligt og i henhold til procedurer, de relevante 
myndigheder fastlægger, have adgang til måleresulta­
terne vedrørende disse anlægs emissioner af forurenende 
stoffer og anlæggenes driftsbetingelser. 
Artikel 10 
Driftsgodkendelsen kan meddeles med fravigelse af visse 
af de betingelser, der er fastsat i dette direktiv, når der er 
tale om nye forbrændingsanlæg, hvis nominelle kapacitet 
er under 1 ton affald i timen, og som er beregnet til 
bortskaffelse af kommunale affaldsmængder med store 
sæsonmæssige svingninger bl.a. i vinter- og sommerturist­
områder, hvor anlæggets størrelse og dets driftsform 
betyder, at disse bestemmelser ikke kan overholdes uden 
uforholdsmæssigt store omkostninger. 
I så fald skal bestemmelserne i artikel 4, stk. 1 og 2, 
overholdes og nedenstående emissionsgrænse, målt og 
fortolket i overensstemmelse med bestemmelserne i 
artikel 5 og 6 og henført til følgende betingelser: tempe­
ratur 273 K, tryk 101,3 kPa, 11 % oxygen eller 9% 
C02, tør gas, finde anvendelse: 
— svævestøv i alt 350 mg/Nm3 
Artikel 11 
1. I forbindelse med den kontrol, der er fastsat i 
artikel 11 i direktiv 84/360/EØF, og som vedrører de i 
artikel 4 i samme direktiv fastsatte forpligtelser træffer 
medlemsstaterne de fornødne foranstaltninger, for at 
myndighederne efterprøver, om nye forbrændingsanlæg 
til stadighed overholder kravene i dette direktiv. 
2. Bestemmelserne i dette direktiv fritager ikke 
medlemsstaterne for forpligtelsen om i henhold til artikel 
12 i Rådets direktiv 84/360/EØF i givet fald at revidere 
Nr. C 75/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 3. 88 
betingelserne i den godkendelse, der er givet et forbræn­
dingsanlæg. 
Artikel 12 
I punkt 9 i bilag I til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. 
juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private 
projekters indvirkning på miljøet tilføjes »og kommunale 
affaldsforbrændingsanlæg, hvis nominelle kapacitet er 
større end 5 tons affald pr. time«. 
Artikel 13 
Medlemsstaterne kan med henblik på at beskytte miljøet 
og folksundheden om nødvendigt indføre strengere 
bestemmelser end de i dette direktiv fastsatte. Artikel 14 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og 
administrative bestemmelser i kraft for senest den 30. 
juni 1989 at efterkomme dette direktiv. De underretter 
straks Kommissionen herom. 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten 
til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det 
område, der er omfattet af dette direktiv. 
Artikel 15 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Forslag til Rådets direktiv om nedbringelse af luftforurening fra bestående kommunale affalds­
forbrændingsanlæg 
KOM(88) 71 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 9. marts 1988) 
(88/C 75106) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 
130 S, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
De Europæiske Fællesskabers handlingsprogrammer på 
miljøområdet fra 1973 O, 1977 (2), 1983 (3) og 1987 (4) 
understreger, hvor vigtigt det er at forebygge og 
nedbringe luftforureningen; 
Rådet erklærer i resolutionen af 20. oktober 1987 om 
handlingsprogrammet på miljøområdet for 1987 til 1992, 
at det er vigtigt at koncentrere Fællesskabets indsats om 
gennemførelse af passende normer til at sikre effektiv 
beskyttelse af folkesundheden og af miljøet; i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om 
affald (5) er det fastsat, at affald skal bortskaffes, uden at 
menneskets sundhed bringes i fare, og uden at miljøet 
skades, og med henblik herpå er det i samme direktiv 
fastsat, at ethvert anlæg eller enhver virksomhed, der 
varetager bortskaffelse af affald, skal indhente tilladelse 
hertil hos de kompetente myndigheder med angivelse af 
de forholdsregler, der skal træffes; 
i Rådets direktiv 84/360/EØF af 28. juni 1984 om 
bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg (*) er det 
fastsat, at medlemsstaterne skal gennemføre en politik og 
en strategi med passende foranstaltninger for gradvis at 
tilpasse de bestående anlæg til den bedste tilgængelige 
teknologi; disse bestemmelser gælder bl.a. for bestående 
kommunale affaldsforbrændingsanlæg; 
i nævnte direktiv 84/360/EØF er det fastsat, at Rådet 
med enstemmighed og på forslag fra Kommissionen om 
nødvendigt fastsætter grænseværdier for emission baseret 
på den bedste tilgængelige teknologi, som ikke medfører 
uforholdsmæssigt store omkostninger, og på de hertil 
svarende måleteknikker og -metoder; de således fastsatte 
grænseværdier må ikke medføre et uforholdsmæssigt højt 
energiforbrug; 
(') EFT nr. C 112 af 20. 12. 1973, s. 1. 
O EFT nr. C 139 af 13. 6. 1977, s. 1. 
(3) EFT nr. C 46 af 17. 2. 1983, s. 1. 
(4) EFT nr. C 328 af 7. 12. 1987, s. 1. O EFT nr. L 194 af 25. 7. 1975, s. 39. 
(6) EFT nr. L 188 af 16. 7. 1984, s. 20.