FORKORTELSER

CATS : Kommissionens CATS-database (Clearance Audit Trail System) (database til indsamling af oplysninger med relation til de europæiske landbrugsfondes betalinger)

EGFL : Den Europæiske Garantifond for Landbruget

ELFUL : Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne

Eurostat : Den Europæiske Unions Statistiske Kontor

GLM : God landbrugs- og miljømæssig stand

SAPS : Den generelle arealbetalingsordning (Single area payment scheme)

SMR : Lovgivningsbestemte forvaltningskrav (Statutory Management Requirements)

SPS : Enkeltbetalingsordningen (Single Payment Scheme)

URAA : Uruguayrundens landbrugsaftale (Uruguay Round Agreement on Agriculture)

WTO : Verdenshandelsorganisationen (Genève)

LISTE OVER ANVENDTE TERMER

1992-reformen : Den første større reform af den fælles landbrugspolitik ("MacSharryreformen"), hvor interventionspriserne i dyrknings- og oksekødssektoren blev reduceret. Som kompensation for forventede indkomsttab og for landbrugsjord, der skulle tages ud af produktionen (jordudtagning), indførte reformen direkte betalinger til producenter af markafgrøder.

WTO-landbrugsaftalen : Resultatet af forhandlinger i Uruguayrunden 1986-94, hvor WTOmedlemslandene enedes om at forbedre markedsadgangen og nedbringe handelsforvridende støtte til landbruget.

Agenda 2000 : Ved denne reform kom den fælles landbrugspolitik til at hvile på to grundpiller, som fællesskabsbudgettet finansierer gennem to europæiske landbrugsfonde. Den første pille (Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL)) tilvejebringer markedsforanstaltninger og indkomststøtte i form af direkte betalinger. Den anden pille (Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)) medfinansierer foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne inden for f.eks. miljøvenligt landbrug, forbedring af fødevarekvalitet, højere tekniske standarder og dyrevelfærd.

2003-reformen : Reformen af den fælles landbrugspolitik ("midtvejsrevision"), som sigtede mod at reducere prisstøtten og kompensere for denne reduktion med direkte indkomststøtte, hvorved den videreførte den proces, der var begyndt i 1992 (MacSharryreformen), og som var blevet bekræftet i 1999 (Agenda 2000-reformen). 2003-reformen indførte afkobling af støtten og krydsoverensstemmelse og styrkede samtidig støtten til udviklingen af landdistrikterne.

Sundhedstjek : Gennemgang i 2008 af 2003-reformen af den fælles landbrugspolitik. Vedtagelse af Kommissionens forslag om yderligere afkobling af direkte støtte og supplerende fleksibilitet for SPS, højere overførsler af udgifter til foranstaltninger vedrørende udvikling af landdistrikterne, ændringer af interventionssystemet, forhøjelse af mælkekvoterne og andre sektorspecifikke foranstaltninger.

Faktorindkomsten i landbruget : Denne viser nettoværditilvæksten fra landbrugsaktivitet (samt ikke-separable ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter) i faktorpriser. Den beregnes som værdien af landbrugsproduktionen i basispriser plus værdien af (øvrige) produktionssubsidier minus værdien af forbruget i produktionen, forbruget af fast realkapital og produktionsafgifter. Husstandene oppebærer ofte indkomst fra andre kilder (anden aktivitet end landbrugsaktivitet, løn, sociale ydelser, formueindkomst), så landbrugsindkomsten ikke nødvendigvis er identisk med landbrugshusstandenes faktiske indkomst.

Landbrugsbedrifternes indkomst : Indkomst fra landbrugsaktiviteten, som bruges til at belønne egne produktionsfaktorer (arbejde og/eller virksomhed, egenkapital og ejet jord). Den svarer til faktorindkomsten minus omkostninger til at låne kapital og ansætte arbejdskraft.

Afkobling : Processen, hvor direkte støttebetalinger adskilles fra den faktiske landbrugsproduktion.

RESUMÉ

I. Enkeltbetalingsordningen (SPS) er et centralt element i 2003-reformen af den fælles landbrugspolitik. Målene med den er at tilskynde landbrugere til at dække efterspørgslen på markedet bedre og at støtte deres indkomst. SPS anvendes i dag i 17 af de 27 EU-medlemsstater og udgifterne til ordningen androg ca. 28,8 milliarder euro i 2009.

II. Rettens revision af gennemførelsen af SPS var koncentreret om følgende:

- ordningens støttemodtagere, adgangen til enkeltbetalinger og definitionen af støtteberettiget jord

- ordningens bidrag til opfyldelse af målene om at støtte landbrugernes indkomst og bevare jorden i god landbrugs- og miljømæssig stand

- den specifikke effekt af de forskellige modeller til gennemførelse af ordningen.

III. SPS-modtagerne er "landbrugere", der udøver en "landbrugsaktivitet" og har "støtteberettiget jord" til deres "rådighed". Mangel på præcision i definitionen af disse termer, og den måde, de tilsvarende bestemmelser efterfølgende blev anvendt på, gjorde det imidlertid muligt for personer eller enheder, der ikke udøvede nogen eller kun udøvede marginal landbrugsaktivitet, at nyde godt af SPS-betalinger.

IV. I 2008 tog Kommissionen og Rådet fat på en gennemgang af den fælles landbrugspolitik, det såkaldte "sundhedstjek", som førte til en erkendelse af, at SPS-støtten ikke skulle gå til "fysiske eller juridiske personer, hvis landbrugsaktivitet kun udgør en ubetydelig del af vedkommendes samlede økonomiske virksomhed, eller hvis vigtigste forretningsformål eller selskabsformål ikke er at drive landbrugsaktivitet". Endnu er der dog ingen medlemsstat, der har udnyttet denne mulighed for at indkredse SPS-modtagerne mere.

V. Nytilkomne operatørers adgang til SPS var somme tider begrænset. Desuden var kriterierne for jordens støtteberettigelse ikke klare nok, og den krævede minimumslandbrugsaktivitet var undertiden reduceret til overhovedet ingen aktivitet.

VI. Direkte betalinger, herunder SPS og koblet støtte, tegner sig for en betydelig andel af landbrugsindkomsten. Hovedparten af støtten går til et lille antal store støttemodtagere, mens det store flertal af støttemodtagere hver kun får et lille beløb i støtte.

VII. SPS-støtten er betinget af, at krydsoverensstemmelsesforpligtelserne opfyldes. Retten noterede imidlertid, at der ikke er en direkte forbindelse mellem SPS-støtten og landbrugernes omkostninger ved at opfylde sådanne betingelser. Tilsvarende kan der ikke fastslås en direkte forbindelse mellem SPS-støtte og de positive offentlige eksterne virkninger af landbrugsaktivitet.

VIII. Medlemsstaterne fik stillet en række muligheder ("modeller") til rådighed med henblik på gennemførelsen af SPS. Valget mellem de modeller, der blev tilbudt, indvirkede betydeligt på fordelingen af støtten i medlemsstaterne (blandt landbrugerne). Det betyder, at SPS i dag er en ikke særlig målrettet metode til støtte af landbrugernes indkomster.

IX. Hovedparten af de medlemsstater, der indtil nu har indført SPS, har valgt den historiske model, hvor støttebeløbene hovedsagelig er baseret på parametre, der blev fastsat i 2000-2002, og som ikke længere svarer til nogen aktuel aktivitet. Hvis myndighederne i medlemsstaterne ikke har fastlagt effektive restriktioner, kan denne model desuden give anledning til spekulative overdragelser og akkumulering af betalingsrettigheder fra støttemodtagernes side.

X. Den regionale model tilgodeser en mere ligelig fordeling af støtten. Det er imidlertid blevet påvist, at den forværrer "kapitaliseringen" af støtten i jordpriser og -forpagtningsafgifter. En sådan kapitalisering sker i alle bistandsordninger, der er baseret på omfanget af de udnyttede arealer, men mest i den regionale form for gennemførelse af SPS.

XI. Selv om SPS generelt har bidraget til at opfylde målene for den fælles landbrugspolitik, navnlig ved at tilskynde landbrugere til at dække efterspørgslen på markedet bedre og ved at støtte indkomsten i landbrugssektoren som helhed, opfordrer Retten Kommissionen til at overveje, om sådanne forhold bør tages op til revision efter de retningslinjer, der udstikkes i anbefalingerne nedenfor.

XII. Retten anbefaler, at:

- den gældende lovgivning ændres, så det sikres, at SPS-støtten rettes mod aktive landbrugere, navnlig ved at støttemodtagere, som ikke udøver nogen landbrugsaktivitet, eller som ikke udøver nogen væsentlig landbrugsaktivitet, udelukkes

- støtteberettiget jord og landbrugsaktivitet defineres klarere med henblik på at få udelukket ikke-landbrugsmæssige parceller og aktiviteter, der hverken bidrager til at forøge landbrugets produktivitet (traktatens artikel 39, jf. fodnote 5) eller aktivt bevarer jordens miljømæssige værdi, fra at modtage SPS-støtte

- beregningen af SPS-støtten ændres, så omkostningerne ved miljømæssige og andre eksterne virkninger afspejles bedre

- GLM-standarderne kommer til at indeholde en bestemmelse om, at landbrugerne skal udøve en konkret og regelmæssig aktivitet for at kunne modtage det fulde støttebeløb. Betalingsnedsættelserne for ikke at opfylde krydsoverensstemmelsesforpligtelserne bør gøres mere afskrækkende

- der tilstræbes en mere ligelig fordeling af støtten mellem landbrugerne ved, at betalingerne gradueres yderligere, at der lægges loft over større enkeltbetalinger, eller at der tages hensyn til landbrugenes særlige omstændigheder

- beregningen af rettigheder baseres på de vilkår, der i dag gør sig gældende for landbruget i de forskellige regioner.

INDLEDNING

BAGGRUND

1. Frem til reformen i 1992 var den fælles landbrugspolitik baseret på en prisstøtteordning, som i hovedparten af landbrugssektorerne var kombineret med offentlig intervention på landbrugsmarkederne samt grænsekontrol [1]. Prisstøtten kom til at skabe næsten permanente overskud af de vigtigste landbrugsprodukter, og markedet kunne kun stabiliseres med høje budgetomkostninger via tiltag såsom privat oplagring, afsætningsforanstaltninger, eksportsubsidier eller endog destruktion af landbrugsprodukter. Hertil kom, at prisstøtten var blevet kritiseret systematisk under multilaterale handelsforhandlinger.

2. 1992-reformen af den fælles landbrugspolitik reducerede interventionspriserne for korn og oksekød og tvang de større landbrug til at udtage en del af deres jord. Sideløbende indførte reformen ledsageforanstaltninger med henblik på miljøbeskyttelse, førtidspensionering af landbrugere og skovrejsningsforanstaltninger. Som kompensation for de indkomsttab, der forventedes at følge på faldet i korn- og oksekødspriser, fik producenterne direkte betalinger, der var knyttet til de tilsåede arealer eller antallet af dyr. De samlede beløb for disse betalinger blev begrænset af sektorspecifikke regionale eller nationale lofter.

TEKSTBOKS 1

INDKOMSTSTØTTE TIL LANDBRUGET OG DEN EUROPÆISKE UNIONS INTERNATIONALE FORPLIGTELSER

I 1994 undertegnede Den Europæiske Union og Verdenshandelsorganisationens medlemslande Uruguayrundens landbrugsaftale (URAA). Denne aftale klassificerer de forskellige former for landbrugsstøtte ud fra, hvor forvridende de indvirker på den internationale handel. Direkte prisstøtte anses for særlig forvridende, og WTO-medlemslandene forpligtede sig til at nedbringe denne form for støtte. Direkte betalinger, som er "afkoblet" fra produktionen, anses ikke for at forvride handelen og er derfor tilladt [2].

3. I 1999 nåede Det Europæiske Råd i Berlin til enighed om en yderligere reform af den fælles landbrugspolitik. Støtten til landbruget blev baseret på to "grundpiller", som fællesskabsbudgettet finansierer gennem to fonde. Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) finansierer stadig markedsforanstaltninger og omfatter indkomststøtte i form af direkte betalinger, der er koblet til produktion. Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) medfinansierer foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne som f.eks. beskyttelse af miljøet og bæredygtigt landbrug, forbedring af fødevarekvalitet, højere tekniske standarder og dyrevelfærdsstandarder.

2003-REFORMEN AF DEN FÆLLES LANDBRUGSPOLITIK INDFØRTE ENKELTBETALINGSORDNINGEN

4. Gennemførelsen af URAA og skiftende politiske prioriteringer førte til 2003-reformen af den fælles landbrugspolitik. Denne reform skulle tilskynde landbrugere til at dække efterspørgslen på markedet og fremme landbrugspraksis, der anses for at være miljøvenlige.

5. For så vidt angår den første pille i den fælles landbrugspolitik (EGFL), som finansierer markedsstøtte og direkte støtte, var 2003-reformen baseret på fire nøgleelementer:

- Indførelse af enkeltbetalingsordningen (SPS). Ordningen erstattede hovedparten af den eksisterende direkte støtte. SPS-støtten er "afkoblet" fra enhver forpligtelse til at producere.

- Betaling af det fulde beløb i direkte støtte er betinget af, at landbrugerne bevarer al deres jord i god landbrugs- og miljømæssig stand (GLM) og opfylder lovgivningsbestemte forvaltningskrav (SMR). Dette kaldes "krydsoverensstemmelse". GLM og SMR foreskriver eller forbyder praksis i relation til beskyttelse af landbrugsarealernes produktionspotentiale, miljøet, dyrs sundhed og velfærd, planter samt fødevaresikkerhed.

- Indførelse af en tvungen mekanisme til reduktion af alle direkte betalinger, der overstiger 5000 euro pr. kalenderår, med en fast procent ("graduering") [3]. De midler, der følger af anvendelsen af gradueringen, overføres til ELFUL.

- En mekanisme for finansiel disciplin til at sikre, at de beløb, der er nået enighed om til finansiering af pille I i den fælles landbrugspolitik, ikke overskrides noget år [4]. Mekanismen skulle finde anvendelse fra 2007, men er endnu ikke blevet udløst.

6. SPS er udformet, så den er i overensstemmelse med den fælles landbrugspolitiks overordnede mål om "at forøge landbrugets produktivitet" og "herigennem at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, især ved en forhøjelse af de individuelle indkomster for de i landbruget beskæftigede personer" [5]. Derfor forblev landbrugernes indkomst, som lige fra starten havde været et af de primære anliggender for den fælles landbrugspolitik, et vigtigt politisk anliggende.

7. For anvendelsesåret 2008 (regnskabsåret 2009) androg de nationale lofter, der var til rådighed til fordeling af betalingsrettigheder i de 17 medlemsstater, der indtil i dag har indført SPS, i alt 31,5 milliarder euro [6]. På budgettet for 2009 androg SPS 72,1 % af den direkte støtte fra EU og 49,8 % af budgettet i sektoren landbrug og udvikling af landdistrikterne.

TABEL 1

ÅRLIGE BUDGETLOFTER FOR ENKELTBETALINGSORDNINGEN

(1000 euro) |

Medlemsstat | Anvendelsesår |

| 2006 | 2007 | 2008 |

Belgien | 475641 | 488660 | 502200 |

Danmark | 981539 | 987356 | 993338 |

Tyskland | 5644898 | 5693330 | 5741963 |

Irland | 1335311 | 1337919 | 1340752 |

Grækenland | 2041887 | 2069049 | 2234039 |

Spanien | 3529453 | 3542583 | 3600357 |

Frankrig | 6060555 | 6107448 | 6159613 |

Italien | 3593132 | 3612988 | 3827342 |

Luxembourg | 36602 | 37051 | 37051 |

Malta | | 1668 | 3017 |

Nederlandene | 325103 | 730632 | 743163 |

Østrig | 540440 | 643956 | 649473 |

Portugal | 365645 | 413774 | 434232 |

Slovenien | | 50454 | 62902 |

Finland | 519628 | 521285 | 523362 |

Sverige | 630000 | 714201 | 719414 |

Det Forenede Kongerige | 3914945 | 3931186 | 3947375 |

I alt | 29994779 | 30883540 | 31519593 |

NØGLEELEMENTER I SPS OG GENNEMFØRELSESMODELLERNE

8. Som anført ovenfor var SPS hjørnestenen i 2003-reformen af den fælles landbrugspolitik, og den erstattede hovedparten af den eksisterende direkte støtte [7]. Kun landbrugere er SPS-støtteberettigede. En landbruger er en person, der udøver en landbrugsaktivitet. Landbrugsaktivitet er defineret som produktion af planter, opdræt af dyr eller bevarelse af jorden i god landbrugs- og miljømæssig stand (GLM) [8].

9. For at opnå SPS-støtte skal en landbruger være i besiddelse af "betalingsrettigheder" og have støtteberettiget landbrugsjord til sin rådighed. Enhver anmeldt betalingsrettighed med én støtteberettiget hektar giver ret til en SPS-udbetaling, der svarer til enhedsværdien af den anmeldte betalingsrettighed [9]. Betalingsrettigheder er - kort sagt - en betinget ret til at få udbetalt EU-indkomststøtte, dvs. et aktiv. De kan adskilles fra arealerne og handles uafhængigt.

10. Betalingsrettigheder tildeles af de nationale myndigheder. De nationale lofter svarer til værdien af alle disponible betalingsrettigheder, som landbrugerne kan aktivere med støtteberettiget jord på én og samme medlemsstats territorium. Denne værdi overstiger de beløb, der faktisk udbetales, enten fordi alle direkte betalinger til landbrugere, herunder SPS-betalinger, reduceres som følge af graduering (for eksempel 5 % i 2008), fordi medlemsstaterne ikke fuldt ud har tildelt alle disponible beløb, fordi landbrugerne ikke har brugt ("aktiveret") alle betalingsrettigheder (for eksempel fordi de i et givet år dyrker færre hektar end det antal rettigheder, de besidder) eller fordi betalingerne blev reduceret som et resultat af administrative sanktioner (f.eks. hvis støtteansøgningen er indgivet for sent). Således androg de samlede betalinger under ordningen 28,8 milliarder euro i regnskabsåret 2009 [10].

11. Belgien, Danmark, Tyskland, Irland, Italien, Luxembourg, Østrig, Portugal, Sverige og Det Forenede Kongerige indførte SPS i 2005. Spanien, Frankrig, Nederlandene, Finland og Grækenland benyttede en overgangsperiode og indførte SPS et år senere, i 2006.

12. Der gælder særlige regler for de nye medlemsstater, der tilsluttede sig EU i 2004 eller 2007. De kunne i princippet indføre SPS ligesom andre medlemsstater, men indtil videre har kun Malta og Slovenien gjort det i 2007. Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Rumænien, Polen og Slovakiet benyttede sig af en mulighed, der tillader dem at udskyde indførelsen af SPS indtil 2013. I mellemtiden anvender de en forenklet arealbaseret støtteordning (SAPS) [11]. SAPS indgik ikke i omfanget af den revision, der rapporteres i denne beretning.

13. Der blev åbnet op for flere forskellige gennemførelsesmuligheder for så vidt angår beregningen og tildelingen af betalingsrettigheder, idet der blev defineret en række "modeller", som medlemsstaterne kunne vælge imellem: den historiske model, den regionale (enhedssats)model og blandede modeller, som er en kombination af de to førstnævnte:

a) Den historiske model [12]: Hver landbruger får tildelt betalingsrettigheder, der som regel er baseret på det gennemsnitlige støttebeløb, han har modtaget i den treårige (2000, 2001 og 2002) referenceperiode (det historiske referencebeløb), og på det gennemsnitlige antal hektar, han har dyrket i samme periode under de tidligere koblede støtteordninger (referencearealet) [13]. Enhedsværdien af en betalingsrettighed er således referencebeløbet divideret med antallet af rettigheder. Denne beregningsmåde giver betydelige forskelle i enhedsværdien af betalingsrettigheder, der skyldes skævheder i støtten til specifikke landbrugssektorer i referenceperioden.

b) Den regionale (enhedssats)model [14]: Under den regionale model har alle de betalingsrettigheder, der tildeles landbrugerne i en nærmere defineret region/underregion, samme værdi ("enhedssats"), og hver landbruger får tildelt en betalingsrettighed for hver støtteberettiget hektar, der anmeldes i det første anvendelsesår eller, alternativt, i det sidste år forud for året for indførelsen af SPS.

c) Blandede ("hybride") modeller: Disse modeller kombinerer elementer i den historiske og den regionale model. Landbrugere modtager en fast enhedssats pr. støtteberettiget hektar plus en fastsat procentuel andel af den støtte, som de modtog i referenceperioden. Hybride modeller kan være statiske eller dynamiske, dvs. kombinationen af historiske værdier og enhedssatsværdier kan forblive uændret, eller den kan variere over tid og udvikle sig i retning af en fuldstændig regional enhedssatsmodel. De modeller, som de 17 medlemsstater, der anvender SPS, har valgt til beregning og tildeling af betalingsrettigheder, vises i bilag I.

14. Medlemsstaterne var berettigede til at tildele en del af de historiske betalinger til en national reserve, som kunne bruges til betalingsrettigheder til nye landbrugere, som havde påbegyndt deres aktivitet efter referenceperioden, landbrugere i særlige situationer eller landbrugere, der er omfattet af omstrukturerings- eller udviklingsprogrammer.

ÆNDRINGER INDFØRT VED "SUNDHEDSTJEKKET" I 2008 AF DEN FÆLLES LANDBRUGSPOLITIK

15. I 2008 gennemførte Kommissionen og Rådet en gennemgang af den fælles landbrugspolitik, det såkaldte "sundhedstjek". Rådet godkendte Kommissionens forslag om yderligere at afkoble de ordninger med direkte støtte, som stadig var koblet til produktion [15]. De resterende ordninger med koblet støtte til tørfoder, stivelse, hør og hamp vil også blive afkoblet og indarbejdet i SPS fra og med 2013. Sundhedstjekket forenklede også reglerne yderligere og afskaffede landbrugernes pligt til at lade en del af deres jord ligge brak (tvungen udtagning).

16. Rådet gav også medlemsstaterne tilladelse til at revidere deres oprindelige valg af en bestemt model til gennemførelse af SPS. Medlemsstater, der havde valgt den historiske model, kunne beslutte enten at mindske differencen mellem betalingsrettighedernes enhedsværdier eller at skifte til en (fuldstændig eller hybrid) regional model. Medlemsstater, som allerede havde indført en hybrid regional model, kunne beslutte at nedtone den historiske komponent i betalingsrettighedernes værdi og således tilpasse betalingsrettighederne nøjere til den regionale værdi. Medlemsstaterne kunne også revidere regionernes sammensætning [16]. Endelig fik medlemsstaterne også tilladelse til at bruge op til 10 % af deres "nationale lofter" til støtte til særlige aktiviteter [17].

REVISIONENS OMFANG, REVISIONSMÅLENE OG REVISIONSMETODEN

17. Retten har allerede revideret SPS-gennemførelsen i de 17 medlemsstater, der har anvendt ordningen siden 2006. Resultaterne af disse revisioner blev rapporteret i de respektive årsberetninger.

18. Retten besluttede også at udføre supplerende revision i 2009 og 2010 med henblik på denne beretning. Det omfattede nye revisionsbesøg i Europa-Kommissionen og tre medlemsstater (Frankrig, Det Forenede Kongerige og Italien) samt dokumentanalyse og gennemgang af undersøgelser og evalueringer.

19. Denne beretning fokuserer på følgende:

- definitionen af ordningens støttemodtagere, betingelserne for adgang til enkeltbetalinger og definitionen af støtteberettiget jord

- ordningens bidrag til opfyldelse af målene om at støtte landbrugernes indkomst og bevare landbrugsjord i god landbrugs- og miljømæssig stand

- den specifikke effekt af de forskellige modeller til gennemførelse af ordningen

- de fejl, der var forbundet med de komplicerede beregninger, der var nødvendige for at fastslå betalingsrettighederne.

BEMÆRKNINGER

ORDNINGENS STØTTEMODTAGERE, BETINGELSERNE FOR ADGANG TIL ENKELTBETALINGER OG FASTLÆGGELSEN AF ORDNINGENS NØGLEELEMENTER

20. Revisorerne konstaterede, at det ikke var defineret præcist nok, hvem der kunne modtage SPS, og hvilke aktiviteter og arealer der var støtteberettigede, og at medlemsstaterne havde vide skønsbeføjelser ved fastlæggelsen og gennemførelsen af nøgleelementer i ordningen.

DEFINITIONER AF "BEDRIFT", "LANDBRUGSAKTIVITET" OG "JORD TIL LANDBRUGERENS RÅDIGHED"

21. SPS-støttemodtagerne er "landbrugere", der udøver en "landbrugsaktivitet" og har "støtteberettiget jord" til deres "rådighed". Disse begreber (landbruger, landbrugsaktivitet mv.) var imidlertid defineret så upræcist og blev i det videre forløb anvendt sådan, at det gav personer eller enheder, der ikke udøvede nogen landbrugsaktivitet, eller som kun udøvede en marginal landbrugsaktivitet, mulighed for at modtage SPS-betalinger.

22. I retsforskrifterne [18] defineres en bedrift som alle de produktionsenheder, som landbrugeren driver, og som befinder sig på en og samme medlemsstats område. En produktionsenhed er et landbrugsareal (herunder foderarealer) eller et dyr, der gav ret til direkte betalinger i referenceperioden. Landbrugsaktivitet er produktion, avl eller dyrkning af landbrugsprodukter, herunder høst, malkning, opdræt af husdyr og hold af husdyr til landbrugsformål eller bevarelse af jorden i GLM.

23. I retsgrundlaget kræves det således ikke, at støttemodtagerne

a) ejer jord eller noget andet landbrugsproduktionsmiddel,

b) producerer landbrugsprodukter, eller

c) oppebærer deres indtægter ved salg af produktet af sin landbrugsaktivitet på et marked.

24. For så vidt angår adgangen til jord var det et krav i det oprindelige retsgrundlag for SPS, at ansøgerne i en periode på mindst 10 måneder [19] skulle have haft støtteberettiget jord til rådighed svarende til det antal betalingsrettigheder, de var i besiddelse af. Denne bestemmelse blev anset for at være for restriktiv og blev i 2008 erstattet med den forpligtelse, at jorden skulle være til landbrugerens rådighed på en fastsat dato [20]. Retsreglerne definerer imidlertid ikke termen "til landbrugerens rådighed" eller "drift af produktionsenheder". Som følge heraf kan det anmeldte areal have været til en hvilken som helst anden persons rådighed i en hvilken som helst periode uden for den fastsatte dato i samme kalenderår, uden at dette indvirker på ansøgerens egenskab af "landbruger".

25. En række medlemsstater har bestræbt sig på at målrette SPS-støtten til specifikke kategorier af landbrugere. Således kræver Luxembourg, at ansøgerne skal have de landbrugsmaskiner eller det landbrugsudstyr, der er behov for. I Frankrig er en landbruger ifølge myndighederne den person, der bærer de økonomiske risici ved den landbrugsaktivitet, han udøver på det areal, der anmeldes med henblik på SPS. Det er den person, der træffer de økonomiske beslutninger, dvs. som erhverver inputfaktorer (f.eks. jord, maskiner, såsæd mv.), og som oppebærer sin indkomst ved at sælge landbrugsprodukter.

26. En støttemodtager, som udøver den krævede landbrugsaktivitet gennem lønarbejdere, anses for at være landbruger. Når jorden er forpagtet, og forpagteren bærer den økonomiske risiko ved landbrugsaktiviteten, modtager han dog ikke SPS-bistanden, hvis det i forpagtningsaftalen er fastsat, at det stadig er jordejeren, der har økonomisk fordel af den aktivitet, der udøves. Revisionen afslørede en række sådanne tilfælde [21]. I disse tilfælde blev SPS-støtten udbetalt til jordejerne ud fra den forudsætning, at forpagterne bevarer jorden i GLM på deres vegne.

TEKSTBOKS 2

SPS-STØTTEMODTAGERE, DER IKKE BÆRER DE ØKONOMISKE RISICI VED LANDBRUGSAKTIVITETEN

Rettens revision afslørede en række tilfælde, hvor en landbrugsforpagter havde fået udbetalt midler under en støtteordning til fordel for ugunstigt stillede områder, men hvor den enkeltbetaling, der var knyttet til det samme parcel, blev udbetalt til en anden støttemodtager (jordejeren). Sådanne tilfælde forekom hyppigt inden for den regionale (hybride) model, fordi betalingsrettighederne det år, hvor ordningen blev indført, blev tildelt til enhver person, der anmeldte støtteberettiget jord, uanset om han var eller havde været landbrugsproducent.

BETALINGER TIL PENSIONEREDE LANDBRUGERE FOR AT OPFYLDE MINIMALE GLM-FORPLIGTELSER

27. Før SPS, dvs. under de tidligere koblede betalingsordninger, havde en pensioneret landbruger ikke længere ret til direkte bistand, fordi landbrugsproduktionen var ophørt. Med indførelsen af SPS kunne landbrugere, som havde afhændet deres oprindelige bedrift, bevare deres rettigheder og aktivere dem for forpagtet jord, som de ikke udøvede nogen aktivitet på, ved at indgå i komplekse konstruktioner, der var udformet, så de opfyldte kravene i forordningerne. I sådanne tilfælde kunne de, der overtog den oprindelige bedrift, få nye rettigheder fra den nationale reserve.

28. Ifølge en undersøgelse, som Kommissionen havde rekvireret [22], bevirkede indførelsen af SPS, at landbrugere udskød deres reelle pensionering, fordi ordningen giver dem mulighed for at bevare deres betalingsrettigheder og bedrifter (som måske kun består af lejet jord af ringe værdi og med minimale GLM-forpligtelser). De nationale myndigheder kunne imidlertid ikke give Retten pålidelige oplysninger om omfanget af sådanne tilfælde. Retten konstaterede, at lovgivningen i en medlemsstat (Frankrig) - for at undgå sådanne tilfælde - fastsætter, at der kun er adgang til den nationale landbrugerpensionsordning, hvis landbrugerne afhænder alle deres betalingsrettigheder og jord, eventuelt med undtagelse af en parcel til underhold. Generelt er der dog risiko for, at den udskydelse af afgangen fra landbruget, som indførelsen af SPS tilskynder til, har en negativ indvirkning på omstruktureringen af landbrugssektoren.

TEKSTBOKS 3

SPS-STØTTEMODTAGERE, DER HAVDE AFHÆNDET DERES OPRINDELIGE BEDRIFT

I Italien konstaterede Retten, at tidligere korn- og tobaksproducenter, som havde afhændet al deres jord til andre landbrugere, og som billigt lejede dårlige græsarealer i bjergområder beliggende fjernt fra såvel deres oprindelige bedrifter som deres bopæl, besad betalingsrettigheder af høj værdi. I praksis fik lokale landbrugere lov til gratis at udnytte denne jord til græsning af dyr, hvad der ansås for tilstrækkeligt til at bevare den i GLM. I et andet tilfælde havde en pensioneret landbruger afhændet sin bedrift til familiemedlemmer og anmeldt offentligt ejet jord udelukkende med henblik på at aktivere sine rettigheder og uden at have nogen ret til at udnytte den anmeldte jord [23].

NYE STØTTEMODTAGERE

29. Efter indførelsen af SPS har Retten identificeret en række nye støttemodtagere, hvis landbrugsaktivitet kun udgør en ubetydelig del af deres samlede økonomiske virksomhed, eller hvis vigtigste forretningsformål ikke er at drive landbrugsaktivitet. Eksempler herpå er fritidsforeninger, sportsklubber, jernbaneselskaber, naturreservater, lufthavne, kommunalbestyrelser, jagt- og sportsejendomme, statslige organer, skoler og campingpladser.

30. Blandt disse nye støttemodtagere identificerede revisorerne investorer, der erhvervede betalingsrettigheder (somme tider af høj værdi), som de aktiverede på jord af lav værdi, hvorved de opnåede et særdeles attraktiv garanteret afkast af deres investeringer (jf. punkt 66 og 67).

31. Under sundhedstjekket blev det erkendt, at støtten til landbrugsindkomsterne ikke skulle gives til "fysiske eller juridiske personer, hvis landbrugsaktivitet kun udgør en ubetydelig del af vedkommendes samlede økonomiske virksomhed, eller hvis vigtigste forretningsformål eller selskabsformål ikke er at drive landbrugsaktivitet" [24]. Forordningen overlod det dog til medlemsstaterne at udelukke sådanne støttemodtagere ved hjælp af passende juridiske bestemmelser. Indtil nu har ingen medlemsstat benyttet sig af denne mulighed, og disse støttemodtagere får stadig udbetalt SPS-støtte. Hverken de besøgte medlemsstater eller Kommissionen har præcise oplysninger om antallet af sådanne støttemodtagere og om de beløb, de har fået i SPS-støtte. Eftersom de nationale lofter ligger fast, er godkendelsen af sådanne nye støttemodtagere ensbetydende med en reduktion af det støttebeløb, der er disponibelt til SPS-støttens primære målgruppe.

MEDLEMSSTATERNE FASTLÆGGER SPS-NØGLEELEMENTER MEGET FORSKELLIGT

32. Den detaljerede gennemførelse af en række SPS-nøgleelementer er overladt til medlemsstaterne. Eksempler herpå er nytilkomne operatørers adgang, definitionen af de minimumslandbrugsaktiviteter, der skal udøves på det anmeldte areal, eller betingelserne for at nyde godt af konsolideringen af betalingsrettighederne.

NYTILKOMNE OPERATØRERS ADGANG TIL SPS AFHÆNGER I HØJ GRAD AF MEDLEMSSTATERNES GENNEMFØRELSESORDNINGER

33. Personer, der ønsker at påbegynde landbrugsaktiviteter, har principielt ikke ret til SPS-støtte, medmindre de erhverver en støtteberettiget landbrugsbedrift med de tilknyttede betalingsrettigheder eller køber sådanne rettigheder på markedet. Medlemsstaterne har også tilladelse til at anvende deres nationale reserver til at give betalingsrettigheder til nye landbrugere, som påbegynder deres landbrugsaktivitet. Det forudsætter, at de ikke har udøvet landbrugsaktivitet i eget navn og for egen risiko i fem år forud for indledningen af landbrugsaktiviteten [25].

34. Revisionen viste, at en række medlemsstater anvendte reserven som et politikinstrument til at fremme tilgangen til landbrugssektoren ved at give nye landbrugere betalingsrettigheder.

35. I andre medlemsstater er der imidlertid - trods nye landbrugeres efterspørgsel på betalingsrettigheder - ikke nogen specifik politik, og der er ingen disponible bevillinger i den nationale reserve. Derfor er nytilkomne operatører nødt til at erhverve betalingsrettigheder, hvad der kan indebære betydelige investeringer og udgøre en kraftig hindring for tilgangen. Efterhånden som tiden går, kan flere og flere nye landbrugere opleve vanskeligheder ved at opnå betalingsrettigheder. Samtidig er 57,5 % af landbrugerne i Den Europæiske Union over 55 år, og én ud af tre er over 65 år [26]. Det er derfor i en dynamisk og innovativ landbrugssektors interesse, at det gøres nemmere for nye, aktive landbrugere at etablere sig.

STØTTEBERETTIGET JORD OG KRÆVET MINIMUMSLANDBRUGSAKTIVITET ER IKKE ALTID BLEVET DEFINERET KLART

36. Der er tre typer støtteberettigede arealer - agerjord, permanente græsarealer og areal med permanente afgrøder [27]. Det overlades imidlertid til medlemsstaterne at præcisere i detaljer, hvad der er en støtteberettiget parcel. I en række medlemsstater godkendes marginaljorder og skovarealer, der traditionelt er blevet brugt til lejlighedsvis græsning, som støtteberettigede, mens sådanne arealer er udelukket fra SPS-støtte i andre medlemsstater. Sådanne marginaljorder kan hurtigt blive overgroet med buske og træer, som gør dem uegnede til landbrugsformål.

37. For så vidt angår definitionen af de konkrete aktiviteter, landbrugere skal udøve for at bevare deres jord i GLM, opstiller EU-lovgivningen kun generelle mål med hensyn til jorderosion, jordens indhold af organiske stoffer, jordstruktur og det krævede minimumsniveau for vedligeholdelse. Sidstnævnte aspekt er af speciel betydning for jord, der ikke længere bruges til produktionsformål. Det er overladt til medlemsstaterne at definere de minimumsstandarder, der skal overholdes, og medlemsstaterne tilpasser dem til de forskellige regioners særlige karakteristika. Som følge heraf kan landbrugere modtage årlige betalinger, samtidig med at de ikke behøver at udøve nogen særlig aktivitet med henblik på bevarelsen eller kan nøjes med en minimal og sjælden aktivitet, f.eks. bekæmpelse af spredning af uønsket vegetation eller græsslåning hvert tredje til femte år. Hvis landbrugere undlader at udføre det fastsatte minimum, risikerer de en moderat nedsættelse af SPS-betalingerne efter krydsoverensstemmelsesbestemmelserne [28].

TEKSTBOKS 4

BRED DEFINITION AF STØTTEBERETTIGET AREAL OG KRÆVET MINIMUMSLANDBRUGSAKTIVITET

Bestemmelserne vedrørende GLM har en stærk effekt i Det Forenede Kongerige (Skotland), hvor hovedparten af landbrugsjorden er naturlige græsgange, hvoraf næsten halvdelen er anmeldt under SPS [29]. Hovedparten af denne jord ligger i ugunstigt stillede områder. Efter de gældende nationale bestemmelser vedrørende ugunstigt stillede områder skal jorden udnyttes aktivt. Under SPS er den samme jord derimod støtteberettiget på den ene betingelse, at støtteansøgerne forpligter sig til ikke at udøve særlige aktiviteter, der ville ændre jordens naturlige tilstand f.eks. dræningsarbejder eller pløjning. Retten identificerede individuelle støttemodtagere, der i SPS-bistand modtager fra flere hundredtusinder til over én million euro årlig uden at drive nogen landbrugsaktivitet på sådan jord, herunder et naturreservat, som ikke har været brugt til landbrug i årtier. Det skønnes, at der i dag udbetales SPS-bistand vedrørende ca. 150000 hektar af sådanne parceller.

+++++ TIFF +++++

Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

+++++ TIFF +++++

Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

I Spanien blev græsarealer i delvis skovdækkede områder og i klippeområder betragtet som støtteberettigede, selv om landbrugerne ikke behøvede at udføre nogen særlig vedligeholdelse. Kravene med hensyn til belægningsgrad som skal sikre, at græsarealer uden for omdrift bevares i en passende tilstand, var ikke obligatoriske.

I Italien skal græsarealer uden for omdrift slås eller afgræsses af dyr. Denne forpligtelse gælder også for træbevoksede områder eller bjergområder, der bruges til græsning. De nationale myndigheder indførte en ordning med reduktionskoefficienter til identifikation af ikke-støtteberettigede arealer uden græsbevoksning. Som Retten allerede påpegede i årsberetningen for regnskabsåret 2007, undervurderede reduktionskoefficienterne sådanne arealer.

+++++ TIFF +++++

Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

Retten konstaterede også, at nogle støttemodtagere i Italien stadig modtager betalinger på grundlag af ukorrekte oplysninger om anvendelsen af jorden, selv om de anmeldte parceller er nået tilbage til deres naturlige tilstand og ikke længere kan anvendes til husdyrgræsning.

I Frankrig forpligter de nationale bestemmelser landbrugere til at bevare jorden i GLM ved hjælp af dyregræsning eller årlig græsslåning, men der kan vedtages særlige standarder på lokalt niveau. Det har ført til en situation, hvor der i en række regioner kan opnås betaling af den fulde SPS-bistand for parceller, der omfatter op til 30 % ikke-støtteberettigede arealer, f.eks. klipper, buske og træer.

+++++ TIFF +++++

Kilde: Den Europæiske Revisionsret.

MIDLERTIDIG ANVENDELSE AF JORD TIL ANDRE FORMÅL END LANDBRUGSAKTIVITET

38. Da SPS blev indført, gav lovgivningen ikke mulighed for, at der blev betalt støtte, når parcellerne blev anvendt til andre formål end landbrugsaktivitet. Som et resultat af sundhedstjekket [30] betragtes sådanne arealer nu som støtteberettigede, hvis landbrugsaktiviteten kan udøves uden i betydelig grad at være hæmmet af de andre aktiviteters intensitet, art, varighed og tidsramme [31]. Den præcise definition af sådanne forhold er imidlertid overladt til medlemsstaterne. Retten konstaterede tilfælde, hvor de nationale myndigheder havde tildelt betalingsrettigheder, der blev aktiveret for parceller, der primært blev anvendt til rekreative aktiviteter.

NEGATIVE VIRKNINGER AF, AT BETALINGSRETTIGHEDER KONSOLIDERES

39. Betaling af SPS-bistand er knyttet til målet om at undgå, at landbrugsarealer ikke længere bliver dyrket [32]. Efter den historiske model skal landbrugerne - for at modtage det fulde teoretiske beløb for betalingerne - fortsat udnytte det samme antal hektar, som de udnyttede i referenceperioden [33]. Lovgivningen [34] omfatter en undtagelsesbestemmelse for landbrugere, som er berørt af omstrukturerings- og udviklingsprogrammer. Landbrugere, der er berørt af sådanne foranstaltninger, kan få deres historiske betalingsrettigheder udvekslet med færre rettigheder med en højere værdi pr. enhed. Denne procedure kaldes "konsolidering". Landbrugerne behøver mindre jord for at aktivere deres betalingsrettigheder, samtidig med at de opretholder deres historiske bistandsniveau. Bestemmelsen kan anvendes i forbindelse med landbrugsarealer, der er blevet skovrejst under et offentligt program, eller for landbrugere, der har mistet nogle af deres parceller på grund af omlægning af landbrugsarealerne som et led i jordfordeling.

40. Retten konstaterede, at der blev konsolideret betalingsrettigheder i andre tilfælde end dem, der var fastsat i lovgivningen.

41. Da de landbrugere, som nød fordel af en sådan konsolidering, behøver mindre jord for at modtage det samme beløb i støtte, kan den resterende jord udnyttes af enhver anden landbruger, som kan aktivere sine egne betalingsrettigheder på den, eller af en ny landbruger, som modtager betalingsrettigheder fra den nationale reserve. Resultatet er, at der betales mere støtte i relation til det samme område. Alternativt er der en risiko for, at den overskydende jord ikke længere bliver dyrket og ikke længere bevares i GLM.

TEKSTBOKS 5

KONSOLIDERING I TILFÆLDE, DER IKKE VAR FASTSAT I FORORDNINGERNE

I Frankrig konstaterede Retten, at myndighederne ikke medtog al den landbrugsjord, som en række mælkeproducenter havde rådet over, da mælkepræmien blev afkoblet i 2006, men fordelte beløbet for denne præmie på et meget mindre areal. I et tilfælde fik landbrugeren, som tidligere havde udnyttet 70 ha, sine rettigheder fordelt på kun 2 ha. Tilsvarende blev der heller ikke taget hensyn til kollektive græsgange, som modtagerne af ekstensiveringsbeløb havde udnyttet som foderarealer i referenceperioden. Det gav reelt støttemodtagerne mulighed for at konsolidere deres betalingsrettigheder på mindre jordarealer i tilfælde, som forordningerne ikke tog sigte på.

EN STOR DEL AF SPS-STØTTEN GÅR TIL DE STØRRE LANDBRUG, OG ORDNINGEN BIDRAGER KUN I BEGRÆNSET OMFANG TIL ET MILJØVENLIGT LANDBRUG

SPS-STØTTEN TEGNER SIG FOR EN BETYDELIG ANDEL AF LANDBRUGERNES INDKOMST, MEN DER SKELNES IKKE MELLEM LANDBRUGERE MED LAVE OG HØJE INDKOMSTER

42. I 2008 var der 4,49 millioner SPS-støttemodtagere, mens de samlede betalinger under ordningen androg 28,7 milliarder euro for anvendelsesåret 2008 [35]. Indkomststøttens niveau varierer imidlertid betragteligt fra medlemsstat til medlemsstat og fra landbruger til landbruger. Fordelingen af SPS mellem medlemsstaterne afhænger i stor udstrækning af deres størrelse og af betydningen af deres landbrugssektorer, som det afspejles i de nationale lofter. Fordelingen mellem individuelle støttemodtagere afhænger af den gennemførelsesmodel, medlemsstaten har valgt, arealet af den landbrugsjord, de udnyttede i referenceperioden, støtteniveauet i den sektor, landbrugerne var aktive i referenceperioden, og det antal hektar, de nu udnytter.

FIGUR 1

DIREKTE BETALINGER PR. BEDRIFT I 2008

+++++ TIFF +++++

Kilde: Den Europæiske Revisionsret på grundlag af betalingsdata fra Europa-Kommissionen.

43. Direkte betalinger, herunder SPS og koblet støtte tegner sig for en betydelig andel af landbrugsindkomsten [36], hvad der viser, i hvor høj grad landbrugssektoren som helhed er afhængig af EU-støtte. Retten noterer imidlertid, at 74,4 % af landbrugerne i hele EU arbejder på deltid, dvs. de oppebærer ikke hele deres indkomst ved landbrug [37].

44. SPS lader til at opfylde sin målsætning om at bidrage væsentligt til landbrugernes indkomst, men fordelingen af subsidierne til de enkelte landbrugere forbliver hovedsagelig baseret på arealet af den udnyttede jord og en stor del af SPS-støtten går således stadig til store landbrug, som det var tilfældet under den tidligere ordning. Der ligger en selvmodsigelse i udformningen af SPS, når den er ment som en støtte til en den individuelle landbrugers indkomst, og der samtidig ved fordelingen af støtten kun i ringe grad tages hensyn til modtagerens særlige omstændigheder.

ANALYSE AF FORDELINGEN: SPS KOMMER PRIMÆRT FÅ STORE STØTTEMODTAGERE TIL GODE

45. 2003-reformen af den fælles landbrugspolitik opretholdt idéen om kompensationsbetalinger i den forstand, at den nye SPS skulle resultere i, at det subsidiebeløb, en landbruger hidtil havde modtaget under den tidligere ordning for direkte støtte, blev bevaret tilnærmelsesvis. Efter alle modellerne har de store landbrug et højere indkomststøtteniveau [38].

46. På bedriftsniveau opretholder den historiske og i en vis udstrækning de hybride modeller de betydelige sektorspecifikke individuelle forskelle i tidligere støtteniveauer. Kommissionens analyse af fordelingen af betalingsrettigheder målt i værdi pr. hektar viser, at dette har resulteret i væsentlige forskelle mellem medlemsstater, der har valgt den historiske model, og medlemsstater, der indførte en hybrid model [39]. Det er navnlig tydeligt i medlemsstater med sektorer, der nød fordel af høje støtteniveauer pr. hektar, f.eks. olivenolie, bomuld eller råtobak, selv om de enkelte bedrifter kunne være relativt små. I medlemsstater med intensiv animalsk produktion, f.eks. Nederlandene, kan SPS-støtten pr. hektar også være høj, hvis landbrugene kun har små arealer i forhold til deres animalske produktion, mens betalingerne pr. hektar, i områder med ekstensivt landbrug, kan være meget lave. Kun i Danmark, Tyskland og Det Forenede Kongerige (England) vil denne situation gradvis forsvinde fra og med 2013, fordi disse medlemsstater har besluttet at reducere den historiske komponent til fordel for en ensartet værdi af hver betalingsrettighed.

TEKSTBOKS 6

FORSKELLE I RETTIGHEDERNES ENHEDSVÆRDI EFTER DEN HISTORISKE MODEL

Afhængigt af produktionens intensitet varierede produktionsstøtten i olivenoliesektoren mellem flere hundrede og flere tusinde euro pr. hektar. I tobakssektoren androg støtten flere tusinde euro pr. hektar. I bomuldssektoren var den koblede støtte, der var inkluderet i referencebeløbet, på mellem 966 euro pr. hektar i Grækenland og 1202 euro pr. hektar i Portugal. Betalingsrettighederne for dyrepræmier kan have enhedsværdier pr. hektar på op til 5000 euro, hvis der er tale om intensiv produktion. På den anden side kan betalingsrettighederne have en ubetydelig enhedsværdi i områder med ekstensiv avl af får og geder.

47. Analysen af fordelingen af SPS-støtten blandt modtagerne understreger, at støtten er koncentreret på ganske få landbrugere. I 2009 (vedrørende anvendelsesåret 2008) fik 84 % af støttemodtagerne under 10000 euro, tilsammen 25 % af betalingernes samlede værdi. Omvendt fik 0,41 % af støttemodtagerne over 100000 euro, hvilket udgjorde 12,78 % af betalingernes samlede værdi [40]. Dette vises i tabel 2 og figur 2.

48. Som et led i sundhedstjekket af den fælles landbrugspolitik overvejede Kommissionen at lægge loft over de direkte betalinger til de enkelte støttemodtagere. Endelig besluttede Rådet [41] at øge den obligatoriske graduering for meget store støttemodtagere marginalt og at graduere betalinger på over 300000 euro med yderligere 4 %. Denne supplerende tilpasning, som rammer et meget begrænset antal støttemodtagere (ca. 2500), indvirker ikke væsentligt på den samlede fordeling af støtten.

TABEL 2

FORDELINGEN AF SPS-BETALINGERNE (ANVENDELSESÅRET 2008)

Kilde: Den Europæiske Revisionsret på grundlag af Europa-Kommissionens betalingsoplysninger (CATS).

Årlig betaling af SPS-støtte (euro) | Antal støttemodtagere | % af det samlede antal støttemodtagere | Det modtagne beløb i % af de samlede betalinger |

< 500 | 1395721 | 31,08 % | 1,18 % |

≥ 500 og <5000 | 1912824 | 42,60 % | 12,48 % |

≥ 5000 og <10000 | 458464 | 10,21 % | 11,43 % |

≥10000 og < 50000 | 642954 | 14,32 % | 47,67 % |

≥ 50000 og < 100000 | 62210 | 1,39 % | 14,46 % |

≥ 100000 og < 300000 | 15927 | 0,35 % | 8,30 % |

≥ 300000 og < 500000 | 1500 | 0,03 % | 1,99 % |

≥ 500000 og < 1000000 | 783 | 0,02 % | 1,81 % |

≥ 1000000 | 144 | 0,00 % | 0,68 % |

Tilsammen | 4490527 | | |

SPS-STØTTEN AFSPEJLER HVERKEN OMKOSTNINGERNE VED VEDLIGEHOLDELSE AF JORD ELLER DE POSITIVE OFFENTLIGE EKSTERNE VIRKNINGER

49. 2003-reformen gjorde udbetalingen af den fulde SPS-støtte afhængig af, at landbrugerne opfyldte en række miljøkrav og krav om bæredygtigt landbrug (de såkaldte krydsoverensstemmelsesforpligtelser), som reformen havde indført. Krydsoverensstemmelse er dermed blevet et vigtigt argument i begrundelsen for betalinger til landbrugere. Det anses, at disse standarder, hvoraf hovedparten allerede eksisterede før 2003-reformen, "indebærer … en stigning i produktionsomkostningerne for landbrugsbedrifterne i Fællesskabet" [42].

50. Det er i offentlighedens interesse, at jorden bevares i GLM, fordi landbrugsarealernes produktionspotentiale opretholdes, og fordi den regelmæssige vedligeholdelse kan have andre positive indvirkninger, for eksempel beskyttelse af vand mod forurening, forebyggelse af brand eller bevarelse af landskabstræk og levesteder.

FIGUR 2

FORDELINGEN AF SPS-INDKOMSTSTØTTEN I 2008 (EURO PR. ÅR)

+++++ TIFF +++++

Kilde: Den Europæiske Revisionsret på grundlag af betalingsdata fra Europa-Kommissionen (CATS).

51. Der er ikke en direkte forbindelse mellem SPS-bistand og landbrugernes omkostninger ved at overholde obligatoriske standarder for landbrugspraksis i henhold til krydsoverensstemmelsen, og der er heller ikke sat tal på sådanne omkostninger. Det er derfor muligt, at landbrug i regioner med et højt udbytte har et højt støtteniveau uden at have særlig store GLM-forpligtelser, samtidig med at landbrug i en region, der giver et lavt udbytte, og hvor GLM-forpligtelserne er en tung byrde, kun har et lavt støtteniveau.

52. Hvis en landbruger ikke opfylder sine krydsoverensstemmelsesforpligtelser, vil det som regel kun medføre en reduktion af det beløb, han får udbetalt i SPS og anden bistand i forhold til det fulde beløb. Retten har noteret, at en sådan reduktion for det meste er ubetydelig i praksis og kun sjældent tages i brug (om det så kun skyldes, at det ofte ikke bliver opdaget, eftersom kun meget få landbrugere hvert år kontrolleres for krydsoverensstemmelse) [43].

53. Der kan heller ikke for indeværende etableres en direkte forbindelse mellem SPS-bistand og de positive offentlige eksterne virkninger af landbrugsaktivitet, dvs. de tjenester, modtagerne af SPS-bistanden gør den brede offentlighed ved at overholde miljøkrav i driften af deres landbrug og ved at bevare landbrugsjord i GLM.

SPECIFIKKE KONSEKVENSER AF UDFORMNINGEN AF ORDNINGEN OG MEDLEMSSTATERNES GENNEMFØRELSESORDNINGER

ET BROGET UDVALG AF MODELLER, VARIANTER OG GENNEMFØRELSESORDNINGER FRA MEDLEMSSTAT TIL MEDLEMSSTAT

54. Som omtalt ovenfor har medlemsstaterne mange valgmuligheder med hensyn til gennemførelsen, og hver model involverer komplicerede beregninger af de individuelle rettigheder til støtte.

55. Hovedparten af de 17 medlemsstater, der anvender SPS, valgte den historiske model. Kun Malta og Slovenien valgte umiddelbart at gå over til en regional model med enhedssats. I Danmark, Tyskland og én region i Det Forenede Kongerige (England) vil den dynamiske udgave af hybridmodellen, efter en overgangsperiode, så landbrugerne kan tilpasse sig til de nye betingelser, resultere i en fuldstændig regional model, så landbrugere i samme region besidder betalingsrettigheder med en standardværdi pr. hektar.

56. Med henblik på specifikke sektorer kunne medlemsstaterne vælge enten delvis eller fuldstændig afkobling. De kunne også indføre ny specifik bistand forbundet med kvalitetsproduktion i særlige landbrugssektorer [44].

57. Som følge af den brede vifte af valgmuligheder har hver enkelt af de 17 medlemsstater gennemført ordningen på sin egen måde. P.t. anvendes der 20 forskellige modeller og varianter [45]. Dette forhold har forhindret den tilsigtede forenkling af indkomststøtteordningen i at få fuld effekt, navnlig i de medlemsstater, hvor en del af de direkte betalinger stadig er koblet til produktionen. De nye valgmuligheder, som medlemsstaterne fik inden for rammerne af sundhedstjekket, og hvormed de kunne bevæge sig i retning af en mere ensartet sats, har ikke ændret forholdene væsentligt.

58. Den brede vifte af valgmuligheder med hensyn til gennemførelsen har betydelige konsekvenser for fordelingen af SPS blandt landbrugere i de forskellige medlemsstater. Denne fordeling varierer i stor udstrækning afhængigt af den valgte model. Dette betyder, at SPS i dag ikke er en særlig målrettet metode til indkomststøtte.

OVER TID ER DEN HISTORISKE MODEL BLEVET SKILT FRA PRODUKTIONEN, …

SPS-STØTTE ER IKKE BASERET PÅ NUVÆRENDE AKTIVITET

59. Efter den historiske model afhænger omfanget af SPS-støtten af, om landbrugerens aktivitet gav berettigelse til direkte støtte i referenceperioden (som regel årene 2000, 2001 og 2002). Tilsvarende efter den hybride model afspejler den historiske komponent i værdien af betalingsrettigheden stadig niveauet for den sektorspecifikke støtte, som den enkelte landbruger modtog. Som tidligere omtalt var det idéen om "kompensation" i forbindelse med reduktion af interventionspriserne, der var det ledende princip. Der er imidlertid kun en spinkel forbindelse mellem de historiske støtteniveauer og den nuværende efterspørgsel på markedet, det udnyttede areals landbrugsmæssige potentiale, landbrugsstrukturerne og de miljømæssige kriterier.

60. Landbrugere, der ikke fik betalingsrettigheder, fordi deres aktivitet i referenceperioden ikke var berettiget til direkte produktionsstøtte, nyder ikke fordel af SPS-støtte, ikke engang, hvis de i mellemtiden har ændret produktion. For at nyde fordel af sådan støtte er de nødt til at købe betalingsrettigheder på markedet.

61. Dette kan føre til situationer, hvor to landbrugere, der i dag dyrker samme afgrøder på arealer af samme størrelse i samme region, behandles meget forskelligt afhængigt af, hvad de producerede i referenceperioden, og af, om de dermed fik betalingsrettigheder.

62. Som et resultat af sundhedstjekket erkendte Rådet, at det med tiden blev stadig vanskeligere at begrunde de betydelige individuelle forskelle i støtteniveauer, som kun var baseret på fortidige aktiviteter. I den forbindelse agtede Kommissionen at bevæge sig i retning af en mere ensartet sats, dvs. udjævne de store forskelle i de individuelle betalingsrettigheder. Endnu er der dog ikke nogen medlemsstat, der har besluttet at anvende nogen af de valgmuligheder, de fik stillet til rådighed under sundhedstjekket, og at revidere den valgte model.

Efter den historiske model gav handel med betalingsrettigheder mulighed for spekulative [46]overdragelser og akkumulering af betalingsrettigheder

63. Med indførelsen af SPS blev retten til betaling adskilt fra jorden: Betalingsrettigheder kan handles uafhængigt af, om den jord, som de opstod på grundlag af, overdrages, og de kan aktiveres for en hvilken som helst type støtteberettiget jord, uanset hvilken landbrugsaktivitet der drives på denne jord. Dette førte til, at der opstod markeder for betalingsrettigheder, som omsættes i og uden for de regioner, de blev etableret i.

64. Et marked for betalingsrettigheder blev anset for at være en måde at gøre støtteordningen mere effektiv på. Den økonomiske vurdering, der lå til grund for denne formodning er, at når betalingsrettighederne en gang er tildelt, kan landbrugerne kun øge niveauet af deres støtte ved at erhverve supplerende betalingsrettigheder fra andre indehavere, enten med eller uden jord. Det antages, at betalingsrettighederne på et åbent og gennemsigtigt marked vil ende hos de landbrugere, der er villige til at betale mest for dem, hvad der bidrager til at gøre støttetildelingen effektiv.

65. EU-lovgivningen giver flere valgmuligheder med hensyn til overdragelse af betalingsrettigheder [47]. En række medlemsstater begrænsede handelen med betalingsrettigheder uden jord ved at fastsætte, at sådanne rettigheder kun kunne aktiveres i de regioner, hvor de var opstået (Frankrig og Det Forenede Kongerige (England)) eller ved at anvende "tilbageholdelser" på en række overdragelser af rettigheder med eller uden jord (f.eks. Frankrig). I sidstnævnte tilfælde blev værdien af hver overdraget betalingsrettighed nedsat med en bestemt andel. Andre medlemsstater overvejede ikke at begrænse overdragelsen af rettigheder (Det Forenede Kongerige (Skotland)), eller de gik endog bort fra at anvende tilbageholdelser for at tilskynde til handel [48]. Denne løsning blev valgt, fordi man frygtede, at landbrugere, der ønskede at sælge betalingsrettigheder, tøvede med at gøre det, fordi tilbageholdelserne ville have reduceret værdien af de fremtidige betalinger og dermed salgsprisen på hver betalingsrettighed betydeligt.

66. Retten konstaterede, at mangelen på regulering af sådanne overdragelser og jordens uensartede landbrugsmæssige potentiale gav negative virkninger: Muligheden for at forpagte marginaljord med lave offeromkostninger, hvor støttemodtagerne ikke behøver at opfylde særlig store GLM-forpligtelser, bidrog til at gøre det muligt for investorer at foretage spekulative erhvervelser og akkumulere betalingsrettigheder uden jord og at aktivere disse rettigheder for parceller, der ikke kræver nogen "reel" landbrugsaktivitet.

67. Rettens revision bekræftede, at der var investorer, der havde erhvervet betalingsrettigheder af høj værdi, som var opstået i frugtbare områder og i intensive produktionssektorer, men som investoren aktiverede på marginaljord af ringe markedsværdi, som lå fjernt fra deres egen bedrift eller bopæl, og som ikke krævede nogen - eller som kun krævede minimal - landbrugsaktivitet. Som fremhævet ovenfor har dette allerede ført til, at der er skabt en kategori af støttemodtagere, der kun opfylder minimale GLM-forpligtelser, men modtager en væsentlig garanteret indkomst.

TEKSTBOKS 7

EKSEMPLER PÅ INVESTERINGSSAGER

I årsberetningen for regnskabsåret 2008 rapporterede Retten om tilfælde med ansøgere i Det Forenede Kongerige (Skotland), som købte betalingsrettigheder af stor værdi og for meget lave afgifter lejede store jordområder, der kunne vedligeholdes med meget lidt eller ingen aktivitet. I 2007 og 2008 var 40 % af de betalingsrettigheder, der var overdraget uden jord, blevet aktiveret for naturlige græsgange. Næsten al den supplerende jord (ca. 58000 ha), der siden 2007 er blevet anmeldt i Skotland med henblik på SPS, var naturlige græsgange (ca. 50000 ha), og det til trods for at antallet af får i Skotland har været faldende i en årrække.

I Italien, hvor GLM-standarderne kræver, at jorden skal slås eller afgræsses, identificerede Retten støttemodtagere, som havde erhvervet betalingsrettigheder og forpagtet græsningsarealer i marginale områder. Således erhvervede én støttemodtager betalingsrettigheder uden jord i 2008 til stort set den pålydende værdi på ca. 197000 euro. Efter gradueringen ville betalingsrettighederne på de gældende vilkår give støttemodtageren en samlet indkomststøtte på ca. 1088000 euro frem til 2013. Støttemodtageren aktiverede næsten alle disse betalingsrettigheder på 45 ha forpagtede dårlige græsningsarealer beliggende 400 km fra hans faste bopæl. Den årlige forpagtningsafgift for jorden var 7650 euro. Støttemodtageren driver ikke nogen landbrugsaktivitet på denne jord, og samtidig er græsningsrettighederne overdraget gratis til en lokal landbruger med henblik på at få støttemodtagerens GLM-forpligtelse opfyldt.

68. EU-lovgivningen gav medlemsstaterne mulighed for at vedtage passende regler for at undgå spekulative overdragelser, der fører til, at støttemodtagerne akkumulerer betalingsrettigheder uden et tilsvarende landbrugsgrundlag [49]. Sådanne bestemmelser er dog valgfrie.

DE MEKANISMER, DER SKULLE KORRIGERE FOR EKSTRAFORTJENESTE, VAR IKKE EFFEKTIVE

69. Under den historiske og den regionale (hybride) model kunne landbrugere, der havde indstillet eller neddroslet deres aktivitet efter referenceperioden underkastes "bestemmelsen om ekstrafortjeneste" [50]. Efter denne bestemmelse skulle deres rettigheder på grundlag af deres aktivitet i referenceperioden reduceres med op til 90 %. Udbyttet af disse reduktioner skulle overføres til den nationale reserve. Bestemmelsen om ekstrafortjeneste skulle dog kun anvendes på overdragelser, der blev foretaget frem til den 15. maj 2004.

70. Belgien, Frankrig, Danmark, Italien, Luxembourg, Grækenland og Sverige valgte at anvende denne bestemmelse, men begrænsede anvendelsen til landbrugere i bestemte sektorer. I de øvrige medlemsstater fik landbrugerne lov til at beholde alle deres historiske rettigheder.

71. I Italien og Frankrig konstaterede Retten tilfælde, hvor landbrugere havde overdraget tobakspræmierettigheder efter 15. maj 2004 og dermed fået de betalingsrettigheder af høj værdi, der var affødt af deres tidligere tobaksproduktion, uden at myndighederne havde ret til at inddrive ("clawback") en del af de tilsvarende beløb.

72. Et andet tilfælde blev fremstillet i Rettens 2006-årsberetning [51]: "Der kan tildeles betalingsrettigheder fra den nationale reserve til landbrugere, som har investeret i produktionskapacitet eller opkøbt jord. I Det Forenede Kongerige blev en indkomststigning på 10 % betragtet som tilstrækkeligt bevis for, at der var foretaget en investering. Ved at øge antallet af dyr slagtet i 2002 (dvs. en formindskelse af bestanden) kunne landbrugerne paradoksalt nok opfylde dette investeringskriterium. Som følge heraf var der et generelt run på kvægpræmier". Derfor havde landbrugere, som slagtede alt kvæg på bedriften før referenceperiodens udgang, ret til at beholde alle deres historiske referencebeløb i hele SPS-perioden.

73. I 2009 vedtog Rådet Kommissionens forslag om at ændre bestemmelserne om ekstrafortjeneste og give medlemsstaterne en mulighed for at inddrive (clawback) op til 100 % af referencebeløbene på ekstrafortjenester, som landbrugere kan opnå i sektorer, hvor den resterende koblede støtte vil blive indlemmet i SPS fra og med 2012 [52]. Sådanne bestemmelser er imidlertid valgfrie og retter ikke op på gamle sager, hvor bestemmelsen ikke var blevet anvendt.

… MEN DEN REGIONALE MODEL HAR ANDRE NEGATIVE VIRKNINGER

REGIONALISERING GIVER EN MERE LIGELIG FORDELING AF BISTANDEN, MEN DEN TILGODESER STADIG DE STØRRE LANDBRUG

74. Den regionale model er forbundet med ensartede enhedsværdier af betalingsrettigheder i hele den pågældende region, uanset hvilken form for landbrugsaktivitet der blev drevet før indførelsen af SPS. I den dynamiske hybride udgave, hvor den regionale model gradvis indføres, og som i dag anvendes i Danmark, Tyskland og Det Forenede Kongerige (England), reduceres værdien af den historiske komponent gradvis og omfordeles på alle betalingsrettighederne i regionen. Retten understregede allerede i årsberetningen for 2006, at "der vil opstå en betydelig omfordelingseffekt, som vil betyde, at den direkte EU-støtte vil blive dirigeret væk fra dem, som rent faktisk driver landbrug, til fordel for jordejere, som vil få værdien af deres betalingsrettigheder ganget med fire i Danmark og Tyskland og med ti i England" [53]. Dette gælder navnlig nye støttemodtagere, som ikke fik direkte betalinger under den tidligere, koblede ordning.

75. Trods denne specifikke effekt af omfordelingen tildeles betalingsrettighederne efter den regionale eller hybride model i det første år udelukkende på grundlag af hektar, så store landbrug forbliver de største støttemodtagere. Følgelig oplever landbrugere, der udnytter et mindre jordareal, f.eks. intensive kvægavlere, at deres indkomststøtte bliver nedsat i forhold til deres historiske niveau for koblede betalinger. Desuden ville sektorer, der i dag står over for økonomiske vanskeligheder, f.eks. mælkeproduktion, ifølge Kommissionen lide tab i beløbet for den bistand, de får, hvis de medlemsstater, som de udøver deres aktivitet i, gik i retning af regionalisering, fordi de gennemsnitlig udnytter mindre landbrugsjord end landbrugere i andre sektorer [54].

REGIONALISERING OG EVENTUEL KAPITALISERING AF STØTTEN I JORDPRISERNE

76. Under den regionale model (og hybridmodellen) ligger antallet af betalingsrettigheder meget tæt på det samlede antal hektar støtteberettiget landbrugsjord [55]. Dette forhold indvirkede stærkt på jordpriserne, fordi landbrugere med flere betalingsrettigheder end arealer blev tilskyndet til at forpagte arealer for at aktivere den størst mulige del af deres betalingsrettigheder. Det øger den samlede efterspørgsel på forpagtede arealer og resulterer i højere jordforpagtningsafgifter.

77. Bistandens "kapitalisering" i jordpriserne kunne også konstateres under de tidligere arealrelaterede støtteordninger, og flere undersøgelser har uafhængigt af hinanden konkluderet, at indførelsen af SPS ikke har reduceret, men undertiden endog forværret denne effekt, navnlig i medlemsstater, der har valgt den regionale model, og hvor der i vid udstrækning forpagtes landbrugsarealer. Det reducerer støttebetalingernes produktivitet, fordi landbrugerne skal betale mere for landbrugsjord end før reformen. SPS anses for at have en større effekt på jordforpagtningsafgifterne end på jordsalgspriserne, og "kapitaliseringen" afhænger af, hvor meget forpagtet landbrugsjord der er til rådighed. Retten ser i dette forhold en risiko for, at en udbredelse af regionaliseringen til andre medlemsstater som forudset inden for rammerne af sundhedstjekket kan indvirke væsentligt på bedrifternes rentabilitet [56].

VALGFRI TILPASNING TIL REGIONAL INDDELING OG REVISION AF ENHEDSVÆRDIERNE AF RETTIGHEDERNE

78. Da SPS blev indført, skulle de medlemsstater, der foretrak en regional gennemførelsesform, definere afgrænsningen af regionerne ud fra objektive kriterier. Mellemstaterne begrundede deres beslutninger med henvisning til deres administrative struktur [57], de definerede regioners landbrugsmæssige potentiale [58] eller særlige landbrugsmønstre [59].

79. Som et resultat af sundhedstjekket vedtog Rådets Kommissionens forslag, som gav de medlemsstater, der anvendte den historiske model, mulighed for at tilnærme betalingsrettighedernes enhedsværdier til hinanden eller til at skifte til en (fuldstændig eller hybrid) regional model. De medlemsstater, der havde valgt en regional model, har tilladelse til at revidere deres beslutninger, revidere regionernes udformning og tilnærme værdien af rettighederne på tværs af regionerne til hinanden. Disse beslutninger skal træffes "på grundlag af de mål, der er fastsat i artikel 33 i traktaten" (nu artikel 39) og på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier som f.eks. landbrugspotentiale og miljømæssige hensyn. Sigtet med disse foranstaltninger er at give medlemsstaterne større fleksibilitet ved målretningen af den direkte støtte. Til dato har ingen medlemsstat besluttet at revidere sin model.

INDFØRELSEN AF SPS KRÆVEDE KOMPLICEREDE BEREGNINGER OG RESULTEREDE I FEJL

80. Rettens revision viste, at de nationale myndigheder generelt beregnede værdien af betalingsrettighederne i overensstemmelse med EU-lovgivningen. Der konstateredes dog fejl som følge af fejlbehæftede eller manglende historiske referenceoplysninger, manglende ajourføring af sådanne oplysninger, i tilfælde hvor landbrugsbedrift eller status var ændret, og mangelfuld behandling af ansøgninger om betalingsrettigheder fra den nationale reserve. Til dato er sådanne fejl endnu ikke blevet korrigeret fuldstændigt.

81. I årsberetningerne for regnskabsårene 2006, 2007 og 2008 rapporterede Retten mangler i beregningen af betalingsrettighederne og i anvendelsen af bestemmelserne om transaktioner vedrørende de nationale reserver [60].

82. Retten gennemgik Kommissionens opfølgning på de fejl, der var sket under gennemførelsen af SPS. Da revisionen fandt sted, var procedurerne stadig i gang, og der var kun blevet truffet og offentliggjort én formel beslutning om forskriftsmæssig regnskabsafslutning [61].

83. Retten noterer, at Rådet vedtog [62], at alle betalingsrettigheder, der var blevet tildelt før 1. januar 2009, skulle anses for retmæssige og korrekte fra den 1. januar 2010, medmindre de var blevet tildelt på grundlag af ukorrekte ansøgninger. Det giver ganske vist landbrugerne retssikkerhed, men det betyder, at finansielle korrektioner, der besluttes i henhold til overensstemmelseskontrollen, ikke vil finde anvendelse på betalinger fra tiden efter 2009 [63]. Som et resultat af denne beslutning vil fejlbehæftede betalingsrettigheder blive "legaliseret" og gjort endelige med den konsekvens, at der vil blive foretaget årlige betalinger på sådanne grundlag i de kommende år.

KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER

84. SPS har bidraget til at opfylde to hovedmål for den fælles landbrugspolitik: at tilskynde landbrugere til at dække efterspørgslen på markedet bedre og at støtte indkomsten i landbrugssektoren som helhed. Den samlede konklusion i denne beretning er imidlertid, at gennemførelsen af ordningen førte til en række tvivlsomme forhold vedrørende definitionen af ordningens støttemodtagere, arten af de støtteberettigede parceller og aktiviteter, den miljømæssige effekt af ordningen, fordelingen af bistanden mellem og i medlemsstaterne og de specifikke konsekvenser af den historiske og den regionale model. Retten opfordrer derfor Kommissionen til at overveje, om disse forhold bør tages op til revision efter de principper, der opridses i nedenstående anbefalinger.

STØTTEMODTAGERE, STØTTEBERETTIGET JORD OG LANDBRUGSAKTIVITET

85. Definitionen af ordningens støttemodtagere blev formuleret og efterfølgende anvendt sådan, at den tillod personer eller enheder, der ikke - eller kun marginalt - udøvede en landbrugsaktivitet, at nyde godt af SPS-betalinger.

86. Dette forhold er tidligere blevet rapporteret i Rettens årsberetninger, og det blev også erkendt ved sundhedstjekket af den fælles landbrugspolitik i 2008. Lovgiver gav derefter medlemsstaterne tilladelse til at udelukke sådanne støttemodtagere fra SPS-bistand. Da revisionen fandt sted, havde ingen medlemsstat imidlertid udnyttet denne valgmulighed, og situationen er stadig som beskrevet ovenfor.

87. Den fuldstændige adskillelse af betalingsrettighederne fra det areal, som oprindelig havde givet anledning til dem, tilskyndede - når medlemsstaterne undlod at opstille effektive restriktioner - operatører, som er meget lidt interesserede i landbrug som aktivitet, men som udnytter det garanterede afkast, som SPS giver, til at investere.

88. Tilgangen af nye landbrugere til landbrugssektoren hindres ofte af de nuværende betingelser for adgang til betalingsrettigheder.

89. Definitionerne af, hvad der gør en parcel berettiget til SPS-bistand, og hvad en støtteberettiget landbrugsaktivitet er, er løse og bidrager ikke til at målrette denne støtte mod aktiviteter og jord, der øger "landbrugets produktivitet".

ANBEFALING 1

Den gældende lovgivning og gennemførelsesbestemmelserne hertil bør ændres, så det sikres, at SPS-bistanden rettes mod aktive landbrugere og udelukker støttemodtagere, der ikke driver nogen eller kun driver ubetydelig landbrugsaktivitet.

ANBEFALING 2

Støtteberettiget jord og landbrugsaktivitet bør defineres mere klart med henblik at få udelukket ikke-landbrugsmæssige parceller og aktiviteter, der ikke bidrager til at forøge landbrugets produktivitet [64] eller til aktivt at bevare jordens miljømæssige værdi, fra at nyde fordel af SPS-bistand.

INDVIRKNING PÅ MILJØET

90. Med indførelsen af krydsoverensstemmelse samtidig med SPS blev udbetalingen af det fulde støttebeløb gjort afhængig af kriterier, der var baseret på miljømæssige praksis og godt landmandskab. Krydsoverensstemmelse blev således en meget vigtig begrundelse for SPS-betalingerne. SPS-bistand er dog kun indirekte knyttet til miljøkrav.

91. For det første noterede Retten, at der ikke er en direkte forbindelse mellem niveauet af SPS-bistanden og landbrugernes omkostninger ved at bevare jorden i GLM eller ved at overholde de gældende særlige lovgivningsbestemte forvaltningskrav (SMR). SPS-bistanden afspejler heller ikke værdien af de positive eksterne virkninger af landbrugsaktiviteten.

92. For det andet kræver det ofte ingen eller kun sporadiske handlinger at bevare jorden i GLM.

ANBEFALING 3

Beregningen af SPS-bistanden bør ændres, så den bedre afspejler omkostningerne til miljømæssige og andre eksterne virkninger.

ANBEFALING 4

GLM-standarderne bør indeholde en bestemmelse om, at landbrugerne skal udøve en konkret og regelmæssig aktivitet for at kunne modtage det fulde støttebeløb. Betalingsnedsættelserne for ikke at opfylde krydsoverensstemmelsesforpligtelserne bør gøres mere afskrækkende.

FORDELINGEN AF SPS-BISTANDEN

93. Fastsættelsen af SPS-betalingerne til de enkelte landbrugere er stadig baseret (a) på antallet af udnyttede hektar og (b) - i den historiske model - på de beløb, der tidligere er udbetalt (referenceårene 2000-2002). Det følger heraf, at denne støtte fortsat navnlig kommer de større landbrug til gode.

94. Fordelingen af SPS-bistanden er kendetegnet ved, at hovedparten går til et lille antal store støttemodtagere, mens det store flertal af støttemodtagerne hver kun får et begrænset støttebeløb. Gradueringsmekanismen, der nedsætter det beløb, der betales til de største landbrugere, vedrører et meget begrænset antal støttemodtagere. Desuden bidrager den ikke til at korrigere den nuværende fordeling, da det primære formål med den er at flytte midler fra direkte bistand til grundpillen for udvikling af landdistrikter under den fælles landbrugspolitik.

ANBEFALING 5

Der bør tilstræbes en mere ligelig fordeling af SPS-bistanden mellem landbrugerne ved, at betalingerne gradueres yderligere, at der lægges loft over de større individuelle betalinger, eller at der tages hensyn til landbrugenes særlige omstændigheder.

SPECIFIKKE VIRKNINGER AF GENNEMFØRELSESMODELLERNE

95. I dag anvendes der ca. tyve forskellige varianter af SPS i EU. Dette forhold forklarer i stor udstrækning de store forskelle i niveauerne for hektarstøtte medlemsstaterne imellem samt i fordelingsmønstrene i de enkelte medlemsstater.

96. Der er gennemført to hovedmodeller. Dels den historiske model, der over tid er blevet skilt fra de nuværende produktionsbetingelser.

97. Dels den regionale model, der er forbundet med ensartede enhedsværdier af betalingsrettighederne i hele den pågældende region. Overgangen til den sidstnævnte model kan imidlertid i en række regioner have en negativ indvirkning på en række sektorer inden for landbrugsproduktionen og kan føre til en stigning i markedsprisen på landbrugsjord og i jordforpagtningsafgifterne, hvorved bistanden ville blive mindre effektiv.

ANBEFALING 6

Beregningen af rettighederne bør baseres på de vilkår, der i dag gør sig gældende for landbruget i de forskellige regioner. Hvis dette indføres, bør det imidlertid sikres, at uønskede virkninger, f.eks. en stigning i forpagtnings- og jordpriserne, begrænses.

Vedtaget af Afdeling I, der ledes af Olavi Ala-Nissilä, medlem af Revisionsretten, i Luxembourg på mødet den 6. april 2011.

På Revisionsrettens vegne

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Formand

[1] I en række landbrugssektorer var der blevet indført direkte støtte for at forbedre producenternes indkomster. Et eksempel er Rådets forordning nr. 136/66/EØF af 22. september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer (EFT 172 af 30.9.1966, s. 3025/66), som indførte støtte til produktion af olivenolie og spiseoliven. Producenter af bomuld blev støttet indirekte, via støtte til egreneringsvirksomheder.

[2] Landbrugsaftalen (EFT L 336 af 23.12.1994, s. 22) tillader offentlig støtte til den enkelte bedrift under specifikke omstændigheder. Ifølge bilag 2 til aftalen skal berettigelsen til indkomststøtte fastlægges på grundlag af kriterier som indkomstniveau, status som producent eller jordbesidder, anvendelsen af produktionsfaktorer eller produktionens størrelse i en referenceperiode. Størrelsen af sådanne betalinger i et givet år må hverken påvirkes af arten eller størrelsen af den produktion (herunder antal husdyr), som producenten har haft efter referenceperioden, eller af priserne for en sådan produktion. Betalingerne må heller ikke afhænge af de produktionsfaktorer, der er anvendt i noget år efter referenceperioden, og landbrugere bør ikke forpligtes til nogen produktion for at være berettiget til støtten.

[3] De direkte betalinger blev reduceret med 3 % i 2005, 4 % i 2006 og 5 % fra og med 2007. Fra og med 2009 bliver de årlige gradueringsnedsættelser yderligere optrappet fra 7 % i 2009 til 10 % i 2012. Agenda 2000-reformen havde allerede indført en frivillig gradueringsmekanisme, der gav medlemsstaterne mulighed for at graduere op til 20 % af det samlede beløb for direkte betalinger. Kun Det Forenede Kongerige, Frankrig, Tyskland og Spanien havde valgt at anvende disse foranstaltninger med frivillig graduering. Efter 2003-reformen af den fælles landbrugspolitik kan medlemsstaterne anvende en sådan frivillig gradueringsmekanisme ud over den tvungne graduering. Dette finder for tiden sted i Det Forenede Kongerige og i Portugal.

[4] Artikel 12 i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EUT L 209 af 11.8.2005, s. 1).

[5] Artikel 39 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (Lissabontraktaten):"1.Den fælles landbrugspolitik har til formål:a)at forøge landbrugets produktivitet ved fremme af den tekniske udvikling, ved rationalisering af landbrugsproduktionen og ved den bedst mulige anvendelse af produktionsfaktorerne, især arbejdskraftenb)herigennem at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, især ved en forhøjelse af de individuelle indkomster for de i landbruget beskæftigede personerc)at stabilisere markederned)at sikre forsyningernee)at sikre forbrugerne rimelige priser på landbrugsvarer.2.Ved udarbejdelsen af den fælles landbrugspolitik og de særlige foranstaltninger, som den kan medføre, tages der hensyn til:a)landbrugserhvervets særlige karakter, der følger af landbrugets sociale struktur og af de strukturelle og naturbetingede forskelle mellem de forskellige landbrugsområderb)nødvendigheden af, at ønskelige tilpasninger gennemføres gradvisc)den kendsgerning, at landbruget i medlemsstaterne udgør en sektor, som er snævert forbundet med økonomien som helhed."

[6] Artikel 41 og bilag VIII til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 (indtil 31.12.2008) (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1) og bilag VIII til Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 (fra 1.1.2009) (EUT L 30 af 31.1.2009, s. 16). Beløbene i bilag VIII er beregnet på grundlag af fuldstændig afkobling af alle direkte betalinger. Hvis en medlemsstat kun vælger delvis afkobling, nedsættes loftet for enkeltbetalingsordningen, og loftet for de bevillinger, der er disponible til koblet betaling, forhøjes tilsvarende (jf. f.eks. bilag III til Kommissionens forordning (EF) nr. 674/2008 (EUT L 189 af 17.7.2008, s. 5) om ændring af bilag VIII til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 og om fastsættelse af budgetlofterne for delvis eller fakultativ gennemførelse).

[7] For detaljerede oplysninger om de støtteordninger, der er indlemmet i SPS, henvises til bilag VI til forordning (EF) nr. 1782/2003.

[8] Jf. artikel 1 og artikel 2, litra a) og c), i forordning (EF) nr. 1782/2003.

[9] Der gælder kun undtagelser for visse producenter af oksekød, mælk og får og geder uden jord. Sådanne producenter modtager indkomststøtte under forudsætning af, at de bevarer et vist minimum af deres historiske husdyravl. Producenter af markafgrøder modtog specifikke rettigheder for deres jordudtagningsforpligtelser.

[10] Jf. bilag II for detaljerede oplysninger om indkomststøtte, der faktisk er udbetalt under SPS.

[11] Artikel 122 i forordning (EF) nr. 73/2009.

[12] Artikel 43 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

[13] Der anvendtes særlige regler i olivenoliesektoren, hvor referenceperioden omfattede produktionsårene 1999/2000, 2000/01, 2001/02 og 2002/03.

[14] Artikel 58 og 59 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

[15] Medlemsstater, som siden 2005 kun delvis havde indført SPS, fik imidlertid tilladelse til fortsat at lade præmierne for ammekøer og får og geder være koblet til produktionen.

[16] Artikel 45-48 i forordning (EF) nr. 73/2009.

[17] Artikel 68 i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009. For en mere detaljeret analyse af disse spørgsmål henvises læseren til bilag I.

[18] Artikel 2 i forordning (EF) nr. 1782/2003 og artikel 2 i Kommissionens forordning (EF) nr. 795/2004 (EUT L 141 af 30.4.2004, s. 1).

[19] Artikel 44, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003.

[20] Artikel 1, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 146/2008 (EUT L 46 af 21.2.2008, s. 1): Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige omstændigheder, skal disse parceller være til landbrugerens rådighed på den dato, som medlemsstaterne har fastsat, og som ikke må ligge efter den dato, som medlemsstaterne har fastsat for ændring af støtteansøgningen.

[21] Retten havde allerede berettet om denne praksis i årsberetningen for regnskabsåret 2006, punkt 5.21.

[22] Swinnen, J., Ciaian, P. og Kancs, D.: Study on the functioning of land markets in the EU Member States under the influence of measures applied under the common agricultural policy, Bruxelles 2008, s. 149-150. Undersøgelser i flere forskellige lande (bl.a. Belgien, Finland, Irland, Sverige, Det Forenede Kongerige) indikerer, at SPS kan føre til en begrænsning i afgangen fra landbruget. I Det Forenede Kongerige har mange landbrugere udskudt deres beslutning om afgang til 2012, da de ved, at SPS vil løbe mindst til da. Undersøgelsen indikerer også, at denne effekt af SPS forstærkes af, at rettighederne ikke er fuldstændig omsættelige.

[23] Jf. punkt 3.21 i årsberetningen for regnskabsåret 2009.

[24] Artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 73/2009.

[25] Artikel 41, stk. 2, i forordning (EF) nr. 73/2009 og artikel 2, litra l), i Kommissionens forordning (EF) nr. 1120/2009 af 29. oktober 2009 om gennemførelsesbestemmelser til enkeltbetalingsordningen i afsnit III i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 (EUT L 316 af 2.12.2009, s. 1).

[26] Eurostat pocketbooks - Agricultural statistics - Main results 2007-2008 (2009 edition).

[27] Artikel 2, litra h), i forordning (EF) nr. 73/2009.

[28] Retten har allerede konstateret, at sanktionssystemet i tilknytning til krydsoverensstemmelsesordningen er svagt både i udformningen og anvendelsen: Særberetning nr. 8/2008: "Er krydsoverensstemmelsesordningen effektiv?" http://eca.europa.eu/portal/page/portal/publicati ons/auditreportsandopinions/specialreports

[29] I 2008 var ca. 2,375 millioner ha af de 4,557 millioner ha landbrugsarealer, der blev anmeldt under enkeltbetalingsordningen, naturlige græsgange. Denne jord, som der ifølge statistiske oplysninger er ca. 4,027 millioner ha af, findes i bjerg-, bakke-, mose- og hedeområder. Hovedparten af de naturlige græsgange er dækket af lyng og bregner og relativt uproduktive. Traditionelle landbrugere bruger dem sædvanligvis kun til ekstensiv fåregræsning.

[30] Artikel 34, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 73/2009.

[31] Artikel 9 i forordning (EF) nr. 1120/2009.

[32] Jf. betragtning 2 og 3 i præamblen til forordning (EF) nr. 1782/2003.

[33] Det var som hovedregel det gennemsnitlige antal hektar, på hvilket de havde dyrket subventionerede afgrøder, eller de foderarealer, der havde været til rådighed i hele året til de dyr, der var blevet betalt præmier for.

[34] Artikel 42, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003. Denne foranstaltning videreføres for de former for direkte bistand, der stadig er (delvis) koblet til produktion, og som vil blive indlemmet i SPS fra og med 2012.

[35] Jf. bilag II for detaljerede oplysninger om betalinger under enkeltbetalingsordningen.

[36] Mellem 2005 og 2008 tegnede andelen af direkte betalinger i EU-15 sig ifølge Eurostat for 30 % af faktorindkomsterne og mellem 52 og 56 % af virksomhedsindkomsten. Faktorindkomsten i landbruget er nettoværditilvæksten i faktorpriser og beregnes som værdien af landbrugsproduktionen i basispriser [ = producentpris + produktrelaterede subsidier – produktrelaterede afgifter] minus værdien af forbruget i produktionen, forbruget af fast realkapital og produktionsafgifter plus værdien af øvrige produktionssubsidier. Landbrugsbedrifternes virksomhedsindkomst er den del af indkomsten fra landbrugsaktiviteten, som bruges til at belønne egne produktionsfaktorer (arbejde og/eller virksomhed, egenkapital og ejet jord).

[37] Ifølge Eurostat varierede deltidslandbrugeres andel i 2007 fra 33 % i Belgien til 90 % i Malta.

[38] Efter den historiske model får landbrug med et højt historisk niveau af direkte betalinger således stadig et højt niveau af indkomststøtte, hvis de udnytter samme antal hektar. Efter den hybride og den regionale model blev rettighederne udelukkende tildelt på grundlag af hektar i det første år. Selv om det har haft en række konsekvenser i form af omfordeling mellem landbrugere i forskellige sektorer (for eksempel kunne der være indkomststøttetab for intensive malkekvægsbedrifter og indkomststøttegevinst for landbrug med ekstensiv kvæg og fåreproduktion), medførte rettighedernes tætte tilknytning til landbrugsjord atter, at de større landbrug modtog betydelige betalinger.

[39] Kommissionen analyserede fordelingen af betalingsrettighederne som et led i sundhedstjekket af den fælles landbrugspolitik i 2008. Jf. figur 3 i bilag I til "Health Check – Impact Assessment Note No 1" dateret 20.5.2008, dokument D (2008) AH/15325CAP.

[40] Jf. bilag III for yderligere oplysninger.

[41] Artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 73/2009.

[42] Betragtning 24 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

[43] Særberetning nr. 8/2008: "Er krydsoverensstemmelsesordningen effektiv?"

[44] Artikel 69 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

[45] Jf. bilag I.

[46] I dette afsnit anvendes "spekulativ" i betydningen "overdragelser og akkumulering af betalingsrettigheder uden tilsvarende landbrugsgrundlag", jf. betragtning 28 i forordning (EF) nr. 73/2009 og betragtning 30 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

[47] Artikel 46 i forordning (EF) nr. 1782/2003; artikel 43 i forordning (EF) nr. 73/2009.

[48] Siden 2005 havde Italien anvendt "tilbageholdelser" af op til 50 % af værdien af betalingsrettigheder, der blev solgt uden jord (som artikel 9 i forordning (EF) nr. 795/2004 gav mulighed for). I 2007 blev disse restriktioner afskaffet. Som følge heraf steg værdien af betalingsrettigheder, der blev overdraget uden jord, fra 1,3 millioner euro i 2006 til 65,2 millioner euro i 2009.

[49] Jf. betragtning 30 i forordning (EF) nr. 1782/2003 og betragtning 28 i forordning (EF) nr. 73/2009.

[50] Artikel 42, stk. 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og artikel 10 i forordning (EF) nr. 795/2004.

[51] Årsberetningen for regnskabsåret 2006, punkt 5.33 og 5.34.

[52] Artikel 41, stk. 6, i forordning (EF) nr. 73/2009 som ændret ved forordning (EF) nr. 1250/2009 (EUT L 338 af 19.12.2009, s. 1).

[53] Årsberetningen for regnskabsåret 2006, punkt 5.28.

[54] Europa-Kommissionen: CAP Health Check - Impact Assessment - Impact of a change towards flatter rates of direct payments. December 2007.

[55] Dette skyldes, at den regionale og den hybride model medtog næsten al støtteberettiget jord i SPS, mens den historiske model kun medregnede den jord, der var udnyttet under en ordning med koblet støtte, og foderarealer i antallet af betalingsrettigheder.

[56] Swinnen, J., Ciaian, P. og Kancs, D.: Study on the functioning of land markets in the EU Member States under the influence of measures applied under the common agricultural policy, Bruxelles 2008, s. 141-145; Salhofer, K., Röder, N., Kilian, S., Henter, S. og Zirnbauer, M.: Märkte für Zahlungsansprüche. Endbericht zum Forschungsauftrag 05HS041 des Bundesministeriums für Ernährung, Landwirtschaft und Verbraucherschutz, Bonn 2009; von Witzke, H., Noleppa, S. og Kennedy, P.L.: Effects of the EU common agricultural policy and U.S. farm policy on agricultural land markets,Washington D.C.2007.

[57] Tyskland og Det Forenede Kongerige.

[58] I Sverige og Finland blev udformningen af regionerne baseret på referenceudbytte. I Det Forenede Kongerige (England) blev beslutningen om en regional gennemførelsesform primært begrundet med nationale strategier for bæredygtigt landbrug. Støtteniveauet i England blev imidlertid differentieret for arealer beliggende i yderst ugunstigt stillede områder (f.eks. hedearealer) og normal jord, hvormed der indirekte tages hensyn til jordens landbrugsmæssige potentiale.

[59] Det Forenede Kongerige (Nordirland). Danmark valgte en regional gennemførelse, der i første omgang medførte den laveste omfordeling blandt støttemodtagerne.

[60] I Frankrig havde myndighederne vedtaget flere ikke-støtteberettigede programmer, som havde givet landbrugerne betalingsrettigheder, godkendt udstyr på korttidsleje som investeringer og undladt systematisk at anvende ufravigelige regler på nye landbrugere, som påbegyndte landbrugsvirksomhed i referenceperioden. Den uberettigede tildeling af betalingsrettigheder havde hvert år siden 2006 givet anledning til betalinger på ca. 60 millioner euro (årsberetningen for regnskabsåret 2007, punkt 5.21-5.25).I Italien var der på tidspunktet for revisionen ikke korrigeret for regelstridige tildelinger af betalingsrettigheder til nye oliventræer, der var plantet efter den fastsatte frist og ikke omfattet af et specifikt program, for rundhåndet anerkendelse af nødsituationer og for ikke-støtteberettigede arealer (årsberetningen for regnskabsåret 2007, punkt 5.14).I Det Forenede Kongerige (England) arbejdede myndighederne ved udgangen af 2009 stadig på korrektionen af betalingsrettigheder, der med urette var tildelt i 2005 (årsberetningen for regnskabsåret 2006).

[61] Kommissionens beslutning af 24. september 2009 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 257 af 24.9.2009, s. 28).

[62] Artikel 137 i forordning (EF) nr. 73/2009.

[63] Jf. artikel 137, stk. 3, i forordning (EF) nr. 73/2009.

[64] Jf. fodnote 5.

--------------------------------------------------

BILAG I

GENNEMFØRELSE AF ENKELTBETALINGSMODELLER, FREMTIDIG INDLEMMELSE AF KOBLET STØTTE OG SÆRLIG BISTAND

Medlemsstat | Start | Region | Model | Sektorer, der fortsætter med koblet støtte | År for afkobling | Valgfri gennemførelse for særlige typer landbrug og kvalitetsproduktion 2005-2009 (artikel 69 i forordning (EF) nr. 1782/2003) | Valgfri gennemførelse af særlig støtte efter 2009 (artikel 68 i forordning (EF) nr. 73/2009) |

Belgien | 2005 | Flandern + Bruxelles | historisk | Nødder & frø (nogle arter) Slagtepræmie - kalve 100 % Protein Ammekopræmie 100 % | 2010 2012 2012 - | | Kvalitetsproduktion |

2005 | Vallonien | historisk | Nødder & frø (nogle arter) Protein Ammekopræmie 100 % | 2010 2012 - | | Græsarealpræmie (opdræt) |

Danmark | 2005 | én region | dynamisk hybrid model udvikling mod næsten fuldstændig regional model | Protein Særlig handyrpræmie 75 % Fåre- og gedepræmie 50 % Kartoffelstivelse | 2010 2012 2012 2012 | | Miljøvenlige landbrugsforanstaltninger |

Tyskland | 2005 | Delstater (Berlin medtaget i Brandenburg, Bremen i Niedersachsen og Hamburg i Slesvig-Holsten) | dynamisk hybrid model udvikling mod fuldstændig regional model | Betalinger for humle 25 % Tobak 60 % Protein | 2009 2009 2012 | | Græsarealpræmie (mejerisektoren) |

Irland | 2005 | - | historisk | Protein | 2012 | | Ordning for græsningsarealer til får, program for græsningsarealer til malkekøer, bevarelse i området "the Burren" |

Grækenland | 2006 | - | historisk | Frø Protein Ris Nødder Frugt og grøntsager: bortset fra etårige afgrøder Frugt og grøntsager: forarbejdning af citrusfrugter 60% Frugt og grøntsager: tomater 30% Bomuld 35 % | 2010 2010 2010 2010 2010 2013 2011 - | Tobak, olivenolie, sukker, markafgrøder, oksekødssektoren, får og geder | Olivenolie, hård hvede, sukker, oksekødssektoren (kvier og ammekøer), får og geder, mejerisektoren, nye betalingsrettigheder i ugunstigt stillede områder, afgrødeforsikring |

Spanien | 2006 | - | historisk | Fåre- og gedepræmie 50 % Tobak 60 % Olivenolie Frugt og grøntsager: forarbejdning af citrusfrugter Frugt og grøntsager: tomater Frø 100 % Markafgrøder 25 % Slagtepræmie - kalve 100 % Slagtepræmie - voksent kvæg 40 % Protein Ris Nødder Kartoffelstivelse Ammekopræmie 100 % Fjernområder 100 % Bomuld 35 % | 2010 2010 2010 2010 2011 2012 2012 2012 2012 2012 2012 2012 2012 - - - | Tobak, bomuld, sukker, oksekødssektoren, betalinger for malkekøer | Tobak, grøntsager, får og geder, omdrift, mælkesektoren (kvalitet og ugunstigt stillede områder) |

Frankrig | 2006 | - | historisk | Betalinger for humle 25 % Tobak 60 % Fåre- og gedepræmie 50 % Ammekopræmie 100 % Slagtepræmie - kalve 100 % Slagtepræmie - voksent kvæg Frugt og grøntsager: tomater Markafgrøder 25 % Protein Ris Frø (nogle arter) 100 % Nødder Kartoffelstivelse Fjernområder 100 % 98 % af det respektive nationale loft for plantager, der producerer blommer, ferskner og pærer bestemt til forarbejdning 75 % af det respektive nationale loft for plantager, der producerer blommer, ferskner og pærer bestemt til forarbejdning | 2010 2010 2010 25 % i 2010 2010 2010 2012 2012 2012 2012 2012 2012 2012 - til udgang 2010 fra 2011 til udgang 2012 | | Proteinafgrøde, hård hvede, økologisk landbrug, omdrift, kalve, får og geder, mælkeproducenter i bjergområder, afgrødehøstforsikring, gensidige fonde til sygeforsikring |

Italien | 2005 | - | historisk | Tobak Frugt og grøntsager: tomater 50 % Frugt og grøntsager: pærer, ferskner og blommer bestemt til forarbejdning 100 % Frugt og grøntsager: blommer 75 % Frø Protein Ris Nødder | 2010 2011 25 % i 2011 25 % i 2011 2012 2012 2012 2012 | Sukker, dyrkningssektoren, oksekødssektoren, får og geder | Oksekødssektoren, fåre- og gedekød, olivenolie, mejeriprodukter, tobak, sukker, blomsterdyrkningsprodukter, omdrift, afgrødeforsikring |

Luxembourg | 2005 | én region | statisk hybrid | Protein Nødder | 2010 2010 | | |

Malta | 2007 | én region | regional model | Ingen | Intet | | |

Nederlandene | 2006 | - | historisk | Protein & nødder Slagtepræmie - kalve 100 % Slagtepræmie - voksent kvæg 100 % Spindhør 100 % Kartoffelstivelse | 2010 2010 2010 2012 2012 | | Dyrevelfærd, afgrødeforsikring, får og geder, ydelse for vandtransport |

Østrig | 2005 | - | historisk | Slagtepræmie - kalve 100 % Slagtepræmie - voksent kvæg 40 % Betalinger for humle 25 % Protein Nødder Kartoffelstivelse Ammekopræmie 100 % | 2010 2010 2010 2010 2011 2012 - | | Malkekopræmie |

Portugal | 2005 | - | historisk | Tobak Frugt og grøntsager: tomater Protein Nødder Frø 100 % Ammekopræmie 100 % Slagtepræmie - kalve 100 % Slagtepræmie - voksent kvæg 40 % Fåre- og gedepræmie 50 % Fjernområder 100 % Bomuld 35 % | 2010 2011 2012 2012 2012 - - - - - - | Markafgrøder, ris, okse- og fårekødssektoren, olivenolie, sukker | Omfattende systemer til håndtering af lokale racer, kvalitet (afgrøder og dyr), mælke- og fåresektoren, miljøvenlige landbrugsforanstaltninger |

Slovenien | 2007 | én region | regional model | Fåre- og gedepræmie 50 % Betalinger for humle 25 % Protein Nødder Særlig handyrpræmie 75 % | 2010 2010 2012 2012 2012 | Oksekødssektoren | Ekstensivt opdræt af køer og kvier, betalinger for malkekøer, dyreopdræt på græsarealer uden for omdrift |

Finland | 2006 | tre regioner (på grundlag af referenceudbytte) | dynamisk hybrid model udvikling mod fuldstændig regional model | Særlig handyrpræmie 75 % Protein Kartoffelstivelse Frø (timotefrø) 100 % Fåre- og gedepræmie 50 % | 2010 2011 2012 2012 - | Markafgrøder, oksekødssektoren | Protein- og olieholdige planter, kartoffelstivelse, slagtede lam, oksekødsproduktion, malkekopræmie |

Sverige | 2005 | fem regioner (på grundlag af referenceudbytte) | statisk hybrid regional model | Protein Kartoffelstivelse Særlig handyrpræmie 74,55% | 2010 2012 2012 | Kvalitets- og markedsføringsforanstaltninger | Kvalitets- og markedsføringsforanstaltninger |

Det Forenede Kongerige | 2005 | England – normale områder | dynamisk hybrid model udvikling mod fuldstændig regional model | Protein Nødder | 2012 2012 | | |

2005 | England - hedejord |

2005 | England - yderst ugunstigt stillede områder (bortset fra hedejord) |

2005 | Skotland | historisk | Protein Nødder | 2010 2010 | Oksekødssektoren | |

2005 | Wales | historisk | Protein Nødder | 2010 2010 | | |

2005 | Nordirland | statisk hybrid regional model | Protein Nødder | 2010 2010 |

--------------------------------------------------

BILAG II

BETALINGER UNDER ENKELTBETALINGSORDNINGEN (ANVENDELSESÅR 2006-2008 - REGNSKABSÅR 2007-2009) (MILLIONER EURO)

Budgetpost 05 03 01 01 Enkeltbetalingsordningen - forordning (EF) nr. 1782/2003, afsnit III |

Anvendelsesår | 2006 | 2007 | 2008 |

Regnskabsår | 2007 | 2008 | 2009 | I alt | 2008 | 2009 | I alt | 2009 |

Belgien | 444,9 | 0,1 | | 445,0 | 453,4 | 0,4 | 453,8 | 467,3 |

Danmark | 927,9 | 0,1 | -0,1 | 927,9 | 917,8 | 0,5 | 918,3 | 922,9 |

Tyskland | 5358,1 | 4,4 | 0,7 | 5363,2 | 5339,0 | 1,4 | 5340,4 | 5390,6 |

Irland | 1242,7 | 7,4 | 1,1 | 1251,2 | 1240,8 | 4,7 | 1245,5 | 1246,8 |

Grækenland | 1905,0 | 7,3 | 4,3 | 1916,6 | 1886,8 | 16,2 | 1903,0 | 2056,6 |

Spanien | 3294,0 | 30,0 | 14,8 | 3338,8 | 3246,5 | 29,6 | 3276,1 | 3342,8 |

Frankrig | 5722,1 | | 0,4 | 5722,5 | 5695,6 | 1,1 | 5696,7 | 5745,3 |

Italien | 3195,8 | 17,9 | 5,2 | 3218,9 | 3185,5 | 16,1 | 3201,6 | 3371,7 |

Luxembourg | 34,6 | | | 34,6 | 34,2 | | 34,2 | 34,1 |

Malta | | | | 0,0 | 1,6 | | 1,6 | 2,7 |

Nederlandene | 293,8 | 1,7 | 0,6 | 296,1 | 659,2 | 7,0 | 666,2 | 682,0 |

Østrig | 508,5 | 0,3 | 0,1 | 508,9 | 598,9 | -0,1 | 598,8 | 604,0 |

Portugal | 307,0 | 1,8 | 0,3 | 309,1 | 341,6 | 4,2 | 345,8 | 356,6 |

Slovenien | | | | 0,0 | 48,9 | 0,1 | 49,0 | 60,6 |

Finland | 493,9 | | | 493,9 | 488,9 | | 488,9 | 490,8 |

Sverige | 595,0 | 0,5 | | 595,5 | 661,3 | 0,2 | 661,5 | 661,5 |

Det Forenede Kongerige | 3681,4 | 28,8 | -6,2 | 3704,0 | 3316,2 | 7,4 | 3323,6 | 3263,3 |

I alt | 28004,7 | 100,3 | 21,2 | 28126,2 | 28116,2 | 88,8 | 28205,0 | 28699,6 |

Kilde: Europa-Kommissionen - Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter.

Budgetpost 05 03 03 00 Tillægsstøtte - Artikel 12 i forordning (EF) nr. 1782/2003 |

Anvendelsesår | 2006 | 2007 | 2008 |

Regnskabsår | 2007 | 2008 | 2009 | I alt | 2008 | 2009 | I alt | 2009 |

Belgien | 6,2 | | | 6,2 | 7,6 | | 7,6 | 7,4 |

Danmark | 8,0 | | | 8,0 | 9,6 | | 9,6 | 9,3 |

Tyskland | 49,3 | | | 49,3 | 60,4 | | 60,4 | 59,6 |

Irland | 19,3 | 0,2 | | 19,5 | 24,3 | 0,1 | 24,4 | 24,2 |

Grækenland | 60,2 | -0,1 | | 60,1 | 73,7 | -0,1 | 73,6 | 74,9 |

Spanien | 74,4 | 0,6 | 0,2 | 75,2 | 91,3 | 1,1 | 92,4 | 94,9 |

Frankrig | 66,5 | 1,0 | | 67,5 | 83,7 | 0,3 | 84,0 | 84,4 |

Italien | 72,8 | 0,3 | 0,1 | 73,2 | 89,8 | 0,3 | 90,1 | 92,2 |

Luxembourg | 0,3 | | | 0,3 | 0,4 | | 0,4 | 0,4 |

Malta | | | | 0,0 | | | 0,0 | |

Nederlandene | 8,9 | | | 8,9 | 10,5 | 0,1 | 10,6 | 10,4 |

Østrig | 15,7 | | | 15,7 | 19,1 | | 19,1 | 18,8 |

Portugal | 8,2 | | | 8,2 | 9,5 | | 9,5 | 9,4 |

Slovenien | | | | 0,0 | | | 0,0 | |

Finland | 10,2 | | | 10,2 | 12,5 | | 12,5 | 12,2 |

Sverige | 8,8 | | | 8,8 | 10,9 | | 10,9 | 10,8 |

Det Forenede Kongerige | 22,5 | 0,6 | 0,1 | 23,2 | 26,0 | 3,1 | 29,1 | 27,7 |

I alt | 431,3 | 2,6 | 0,4 | 434,3 | 529,3 | 4,9 | 534,2 | 536,6 |

NB

De samlede udgifter pr. regnskabsår svarer til summen af de beløb, der er udbetalt i det pågældende regnskabsår (vedrørende de forskellige anvendelsesår). Eksempelvis androg SPS-udgifterne 28809 millioner euro i regnskabsåret 2009.

Beløbet for tillægsstøtten svarer til det beløb, der fremkommer ved anvendelsen af gradueringen på de første 5000 euro eller mindre af alle direkte betalinger (SPS og betalinger, der er koblet til produktion). Dette beløb får landbrugerne godtgjort. Af tekniske årsager kan den del, der vedrører SPS, ikke vises separat.

--------------------------------------------------

BILAG III

FORDELINGEN AF INDKOMSTSTØTTEN UNDER SPS (ANVENDELSESÅRET 2008)

Årlige betalinger af SPS-støtte (euro) | I alt EU-17 | Belgien | Danmark | Tyskland | Eire/Irland | Grækenland | Spanien | Frankrig | Italien |

< 500 | 1395721 | 2491 | 8013 | 49594 | 4571 | 277817 | 274088 | 28667 | 553801 |

≥ 500 og < 5000 | 1912824 | 12940 | 20648 | 123480 | 49347 | 399590 | 367149 | 100144 | 546431 |

≥ 5000 og < 10000 | 458464 | 6276 | 7398 | 53612 | 29810 | 76355 | 75198 | 55969 | 70478 |

≥ 10000 og < 50000 | 642954 | 15280 | 13984 | 108532 | 38059 | 38787 | 78126 | 156466 | 58074 |

≥ 50000 og < 100000 | 62210 | 808 | 4192 | 10844 | 1906 | 406 | 4493 | 18706 | 5003 |

≥ 100000 og < 300000 | 15927 | 106 | 1281 | 3972 | 267 | 26 | 1420 | 1869 | 1781 |

≥ 300000 og < 500000 | 1500 | 1 | 38 | 960 | 3 | 1 | 90 | 12 | 138 |

≥ 500000 og < 1000000 | 783 | | 8 | 616 | 1 | | 28 | 3 | 56 |

≥ 1000000 | 144 | | | 108 | | | 6 | | 16 |

Tilsammen | 4490527 | 37902 | 55562 | 351718 | 123964 | 792982 | 800598 | 361836 | 1235778 |

Årlige betalinger af SPS-støtte (euro) | Lux