14. 4. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 99/9 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) om ændring af finansforordningen af 
21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget 
KOM(88) 148 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 21. marts 1988) 
(88/C 99/07) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 78 h), 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 209, 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 183, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Det samråd, der er omhandlet i Fælleserklæringen af 
4. marts 1975 fra Europa-Parlamentet, Rådet og 
Kommissionen ('), har fundet sted inden for rammerne 
af et samrådsudvalg; 
finansforordningen af 21. december 1977 (2), senest 
ændret ved forordning (EKSF, EØF, Euratom), ..., bør 
afspejle konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Bru­
xelles den 11. til 13. februar 1988 med hensyn til skær­
pelsen af den etårige forvaltning af bevillingerne, finan­
sieringsreglerne inden for den fælles landbrugspolitik og 
muligheden for at opføre en »negativ reserve« på 
budgettet; 
af hensyn til en bedre forvaltning af budgettet og en 
større gennemsigtighed i forbindelse med bevillingerne 
bør det fastsættes, at opdelte bevillinger ikke længere 
fremføres automatisk; Kommissionen kan ud fra 
nærmere fastlagte kriterier træffe beslutning om visse 
fremførsler, og genopførelse af visse frigjorte bevillinger i 
(') EFT nr. C 89 af 22. 4. 1975, s. 1. 
(2) EFT nr. L 356 af 31. 12. 1977, s. 1. øvrigt bør kun kunne ske på grundlag af nærmere fast­
lagte kriterier og ved beslutning truffet af Kommis­
sionen; 
finansforordningen bør afspejle finansieringsbestemmel-
serne inden for Den Europæiske Udviklings- og Garanti­
fond for Landbruget, Garantisektionen, under hensyn­
tagen til de ændringer, der er foretaget i Rådets forord­
ning (EØF) nr. 729/70 (3), senest ændret ved forordning 
(EØF) nr. ...; 
der bør indføjes en bestemmelse, der åbner mulighed for 
på budgettet at opføre en negativ reserve for at tage 
højde for visse afvigelser mellem de samlede godkendte 
bevillinger og de samlede udnyttede bevillinger, der 
uundgåeligt vil opstå under budgettets gennemførelse — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
I finansforordningen af 21. december 1977 foretages 
følgende ændringer: 
1. I artikel 1 indsættes som stk. 3 a): 
»3. a) For indfrielse af de juridiske forpligtelser, der 
er indgået vedrørende aktioner, hvis gennem­
førelse strækker sig over mere end et regn­
skabsår, fastsættes en frist, som ved ydelsen af 
støtten på hensigtsmæssig måde præciseres 
over for modtageren.« 
2. Artikel 6, stk. 2, affattes således: 
»2. Under de budgetposter, hvor der sondres 
mellem forpligtelsesbevillinger og betalingsbevil­
linger, kan de forpligtelsesbevillinger og betalingsbe­
villinger, som ikke er anvendt ved udgangen af det 
O EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13. 
Nr. C 99/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 4. 88 
regnskabsår, for hvilket de er opført, fremføres — 
dog kun til det følgende regnskabsår — ved beslut­
ning herom truffet af Kommissionen senest 15. 
februar og efter følgende kriterier: 
a) for forpligtelsesbevillinger: 
— udgifter i forbindelse med foranstaltninger, 
som i praksis er godkendt pr. 31. december, 
men som endnu ikke har givet sig udslag i 
regnskabsmæssige forpligtelser; disse forplig­
telser skal i princippet være indgået inden 31. 
marts i det efterfølgende år 
— de beløb, der måtte blive nødvendige, når 
Rådet har vedtaget den grundlæggende 
retsakt ved regnskabsårets udgang, uden at 
Kommissionen har kunnet indgå forpligtelser 
for de hertil på budgettet opførte bevillinger 
inden 31. december 
b) for betalingsbevillinger: 
— beløb, der er nødvendige til indfrielse af tidli­
gere indgåede forpligtelser eller knyttet til 
fremførte forpligtelsesbevillinger, når det ikke 
er muligt at dække behovet ved hjælp af de 
bevillinger, der er afsat under de pågældende 
poster på det efterfølgende regnskabsårs 
budget. Kommissionen skal inden for 
rammerne af sine gennemførelsesbeføjelser og 
på grundlag af de forvaltningsmæssige behov 
bestræbe sig på først og fremmest at anvende 
de for det indeværende regnskabsår 
godkendte bevillinger og kun anvende frem­
førte bevillinger, når de førstnævnte er 
opbrugt. 
Kommissionen giver budgetmyndigheden underret­
ning om sin beslutning, med en begrundelse for 
bevillingsfremførslen.« 
3. Artikel 6, stk. 6, affattes således: 
»6. Bevillinger, der frigøres under de budget­
poster, hvor der sondres mellem forpligtelsesbevil­
linger og betalingsbevillinger, i et senere regnskabsår 
end det regnskabsår, hvor forpligtelsesbevillingerne 
var opført på budgettet, bortfalder som hovedregel. 
Frigjorte forpligtelsesbevillinger kan dog under 
særlige omstændigheder — efter specifikke kriterier 
fastlagt inden for rammerne af de i artikel 106 
omhandlede gennemførelsesbestemmelser — genop­
føres, når det viser sig at være uomgængeligt at 
gennemføre det oprindeligt planlagte program, 
medmindre der på budgettet for det indeværende 
regnskabsår er tilstrækkelige midler til rådighed 
hertil. 
Med henblik herpå undersøger Kommissionen i 
begyndelsen af hvert regnskabsår det foregående regnskabsårs frigørelser og vurderer på grundlag af 
behovene nødvendigheden af at genopføre de fri­
gjorte bevillinger. 
Kommissionen træffer denne beslutning inden 15. 
februar i hvert regnskabsår. 
Kommissionen underretter budgetmyndigheden om 
sin beslutning med en begrundelse for opretholdelsen 
af disse bevillinger.« 
4. I artikel 15 indsættes som stk. 4 a): 
»4. a) Det kapitel, hvorunder de formålsbestemte 
reserver under Kommissionens sektion 
opføres, kan omfatte en negativ reserve, 
hvortil der højst kan afsættes 200 mio ECU. 
Denne reserve kan omfatte såvel bevillinger til 
forpligtelser som bevillinger til betalinger. 
Anvendelsen af denne reserve sker i form af 
overførsler efter den i artikel 21 fastlagte 
fremgangsmåde.« 
5. Artikel 73, stk. 2, sidste led, affattes således: 
»— de i henhold til artikel 6 og 88 fremførte bevil­
linger;« 
6. Artikel 73, stk. 3, fjerde og femte led, affattes 
således: 
»— de i henhold til artikel 6 og 88 fremførte 
forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger,« 
7. Artikel 73, stk. 4, første led, affattes således: 
»— fremførte bevillinger, idet der sondres mellem 
forpligtelsesbevillinger, betalingsbevillinger og 
ikke-opdelte bevillinger,« 
8. I artikel 73, stk. 4, udgår femte led. 
9. Artikel 88, stk. 3, sidste afsnit, affattes således: 
»Betalingsbevillingerne udgør den øvre grænse for de 
udgifter, der i løbet af hvert regnskabsår kan 
afholdes eller anvises til dækning af forpligtelser 
indgået i løbet af indeværende eller tidligere regn­
skabsår.« 
10. Artikel 88, stk. 4, affattes således: 
»4. Forpligtelses- og betalingsbevillingerne til 
dette område fremføres på normal vis, i henhold til 
bestemmelsen i nærværende forordnings artikel 6, 
stk. 2, med henblik på at tilgodese særlige behov i 
forbindelse med disse aktiviteter, bl.a. for at: 
14. 4. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 99/11 
— sikre kontinuiteten i budgettets gennemførelse fra 
det ene regnskabsår til det andet 
— sikre tilstrækkelige budgetmidler til at overholde 
afgørelser vedrørende flerårige programmer.« 
11. Artikel 98 affattes således: 
»Artikel 98 
Udgifterne konteres et regnskabsår på grundlag af 
de beløb, Kommissionen i løbet af dette regnskabsår 
har udbetalt i forskud til medlemsstaterne, jf. artikel 
5 i forordning (EØF) nr. 729/70, forudsat at forplig-
telsespåtegningen og anvisningen er kommet regn­
skabsføreren i hænde senest 31. januar i det efterføl­
gende regnskabsår.« 
12. Artikel 99 affattes således: 
»Artikel 99 
1. Den i artikel 5, stk. 2, litra b), i forordning 
(EØF) nr. 729/70 omhandlede regnskabsafslutning 
har til formål at fastslå størrelsen af de udgifter, der 
er afholdt i hver medlemsstat i løbet af det pågæl­
dende regnskabsår, og som kan godkendes som 
udgifter, der skal afholdes under EUGFL. 
Med henblik på regnskabsafslutningen sender 
medlemsstaterne inden 1. juni i det år, som følger 
efter det pågældende regnskabsår, Kommissionen 
sammenfattende årsregnskaber for det pågældende 
regnskabsår, eventuelt med berigtigelser af måneds-
regnskaberne. Disse sammenfattende regnskaber 
ledsages af rapporter udarbejdet af de kompetente 
revisions- og kontrolinstanser om de udgifter, som er 
omfattet af artiklerne vedrørende de udgifter, for 
hvilke regnskaberne afsluttes. 
Er et udbetalende administrativt organs regnskaber 
ikke kommet Kommissionen i hænde inden 1. juni, 
kan den afslutte det pågældende organs regnskaber 
ved udelukkende at henholde sig til de i artikel 5, 
stk. 1, litra a), i forordning (EØF) nr. 729/70 
omhandlede oversigter, således som disse er beskrevet i den forordning, der er vedtaget i henhold 
til nævnte forordnings artikel 5, stk. 3. 
2. På grundlag af de i stk. 1 omhandlede regn­
skaber eller oversigter under hensyntagen til resulta­
terne af den bilagsrevision og de undersøgelser på 
stedet, der er gennemført i henhold til artikel 9 i 
forordning (EØF) nr. 729/70, og efter høring af 
EUGFL-Komitéen, som er omhandlet i nævnte 
forordnings artikel 13, foretager Kommissionen 
senest 15. september i det andet år, som følger efter 
det pågældende regnskabsår, afslutning af regnska­
berne. 
3. Kommissionen giver medlemsstaterne meddel­
else om beslutningerne om regnskabsafslutning og 
offentliggør dem i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende. 
4. Eventuelle forskelle, der fremkommer som 
resultat af beslutningen om regnskabsafslutningen, 
mellem de samlede udgifter, der i henhold til artikel 
97 og 98 er konteret det pågældende regnskabsår, og 
de samlede udgifter, som er godkendt af Kommis­
sionen ved regnskabsafslutningen, opføres under én 
artikel, med angivelse af plus eller minus.« 
13. I artikel 100, stk. 1, ændres »1. april i det følgende 
regnskabsår« til «1. februar i det følgende regn­
skabsår«. 
14. I artikel 101, stk. 1, andet afsnit, og stk. 2, første 
afsnit, ændres »31. marts i det følgende regnskabsår« 
til »31. januar i det følgende regnskabsår«. 
Artikel 2 
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter 
offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Den anvendes fra den ... 1988. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat.