EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 7.7.2020 COM(2020) 293 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET vedrørende gennemførelsen og relevansen af EU-













arbejdsplanen for sport 2017-2020



RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET vedrørende gennemførelsen og relevansen af EU-

arbejdsplanen for sport 2017-2020 INDLEDNING Sport er i de seneste år blevet fast bestanddel af EU's politikker. Dette skyldes sportens stadig større rolle for nutidens økonomi og samfund og dermed dens bidrag til at imødegå EU's overordnede økonomiske og sociale udfordringer. Sport har den enestående evne til ikke blot at forbedre menneskers sundhed og trivsel, men også at opbygge stærke og sammenhængende samfund, tackle udfordringer i forbindelse med migration og social udstødelse samt fremme økonomisk vækst og jobskabelse. Sport kan på tværs af sociale barrierer og sprog styrke fælles værdier og skabe en følelse af at høre til i samfundet, navnlig blandt unge. Den voksende bekymring vedrørende manglen på fysisk aktivitet kan imødegås ved hjælp af sport. Desuden har covid-19-pandemien, som har haft alvorlige konsekvenser for sporten, fremhævet sportens vigtige bidrag til sundhed og potentiale med hensyn til forebyggelse. Pandemien har skabt mange udfordringer for sporten – lige fra bredde- til eliteidrætten – men har også tydeliggjort sportens betydning for vores samfund som en faktor, der fremmer sundhed, trivsel og sammenhold i vanskelige tider. Efter indførelsen af sport i Lissabontraktaten og i overensstemmelse med artikel 165 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har EU-institutionerne og medlemsstaterne styrket deres samarbejde og udviklet sportens europæiske dimension yderligere. EU-samarbejdet har navnlig fokuseret på de områder, hvor EU kan tilføje værdi til de aktiviteter, som medlemsstaterne gennemfører, og støtte disse aktiviteter. I denne forbindelse er EU-arbejdsplanen for sport blevet et af de vigtigste redskaber til at fremme samarbejdet på EU-plan. Der har siden 2011 været tre EU-arbejdsplaner for sport. Deres vigtigste mål har været at fremme og udvikle samarbejdet om sportspolitikken mellem EU-institutionerne, medlemsstaterne og sportsinteressenter med fokus på et specifikt antal aktiviteter med en klar EU-merværdi. Den tredje EU-arbejdsplan for sport dækker perioden fra den 1. juli 2017 til den 31. december 2020. Gennemførelsen heraf har bidraget til de overordnede prioriteter, der er fastsat i Europa 2020-strategien og i dagsordenen for job, vækst, retfærdighed og demokratisk forandring. Arbejdsplanen blev understøttet af Erasmus+-programmet (2014-2020) og sikrede dermed komplementaritet og større virkning af aktiviteter på sportsområdet. Fokus ligger fortsat på de samme prioriterede emner som i den tidligere arbejdsplan, nemlig: -sportens integritet -sportens økonomiske dimension -sport og samfund. I forhold til struktur og generelle arbejdsmetoder har EU's tredje arbejdsplan for sport bibeholdt hovedtrækkene fra den foregående arbejdsplan, dog med visse forbedringer og nye udviklinger. Denne rapport er en reaktion på Kommissionens forpligtelse til at foretage en vurdering af gennemførelsen og relevansen af EU-arbejdsplanen for sport i første halvdel af 2020, og den danner grundlag for forberedelsen af en eventuel fjerde EU-arbejdsplan for sport i løbet af anden halvdel af 2020. Kommissionens rapport har to hovedformål: på den ene side at fremlægge en vurdering af gennemførelsen og den bredere politiske indvirkning af EU-arbejdsplanen for sport og på den anden side at fremsætte anbefalinger til fremtidige tiltag på sportsområdet. Kommissionens vurdering tager hensyn til forskellige input, herunder skriftlige bidrag fra medlemsstaterne, samt udtalelser fra eksperter og observatører, der deltager i arbejdsstrukturerne. B) EVALUERING Som i de tidligere udgaver blev der forud for Kommissionens evaluering af den tredje EU-arbejdsplan for sport gennemført en høringsproces med forskellige interessenter. Kommissionen afholdt to møder – et med medlemsstaterne og et med sportsorganisationer – for at indsamle deres synspunkter om gennemførelsen af arbejdsplanen, herunder om deres erfaringer, og få anbefalinger til fremtiden. Disse møder blev suppleret af et onlinespørgeskema, som gav Kommissionen mulighed for også at indsamle nyttig dokumentation og statistiske oplysninger fra medlemsstaterne samt eksperter og observatører, der deltager i arbejdsstrukturerne. Analysen af de modtagne oplysninger har vist, at gennemførelsen af den tredje EU-arbejdsplan for sport har levet op til de overordnede forventninger og opfyldt de overordnede mål. På trods af de gode resultater og den effektive gennemførelse vil den tredje EU-arbejdsplan for sport imidlertid kunne drage fordel af yderligere forbedringer og integrere nye indsatsområder i fremtiden.

1.Arbejdsmetoder og strukturer Det er et vigtigt aspekt at evaluere de fastlagte arbejdsmetoder og strukturer, da de er afgørende for en effektiv gennemførelse af prioriteterne og målene i EU-arbejdsplanen for sport. Arbejdsmetoderne er i vid udstrækning blevet ajourført og diversificeret i den nuværende EU-arbejdsplan for sport. Ud over ekspertgrupper er der indført nye arbejdsmetoder, som er blevet brugt aktivt. Desuden er EU-arbejdsplanen for sport også blevet et effektivt redskab til at planlægge formandskabets og Rådets arbejde. I de tidligere EU-arbejdsplaner for sport udgjorde ekspertgrupperne den vigtigste arbejdsmetode. Tidligere var der seks ekspertgrupper til gennemførelse af EU-arbejdsplanen for sport i perioden 2011-2014 og fem i perioden 2014-2017. Kommissionen valgte en mere målrettet tilgang ved kun at oprette to ekspertgrupper i perioden 2017-2020. Disse to grupper blev ledet af Kommissionen og bestod af repræsentanter for medlemsstaterne. Interesserede parter kunne også opfordres til at deltage som observatører på ad hoc-basis (se bilaget). De to ekspertgrupper påbegyndte deres aktiviteter i begyndelsen af 2018. Begge grupper har arbejdet for at levere det output, der er fastlagt i EU-arbejdsplanen for sport. Ekspertgruppernes vigtigste mål var at udveksle bedste praksis inden for de udvalgte politikområder, at tilskynde til samarbejde mellem medlemsstaterne og at bidrage til den politiske udvikling på nationalt og europæisk plan. Gennemførelsen af tidligere EU-arbejdsplaner for sport har vist, at strukturerne og arbejdsmetoderne kan udbygges yderligere for effektivt at nå målene i dokumentet og give mulighed for en mere aktiv inddragelse af andre internationale partnere og interessenter. Nogle af disse strukturer er formandskonferencer, møder blandt sportsministre og -direktører og konferencer organiseret af Kommissionen, seminarer og undersøgelser. I forbindelse med den tredje EU-arbejdsplan for sport blev der indført to nye redskaber, nemlig de grupper af interesserede medlemsstater, som gjorde det muligt for medlemsstaterne at mødes og drøfte et specifikt emne, der er omfattet af EU-arbejdsplanen for sport, og klyngemøderne, som fremmer udveksling af politikrelevante resultater af EU-finansierede projekter. I perioden 2017-2019 blev der afholdt fire møder for interesserede medlemsstater for at drøfte særlige problemstillinger af relevans for dem, herunder bæredygtighed, evidensbaseret sundhedsfremmende fysisk aktivitet og forskellige aspekter af god forvaltningspraksis og aftalt spil. For at støtte medlemsstaterne og skabe stærkere forbindelser mellem politik og program indførte Kommissionen en særlig finansiel mekanisme. Denne giver mulighed for samfinansiering fra EU's side til initiativer drevet af medlemsstaterne, der har til formål at fremme peerlæringsaktiviteter blandt mindst syv af dem. Endvidere er der inden udgangen af 2019 blevet afholdt fire klyngemøder i samarbejde med EACEA (Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur) om: tilskyndelse til deltagelse i sport og fysisk aktivitet (december 2017), sportens økonomiske fordele (april 2018), sportens integritet (december 2018) og sportens rolle på uddannelsesområdet (december 2019). Der bliver afholdt endnu et klyngemøde om social inklusion gennem sport i december 2020. Desuden har der i perioden 2017-2019 fundet et stort antal møder og konferencer sted på højt plan (f.eks. et uformelt møde blandt sportsministre, ti formandsarrangementer og -konferencer og fem møder blandt sportsdirektører). Som det fremgår af EU-arbejdsplanen for sport, har alle disse møder bidraget til en yderligere styrkelse af samarbejdet mellem medlemsstaterne, EU-institutionerne og sportsinteressenterne. De har gjort det muligt at forbedre EU-koordineringen, udveksle nationale erfaringer, dele god praksis og sikre, at sportsinteressenterne får indflydelse på udformningen og gennemførelsen af EU's dagsorden på sportsområdet. Sportsforbund, -sammenslutninger og andre interessenter spiller en central rolle i gennemførelsen af sportspolitikken. Det er derfor utrolig vigtigt at sikre, at deres synspunkter kendes og tages i betragtning under de politiske drøftelser. Med hensyn til det udvidede samarbejde blev der gjort konkrete bestræbelser på i højere grad at inddrage sportsorganisationer og interessenter i EU's aktiviteter, herunder i forhold til gennemførelsen af EU-arbejdsplanen for sport. Der blev navnlig etableret og opretholdt en udvidet dialog med sportsorganisationer inden for rammerne af forskellige møder og arrangementer i overensstemmelse med Rådets resolution om videreudvikling af EU's strukturerede dialog inden for sport. Sportsbevægelsen deltog aktivt i EU's årlige sportsfora og møder, der afholdes i forbindelse med Rådets eller sportsdirektørernes møder. 2.Output I den tredje EU-arbejdsplan for sport defineres 31 konkrete resultater, som er af forskellig art. De dækker alle dimensioner af sport – den sociale, økonomiske og organisatoriske – og har en særlig gennemførelsesstruktur. De fleste resultater er blevet nået eller er ved at blive nået. Kun tre af dem er ikke blevet nået, eftersom Rådets formandskaber og medlemsstaterne havde en fleksibilitet i forhold til at tilpasse deres prioriteter i løbet af gennemførelsen af EU-arbejdsplanen for sport. De to ekspertgrupper forblev i centrum for EU-arbejdsplanen for sportsaktiviteter: -Ekspertgruppen vedrørende integritet inden for sport mødtes fem gange i 2018-2020. Den bestod af 27 medlemsstater og 22 observatører. Den fokuserede specifikt på bekæmpelse af korruption, aftalt spil og doping samt fremme af integritet og beskyttelse af børn inden for sport. Kommissionen ydede finansiering til to undersøgelser for at støtte arbejdet i denne ekspertgruppe. Den første undersøgelse kortlagde korruption inden for sport i Europa, mens den anden identificerede foranstaltninger til beskyttelse af børn inden for sport. -Ekspertgruppen vedrørende udvikling af færdigheder og menneskelige ressourcer i forbindelse med sport mødtes fem gange i 2018-2020. Den bestod af 26 medlemsstater og otte observatører. Den fokuserede på uddannelse af trænere, dobbelte karrierer og faglige kvalifikationer og færdigheder i forbindelse med sport. Ekspertgruppen fik til opgave at udarbejde retningslinjer for minimumskrav til færdigheder og kompetencer for trænere. Dette dokument blev færdiggjort i februar 2020 og udsendt til alle medlemsstaterne med henblik på gennemførelse. Desuden kan nedenstående fremhæves blandt de forskellige resultater af den nuværende EU-arbejdsplan for sport: -Seminaret om sportens særlige karakter fandt sted i december 2019. Formålet var at udbygge drøftelserne blandt de vigtigste interessenter, herunder fagfolk, om sportens autonomi og om EU-rettens anvendelse på sportsområdet. -Klyngemøderne var en succes, både med hensyn til de forskellige perspektiver og diskussionsemnerne. De samlede navnlig en bred vifte af aktører på sportsområdet, herunder medlemsstater, offentlige myndigheder, universiteter, sportsorganisationer osv. De muliggjorde en åben dialog mellem politiske beslutningstagere og organer, som gennemfører projekter inden for breddeidræt, der dækker prioriterede emner såsom sundhedsfremmende fysisk aktivitet, uddannelse i og gennem sport, sportens integritet og sportens økonomiske dimension. Desuden var klyngemøderne en enestående lejlighed til at identificere politikrelevante resultater af Erasmus+-sportsprojekterne samt til at udveksle idéer om deres indvirkning på beslutningstagningen. -Det nyligt oprettede format "grupper af interesserede medlemsstater" skabte en stærk interesse, da formatet levede op til de interesserede og frivillige landes oprindelige forventninger til samarbejdet inden for et givet emne, uden at det var nødvendigt at oprette en specifik ekspertgruppe under Kommissionen. Den nye metode viste sig at være særlig fleksibel og nyttig til at håndtere nye behov og prioriteter og vil kunne bruges oftere i fremtiden.

3.Feedback fra interessenter om gennemførelsen af EU-arbejdsplanen for sport Kommissionen, medlemsstaterne og de fleste af interessenterne anså generelt den første og anden EU-arbejdsplan for sport for at være en succes. Det overordnede budskab som udledt af onlinehøringen af interessenter var, at de aktiviteter, der blev gennemført inden for rammerne af den nuværende EU-arbejdsplan for sport, førte gode resultater med sig inden for de fastlagte prioriterede områder. Langt størstedelen af respondenterne var enige i, at dokumentet fokuserede på de rette prioriteter (91 %), og at det forbedrede koordineringen på sportsområdet på EU-plan (72 %). 78 % af respondenterne var enige i, at der med EU's arbejdsplan for sport blev indført passende strukturer og arbejdsmetoder. Et stort antal interessenter mente også, at EU-arbejdsplanen for sport førte til nyttige resultater med hensyn til den politiske proces. Selv om den tredje EU-arbejdsplan for sport sikrede kontinuitet med hensyn til prioriteterne, har den dog også medført en række væsentlige ændringer i flere henseender. Især arbejdsmetoderne blev diversificeret, og der blev indført en større rationalisering af ekspertgrupperne, som blev reduceret fra fem til to. Desuden bidrog planlægningen af aktiviteterne med en løbetid på tre et halvt år til at skabe momentum og levere resultater af høj kvalitet inden for hver af aktiviteterne. Planlægningen støttede eksempelvis arbejdet i Rådet og omfattede forberedelsen af Rådets konklusioner og formandskonferencer og -arrangementer. Gennemførelsen af EU-arbejdsplanen for sport blev delt mellem Rådets formandskaber, Europa-Kommissionen og medlemsstaterne. Der var også et klart ønske om at undgå, at ekspertgrupperne skulle udarbejde for mange retningslinjer, rapporter eller skriftlige dokumenter. Sportsorganisationer og interessenter blev samtidig tilknyttet disse møder og deltog med stor interesse og engagement i mange andre aktiviteter såsom klyngemøder. Der er sket en væsentlig forbedring på to punkter i forhold til den anden EU-arbejdsplan for sport. 1)For det første styrkede EU's tredje arbejdsplan for sport ifølge 80 % af respondenterne samarbejdet mellem EU og sportsorganisationerne. Dette tal lå på 69 % i evalueringen af den anden EU-arbejdsplan for sport. 2)For det andet var 62 % af respondenterne enige i, at den tredje EU-arbejdsplan for sport forstærkede samarbejdet mellem medlemsstaterne og sportsbevægelsen på nationalt plan sammenlignet med kun 46 % i evalueringen af den anden EU-arbejdsplan for sport. Denne stigning viser, at indsatsen for at støtte åbenhed i arbejdsmetoderne og styrke samarbejdet gik i den rigtige retning. På grundlag af medlemsstaternes skriftlige bemærkninger kan der drages følgende konklusioner: ·Formatet af EU-arbejdsplanen for sport er passende, da det skaber muligheder for en tæt inddragelse af medlemsstaterne og sportsorganisationerne, men også den akademiske verden og erhvervslivet. Mange respondenter bekræftede, at denne form for samarbejde var meget nyttig, da blandingen af forskellige typer af interessenter og forskellige perspektiver gav anledning til levende og indsigtsfulde debatter, der førte til det forventede output. ·Ekspertgrupperne blev generelt betragtet som velfungerende. Flere af respondenterne mente imidlertid, at de emner, der blev drøftet på møderne, var for brede. Navnlig fremgik det af flere bemærkninger, at der med en mere fokuseret tilgang inden for ekspertgrupperne ville kunne opnås mere produktive og nyttige diskussioner. Der blev også sat spørgsmålstegn ved, om nogle observatører var repræsentative. ·Arbejdsmetoderne blev anset for passende for gennemførelsen af EU's arbejdsplan for sport. Især fremhævede respondenterne, at klyngemøderne og grupperne af interesserede medlemsstater var meget nyttige strukturer i betragtning af deres fleksibilitet i forhold til at drøfte nye emner. Den nuværende varighed af EU-arbejdsplanen for sport blev støttet. Det fremgik af de fleste svar, et varigheden på tre til fire år er passende. Det antydes dog i flere svar, at EU-arbejdsplanerne for sport bør omfatte flere fleksibilitetsforanstaltninger for at tilpasse sig udviklingen på sportsområdet. 4.Europa-Kommissionens holdninger til gennemførelsen af EU-arbejdsplanen for sport Kommissionens vurdering bekræfter i mange henseender de vigtigste holdninger som tilkendegivet af interessenterne under høringsprocessen. Kommissionen mener, at den tredje EU-arbejdsplan for sport har været en succes under hensyntagen til, at langt størstedelen af outputtet er blevet leveret, og feedback fra deltagerne har vist, at outputtet var af god kvalitet. Arbejdsmetoderne viste sig at være effektive med hensyn til at skabe en permanent dialog om centrale spørgsmål mellem medlemsstaterne, Kommissionen og sportsorganisationerne. Der er konstateret en stærk stigning i interessen og deltagelsen, navnlig i forbindelse med EU-formandskonferencer og klyngemøder, da de er blevet nyttige platforme for udveksling af holdninger og god praksis om centrale spørgsmål samt for kommunikation og netværksarbejde. Ekspertgrupperne udgjorde fortsat et værdifuldt redskab til at fremme og styrke samarbejdet om centrale spørgsmål såsom uddannelse i og gennem sport eller god forvaltningspraksis mellem medlemsstater og sportsorganisationer samt med Kommissionen. Kommissionen mener, at rækkevidden af de mandater, der er givet til de to ekspertgrupper, kan drøftes, da nogle sportsorganisationer og medlemsstater betragter de nuværende mandater som værende for brede og mener, at de fører til en uensartet sammensætning og ekspertise. Desuden er Kommissionen af den opfattelse, at observatører generelt har skabt merværdi med hensyn til viden og ekspertiseniveau. Kommissionen værdsætter optimeringen af arbejdsmetoderne og mener, at deres diversificering (ved at indføre klyngemøder og grupper af interesserede medlemsstater) har haft en positiv virkning og har bidraget til en bedre gennemførelse af EU-arbejdsplanen for sport. Mere specifikt udvidede disse nye formater mulighederne for samarbejde mellem medlemsstaterne og muliggjorde en mere fokuseret tilgang til emner af stor betydning. Endvidere glæder Kommissionen sig over EU-arbejdsplanen for sports bidrag til planlægningen af Rådets aktiviteter (konklusioner, konferencer og seminarer), da den sikrer øget koordinering og sammenhæng i aktiviteterne på EU-plan.

Med hensyn til resultaterne af EU-arbejdsplanen for sport er der generelt anvendt en samarbejdsbaseret og samordnet tilgang blandt medlemsstaterne og Kommissionen. Desuden deltog sportsbevægelsen og andre relevante interessenter også aktivt i gennemførelsen, hvor det var relevant. EU-arbejdsplanen for sport har fungeret som en fleksibel køreplan og således været med til at tackle de transnationale udfordringer og bidraget til de overordnede prioriteter i EU's økonomiske og social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden. Hvad sportens integritet angår, er der blevet sikret et stærkere samarbejde med henblik på at beskytte børn inden for sport – et område, der giver anledning til stigende bekymring – både på politisk plan og på ekspertniveau. Som følge heraf er der gennemført konkrete foranstaltninger på nationalt plan. Innovation inden for sport har været særlig relevant for sportens økonomiske dimension. Der er gjort opmærksom på de fordele og udfordringer, der er forbundet med den hurtige teknologiske udvikling, gennem forskellige diskussioner og arrangementer. På grundlag af tidligere aktiviteter kan der iværksættes nye konkrete initiativer og foranstaltninger vedrørende innovation og sport på lokalt, nationalt og europæisk plan inden for rammerne af en ny EU-arbejdsplan for sport. Prioriteten Sport og samfund er også i vid udstrækning blevet udforsket de seneste år. Arbejdet i de forskellige EU-rådsformandskaber og Kommissionen har ført til udarbejdelsen af retningslinjer vedrørende minimumskrav til færdigheder og kompetencer for trænere. Dette dokument indeholder forslag om et fælles minimumssæt af kompetencer for trænere i Europa, herunder udvikling af bløde færdigheder, og forslag om forbedringer af uddannelses-/undervisningsmoduler og kurser for trænere. Formålet er bedre at forberede dem på at opfylde behovene i et samfund i forandring i lyset af det voksende sociale aspekt af deres daglige arbejde. C) ANBEFALINGER FOR FREMTIDEN På grundlag af tidligere erfaringer og dens vurdering af gennemførelsen af den tredje EU-arbejdsplan for sport mener Kommissionen, at der kan overvejes nogle forbedringer for yderligere at styrke en fremtidig EU-arbejdsplan for sport og gøre den endnu mere effektiv og virkningsfuld. De anbefalinger, der er skitseret nedenfor, henviser til formatet og arten af EU-arbejdsplanen for sport, dens varighed, prioriteter og arbejdsmetoder. Desuden bør der lægges særlig vægt på behovet for en bredere formidling og en mere effektiv udnyttelse af resultaterne af Erasmus+-sportsprojekterne inden for den politiske beslutningsproces. 1.EU-arbejdsplanen for sports format og art EU-arbejdsplanen for sport har vist sig at være en fleksibel ramme og et effektivt instrument til samarbejde mellem medlemsstaterne, Kommissionen og interessenter på EU-plan. Planens forskellige arbejdsmetoder muliggør og letter udveksling af god praksis, langsigtet planlægning af Rådets aktiviteter og prioritering af samarbejdsområder. EU-arbejdsplanen for sport er imidlertid et ikkebindende dokument. Den gennemføres således i overensstemmelse med den kompetence, der er tillagt Den Europæiske Union på sportsområdet, idet en indsats på EU-plan bør understøtte, koordinere og supplere medlemsstaternes tiltag. Den supplerer og respekterer også tiltag, initiativer og politikker, der iværksættes af alle aktører på sportsområdet, herunder offentlige myndigheder, sportsorganisationer og interessenter. I denne forbindelse afspejler titlen "EU-arbejdsplanen for sport" ikke i tilstrækkelig grad dokumentets art, og der vil kunne overvejes en fremtidig ændring heraf. Ændringer af titlen bør tage hensyn til, at dokumentets overordnede formål er at fremme og styrke samarbejdet på sportsområdet på EU-plan. Dokumentets nye ramme kunne i højere grad afspejle dens strategiske karakter og mere effektivt omfatte alle involverede aktører. Interessenterne på sportsområdet bør spille en vigtig rolle i udformningen og gennemførelsen af sportspolitikker, og deres inddragelse kan styrkes yderligere i den næste EU-arbejdsplan for sport. Skridt i denne retning ville afspejle ånden i Rådets resolution om videreudvikling af EU's strukturerede dialog om sport. 2.Varighed Den forlængede varighed af EU-arbejdsplanen for sport fra tre til tre et halvt år, der således dækker perioden indtil udgangen af 2020, har vist sig at være hensigtsmæssig, da den sikrer en tilpasning til tidsplanen og prioriteterne i EU's flerårige finansielle ramme (FFR) og Erasmus+-programmet for 2014-2020. I denne forbindelse foreslår Kommissionen at fastholde arbejdsplanens varighed på tre et halvt år. Dette sikrer tilstrækkelig tid til at gennemføre planens foranstaltninger og opfylde planens mål samt til at evaluere gennemførelsen af arbejdsplanen og forhandle om en ny. En varighed på tre et halvt år sikrer overensstemmelse med varigheden af EU's flerårige finansielle ramme, da den falder sammen med midtvejsevalueringen. 3.Prioriteter Kompetencerne på sportsområdet ligger hos medlemsstaterne, og EU's indsats er begrænset til at støtte, koordinere og supplere medlemsstaternes tiltag. Fremtidige prioriteter i EU-arbejdsplanen for sport bør fastlægges under nøje hensyntagen til de potentielle fordele ved et samarbejde på et specifikt område eller inden for konkrete emner på EU-plan. Endvidere bør den rolle, som EU kan spille med hensyn til at bidrage til imødegåelsen af de eksisterende udfordringer inden for sport, være afgørende i forbindelse med udvælgelsen af prioriterede emner og centrale spørgsmål. For at sikre EU-indsatsens sammenhæng og effektivitet på sportsområdet bør der desuden tages hensyn til forbindelserne til Europa-Kommissionens vigtigste politiske prioriteter såsom den grønne pagt, handlingsplanen for kræftbekæmpelse og fremme af den europæiske livsstil.

Sport kan potentielt bidrage effektivt til alle disse udfordringer. Desuden bør de nye prioriteter også tage højde for covid-19-pandemiens konsekvenser, herunder genopretning af sportssektoren på alle niveauer efter krisen. Grøn sport bør fremmes lige fra breddeidrætten til det højeste niveau. Store sportsbegivenheder skal være bæredygtige og have øje for deres eftermæle. Udøvelsen af sport og fysisk aktivitet kan – samtidig med at den bidrager til en sund livsstil – spille en rolle i forebyggelsen af kræft. Desuden er sport, dens forvaltning og dens udøvelsesformer helt klart en del af vores europæiske livsstil. I denne forbindelse bør sport udvikles både som et politikområde i sig selv, men dens bidrag til andre vigtige områder bør anerkendes og fremmes mere aktivt. Ud over bekæmpelsen af visse negative aspekter af sportsaktiviteter som f.eks. doping, aftalt spil og vold bør en fremtidig EU-arbejdsplan for sport også fremme sportens fælles værdier og styrkelsen heraf i samfundet som helhed. For at imødegå nye prioriteter og nye udfordringer samt for at holde trit med de hurtige fremskridt inden for nye teknologier bør der ydes støtte til medlemsstaternes indsats for at finde innovative løsninger på komplekse fænomener såsom marginalisering og udstødelse samt nye måder at udøve sport på. 4.Arbejdsmetoder