Forslag til AVS-EF-Ambassadørudvalgets beslutning om de overgangsforanstaltninger, der skal være gældende fra 1. marts 2000 /* KOM/2000/0063 endelig udg. */





Forslag til AVS-EF-AMBASSADØRUDVALGETS BESLUTNING om de overgangsforanstaltninger, der skal være gældende fra 1. marts 2000 (forelagt af Kommissionen) BEGRUNDELSE På ministerkonferencen den 7.-8. december 1999 vedtog ministrene de fleste af bestemmelserne i den nye AVS-EU-partnerskabsaftale, og der blev indgået politiske kompromiser om de øvrige bestemmelser. Parterne mangler endnu at finpudse teksterne forud for det kommende ministermøde den 2.-3. februar 2000. Teksten til konventionen - på nær visse handelsbestemmelser, der anvendes i forberedelsesperioden - foreligger således endnu ikke i sin endelige form, og den kan derfor ikke undertegnes inden den nuværende konventions udløb. Det er derfor nødvendigt at træffe overgangsforanstaltninger for at kunne dække den periode, der begynder ved den reviderede fjerde AVS-EF-konventions udløb og slutter på det tidspunkt, hvor de nye bestemmelser træder i kraft. Ifølge konventionens artikel 366, stk. 3, træffer AVS-EF-Ministerrådet eventuelle overgangsforanstaltninger, der er nødvendige af hensyn til de nye bestemmelser, indtil disse træder i kraft. I medfør af de beføjelser, der er tillagt AVS-EF-Ministerrådet, bemyndigede dette ved afgørelse af 8. december 1999 AVS-EU-Ambassadørudvalget til at træffe overgangsforanstaltninger ved den reviderede fjerde AVS-EF-konventions udløb, således at denne beslutning kunne fastlægges og vedtages inden for en passende frist. I henhold til proceduren i artikel 300, stk. 2, andet afsnit, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab fastlægger Rådet for Den Europæiske Union Fællesskabets holdning til de overgangsforanstaltninger, der bør træffes vedrørende den nævnte periode. For så vidt angår den periode, der begynder ved den reviderede fjerde AVS-EF-konventions udløb og slutter på det tidspunkt, hvor den nye konvention undertegnes, er det efter Kommissionens opfattelse nødvendigt at forlænge bestemmelserne i den nuværende konvention med undtagelse af bestemmelserne om handel. For de sidstnævnte bestemmelsers vedkommende bør den handelsordning, der skal anvendes i den forberedende periode (2000-2008), og hvorom ministrene allerede er nået til enighed, anvendes førtidigt med virkning fra 1. marts 2000. For så vidt angår den periode, der begynder ved den nye konventions undertegnelse og slutter på det tidspunkt, hvor denne træder i kraft, mener Kommissionen, at selv om de ændringer, som direkte indebærer anvendelse af bevillinger, naturligvis først kan få virkning, når den nye finansprotokol i tilknytning til den nye konvention er trådt i kraft, kan de fleste af de øvrige nye bestemmelser tages i anvendelse førtidigt fra det tidspunkt, hvor den nye konvention undertegnes. Efter Kommissionens opfattelse kan Rådet for Den Europæiske Unions tilsvarende afgørelse og AVS-EF-Ambassadørudvalgets tilsvarende beslutning vedtages i overensstemmelse med udkastene i bilaget. AVS-EF-AMBASSADØRUDVALGET HAR - under henvisning til fjerde AVS-EF-konvention, der blev undertegnet den 15. december 1989 i Lomé og revideret den 4. november 1995 i Port Louis, i det følgende benævnt "konventionen", særlig artikel 366, stk. 3, under henvisning til AVS-EF-Ministerrådets afgørelse af 8. december 1999 om bemyndigelse af AVS-EF-Ambassadørudvalget til at træffe overgangsforanstaltninger ved den reviderede fjerde AVS-EF-konventions udløb, og ud fra følgende betragtninger: (1) Den nævnte konvention udløber den 29. februar 2000. (2) Femte AVS-EF-konvention, der efter planen vil blive undertegnet den ...... i ......., vil ikke kunne træde i kraft på ovennævnte dato. (3) Der bør som overgangsforanstaltning, der er gældende indtil femte AVS-EF-konventions ikrafttræden, træffes egnede forholdsregler, der sikrer, at de relevante bestemmelser i den reviderede fjerde AVS-EF-konvention fortsat finder anvendelse, eller at visse bestemmelser i femte AVS-EU-konvention tages i anvendelse førtidigt - VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Samtlige bestemmelser i den reviderede fjerde AVS-EF-konvention og de retsakter, der er udstedt i medfør af disse, finder fortsat anvendelse efter den 29. februar 2000. Artikel 2 Efter undertegnelsen af femte AVS-EF-konvention tages dennes bestemmelser ved beslutning vedtaget af Ambassadørudvalget i anvendelse førtidigt; nedenstående bestemmelser tages dog ikke i anvendelse førtidigt: a) For så vidt angår Sysmin, forlænges anvendelsen af støtteberettigelses- og afgørelsesperioden til den 31. december 2000 for foranstaltninger, for hvis vedkommende der inden den 29. februar 2000 er indgivet en ansøgning om støtteberettigelse. b) For så vidt angår Stabex, forlænges anvendelsen af støtteberettigelses- og afgørelsesperioden til den 31. december 2000 for afgørelser om overførsler vedrørende anvendelsesåret 1999, der er det sidste anvendelsesår under anden finansprotokol. c) For så vidt angår brugen af midlerne til risikovillig kapital, finder den nuværende konventions bestemmelser fortsat anvendelse, indtil disse midler er opbrugt, også hvis midlerne forhøjes med henblik på at sikre en finansiering af investeringer ved hjælp af risikovillig kapital eller lånemidler tilvejebragt af Den Europæiske Investeringsbank. Det fastlægges i Ambassadørudvalgets beslutning, fra hvilken dato bestemmelserne i femte AVS-EF-konvention finder anvendelse. Bestemmelserne i nævnte konvention erstatter fjerde AVS-EF-konventions bestemmelser om samme emner. Artikel 3 Uanset artikel 1 finder bestemmelserne om den ordning, der i forberedelsesperioden skal gælde for importen af de varer med oprindelse i AVS-staterne (jf. bilaget til denne beslutning), der er angivet i bilaget til femte AVS-EF-konvention, anvendelse førtidigt med virkning fra 1. marts 2000, jf. dog artikel 2. Artikel 4 AVS-staterne, medlemsstaterne og Fællesskabet træffer hver for sit vedkommende de fornødne foranstaltninger til gennemførelse af denne beslutning. Artikel 5 Denne beslutning træder i kraft den 1. marts 2000. Den anvendes indtil femte AVS-EF-konventions ikrafttræden og senest indtil den 1. juni 2002. Udfærdiget i På AVS-EU-Ministerrådets vegne Formand INDHOLD BILAG HANDELSORDNING GÆLDENDE I forberedelsesperioden Kapitel 1: Den almindelige samhandelsordning Kapitel 2 : Særforpligtelser vedrørende sukker og oksekød Kapitel 3 : Afsluttende bestemmelser PROTOKOL NR. 1 OM DEFINITION AF BEGREBET "PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS" OG METODERNE FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE AFSNIT I ALMINDELIGE BESTEMMELSER AFSNIT II DEFINITION AF BEGREBET "PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS" AFSNIT III TERRITORIALKRAV AFSNIT IV BEVIS FOR OPRINDELSE AFSNIT V ORDNINGER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE AFSNIT VI CEUTA OG MELILLA AFSNIT VII AFSLUTTENDE BESTEMMELSER BILAG I Indledende noter til listen i bilag II BILAG II Liste over bearbejdninger eller forarbejdninger, som materialer uden oprindelsesstatus skal undergå, for at det fremstillede produkt kan få oprindelsesstatus BILAG III BILAG IV Formular til varecertifikat BILAG V Fakturaerklæring BILAG VI A LEVERANDØRERKLÆRING VEDRØRENDE PRODUKTER MED PRÆFERENCEOPRINDELSESSTATUS BILAG VI B LEVERANDØRERKLÆRING VEDRØRENDE PRODUKTER UDEN PRÆFERENCEOPRINDELSESSTATUS BILAG VII Oplysningsformular BILAG VIII FORMULAR TIL ANMODNING OM UNDTAGELSE2 BILAG IX Liste over bearbejdninger eller forarbejdninger, som medfører AVS-oprindelsesstatus for et produkt fremkommet ved bearbejdning eller forarbejdning af tekstilmaterialer med oprindelse i de udviklingslande, der er nævnt i artikel 6, stk. 11, i denne protokol BILAG X Tekstilvarer, der udelukkes fra den i denne protokols artikel 6, stk. 11, nævnte kumuleringsprocedure for visse udviklingslande Bilag XI Produkter for hvilke kumulationsbestemmelserne med Sydafrika, som der henvises til i artikel 6, stk. 3, gælder efter 3 år regnet fra den midlertidige anvendelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Sydafrikanske Republik om handel, udvikling og samarbejde. BILAG XII Varer, for hvilke kumuleringsbestemmelserne med Sydafrika, der er nævnt i artikel 6, stk. 3, finder anvendelse 6 år efter den midlertidige anvendelse af handels-, udviklings- og samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Sydafrika BILAG XIII Varer, for hvilke artikel 6, stk. 3, ikke finder anvendelse BILAG XIV Fiskerivarer, for hvilke artikel 6, stk. 3, midlertidigt ikke finder anvendelse BILAG XV Fælles erklæring om kumulation PROTOKOL NR. 2 om iværksættelse af artikel 9 PROTOKOL NR. 3 med samme ordlyd som protokol nr. 3 om AVS-sukker, BILAG Erklæringer ad Protokol nr. 3 BILAG Til Protokol nr. 3 PROTOKOL NR. 4 om oksekød PROTOKOL NR. 5 Den anden protokol om bananer BILAG FÆLLESERKLÆRING OM DE I ARTIKEL 1, STK. 2, LITRA A), omhandlede landbrugsprodukter Fælleserklæring om oksekød BILAG HANDELSORDNING GÆLDENDE I FORBEREDELSESPERIODEN Kapitel 1: Den almindelige samhandelsordning Artikel 1 1. Varer med oprindelse i AVS-staterne fritages for told og afgifter med tilsvarende virkning ved indførsel i Fællesskabet. 2. (a) For varer med oprindelse i AVS-staterne - som er opført på listen i bilag I til traktaten, når de er omfattet af en fælles markedsordning i henhold til traktatens artikel 34, eller - som ved indførsel i Fællesskabet er underkastet en særordning, der er indført som følge af gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik træffer Fællesskabet de nødvendige foranstaltninger for at sikre en gunstigere behandling end den mestbegunstigelsesbehandling for samme varer, der indrømmes tredjelande. (b) Såfremt AVS-staterne i løbet af denne konventions anvendelsesperiode anmoder om, at nye landbrugsprodukter, som ved konventionens ikrafttrædelse ikke er omfattet af en særordning, bliver omfattet af en sådan ordning, behandler Fællesskabet disse anmodninger i samråd med AVS-staterne. (c) Uanset foranstående vil Fællesskabet som led i de priviligerede forbindelser og AVS/EF-samarbejdets særlige karakter i hvert enkelt tilfælde undersøge AVS-staternes anmodninger om, at der sikres deres landbrugsprodukter præferenceadgang til fællesskabsmarkedet, og meddele, hvilken afgørelse det har truffet vedrørende disse behørigt begrundede anmodninger om muligt inden fire måneder og under alle omstændigheder inden seks måneder efter deres fremsættelse. I forbindelse med litra a) træffer Fællesskabet især sine afgørelser under henvisning til de indrømmelser, der måtte være tilstået udviklingslande, som ikke er AVS-stater. Det tager hensyn til de muligheder, som markedet byder på uden for sæsonen. (d) Den i litra a) omhandlede ordning træder i kraft samtidig med konventionen og finder anvendelse i hele forberedelsesperioden. Såfremt Fællesskabet imidlertid i denne periode - lader en eller flere varer omfatte af en fælles markedsordning eller af en særordning indført som led i gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik, forbeholder det sig ret til efter konsultationer i Ministerrådet at tilpasse importordningen for disse varer med oprindelse i AVS-staterne. I så fald finder bestemmelserne i litra a) anvendelse - ændrer en fælles markedsordning eller en særordning indført som led i gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik, forbeholder det sig ret til efter konsultationer i Ministerrådet at ændre den ordning, som er fastsat for varer med oprindelse i AVS-staterne. I så fald forpligter Fællesskabet sig til fortsat at indrømme varer med oprindelse i AVS-staterne en fordel svarende til den, der tidligere gjaldt for disse varer i forhold til varer med oprindelse i tredjelande, som indrømmes mestbegunstigelsesbehandling. (e) Dersom Fællesskabet påtænker at indgå en præferenceaftale med tredjelande, underretter det AVS-staterne herom. På anmodning af AVS-staterne finder der konsultationer sted med henblik på at beskytte disse staters interesser. Artikel 2 1. Fællesskabet anvender hverken kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning over for indførsel af varer med oprindelse i AVS-staterne. 2. Bestemmelserne i stk. 1 er ikke til hinder for sådanne forbud eller restriktioner vedrørende indførsel, udførsel eller transit, som er begrundet i hensynet til den offentlige sædelighed, den offentlige orden og den offentlige sikkerhed, beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed, beskyttelse af planter, beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi, bevarelse af udtømmelige naturressourcer, hvis sådanne foranstaltninger gøres effektive i forbindelse med begrænsninger af den indenlandske produktion eller det indenlandske forbrug, eller beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret. 3. Sådanne forbud eller restriktioner må dog under ingen omstændigheder udgøre et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af handelen i almindelighed. Såfremt anvendelsen af de i stk. 2 nævnte foranstaltninger påvirker en eller flere AVS-staters interesser, afholdes der på anmodning af disse stater konsultationer med henblik på at finde en tilfredsstillende løsning. Artikel 3 1. Såfremt nye foranstaltninger eller foranstaltninger, der er et led i Fællesskabets programmer for tilnærmelse af love og administrative bestemmelser med henblik på at lette varebevægelserne, vil kunne påvirke en eller flere AVS-staters interesser, underretter Fællesskabet gennem Ministerrådet AVS-staterne herom, inden disse foranstaltninger vedtages. 2. For at gøre det muligt for Fællesskabet at tage hensyn til de pågældende AVS-staters interesser, afholdes der på anmodning af disse stater konsultationer med henblik på at finde en tilfredsstillende løsning. Artikel 4 1. Såfremt Fællesskabets gældende retsforskrifter med henblik på at lette varebevægelserne påvirker en eller flere AVS-staters interesser, eller såfremt disse interesser påvirkes af, hvordan disse retsforskrifter fortolkes, anvendes eller gennemføres, afholdes der på anmodning af de pågældende AVS-stater konsultationer med henblik på at finde en tilfredsstillende løsning. 2. Med henblik på en tilfredsstilende løsning kan AVS-staterne ligeledes i Ministerrådet påpege andre vanskeligheder, der som følge af foranstaltninger, medlemsstaterne har truffet eller påtænker at træffe, måtte opstå for varebevægelserne. 3. Fællesskabets kompetente institutioner underretter i videst muligt omfang Ministerrådet om sådanne foranstaltninger med henblik på at sikre effektive konsultationer. Artikel 5 1. AVS-staterne skal ikke påtage sig forpligtelser til at indføre varer med oprindelse i Fællesskabet svarende til de forpligtelser, Fællesskabet i medfør af dette bilag påtager sig til at indføre varer med oprindelse i AVS-staterne. 2. (a) I deres samhandel med Fællesskabet udøver AVS-staterne ingen forskelsbehandling mellem medlemsstaterne, og de indrømmer Fællesskabet en behandling, som ikke er mindre fordelagtig end mestbegunstigelsesbehandlingen. (b) Den under litra a) nævnte mestbegunstigelsesbehandling finder ikke anvendelse på de økonomiske og handelsmæssige forbindelser mellem AVS-staterne eller mellem en eller flere AVS-stater og andre udviklingslande. Artikel 6 Hver af de kontraherende parter tilsender Ministerrådet sin toldtarif senest tre måneder efter, at konventionen er trådt i kraft. Hver af de kontraherende parter meddeler ligeledes senere ændringer i tariffen, efterhånden som sådanne træder i kraft. Artikel 7 1. Begrebet "varer med oprindelsesstatus" med henblik på anvendelsen af dette bilag samt metoderne for administrativt samarbejde i forbindelse hermed er defineret i protokol nr. 1, der er knyttet som bilag hertil. 2. Ministerrådet kan vedtage ændringer af protokol nr. 1. 3. Såfremt begrebet "varer med oprindelsesstatus" for en bestemt vare endnu ikke er defineret i medfør af stk. 1 eller 2, anvender hver af de kontraherende parter fortsat egne bestemmelser. Artikel 8 1. Dersom en vare indføres til Fællesskabet i sådanne øgede mængder og under sådanne forhold, at der forvoldes, eller er risiko for at der forvoldes, alvorlig skade for dets producenter af samme vare eller varer, der konkurrerer direkte med den pågældende vare, eller alvorlige forstyrrelser i nogen økonomisk sektor eller vanskeligheder, der vil kunne medføre en alvorlig forringelse af situationen i en region, kan Fællesskabet træffe passende foranstaltninger på de betingelser og i henhold til de procedurer, der er fastsat i artikel 9. 2. Fællesskabet forpligter sig til ikke at anvende andre midler i protektionistisk øjemed eller for at hindre strukturudviklingen. Fællesskabet afholder sig fra at gøre brug af beskyttelsesforanstaltninger med tilsvarende virkning. 3. Beskyttelsesforanstaltningerne skal begrænses til foranstaltninger, der bringer mindst mulig forstyrrelse i samhandelen mellem de kontraherende parter i forbindelse med virkeliggørelsen af denne konventions mål, og de må ikke være mere omfattende end absolut nødvendigt for at afhjælpe de opståede vanskeligheder. 4. Ved beskyttelsesforanstaltningernes gennemførelse tages der hensyn til omfanget af den pågældende eksport fra AVS-staterne til Fællesskabet og til udviklingsmulighederne for denne eksport. Der tages særligt hensyn til de mindst udviklede AVS-staters, AVS-indlandsstaternes og AVS-østaternes interesser. Artikel 9 1. Der afholdes forudgående konsultationer om anvendelse af beskyttelsesklausulen, hvad enten det drejer sig om iværksættelse eller forlængelse af foranstaltningerne. Fællesskabet meddeler AVS-staterne alle nødvendige oplysninger med henblik på sådanne konsultationer samt oplysninger, der gør det muligt at fastslå, i hvilket omfang indførsel af en bestemt vare fra en AVS-stat har fremkaldt de i artikel 8, stk. 1, nævnte virkninger. 2. Beskyttelsesforanstaltningerne eller ethvert arrangement, som indgås mellem de pågældende AVS-stater og Fællesskabet, træder i kraft efter konsultationerne. 3. De forudgående konsultationer, der er omhandlet i stk. 1 og 2, er dog ikke til hinder for, at Fællesskabet kan træffe øjeblikkelige foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, når særlige omstændigheder har gjort sådanne foranstaltninger påkrævede. 4. For at lette undersøgelsen af forhold, der kan fremkalde markedsforstyrrelser, indføres der en mekanisme, der skal sikre en statistisk overvågning af udførslen af visse varer fra AVS-staterne til Fællesskabet. 5. De kontraherende parter forpligter sig til at afholde regelmæssige konsultationer med henblik på at finde tilfredsstillende løsninger på de problemer, som anvendelsen af beskyttelsesklausulen måtte medføre. 6. De forudgående og de regelmæssige konsultationer samt den overvågningsmekanisme, der er nævnt i stk. 1 til 5, iværksættes i henhold til protokol nr. 2, der er knyttet som bilag hertil. Artikel 10 På anmodning af en af de berørte kontraherende parter tager Ministerrådet hensyn til de økonomiske og sociale følgevirkninger af beskyttelsesklausulens anvendelse. Artikel 11 Såfremt der gennemføres beskyttelsesforanstaltninger, eller disse ændres eller ophæves, tages der særligt hensyn til de mindst udviklede AVS-staters, AVS-indlandsstaternes og AVS-østaternes interesser. Artikel 12 For at sikre en effektiv anvendelse af dette bilags bestemmelser er de kontraherende parter enige om at underrette og konsultere hinanden. Ud over de tilfælde, hvor der udtrykkeligt i henhold til stk. 2 til 9 skal foretages konsultationer, afholdes der på anmodning af Fællesskabet eller AVS-staterne konsultationer, navnlig i følgende tilfælde: (1) såfremt de kontraherende parter påtænker at træffe handelsmæssige foranstaltninger, som påvirker en eller flere kontraherende parters interesser inden for denne konventions rammer, underretter de Ministerrådet herom. Der afholdes konsultationer på anmodning af de pågældende kontraherende parter, for at deres respektive interesser kan tages i betragtning (2) såfremt AVS-staterne i løbet af dette bilags anvendelsesperiode finder, at de i artikel 1, stk. 2, litra a), omhandlede landbrugsprodukter, der ikke er omfattet af en særordning, bør omfattes af en sådan, kan der afholdes konsultationer i Ministerrådet (3) såfremt en af de kontraherende parter finder, at varebevægelserne hindres som følge af gældende ret hos en anden kontraherende part, denne rets fortolkning, anvendelse eller gennemførelse (4) såfremt Fællesskabet træffer beskyttelsesforanstaltninger i overensstemmelse med artikel 8 i dette bilag, kan der på anmodning af de berørte kontraherende parter afholdes konsultationer i Ministerrådet om disse foranstaltninger, navnlig med henblik på at sikre overholdelsen af artikel 8, stk. 3. Konsultationerne skal afsluttes inden tre måneder. Kapitel 2 : Særforpligtelser vedrørende sukker og oksekød Artikel 13 1. I overensstemmelse med artikel 25 i Lomé-konventionen AVS/EØF, undertegnet den 28. februar 1975, og med protokol nr. 3, der er knyttet som bilag dertil, har Fællesskabet, uanset de øvrige bestemmelser i nærværende konvention, givet tilsagn om i en ikke nærmere fastsat periode og til garanterede priser at købe og indføre nærmere aftalte mængder rørsukker, som råsukker eller hvidt sukker, som har oprindelse i de rørsukkerproducerende og -eksporterende AVS-stater, og som disse stater har forpligtet sig til at levere til Fællesskabet. 2. Gennemførelsesbestemmelserne til ovennævnte artikel 25 er fastsat i den i stk. 1 nævnte protokol nr. 3. Denne protokols ordlyd er som protokol nr. 3 knyttet til nærværende bilag. 3. Bestemmelserne i artikel 8 i nærværende bilag finder ikke anvendelse i forbindelse med nævnte protokol. 4. Med henblik på anvendelsen af nævnte protokols artikel 8 kan der i nærværende konventions anvendelsesperiode rettes henvendelse til de herved oprettede institutioner. 5. Bestemmelserne i nævnte protokols artikel 8, stk. 2, finder anvendelse, såfremt nærværende konvention ophører med at have virkning. 6. Erklæringerne i bilag XIII, XXI og XXII til slutakten til Lomé-konventionen AVS/EØF, undertegnet den 28. februar 1975, bekræftes, og bestemmelserne deri finder fortsat anvendelse. Disse erklæringer er knyttet som bilag til protokol nr. 3 uden ændringer. 7. Denne artikel og protokol nr. 3 finder ikke anvendelse på forbindelserne mellem AVS-staterne og de franske oversøiske departementer. Artikel 14 Særforpligtelserne vedrørende oksekød, der er defineret i protokol nr. 4, som er knyttet som bilag hertil, finder anvendelse. Kapitel 3 : Afsluttende bestemmelser Artikel 15 De protokoller, der er knyttet til dette bilag, udgør en integrerende del deraf. PROTOKOL NR. 1 OM DEFINITION AF BEGREBET "PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS" OG METODERNE FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE INDHOLD AFSNIT I : ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1. Definitioner AFSNIT II : DEFINITION AF BEGREBET "PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS" Artikel 2. Generelle krav 3. Fuldt ud fremstillede produkter 4. Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter 5. Utilstrækkelige bearbejdninger eller forarbejdninger 6. Oprindelseskumulation 7. Kvalificerende enhed 8. Tilbehør, reservedele og værktøj 9. Varer i sæt 10. Neutrale elementer AFSNIT III : TERRITORIALKRAV Artikel 11. Territorialitetsprincip 12. Direkte transport 13. Udstillinger AFSNIT IV : BEVIS FOR OPRINDELSE Artikel 14. Generelle krav 15. Fremgangsmåde for udstedelse af et varecertifikat EUR.1 16. Efterfølgende udstedelse af varecertifikat EUR.1 17. Udstedelse af et duplikateksemplar af varecertifikat EUR.1 18. Udstedelse af varecertifikater EUR.1 på grundlag af et tidligere udstedt eller udfærdiget oprindelsesbevis 19. Betingelser for udfærdigelse af en fakturaerklæring 20. Godkendt eksportør 21. Gyldigheden af beviset for oprindelse 22. Transitprocedure 23. Fremlæggelse af bevis for oprindelse 24. Indførsel i form af delforsendelser 25. Undtagelser fra bevis for oprindelse 26. Oplysningsprocedure til kumuleringsformål 27. Støttedokumenter 28. Opbevaring af beviser for oprindelse og støttedokumenter 29. Uoverensstemmelse og formelle fejl 30. Beløb udtrykt i euro AFSNIT V : ORDNINGER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE Artikel 31. Gensidig bistand 32. Kontrol af beviser for oprindelse 33. Kontrol af leverandørerklæringen 34. Bilæggelse af tvister 35. Sanktioner 36. Frizoner 37. Toldsamarbejdsudvalget 38. Undtagelsesbestemmelser AFSNIT VI : CEUTA OG MELILLA Artikel 39. Særlige betingelser AFSNIT VII AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 40. Revision af oprindelsesreglerne 41. Bilag 42. Gennemførelse af protokollen BILAG - Bilag I: Indledende noter - Bilag II: Liste over bearbejdninger eller forarbejdninger, som materialer uden oprindelsesstatus skal undergå, for at det fremstillede produkt kan få oprindelsesstatus - Bilag III: Liste over de oversøiske lande og territorier, der er nævnt i artikel 3 - Bilag IV: Formular til varecertifikat EUR.1 - Bilag V: Fakturaerklæring - Bilag VI A: Leverandørerklæring for produkter med præferenceoprindelsesstatus - Bilag VI B: Leverandørerklæring for produkter uden præferenceoprindelsesstatus - Bilag VII: Oplysningsformular - Bilag VIII: Formular til ansøgning om en undtagelse - Bilag IX: Liste over bearbejdninger og forarbejdninger, der giver et produkt AVS-oprindelse, når bearbejdningen eller forarbejdningen udføres på tekstilmaterialer med oprindelse i de udviklingslande, der er omhandlet i artikel 6, stk. 11, i denne protokol - Bilag X: Tekstilvarer, der er udelukket fra proceduren for kumulation med visse udviklingslande, jf. artikel 6, stk. 11 i denne protokol - Bilag XI: Produkter for hvilke kumulationsbestemmelserne med Sydafrika, som der henvises til i artikel 6, stk. 3, gælder efter 3 år at regne fra den midlertidige anvendelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Sydafrikanske Republik om handel, udvikling og samarbejde - Bilag XII: Produkter for hvilke kumulationsbestemmelserne med Sydafrika, som der henvises til i artikel 6, stk. 3, gælder efter 3 år at regne fra den midlertidige anvendelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Sydafrikanske Republik om handel, udvikling og samarbejde - Bilag XIII: Varer, for hvilke artikel 6, stk. 3, ikke finder anvendelse - Bilag XIV: Fiskerivarer, for hvilke artikel 6, stk. 3, midlertidigt ikke finder anvendelse - Bilag XV: Fælles erklæring om kumulation AFSNIT I ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1 Definitioner I denne protokol forstås ved: (a) »fremstilling« alle former for bearbejdning eller forarbejdning, herunder også samling eller specifikke processer (b) »materialer« alle former for bestanddele, råmaterialer, komponenter eller dele osv., der er anvendt til fremstillingen af et produkt (c) »produkt« det produkt, der fremstilles, også når det senere er bestemt til anvendelse i en anden fremstillingsproces (d) »varer« både materialer og produkter (e) »toldværdi« den værdi, der er fastlagt i overensstemmelse med aftalen om anvendelsen af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 (WTO-aftalen om toldværdiansættelse) (f) »prisen ab fabrik« den pris, der betales for varen ab fabrik til den producent, i hvis virksomhed den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, såfremt prisen indbefatter værdien af alle anvendte materialer, minus alle interne afgifter, der er refunderet eller kan refunderes ved den fremstillede vares udførsel (g) »materialernes værdi« toldværdien på indførelsestidspunktet af de benyttede materialer uden oprindelsesstatus eller, såfremt denne ikke er kendt og ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i det pågældende område (h) »værdien af materialer med oprindelsesstatus« toldværdien af disse materialer som defineret i litra g) anvendt med de fornødne ændringer (i) "merværdi" prisen ab fabrik minus toldværdien af tredjelandsmaterialer, som indføres i Fællesskabet, AVS-staterne eller OLT (j) "kapitler" og "positioner" de kapitler og positioner (firecifrede koder), der benyttes i den nomenklatur, som udgør det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, i denne protokol benævnt "det harmoniserede system" eller "HS" (k) »tariferet« et produkts eller materiales tarifering under en bestemt position (l) »sending« produkter, som enten sendes samtidig fra en bestemt eksportør til en bestemt modtager eller er omfattet af et gennemgående transportdokument, der dækker transporten fra eksportøren til modtageren, eller, såfremt et sådant dokument ikke foreligger, af en samlet faktura (m) "territorier" også søterritorier. AFSNIT II DEFINITION AF BEGREBET "PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS" Artikel 2 Generelle krav 1. Med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i BILAGET om handelssamarbejdet anses følgende produkter som produkter med oprindelse i AVS-staterne: (a) produkter, der fuldt ud er fremstillet i AVS-staterne i den i artikel 3 i denne protokol fastlagte betydning (b) produkter, der er fremstillet i AVS-staterne, og som indeholder materialer, der ikke fuldt ud er fremstillet i AVS-staterne, dog på betingelse af, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i AVS-staterne i den i artikel 4 i denne protokol fastlagte betydning. 2. Ved anvendelsen af stk. 1 betragtes AVS-staterne som værende et enkelt territorium. Produkter med oprindelsesstatus bestående af materialer, der er fuldt ud fremstillet eller tilstrækkeligt forarbejdet i to eller flere AVS-stater, betragtes som produkter med oprindelse i den AVS-stat, hvor den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, såfremt denne bearbejdning eller forarbejdning er mere vidtgående end, hvad der er omhandlet i artikel 5 i denne protokol. Artikel 3 Fuldt ud fremstillede produkter 1. Som produkter, der fuldt ud er fremstillet i AVS-staterne eller Fællesskabet eller de lande og territorier, der er angivet i bilag III, i det følgende benævnt "OLT", anses følgende: (a) mineralske produkter, som er udvundet af deres jord eller havbund (b) vegetabilske produkter, der er høstet dér (c) levende dyr, som er født og opdrættet dér (d) produkter fra levende dyr, som er opdrættet dér (e) produkter fra jagt og fiskeri, som drives dér (f) produkter fra havfiskeri og andre produkter fra havet, som er optaget af deres fartøjer uden for deres søterritorier (g) produkter, som er fremstillet på deres fabriksskibe udelukkende på grundlag af de i litra f) nævnte produkter (h) brugte genstande, som indsamles dér og kun anvendes til genindvinding af råmaterialer, herunder brugte dæk, der kun kan anvendes til vulkanisering eller som spildprodukt (i) affald og skrot, der hidrører fra fremstillingsvirksomhed, som udøves dér (j) produkter, som er udvundet af havbunden eller -undergrunden beliggende uden for deres søterritorier, for så vidt de har eneret på udnyttelsen af denne havbund eller -undergrund (k) varer, som er fremstillet dér udelukkende på grundlag af de i litra a) til j) nævnte produkter. 2. Udtrykket »deres fartøjer« og »deres fabriksskibe« i stk. 1, litra f) og g), omfatter kun de fartøjer og fabriksskibe: (a) som er registreret eller anmeldt i en EF-medlemsstat, en AVS-stat eller et OLT, (b) som fører en EF-medlemsstats, en AVS-stats eller et OLT's flag, (c) som for mindst 50%'s vedkommende ejes af statsborgere i de stater, der er part i aftalen, eller i et OLT eller af et selskab, hvis hovedsæde ligger i en af disse stater eller OLT, hvis formand for bestyrelsen eller tilsynsrådet samt flertallet af disse organers medlemmer er statsborgere i de stater, der er part i aftalen, eller i et OLT, og hvis kapital desuden, når det drejer sig om interessentskaber eller selskaber med begrænset ansvar, for mindst halvdelens vedkommende tilhører stater, der er part i aftalen, eller offentlige institutioner eller statsborgere i disse stater eller et OLT, (d) og hvis besætning, inklusive skibsfører og officerer, er sammensat således, at mindst 50% er statsborgere i de stater, der er part i aftalen, eller et OLT. 3. Uanset bestemmelserne i stk. 2 anerkender Fællesskabet på anmodning af en AVS-stat, at fartøjer, der er chartret eller leaset af AVS-staten, behandles som »deres fartøjer« til fiskerivirksomhed i dets eksklusive økonomiske zone på betingelse af: - at AVS-staten har tilbudt Fællesskabet mulighed for at forhandle om en fiskeriaftale, og at Fællesskabet ikke har imødekommet tilbuddet, - at mindst 50% af besætningen, inklusive skibsfører og officerer, er statsborgere i de stater, der er part i aftalen, eller et OLT, - at AVS/EU-Toldsamarbejdsudvalget har godtaget, at charter- eller leasingaftalen giver AVS-staten tilstrækkelig mulighed for at udvikle sin kapacitet til at fiske for egen regning, ved navnlig at overdrage AVS-staten ansvaret for den sø- og handelsmæssige forvaltning af det fartøj, den har fået stillet til rådighed for et længere tidsrum. Artikel 4 Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter 1. Med henblik på anvendelsen af denne protokol anses produkter, som ikke er fuldt ud fremstillet, for at have undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i AVS-staterne, Fællesskabet eller OLT, når betingelserne i listen i bilag II er opfyldt. Ovennævnte betingelser angiver for alle produkter, der er omfattet af aftalen, hvilken bearbejdning eller forarbejdning der skal foretages af de materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstillingen, og gælder kun for disse materialer. Det følger heraf, at hvis et produkt, som har opnået oprindelsesstatus, fordi de på listen angivne betingelser er opfyldt, anvendes til fremstilling af et andet produkt, gælder de betingelser, som er angivet for det produkt, i hvilket det indarbejdes, ikke for det, og der skal ikke tages hensyn til de materialer uden oprindelsesstatus, som eventuelt er anvendt ved fremstillingen af det. 2. Uanset stk. 1 må der dog anvendes materialer uden oprindelsesstatus, som efter betingelserne i listen ikke bør anvendes ved fremstillingen af et givet produkt, forudsat at: (a) deres samlede værdi ikke overstiger 15 af det færdige produkts pris ab fabrik (b) ingen af de i listen anførte procentdele for maksimumsværdier af materialer uden oprindelsesstatus overstiges ved anvendelse af dette stykke. 3. Stk. 1 og 2 finder anvendelse under hensyntagen til artikel 5. Artikel 5 Utilstrækkelige bearbejdninger eller forarbejdninger 1. Med forbehold af stk. 2 anses følgende bearbejdninger eller forarbejdninger som utilstrækkelige til at give produkterne oprindelsesstatus, uanset om betingelserne i artikel 4 er opfyldt eller ej: (a) behandlinger, som har til formål at sikre, at produkternes tilstand ikke forringes under transport og oplagring (lufttilførsel, strækning, tørring, afkøling, anbringelse i saltvand, svovlholdigt vand eller i vand, der er tilsat andre stoffer, fjernelse af beskadigede eller fordærvede dele og lignende) (b) enkle foranstaltninger som afstøvning, sigtning, sortering, klassificering, sammenstilling (herunder samling af varer i sæt), vask, maling og tilskæring (c) i) udskiftning af emballage og adskillelse og samling af kolli ii) enkel aftapning, påfyldning af flakoner, anbringelse i sække, etuier, æsker, på bræt, plader eller bakker mv. samt alle andre enkle emballeringsarbejder (d) anbringelse af mærker, etiketter eller andre lignende kendetegn på selve produkterne eller deres emballage (e) enkel blanding af varer, også af forskellige arter, når en eller flere af bestanddelene i blandingen ikke opfylder betingelserne i denne protokol for at kunne anses som varer med oprindelsesstatus i en AVS-stat, Fællesskabet eller et OLT (f) enkel samling af dele for at kunne danne et komplet produkt (g) kombination af to eller flere af de i litra a) til f) nævnte arbejdsprocesser (h) slagtning af dyr. 2. Alle bearbejdninger eller forarbejdninger, der udføres enten i AVS-staterne, i Fællesskabet eller i OLT, på et givet produkt, skal tages i betragtning samlet, når det skal bestemmes, om den bearbejdning eller forarbejdning, som det pågældende produkt har undergået, skal anses som utilstrækkelig i henhold til stk. 1. Artikel 6 Oprindelseskumulation Kumulation med OLT og Fællesskabet 1. Materialer med oprindelse i Fællesskabet eller i OLT anses som materialer med oprindelse i AVS-staterne, når de indgår i et produkt, der fremstilles dér. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, forudsat at de har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er omhandlet i artikel 5. 2. Bearbejdning eller forarbejdning foretaget i Fællesskabet eller i OLT anses for at være foretaget i AVS-staterne, såfremt materialerne senere bearbejdes eller forarbejdes i AVS-staterne. Kumulation med Sydafrika 3. Materialer med oprindelse i Sydafrika anses som materialer med oprindelse i AVS-staterne, når de indgår i et produkt, der fremstilles dér, jf. dog bestemmelserne i stk. 4, 5, 6, 7 og 8. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning. 4. Produkter, der har erhvervet oprindelsesstatus i henhold til stk. 3, beholder kun deres oprindelsesstatus i AVS-staterne, hvis den værdi, der er tilført dem dér, overstiger værdien af de anvendte materialer med oprindelse i Sydafrika. Er dette ikke tilfældet, anses de pågældende produkter som havende oprindelse i Sydafrika. Ved bestemmelse af et produkts oprindelse tages der ikke hensyn til materialer med oprindelse i Sydafrika, når materialerne har undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i AVS-staterne. 5. Den i stk. 3 nævnte kumulation anvendes først efter henholdsvis 3 år for de produkter, der er anført i bilag XI og 6 år for de produkter, der er anført i bilag XII, fra den midlertidige anvendelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og republikken Sydafrika om handel, udvikling og samarbejde. Den i stk. 3 nævnte kumulation anvendes ikke på de produkter, der er anført i bilag XIII. 6. Uanset stk. 5 kan den i stk. 3 nævnte kumulation på anmodning af AVS-staterne anvendes på de produkter, der er anført i bilag XI og XII. AVS/EF-Ambassadørudvalget træffer beslutning for hvert enkelt produkt om AVS-staternes anmodninger på basis af en rapport fra AVS/EF-Toldsamarbejdsudvalget i overensstemmelse med artikel 37. Ved behandlingen af anmodninger tages der hensyn til risikoen for omgåelse af handelsbestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Sydafrika om handel, udvikling og samarbejde. 7. Den i stk. 3 nævnte kumulation anvendes kun på de produkter, der er anført i bilag XIV, når tolden på disse produkter inden for rammerne af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Sydafrika om handel, udvikling og samarbejde er afviklet. Europa-Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven, fra hvilken dato betingelserne i dette stykke er opfyldt. 8. Den i stk. 3 nævnte kumulation kan kun anvendes, hvor de anvendte sydafrikanske materialer har opnået oprindelsesstatus ved anvendelse af samme oprindelsesregler som anført i denne protokol. AVS-staterne meddeler Fællesskabet enkeltheder om aftaler og de dertil hørende oprindelsesregler, som er indgået med Sydafrika. Europa-Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven, fra hvilken dato AVS-staterne har opfyldt de betingelser, der er fastsat i dette stykke. 9. Uden at dette berører stk. 5 og 7, anses bearbejdninger og forarbejdninger, der er udført i Sydafrika, for at være udført i en anden SACU-medlemsstat, når materialerne senere bearbejdes eller forarbejdes i denne anden SACU-medlemsstat. 10. Uden at dette berører stk. 5 og 7, og på anmodning af AVS-staterne, anses bearbejdning eller forarbejdning, der udføres i Sydafrika, for at være udført i AVS-staterne, såfremt materialerne senere bearbejdes eller forarbejdes i en AVS-stat som led i en aftale om økonomisk regional integration. AVS/EF-Toldsamarbejdsudvalget træffer afgørelse om AVS-anmodninger i overensstemmelse med artikel 37, medmindre en af parterne specifikt anmoder om, at afgørelsen forelægges AVS/EF-Ministerrådet. Kumulation med nabo-udviklingslande 11. På AVS-staternes anmodning anses materialer med oprindelse i et nabo-udviklingsland, som ikke er en AVS-stat, og indgår i en sammenhængende geografisk enhed, for at være materialer med oprindelse i AVS-staterne, når de indarbejdes i et produkt, der fremstilles dér. Det kræves ikke, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, forudsat: - at den bearbejdning eller forarbejdning, der foretages i AVS-staten er mere vidtgående end de processer, der er angivet i artikel 5. Dog skal produkter henhørende under kapitel 50 til 63 i det harmoniserede system tillige i AVS-staten undergå mindst en bearbejdning eller forarbejdning, som medfører, at det fremstillede produkt tariferes i en anden position end den, i hvilken de til fremstillingen anvendte materialer med oprindelse i et ikke-AVS-udviklingsland tariferes. For produkter, der er anført i bilag IX til denne protokol, gælder kun den specifikke bearbejdning eller forarbejdning, der er angivet i kolonne 3, uanset om der er tale om positionsskift - at AVS-staterne, Fællesskabet og de andre berørte lande har indgået en aftale om passende administrative procedurer, som sikrer, at dette stykke anvendes korrekt. Dette stykke finder ikke anvendelse på tunfiskprodukter henhørende under HS-kapitel 3 eller 16, risprodukter henhørende under HS-kode 1006 eller tekstilvarer, der er anført i bilag X til denne protokol. Til bestemmelse af, om produkterne har oprindelse i ikke-AVS-udviklingslande, anvendes bestemmelserne i denne protokol. AVS/EF-Toldsamarbejdsudvalget træffer afgørelse om AVS-anmodninger i overensstemmelse med artikel 37, medmindre en af parterne specifikt anmoder om, at afgørelsen forelægges AVS/EF-Ministerrådet. Artikel 7 Kvalificerende enhed 1. Den kvalificerende enhed for anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol er det produkt, der anses for at være basisenheden ved tarifering i det harmoniserede systems nomenklatur. Heraf følger, at: (a) når et produkt, der består af en gruppe eller samling af genstande, i henhold til det harmoniserede system tariferes under én og samme position, udgør helheden den kvalificerende enhed (b) når en sending består af et antal identiske produkter, der tariferes under samme position i det harmoniserede system, tages hvert produkt for sig ved anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol. 2. Når emballagen i henhold til punkt 5 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system er indbefattet i produktet ved tariferingen, skal dette også være tilfældet ved bestemmelsen af oprindelsen. Artikel 8 Tilbehør, reservedele og værktøj Tilbehør, reservedele og værktøj, der leveres som standardudstyr til materiel, maskiner, apparater eller køretøjer, og hvis pris er indbefattet i produktets pris eller ikke faktureres særskilt, betragtes som værende en del af dette materiel eller disse maskiner, apparater eller køretøjer. Artikel 9 Varer i sæt Sæt som defineret i punkt 3 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system betragtes som produkter med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus. Når et sæt består af produkter med og uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af de produkter, der ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 15% af sættets pris ab fabrik. Artikel 10 Neutrale elementer Ved bestemmelse af, om et produkt har oprindelsesstatus, er det ikke nødvendigt at undersøge, om følgende, som må anvendes ved dets fremstilling, har oprindelsesstatus: (a) energi og brændsel (b) anlæg og udstyr (c) maskiner og værktøj (d) varer, som ikke indgår og ikke er bestemt til at indgå i det pågældende produkts endelige sammensætning. AFSNIT III TERRITORIALKRAV Artikel 11 Territorialitetsprincip 1. Betingelserne i afsnit II vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus skal opfyldes uden afbrydelse i AVS-staterne, jf. dog undtagelserne i artikel 6. 2. Såfremt varer med oprindelsesstatus, der er udført fra AVS-staterne, Fællesskabet eller OLT til et andet land, genindføres, anses de som varer uden oprindelsesstatus, jf. dog bestemmelserne i artikel 6, medmindre det over for toldmyndighederne kan godtgøres, (a) at de genindførte varer er de samme varer som dem, der blev udført, og (b) at de ikke har undergået nogen behandling, ud over hvad der var nødvendigt for deres bevarelse, medens de befandt sig i det pågældende land eller blev udført. Artikel 12 Direkte transport 1. Den præferencebehandling, der er fastsat i henhold til bestemmelserne om handelssamarbejdet i BILAGET, gælder kun for produkter, der opfylder betingelserne i denne protokol, og som transporteres direkte mellem AVS-staternes, Fællesskabets, OLT's eller Sydafrikas område med henblik på anvendelsen af artikel 6, og uden passage af noget andet område. Dog kan produkter, som udgør en samlet sending, transporteres gennem andre territorier, eventuelt med omladning eller midlertidig oplagring i disse territorier, såfremt produkterne er forblevet under toldmyndighedernes tilsyn i transit- eller oplagringslandet og dér ikke har undergået anden behandling end losning og ladning eller enhver behandling, der skal sikre, at deres tilstand ikke forringes. Produkter med oprindelsesstatus kan transporteres i rørledninger gennem andre territorier end en AVS-stats, Fællesskabets eller et OLT's territorium. 2. Som dokumentation for, at betingelserne i stk. 1 er opfyldt, skal der for toldmyndighederne i indførselslandet fremlægges: (a) enten et gennemgående transportdokument, som dækker passagen fra udførselslandet gennem transitlandet eller (b) eller en erklæring fra toldmyndighederne i transitlandet, der indeholder: i) en nøjagtig beskrivelse af produkterne, ii) datoen for produkternes losning og ladning, og hvis det er relevant, angivelse af de anvendte fartøjers navne eller af de andre anvendte transportmidler, og iii) dokumenterede oplysninger om de omstændigheder, under hvilke produkterne har henligget i transitlandet, eller (c) eller i mangel heraf enhver anden dokumentation. Artikel 13 Udstillinger 1. Produkter med oprindelsesstatus, der afsendes fra en AVS-stat til en udstilling i et andet land end dem, der er omhandlet i artikel 6, og som efter udstillingen sælges til indførsel i Fællesskabet, opnår ved indførslen de fordele, som følger af bestemmelserne i BILAGET, forudsat at det over for toldmyndighederne kan godtgøres: (a) at en eksportør har sendt disse varer fra en AVS-stat til udstillingslandet og har ladet dem udstille der (b) at eksportøren har solgt produkterne eller på anden måde overdraget produkterne til en modtager i Fællesskabet (c) at produkterne under udstillingen eller umiddelbart derefter er afsendt i den stand, i hvilken de blev afsendt til udstillingen, og (d) at produkterne fra det tidspunkt, da de blev afsendt til udstillingen, ikke har været benyttet til andre formål end til fremvisning på udstillingen. 2. Der skal udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis i henhold til bestemmelserne i afsnit IV, og dette bevis skal fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder på de normale betingelser. Udstillingens navn og adresse skal anføres derpå. Om fornødent kan der kræves supplerende dokumentation for de omstændigheder, under hvilke de har været udstillet. 3. Stk. 1 gælder for alle udstillinger, messer eller tilsvarende offentlige arrangementer af kommerciel, industriel, landbrugsmæssig eller håndværksmæssig karakter, under hvilke produkterne er under konstant toldkontrol, og som ikke er tilrettelagt med privat formål i forretninger eller handelslokaler med henblik på salg af udenlandske produkter. AFSNIT IV BEVIS FOR OPRINDELSE Artikel 14 Generelle krav 1. Produkter med oprindelse i AVS-staterne er ved indførsel i Fællesskabet omfattet af de fordele, der er følger af bestemmelserne i BILAGET, når der forelægges: (a) et varecertifikat EUR.1, hvortil modellen findes i bilag III, eller (b) i de i artikel 19, stk. 1, fastsatte tilfælde en erklæring, hvortil teksten findes i bilag V til denne protokol, og som afgives af eksportøren på en faktura, følgeseddel eller ethvert andet handelsdokument, som beskriver de pågældende produkter tilstrækkelig detaljeret til, at de kan identificeres (i det følgende benævnt »fakturaerklæring«). 2. Uanset stk. 1 er produkter med oprindelsesstatus i den i denne protokol fastlagte betydning i de i artikel 25 omhandlede tilfælde omfattet af fordelene i BILAGET, uden at der skal forelægges nogen af de ovennævnte dokumenter. Artikel 15 Fremgangsmåde for udstedelse af et varecertifikat EUR.1 1. Udførselslandets toldmyndigheder udsteder et varecertifikat EUR.1 efter skriftlig anmodning fra eksportøren eller, på eksportørens ansvar, fra dennes befuldmægtigede repræsentant. 2. I dette øjemed udfylder eksportøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant både varecertifikat EUR.1 og anmodningsformularen, der er vist i bilag IV. Formularerne udfyldes i overensstemmelse med bestemmelserne i denne protokol. Hvis de udfyldes i hånden, skal det være med blæk og med blokbogstaver. Varebeskrivelsen skal anføres i den relevante rubrik uden mellemrum mellem linjerne. Hvis rubrikken ikke udfyldes fuldstændigt, skal der trækkes en vandret streg under varebeskrivelsens sidste linje, og den ikke udfyldte del skal overstreges. 3. Den eksportør, der anmoder om at få udstedt et varecertifikat EUR.1, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i den eksporterende AVS-stat, hvor varecertifikatet er udstedt, kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende varer har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt. 4. Varecertifikat EUR.1 udstedes af toldmyndighederne i den eksporterende AVS-stat, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i AVS-staterne eller et af de i artikel 6 omhandlede andre lande og opfylder de øvrige i denne protokol fastsatte betingelser. 5. De udstedende toldmyndigheder træffer alle nødvendige foranstaltninger for at efterprøve, at produkterne har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt. De er i denne sammenhæng berettiget til at kræve alle oplysninger og foretage alle former for kontrol af eksportørens regnskaber eller enhver anden kontrol, som de finder hensigtsmæssig. De udstedende toldmyndigheder påser desuden, at de i stk. 2 omhandlede formularer er udfyldt korrekt. De skal navnlig kontrollere, at den rubrik, der er beregnet til varebeskrivelsen, er udfyldt på en sådan måde, at det ikke er muligt at foretage svigagtige tilføjelser. 6. Datoen for udstedelsen af varecertifikat EUR.1 skal anføres i certifikatets rubrik 11. 7. Varecertifikat EUR.1 udstedes af toldmyndighederne og stilles til rådighed for eksportøren, så snart udførslen faktisk har fundet sted eller er sikret. Artikel 16 Efterfølgende udstedelse af varecertifikat EUR.1 1. Uanset artikel 15, stk. 7, kan et varecertifikat EUR.1 undtagelsesvis udstedes efter udførslen af de produkter, det vedrører, såfremt: (a) det på grund af fejltagelser, uforsætlige undladelser eller særlige omstændigheder ikke er blevet udstedt ved udførslen, eller (b) det over for toldmyndighederne godtgøres, at varecertifikat EUR.1 er blevet udstedt, men af tekniske årsager ikke er blevet godtaget ved indførslen. 2. Ved anvendelsen af stk. 1 skal eksportøren i anmodningen anføre sted og dato for udførslen af de produkter, som varecertifikat EUR.1 vedrører, og årsagerne til sin anmodning. 3. Toldmyndighederne må kun udstede et varecertifikat EUR.1 efterfølgende, når de har kontrolleret, at oplysningerne i eksportørens anmodning er i overensstemmelse med oplysningerne i de tilsvarende dokumenter. 4. På varecertifikater EUR.1, der udstedes efterfølgende, skal anføres en af følgende påtegninger: "NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT", "DELIVRE A POSTERIORI", "RILASCIATO A POSTERIORI", "AFGEGEVEN A POSTERIORI", "ISSUED RETROSPECTIVELY", "UDSTEDT EFTERFØLGENDE", "ÅÊÄÏÈÅÍ ÅÊ ÔÙÍ ÕÓÔÅÑÙÍ", "EXPEDIDO A POSTERIORI", EMITIDO A POSTERIORI", "ANNETTU JÄLKIKÄTEEN", "UTFÄRDAT I EFTERHAND". Den påtegning, der er omhandlet i stk. 4, anføres i rubrikken "Bemærkninger" på varecertifikat EUR.1. Artikel 17 Udstedelse af et duplikateksemplar af varecertifikat EUR.1 1. I tilfælde af tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af et varecertifikat EUR.1 kan eksportøren henvende sig til de toldmyndigheder, der udstedte det, og anmode om udstedelse af et duplikateksemplar på grundlag af de hos myndighederne beroende udførselsdokumenter. 2. På duplikateksemplaret, der udstedes på denne måde, skal anføres en af følgende påtegninger: "DUPLIKAT", "DUPLICATA", "DUPLICATO", "DUPLICAAT", "DUPLICATE", "ÁÍÔÉÃÑÁÖÏ", "DUPLICADO", "SEGUNDA VIA", "KAKSOISKAPPALE". 3. Den påtegning, der er omhandlet i stk. 2, anføres i rubrikken "Bemærkninger" på duplikateksemplaret af varecertifikat EUR.1. 4. Duplikateksemplaret, der skal påføres samme udstedelsesdato som det originale varecertifikat EUR.1, får virkning fra denne dato. Artikel 18 Udstedelse af varecertifikater EUR.1 på grundlag af et tidligere udstedt eller udfærdiget oprindelsesbevis Når produkter med oprindelsesstatus er under et toldsteds kontrol i et AVS-stat eller i Fællesskabet, skal det være muligt at erstatte det originale varecertifikat EUR.1 med et andet eller flere andre certifikater, når det skal benyttes til at sende alle eller nogen af disse produkter til et andet sted i AVS-staterne eller Fællesskabet. Erstatningscertifikat(er) EUR.1 udstedes af det toldsted, hvis kontrol produkterne er undergivet. Artikel 19 Betingelser for udfærdigelse af en fakturaerklæring 1. En fakturaerklæring som omhandlet i artikel 14, stk. 1, litra b), kan udfærdiges: (a) af en godkendt eksportør som omhandlet i artikel 20, eller (b) af enhver eksportør angående enhver sending, der består af en eller flere pakker indeholdende produkter med oprindelsesstatus, hvis samlede værdi ikke er på mere end 6 000 EUR. 2. Der kan udfærdiges en fakturaerklæring, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i AVS-staterne eller i et af de andre i artikel 6 omhandlede lande og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol. 3. Den eksportør, som udfærdiger en fakturaerklæring, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i udførselslandet kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt. 4. Eksportøren skal udfærdige en fakturaerklæring ved maskinskrivning, stempling eller trykning af erklæringen, hvis tekst fremgår af bilag IV, på fakturaen, følgeseddelen eller et andet handelsdokument ved anvendelse af en af de sproglige udgaver, der er vist i bilag V til denne protokol, i overensstemmelse med udførselslandets lovgivning. Erklæringen kan også være håndskrevet, i så fald skal den være skrevet med blæk og med blokbogstaver. 5. Fakturaerklæringer skal være forsynet med eksportørens personlige håndskrevne underskrift. En godkendt eksportør som omhandlet i artikel 20 kan dog undlade at underskrive sådanne erklæringer, forudsat at han skriftligt over for toldmyndighederne i udførselslandet tilkendegiver, at han påtager sig det fulde ansvar for alle fakturaerklæringer, der angiver ham, som om de faktisk var forsynet med hans håndskrevne underskrift. 6. Eksportøren kan udfærdige en fakturaerklæring ved udførslen af de produkter, som den vedrører, eller efterfølgende, forudsat at den forelægges i indførselslandet senest to år efter indførslen af de produkter, den vedrører. Artikel 20 Godkendt eksportør 1. Udførselslandets toldmyndigheder kan give enhver eksportør, der hyppigt forsender produkter i henhold til bestemmelserne i BILAGET om handelssamarbejdet, tilladelse til at udfærdige fakturaerklæringer uanset de pågældende produkters værdi. En eksportør, der ansøger om en sådan tilladelse, skal til toldmyndighedernes tilfredshed give alle de nødvendige garantier, således at det kan efterprøves, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt. 2. Toldmyndighederne kan indrømme status som godkendt eksportør og til denne tilladelse knytte alle de betingelser, som de finder hensigtsmæssige. 3. Toldmyndighederne giver den godkendte eksportør et nummer for tilladelsen, som skal angives på fakturaerklæringen. 4. Toldmyndighederne kontrollerer den brug, som den godkendte eksportør gør af tilladelsen. 5. Toldmyndighederne kan når som helst trække tilladelsen tilbage. De skal gøre dette, når den godkendte eksportør ikke længere giver de i stk. 1 omhandlede garantier, ikke opfylder de i stk. 2 omhandlede betingelser eller på anden måde gør ukorrekt brug af tilladelsen. Artikel 21 Gyldigheden af beviset for oprindelse 1. Et oprindelsesbevis er gyldigt i ti måneder fra den dato, hvor det blev udstedt i udførselslandet, og skal inden for samme periode fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder. 2. Oprindelsesbeviser, som fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder efter udløbet af den i stk. 1 nævnte sidste frist, kan godtages som grundlag for præferencebehandling, når overskridelsen af fristen skyldes ekstraordinære omstændigheder. 3. I andre tilfælde af forsinket fremlæggelse kan indførselslandets toldmyndigheder godtage oprindelsesbeviser, når produkterne frembydes for dem inden udløbet af den nævnte frist. Artikel 22 Transitprocedure Når produkterne ankommer til en anden AVS-stat eller et andet OLT end oprindelseslandet, begynder en ny gyldighedsfrist på 4 måneder fra den dato, hvor transitlandets toldmyndigheder i rubrik 7 i varecertifikat EUR.1 påfører: - anmærkningen »transit« - transitlandets navn - det officielle stempel, hvoraf et aftryk i forvejen er stillet til rådighed for Kommissionen i henhold til artikel 31 - datoen for påtegningerne. Artikel 23 Fremlæggelse af bevis for oprindelse Et oprindelsesbevis fremlægges for toldmyndighederne i indførselslandet i overensstemmelse med de procedurer, der gælder i det pågældende land. Disse myndigheder kan forlange en oversættelse af oprindelsesbeviset; de kan desuden kræve, at indførselsangivelsen suppleres med importørens erklæring om, at produkterne opfylder de betingelser, der kræves for anvendelse af BILAGET. Artikel 24 Indførsel i form af delforsendelser Når produkter henhørende under afsnit XVI og XVII eller pos. 73.08 og 94.06 i det harmoniserede system på importørens anmodning og på de af indførselslandets toldmyndigheder fastsatte vilkår indføres i demonteret eller ikke-monteret stand i henhold til punkt 2a i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system, og denne indførsel finder sted i form af delforsendelser, skal der ved indførslen af den første delforsendelse fremlægges et samlet bevis for disse produkters oprindelse for toldmyndighederne. Artikel 25 Undtagelser fra bevis for oprindelse 1. Produkter, der indgår i småforsendelser fra private afsendere til private modtagere eller medbringes af rejsende i deres personlige bagage, kan indføres som produkter med oprindelsesstatus, uden at det er nødvendigt at fremlægge et bevis for oprindelse, forudsat at der er tale om indførsel uden erhvervsmæssig karakter, at det erklæres, at produkterne opfylder betingelserne i denne protokol, og at der ikke er nogen tvivl om denne erklærings rigtighed. For så vidt angår produkter sendt pr. post, kan denne erklæring afgives på toldangivelse CN22/CN23 eller på et ark papir, der vedlægges det nævnte dokument. 2. Som indførsel helt uden erhvervsmæssig karakter anses lejlighedsvis indførsel, der udelukkende består af produkter bestemt til personlig brug for modtagerne eller de rejsende eller deres familie, og hvis beskaffenhed og mængde ikke giver anledning til tvivl om, at indførslen sker i ikke-erhvervsmæssigt øjemed. 3. Desuden må den samlede værdi af disse produkter ikke overstige 500 EUR, når der er tale om småforsendelser, eller 1 200 EUR, når der er tale om produkter, der indgår i de rejsendes personlige bagage. Artikel 26 Oplysningsprocedure til kumuleringsformål 1. Når artikel 2, stk. 2, og artikel 6, stk. 1, anvendes, stilles beviset for oprindelsesstatus i den i dette bilag anførte forstand for materialer fra de andre AVS-stater, Fællesskabet eller OLT, i form af et varecertifikat EUR.1 eller leverandørerklæringen, jf. modellen i bilag VI A, som skal afgives af eksportøren i den AVS-stat eller det OLT, hvorfra det kommer. 2. Når artikel 2, stk. 2, artikel 6, stk. 2 og artikel 6, stk. 9, anvendes, stilles beviset for den bearbejdning eller forarbejdning, der er udført i de andre AVS-stater, Fællesskabet, OLT eller Sydafrika, i form af leverandørerklæringen, jf. modellen i bilag VI B, som skal afgives af eksportøren i den AVS-stat eller det OLT, hvorfra det kommer. 3. Leverandøren skal for hver sending materialer afgive en særskilt leverandørerklæring på fakturaen for den pågældende sending, på et bilag til fakturaen eller på en leveringsseddel eller i et andet handelsdokument vedrørende sendingen, som beskriver de pågældende materialer tilstrækkelig detaljeret til, at de kan identificeres. 4. Leverandørerklæringen kan afgives på en fortrykt formular. 5. Leverandørerklæringen skal underskrives i hånden. Når fakturaen og leverandørerklæringen imidlertid udstedes pr. edb, behøver leverandørerklæringen ikke at blive underskrevet i hånden, såfremt den ansvarlige person i leverandørvirksomheden på tilfredsstillende vis identificeres over for toldmyndighederne i den stat, hvor leverandørerklæringen udstedes. De pågældende toldmyndigheder kan fastsætte betingelser for anvendelsen af dette stykke. 6. Leverandørerklæringen forelægges for det kompetente toldsted i det eksporterende AVS-stat, der anmodes om at udstede varecertifikat EUR.1. 7. Leverandørerklæringer og oplysningsformularer, der er udstedt inden denne protokols ikrafttræden i henhold til artikel 23 i protokol 1 til fjerde AVS/EØF-konvention, forbliver gyldige. Artikel 27 Støttedokumenter De i artikel 15, stk. 3, og artikel 19, stk. 3, omhandlede dokumenter, der benyttes som bevis for, at produkter, der er omfattet af et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklæring, kan betragtes som produkter med oprindelse i AVS-stat eller et af de andre i artikel 6 omhandlede lande og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol, kan bl.a. omfatte følgende: (a) direkte dokumentation for fremstillingsprocessen for de omhandlede varer hos den pågældende eksportør eller leverandør, f.eks. hidrørende fra hans eksterne eller interne regnskab (b) dokumenter, der beviser de anvendte materialers oprindelsesstatus, og som er udstedt eller udfærdiget i en AVS-stat eller et af de andre i artikel 6 omhandlede lande, hvor disse dokumenter benyttes i overensstemmelse med intern lovgivning (c) dokumenter, der beviser, at en bearbejdning eller forarbejdning af materialerne har fundet sted i en AVS-stat, i Fællesskabet eller i OLT, og som er udstedt eller udfærdiget i en AVS-stat, Fællesskabet eller i et OLT i overensstemmelse med intern lovgivning (d) varecertifikater EUR.1 eller fakturaerklæringer, der beviser de anvendte materialers oprindelsesstatus, og som er udstedt eller udfærdiget i AVS-staterne eller i et af de andre i artikel 6 omhandlede lande i overensstemmelse med denne protokol. Artikel 28 Opbevaring af beviser for oprindelse og støttedokumenter 1. En eksportør, der anmoder om udstedelse af et varecertifikat EUR.1, skal i mindst tre år opbevare de i artikel 15, stk. 3, omhandlede dokumenter. 2. En eksportør, der udfærdiger en fakturaerklæring, skal i mindst tre år opbevare en genpart af denne fakturaerklæring samt de i artikel 19, stk. 3, omhandlede dokumenter. 3. De toldmyndigheder i udførselslandet, som udsteder et varecertifikat EUR.1, skal i mindst tre år opbevare den i artikel 15, stk. 2, omhandlede ansøgningsformular. 4. Indførselslandets toldmyndigheder skal i mindst tre år opbevare de varecertifikater EUR.1 og de fakturaerklæringer, der fremlægges for dem. Artikel 29 Uoverensstemmelse og formelle fejl 1. Konstateres der mindre uoverensstemmelser mellem oplysningerne i et oprindelsesbevis og oplysningerne i de dokumenter, der forelægges toldstedet med henblik på opfyldelse af formaliteterne i forbindelse med produkternes indførsel, medfører dette ikke i sig selv, at et oprindelsesbevis er ugyldigt, når det på fyldestgørende måde godtgøres, at dokumentet svarer til de frembudte produkter. 2. Klare formelle fejl som maskinskrivningsfejl på et oprindelsesbevis bør ikke føre til, at det pågældende dokument afvises, hvis fejlene ikke er af en sådan karakter, at de rejser tvivl om rigtigheden af påtegningerne i dokumentet. Artikel 30 Beløb udtrykt i euro 1. De beløb, der skal benyttes i en medlemsstats nationale valuta, er modværdien i den pågældende nationale valuta af de i euro udtrykte beløb på den første hverdag i oktober 1999. 2. De i euro udtrykte beløb og disses modværdi i nogle af EF-medlemsstaternes nationale valutaer kan undersøges af Fællesskabet og meddeles Toldsamarbejdsudvalget senest en måned, inden de får gyldighed. Som led i denne undersøgelse sikrer Fællesskabet, at der ikke finder nogen nedgang sted i de beløb, der skal benyttes i nogen national valuta, og overvejer desuden, om det er ønskeligt at bevare de pågældende beløbsgrænsers virkninger i faste priser. Med henblik herpå kan den træffe beslutning om at ændre de i euro udtrykte beløb. 3. Er produkterne faktureret i en anden EF-medlemsstats valuta, skal indførselslandet godkende det beløb, som meddeles af den pågældende medlemsstat. AFSNIT V ORDNINGER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE Artikel 31 Gensidig bistand 1. AVS-staterne tilsender Kommissionen aftryk af de anvendte stempler samt en fortegnelse over adresserne på de toldmyndigheder, der er kompetente til at udstede varecertifikater EUR.1 og til efterfølgende at kontrollere varecertifikater EUR.1 og fakturaerklæringer. Fra den dato, hvor Kommissionen modtager oplysningerne, accepteres varecertifikater EUR.1 og fakturaerklæringer med henblik på anvendelse af præferenceordningen. Kommissionen meddeler disse oplysninger til medlemsstaternes toldmyndigheder. 2. For at sikre en korrekt anvendelse af denne protokol yder Fællesskabet, OLT og AVS-staterne gennem de kompetente toldmyndigheder hinanden gensidig bistand ved kontrollen med ægtheden af varecertifikater EUR.1 eller fakturaerklæringer og med rigtigheden af de oplysninger, der afgives i disse dokumenter. De adspurgte myndigheder meddeler alle relevante oplysninger om de nærmere omstændigheder, hvorunder varen er blevet fremstillet, idet de navnlig oplyser, på hvilke vilkår oprindelsesreglerne er blevet overholdt i de forskellige berørte AVS-stater, medlemsstater samt OLT. Artikel 32 Kontrol af beviser for oprindelse 1. Efterfølgende kontrol af oprindelsesbeviser skal foretages ved stikprøver, og i øvrigt når indførselslandets toldmyndigheder nærer begrundet tvivl om dokumenternes ægthed, de pågældende produkters oprindelsesstatus eller opfyldelsen af de øvrige betingelser i denne protokol. 2. Med henblik på gennemførelse af bestemmelserne i stk. 1 skal indførselslandets toldmyndigheder tilbagesende et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklæring eller en kopi af disse dokumenter til udførselslandets toldmyndigheder, i givet fald med angivelse af årsagerne til, at der anmodes om kontrol. Samtlige dokumenter og oplysninger, som de er kommet i besiddelse af, og som tyder på, at angivelserne i oprindelsesbeviset er ukorrekte, fremsendes til støtte for anmodningen om kontrol. 3. Kontrollen gennemføres af udførselslandets toldmyndigheder. De er i denne sammenhæng berettiget til at kræve alle oplysninger og foretage alle former for kontrol af eksportørens regnskaber eller enhver anden kontrol, som de finder hensigtsmæssig. 4. Hvis indførselslandets toldmyndigheder træffer afgørelse om at suspendere præferencebehandlingen af de pågældende produkter, medens de afventer resultatet af kontrollen, skal de tilbyde at frigive produkterne til importøren med forbehold af de sikkerhedsforanstaltninger, de måtte finde nødvendige. 5. De toldmyndigheder, der anmoder om kontrol, skal underrettes om resultaterne af denne kontrol hurtigst muligt. Det skal klart fremgå af disse resultater, om dokumenterne er ægte, og om de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelsesstatus i AVS-staterne eller i et af de andre i artikel 6 omhandlede lande og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol. 6. Hvis der i tilfælde, hvor der er begrundet tvivl, ikke foreligger svar inden ti måneder regnet fra datoen for kontrolanmodningen, eller hvis svaret ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fastslå de pågældende dokumenters ægthed eller produkternes virkelige oprindelse, afslår de anmodende toldmyndigheder at indrømme præferencebehandling, medmindre der foreligger ekstraordinære omstændigheder. 7. Hvis det af kontrolproceduren eller andre foreliggende oplysninger synes at fremgå, at bestemmelserne i denne protokol overtrædes, skal AVS-staten på eget initiativ eller efter anmodning fra Fællesskabet hurtigt foretage eller lade foretage passende undersøgelser for at afsløre og forhindre sådanne overtrædelser, og med henblik herpå kan AVS-staten indbyde Fællesskabet til at deltage i undersøgelsen. Artikel 33 Kontrol af leverandørerklæringen 1. Kontrol af leverandørerklæringen kan foretages ved stikprøver og i øvrigt, når indførselsstatens toldmyndigheder nærer begrundet tvivl om dokumentets ægthed eller om rigtigheden eller fuldstændigheden af oplysningerne vedrørende de pågældende varers faktiske oprindelse. 2. De toldmyndigheder, til hvem en leverandørerklæring indgives, kan anmode toldmyndighederne i den stat, hvor erklæringen er fremsat, om at udstede en oplysningsformular, der er vist i bilag VII til denne protokol. Alternativt kan de toldmyndigheder, til hvem der indgives leverandørerklæring, anmode eksportøren om at forelægge en oplysningsformular, som er udstedt af toldmyndighederne i den stat, hvor erklæringen er udfærdiget. Et eksemplar af oplysningsformularen opbevares i mindst tre år af det toldsted, der har udstedt den. 3. Toldmyndighederne i indførselsstaten underrettes om resultatet af kontrollen så hurtigt som muligt. Det skal klart fremgå af svaret, om erklæringen vedrørende varernes status er korrekt. 4. Af kontrolhensyn skal leverandørerne i mindst tre år opbevare et eksemplar af det dokument, der indeholder erklæringen, samt alt nødvendigt bevismateriale, som viser materialernes reelle status. 5. Toldmyndighederne i den stat, hvor leverandørerklæringen er udfærdiget, har ret til at anmode om ethvert bevis eller til at udføre enhver kontrol, som de anser for passende, for at kontrollere rigtigheden af leverandørerklæringen. 6. Ethvert varecertifikat EUR.1 eller enhver fakturaerklæring, som er udstedt eller udfyldt på grundlag af en urigtig leverandørerklæring, betragtes som ugyldig. Artikel 34 Bilæggelse af tvister Hvis der i forbindelse med den i artikel 32 og 33 fastsatte kontrolprocedure opstår tvister, der ikke kan bilægges mellem de toldmyndigheder, der anmoder om kontrol, og de toldmyndigheder, der er ansvarlige for dens gennemførelse, eller hvis der opstår tvister om fortolkningen af denne protokol, forelægges disse for det i artikel 37 omhandlede Toldsamarbejdsudvalg. Under alle omstændigheder bilægges tvister mellem importøren og indførselslandets toldmyndigheder i henhold til indførselslandets lovgivning. Artikel 35 Sanktioner Der iværksættes sanktioner mod enhver person, der udfærdiger eller lader udfærdige et dokument med urigtige oplysninger for at opnå præferencebehandling for produkter. Artikel 36 Frizoner 1. AVS-staterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at produkter, der udføres på grundlag af et oprindelsesbevis eller en leverandørerklæring, og som under transporten indføres i en frizone beliggende på deres territorium, ikke ombyttes med andre varer, og at de ikke dér undergår andre behandlinger end sådanne, der er bestemt til at sikre, at deres tilstand ikke forringes. 2. Som undtagelse fra stk. 1 skal de berørte myndigheder på eksportørens anmodning udstede et nyt oprindelsesbevis for produkter med oprindelsesstatus, der er indført i en frizone på grundlag af et oprindelsesbevis, og som underkastes behandling eller forarbejdning, såfremt den behandling eller forarbejdning, produkterne underkastes, er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne protokol. Artikel 37 Toldsamarbejdsudvalget 1. Der nedsættes et Toldsamarbejdsudvalg, i det følgende benævnt "Udvalget", der skal varetage det administrative samarbejde med sigte på en korrekt og ensartet anvendelse af denne protokol samt andre opgaver på toldområdet, som det måtte få overdraget. 2. Udvalget undersøger regelmæssigt, hvilke følger oprindelsesreglernes anvendelse har for AVS-staterne, og udarbejder henstillinger til Ministerrådet om egnede foranstaltninger. 3. Udvalget træffer på de i artikel 6 fastsatte betingelser afgørelse om kumulation. 4. Udvalget træffer på de i artikel 38 fastsatte betingelser afgørelse om undtagelser fra denne protokol. 5. Udvalget træder sammen regelmæssigt, navnlig for at forberede Ministerrådets afgørelser i medfør af artikel 40. 6. Udvalget består dels af eksperter fra medlemsstaterne og tjenestemænd fra Kommissionen, som beskæftiger sig med toldspørgsmål, dels eksperter, der repræsenterer AVS-staterne, og embedsmænd fra regionale grupper af AVS-stater, som beskæftiger sig med toldspørgsmål. Udvalget kan om nødvendigt benytte sig af passende sagkundskab. Artikel 38 Undtagelsesbestemmelser 1. Udvalget kan træffe afgørelse om undtagelser fra denne protokol, når udviklingen af bestående industrier eller oprettelsen af nye industrier berettiger hertil. AVS-staten eller -staterne underretter, enten inden eller når de forelægger sagen for Udvalget, Fællesskabet om sin anmodning til Fællesskabet om en undtagelse sammen med en begrundelse for anmodningen i overensstemmelse med stk. 2. Fællesskabet imødekommer enhver anmodning om undtagelse fra AVS-staterne, der er behørigt begrundet efter denne artikel, og som ikke kan forårsage en industri, der er etableret i Fællesskabet, alvorlig skade. 2. For at lette udvalgets behandling af anmodninger om undtagelse meddeler AVS-staten til støtte for sin anmodning og ved anvendelse af formularen i bilag VIII til denne protokol så fuldstændige oplysninger som muligt, især om nedenstående punkter: - det færdige produkts betegnelse - art og mængde af materialer med oprindelse i tredjelande - art og mængde af materialer med oprindelse i AVS-staterne, Fællesskabet eller OLT, eller som er forarbejdet dér - fremstillingsproces - værditilvækst - antal beskæftigede i den pågældende virksomhed - det forventede omfang af udførslen til Fællesskabet - andre muligheder for forsyning med råvarer - begrundelse for længden af den ønskede periode på baggrund af bestræbelserne for at finde nye forsyningskilder - andre bemærkninger. Samme bestemmelser gælder for anmodninger om forlængelse. Udvalget kan ændre formularen. 3. Ved behandlingen af anmodningerne tages der navnlig hensyn til: (a) den eller de berørte AVS-staters udviklingsniveau og geografiske beliggenhed (b) tilfælde, hvor anvendelse af de eksisterende oprindelsesregler i mærkbar grad vil kunne påvirke en i en AVS-stat bestående industris mulighed for at fortsætte sin udførsel til Fællesskabet, og navnlig tilfælde, hvor denne anvendelse vil kunne medføre ophør af aktiviteter (c) særlige tilfælde, hvor det klart kan bevises, at oprindelsesreglerne vil være en hindring for betydelige investeringer inden for en bestemt industri, og hvor en undtagelse, der virker fremmende for realiseringen af investeringsprogrammet, vil gøre det muligt at opfylde disse regler etapevis. 4. I hvert enkelt tilfælde skal det undersøges, om ikke reglerne om kumulativ oprindelse kan løse problemet. 5. Såfremt en anmodning om undtagelse vedrører en af de mindst udviklede AVS-stater eller en AVS-østat, skal behandlingen af anmodningen desuden finde sted med en velvillig indstilling, idet der navnlig tages hensyn til: (a) de økonomiske og sociale, herunder navnlig beskæftigelsesmæssige, følger af de afgørelser, der skal træffes (b) nødvendigheden af at indrømme en undtagelse i en periode af hensyn til den pågældende AVS-stats særlige situation og dens vanskeligheder. 6. Ved behandlingen af anmodningerne tages der i hvert enkelt tilfælde navnlig hensyn til muligheden af at give oprindelsesstatus til produkter, til hvis fremstilling der er medgået materialer med oprindelse i tilgrænsende udviklingslande, de mindst udviklede lande eller udviklingslande, med hvilke en eller flere AVS-stater har særlige forbindelser, forudsat at der kan etableres et tilfredsstillende administrativt samarbejde. 7. Uanset stk. 1 til 6 indrømmes undtagelsen, når værditilvæksten for produkter uden oprindelsesstatus, der anvendes i den eller de pågældende AVS-stater, er på mindst 45% af det færdige produkts værdi, såfremt undtagelsen ikke er af en sådan art, at den vil kunne forvolde alvorlig skade for en erhvervsgren i Fællesskabet eller i en eller flere medlemsstater. 8. Uanset stk. 1 til 7 indrømmes der kun undtagelser for tunfiskekonserves og stykker af tun inden for et årligt kontingent på 8 000 tons for tunfiskekonserves og et årligt kontingent på 2 000 tons for stykker af tun. Anmodninger om sådanne undtagelser forelægges af AVS-staterne under henvisning til ovennævnte kontingenter for Udvalget, som indrømmer dem automatisk og sætter dem i kraft ved en afgørelse. 9. Udvalget træffer alle nødvendige foranstaltninger til, at der hurtigst muligt træffes en afgørelse, under alle omstændigheder senest 75 dage efter, at Udvalgets EF-formand har modtaget anmodningen. Underretter Fællesskabet ikke AVS-staterne om sin holdning til anmodningen inden udløbet af denne frist, anses den for at være taget til følge. Såfremt der ikke foreligger en afgørelse fra Udvalget, træffer Ambassadørudvalget afgørelse senest en måned efter, at det har fået sagen forelagt. 10. (a) Undtagelsens gyldighed fastsættes i hvert enkelt tilfælde af Udvalget, generelt 5 år. (b) Afgørelsen om undtagelse kan indeholde bestemmelser om videreførelse, uden at udvalget nødvendigvis skal træffe en ny afgørelse, forudsat at den eller de pågældende AVS-stater tre måneder inden hver periodes udløb fører bevis for, at de stadig ikke er i stand til at opfylde de bestemmelser i denne protokol, hvorfra der er gjort undtagelse. Såfremt der rejses indsigelser mod forlængelsen, undersøges disse hurtigst muligt af Udvalget, som træffer afgørelse om, hvorvidt undtagelsen skal forlænges. Udvalget går frem som omhandlet i stk. 9. Der træffes alle nødvendige foranstaltninger til at undgå, at anvendelsen af undtagelsen afbrydes. (c) I løbet af de i litra a) og b) nævnte perioder kan Udvalget foretage en fornyet behandling af betingelserne for undtagelsens anvendelse, hvis det viser sig, at der er sket en betydelig ændring i de forhold, der har ligget til grund for vedtagelsen. Efter denne behandling kan Udvalget beslutte at ændre sin afgørelse med hensyn til undtagelsens anvendelsesområde eller til enhver anden betingelse, der tidligere er fastsat. AFSNIT VI CEUTA OG MELILLA Artikel 39 Særlige betingelser 1. Udtrykket »Fællesskabet« i denne protokol omfatter ikke Ceuta og Melilla. Udtrykket »produkter med oprindelse i Fællesskabet« omfatter ikke produkter med oprindelse på Ceuta og Melilla. 2. Denne protokols bestemmelser finder tilsvarende anvendelse til at fastslå, om produkter, der indføres til Ceuta og Melilla, kan anses for at have oprindelse i AVS-staterne. 3. Såfremt produkter, der er fuldt ud fremstillet i Ceuta og Mellila, i OLT eller i Fællesskabet, bearbejdes eller forarbejdes i AVS-staterne, anses de som værende fuldt ud fremstillet i AVS-staterne. 4. Bearbejdning eller forarbejdning foretaget i Ceuta og Melilla, i OLT eller i Fællesskabet anses for at være foretaget i AVS-staterne, såfremt materialerne senere bearbejdes eller forarbejdes i AVS-staterne. 5. Ved anvendelsen af stk. 5, stk. 3 og 4, betragtes de utilstrækkelige arbejdsprocesser i artikel 35 ikke som bearbejdning eller forarbejdning. 6. Ceuta og Melilla betragtes som et enkelt territorium. AFSNIT VII AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 40 Revision af oprindelsesreglerne Rådet foretager i overensstemmelse med artikel 7 i BILAGET, hver gang AVS-staterne eller Fællesskabet anmoder derom, en undersøgelse af gennemførelsen af denne protokols bestemmelser og af bestemmelsernes økonomiske virkninger med henblik på at foretage de nødvendige ændringer eller tilpasninger. Ministerrådet tager bl.a. hensyn til den teknologiske udviklings indvirkning på oprindelsesreglerne. Afgørelserne træder i kraft hurtigst muligt. Artikel 41 Bilag Bilagene til denne protokol udgør en integrerende del af denne. Artikel 42 Gennemførelse af protokollen Fællesskabet og AVS-staterne tager hver især de nødvendige skridt til gennemførelsen af denne protokol. BILAG I INDLEDENDE NOTER TIL LISTEN I BILAG II Note 1: Listen indeholder de betingelser, der skal være opfyldt, for at alle produkter kan anses for at være tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede i henhold til artikel 4 i protokollen. Note 2: 1. I de to første kolonner på listen beskrives det fremstillede produkt. I første kolonne angives position eller kapitel i det harmoniserede system, og i anden kolonne angives varebeskrivelsen i den bestemte position eller det bestemte kapitel i dette system. For hver angivelse i de to første kolonner er en regel specificeret i kolonne 3 eller 4. Når der i nogle tilfælde står et "ex" før angivelsen i første kolonne, betyder det, at reglen i kolonne 3 eller 4 kun finder anvendelse på den del af den pågældende position eller det pågældende kapitel, som er anført i kolonne 2. 2. Når flere positioner er grupperet i kolonne 1, eller et kapitel er angivet, og varebeskrivelsen i kolonne 2 derfor er angivet generelt, finder den tilsvarende regel i kolonne 3 eller 4 anvendelse på alle produkter, der i henhold til det harmoniserede system tariferes under positioner i kapitlet eller under en af de positioner, der er grupperet i kolonne 1. 3. Når der er forskellige regler i listen for forskellige produkter inden for en position, indeholder hver "indrykning" beskrivelsen af den del af positionen, der er omfattet af den tilsvarende regel i kolonne 3 eller 4. 4. Hvis der i forbindelse med en angivelse i de to første kolonner er specificeret en regel i både kolonne 3 og 4, kan eksportøren vælge at anvende enten reglen i kolonne 3 eller reglen i kolonne 4. Hvis der ikke er angivet nogen oprindelsesregel i kolonne 4, skal reglen i kolonne 3 anvendes. Note 3: 1. Bestemmelserne i protokollens artikel 4 angående varer, der har opnået oprindelsesstatus, og som benyttes til fremstilling af andre produkter, finder anvendelse, uanset om denne status er opnået på den fabrik, hvor disse produkter benyttes eller på en anden fabrik i Fællesskabet eller AVS-staterne. Eksempel: En maskine, der henhører under pos. 84.07, for hvilken det i reglen hedder, at værdien af anvendte materialer uden oprindelsesstatus ikke må overstige 40% af prisen ab fabrik, fremstilles af "andet legeret stål groft tildannet ved smedning", der henhører under pos. 72.24. Hvis smedningen er foretaget i Fællesskabet på grundlag af en barre uden oprindelsesstatus, har smedeemnet allerede fået oprindelsesstatus i henhold til reglen for pos. ex 72.24 på listen. Smedeemnet anses så for at have oprindelsesstatus ved beregningen af værdien af maskinen, uanset om denne er fremstillet på den samme fabrik eller på en anden fabrik i Fællesskabet. Der tages således ikke hensyn til værdien af barren uden oprindelsesstatus, når værdien af de anvendte materialer uden oprindelsesstatus lægges sammen. 2. Reglen i listen er den mindstebearbejdning eller -forarbejdning, der er nødvendig, og yderligere bearbejdning eller forarbejdning giver også oprindelsesstatus; omvendt kan en mindre grad af bearbejdning eller forarbejdning ikke give oprindelsesstatus. Når et materiale uden oprindelsesstatus ifølge en regel kan anvendes på et vist fremstillingstrin, er det tilladt at anvende sådant materiale på et tidligere stadium i fremstillingen, men ikke på et senere stadium. 3. Såfremt en regel angiver "fremstilling på basis af alle materialer", kan, med forbehold af note 3.2, også materialer, der henhører under samme position som produktet, anvendes, jf. dog eventuelle specifikke begrænsninger, som også kan være indeholdt i reglen. Ved "fremstilling på basis af alle materialer, herunder andre materialer, der henhører under pos....." forstås imidlertid, at kun materialer, der tariferes under samme position som produktet med en anden beskrivelse end varebeskrivelsen i kolonne 2 på listen, kan anvendes. 4. Når det i en regel på listen specificeres, at et produkt må fremstilles af mere end ét materiale, betyder det, at et eller flere af materialerne kan anvendes. Det kræves ikke, at alle materialerne anvendes. Eksempel: I reglen for vævede stoffer henhørende under H.S.-pos. 52.08-52.12 hedder det, at naturlige fibre kan anvendes, og at bl.a. kemikalier også kan anvendes. Dette betyder ikke, at både naturlige fibre og kemikalier skal anvendes, men at et af dem eller begge må anvendes. 5. Når det i en regel i listen hedder, at et produkt skal være fremstillet af et bestemt materiale, forhindrer betingelsen ikke, at der anvendes andre materialer, som på grund af deres art ikke kan opfylde reglen (se også note 6.3. nedenfor angående tekstiler). Eksempel: Reglen angående tilberedte fødevarer under pos. 19.04, hvorefter anvendelse af korn og varer deraf udtrykkeligt er udelukket, er ikke til hinder for, at der anvendes mineralsalte, kemiske og andre tilsætningsstoffer, som ikke er fremstillet af korn. Dette gælder imidlertid ikke for produkter, der - selv om de ikke må fremstilles af det bestemte materiale, der er nævnt på listen - på et tidligere fremstillingstrin må fremstilles af et materiale af samme art. Eksempel: Når en beklædningsgenstand henhørende under ex kapitel 62 er fremstillet af fiberdug, og selv om det er tilladt udelukkende at anvende garn uden oprindelsesstatus til fremstilling af den slags artikler, er det ikke muligt at starte med fiberdug, selv om fiberdug normalt ikke kan fremstilles af garn. I sådanne tilfælde vil udgangsmaterialet normalt skulle være stadiet inden garnet, dvs. fiberstadiet. 6. Når der i en regel i listen angives to procenter som maksimalværdien af materialer uden oprindelsesstatus, der kan anvendes, må disse procenter ikke lægges sammen. Maksimalværdien af alle de anvendte materialer uden oprindelsesstatus må således aldrig være højere end den højeste af de angivne procenter. Endvidere må de enkelte procenter ikke overskrides i forhold til de bestemte materialer, de gælder for. Note 4: 1. "Naturlige fibre" anvendes i listen for alle andre fibre end regenererede og syntetiske fibre. De er begrænset til stadiet inden spinding foretages, herunder også affald, og omfatter, medmindre andet er angivet, også fibre, der er kartede, kæmmede eller på anden måde beredt, men ikke spundet. 2. "Naturlige fibre" omfatter også hestehår henhørende under pos. 05.03 og natursilke henhørende under pos. 50.02 og 50.03, samt uld og fine eller grove dyrehår under pos. 51.01, 51.02, 51.03, 51.04 og 51.05, bomuld under pos. 52.01, 52.02 og 52.03 og andre vegetabilske fibre under pos. 53.01, 53.02, 53.03, 53.04 og 53.05. 3. "Spindeopløsninger", "kemikalier" og "materialer til papirfremstilling" anvendes i listen til beskrivelse af materialer, der ikke tariferes i kapitel 50-63, og som kan anvendes til fremstilling af regenererede eller syntetiske fibre eller papirfibre eller -garn. 4. "Korte kemofibre" anvendes i listen for syntetiske eller regenererede bånd (tow), korte fibre eller affald henhørende under pos. 55.01, 55.02, 55.03, 55.04, 55.05, 55.06 og 55.07. Note 5: 1. Når der for et bestemt produkt er henvist til denne note, finder betingelserne i kolonne 3 ikke anvendelse på basistekstilmaterialer, der er anvendt til fremstilling af dette produkt, og som sammenlagt udgør 10% eller derunder af den samlede vægt af alle anvendte basistekstilmaterialer (jf. også note 5.3. og 5.4.). 2. Denne tolerancemargen kan imidlertid kun anvendes på blandede produkter, der er fremstillet af to eller flere basistekstilmaterialer. Følgende materialer er basistekstilmaterialer: - natursilke - uld - grove dyrehår - fine dyrehår - hestehår - bomuld - materialer til papirfremstilling og papir - hør - hamp - jute og andre bastfibre - sisal og andre agavefibre - kokos, abaca, ramie og andre vegetabilske tekstilfibre - endeløse syntetiske fibre - endeløse regenererede fibre - strømførende fibre - korte syntetiske fibre af polypropylen - korte syntetiske fibre af polyestere - korte syntetiske fibre af polyamid - korte syntetiske fibre af polyacrylonitril - korte syntetiske fibre af polyimid - korte syntetiske fibre af polytetraflouorethylen - korte syntetiske fibre af polyphenylensulphid - korte syntetiske fibre af polyvinylchlorid - andre korte syntetiske fibre - korte regenererede fibre af viskose - andre korte regenererede fibre - garn af polyurethan opdelt af fleksible polyethersegmenter, også overspundet - garn af polyurethan opdelt af fleksible polyestersegmenter, også overspundet - produkter henhørende under pos 56.05 (metalliseret garn), hvori der indgår strimler bestående af en kerne af aluminiumsfolie eller en kerne af plastfolie, også beklædt med aluminiumspulver, af bredde på 5 mm og derunder, der ved hjælp af et klæbemiddel er anbragt mellem to lag plastfolie - andre produkter henhørende under pos. 56.05. Eksempel: Garn henhørende under pos. 52.05, der er fremstillet af bomuldsfibre henhørende under pos. 52.03 og korte syntetiske fibre henhørende under pos. 55.06, er blandet garn. Derfor kan korte syntetiske fibre uden oprindelsesstatus, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af kemikalier eller spindeopløsninger), anvendes med op til 10 vægtprocent af garnet. Eksempel: Vævet stof henhørende under pos. 51.12, der er fremstillet af uldgarn henhørende under pos. 51.07 og garn af korte syntetiske fibre henhørende under pos. 55.09, er et blandet stof. Derfor kan garn af syntetiske fibre, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af kemikalier eller spindeopløsninger), eller uldgarn, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af naturlige fibre, ikke kartede eller kæmmede eller på anden måde beredt til spinding), eller en kombination af disse to garntyper anvendes med op til 10 vægtprocent af stoffet. Eksempel: Tuftet tekstilstof henhørende under pos. 58.02, der er fremstillet af bomuldsgarn henhørende under pos. 52.05 og bomuldsstof henhørende under pos. 52.10, er kun et blandet produkt, når bomuldsstoffet i sig selv er et blandet stof, fremstillet af garner, der tariferes under to særskilte positioner, eller når de anvendte bomuldsgarner selv er blandinger. Eksempel: Der er klart tale om to særskilte basistekstilmaterialer, når det pågældende tuftede tekstilstof er fremstillet af bomuldsgarn henhørende under pos. 52.05 og stof af syntetiske fibre henhørende under pos. 54.07, og det tuftede tekstilstof er derfor et blandet produkt. 3. For produkter, hvori der indgår "garn fremstillet af polyurethan opdelt af fleksible polyestersegmenter, også overspundet", er tolerancen 20% med hensyn til dette garn. 4. For produkter, hvori der indgår "strimler bestående af en kerne af aluminiumsfolie eller en kerne af plastfolie, også beklædt med aluminiumspulver, af bredde på 5 mm og derunder, der ved hjælp af et klæbemiddel er anbragt mellem to lag plastfolie", er tolerancen 30% med hensyn til denne strimmel. Note 6: 1. For de tekstilvarer, der i listen er markeret med en fodnote med henvisning til denne indledende note, kan besætningsartikler og tilbehør af tekstilmaterialer, som ikke opfylder reglen i listen i kolonne 3 for det fremstillede produkt, anvendes, forudsat at deres vægt ikke overstiger 10% af den samlede vægt af alle de medgåede tekstilmaterialer. Besætningsartikler og tilbehør af tekstilmaterialer er dem, der er tariferet i kapitel 50 til 63. For- og mellemfor betragtes ikke som besætningsartikler eller tilbehør. 2. Besætningsartikler og tilbehør, der ikke er af tekstilmateriale og andre anvendte materialer, som ikke indeholder tekstilmateriale, skal ikke opfylde betingelserne i kolonne 3, selvom de falder uden for anvendelsesområdet for note 3.5. 3. I overensstemmelse med note 3.5 kan besætningsartikler og tilbehør uden oprindelsesstatus, der ikke er fremstillet af tekstilmateriale, eller andre produkter uden oprindelsesstatus, som ikke indeholder tekstilmaterialer, dog anvendes frit, når de ikke kan fremstilles af de i kolonne 3 anførte materialer. - Hedder det f.eks. [1] i en regel på listen, at der skal anvendes garn til en bestemt tekstilgenstand som f.eks. en bluse, forhindrer dette ikke, at der kan anvendes metalgenstande som f.eks. knapper, da de ikke kan fremstilles af tekstilmateriale. [1] Dette eksempel tjener udelukkende til forklaring og er ikke retligt bindende. 4. Når der gælder en procentregel, skal der tages hensyn til værdien af besætningsartikler og tilbehør ved beregningen af værdien af de medgåede materialer, som ikke har oprindelsesstatus. Note 7: 1. Som "specifikke processer" (pos. ex 27.07, 27.13 til 27.15, ex 29.01, ex 29.02 og ex 34.03) betragtes: (a) vakuumdestillation (b) gendestillation i videre fraktioner [2] [2] Se supplerende bestemmelse 4, litra b), til kapitel 27 i den kombinerede nomenklatur. (c) krakning (d) reformning (e) ekstraktion med selektive opløsningsmidler (f) behandling med koncentreret svovlsyre, rygende svovlsyre eller svovldioxid og efterfølgende neutralisering med alkalier samt blegning og rensning med naturligt aktive jordarter, aktiverede jordarter, aktiveret kul eller bauxit (g) polymerisation (h) alkylering (i) isomerisation. 2. Som "specifikke processer" (pos. 27.10 til 27.12) betragtes: (a) vakuumdestillation (b) gendestillation i videre fraktioner1 (c) krakning (d) reformning (e) ekstraktion med selektive opløsningsmidler (f) behandling med koncentreret svovlsyre, rygende svovlsyre eller svovldioxid og efterfølgende neutralisering med alkalier samt blegning og rensning med naturligt aktive jordarter, aktiverede jordarter, aktiveret kul eller bauxit (g) polymerisation (h) alkylering (i) isomerisation (j) kun for tunge olier henhørende under pos. ex 27.10: afsvovling ved anvendelse af hydrogen, når varernes svovlindhold derved reduceres med mindst 85% (metode ASTM D 1266-59 T) (k) kun for produkter henhørende under pos. 27.10: afparaffinering, dog ikke ved simpel filtrering (l) kun for tunge olier henhørende under pos. 27.10: hydrogenbehandling - dog ikke afsvovling - ved hvilken hydrogenen ved et tryk på over 20 bar og en temperatur på over 250° C deltager aktivt i en kemisk reaktion ved hjælp af en katalysator. Efterfølgende hydrogenbehandling af smøreolier henhørende under pos. ex 27.10 (hydrofinishing, f.eks. affarvning) med henblik på forbedring af farven eller stabiliteten betragtes ikke som særlige processer (m) kun for brændselsolier henhørende under pos. ex 27.10: atmosfærisk destillation, når der ved destillation efter ASTM D 86 op til 300° C overdestilleres mindre end 30 rumfangsprocent (herunder tab ved destillation) (n) kun for andre tunge olier end gasolier og brændselsolier henhørende under pos. ex 27.10: bearbejdning ved elektrisk højfrekvensudladning. 3. For pos. ex 27.07, 27.13, 27.14, 27.15, ex 29.01, ex 29.02 og ex 34.03 giver simple arbejdsprocesser, såsom rensning, klaring, udblødning, udskilning af vand, filtrering, farvning, mærkning, opnåelse af et givet svovlindhold ved blanding af produkter med forskelligt svovlindhold og alle kombinationer af disse arbejdsprocesser eller lignende arbejdsprocesser, ikke oprindelsesstatus. BILAG II LISTE OVER BEARBEJDNINGER ELLER FORARBEJDNINGER, SOM MATERIALER UDEN OPRINDELSESSTATUS SKAL UNDERGÅ, FOR AT DET FREMSTILLEDE PRODUKT KAN FÅ OPRINDELSESSTATUS De på listen opførte produkter er ikke alle omfattet af aftalen. Der henvises derfor til de øvrige dele af aftalen >TABELPOSITION> >TABELPOSITION> BILAG III I denne protokol forstås ved »OLT« nedenstående lande og territorier, der er nævnt i fjerde del af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab: (Denne liste foregriber ikke disse landes og territoriers status eller udviklingen heraf) 1. Land, der har særlige forbindelser med Kongeriget Danmark: - Grønland 2. Oversøiske territorier under Den Franske Republik: - Ny Kaledonien - Fransk Polynesien - Sydpolarlandene og Antarktis (fransk) - Øerne Wallis og Futuna 3. Territoriale samfund under Den Franske Republik: - Mayotte - Saint Pierre og Miquelon 4. Oversøiske lande under Kongeriget Nederlandene: - Aruba - De Nederlandske Antiller: - Bonaire - Curaçao - Saba - Sint-Eustatius - Sint-Maarten 5. Britiske oversøiske lande og territorier: - Anguilla - Caymanøerne - Falklandsøerne - Syd-Georgien og Syd-Sandwichøerne - Montserrat - Pitcairn - St. Helena samt øerne Ascension og Tristan da Cunha - Britisk antarktisk territorium - Britiske territorier i Det Indiske Ocean - Turks- og Caicosøerne - De Britiske Jomfruøer BILAG IV FORMULAR TIL VARECERTIFIKAT 1. Varecertifikat EUR.1 skal udfærdiges på den formular, der findes i dette bilag. Formularen trykkes på et eller flere af de sprog, som aftalen er affattet på. Certifikatet udfærdiges på et af disse sprog og i overensstemmelse med udførselsstatens egne retsregler. Hvis det udfærdiges i hånden, skal det udfyldes med blæk og blokbogstaver. 2. Certifikatets format er 210 x 297mm, idet en maksimal afgivelse på plus 8mm og minus 5mm i længden kan tillades. Der skal anvendes hvidt, træfrit og skrivefast papir med en vægt på mindst 60g pr. m². Det skal være forsynet med grønt guillocheret bundtryk, som gør al forfalskning ved hjælp af mekaniske eller kemiske midler synlig. 3. Udførselsstaterne kan forbeholde sig ret til selv at trykke certifikaterne eller overlade trykningen til trykkerier, som de har godkendt. I sidstnævnte tilfælde skal hvert certifikat forsynes med en bemærkning om godkendelsen. Hvert certifikat skal forsynes med trykkeriets navn og adresse eller et mærke, som gør det muligt at identificere trykkeriet. Desuden skal det forsynes med et påtrykt eller på anden måde anført løbenummer, der tjener til identifikation. 4. De formularer, der er vist i bilag 4 til AVS/EØF-Ministerrådets afgørelse nr. 1/89, kan fortsat anvendes, indtil lagrene er opbrugt, eller senest indtil den 31. december 1992. VARECERTIFIKAT >TABELPOSITION> >TABELPOSITION> ANMODNING OM VARECERTIFIKAT >TABELPOSITION> EKSPORTØRENS ERKLÆRING Undertegnede eksportør af de på omstående side beskrevne varer, ERKLÆRER, at varerne opfylder de betingelser, der er fastsat for udstedelse af dette certifikat; BESKRIVER de omstændigheder, der har gjort det muligt for varerne at opfylde disse betingelser: FREMLÆGGER følgende dokumentation (1): FORPLIGTER SIG til på de kompetente myndigheders forlangende at fremlægge enhver yderligere dokumentation, som disse måtte finde nødvendig for udstedelse af dette certifikat samt til i påkommende tilfælde at indvilge i enhver undersøgelse ved de nævnte myndigheders foranstaltning af sin bogføring og af fremstillingsforholdene for ovennævnte varer; ANMODER om udstedelse af varecertifikat for disse varer. (Sted og dato) (Underskrift) (1) For eksempel: indførselsdokumenter, varecertifikater, erklæringer fra producenten m.v., vedrørende de anvendte materialer eller varer, der genudføres i uforandret stand. BILAG V FAKTURAERKLÆRING Fakturaerklæringen, hvis tekst er angivet i det følgende, udfærdiges i overensstemmelse med fodnoterne. Det er dog ikke nødvendigt at gengive fodnoterne. Engelsk The exporter of the products covered by this document (customs authorization No