Nr. C 298/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 89 
Udtalelse om landdistrikternes fremtid 
(89/C 298/10) 
Den 13. december 1988 besluttede Det økonomiske og sociale Udvalg i henhold til artikel 
20, stk. 4, og artikel 17 i forretningsordenen, at udarbejde en udtalelse om landdistrikternes 
fremtid. 
Det forberedende arbejde henvistes til underudvalget »Landdistrikternes fremtid/Miljø og 
landbrug«, som udpegede Rudolf Schnieders til ordfører. Underudvalget udarbejdede sit 
forslag til udtalelse den 26. juli 1989. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 269. plenarforsamlng, den 27. september 
1989, enstemmigt følgende udtalelse. 
GENERELLE BEMÆRKNINGER 
1. Situationsanalyse 
1.1. ØSU hilser det velkommen, at Kommissionen 
med sin meddelelse » Landdistrikternes fremtid « af ok­
tober 1988 gør Ministerrådet, medlemsstaterne og of­
fentligheden opmærksom på landdistrikternes proble­
mer. Siden da er der vedtaget en række foranstaltninger 
til gavn for landdistrikterne. 
1.2. ØSU noterer sig med interesse og tilfredshed det 
arbejde, der er udført i forbindelse med den europæiske 
kampagne for landdistrikterne, som blev tilrettelagt af 
Europarådet i 1987 og 1988. På talrige punkter ligger 
resultaterne af dette arbejde på linje med de synspunkt­
er, ØSU giver udtryk for i denne udtalelse. 
1.3. ØSU er enig med Kommissionen i, at landdi­
strikterne spiller en mangesidet og uundværlig rolle 
for dets beboeres beskæftigelse og for samfundet som 
sådant. Landdistrikterne: 
— er det sted, hvor en stor del af befolkningen lever, 
virker og har hjemme. I EF bor mere end halvdelen 
af befolkningen i landdistrikterne, som udgør godt 
80% af det samlede areal, 
— har et særligt kulturelt liv, 
— danner grundlag for produktion af naturlige, sunde 
fødevarer og råstoffer, 
— bevarer det naturlige livsgrundlag såsom vand, jord 
og luft, 
— byder på et varieret kulturlandskab, som tjener rek­
reative formål, og 
— er hjemsted for en mængde dyr og planter. 
1.4. Landdistrikterne i Europa har i årtier været 
udsat for dybtgående ændringer. Særlig i de seneste 30 
år har landdistrikterne og landsbyerne ændret sig 
stærkt. Mange landsbyer er i vore dage kun et sted, hvor mennesker bor og sover, mens de har deres arbejde 
i storbyerne. I mange landsbyer er det en stor del af 
tiden kun de andetsteds beskæftigedes familier og de 
ældre, der er tilbage. Den negative udvikling forstærkes 
af den ugunstige befolkningsudvikling (faldende fødsel­
stal og afvandring af økonomiske årsager). I nogle 
tilfælde har tendensen ført til, at landsbyer er blevet 
forladt eller i vidt omfang har mistet deres funktioner. 
1.5. Trods de store problemer, som den derboende 
befolkning står overfor, må disse distrikter påtage sig 
genoprettelsesfunktioner i forhold til storbyerne. Ud 
over at stå for bortskaffelse (af affald, spildevand osv.) 
skal landdistrikterne levere rent vand, ren luft og ikke 
mindst landskabelig skønhed til fritids- og feriebrug. 
Men landdistrikterne belastes kraftigt af immissioner 
fra storbyer og industriområder. Her skal navnlig henvi­
ses til forureningen af vand, jord og luft og de deraf 
følgende gener for plante- og dyreverdenen og for men­
neskene. 
1.6. Landdistrikterne befinder sig i en brydningspe­
riode. Fra gammel tid har landet og landbruget været 
knyttet uløseligt sammen. Længe var landbruget den 
væsentligste beskæftigelses- og indkomstkilde i landdi­
strikterne. Produktivitetsstigningen har medført, at sta­
dig færre landmænd og medhjælpere i dag kan produce­
re de nødvendige fødevarer. På grund af denne produk­
tivitetsstigning er der brug for stadig mindre areal til 
dyre- og planteproduktion. Der kan foreløbig ikke ses 
en ende på denne udvikling. Efter Kommissionens vur­
dering vil mellem 6 og 16 millioner hektar af det nuvæ­
rende landbrugsareal i år 2000 være overflødige til 
fødevareproduktion. Den tiltagende uhindrede indfør­
sel af foderstoffer i EF medvirker afgørende til at forøge 
det landbrugsareal, der bliver overflødigt. 
1.7. EF-Kommissionen har i sin meddelelse inddelt 
landdistrikterne efter problemkategorier: 
a) områder under den moderne udviklings pres; 
27. 11. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 298/33 
b) regioner præget af » Landdistrikternes tilbagegang «; 
c) særlig udsatte områder, som trues af affolkning. 
1.7.1. Ud fra et landbrugsmæssigt synspunkt bør 
denne grove inddeling yderligere udbygges: 
— landdistrikter med gunstige klimatiske forhold, 
gode jorder, god landbrugsmæssig struktur og gode 
afsætningsmuligheder, 
— landdistrikter med ugunstige klimatiske forhold, 
dårlig landbrugsmæssig struktur og dårlige af­
sætningsmuligheder, 
— blandingsformer med alle mulige mellemstadier 
mellem de to nævnte yderpunkter. 
1.8. Desuden kan landbrugsregionerne inddeles efter 
økonomisk bæreevne, afhængig af landbrugets produk­
tion. Der må skelnes mellem: 
— landlige regioner med specialkulturer (vin, frugt og 
grønsager) og områder med hovedsagelig svine- og 
fjerkræavl. I disse områder anvender landbruget 
megen arbejdskraft, ligesom værditilvæksten i land­
brugssektoren er relativt høj, 
— regioner med mindre intensivt landbrug og/eller 
med skovbrug. I disse regioner er behovet for ar­
bejdskraft pr. arealenhed ret lavt. 
1.9. Regionerne bør endvidere klassificeres efter 
anden økonomisk aktivitet end landbrug: 
— regioner, hvor turisme udgør en indkomstkilde for 
befolkningen (året rundt eller sæsonbetinget), 
— regioner med høj arbejdsløshedsprocent og uden 
alternative erhvervsmuligheder for dem, der forla­
der landbruget, 
— tidligere industriregioner i tilbagegang. 
2. Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne 
2.1. Det er ØSU's opfattelse, at der er nøje sammen­
hæng mellem landbrugets fremtig og fremtiden for store 
dele af landdistrikterne. Landbruget vil også i fremtiden 
have afgørende indflydelse på den økonomiske styrke, 
på befolkningsudviklingen og på landskabsbilledet i 
landdistrikterne. Derfor må der udvikles målrettede 
foranstaltninger og strategier, der kan opretholde og 
sikre eksistensen for moderne hel- og deltidslandbrug. 
I regioner med ugunstige produktionsvilkår for land­bruget må der i den forbindelse lægges særlig vægt på 
at kombinere land- og skovbrug med forskellige former 
for beskæftigelse uden for landbruget. 
2.2. ØSU gør Kommissionen og Rådet opmærksom 
på, at nedennævnte forhold kan virke forstærkende på 
indkomst- og velstandsproblemerne i landdistrikterne: 
a) reformen af den fælles landbrugspolitik og be­
slutningerne af 11./12. februar 1988 om stabilisa­
torer; 
b) den tiltagende konkurrence, som følger af gennem­
førelsen af det indre marked, fremmer koncentra­
tionstendenserne og øger den eksisterende fordeling 
af de perifere områder; 
c) det tekniske fremskridt, ikke mindst bioteknologien, 
begunstiger de tæt bebyggede områder. 
2.3. Denne for landdistrikterne negative udvikling 
må forhindres til gavn for alle borgere. 
2.4. ØSU appellerer derfor til regionerne, medlems­
staterne og EF om at: 
— indlede en effektiv politik til gunst for landdistrik­
terne ved at skabe en juridisk ramme, der stimulerer 
initiativer fra grupper, myndigheder og virksom­
heder i landdistrikterne, 
— stille de nødvendige finansielle midler til rådighed, 
— afstemme alle de forskellige former for politik efter 
hinanden, så de sigter mod samme mål. 
I det følgende gives forslag til en sådan politik. 
2.5. ØSU gør opmærksom på, at den fordobling af 
EF's strukturfonde, som regeringscheferne har besluttet 
skal tjene til at afbøde de problemer, der opstår i 
forbindelse med gennemførelsen af det indre marked. 
En del af midlerne (5 b-områder) er allerede opbrugt, 
så utilstrækkelige var de. Desuden er midlerne ikke 
tilstrækkelige til at løse de ekstra indkomstproblemer, 
som reformen af landbrugspolitikken har givet anled­
ning til. 
2.6. ØSU konstaterer med beklagelse, at de besparel­
ser på landbrugsudgifterne, der hidtil er opnået, er 
blevet betalt tilbage til medlemsstaterne uden nogen 
form for øremærkning (f.eks. styrkelse af landdistrik­
terne). 
2.7. For at stabilisere Fællesskabet, landdistrikterne 
og landbruget og for at tilvejebringe regional ligevægt 
er det mere nødvendigt end nogensinde at fremskynde 
den europæiske integration også på andre politiske 
områder, f.eks. ved at indføre en monetær union og 
Nr. C 298/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 89 
gennemføre langt større harmonisering af udenrigs-, 
økonomisk, social-, miljø-, struktur- og transportpo­
litik. 
2.8. Kommissionen har til dato kun fremlagt nogle 
få mindre forslag, som kan omsættes til en konkret 
politik til gunst for landdistrikterne, og de kan end ikke 
tilnærmelsesvis løse problemerne. ØSU understreger, at 
det er vanskeligt at udforme en sammenhængende poli­
tik for landdistrikterne, som kan anvendes over for alle 
områder i EF. Derfor må regionerne indrømmes så stor 
handlefrihed som muligt inden for i fællesskab fastlagte 
retslige og finansielle rammer. 
2.9. ØSU gør opmærksom på, at landbruget (herun­
der skovbrug og fiskeri, som dog hver har sine særlige 
problemer) og industrien trods al modernisering bygger 
på modsatrettede principper, hvad der må tages hensyn 
til, hvis der skal gennemføres omstillinger. Karakteri­
stisk for landbruget er, at det er afhængigt af liv og 
levende stof. 
2.10. ØSU finder, at regionerne i samarbejde med 
repræsentanter for erhvervs- og samfundslivet i landdi­
strikterne (lokale og regionale myndigheder), faglige 
foreninger osv.) bør udarbejde en udviklingsplan, der 
rummer egnede foranstaltninger som f.eks.: 
— konkrete overvejelser over for forbindelsen mellem 
de enkelte foranstaltninger og programmer inden 
for og uden for landbrugssektoren, 
— konkrete kriterier for, hvilke betingelser der skal 
være opfyldt, for at virksomheder kan få del i støt­
ten, og 
— kvantitative angivelser af de finansielle midler til de 
enkelte foranstaltninger og programmer. 
2.11. Med de indkomst- og likviditetsproblemer, 
som næsten alle landbrug trækkes med for øjeblikket, er 
det nødvendigt at udforme et mellemlang- og langsigtet 
strukturprogram for landdistrikterne, som kan sikre en 
økonomisk udvikling. 
2.12. I hvilket omfang der er brug for landbrugs­
strukturprogrammer afhænger også i vidt omfang af 
de pris- og markedspolitiske foranstaltninger. Hvis de 
vanskelige pris- og indkomstforhold varer ved, øges 
behovet. 
2.13. Det er nødvendigt, at Kommissionen forelæg­
ger målrettede foranstaltninger og strategier, som kan 
sikre, at familiebruget inden for landbruget overlever 
både som heltids- og som deltidserhverv. For både 
ud fra samfundsmæssige og kulturelle synspunkter bør 
landskabet fortsat præges af så mange små og mellem­
store bedrifter som muligt. 
2.13.1 Der stilles for fremtiden forskellige krav til 
landbruget, såsom: 
— levnedsmiddelproduktion, — produktion af råstoffer til industri og håndværk, 
— miljøsikring og miljøbevarelse, pleje af kultur­
landskabet, 
— opfyldelse af behov i tilknytning til fritid og rekre­
ation. 
2.13.2. Disse krav kan give anledning til mange for­
skellige former for erhvervsaktivitet inden for landbru­
get. Ved at kombinere forskellige produktionsformer 
kan der skabes et eksistensgrundlag i mange landdi­
strikter. 
2.14. Landbrugerne, der står for levnedsmiddelpro­
duktionen og for befolkningens forsyning med råstoffer, 
har brug for pris-, markeds- og strukturpolitiske betin­
gelser, som der er fremtid i. 
2.15. I mange af Fællesskabets områder har deltids­
landbrug stor betydning i retning af at sikre familiernes 
indkomst, opretholde befolkningstætheden og infra­
strukturen og bevare kulturlandskabet med dets genop­
rettende funktioner. Efter Kommissionens opfattelse (se 
grønbogen) vil deltidslandbrugets betydning yderligere 
tage til. I den forbindelse gør ØSU opmærksom på, at 
skabelse af arbejdspladser ikke er den eneste forudsæt­
ning for overgangen til landbrug som bierhverv. Det er 
lige så vigtigt, at der føres en landbrugspolitik, som 
gør det muligt at få en indkomst ud af alle de små 
deltidsbedrifter, der ofte har en relativt ringe kapacitet. 
2.16. I den forbindelse bør det særlig undersøges, i 
hvilket omfang udligningsforanstaltninger (direkte ind­
komststøtte) kan bidrage til, at et tilstrækkeligt antal 
mennesker bliver i landbrugsdistrikterne. ØSU henviser 
til eksempler i andre lande, hvor man sikrer landdistrik­
ternes fremtid ved hjælp af permanente udligningsfor­
anstaltninger kombineret med rimelige landbrugspriser. 
Udligningsforanstaltninger og incitamenter må udfor­
mes sådan, at de kompenserer for de naturgivne eller 
strukturbetingende ulemper, som familiebrugene må 
leve med, specielt i vanskeligt stillede områder. 
2.17. ØSU gør opmærksom på, at befolkningen i 
disse områder først efter en rum tid vil mærke virkning­
erne af strukturforanstaltninger til gunst for disse dis­
trikter. En udviklingsplan må derfor være langsigtet. 
Politikken til gunst for landdistrikterne og landbrugspo­
litikken må afstemmes efter hinanden. Den ene kan 
ikke erstatte den anden. I det indre marked må en 
selvstændig landbrugspolitik også fremover sikre land­
brugenes indkomster. En politik til gunst for landdi­
strikterne kan kun supplere, ikke erstatte landbrugspoli­
tikken. 
27. 11. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 298/35 
2.18. En politik til gavn for landdistrikterne må have 
til formål at bevare og styrke disses økonomiske leve­
dygtighed. For netop i landdistrikterne har Europas 
kulturelle, arkitektoniske og landskabelige mangfoldig­
hed sin rod. Derfor må en politik til gunst for landdi­
strikterne ikke blot koordineres med landbrugspolitik­
ken, men også med den økonomiske politik, regionalpo­
litikken og socialpolitikken på alle niveauer. Der skal 
et regionalt integreret udviklingsprogram til, for at de 
problemer, som mange landlige regioner i dag står over 
for, kan finde en langsigtet løsning. 
2.18.1. For at udvikle landdistrikterne og landsbyer­
ne i disse distrikter må der udføres en masse detailarbej-
de og findes en række løsninger, som passer til de 
særlige forhold i regionerne. Der er brug for forsigtige 
ændringer og harmoniske løsninger, som bygger på en 
omhyggelig undersøgelse af de lokale forhold, f.eks. 
med det formål at bevare gamle bygninger og nænsomt 
videreudvikle eksisterende boligbyggeri. 
2.19. Skal landdistrikternes problemer løses, må de 
angribes på forskellig vis. Grundlaget for enhver strategi 
må være: 
— at de muligheder og evner, der findes i de forskellige 
landdistrikter, mobiliseres, 
— at der planlægges decentralt og udarbejdes pro­
grammer, som passer til hver enkelt egn og region, 
— at befolkningen inddrages aktivt, 
— at det betragtes som en langsigtet samfundspolitisk 
opgave at sikre landdistrikternes levedygtighed. 
2.20. En samlet plan for landdistrikternes udvikling 
må også omfatte sikring af arbejdspladser inden for 
landbruget og erhvervslivet og tilvejebringelse af pas­
sende alternative erhvervsmuligheder for dem, der må 
forlade landbruget. 
2.20.1. ØSU opfordrer Kommissionen til at kortlæg­
ge situationen i alle Fællesskabets regioner. 
2.20.2. På grundlag heraf bør der udarbejdes en plan, 
som rummer konkrete, effektive og indbyrdes afstemte 
foranstaltninger. 
2.20.3. Det er tvingende nødvendigt, at der gennem­
føres passende foranstaltninger i alle medlemsstater. 
For at udelukke, at bestemte regioner forfordeles, bør 
Kommissionen fastlægge entydige kriterier for støtten, 
som dog bør tillade, at der tages hensyn til særlige 
forhold i det enkelte land eller den enkelte region. 
2.21. Landdistrikterne og landbruget befinder sig i 
dag — omend ikke overalt i samme grad — i et spæn­
dingsfelt mellem økonomisk vækst og miljøhensyn. Spe­
cielt for landmændene kan der i den nærmeste fremtid ventes øgede miljøbeskyttelseskrav (jf. Kommissionens 
forslag til Rådets direktiv om fællesskabsforan­
staltninger til beskyttelse af ferskvand, kystvand og 
havvand mod forurening forårsaget af nitrater fra diffu­
se kilder o.a.) (1). 
2.21.1. Disse krav er i mange tilfælde betinget af 
beliggenhed. De medfører svækket konkurrenceevne for 
landmændene i bestemte regioner eller i visse dele af en 
kommune. Med de produktionspres, som landbruget er 
undergivet, og med de i forvejen lave indkomster kan 
de landmænd, der rammes af sådanne beliggenhedsbe-
tingede krav til produktionen, som ikke gælder for 
andre landmænd, ikke fortsætte driften. 
2.21.2. Med henblik på fremtiden bliver det derfor 
fra landbrugets synspunkt afgørende, hvilke krav der 
stilles til produktionen, hvilke indskrænkninger i driften 
de medfører , og hvorledes problemet med den deraf 
følgende indkomstnedgang skal løses. ØSU opfordrer 
Kommissionen til sammen med medlemsstaterne at fo­
relægge forslag desangående. 
2.22. Derudover udfylder land- og skovbruget og 
landdistrikterne en lang række funktioner for storbyer­
ne og deres befolkning. For at sikre, at disse funktioner 
kan opretholdes, må der ydes kompensation for de 
økonomiske forringelser, som pålægges landbrugene. 
Der må omgående udarbejdes kriterier for en erstatning, 
som står i forhold til indsatsen. 
2.22.1. De krav og driftsmæssige indskrænkninger, 
som landbruget får pålagt, må ikke føre til konkurrence­
forvridning inden for Fællesskabet. 
2.23. I forbindelse med alle i det følgende foreslåede 
konkrete foranstaltninger til styrkelse af landdistrikter­
ne må man huske på, at behovet for tjenesteydelser og 
strukturer til sikring af livskvaliteten i landdistrikterne 
kan variere med den geografiske fordeling og højde­
mæssige placering af de allerede eksisterende centre i 
disse distrikter. Desuden må der tages hensyn til de 
samfundsmæssige og kulturelle forskelle mellem be­
folkningerne i Fællesskabet. Alle former for samarbejde 
mellem virksomheder i form af kooperativer og andre 
juridiske modeller er af stor betydning og bør støttes 
økonomisk og retligt. 
3. Detailbemærkninger til de forskellige aktionsom­
råder 
3.1. Reform af den fælles landbrugspolitik 
3.1.1. Efter at landbrugsudgifterne er blevet begræn­
sede, må man i forbindelse med reformen af landbrugs­
politikken og med ledsageforanstaltningerne ikke for-
(!) EFT nr. C 54 af 3. 3. 1989; ØSU's udtalelse (EFT nr. C 159 
af 26. 6. 1989). 
Nr. C 298/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 89 
sømme at sikre landbrugernes indkomster og at 
gennemføre strukturforbedringer inden for landbruget. 
Herunder må miljøbeskyttelse og de ugunstigt stillede 
landdistrikter prioriteres højere end hidtil. 
3.1.2. Mange af de foranstaltninger til omlægning af 
den fælles landbrugspolitik, som Kommissionen anfø­
rer, er slet ikke gennemført endnu (det gælder f.eks. 
omstilling og ekstensivering af produktionen), og andre 
anvendes ikke i samme omfang i alle medlemsstater og 
regioner (f.eks. braklægning). 
3.1.3. Afvikling af overskudsproduktionen (f.eks. via 
braklægning) og underbeskæftigelsen inden for land­
bruget vil navnlig frigøre arbejdskraft i tilbagestående 
landbrugsregioner. Da det vedvarende vil svække struk­
turerne i disse regioner, hvis denne arbejdskraft afvan­
drer, må der skabes nye arbejdspladser i regionerne. 
Indsatsen bør navnlig koncentreres om arbejdspladser 
inden for miljø- og naturbeskyttelse, skovbrug og der­
med forbunden industri, samt i servicesektoren, herun­
der turismen. 
3.1.4. Der bør udvikles en langsigtet markedspolitik 
for hvert enkelt produkt. De indledte foranstaltninger 
i mælke og oksekødssektoren er et bevis herfor. Specielt 
ønsker ØSU at tilskynde Kommissionen til fortsat at 
støtte frembringelse af kvalitetsprodukter. 
3.1.5. Det er imidlertid ØSU's opfattelse, at en kvali­
tetspolitik må være omfattende for at få virkning. Kvali­
tetsmærkning er en metode, der kan anvendes til at 
forbedre markedsføringen af landbrugsprodukter og 
deraf fremstillede varer. Men det er afgørende, at politi­
kerne skaber de betingelser, der skal til, for at det 
kvalitetsniveau, der er nået i forbindelse med landbru­
gets og industriens produktion af levnedsmidler, kan 
fastholdes og forbedres, f.eks. via EF-minimumskrav til 
kvalitet, bedre betaling for kvalitetsprodukter, væsent­
lig mere forskning i kvalitet osv. Sigtet må være at 
forbedre produktionens kvalitet for dermed at øge vær­
ditilvæksten i landbruget med deraf følgende konse­
kvenser for indkomsterne. 
3.1.6. ØSU vender sig mod den opfattelse, at en 
kvalitetspolitik kun skal berøre tilbagestående områder, 
som er fjernt fra markederne. En omfattende kvalitet­
spolitik er nødvendig. I de fleste tilbagestående områder 
er der en tradition for kvalitetsprodukter, som må beva­
res og videreudvikles. 
3.1.7. Produkt for produkt bør det undersøges, om 
man generelt eller regionalt kan øge indkomsterne i 
landdistrikterne ved i højere grad at støtte »regionale« 
mærker. Detaljerede retningslinjer fra EF's side bør 
først indføres efter en sådan undersøgelse. Afgørende 
er, at varemærker i det indre marked har tilstrækkelig 
betydning til at kunne forbedre markedsføringen af 
landbrugsprodukter. Der må ydes støtte til landbrugets producentorganisationer til udvikling af marketings­
strategier. 
'3.1.8. ØSU gør på ny opmærksom på, at en reduk­
tion af produktionen og af den subventionerede eksport 
af landbrugsprodukter fra EF kun kan gennemføres 
med succes, hvis der inden for Den almindelige overen­
skomst om Told og Udenrigshandel (GATT) træffes 
gode aftaler om en afbalanceret ordning for verdens­
handelen. 
3.1.9. Landbruget i Fællesskabet varetages af famili­
er, der selv driver deres egen eller en forpagtet ejendom. 
I næsten alle medlemsstater leverer bondefamilierne 
90% af arbejdskraften eller mere. Dette landbrug bør 
videreudvikles i overensstemmelse med moderne vi­
denskabelig erkendelse, så landskabet og livet på landet 
kan fremstå attraktivt og i pagt med fremtiden. 
3.1.10. ØSU anbefaler EF-Kommissionen at udarbej­
de ordninger, der — hvor markeds- og prispolitikken 
ikke slår til — kan sikre landmændene kompensation 
for deres tredobbelte rolle, nemlig som producenter af 
levnedsmidler og som vogtere af det naturlige miljø og 
af landskabet. Man kan i den forbindelse videreudvikle 
de tilløb, der er gjort (ugunstigt stillede områder). 
3.1.11 Landbrugsreformen skaber vanskeligheder 
for landbrugsproducenter i nogle mindre gunstigt stille­
de områder, hvor der i nogle tilfælde er mangel på 
udbud, f,eks. oksekødsproduktionen i Grækenland og 
braklægningsproblemer i Italien og andre regioner. 
Disse problemer må løses. 
3.2. Fællesskabets skovbrugsaktion 
3.2.1. ØSU henviser til den detaljerede udtalelse om 
»Fællesskabets strategi og foranstaltninger på skov­
brugsområdet« (!). Skovbrugets betydning for Fælles­
skabet i almindelighed og for landdistrikterne i særde­
leshed kan ikke understreges for stærkt. 
3.2.2. De nyligt vedtagne forordninger om skovbrug 
og beslutningen om at nedsætte et stående skovbrugsud­
valg udgør et vigtigt indledende skridt på dette område. 
ØSU opfordrer Rådet og Kommissionen til ud over 
de hidtidige forslag at udvikle et omfattende og mere 
langsigtet program for rejsning og genrejsning af skov 
og for forbedring af eksisterende skov og krat. Dels kan 
man udnytte de næsten 16 millioner ha, der tages ud af 
landbrugsmæssig produktion (se pkt. 1.4), til skov og 
reproducerbare råstoffer. 
(!) ØSU's udtalelse (EFT nr. C 139 af 5. 6. 1989). 
27. 11. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 298/37 
Desuden findes der i mange af medlemsstaterne store 
arealer, som for få århundreder siden var bevoksede 
med højskov, men i dag ligger hen som ødemark eller 
karst. Fællesskabet kan ikke længere unddrage sig for­
pligtelsen til at stille midler til rådighed for et omfatten­
de skovrejsningsprogram for at bevare et miljø, der er 
til at leve i for kommende generationr. Et sådant pro­
gram ville: 
a) skabe mange arbejdspladser, 
b) bidrage væsentligt til at sikre et sundt klima, 
c) yde et bidrag til at bevare jorden og vandmiljøet til 
glæde for kommende generationer, 
d) på lang sigt forbedre forsyningen med råstoffer og 
energi, 
e) forbedre forudsætningerne for turisme og fritidsliv, 
f) forbedre landskabsbilledet, ikke så meget med en 
monokultur bestående af hurtigt voksende træer, 
men derimod navnlig med blandingsskov, tilpasset 
de lokale forhold. 
3.2.3. De hidtidige foranstaltninger må udbygges. 
Programmet bør være langsigtet, og det bør gennemfø­
res snarest muligt i et nært samarbejde mellem de 
berørte regioner, medlemsstaterne og Fællesskabet. 
3.3. Miljøbeskyttelse i landdistrikterne (se forslag til 
udtalelse om »Miljø og landbrug«) 
3.3.1. ØSU understreger, at foranstaltninger, der 
vedrører land- og skovbrug ikke alene er tilstrækkelige 
til at beskytte miljøet i landdistrikterne. Land- og skov­
bruget lider meget under forureningen af vand og luft, 
der stammer fra mange forskellige kilder (husholdning­
erne, trafikken, erhvervslivet), navnlig i storbyerne. 
3.3.2. På den anden side kan miljøet i landdistrikter­
ne trues af uegnede anlæg til brug for turisme, energivin­
ding osv. ØSU understreger, at disse problemer må vies 
større opmærksomhed end hidtil. 
3.4. Energi og landdistrikter 
3.4.1. Angående reproducerbare råstoffer og ener­
giudvikling heraf opfordrer ØSU Kommissionen til at 
forelægge et program, som virkelig kan øge anvendelsen 
af disse råstoffer. Demonstrationsprogrammer alene 
slår ikke til. 
3.5. Regionalpolitik 
3.5.1. En væsentlig forudsætning for, at landdistrik­
terne fortsat vil være beboet, og at befolkningstætheden ikke falder til under et kritisk punkt, er, at befolkningen 
i landdistrikterne har rimelige livsbetingelser. 
3.5.2. Landsbyernes udvikling og fornyelse må dikte­
res af, hvad der gavner beboerne, dvs. af behovet for 
boliger, tryghed, kontakt med naturen og medansvar. 
Det er en forudsætning for, at folk kan føle sig hjemme 
i landsbyerne, og at disse dermed kan forblive beboede. 
Det kræver målrettet statsstøtte. Fællesskabet bør med 
forskellige incitamenter tilskynde medlemsstaterne til 
sådanne aktiviteter. 
3.5.3. Der må sørges for økonomisk udvikling i land­
distrikterne, idet bestående virksomheder sikres og nye 
udvikles. Der må skabes arbejds- og uddannelsesplad­
ser, der henholdsvis kræver og giver høje kvalifikatio­
ner. Tilstrækkelige trafikforbindelser må skabes og op­
retholdes. 
3.5.4. ØSU går ind for, at støtten til infrastruktur­
projekter i landdistrikterne afstemmes efter erhvervsin­
vesteringerne. Dette må imidlertid ikke føre til » under­
forsyning « med infrastruktur. ØSU opfordrer Kommis­
sionen til at forelægge et program, hvori det fastlægges, 
hvilke mindstekrav til infrastruktur, der stilles, hvis 
befolkningen skal kunne leve et » menneskeligt« liv i 
landdistrikterne (kirker/skoler/myndigheder/sundheds­
mæssige serviceydelser/veje osv). Formålet skal være at 
sikre en ensartet udvikling af regionerne, i det mindste 
hvad angår de fundamentale faciliteter, og samtidig at 
levere en nødvendig tilskyndelse til erhvervsinvesterin­
ger, som så kan nødvendiggøre yderligere speciel infra­
struktur. 
3.5.5. I forbindelse med serviceydelser, som landdi­
strikterne ikke kan undvære, må rentabiliteten ikke 
være ene om at diktere niveauet. Der må også tages 
sociale hensyn. 
3.5.6. De økonomiske perspektiver afhænger både 
af infrastrukturinvesteringernes art og omfang. Hvad 
enten der er tale om infrastruktur inden for transport, 
energiforsyning og televæsen eller om udrustning til 
små og mellemstore virksomheder og håndværkere, så 
yder det altsammen et afgørende bidrag til at forøge 
produktiviteten og dermed til økonomisk vækst i regio­
nen og til forbedring af indkomsterne. 
3.5.7. ØSU anser det for nødvendigt, at regionale 
og lokale myndigheder såvel som repræsentanter for 
erhvervs- og samfundslivets organisationer umiddelbart 
inddrages i planlægningen af foranstaltningerne og 
navnlig i forberedelsen af deres praktiske gennemførel­
se, for at de på bedst mulig måde kan indrettes efter 
behovet og de faktiske forhold i de pågældende re­
gioner. 
Nr. C 298/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 89 
3.5.8. I mange landdistrikter er det med den nuvæ­
rende struktur nødvendig at skabe flere tilbud om » ud­
bringning af tjenester«, så beboerne til en rimelig pris 
kan få adgang til tjenesteydelser, der ikke længere findes 
i deres umiddelbare nærhed. For at forbedre transport­
forholdene bør der også ydes støtte til selvhjælpsforan-
staltninger som f.eks. fælles busser for pendlere, » andel-
staxier« osv. 
3.5.9. ØSU går ind for, at der indføres iværksætter­
støtte — uanset hvilken virksomhedsform der vælges 
— f.eks. i form af tilskud, som kan beholdes, eller i 
form af lån, som ikke skal tilbagebetales, hvis der 
skabes så og så mange varige arbejdspladser i forhold 
til lånets størrelse. Desuden kan det blive nødvendigt 
at revidere skattelovgivningen for at tilskynde til selv-
hjælpsforanstaltninger til forbedring af infrastrukturen. 
3.5.10 En anden mulighed er at gennemføre konkur­
rencer om selvhjælpsforanstaltninger. De kan give ideer 
til forbedring af levevilkårene og livskvaliteten i landdi­
strikterne. Resultaterne af disse konkurrencer bør be­
kendtgøres i landdistrikterne. 
3.5.11. Det er ØSU's opfattelse, at statslige myn­
digheder i forbindelse med oprettelse af nye administra­
tive organer principielt bør undersøge, om de ikke kan 
placeres i landdistrikterne. 
3.5.12. En anden mulighed kunne være rundt om i 
Fællesskabet at skabe flere områder, hvor miljøet kræ­
ver særlig bevidst pleje, f.eks. nationalparker. Til at 
passe disse områder bør der ansættes folk, som i forve­
jen bor og arbejder der, dvs. bønder. Men en sådan 
alternativ indkomstkilde ville landmændene i disse om­
råder være mindre afhængige af landbrugspriserne. 
3.5.13. Ved hjælp af by- og landsplanlægning bør 
det sikres, at den tiltagende urbanisering bremses, og 
at landskabet bevares. Hvor det er muligt, bør opgivne 
industrianlæg og banegårds- eller dokarealer fremfor 
landbrugsjord anvendes til nybyggeri. Til anlæg af veje 
og motorveje bør der lægges beslag på så lidt jord som 
muligt. Man bør hellere forbedre bestående veje end 
at anlægge nye. Desuden bør man søge at begrænse 
støjgenerne. Man bør ligeledes lægge megen vægt på 
at bevare og renovere eksisterende beboelseshuse. Nyt 
byggeri bør tilpasses omgivelserne, og man bør værne 
om den regionale byggestil. 
3.6. Foranstaltninger til fordel for små og mellemstore 
virksomheder 
3.6.1. Fællesskabets regionalpolitiske finansierings­
muligheder bør udbygges, og under udnyttelse af den 
kombinerede effekt bør man søge at imødekomme de :" små og mellemstore virksomheders — herunder koope-
'- rativernes — behov ved samtidig at benytte flere af 
s Fællesskabets finansieringsinstrumenter med struktu-
s relt sigte. 
2.6.2. De små og mellemstore virksomheders finans­
ieringsbehov i forbindelse med etablering, produktion-
somstilling og investeringer i udvidelse og rationalise­
ring må dækkes ved hjælp af supplerende EF-program-
mer omfattende lån og rentegodtgørelse. 
s 
i 3.6.3. Man bør gøre det lettere for de små og mellem-
r store virksomheder at spare op til investeringer ved at 
1 tillade skatteudsættelser i forbindelse med henlæggelser 
t til investeringer. 
3.6.4. De små og mellemstore virksomheders egenka­
pital kan forbedres ved skattemæssig begunstigelse og 
ikke uddelt overskud. 
3.6.5. De små og mellemstore virksomheder bør have 
særlige begunstigelser angående afskrivning af investe­
ringer i forskning og udvikling og angående beskatning 
af overskud og kapitalindkomster, der stammer fra 
succesrige innovationer. 
3.6.6. Det er ØSU's opfattelse, at der — ved siden 
, af landbruget — særlig tilkommer servicesektoren en 
nøglefunktion i forbindelse med den fremtidige udvi­
kling i landdistrikterne. Tidligere er landdistrikterne 
blevet pålagt betydelige økonomiske og kulturelle ofre 
ved, at serviceydelserne blev centraliseret. I mange re-
1 gioner ville det for de mennesker, som lever og arbejder 
dér, indebære et fremskridt, om infrastrukturen i servi­
cesektoren igen nåede op på sit tidligere stade (det 
gælder f.eks. med hensyn til lokale myndigheder og 
1 skoler). 
3.6.7. Det er ikke ØSU's opfattelse, at der i alle 
Fællesskabets regioner er fremtidsperspektiver i turisme 
i landdistrikterne. ØSU gør opmærksom på, at ud­
viklingsmulighederne særlig på dette område afhænger 
af, om det lykkes at holde miljøbelastningerne fra stor­
byerne på afstand (forurening af have og overfladevand, 
beskadigelse af skovene osv.). 
3.6.8. Der bør imidlertid gøres en kraftigere indsats 
for at intensivere turismen i nogle landdistrikter. Det 
forudsætter gennemførelse af visse infrastrukturforan­
staltninger. Det drejer sig først og fremmest om bygning 
af hoteller og ferieboliger på landet og om anlæggelse 
af vandrestier. Desuden synes det nødvendigt at tilveje­
bringe et bredt fritidsudbud, som svarer til de land­
skabsmæssige forhold i regionerne, f.eks. fiskeri, jagt 
m.m. 
3.6.9. Organiserede ture gennem landskabeligt, hi­
storisk og kulturelt særlig interessante egne (vandreture, 
rideture, udflugter, naturstier osv.) og jagtaktiviteter 
er væsentlige elementer i et turismeudbud, der ikke 
udelukkende sigter på at sørge for gæsternes logi og 
27. 11. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 298/39 
forplejning. Dog må der være grænser for, hvor stærkt 
sådanne aktiviteter skal fremmes i områder, der er 
særlig populære som udflugtsmål. Ellers kan den fastbo­
ende befolknings livskvalitet lide alvorlig skade som 
følge af høj trafikintensitet, affald, støj og påtvungne 
udvidelsesforanstaltninger. 
3.6.10. Både af økonomiske og beskæftigelsesmæssi­
ge grunde må der i nogle regioner lægges større vægt 
på landboturisme, jf. navnlig de seneste eksempler fra 
Italien. Initiativer vedrørende landboturisme og et spe­
cifikt udbud af produkter og tjenesteydelser kan tilsam­
men forbedre visse regioners økonomiske bæreevne. 
3.6.11. Det kan også bidrage til at udvikle turismen 
i landdistrikterne, hvis man anvender boliger i gamle 
bycentre og landsbyer eller lader og boliger på bonde­
gårde; det sidst ikke blot til »bondegårdsferie«, men 
også til bed and breakfast efter irsk eller britisk mønster, 
f.eks. for vandrere. 
3.6.12. For at give turismen i landdistrikterne bedre 
chancer, bør lokale organer udarbejde planer, som sik­
rer et godt udbygget vejnet og gode bus- og togforbin­
delser. 
3.6.13. ØSU foreslår, at Fællesskabet yder tilskud til 
selvhjælpsforanstaltninger med det formål at bevare og 
forbedre infrastrukturen. Der kan f.eks. være tale om: 
— at bevare eksisterende bygninger, 
— at skabe boliger til unge familier under udnyttelse 
af eksisterende bygninger (boligsanering, bygnings­
fredning osv.), 
— at støtte kooperativer — ikke mindst inden for 
servicesektoren — eller andre sammenslutninger 
med det formål at tilvejebringe manglende infra­
struktur, 
— at forbedre den lægelige betjening, 
— ved hjælp af incitamenter at tiltrække eller fastholde 
levnedsmiddel- og andre dagligvarebutikker, eller at 
indføre » mobile butikker« til betjening af landdi­
strikterne. 
3.7. Udbredelse af ny informations- og telekommuni­
kationsteknologi 
3.7.1. Med den moderne informations- og telekom­
munikationsteknologi volder det i forbindelse med 
mange former for erhvervsaktivitet (herunder det tilta­
gende samarbejde inden for erhvervslivet) ikke længere 
problemer at overvinde fysisk afstand, når blot man 
har det rette udstyr. ØSU går ind for øget støtte til 
anvendelse af denne teknologi, særlig i forbindelse med erhvervsaktivitet i landdistrikterne. Det kan modvirke 
tendenser til koncentration. Men målrettet udvikling­
sarbejde og støtte er en forudsætning. Det ville også 
være en værdifuld hjælp at stille informationer til rådig­
hed gennem allerede eksisterende teknologier som f.eks. 
Minitel i Frankrig eller telecentre i Portugal. 
3.7.2. ØSU støtter alle bestræbelser fra Kommissio­
nens side, der kan føre til udbredelse af ny teknologi, 
herunder den til formålet nødvendige specialiserede in­
formation og rådgivning. 
3.8. Uddannelses-, erhvervsuddannelses- og socialpo­
litik 
3.8.1. ØSU går ind for, at skolerne i landdistrikterne 
bevares og udbygges. Det bør sikres, at der i landsbyer­
ne og kommunerne i det mindste er et elementært tilbud 
om skolegang og faglig uddannelse. Det samme gælder 
sygehuse, alderdomshjem osv. 
3.8.2. Både i forbindelse med skolegang og forud for 
skolealderen må der være mulighed for heltidspasning. 
3.8.3. For at forbedre undervisningen i landdistrik­
terne bør der ydes støtte til kostskoler, så det også der 
bliver muligt at følge højere undervisning, og således 
at også unge mennesker fra byerne kan tage deres 
uddannelse på landet. 
3.8.4. Desuden finder ØSU, at der navnlig bør 
gennemføres forbedringer angående pasning af børn og 
gamle, f.eks. ved at: 
— støtte selvhjælp i forbindelse med børnepasning, 
— oprette legegrupper og børnehaver, og 
— forbedre den finansielle og medicinske bistand i 
forbindelse med pleje af gamle mennesker osv. 
3.8.5. Hvad angår den specifikke erhvervsuddannel­
se bør der først og fremmest ydes støtte til uddannelse­
scentre i de områder, hvor der — generelt eller specielt 
inden for fremtidsorienterede brancher — er for få 
uddannelsespladser. 
3.8.6. Det bør undersøges, om der kan ydes støtte til 
foreninger, der udfylder vigtige funktioner i landdistrik­
terne (sportsforeninger, kulturelle foreninger, vandrer­
lav o.l.). 
3.8.7. Forsorgen for ældre og handicappede i landdi­
strikterne må indrettes efter de pågældendes behov og 
forbedres via oprettelse af plejetjenester, der kan hjælpe 
de ældre i deres egne boliger, og via bygning af alder-
Nr. C 298/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 89 
domshjem i landdistrikterne. Dermed vil ældre menne­
sker, der har brug for hjælp, kunne blive i deres vante 
omgivelser. Det samme gælder handicappede. 
3.9. Reform af strukturfondene og finansiel interven­
tion til fordel for landdistrikterne 
3.9.1. Rådet vedtog den 11./12. februar 1988 inden 
1993 at fordoble forpligtelsesbevillingerne til struktur­
fondene. Det hilser ØSU velkommen. Men støttekriteri­
erne er udformet sådan, at landbruget i store dele 
af Fællesskabet falder udenfor. ØSU opfordrer derfor 
Rådet og Kommissionen til at sørge for tilstrækkelige 
finansielle midler til støtte for landbruget og landdi­
strikterne i henhold til målene 1, 5 a og 5 b. For tiden 
er navnlig midlerne til støtte for landbruget i de såkaldte 
Bryssel, den 27. september. 
Der er en tydelig forbindelse mellem Kommissionens to 
meddelelser om henholdsvis »Landdistrikternes frem­
tid « og » Miljø og landbrug «. Det økonomiske og socia­
le udvalg har taget hensyn til denne naturlige forbindel­
se ved samtidig at fremsætte to forskellige udtalelser, 
som er udarbejdet af et og samme underudvalg. 
ØSU noterer sig med interesse og tilfredshed det arbej­
de, der er udført i forbindelse med den europæiske 
kampagne for landdistrikterne, som blev tilrettelagt af 
Europarådet i 1987 og 1988. På talrige punkter ligger 
resultaterne af dette arbejde på linje med de synspunkt­
er, ØSU giver udtryk for i denne udtalelse. 5 b-regioner helt utilstrækkelige. Fællesskabets mar­
kedsmæssige besparelser bør stilles til rådighed for 
landbrugsstrukturpolitikken. 
4. Konklusioner 
4.1. Denne udtalelse belyser nogle af de foran­
staltninger, der er nødvendige for landdistrikternes 
fremtid. ØSU erkender, at mange af dem vil koste 
skatteborgerne mange penge, og at de derfor ikke alle 
kan gennemføres samtidig. 
ØSU anmoder derfor Kommissionen om at udføre cost 
benefit-analyser omfattende bortskaffelsesomkostning-
er og samfundsmæssige omkostninger på længere sigt 
for at finde frem til den optimale prioritering. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
1. Indledende bemærkninger 
1.1. Det sker af og til, at naturkatastrofer skader 
miljøet alvorligt. Det er nødvendigt at forebygge dem, 
kontrollere dem og mindske deres virkninger. 
Det er menneskene, som med deres tankeløshed og 
ufornuftige holdninger og handlinger forstyrrer miljøets 
harmoni og dermed selv skader deres egen livskvalitet. 
Direkte impliceret er: 
— alle menneskets aktiviteter: produktion, forbrug 
osv., Udtalelse om miljø og landbrug 
(89/C 298/11) 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede den 13. december 1988 i henhold til forretning­
sordenens artikel 20, stk. 4, og artikel 17, at fremsætte udtalelse om miljø og landbrug. 
Det forberedende arbejde henvistes til underudvalget »Landdistrikternes fremtid/Miljø og 
landbrug«, som udpegede Roger Burnel til ordfører. Underudvalget vedtog sit forsalg til 
udtalelse den 26. juli 1989. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 269. plenarforsamling, den 27. september 
1989, følgende udtalelse.