Fælles holdning (EF) Nr. 12/2002

vedtaget af Rådet den 20. november 2001

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum

(2002/C 45 E/06)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 152, stk. 4, litra b),

under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),

efter høring af Regionsudvalget,

efter fremgangsmåden i traktatens artikel 251(3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådets direktiv 90/667/EØF af 27. november 1990 om sundhedsmæssige bestemmelser for bortskaffelse, forarbejdning og afsætning af animalsk affald og for beskyttelse mod forekomst af patogener i foder fremstillet af dyr, herunder fisk, og om ændring af direktiv 90/425/EØF(4) fastlægger det princip, at alt animalsk affald, uanset hvor det kommer fra, kan anvendes til fremstilling af fodermidler efter at have gennemgået en passende behandling.

(2) Den Videnskabelige Styringskomité har vedtaget en række udtalelser, siden det pågældende direktiv blev vedtaget. Dens hovedkonklusion er, at animalske biprodukter fra dyr, der ved sundhedskontrollen findes uegnede til konsum, ikke bør indgå i foderkæden.

(3) På baggrund af ovennævnte videnskabelige udtalelser bør de foranstaltninger, der skal iværksættes, afhænge af arten af de animalske biprodukter, der anvendes. Mulighederne for at anvende visse former for animalsk materiale bør begrænses. Der bør fastsættes bestemmelser om anvendelse af animalske biprodukter til andet end foder og om bortskaffelse heraf.

(4) På baggrund af erfaringerne fra de seneste år vil det være hensigtsmæssigt at afklare forholdet mellem direktiv 90/667/EØF og Fællesskabets miljølovgivning. Forordningen må ikke berøre gennemførelsen af gældende miljølovgivning eller forhindre, at der udvikles nye regler om miljøbeskyttelse, navnlig hvad angår bionedbrydeligt affald.

(5) Den internationale videnskabelige konference om kød- og benmel, som Kommissionen og Europa-Parlamentet afholdt i Bruxelles den 1.-2. juli 1997, indledte en debat om produktion af og fodring med kød- og benmel. På konferencen opfordredes der til yderligere overvejelser angående den fremtidige politik på dette område. Med henblik på at skabe den bredest mulige offentlige debat om EF's fremtidige lovgivning på foderstofområdet fremlagde Kommissionen i november 1997 et høringspapir om kød- og benmel. På grundlag af denne høring fremgik det, at det generelt erkendes, at der er et behov for at ændre direktiv 90/667/EØF, så det bringes på linje med den aktuelle viden på dette område.

(6) Europa-Parlamentet slog i sin beslutning af 16. november 2000 om BSE og sikkerhed i forbindelse med foderstoffer(5) til lyd for et forbud mod brug af animalske proteiner i foder, indtil nærværende forordning træder i kraft.

(7) I henhold til de videnskabelige udtalelser er der en formodning om risiko for sygdomsspredning, hvis en dyreart fodres med proteiner, der stammer fra forarbejdning af kroppe eller dele af dyr af samme art. Denne praksis bør derfor som en sikkerhedsforanstaltning forbydes. Der bør vedtages gennemførelsesbestemmelser for at sikre den nødvendige adskillelse af animalske biprodukter, der skal anvendes i foder, på et hvilket som helst stadium af forarbejdningen, oplagringen og transporten. Der bør imidlertid være mulighed for at fastsætte undtagelser fra dette overordnede forbud i forbindelse med fisk og pelsdyr, hvis de videnskabelige udtalelser berettiger hertil.

(8) Køkken- og madaffald, der indeholder produkter af animalsk oprindelse, kan ligeledes være vektor for sygdomsspredning. Alt køkken- og madaffald fra transportmidler i international fart bør bortskaffes på sikker vis. Køkken- og madaffald, der produceres inden for Fællesskabet, bør ikke anvendes som foder til opdrættede dyr, bortset fra pelsdyr.

(9) Fra oktober 1996 foretog Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor i flere runder inspektioner i medlemsstaterne for at vurdere tilstedeværelsen og forvaltningen af de væsentligste risikofaktorer og overvågningsprocedurer med hensyn til BSE. En del af vurderingen vedrørte ordningerne for kommerciel destruktion og andre metoder til bortskaffelse af animalsk affald. Efter disse inspektioner blev der draget nogle generelle konklusioner og fremsat en række henstillinger, specielt vedrørende muligheden for at kunne spore animalske biprodukter.

(10) For at undgå enhver risiko for udbredelse af patogener og/eller restkoncentrationer bør animalske biprodukter forarbejdes, opbevares og holdes adskilt i et godkendt anlæg, som der føres tilsyn med, og som udpeges af den pågældende medlemsstat, eller bortskaffes på en hensigtsmæssig måde. Under visse omstændigheder, især når afstand, transporttid eller kapacitetsproblemer gør det berettiget, kan det pågældende forarbejdnings-, forbrændings- eller medforbrændingsanlæg ligge i en anden medlemsstat.

(11) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald(6) finder ikke anvendelse på forbrændingsanlæg, hvis det affald, der behandles, udelukkende består af døde dyr. Det er nødvendigt at fastsætte minimumskrav til sådanne forbrændingsanlæg for at beskytte dyresundheden og folkesundheden. Indtil der vedtages fællesskabskrav, kan medlemsstaterne vedtage miljølovgivning for sådanne anlæg. Der bør gælde mindre strenge krav for lavkapacitetsforbrændingsanlæg som dem, der findes på gårde og i kæledyrskrematorier, under hensyn til den lavere risiko ved det behandlede materiale, og så man undgår unødvendig transport af animalske biprodukter.

(12) Der bør fastsættes særlige bestemmelser om kontrollen med forarbejdningsanlæg, navnlig vedrørende de nærmere procedurer for validering af forarbejdningsmetoder og for egenkontrollen med produktionen.

(13) Det kan være hensigtsmæssigt at fastsætte undtagelser fra bestemmelserne om anvendelse af animalske biprodukter for at lette fodringen af dyr, der ikke er bestemt til konsum. En sådan anvendelse bør være underlagt myndighedernes kontrol.

(14) Det kan ligeledes være hensigtsmæssigt at fastsætte undtagelser for at tillade bortskaffelse på stedet af animalske biprodukter under kontrollerede forhold. Det er vigtigt, at Kommissionen modtager de oplysninger, der er nødvendige, så den kan overvåge situationen og fastsætte gennemførelsesbestemmelser, hvis der skulle blive brug for det.

(15) Der bør foretages EF-inspektioner i medlemsstaterne for at sikre en ensartet gennemførelse af sundhedskravene. En sådan kontrol bør også omfatte revisionsproceduren.

(16) EF-retsforskrifterne vedrørende sundhedsforhold bør fastsættes på et videnskabeligt grundlag. I den forbindelse bør de relevante videnskabelige komitéer, der er nedsat ved Kommissionens afgørelse 97/404/EF(7) og 97/579/EF(8), høres, hver gang der er behov herfor. Der er navnlig behov for yderligere en videnskabelig udtalelse om anvendelse af produkter af animalsk oprindelse i organiske gødningsstoffer og jordforbedringsmidler. Indtil der vedtages fællesskabsbestemmelser i lyset af en sådan udtalelse, kan medlemsstaterne opretholde eller vedtage nationale bestemmelser, der er strengere end dem, der fastsættes i denne forordning, idet sådanne bestemmelser dog skal være i overensstemmelse med anden gældende fællesskabslovgivning.

(17) I medlemsstaterne findes der meget forskellige former for finansiel støtte til forarbejdning, indsamling, opbevaring og bortskaffelse af animalske biprodukter. For at undgå, at dette påvirker de forskellige landbrugsprodukters indbyrdes konkurrencevilkår, er det nødvendigt at foretage en analyse og om fornødent på EF-plan at træffe de påkrævede foranstaltninger.

(18) På baggrund af ovenstående er en grundlæggende revision af de fællesskabsbestemmelser, der gælder for animalske biprodukter, derfor nødvendig.

(19) De animalske biprodukter, der ikke er bestemt til konsum (navnlig forarbejdet animalsk protein, afsmeltet fedt, foder til selskabsdyr, huder og skind og uld), er medtaget i listen over varer i traktatens bilag I. Afsætningen af disse produkter er en væsentlig indkomstkilde for en del af landbrugsbefolkningen. For at sikre en rationel udvikling af denne sektor og øge dens produktivitet bør der på EF-plan fastsættes sundhedsmæssige og dyresundhedsmæssige bestemmelser for de pågældende produkter. Som følge af den betydelige risiko for spredning af dyresygdomme bør der for visse animalske biprodukter opstilles særlige krav vedrørende afsætningen heraf, navnlig i områder, der har en høj sundhedsmæssig status.

(20) For at sikre, at produkter, der indføres fra tredjelande, er af en hygiejnemæssig standard, der mindst er lig med eller svarer til den, der gælder i EF, bør der indføres en godkendelsesordning for tredjelande og disses virksomheder samt en procedure for EF-inspektioner, der kan sikre, at betingelserne for en sådan godkendelse overholdes. Indførsel fra tredjelande af foder til selskabsdyr og råvarer til fremstilling heraf kan foregå på andre betingelser end dem, der gælder for sådanne produkter fremstillet i EF, specielt hvis de krævede garantier vedrører restkoncentrationer af stoffer, der er forbudt ved Rådets direktiv 96/22/EF af 29. april 1996 om forbud mod anvendelse af visse stoffer med hormonal og thyreostatisk virkning og af ß-agonister i husdyrbrug og om ophævelse af direktiv 81/602/EØF, 88/146/EØF og 88/299/EØF(9). For at sikre at sådant foder til selskabsdyr og sådanne råvarer kun anvendes til det påregnede formål, bør der fastlægges passende kontrolforanstaltninger med hensyn til materiale, for hvilket der gælder en undtagelse.

(21) Animalske biprodukter, som er i transit i Fællesskabet, og animalske biprodukter med oprindelse i Fællesskabet og bestemt til udførsel kan udgøre en risiko for dyresundheden og folkesundheden i Fællesskabet. Visse krav i denne forordning bør derfor gælde for sådanne flytninger.

(22) Et ledsagedokument for animalske produkter er den måde, hvorpå myndighederne på bestemmelsesstedet bedst kan opnå garanti for, at en forsendelse opfylder betingelserne i denne forordning. Sundhedscertifikatet bør bibeholdes af hensyn til kontrollen med visse indførte produkters bestemmelsessted.

(23) Med henblik på at opfylde ovennævnte målsætninger har Rådet vedtaget direktiv 92/118/EØF af 17. december 1992 om dyresundhedsmæssige og sundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af produkter, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbestemmelser, som omhandlet i kapitel I i bilag A til direktiv 89/662/EØF, og for så vidt angår patogener, i direktiv 90/425/EØF(10).

(24) Rådet og Kommissionen har vedtaget flere beslutninger om gennemførelsen af direktiv 90/667/EØF og 92/118/EØF. Desuden er der foretaget væsentlige ændringer af direktiv 92/118/EØF, og der skal foretages yderligere ændringer. Der findes således i øjeblikket en lang række EF-retsakter, der regulerer sektoren for animalske biprodukter, og der er behov for en forenkling.

(25) En sådan forenkling vil også medføre en større gennemsigtighed med hensyn til de særlige sundhedsbestemmelser, der gælder for animalske produkter, der ikke er bestemt til konsum. Forenklingen af de særlige sundhedsbestemmelser må ikke medføre en deregulering. Det er derfor nødvendigt at opretholde og, for at beskytte menneskers og dyrs sundhed, at skærpe de nærmere sundhedsbestemmelser vedrørende animalske produkter, der ikke er bestemt til konsum.

(26) De pågældende produkter bør være underlagt bestemmelserne om veterinærkontrol, herunder kontrol foretaget af Kommissionens eksperter, og de eventuelle beskyttelsesforanstaltninger, der er fastsat i Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked(11).

(27) Der bør føres effektiv kontrol med produkter, der indføres til EF. Det kan ske ved en gennemførelse af den kontrol, der er foreskrevet i Rådets direktiv 97/78/EF af 18. december 1997 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen med tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet(12).

(28) Direktiv 90/667/EØF, Rådets beslutning 95/348/EF af 22. juni 1995 om veterinære og dyresundhedsmæssige bestemmelser, der skal gælde i Det Forenede Kongerige og Irland, for behandling af visse former for affald, der skal afsættes lokalt som foder til bestemte grupper af dyr(13), og Rådets beslutning 1999/534/EF af 19. juli 1999 om foranstaltninger for forarbejdning af visse former for animalsk affald med henblik på beskyttelse mod overførbare spongiforme encephalopatier og om ændring af Kommissionens beslutning 97/735/EF(14) bør derfor ophæves.

(29) For at tage hensyn til den tekniske og videnskabelige udvikling bør der sikres en procedure for et snævert og effektivt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne i Den Stående Veterinærkomité, der er nedsat ved Rådets afgørelse 68/361/EØF(15).

(30) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(16) -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Anvendelsesområde

1. Ved denne forordning fastsættes sundheds- og dyresundhedsbestemmelser for:

a) indsamling, transport, opbevaring, håndtering, forarbejdning og anvendelse eller bortskaffelse af animalske biprodukter for at undgå, at sådanne produkter kan udgøre en risiko for menneskers eller dyrs sundhed

b) afsætning af og i visse særlige tilfælde udførsel og transit af animalske biprodukter og de deraf afledte produkter, der er omhandlet i bilag VII og VIII.

2. Denne forordning gælder ikke for:

a) råt foder til selskabsdyr hos detailhandlere eller i lokaler ved salgssteder, hvor opskæring og opbevaring udelukkende finder sted med henblik på direkte salg til forbrugeren det pågældende sted

b) flydende mælk og colostrum, der bortskaffes eller anvendes på oprindelsesbedriften

c) hele kroppe eller dele af vildt, der ikke mistænkes for at være inficerede med sygdomme, som kan overføres til mennesker eller dyr, undtagen fisk, der landes til kommercielle formål, og hele kroppe eller dele af vildt, der anvendes til fremstilling af jagttrofæer

d) råt foder til selskabsdyr til brug på stedet, når det kommer fra dyr, der er slagtet på oprindelsesbedriften alene med henblik på landbrugerens og dennes families anvendelse heraf som fødevarer i overensstemmelse med national lovgivning

e) køkken- og madaffald, undtagen

i) fra transportmidler i international fart

ii) når det anvendes til foder, eller

iii) når det anvendes i biogasanlæg eller til kompostering

f) æg, embryoner og sæd til avlsformål, og

g) transit ad sø- eller luftvejen.

3. Denne forordning berører ikke veterinærbestemmelser, der har til formål at udrydde og føre kontrol med visse sygdomme.

Artikel 2

Definitioner

1. I forbindelse med denne forordning finder følgende definitioner anvendelse:

a) Animalske biprodukter: hele kroppe eller dele af dyr og animalske produkter som omhandlet i artikel 4, 5 og 6, som ikke er bestemt til konsum, herunder æg, embryoner og sæd

b) Kategori 1-materiale: animalske biprodukter som omhandlet i artikel 4

c) Kategori 2-materiale: animalske biprodukter som omhandlet i artikel 5

d) Kategori 3-materiale: animalske biprodukter som omhandlet i artikel 6

e) Dyr: alle hvirveldyr og hvirvelløse dyr (herunder fisk, krybdyr og padder)

f) Opdrættede dyr: alle dyr, som holdes, opfedes eller opdrættes af mennesker med henblik på produktion af fødevarer (herunder kød, mælk og æg), uld, pelsværk, fjer, huder eller andre animalske produkter

g) Vildt: alle dyr, som ikke holdes af mennesker

h) Selskabsdyr: alle dyr tilhørende arter, der normalt fodres og holdes af mennesker, uden at dette tager sigte på konsum eller nogen landbrugsproduktion

i) Myndighederne: den centrale myndighed i en medlemsstat, der har til opgave at føre kontrol med, at denne forordning overholdes, og de eventuelle myndigheder, som den centrale myndighed måtte have uddelegeret sin kompetence til, navnlig vedrørende kontrol med foderstoffer; definitionen omfatter også om nødvendigt den tilsvarende myndighed i et tredjeland

j) Afsætning: enhver aktivitet, som har til formål at sælge animalske biprodukter eller deraf afledte produkter, der er omfattet af denne forordning, til tredjemand inden for Fællesskabet eller enhver anden form for levering til en sådan tredjemand, det være sig mod betaling eller gratis, eller opbevaring med henblik på levering til en sådan tredjemand

k) Samhandel: handel mellem medlemsstater med varer som omhandlet i traktatens artikel 23, stk. 2

l) Transit: transport gennem Fællesskabet fra et tredjeland til et andet

m) Producent: enhver, der i forbindelse med sine aktiviteter producerer animalske biprodukter

n) TSE: alle overførbare spongiforme encephalopatier bortset fra dem, der forekommer hos mennesker

o) Specificeret risikomateriale: materiale som omhandlet i bilag V til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier(17).

2. De særlige definitioner i bilag I finder også anvendelse.

Artikel 3

Generelle forpligtelser

1. Animalske biprodukter og deraf afledte produkter skal indsamles, transporteres, opbevares, håndteres, forarbejdes, bortskaffes, afsættes, udføres, transporteres i transit og anvendes i overensstemmelse med denne forordning.

2. Medlemsstaterne kan dog fastsætte nationale regler for indførsel og afsætning af produkter, der ikke er omhandlet i bilag VII og VIII, indtil der vedtages en afgørelse efter proceduren i artikel 33, stk. 2. De skal omgående underrette Kommissionen om enhver anvendelse af denne mulighed.

3. Medlemsstaterne skal enten hver for sig eller sammen sørge for, at der er truffet passende foranstaltninger, og at der findes tilstrækkelige infrastrukturer til, at kravene i stk. 1 kan opfyldes.

KAPITEL II

KATEGORISERING, INDSAMLING, TRANSPORT, BORTSKAFFELSE, FORARBEJDNING, ANVENDELSE OG MIDLERTIDIG OPBEVARING AF ANIMALSKE BIPRODUKTER

Artikel 4

Kategori 1-materiale

1. Kategori 1-materiale omfatter animalske biprodukter som nedenfor beskrevet og alt materiale indeholdende sådanne biprodukter:

a) alle dele af kroppe, herunder huder og skind, af følgende dyr:

i) dyr, der mistænkes for at være inficeret med en TSE i henhold til forordning (EF) nr. 999/2001, eller for hvilke der foreligger officiel bekræftelse på forekomst af en TSE

ii) dyr, der er blevet aflivet i forbindelse med foranstaltninger til udryddelse af TSE

iii) dyr, bortset fra opdrættede dyr og vildt, herunder navnlig selskabsdyr, dyr fra zoologiske haver og cirkusdyr

iv) forsøgsdyr som defineret i artikel 2 i Rådets direktiv 86/609/EØF af 24. november 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsøg og andre videnskabelige formål(18), og

v) vildt, som mistænkes for at være inficeret med sygdomme, der kan overføres til mennesker eller dyr

b) i) specificeret risikomateriale, og

ii) når specificeret risikomateriale ikke er blevet fjernet inden bortskaffelse, hele kroppe af døde dyr, der indeholder specificeret risikomateriale

c) afledte produkter af dyr, som er blevet indgivet stoffer, der er forbudt ved direktiv 96/22/EF, og animalske produkter med restkoncentrationer af miljøforurenende stoffer og andre stoffer, der er opført i gruppe B (3) i bilag I til Rådets direktiv 96/23/EF af 29. april 1996 om de kontrolforanstaltninger, der skal iværksættes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende dyr og produkter heraf og om ophævelse af direktiv 85/358/EØF og 86/469/EØF og beslutning 89/187/EØF og 91/664/EØF(19), hvis de pågældende restkoncentrationer overstiger de niveauer, der er tilladt ifølge EF-bestemmelserne eller, hvis sådanne ikke findes, ifølge national lovgivning

d) alt animalsk materiale indsamlet ved behandling af spildevand fra kategori 1-forarbejdningsanlæg og andre steder, hvor der fjernes specificeret risikomateriale, herunder frasigtet materiale, materiale fra sandfang, blandinger af fedt og olier, slam samt materiale fra afløb fra sådanne anlæg

e) køkken- og madaffald fra transportmidler i international fart, og

f) blandinger af kategori 1-materiale med kategori 2-materiale eller kategori 3-materiale eller med materiale af begge disse kategorier, herunder alt materiale, der skal forarbejdes i et kategori 1-forarbejdningsanlæg.

2. Kategori 1-materiale skal uden unødig forsinkelse indsamles, transporteres og identificeres i overensstemmelse med artikel 7, og medmindre andet er fastsat i artikel 23 og 24:

a) direkte bortskaffes som affald ved forbrænding i et forbrændingsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 12

b) forarbejdes i et forarbejdningsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 13, under anvendelse af en af forarbejdningsmetoderne 1-5, eller, når myndighederne kræver det, af forarbejdningsmetode 1, hvorefter det deraf resulterende materiale skal mærkes permanent, hvis teknisk muligt med lugt, i henhold til bilag VI, kapitel I, og endeligt bortskaffes som affald ved forbrænding eller medforbrænding i et forbrændings- eller medforbrændingsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 12

c) bortset fra materiale som nævnt i stk. 1, litra a), nr. i) og ii), forarbejdes efter forarbejdningsmetode 1 i et forarbejdningsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 13, hvorefter det deraf resulterende materiale skal mærkes permanent, hvis teknisk muligt med lugt, i henhold til bilag VI, kapitel I, og endeligt bortskaffes som affald ved nedgravning i et deponeringsanlæg, der er godkendt i henhold til Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald(20)

d) for køkken- og madaffald. som omhandlet i stk. 1, litra e), bortskaffes som affald ved nedgravning i et deponeringsanlæg, der er godkendt i henhold til direktiv 1999/31/EF, eller

e) i lyset af udviklingen af den videnskabelige viden bortskaffes på en anden måde, der er godkendt efter proceduren i artikel 33, stk. 2, efter høring af den relevante videnskabelige komité. Fremgangsmåderne kan enten supplere eller erstatte dem, der er omhandlet i litra a)-d).

3. Mellemliggende behandling eller opbevaring af kategori 1-materiale er kun tilladt i kategori 1-anlæg for mellemprodukter, der er godkendt i henhold til artikel 10.

4. Kategori 1-materiale kan kun indføres eller udføres i overensstemmelse med denne forordning eller regler, der er fastsat efter proceduren i artikel 33, stk. 2. Indførsel eller udførsel af specificeret risikomateriale må imidlertid kun finde sted i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 999/2001.

Artikel 5

Kategori 2-materiale

1. Kategori 2-materiale omfatter animalske biprodukter som nedenfor beskrevet og alt materiale indeholdende sådanne biprodukter:

a) gylle og indhold fra fordøjelseskanalen

b) alt animalsk materiale, der indsamles ved behandling af spildevand fra andre slagterier end de af artikel 4, stk. 1, litra d), omfattede, eller fra kategori 2-forarbejdningsanlæg, herunder frasigtet materiale, materiale fra sandfang, blandinger af fedt og olier, slam samt materiale fra afløb fra sådanne anlæg

c) animalske produkter med restkoncentrationer af veterinærlægemidler og forurenende stoffer, der er anført i gruppe B (1) og (2) i bilag I til direktiv 96/23/EF, hvis de pågældende restkoncentrationer overstiger de niveauer, der er tilladt ifølge EF-bestemmelserne

d) animalske produkter, der ikke er kategori 1-materiale, som er indført fra tredjelande, og som ved den i fællesskabsbestemmelserne foreskrevne kontrol ikke opfylder veterinærbestemmelserne for indførsel til Fællesskabet, medmindre de sendes tilbage, eller indførslen godkendes med de restriktioner, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne

e) dyr og dele af dyr, der ikke er omhandlet i artikel 4, og som dør på anden måde end ved slagtning til konsum, herunder dyr, der dræbes for at udrydde en epizooti

f) blandinger af kategori 2-materiale med kategori 3-materiale, herunder alt materiale, der skal forarbejdes i et kategori 2-forarbejdningsanlæg, og

g) animalske biprodukter, der ikke er kategori 1-materiale eller kategori 3-materiale.

2. Kategori 2-materiale skal uden unødig forsinkelse indsamles, transporteres og identificeres i overensstemmelse med artikel 7, og medmindre andet er fastsat i artikel 23 og 24:

a) direkte bortskaffes som affald ved forbrænding i et forbrændingsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 12

b) forarbejdes i et forarbejdningsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 13, under anvendelse af en af forarbejdningsmetoderne 1-5, eller, når myndighederne kræver det, af forarbejdningsmetode 1, hvorefter det deraf resulterende materiale skal mærkes permanent, hvis teknisk muligt med lugt, i henhold til bilag VI, kapitel I, og

i) bortskaffes som affald ved forbrænding eller medforbrænding i et forbrændings- eller medforbrændingsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 12, eller

ii) i tilfælde af afsmeltet fedt forarbejdes yderligere til fedtderivater til brug som organiske gødningsstoffer eller jordforbedringsmidler eller til anden teknisk brug, dog ikke i kosmetiske og farmaceutiske produkter og medicinsk udstyr, i et kategori 2-oliekemisk anlæg, der er godkendt i henhold til artikel 14

c) forarbejdes i et forarbejdningsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 13, under anvendelse af forarbejdningsmetode 1, hvorefter det deraf resulterende materiale skal mærkes permanent, hvis teknisk muligt med lugt, i henhold til bilag VI, kapitel I, og

i) i tilfælde af resulterende proteinmateriale anvendes som organisk gødningsstof eller jordforbedringsmiddel i overensstemmelse med eventuelle krav, der skal fastsættes efter proceduren i artikel 33, stk. 2, efter høring af den relevante videnskabelige komité

ii) forarbejdes i et biogas- eller et komposteringsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 15, eller

iii) bortskaffes som affald ved nedgravning i et deponeringsanlæg, der er godkendt i henhold til direktiv 1999/31/EF

d) hvis der er tale om fiskemateriale, ensileres eller komposteres i overensstemmelse med forskrifter, der er vedtaget efter proceduren i artikel 33, stk. 2

e) hvis der er tale om gylle, indhold fra fordøjelseskanalen, der er adskilt fra fordøjelseskanalen, mælk og colostrum, som i henhold til myndighederne ikke frembyder risiko for at sprede nogen alvorlig overførbar sygdom:

i) anvendes i uforarbejdet stand som råvare i et biogas- eller et komposteringsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 15, eller behandles i et teknisk anlæg, der er godkendt hertil i henhold til artikel 18, eller

ii) anvendes på arealer i overensstemmelse med denne forordning, eller

iii) forarbejdes i et biogasanlæg eller komposteres i overensstemmelse med regler, der er fastsat efter proceduren i artikel 33, stk. 2

f) hvis der er tale om hele kroppe eller dele af vildt, der ikke er mistænkt for at være smittet med sygdomme, der kan overføres til mennesker eller dyr, og som anvendes til at fremstille jagttrofæer i et teknisk anlæg, der er godkendt til dette formål i henhold til artikel 18, eller

g) bortskaffes på en anden måde eller anvendes på en anden måde i overensstemmelse med regler, der er fastsat efter proceduren i artikel 33, stk. 2, efter høring af den relevante videnskabelige komité. Disse fremgangsmåder kan enten supplere eller erstatte dem, der er omhandlet i litra a)-f).

3. Mellemliggende behandling eller opbevaring af andet kategori 2-materiale end gylle er kun tilladt i kategori 2-anlæg for mellemprodukter, der er godkendt i henhold til artikel 10.

4. Kategori 2-materiale kan kun afsættes eller udføres i overensstemmelse med denne forordning eller regler, der er fastsat efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Artikel 6

Kategori 3-materiale

1. Kategori 3-materiale omhandler animalske biprodukter som nedenfor beskrevet og alt materiale indeholdende sådanne biprodukter:

a) dele af slagtede dyr, der i overensstemmelse med EF-forskrifterne er egnet til konsum, men som af kommercielle grunde ikke er bestemt til konsum

b) dele af slagtede dyr, som er erklæret uegnede til konsum, men som ikke udviser tegn på sygdomme, der kan overføres til mennesker eller dyr, og som stammer fra slagtekroppe, der er egnede til konsum i overensstemmelse med EF-forskrifterne

c) huder og skind, hove og horn, svinebørster og fjer fra dyr, der er slagtet på et slagteri efter at have været underkastet levende syn og ved denne undersøgelse blev fundet egnede til slagtning med henblik på konsum i overensstemmelse med EF-forskrifterne

d) blod fra andre dyr end drøvtyggere, der er slagtet på et slagteri efter at have været underkastet levende syn og ved denne undersøgelse blev fundet egnede til slagtning med henblik på konsum i overensstemmelse med EF-forskrifterne

e) animalske biprodukter fra fremstilling af produkter bestemt til konsum, herunder affedtede knogler og grever

f) tidligere fødevarer af animalsk oprindelse eller som indeholder animalske produkter, bortset fra køkken- og madaffald, som ikke længere er bestemt til konsum af kommercielle grunde eller på grund af fremstillingsvanskeligheder, mangler ved emballagen eller andre fejl, der ikke indebærer nogen risiko for mennesker eller dyr

g) rå mælk fra dyr, der ikke udviser kliniske tegn på nogen sygdom, der via dette produkt kan overføres til mennesker eller dyr

h) fisk eller andre havdyr, undtagen havpattedyr, som er taget på åbent hav med henblik på fiskemelsproduktion

i) ferske biprodukter fra fisk fra anlæg, der fremstiller fiskerivarer til konsum

j) skaller, biprodukter fra rugerier og knækægsbiprodukter stammende fra dyr, der ikke udviser kliniske tegn på nogen sygdom, der via dette produkt kan overføres til mennesker eller dyr

k) blod, huder og skind, hove, fjer, uld, horn, hår og pelsværk stammende fra dyr, der ikke udviste kliniske tegn på nogen sygdom, der via dette produkt kan overføres til mennesker eller dyr, og

l) andet køkken- og madaffald end det i artikel 4, stk. 1, litra e), omhandlede.

2. Kategori 3-materiale skal uden unødig forsinkelse indsamles, transporteres og identificeres i overensstemmelse med artikel 7, og medmindre andet er fastsat i artikel 23 og 24:

a) direkte bortskaffes som affald ved forbrænding i et forbrændingsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 12

b) forarbejdes i et forarbejdningsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 13, under anvendelse af en af forarbejdningsmetoderne 1-5, hvorefter det deraf resulterende materiale skal mærkes permanent, hvis teknisk muligt med lugt, i henhold til bilag VI, kapitel I, og bortskaffes som affald ved forbrænding eller medforbrænding i et forbrændings- eller medforbrændingsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 12, eller bringes til et deponeringsanlæg, der er godkendt i henhold til direktiv 1999/31/EF

c) forarbejdes i et forarbejdningsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 17

d) forarbejdes i et teknisk anlæg, der er godkendt i henhold til artikel 18

e) anvendes som råvare i et anlæg, der fremstiller foder til selskabsdyr, og som er godkendt i henhold til artikel 18

f) forarbejdes i et biogas- eller et komposteringsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 15

g) hvis der er tale om køkken- og madaffald, som omhandlet i stk. 1, litra l), forarbejdes i et biogasanlæg eller komposteres i overensstemmelser med regler, der er fastsat efter proceduren i artikel 33, stk. 2, eller, indtil sådanne regler er vedtaget, i overensstemmelse med national lovgivning

h) hvis der er tale om fiskemateriale, ensileres eller komposteres i overensstemmelse med regler, der er fastsat efter proceduren i artikel 33, stk. 2

i) bortskaffes på en anden måde eller anvendes på en anden måde i overensstemmelse med regler, der er fastsat efter proceduren i artikel 33, stk. 2, efter høring af den relevante videnskabelige komité. Disse fremgangsmåder kan enten supplere eller erstatte dem, der er omhandlet i litra a)-h).

3. Mellemliggende behandling eller opbevaring af kategori 3-materiale må kun finde sted i kategori 3-anlæg for mellemprodukter, der er godkendt i henhold til artikel 10.

Artikel 7

Indsamling, transport og oplagring

1. Animalske biprodukter og forarbejdede produkter skal indsamles, transporteres og identificeres i overensstemmelse med bilag II.

2. Under transporten skal et handelsdokument eller, når det kræves i denne forordning, et sundhedscertifikat ledsage animalske biprodukter og forarbejdede produkter. Handelsdokumenter og sundhedscertifikater skal opfylde de krav og opbevares i den periode, der er angivet i bilag II.

3. Medlemsstaterne sikrer, at der er passende ordninger til sikring af indsamling og transport af kategori 1- og kategori 2-materiale i henhold til bilag II.

4. Forarbejdede produkter kan udelukkende oplagres i lageranlæg, der er godkendt i henhold til artikel 11.

5. Medlemsstaterne kan imidlertid beslutte, at denne artikel ikke anvendes på gylle, der transporteres mellem to steder på samme gård eller mellem gårde og brugere i samme medlemsstat.

Artikel 8

Forsendelse af animalske biprodukter og forarbejdede produkter til andre medlemsstater

1. Animalske biprodukter og forarbejdede produkter kan kun sendes til andre medlemsstater, hvis de opfylder betingelserne i stk. 2-6.

2. Bestemmelsesmedlemsstaten skal have tilladt modtagelsen af kategori 1-materiale, kategori 2-materiale, forarbejdede produkter, der er afledt af kategori 1- eller kategori 2-materiale, og forarbejdet animalsk protein. Medlemsstaterne kan gøre tilladelsen betinget af, at forarbejdningsmetode 1 anvendes inden forsendelsen.

3. Animalske biprodukter og de i stk. 2 omhandlede forarbejdede produkter skal:

a) ledsages af et handelsdokument eller, når denne forordning kræver det, et sundhedscertifikat, og

b) transporteres direkte til bestemmelsesanlægget, som skal være godkendt i henhold til denne forordning.

4. Når medlemsstaterne sender kategori 1-materiale, kategori 2-materiale, forarbejdede produkter, der er afledt af kategori 1- eller kategori 2-materiale, og forarbejdet animalsk protein til andre medlemsstater, underretter myndighederne på oprindelsesstedet myndighederne på bestemmelsesstedet om alle afsendte forsendelser via ANIMO-systemet eller på anden måde efter fælles aftale. Meddelelsen skal indeholde de oplysninger, der er anført i bilag II, kapitel I, punkt 2.

5. Når myndighederne på bestemmelsesstedet er blevet underrettet om forsendelsen i overensstemmelse med stk. 4, underretter de myndighederne på oprindelsesstedet om alle ankomne forsendelser via ANIMO-systemet eller på anden måde efter fælles aftale.

6. Bestemmelsesmedlemsstaterne sikrer ved regelmæssig kontrol, at de udpegede anlæg på deres område kun anvender det modtagne materiale til de tilladte formål og fører fuldstændige fortegnelser som dokumentation for, at denne forordning er blevet overholdt.

Artikel 9

Fortegnelser

1. Enhver, der afsender, transporterer eller modtager animalske biprodukter, fører fortegnelser over forsendelserne. Fortegnelserne skal indeholde de oplysninger og opbevares i den periode, der er angivet i bilag II.

2. Denne artikel finder dog ikke anvendelse på gylle, der transporteres mellem to steder på samme gård eller lokalt mellem gårde og brugere i samme medlemsstat.

KAPITEL III

GODKENDELSE AF ANLÆG FOR MELLEMPRODUKTER, LAGER-, FORBRÆNDINGS- OG MEDFORBRÆNDINGS-, KATEGORI 1- OG KATEGORI 2-FORARBEJDNINGS-, KATEGORI 2- OG KATEGORI 3-OLIEKEMISKE, BIOGAS- OG KOMPOSTERINGSANLÆG

Artikel 10

Godkendelse af anlæg for mellemprodukter

1. Kategori 1-, 2- og 3-anlæg for mellemprodukter skal godkendes af myndighederne.

2. For at blive godkendt skal kategori 1- og kategori 2-anlæg for mellemprodukter:

a) opfylde kravene i bilag III, kapitel I

b) behandle og opbevare kategori 1- eller kategori 2-materiale i overensstemmelse med bilag III, kapitel II, del B

c) være undergivet anlæggets egenkontrol som foreskrevet i artikel 25, og

d) kontrolleres af myndighederne i overensstemmelse med artikel 26.

3. For at blive godkendt skal kategori 3-anlæg for mellemprodukter:

a) opfylde kravene i bilag III, kapitel I

b) håndtere og opbevare kategori 3-materiale i overensstemmelse med bilag III, kapitel II, del A

c) være undergivet anlæggets egenkontrol som foreskrevet i artikel 25, og

d) kontrolleres af myndighederne i overensstemmelse med artikel 26.

Artikel 11

Godkendelse af lageranlæg

1. Lageranlæg skal godkendes af myndighederne.

2. For at blive godkendt skal lageranlæg:

a) opfylde kravene i bilag III, kapitel III, og

b) kontrolleres af myndighedernes i overensstemmelse med artikel 26.

Artikel 12

Godkendelse af forbrændings- og medforbrændingsanlæg

1. Forbrænding og medforbrænding af forarbejdede produkter skal finde sted i henhold til bestemmelserne i direktiv 2000/76/EF. Forbrænding og medforbrænding af animalske produkter skal finde sted i henhold til bestemmelserne i direktiv 2000/76/EF eller, når dette direktiv ikke finder anvendelse, i henhold til bestemmelserne i denne forordning. Forbrændings- og medforbrændingsanlæg skal godkendes i henhold til nævnte direktiv eller stk. 2 eller 3.

2. For at blive godkendt af myndighederne med henblik på bortskaffelse af animalske biprodukter skal et højkapacitetsforbrændings- eller medforbrændingsanlæg, som ikke er omfattet af direktiv 2000/76/EF, opfylde:

a) de generelle betingelser i bilag IV, kapitel I

b) driftsbetingelserne i bilag IV, kapitel II

c) kravene i bilag IV, kapitel III, vedrørende spildevandsudledning

d) kravene i bilag IV, kapitel IV, vedrørende restprodukter

e) kravene til temperaturmåling i bilag IV, kapitel V, og

f) betingelserne vedrørende unormale driftsforhold i bilag IV, kapitel VI.

3. For at blive godkendt af myndighederne med henblik på bortskaffelse af animalske biprodukter må et lavkapacitetsforbrændings- eller medforbrændingsanlæg, som ikke er omfattet af direktiv 2000/76/EF:

a) kun anvendes til bortskaffelse af døde selskabsdyr og/eller kategori 2- og katagori 3-materiale

b) når det er beliggende på en bedrift, kun anvendes til bortskaffelse af materiale fra denne bestemte bedrift

c) opfylde de almindelige betingelser i bilag IV, kapitel I

d) opfylde de relevante driftsbetingelser i bilag IV, kapitel II

e) opfylde kravene i bilag IV, kapitel IV, vedrørende restprodukter

f) opfylde de relevante krav til temperaturmåling i bilag IV, kapitel V, og

g) opfylde betingelserne vedrørende unormale driftsforhold i bilag IV, kapitel VI.

4. Godkendelsen suspenderes straks, hvis betingelserne for godkendelsen ikke længere er opfyldt.

5. Kravene i stk. 2 og 3 kan ændres på baggrund af udviklingen af den videnskabelige viden i overensstemmelse med proceduren i artikel 33, stk. 2, efter høring af den relevante videnskabelige komité.

Artikel 13

Godkendelse af kategori 1- og kategori 2-forarbejdningsanlæg

1. Kategori 1- og kategori 2-forarbejdningsanlæg skal godkendes af myndighederne.

2. For at blive godkendt skal kategori 1- og kategori 2-forarbejdningsanlæg:

a) opfylde kravene i bilag V, kapitel I

b) håndtere, forarbejde og opbevare kategori 1- eller kategori 2-materiale i overensstemmelse med bilag V, kapitel II, og bilag VI, kapitel I

c) være valideret af myndighederne i overensstemmelse med bilag V, kapitel V

d) være undergivet anlæggets egenkontrol som foreskrevet i artikel 25

e) kontrolleres af myndighederne i overensstemmelse med artikel 26, og

f) sikre, at de forarbejdede produkter opfylder kravene i bilag VI, kapitel I.

3. Godkendelsen suspenderes straks, hvis betingelserne for godkendelsen ikke længere er opfyldt.

Artikel 14

Godkendelse af kategori 2- og kategori 3-oliekemiske anlæg

1. Oliekemiske anlæg skal godkendes af myndighederne.

2. For at blive godkendt skal kategori 2-oliekemiske anlæg:

a) forarbejde afsmeltet fedt fra kategori 2-materiale i overensstemmelse med de normer, der er fastlagt i bilag VI, kapitel III

b) indføre og iværksætte metoder for tilsyn og kontrol med de kritiske kontrolpunkter for de processer, der anvendes

c) føre en fortegnelse over de oplysninger, som er indhentet i henhold til litra b), således at de kan forelægges for myndighederne, og

d) kontrolleres af myndighederne i overensstemmelse med artikel 26.

3. For at blive godkendt skal kategori 3-oliekemiske anlæg udelukkende forarbejde afsmeltet fedt, som er afledt fra kategori 3-materiale, og opfylde de relevante krav i stk. 2.

4. Godkendelsen suspenderes straks, hvis betingelserne for godkendelsen ikke længere er opfyldt.

Artikel 15

Godkendelse af biogas- og komposteringsanlæg

1. Biogasanlæg og komposteringsanlæg skal godkendes af myndighederne.

2. For at blive godkendt skal biogasanlæg og komposteringsanlæg:

a) opfylde kravene i bilag VI, kapitel II, del A

b) håndtere og forarbejde animalske biprodukter i overensstemmelse med bilag VI, kapitel II, del B og C

c) kontrolleres af myndighederne i overensstemmelse med artikel 26

d) indføre og iværksætte metoder for tilsyn og kontrol med de kritiske kontrolpunkter, og

e) sikre, at nedbrydningsaffald og om nødvendigt kompost er i overensstemmelse med de mikrobiologiske normer, der er fastlagt i bilag VI, kapitel II, del D.

3. Godkendelsen suspenderes straks, hvis betingelserne for godkendelsen ikke længere er opfyldt.

KAPITEL IV

AFSÆTNING OG BRUG AF FORARBEJDET ANIMALSK PROTEIN OG ANDRE FORARBEJDEDE PRODUKTER, DER KAN BRUGES SOM FODERMIDLER, FODER TIL SELSKABSDYR, TYGGEPINDE, TYGGEBEN OG TEKNISKE PRODUKTER SAMT GODKENDELSE AF DE RELEVANTE ANLÆG

Artikel 16

Generelle dyresundhedsbestemmelser

1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at animalske biprodukter, og deraf afledte produkter som omhandlet i bilag VII og VIII, ikke afsendes fra nogen bedrift beliggende i et område, der er omfattet af restriktioner på grund af udbrud af en sygdom, som den dyreart, hvoraf produktet er fremstillet, er modtagelig for, eller fra noget anlæg eller område, hvorfra flytning eller samhandel ville bringe den gældende dyresundhedsstatus for en medlemsstat eller for en del af en medlemsstats område i fare; dette gælder dog ikke, når produkterne behandles i overensstemmelse med denne forordning.

2. Ved de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger skal det sikres, at produkterne stammer fra dyr,

a) der kommer fra en bedrift, et område eller et delområde eller, for så vidt angår akvakulturprodukter, fra et akvakulturbrug, en zone eller en del af en zone, som ikke er undergivet dyresundhedsrestriktioner for de pågældende dyr og produkter, navnlig restriktioner fastlagt i forbindelse med sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger, der er foreskrevet i EF-bestemmelserne eller vedtaget på grund af en alvorlig smitsom sygdom, som er anført i Rådets direktiv 92/119/EØF af 17. december 1992 om generelle fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse dyresygdomme samt om specifikke foranstaltninger vedrørende blæreudslæt hos svin(21)

b) der ikke er blevet slagtet i et anlæg, hvor der på slagtetidspunktet fandtes dyr inficeret med eller mistænkt for at være inficeret med en af de sygdomme, der er omfattet af de i litra a) nævnte bestemmelser.

3. På betingelse af, at de i stk. 2, litra a), nævnte sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger iagttages, er afsætning af animalske biprodukter, og deraf afledte produkter som omhandlet i bilag VII og VIII, der kommer fra et område eller et delområde, som er undergivet dyresundhedsrestriktioner, men som ikke er inficerede eller mistænkt for at være inficerede, tilladt, for så vidt følgende betingelser, alt efter tilfældet, er opfyldt:

a) Produkterne skal være fremstillet, håndteret, transporteret og opbevaret adskilt fra eller på andre tidspunkter end produkter, der opfylder alle dyresundhedsbetingelser.

b) Produkterne skal i overensstemmelse med denne forordning være behandlet på en måde, der er tilstrækkelig til at udelukke den pågældende dyresundhedsmæssige risiko, og behandlingen skal være foregået i et anlæg, der er godkendt hertil af den medlemsstat, hvor dyresundhedsproblemet optrådte.

c) Produkterne skal være identificeret korrekt.

d) Dette stykke skal anvendes i overensstemmelse med kravene i bilag VII og VIII eller med de nærmere regler, der fastsættes efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Der kan i særlige situationer indrømmes undtagelser fra første afsnit efter proceduren i artikel 33, stk. 2. I sådanne tilfælde skal der især tages hensyn til de foranstaltninger og undersøgelser af dyrene, der skal gennemføres, og sygdommens særlige kendetegn hos de pågældende arter. Hvis sådanne undtagelser indrømmes, skal alle foranstaltninger, der er påkrævede for at sikre, at dyresundheden i EF beskyttes, vedtages efter nævnte procedure.

Artikel 17

Godkendelse af kategori 3-forarbejdningsanlæg

1. Kategori 3-forarbejdningsanlæg skal godkendes af myndighederne.

2. For at blive godkendt skal kategori 3-forarbejdningsanlæg:

a) opfylde kravene i bilag V, kapitel I, og bilag VII, kapitel I

b) kun håndtere, forarbejde og opbevare kategori 3-materiale i overensstemmelse med bilag V, kapitel II, og bilag VII

c) valideres af myndighederne i overensstemmelse med bilag V, kapitel V

d) være undergivet anlæggets egenkontrol som foreskrevet i artikel 25

e) kontrolleres af myndighederne i overensstemmelse med artikel 26, og

f) sikre, at de forarbejdede produkter opfylder kravene i bilag VII, kapitel I.

3. Godkendelsen suspenderes straks, hvis betingelserne for godkendelsen ikke længere er opfyldt.

Artikel 18

Godkendelse af anlæg til fremstilling af foder til selskabsdyr og tekniske anlæg

1. Anlæg til fremstilling af foder til selskabsdyr og tekniske anlæg skal godkendes af myndighederne.

2. For at blive godkendt skal anlæg til fremstilling af foder til selskabsdyr og tekniske anlæg:

a) i overensstemmelse med de specifikke krav, der i bilag VIII er fastsat for de produkter, anlægget fremstiller, forpligte sig til:

i) at overholde de specifikke produktionsbetingelser, der er fastsat i denne forordning

ii) at indføre og iværksætte metoder for tilsyn og kontrol med de kritiske kontrolpunkter for de processer, der anvendes

iii) afhængigt af produkterne at udtage prøver til analyse i et laboratorium, som er anerkendt af myndighederne, således at det kan kontrolleres, om de i denne forordning opstillede normer er overholdt

iv) at føre en fortegnelse over de oplysninger, som er indhentet i medfør af nr. ii) og iii), således at de kan forelægges for myndighederne; kontrol- og testresultater skal opbevares i en periode på mindst to år

v) at underrette myndighederne, hvis det af resultatet af en laboratorieundersøgelse som omhandlet i nr. iii) eller af enhver anden for dem foreliggende oplysning fremgår, at der består en alvorlig fare for menneskers og dyrs sundhed, og

b) kontrolleres af myndighedernes i overensstemmelse med artikel 26.

3. Godkendelsen suspenderes straks, hvis betingelserne for godkendelsen ikke længere er opfyldt.

Artikel 19

Afsætning og udførsel af forarbejdet animalsk protein og andre forarbejdede produkter, der kan anvendes som fodermidler

Medlemsstaterne sørger for, at forarbejdet animalsk protein og andre forarbejdede produkter, der kan anvendes som fodermidler, kun afsættes eller udføres, hvis de:

a) er blevet fremstillet i et kategori 3-forarbejdningsanlæg, der er godkendt af myndighederne og undergivet disses tilsyn i overensstemmelse med artikel 17

b) udelukkende er blevet fremstillet af kategori 3-materiale som angivet i bilag VII

c) er blevet håndteret, forarbejdet, opbevaret og transporteret i overensstemmelse med bilag VII og på en sådan måde, at der sikres overensstemmelse med artikel 22, og

d) opfylder de særlige krav, der er fastlagt i bilag VII.

Artikel 20

Afsætning og udførsel af foder til selskabsdyr, tyggepinde, tyggeben og tekniske produkter

1. Medlemsstaterne sørger for, at foder til selskabsdyr, tyggepinde, tyggeben og tekniske produkter, bortset fra dem, der er nævnt i stk. 2 og 3, samt de animalske biprodukter, der henvises til i bilag VIII, kun afsættes eller udføres, hvis de:

a) opfylder enten

i) de særlige betingelser, der er fastlagt i bilag VIII, eller

ii) de specifikke krav i det relevante kapitel i bilag VII, når et produkt kan anvendes både som et teknisk produkt og som fodermiddel, og bilag VIII ikke indeholder specifikke krav

b) kommer fra anlæg, der er godkendt og undergivet tilsyn i overensstemmelse med artikel 18, eller, hvis der er tale om de animalske biprodukter, der henvises til i bilag VIII, fra andre anlæg, der er godkendt i overensstemmelse med EF-veterinærbestemmelserne.

2. Medlemsstaterne sikrer, at organiske gødningsstoffer og jordforbedringsmidler, der er fremstillet af forarbejdede produkter, bortset fra dem, der er fremstillet af gylle og indhold fra fordøjelseskanalen, kun afsættes eller udføres, hvis de opfylder eventuelle krav, der er vedtaget efter proceduren i artikel 33, stk. 2, efter høring af den relevante videnskabelige komité.

3. Medlemsstaterne sikrer, at fedtderivater, der er fremstillet af kategori 2-materiale, kun afsættes eller udføres, hvis de:

a) er fremstillet i et kategori 2-oliekemisk anlæg, der er godkendt i henhold til artikel 14, af fedt, der er afsmeltet som følge af forarbejdning af kategori 2-materiale i et kategori 2-forarbejdningsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 13, efter en af forarbejdningsmetoderne 1-5

b) er blevet håndteret, forarbejdet, oplagret og transporteret i henhold til bilag VI, og

c) opfylder eventuelle specifikke krav i bilag VIII.

Artikel 21

Beskyttelsesforanstaltninger

Artikel 10 i direktiv 90/425/EØF finder anvendelse på de produkter, som er omfattet af bilag VII og VIII til denne forordning.

Artikel 22

Restriktioner for anvendelse

1. Følgende anvendelser af animalske biprodukter og forarbejdede produkter er forbudt:

a) fodring af en dyreart med forarbejdet animalsk protein afledt af kroppe eller dele af kroppe af dyr af samme art

b) fodring af husdyr, bortset fra pelsdyr, med køkken- og madaffald eller fodermidler, der indeholder eller er afledt af køkken- eller madaffald, og

c) anvendelse af organiske gødningsstoffer og jordforbedringsmidler, bortset fra gylle, på græsningsarealer.

2. Reglerne for gennemførelse af denne artikel, herunder reglerne vedrørende kontrolforanstaltninger, vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2. Der kan undtages fra stk. 1, litra a), for fisk og pelsdyr efter samme procedure efter høring af den relevante videnskabelige komité.

KAPITEL V

UNDTAGELSER

Artikel 23

Undtagelsesbestemmelser vedrørende anvendelsen af animalske biprodukter

1. Medlemstaterne kan under myndighedernes tilsyn tillade:

a) anvendelse af animalske biprodukter i forbindelse med diagnosticering, undervisning og forskning, og

b) anvendelse af animalske biprodukter til konserveringsformål i tekniske anlæg, der er godkendt hertil i henhold til artikel 18.

2. a) Medlemsstaterne kan også tillade anvendelse under myndighedernes tilsyn af de animalske biprodukter, som er omhandlet i litra b), til fodring af dyr, som er omhandlet i litra c), i overensstemmelse med de i bilag IX fastsatte bestemmelser.

b) De i litra a) omhandlede animalske biprodukter er:

i) kategori 2-materiale, hvis materialet kommer fra dyr, der ikke er blevet aflivet og ikke er døde på grund af forekomst af eller mistanke om forekomst af en sygdom, der kan overføres til mennesker eller dyr, og

ii) kategori 3-materiale som omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra a)-j), og, med forbehold af artikel 22, i artikel 6, stk. 1, litra l).

c) De i litra a) omhandlede dyr er:

i) dyr i zoologiske haver

ii) cirkusdyr

iii) andre krybdyr og rovfugle end dyr i zoologiske haver og cirkusdyr

iv) pelsdyr

v) vildt, hvis kød ikke er bestemt til konsum

vi) hunde fra anerkendte kenneler/hundekobler, og

vii) maddiker til agn.

d) Desuden kan medlemsstaterne tillade anvendelse af kategori 1-materiale som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra b), nr. ii), til fodring af truede arter af ådselsædende fugle i overenstemmelse med regler, der fastsættes efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om:

a) hvordan de bruger undtagelserne i stk. 2, og

b) hvilke kontrolforanstaltninger de iværksætter for at sikre, at sådanne animalske biprodukter kun anvendes til tilladte formål.

4. Hver medlemsstat opstiller en liste over brugere og samlecentraler, der inden for dens område er godkendt og registreret i medfør af stk. 2, litra c), nr. iv), vi) og vii). Hver bruger og samlecentral skal tildeles et officielt nummer i kontroløjemed og for at gøre det muligt at spore de pågældende produkters oprindelse.

Myndighederne fører tilsyn med lokaliteterne for de brugere og samlecentraler, der er nævnt i første afsnit, og har på ethvert tidspunkt fri adgang til alle dele af de pågældende lokaliteter for at kunne kontrollere, at betingelserne i stk. 2 opfyldes.

Hvis det ved en sådan kontrol viser sig, at nævnte betingelser ikke er opfyldt, træffer myndighederne de fornødne foranstaltninger.

5. Detaljerende regler om kontrolforanstaltninger kan vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Artikel 24

Undtagelser vedrørende bortskaffelse af animalske biprodukter

1. Myndighederne kan om nødvendigt beslutte,

a) at døde selskabsdyr kan bortskaffes direkte som affald ved nedgravning

b) at følgende animalske biprodukter, som stammer fra fjerntliggende områder, kan bortskaffes som affald ved nedgravning på stedet:

i) kategori 1-materiale, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra b), nr. ii)

ii) kategori 2-materiale, og

iii) kategori 3-materiale, og

c) at animalske biprodukter kan bortskaffes som affald ved brænding eller nedgravning på stedet i tilfælde af udbrud af en af de sygdomme, der er opført på liste A fra Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE), hvis myndighederne afviser transport til det nærmeste forbrændings- eller forarbejdningsanlæg på grund af fare for spredning af sundhedsrisici, eller fordi et omfattende udbrud af en epizooti har ført til manglende kapacitet i de pågældende anlæg.

2. Der kan ikke undtages for kategori 1-materiale, som er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra a), nr. i).

3. Kategori 1-materiale, som er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra b), nr. ii), kan kun brændes eller nedgraves i overensstemmelse med stk. 1, litra b) eller c), hvis myndighederne tillader og fører tilsyn med den anvendte metode og har forvisset sig om, at den udelukker enhver risiko for overførsel af en TSE.

4. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om

a) hvilken brug de gør af mulighederne i stk. 1, litra b), med hensyn til kategori 1- og kategori 2-materiale, og

b) hvilke områder de klassificerer som fjerntliggende områder med henblik på anvendelsen af stk. 1, litra b), og grunden til denne klassificering.

5. Myndighederne træffer de nødvendige foranstaltninger til

a) at sikre, at brænding eller nedgravning af animalske biprodukter ikke bringer dyrs eller menneskers sundhed i fare, og

b) at forebygge henkastning, dumpning eller ukontrolleret bortskaffelse af animalske biprodukter.

6. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

KAPITEL VI

KONTROL

Artikel 25

Anlæggenes egenkontrol

1. Den, der driver eller ejer anlæg for mellemprodukter eller forarbejdningsanlæg, eller vedkommendes repræsentant er ansvarlig for, at der træffes alle de fornødne foranstaltninger for at opfylde kravene i denne forordning. Vedkommende skal indføre, iværksætte og opretholde en permanent procedure, der er udviklet i overensstemmelse med HACCP-systemets principper (Hazard Analysis and Critical Control Points), og skal især:

a) fastslå og føre kontrol med de kritiske kontrolpunkter i anlæggene

b) indføre og iværksætte metoder for tilsyn og kontrol med disse kritiske kontrolpunkter

c) i forarbejdningsanlæg udtage repræsentative prøver for at kontrollere,

i) at hvert forarbejdet parti overholder de i denne forordning opstillede normer for produkterne, og

ii) at de i EF-bestemmelserne fastsatte grænseværdier for restkoncentrationer af fysisk-kemiske stoffer overholdes

d) registrere og i en periode på mindst to år opbevare resultaterne af den kontrol og de prøver, der er omhandlet i litra b) og c), således at de kan forelægges for myndighederne

e) indføre en ordning, der sikrer sporbarheden af hvert afsendt parti.

2. Hvis undersøgelsesresultaterne for prøver, der er udtaget i henhold til stk. 1, litra c), ikke opfylder bestemmelserne i denne forordning, skal forarbejdningsanlæggets driftsleder:

a) straks meddele myndighederne alle nærmere oplysninger om prøvens art og det parti, som den er udtaget af

b) fastslå årsagerne til den manglende opfyldelse af bestemmelserne

c) omforarbejde eller bortskaffe det kontaminerede parti under myndighedernes tilsyn

d) sørge for, at materiale, som mistænkes for eller vides at være kontamineret, ikke fjernes fra anlægget, før det er blevet omforarbejdet under myndighedernes direkte tilsyn og officielt ved prøveudtagning er blevet kontrolleret for at sikre, at det er i overensstemmelse med normerne i denne forordning, undtagen hvis det skal bortskaffes

e) intensivere prøveudtagningen og kontrollen med produktionen

f) gennemgå de fortegnelser over animalske biprodukter, der er relevante for den undersøgte prøve, og

g) sørge for hensigtsmæssige dekontaminerings- og rengøringsprocedurer for anlægget.

3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder reglerne for kontrolfrekvensen og referencemetoderne for mikrobiologisk analyse, fastsættes efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Artikel 26

Officiel kontrol og liste over godkendte anlæg

1. Myndighederne skal med regelmæssige mellemrum foretage kontrol af og føre tilsyn med anlæg, der er godkendt i overensstemmelse med denne forordning. Kontrol af og tilsyn med forarbejdningsanlæg foretages i overensstemmelse med bilag V, kapitel IV.

2. Kontrol- og tilsynshyppigheden afpasses efter anlæggets størrelse, den type produkter, der fremstilles, risikovurderingen og de garantier, der gives i overensstemmelse med HACCP-systemets principper (Hazard Analysis and Critical Control Points).

3. Hvis det ved myndighedernes kontrol viser sig, at et eller flere af kravene i denne forordning ikke er opfyldt, træffer myndighederne de nødvendige foranstaltninger.

4. Hver medlemsstat udarbejder en liste over de anlæg på dens område, der er godkendt i henhold til denne forordning. Den tildeler hvert anlæg et officielt nummer, som identificerer anlægget med hensyn til arten af dets aktiviteter. Medlemsstaterne sender kopier af denne liste samt ajourføringerne heraf til Kommissionen og de øvrige medlemsstater.

5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder reglerne for kontrolfrekvensen og referencemetoderne for mikrobiologisk analyse, fastsættes efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

KAPITEL VII

EF-KONTROL

Artikel 27

EF-kontrol i medlemsstaterne

1. Eksperter fra Kommissionen kan, for så vidt det er nødvendigt for den ensartede anvendelse af denne forordning, i samarbejde med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne foretage kontrol på stedet. Den medlemsstat, på hvis område der foretages kontrol, yder eksperterne al den bistand, de behøver for at kunne udføre deres opgaver. Kommissionen underretter myndighederne om resultaterne af denne kontrol.

2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, særlig bestemmelserne om samarbejde med de nationale myndigheder, fastsættes efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

KAPITEL VIII

BESTEMMELSER OM INDFØRSEL OG TRANSIT AF VISSE ANIMALSKE BIPRODUKTER OG DERAF AFLEDTE PRODUKTER

Artikel 28

Almindelige bestemmelser

Bestemmelserne om indførsel fra tredjelande af produkter som omhandlet i bilag VII og VIII må ikke være gunstigere eller mere ugunstige end dem, der gælder for fremstilling og afsætning af tilsvarende EF-produkter.

Dog kan der på særlige betingelser, der fastsættes efter proceduren i artikel 33, stk. 2, og for så vidt de pågældende råvarer er mærket, gives tilladelse til indførsel fra tredjelande af foder til selskabsdyr og råvarer til fremstilling heraf, der stammer fra dyr, som er blevet behandlet med visse stoffer, der er forbudt ved direktiv 96/22/EF.

Artikel 29

Forbud og overholdelse af EF-bestemmelserne

1. Indførsel og transit af animalske biprodukter og forarbejdede produkter er forbudt, medmindre den finder sted i overensstemmelse med denne forordning.

2. Indførsel til og transit gennem EF af de i bilag VII og VIII omhandlede produkter må kun finde sted, hvis produkterne opfylder de krav, der er fastsat i stk. 3-6.

3. De i bilag VII og VIII omhandlede produkter skal, medmindre andet er anført i nævnte bilag, hidrøre fra et tredjeland eller en del af et tredjeland, der er opført på en liste, som udarbejdes og ajourføres efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Listen kan kombineres med andre lister, der er opstillet af hensyn til folke- og dyresundheden.

Ved udarbejdelse af listen skal der især tages hensyn til:

a) tredjelandets lovgivning

b) myndighedernes og kontroltjenesternes opbygning i tredjelandet, disses beføjelser og det tilsyn, de er undergivet, samt deres muligheder for effektivt at føre kontrol med anvendelsen af den gældende lovgivning

c) de faktiske dyresundhedsbetingelser for produktion, fremstilling, håndtering, opbevaring og forsendelse af animalske produkter til EF

d) de garantier, som tredjelandet kan give med hensyn til opfyldelse af de relevante sundhedsbetingelser

e) erfaringen med afsætningen af produktet fra tredjelandet og resultaterne af den foretagne importkontrol

f) resultaterne af eventuelle EF-inspektioner i tredjelandet

g) den sundhedsstatus, som husdyrbestanden, andre husdyr og vildtbestanden i tredjelandet har, navnlig med hensyn til eksotiske dyresygdomme og generelle sundhedsforhold i landet, der eventuelt kan udgøre en fare for folke- eller dyresundheden i EF

h) den regelmæssighed og hurtighed, hvormed tredjelandet giver oplysning om forekomst på dets område af infektiøse eller smitsomme dyresygdomme, navnlig sygdomme opført på liste A og B fra OIE, eller, for akvakulturdyrs vedkommende, anmeldelsespligtige sygdomme opført i OIE's sundhedskodeks for akvakulturdyr

i) de bestemmelser, der i tredjelandet gælder for forebyggelse og bekæmpelse af infektiøse eller smitsomme dyresygdomme, og anvendelsen heraf, herunder også bestemmelser om indførsel fra andre lande.

4. De i bilag VII og VIII omhandlede produkter skal, med undtagelse af tekniske produkter, hidrøre fra anlæg, der er opført på en EF-liste, som fastlægges efter proceduren i artikel 33, stk. 2, på grundlag af en meddelelse fra tredjelandets myndigheder til Kommissionen, ved hvilken de erklærer, at de pågældende anlæg opfylder EF-kravene og er undergivet tilsyn af en officiel kontroltjeneste i tredjelandet.

Godkendte lister ændres således:

a) Kommissionen giver medlemsstaterne underretning om de af det pågældende tredjeland foreslåede ændringer af listerne over anlæg senest fem arbejdsdage efter modtagelsen af ændringsforslagene.

b) Medlemsstaterne kan inden for en periode på syv arbejdsdage fra modtagelsen af ændringerne af de i litra a) nævnte lister over anlæg over for Kommissionen skriftligt fremsætte deres eventuelle bemærkninger hertil.

c) Hvis mindst en medlemsstat fremsætter skriftlige bemærkninger, giver Kommissionen inden for en frist på fem arbejdsdage medlemsstaterne underretning herom, ligesom den sætter dette punkt på dagsordenen for det næste møde i Den Stående Veterinærkomité, med henblik på afgørelse efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

d) Hvis Kommissionen ikke modtager nogen bemærkninger fra medlemsstaterne inden for den i litra b) nævnte frist, anses medlemsstaterne for at have accepteret ændringerne af listen. Kommissionen giver inden for en frist på fem arbejdsdage medlemsstaterne underretning herom, og indførsel fra sådanne anlæg tillades fem arbejdsdage efter, at medlemsstaterne har modtaget denne underretning.

5. De i bilag VIII omhandlede tekniske produkter skal hidrøre fra anlæg, som myndighederne i tredjelandet har godkendt og registreret.

6. Medmindre andet er anført i bilag VII og VIII skal et sundhedscertifikat, der er udformet som vist i bilag X, og som attesterer, at produkterne opfylder de betingelser, der følger af nævnte bilag, og at de hidrører fra anlæg, som sikrer opfyldelsen af disse betingelser, ledsage forsendelser af produkter som omhandlet i nævnte bilag.

7. Indtil den liste, der skal opstilles i henholdt til stk. 4, foreligger, og modellerne til de certifikater, der er omhandlet i stk. 6, er vedtaget, kan medlemsstaterne fortsat foretage kontrol i henhold til direktiv 97/78/EF og benytte certifikater i henhold til gældende nationale bestemmelser.

Artikel 30

Ligestilling

1. Efter proceduren i artikel 33, stk. 2, kan de sundhedsforanstaltninger, som et tredjeland, en gruppe af tredjelande eller et område i et tredjeland anvender for produktion, fremstilling, håndtering, opbevaring og transport af en eller flere kategorier af de i bilag VII og VIII omhandlede produkter, anerkendes som foranstaltninger, der frembyder tilsvarende garantier som dem, der anvendes i EF, hvis tredjelandet forelægger objektive beviser herfor.

Beslutningen skal indeholde de betingelser, der gælder for indførsel og/eller transit af animalske biprodukter fra området, tredjelandet eller gruppen af tredjelande.

2. De i stk. 1 nævnte betingelser omfatter følgende:

a) arten og indholdet af det sundhedscertifikat, der skal ledsage produktet

b) særlige sundhedskrav, der gælder for indførsel til og/eller transit gennem EF, og

c) om nødvendigt nærmere bestemmelser om opstilling og ændring af lister over områder eller anlæg, hvorfra indførsel og/eller transit er tilladt.

3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Artikel 31

EF-kontrol og -systemrevision

1. Eksperter fra Kommissionen, eventuelt ledsaget af eksperter fra medlemsstaterne, kan foretage kontrol på stedet med henblik på:

a) at opstille listen over tredjelande eller dele deraf og fastlægge betingelserne for indførsel og/eller transit

b) at kontrollere overholdelsen af:

i) betingelserne for at blive optaget på en EF-liste over tredjelande

ii) betingelserne for indførsel og/eller transit

iii) betingelserne for anerkendelse af foranstaltninger som ligestillede

iv) eventuelle nødforanstaltninger, der anvendes i henhold til EF-lovgivningen.

Kommissionen udpeger de eksperter fra medlemsstaterne, der er ansvarlige for denne kontrol.

2. Den i stk. 1 omhandlede kontrol foretages på vegne af EF, som dækker omkostningerne i forbindelse hermed.

3. Hyppigheden af og proceduren for den i stk. 1 omhandlede kontrol kan vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

4. Hvis der ved kontrol som omhandlet i stk. 1 konstateres en alvorlig overtrædelse af sundhedsbestemmelserne, anmoder Kommissionen straks tredjelandet om at træffe de fornødne foranstaltninger, eller den suspenderer forsendelsen af produkter, og den giver straks medlemsstaterne underretning herom.

KAPITEL IX

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 32

Ændring af bilagene og overgangsforanstaltninger

Når den relevante videnskabelige komité er blevet hørt om alle de spørgsmål, der kan have betydning for dyre- eller folkesundheden, kan bilagene ændres eller suppleres og eventuelle fornødne overgangsforanstaltninger vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Artikel 33

Forskriftsprocedure

1. Kommissionen bistås af Den Stående Veterinærkomité, i det følgende benævnt "komitéen".

2. Når der henvises til nærværende stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i ovennævnte afgørelse fastsættes til 15 dage.

3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 34

Høring af videnskabelige komitéer

De relevante videnskabelige komitéer skal høres om alle spørgsmål inden for denne forordnings anvendelsesområde, som kan få virkninger for dyre- eller folkesundheden.

Artikel 35

Nationale bestemmelser

1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til alle nationale retsforskrifter, som de vedtager inden for denne forordnings anvendelsesområde.

2. Medlemsstaterne skal navnlig senest et år efter, at denne forordning er trådt i kraft, underrette Kommissionen om de foranstaltninger, de træffer for at sikre, at forordningen overholdes. På baggrund af de modtagne oplysninger forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, om nødvendigt ledsaget af lovgivningsforslag.

3. Medlemsstaterne kan vedtage eller bevare nationale regler for anvendelsen af organiske gødningsstoffer og jordforbedringsmidler, der er strengere end fastsat i denne forordning, indtil der er vedtaget EF-regler for anvendelsen af disse i overensstemmelse med artikel 20, stk. 2. Medlemsstaterne kan vedtage eller bevare nationale regler, der begrænser brugen af fedtderivater, der er fremstillet af kategori 2-materiale, mere end fastsat i denne forordning, indtil der i overensstemmelse med artikel 32 er indsat EF-bestemmelser om brugen af dem i bilag VIII.

Artikel 36

Finansielle ordninger

Kommissionen udarbejder en rapport om de finansielle ordninger i medlemsstaterne til forarbejdning, indsamling, opbevaring og bortskaffelse af animalske biprodukter, ledsaget af de fornødne forslag.

Artikel 37

Ophævelse

Direktiv 90/667/EØF og beslutning 95/348/EF og 1999/534/EF ophæves med virkning fra seks måneder efter denne forordnings ikrafttrædelse.

Henvisninger til direktiv 90/667/EØF læses fra denne dato som henvisninger til nærværende forordning.

Artikel 38

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den bringes i anvendelse seks måneder efter datoen for ikrafttrædelsen. Artikel 12, stk. 2, anvendes dog som anført i artikel 20 i direktiv 2000/76/EF.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i ...

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT C 96 E af 27.3.2001, s. 40.

(2) EFT C 193 af 10.7.2001, s. 32.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 12. juni 2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT), Rådets fælles holdning af 20. november 2001 og Europa-Parlamentets afgørelse af ... (endnu ikke offentliggjort i EFT).

(4) EFT L 363 af 27.12.1990, s. 51. Direktivet er senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.

(5) EFT C 223 af 8.8.2001, s. 281.

(6) EFT L 332 af 28.12.2000, s. 91.

(7) EFT L 169 af 27.6.1997, s. 85. Afgørelsen er ændret ved afgørelse 2000/443/EF (EFT L 179 af 18.7.2000, s. 13).

(8) EFT L 237 af 28.8.1997, s. 18. Afgørelsen er ændret ved afgørelse 2000/443/EF.

(9) EFT L 125 af 23.5.1996, s. 3.

(10) EFT L 62 af 15.3.1993, s. 49. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens beslutning 2001/7/EF (EFT L 2 af 5.1.2001, s. 27).

(11) EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/118/EØF.

(12) EFT L 24 af 30.1.1998, s. 9.

(13) EFT L 202 af 26.8.1995, s. 8.

(14) EFT L 204 af 4.8.1999, s. 37.

(15) EFT L 255 af 18.10.1968, s. 23.

(16) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(17) EFT L 147 af 31.5.2001, s. 1. Forordningen er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1326/2001 (EFT L 177 af 30.6.2001, s. 60).

(18) EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1.

(19) EFT L 125 af 23.5.1996, s. 10.

(20) EFT L 182 af 16.7.1999, s. 1.

(21) EFT L 62 af 15.3.1993, s. 69. Direktivet er senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.

BILAG I

SPECIFIKKE DEFINITIONER

I denne forordning forstås ved:

1. Biavlsprodukter: honning, bivoks, »gelée royale«, propolis eller pollen, som bruges i biavl

2. Batch: en produktionsenhed, der er fremstillet på ét anlæg med anvendelse af ens produktionsparametre - eller et antal sådanne enheder, når de oplagres sammen - og som kan identificeres med henblik på tilbagetagning eller bortskaffelse, hvis resultatet af prøver viser, at dette er nødvendigt

3. Biogasanlæg: et anlæg til biologisk nedbrydning af produkter af animalsk oprindelse under anaerobe betingelser med henblik på produktion og opsamling af biogas

4. Blodprodukter: afledte produkter af blod eller blodfraktioner, undtagen blodmel; de omfatter tørret/frosset/flydende plasma, tørret fuldblod, tørrede/frosne/flydende røde blodlegemer eller fraktioner heraf og blandinger

5. Blod: frisk fuldblod

6. Blodmel: produkter, der er fremstillet ved varmebehandling af blod i overensstemmelse med bilag VII, kapitel II, og som er bestemt til foder eller organiske gødningsstoffer

7. Dåsefoder til selskabsdyr: varmebehandlet foder i hermetisk lukket beholder, til selskabsdyr

8. Kategori 1- eller kategori 2-anlæg til mellemprodukter: et anlæg, hvor uforarbejdet kategori 1- eller kategori 2-materiale behandles og/eller midlertidigt opbevares med henblik på den videre transport til det endelige bestemmelsessted, og hvor visse forberedende aktiviteter, såsom fjernelse af huder og skind og undersøgelse efter slagtning, kan finde sted

9. Kategori 1-forarbejdningsanlæg: et anlæg, hvor der forarbejdes kategori 1-materiale inden dets endelige bortskaffelse

10. Kategori 2-oliekemisk anlæg: et anlæg, der forarbejder afsmeltet fedt fra kategori 2-materiale under de betingelser, der er fastlagt i bilag VI, kapitel III

11. Kategori 2-forarbejdningsanlæg: et anlæg, hvor der forarbejdes kategori 2-materiale inden dets endelige bortskaffelse, videre forarbejdning eller anvendelse

12. Kategori 3-anlæg for mellemprodukter: et anlæg, hvor uforarbejdet kategori 3-materiale sorteres og/eller opskæres og/eller køles eller dybfryses i blokke og/eller midlertidigt opbevares med henblik på den videre transport til det endelige bestemmelsessted

13. Kategori 3-oliekemisk anlæg: et anlæg, der forarbejder afsmeltet fedt fra kategori 3-materiale

14. Kategori 3-forarbejdningsanlæg: et anlæg, hvor kategori 3-materiale forarbejdes til forarbejdet animalsk protein og andre forarbejdede produkter, som kunne anvendes som fodermidler

15. Køkken- og madaffald: alle affaldsfødevarer med oprindelse i restauranter, cateringvirksomheder og køkkener, herunder centralkøkkener og husholdningskøkkener

16. Medforbrændingsanlæg: bortskaffelsesanlæg som defineret i artikel 3, stk. 5, i direktiv 2000/76/EF

17. Medforbrænding: bortskaffelse af animalske biprodukter eller deraf afledte produkter i et medforbrændingsanlæg

18. Samlecentraler: anlæg til indsamling og behandling af visse animalske biprodukter bestemt til fodring af de dyr, der er nævnt i artikel 23, stk. 2, litra c)

19. Komposteringsanlæg: et anlæg til biologisk nedbrydning af produkter af animalsk oprindelse under aerobe betingelser

20. Nedbrydningsaffald: rester fra forarbejdning af animalske biprodukter i biogasanlæg

21. Indhold fra fordøjelseskanalen: indhold fra pattedyrs og strudsfugles fordøjelseskanal, både adskilt fra og ikke adskilt fra fordøjelseskanalen

22. Tyggepinde og tyggeben: ugarvede produkter til selskabsdyr, fremstillet af huder og skind af hovdyr eller andet animalsk materiale

23. Fodermiddel: fodermidler som defineret i direktiv 96/25/EF(1) af animalsk oprindelse, herunder forarbejdet animalsk protein, blodprodukter, afsmeltet fedt, fiskeolie, fedtderivater, gelatine og hydrolyseret protein, dicalciumphosphat, mælk og mælkebaserede produkter og colostrum

24. Fiskemel: forarbejdet animalsk protein fra havdyr, undtagen havpattedyr

25. Pelsdyr: dyr, der holdes eller opdrættes med henblik på produktion af pels, men ikke anvendes til konsum

26. Gelatine: naturligt, opløseligt protein, geldannende eller ikke-geldannende, som er fremkommet ved delvis hydrolyse af kollagen fremstillet af knogler, huder, skind og sener fra dyr (herunder fisk og fjerkræ)

27. Grever: de proteinholdige rester fra afsmeltning efter delvis adskillelse af fedt og vand

28. Hermetisk lukket beholder: beholder, der er konstrueret til og skal beskytte indholdet mod mikroorganismer

29. Huder og skind: alt kutant og subkutant væv

30. Højkapacitetsforbrændingsanlæg: andet forbrændingsanlæg end et lavkapacitetsforbrændingsanlæg

31. Hydrolyseret protein: polypeptider, peptider og aminosyrer og blandinger heraf, fremstillet ved hydrolyse af animalske biprodukter

32. Forbrændingsanlæg: bortskaffelsesanlæg som defineret i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2000/76/EF

33. Forbrænding: bortskaffelse af animalske biprodukter eller deraf afledte produkter i et forbrændingsanlæg

34. Laboratoriereagenser: et færdigpakket produkt, som er brugsklart for den endelige bruger og indeholder et blodprodukt, og som ud fra sin fremstilling er bestemt til anvendelse på et laboratorium som reagens eller reagensprodukt, hvadenten de benyttes alene eller sammen med noget andet

35. Deponeringsanlæg: bortskaffelsesanlæg som defineret i Rådets direktiv 1999/31/EF

36. Lavkapacitetsforbrændingsanlæg: forbrændingsanlæg med en forbrændingskapacitet på mindre end 50 kg animalske biprodukter i timen

37. Gylle: alle ekskrementer og/eller urin fra opdrættede dyr, med eller uden strøelse, samt guano

38. Organiske gødningsstoffer og jordforbedringsmidler: materialer af animalsk oprindelse, der sammen eller hver for sig anvendes til opretholdelse eller forbedring af jordbundens plantenæringsværdi, af dens fysiske og kemiske egenskaber og af dens biologiske aktivitet; de kan omfatte gylle, indhold fra fordøjelseskanalen, kompost og nedbrydningsaffald

39. Græsarealer: arealer dækket af græs eller andre foderplanter, til afgræsning af husdyr

40. Anlæg til fremstilling af foder til selskabsdyr: et anlæg, der fremstiller foder til selskabsdyr eller tyggepinde og tyggeben, og hvor der ved fremstillingen heraf anvendes visse animalske biprodukter

41. Foder til selskabsdyr: foder til selskabsdyr, med indhold af kategori 3-materiale

42. Forarbejdet animalsk protein: animalske proteiner, der udelukkende kommer fra kategori 3-materiale, der er behandlet i overensstemmelse med denne forordning, således at de er egnede til direkte anvendelse som fodermiddel eller anden anvendelse i foderstoffer, herunder foder til selskabsdyr, eller til anvendelse i organiske gødningsstoffer eller jordforbedringsmidler; omfatter ikke blodprodukter, mælk, mælkebaserede produkter, colostrum, gelatine, hydrolyseret protein og dicalciumphosphat

43. Forarbejdet foder til selskabsdyr: foder til selskabsdyr, når foderet har undergået en behandling, der overholder kravene i bilag VIII, bortset fra råt foder til selskabsdyr

44. Forarbejdede produkter: animalske biprodukter, der har været underkastet en af de i bilag VII eller VIII krævede forarbejdningsmetoder eller en anden heri krævet behandlingsmetode

45. Forarbejdningsmetoder: de metoder, der er anført i bilag V, kapitel III

46. Forarbejdningsanlæg: en virksomhed, der forarbejder animalske biprodukter

47. In vitro-diagnostikum: et færdigpakket produkt, der er brugsklart for den endelige bruger og indeholder et blodprodukt og anvendes som henholdsvis reagens, reagensprodukt, kalibreringsmiddel, kit eller ethvert andet system, hvad enten det benyttes alene eller sammen med noget andet, og som er bestemt til anvendelse in vitro til undersøgelse af prøver fra mennesker eller dyr, bortset fra donororganer og -blod, med som eneste eller væsentligste formål at diagnosticere en fysiologisk tilstand, en helbredstilstand, en sygdom eller genetisk anormalitet eller til at bestemme sikkerheden eller kompatibiliteten med reagenser

48. Råt foder til selskabsdyr: foder til selskabsdyr, hvis foderet ikke er konserveret på anden måde end ved nedkøling, frysning eller lynfrysning

49. Fjerntliggende områder: områder, hvor dyrepopulationen er så lille, og hvor anlæggene ligger så langt væk, at de nødvendige indsamlings- og transportordninger ville være uacceptabelt bekostelige i forhold til lokal bortskaffelse

50. Afsmeltet fedt: fedt fra forarbejdning af kategori 2-materiale eller kategori 3-materiale

51. Lageranlæg: et anlæg, bortset fra virksomheder og mellemhandlere omfattet af direktiv 95/69/EF(2), hvor forarbejdede produkter midlertidigt oplagres inden den endelige anvendelse eller bortskaffelse

52. Garvning: hærdning af huder ved hjælp af vegetabilske garvningsmidler, kromsalte eller andre stoffer, f.eks aluminiumsalte, jernsalte, kiselsalte, aldehyder og kinoner, eller andre syntetiske hærdningsmidler

53. Teknisk anlæg: et anlæg, hvori animalske biprodukter anvendes til fremstilling af tekniske produkter

54. Tekniske produkter: produkter, der er afledt direkte af bestemte animalske biprodukter, bestemt til andre anvendelsesformål end konsum og foder; de omfatter garvede og behandlede huder og skind, jagttrofæer, forarbejdet uld, hår, børster, fjer og fjerdele, serum fra dyr af hestefamilien, blodprodukter, farmaceutiske produkter, medicinsk udstyr, kosmetiske produkter, benprodukter til porcelæn, gelatine og lim, organiske gødningsstoffer, jordforbedringsmidler, afsmeltet fedt, fedtderivater, forarbejdet gylle og mælk og mælkebaserede produkter

55. Uforarbejdede fjer og fjerdele: fjer og fjerdele, der ikke er blevet behandlet med vanddamp eller på nogen anden måde, der sikrer, at der ikke overføres patogener

56. Uforarbejdet uld: fåreuld, ikke vasket industrielt eller produceret ved garvning

57. Uforarbejdet hår: hår af drøvtyggere, ikke vasket industrielt eller produceret ved garvning

58. Uforarbejdede svinebørster: svinebørster, ikke vasket industrielt eller produceret ved garvning

(1) Rådets direktiv 96/25/EF af 29, april 1996 om omsætning af fodermidler og om ændring af direktiv 70/524/EØF, 74/63/EØF, 82/471/EØF og 93/74/EØF samt om ophævelse af direktiv 77/101/EØF (EFT L 125 af 23.5.1996, s. 35). Direktivet er senest ændret ved direktiv 2001/46/EF (EFT L 234 af 1.9.2001, s. 55).

(2) Rådets direktiv 95/69/EF af 22. december 1995 om betingelser og bestemmelser for godkendelse og registrering af visse foderstofvirksomheder og mellemhandlere og om ændring af direktiv 70/524/EØF, 74/63/EØF, 79/373/EØF og 82/471/EØF (EFT L 332 af 30.12.1995, s. 15). Direktivet er senest ændret ved direktiv 1999/29/EF (EFT L 115 af 7.5.1999, s. 32).

BILAG II

HYGIEJNEKRAV VED INDSAMLING OG TRANSPORT AF ANIMALSKE BIPRODUKTER OG FORARBEJDEDE PRODUKTER

KAPITEL I

Identifikation

1. Der skal træffes enhver nødvendig foranstaltning for at sikre,

a) at kategori 1-, kategori 2- og kategori 3-materiale kan identificeres og fortsat er adskilt og identificerbart under indsamling og transport, og

b) at forarbejdede produkter kan identificeres og fortsat er adskilt og identificerbare under transporten.

2. Under transport skal en etiket, der er anbragt på køretøjet, containeren, kartonen eller anden emballage, klart angive:

a) de animalske biprodukters kategori eller, for så vidt angår forarbejdede produkter, den kategori animalske biprodukter, som de forarbejdede produkter er fremstillet af, samt

b) i) for så vidt angår kategori 3-materiale, ordene "Ikke til konsum"

ii) for så vidt angår andet kategori 2-materiale end gylle og indhold fra fordøjelseskanalen samt produkter, der er fremstillet heraf, ordene "Ikke til foder", eller

iii) for så vidt angår kategori 1-materiale og forarbejdede produkter, der er fremstillet heraf, ordene "Kun til bortskaffelse".

KAPITEL II

Køretøjer og containere

1. Animalske biprodukter og forarbejdede produkter indsamles og transporteres i hermetisk lukket ny emballage eller tildækkede lækagesikre containere eller køretøjer.

2. Køretøjer og genbrugscontainere samt alle genbrugelige udstyrs- og apparatdele, der kommer i kontakt med animalske biprodukter eller animalske forarbejdede produkter, skal:

a) rengøres, vaskes og desinficeres efter brug i hvert enkelt tilfælde

b) holdes rene, og

c) være rene og tørre før brug.

3. Genbrugscontainere forbeholdes transport af et bestemt produkt i det omfang, det er nødvendigt for at undgå krydskontaminering.

KAPITEL III

Handelsdokumenter og sundhedscertifikater

1. Under transport skal et handelsdokument eller, hvis det kræves i denne forordning, et sundhedscertifikat ledsage animalske biprodukter og forarbejdede produkter.

2. Handelsdokumenterne skal angive:

a) datoen for fjernelsen af materialet fra anlægget

b) beskrivelse af materialet med angivelse af de i kapitel I omhandlede oplysninger, dyrearter, for så vidt angår kategori 3-materiale og deraf afledte forarbejdede produkter, der skal anvendes som fodermidler, samt eventuelt øremærkenummer

c) mængden af materialet

d) materialets oprindelsessted

e) transportørens navn og adresse

f) modtagerens navn og adresse samt evt. godkendelsesnummer, og

g) hvis relevant:

i) oprindelsesanlæggets godkendelsesnummer, og

ii) behandlingens art og behandlingsmetoder.

3. Handelsdokumentet udfærdiges i mindst tre eksemplarer (en original og to kopier). Originaleksemplaret ledsager forsendelsen til det endelige bestemmelsessted. Modtageren opbevarer dette. Producenten opbevarer den ene kopi, og transportøren opbevarer den anden.

4. En model for handelsdokumentet kan fastlægges efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

5. Sundhedscertifikaterne udstedes og underskrives af myndighederne.

KAPITEL IV

Fortegnelser

De i artikel 9 omhandlede fortegnelser skal indeholde de i kapitel III, punkt 2, omhandlede oplysninger. De skal indeholde:

a) de i litra b) og c) omhandlede oplysninger, og

b) for så vidt angår fortegnelser, der føres af alle, der forsender animalske biprodukter, de i litra a), e) og, hvis de er kendte, f) omhandlede oplysninger, eller

c) for så vidt angår fortegnelser, der føres af alle, der transporterer animalske biprodukter, de i litra a), d) og f) omhandlede oplysninger, eller

d) for så vidt angår fortegnelser, der føres af enhver, der modtager animalske biprodukter, modtagelsesdatoen og de i litra d) og e) omhandlede oplysninger.

KAPITEL V

Opbevaring af dokumenter

Det handelsdokument og det sundhedscertifikat, der er omhandlet i kapitel III, samt de fortegnelser, der er omhandlet i kapitel IV, opbevares i en periode på mindst to år, så de kan forelægges for myndighederne.

KAPITEL VI

Temperaturforhold

1. Transport af animalske biprodukter skal ske ved en korrekt temperatur for at undgå enhver risiko for menneskers eller dyrs sundhed.

2. Uforarbejdet kategori 3-materiale til fremstilling af fodermidler eller foder til selskabsdyr transporteres nedkølet eller frosset, medmindre det forarbejdes inden for 24 timer efter afsendelsen.

3. Kølevogne skal være indrettet på en sådan måde, at der kan holdes en korrekt temperatur under hele transporten.

KAPITEL VII

Særlige transitbestemmelser

Transport af animalske biprodukter og forarbejdede produkter i transit skal opfylde kravene i kapitel I, II, III og VI.

KAPITEL VIII

Kontrolforanstaltninger

Myndighederne træffer de nødvendige foranstaltninger til at kontrollere indsamling, transport, brug og bortskaffelse af animalske biprodukter og forarbejdede produkter, herunder ved at kontrollere, at de krævede fortegnelser og dokumenter føres, samt, hvis det kræves i nærværende forordning, eller de finder det nødvendigt, ved forsegling.

Hvis myndighederne forsegler en forsendelse med animalske biprodukter eller forarbejdede produkter, underretter de myndighederne på bestemmelsesstedet herom.

BILAG III

HYGIEJNEKRAV FOR ANLÆG FOR MELLEMPRODUKTER OG LAGERANLÆG

KAPITEL I

Betingelser for godkendelse af anlæg for mellemprodukter

1. Anlæg og udstyr skal mindst opfylde følgende krav:

a) Lokalerne skal på passende måde være adskilt fra hovedfærdselsårer og andre anlæg som f.eks. slagterier. Indretningen af anlæggene skal sikre, at kategori 1- og kategori 2-materiale adskilles totalt fra kategori 3-materiale fra modtagelse til forsendelse.

b) Anlægget skal have et overdækket område til modtagelse af animalske biprodukter.

c) Anlægget skal være således indrettet, at det er let at rengøre og desinficere. Gulvene skal være lagt på en sådan måde, at væsker let kan bortledes.

d) Anlægget skal være relevant udstyret med toiletter, omklædningsrum og håndvaske til personalet.

e) Anlægget skal have passende ordninger til beskyttelse mod skadedyr såsom insekter, gnavere og fugle.

f) Anlægget skal med henblik på bortledning af spildevand være forsynet med et system, som opfylder hygiejnekravene.

g) Hvis det er nødvendigt for at nå målene i denne forordning, skal anlæggene have passende temperaturkontrollerede lagerfaciliteter med tilstrækkelig kapacitet til at holde animalske biprodukter på en passende temperatur og konstrueret på en sådan måde, at det er muligt at overvåge og registrere disse temperaturer.

2. Anlægget skal have hensigtsmæssigt udstyr til rengøring og desinficering af de containere eller beholdere, som de animalske biprodukter modtages i, og af de transportmidler, de transporteres i, bortset fra skibe. Der skal være hensigtsmæssigt udstyr til desinficering af køretøjers hjul.

KAPITEL II

Generelle hygiejnekrav

A. Anlæg for kategori 3-mellemprodukter

1. Anlægget må ikke udøve andre aktiviteter end indførsel, indsamling, sortering, opskæring, nedkøling, frysning i blokke, midlertidig oplagring og afsendelse af kategori 3-materiale.

2. Sortering af kategori 3-materiale skal foregå på en sådan måde, at enhver risiko for udbredelse af dyresygdomme undgås.

3. Under hele sorteringen og oplagringen behandles og oplagres kategori 3-materialet adskilt fra andre varer bortset fra andet kategori 3-materiale, så udbredelse af patogener forhindres, og overensstemmelse med artikel 22 sikres.

4. Kategori 3-materiale oplagres hensigtsmæssigt - og nedkøles eller nedfryses om nødvendigt - indtil det igen afsendes.

5. Emballagen brændes eller destrueres på anden måde efter nærmere anvisning fra myndighederne.

B. Anlæg for kategori 1- eller kategori 2-mellemprodukter

6. Anlægget må ikke udøve andre aktiviteter end indsamling, håndtering, midlertidig oplagring og afsendelse af kategori 1- eller kategori 2-materiale.

7. Sortering af kategori 1- eller kategori 2-materiale skal foregå på en sådan måde, at enhver risiko for udbredelse af dyresygdomme undgås.

8. Under hele oplagringen behandles og oplagres kategori 1- eller kategori 2-materialet adskilt fra andre varer, så udbredelse af patogener forhindres.

9. Kategori 1- og kategori 2-materiale oplagres hensigtsmæssigt under passende temperaturforhold, indtil det igen afsendes.

10. Emballagen brændes eller destrueres på anden måde efter nærmere anvisning fra myndighederne.

11. Spildevand behandles på en sådan måde, at det så vidt muligt sikres, at der ikke er nogen patogener tilbage. Specifikke krav til behandling af spildevand fra kategori 1- og kategori 2-anlæg for mellemprodukter kan fastsættes i overensstemmelse med fremgangsmåden i artikel 33, stk. 2.

KAPITEL III

Betingelser for godkendelse af lageranlæg

Anlæg og udstyr skal opfylde følgende krav:

1. Anlæg, der opbevarer afledte forarbejdede produkter af kategori 3-materiale, må ikke befinde sig på samme sted som anlæg, der opbevarer afledte forarbejdede produkter af kategori 1- eller kategori 2-materiale, medmindre det sker i en helt anden bygning.

2. Anlægget skal:

a) have et overdækket område til modtagelse af produkterne

b) være indrettet således, at det er let at rengøre og desinficere. Gulvene skal være lagt på en sådan måde, at væsker let kan bortledes

c) være relevant udstyret med toiletter, omklædningsrum og håndvaske til personalet, og

d) have passende ordninger til beskyttelse mod skadedyr såsom insekter, gnavere og fugle.

3. Anlægget skal have hensigtsmæssigt udstyr til rengøring og desinficering af de containere eller beholdere, som produkterne modtages i, og af de transportmidler, de transporteres i, bortset fra skibe. Der skal være hensigtsmæssigt udstyr til desinficering af køretøjers hjul.

4. Produkterne oplagres hensigtsmæssigt, indtil de igen afsendes.

BILAG IV

KRAV TIL FORBRÆNDINGS- OG MEDFORBRÆNDINGSANLÆG, FOR HVILKE DIREKTIV 2000/76/EF IKKE FINDER ANVENDELSE

KAPITEL I

Almindelige betingelser

1. Forbrændings- eller medforbrændingsanlægget udformes, udstyres og drives således, at kravene i denne forordning opfyldes.

2. Forbrændings- eller medforbrændingsanlæggets driftsleder tager alle nødvendige forholdsregler i forbindelse med modtagelse af animalske biprodukter for, så vidt det er praktisk gennemførligt, at forebygge eller begrænse direkte fare for menneskers eller dyrs sundhed.

KAPITEL II

Driftsbetingelser

3. Forbrændings- eller medforbrændingsanlæg udformes, udstyres, bygges og drives således, at forbrændingsgasserne opvarmes på kontrolleret og ensartet vis, selv under de mest ugunstige forhold, til en temperatur, der i 2 sekunder er på 850 °C, målt nær den indre væg eller et andet repræsentativt punkt i forbrændingskammeret, som godkendt af myndighederne.

4. Hver linje i et højkapacitetsforbrændingsanlæg skal være forsynet med mindst en støttebrænder. Denne brænder skal gå i gang automatisk, når forbrændingsgassernes temperatur efter den sidste indblæsning af forbrændingsluft falder til under 850 °C. Den skal også benyttes i antændings- og udbrændingsfasen for at sikre, at temperaturen på 850 °C fastholdes på ethvert tidspunkt under disse faser, og så længe der stadig er uforbrændt affald i forbrændingskammeret.

5. Højkapacitetsforbrændings- eller medforbrændingsanlæg skal være forsynet med et automatisk system, som forhindrer indfyring med animalske biprodukter:

a) ved antændingen, så længe temperaturen endnu ikke er nået op på 850 °C, og

b) hvis temperaturen falder til mindre end 850 °C.

6. Animalske biprodukter anbringes så vidt muligt direkte i ovnen uden direkte håndtering.

KAPITEL III

Spildevandsudledning

7. Forbrændings- eller medforbrændingsanlæg, herunder tilhørende oplagringsplads til animalske biprodukter, udformes således, at ikke-godkendt og utilsigtet udslip af forurenende stoffer til jord, overfladevand og grundvand undgås i overensstemmelse med bestemmelserne i den relevante EF-lovgivning. Der skal desuden være kapacitet til oplagring af forurenet regnvandsafstrømning fra forbrændingsanlæggets område og af forurenet vand, der skyldes spild eller brandslukning.

8. Denne opbevaringskapacitet skal være tilstrækkelig til, at vandet om nødvendigt kan kontrolleres og renses inden udledning.

KAPITEL IV

Restprodukter

9. I dette kapitel forstås ved "restprodukter" enhver form for flydende eller fast materiale, som opstår ved forbrændings- eller medforbrændingsprocessen, spildevandsrensningen eller andre processer, der foregår inden for forbrændings- eller medforbrændingsanlægget. De omfatter bundaske og slagge, flyveaske og kedelstøv.

10. Restprodukter fra forbrændings- eller medforbrændingsanlæggets drift skal begrænses til det mindst mulige for så vidt angår omfang og skadelighed. Restprodukterne skal genvindes, hvor det er hensigtsmæssigt, på selve anlægget eller uden for i overensstemmelse med den relevante EF-lovgivning.

11. Transport og midlertidig oplagring af tørre restprodukter i form af støv skal finde sted på en måde, f.eks. i lukkede beholdere, så restprodukterne ikke spredes i miljøet.

KAPITEL V

Temperaturmåling

12. Der skal benyttes teknikker med henblik på overvågning af de parametre og betingelser, der er relevante i forbindelse med forbrændings- eller medforbrændingsprocessen. Højkapacitetsforbrændings- eller medforbrændingsanlæg skal være udstyret med og anvende temperaturmålingsudstyr.

13. Temperaturmålekravene fastsættes i myndighedernes godkendelse eller de dertil knyttede vilkår.

14. Det kontrolleres, at ethvert overvågningsudstyr er korrekt installeret og fungerer, og det efterkontrolleres hvert år. Kalibrering foretages ved hjælp af parallelmålinger med benyttelse af referencemetoderne mindst hvert tredje år.

15. Temperaturmåleresultater registreres og forelægges på en hensigtsmæssig måde, så myndighederne efter procedurer, som de selv fastsætter, kan kontrollere, at de godkendte driftsbetingelser i denne forordning overholdes.

KAPITEL VI

Unormale driftsforhold

16. Driftslederen skal i tilfælde af havari eller unormale driftsforhold, så snart det er praktisk muligt, indskrænke eller standse driften, indtil normal drift kan genoptages.

BILAG V

GENERELLE HYGIEJNEKRAV TIL FORARBEJDNING AF KATEGORI 1-, 2- OG 3-MATERIALE

KAPITEL I

Generelle godkendelseskrav til kategori 1-, 2- og 3-forarbejdningsanlæg

1. Anlæg og udstyr skal opfylde følgende krav:

a) Anlæg til forarbejdning af animalske biprodukter må ikke befinde sig samme sted som slagterier, medmindre de befinder sig i en fuldstændig separat bygning eller del af en bygning. Uvedkommende personer og dyr må ikke få adgang til anlægget.

b) Forarbejdningsanlægget skal have et "rent" og et "urent" afsnit med tilstrækkelig adskillelse mellem de to sektorer. Det urene afsnit skal have et overdækket område til modtagelse af animalske biprodukter og skal være indrettet således, at det er let at rengøre og desinficere. Gulvene skal være lagt på en sådan måde, at væsker let kan bortledes. Forarbejdningsanlægget skal være relevant udstyret med toiletter, omklædningsrum og håndvaske til personalet.

c) Forarbejdningsanlægget skal kunne fremstille varmt vand og damp i tilstrækkelig mængde til at kunne forarbejde de animalske biprodukter.

d) Det urene afsnit skal om fornødent have udstyr til findeling af de animalske biprodukter og udstyr til at overføre de findelte animalske biprodukter til forarbejdningsenheden.

e) Alle installationer, der anvendes til forarbejdning af animalske biprodukter, skal anvendes i overensstemmelse med kravene i kapitel II. Hvis der kræves varmebehandling, skal anlægget være udstyret med:

i) måleudstyr til at overvåge temperatur og tid og om nødvendigt tryk på kritiske punkter

ii) registreringsanordninger til løbende registrering af måleresultaterne, og

iii) en passende sikring mod utilstrækkelig opvarmning.

f) For at forhindre, at det endelige produkt rekontamineres af animalske biprodukter, der bringes ind i forarbejdningsenheden, skal den del af anlægget, hvor materiale afleveres til forarbejdning, være klart adskilt fra den del, der anvendes til forarbejdning af produktet og til oplagring af det forarbejdede produkt.

2. Forarbejdningsanlægget skal have hensigtsmæssigt udstyr til rengøring og desinficering af de containere og beholdere, som de animalske biprodukter modtages i, og af de transportmidler, de transporteres i, bortset fra skibe.

3. Der skal være relevant udstyr til desinficering af hjulene på køretøjer, der forlader forarbejdningsanlæggets urene afsnit.

4. Alle forarbejdningsanlæg skal være forsynet med et system til bortledning af spildevand, der opfylder myndighedernes krav.

5. Forarbejdningsanlægget skal have eget laboratorium eller kunne benytte et eksternt laboratorium. Laboratoriet skal være udstyret til at kunne foretage de fornødne analyser og være godkendt af myndighederne.

KAPITEL II

Generelle hygiejnekrav

1. Animalske biprodukter forarbejdes hurtigst muligt efter ankomsten. De opbevares hensigtsmæssigt, indtil de forarbejdes.

2. Containere, beholdere og køretøjer, der er anvendt til transport af uforarbejdet materiale, rengøres i et dertil indrettet område. Dette område skal være beliggende eller indrettet på en sådan måde, at risikoen for kontaminering af forarbejdede produkter undgås.

3. Personer, der arbejder i det uren