12. 12. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 318/15 
Udtalelse om forslaget til Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 1107/70 
om støtte, som ydes inden for sektoren for transport med jernbane, ad landevej og sejlbare 
vandveje (!) 
(88/C 318/06) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 11. maj 1988 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 75 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for transport og kommunikation, som 
udpegede Wolfgang Haas til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 20. juli 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg (ØSU) vedtog på sin 258. plenarforsamling (mødet den 
28. september 1988) uden stemmer imod, mens 2 medlemmer stemte hverken for eller imod, 
følgende udtalelse. 
1. Indledning 
1.1. ØSU har tidligere flere gange haft lejlighed til at 
tage stilling til problemer i forbindelse med kombineret 
transport (2). Det har da altid støttet udviklingen af 
kombineret transport. 
1.2. I den enstemmigt vedtagne informationsrapport 
fra juli 1986 »Jernbanepolitikken i EF, status og per­
spektiver« (ordfører: Querleux), tillagde ØSU den kom­
binerede transport særlig betydning. Det understregede 
i den forbindelse, 
— at de lokale myndigheder bør påtage sig de høje 
investeringsudgifter til terminaler, som er en del af 
infrastrukturen, 
— at jernbanerne med henblik på gennemførelse af 
det frie, indre marked inden udgangen af 1992 må 
udarbejde strategiske beslutninger for denne trans­
portform. 
1.3. Også i den enstemmigt vedtagne initiativudtalel­
se af 23. marts 1988 om Fællesskabets transittrafik 
gennem tredjelande påpegede ØSU, at der inden for 
transittrafikken findes store udviklingsmuligheder for 
den kombinerede transport, og det opfordrede jernba­
nevirksomhederne til at indtage en mere positiv hold­
ning på dette område (3). 
1.4. Desuden understregede ØSU i sin positive udta­
lelse (af 23. september 1981) om forslaget til ændring 
af forordning (EØF) nr. 1107/70 — der nu igen skal 
ændres — den betydning, som de forskellige former for 
kombineret transport har for økonomien i almindelig­
hed og for transportsektoren i særdeleshed (med hensyn 
til energi, miljøbeskyttelse, aflastning af det trafikmæt-
tede vejnet, større sikkerhed på vejene, lavere om-
ladningsudgifter m.v.). 
(!) EFT nr. C 113 af 29. 4. 1988, s. 10. 
(2) Udtalelse af 23. september 1981 (EFT nr. C 310 af 30. 11. 1981, 
s. 18); udtalelse af 30. oktober 1985 (EFT nr. C 330 af 
20. 12. 1985, s. 5); udtalelse af 23. november 1983 (EFT nr. 
C 23 af 30. 1. 1984, s. 3); udtalelse af 24. november 1983 (EFT 
nr. C 23 af 30. 1. 1984, s. 49). 
(3) EFT nr. C 134 af 24. 5. 1988, s. 19. 2. Bemærkninger til den vedføjede rapport fra Kom­
missionen om støtte til fremme af kombineret trans­
port 
2.1. Det fremgår af rapporten, at nogle medlemssta­
ter har gjort brug af den mulighed, der består i henhold 
til forordninger (EØF) nr. 1107/70, artikel 3, stk. 1, 
litra e), for at yde støtte til infrastruktur- og omlad-
ningsanlæg; men medlemsstaternes praksis er indbyrdes 
stærkt afvigende, ikke mindst hvad angår foran­
staltningernes omfang. Der findes også medlemsstater, 
der hidtil ikke har gjort brug af den omtalte mulighed. 
En medlemsstat har ydet støtte i henhold til forordning 
(EØF) nr. 1191/69. Kommissionen udelukker ikke, at 
det samme sker i andre medlemsstater, f.eks. i forbindel­
se med dækning af jernbanernes underskud. 
2.2. Rapporten omtaler også de forskellige mu­
ligheder for at yde støtte til den kombinerede transport, 
som Fællesskabsretten rummer. De nævnes igen under 
punkt 3 i forordningsforslagets begrundelse. 
2.3. Af ovenstående to konstateringer fremgår, at 
der overhovedet ikke findes nogen fælles fremgangsmå­
de. På dette område, der er af stor betydning for det 
fælles indre marked, er man endnu langt fra en fælles 
målsætning og dermed fra en fælles transportpolitik. 
2.4. ØSU kan kun beklage denne situation, da den 
kombinerede transport rummer udviklingsmuligheder 
og — navnlig af de under punkt 1.4 nævnte årsager — 
er en fornuftig transportform, hvorfor den set ud fra et 
transportpolitisk synspunkt bør gøres til genstand for 
en målrettet videreudvikling. 
2.5. Desværre fremgår det ikke af rapporten, hvilket 
bidrag det i forordning (EØF) nr. 1107/70 omtalte råd­
givende udvalg har ydet til den hidtidige udvikling. 
3. Stillingtagen til forslaget til forordning 
3.1. Generelle bemærkninger 
Trods de fremskridt, den kombinerede transport har 
kunnet notere i løbet af de seneste år, er dens indkø-
Nr. C 318/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 12. 88 
ringsfase endnu ikke afsluttet i hele Fællesskabet. Dette 
gælder bl.a. for de nye medlemsstater, hvor infrastruk­
turen til kombineret transport ikke er så stærkt udbyg­
get. Derfor foreslår Kommissionen dels, at den nuvæ­
rende støtteordning forlænges til udgangen af 1992, dels 
at den udvides, så medlemsstaterne i visse tilfælde kan 
yde støtte til driftsudgifter i forbindelse med kombineret 
transport. 
3.1.1. Med den øgede trafiktæthed og den tiltagende 
miljø- og energibevidsthed er de oprindelige mål­
sætninger blevet endnu mere aktuelle end før. ØSU 
bekræfter derfor på ny sin principielt positive indstilling 
til videreudviklingen af den kombinerede transport og 
støtter på grundlag heraf fuldt og helt det forelagte 
forslag under forbehold af nedenstående bemærk­
ninger. 
3.1.2. Den tidsmæssige forlængelse af muligheden 
for at yde støtte til infrastruktur og terminalanlæg 
forekommer berettiget ud fra Kommissionens begrun­
delse. 
ØSU minder i denne forbindelse om, at det i den under 
punkt 1.2 omtalte rapport tilskyndede til at overveje, 
om ikke terminalanlæg hører til den infrastruktur, som 
det offentlige skal stille til rådighed og finansiere, så 
meget mere som der i terminalerne foregår omladning 
fra en transportform til en anden, mens det i vidt 
omfang er overladt til den ene af disse at finansiere 
investeringerne. 
3.1.3. Udvidelsen af støttemuligheden, så der i visse 
tilfælde også kan ydes tilskud til driftsudgifterne, kan 
forsvares med, at alle transportformer vil kunne drage 
fordel af denne løsning. 
Den planlagte udvidelse af støttemuligheden vil indebæ­
re den fordel, at der så også kan ydes finansiel støtte 
til anvendelse af moderne teknik, som kan fremme den 
kombinerede transports udvikling (!). 
Men ØSU understreger, at støtte til driften kun må ydes 
for at opfylde det formål, der her er tale om, hvorimod 
man ikke ved at subventionere bestemte former for 
transport må indføre konkurrenceforvridning i trans­
portsektoren eller på andre områder inden for det fælles 
marked (2). 
3.1.4. Trods disse fundamentalt positive be­
mærkninger kan ØSU, stillet over for de uensartede 
(!) Som eksempel på en sådan ny teknik kan nævnes »semi-
rail« (horisontal omladning uden kran) samt problemet med 
omladning af 53-fods containere inden for søtransport. Med 
henblik på gennemførelsen af et fælles indre marked bør sigtet 
med sådanne støtteformer være at fremme anvendelsen af 
ensartet teknik til gavn for international transport. 
(2) Jf. artikel 2 i forordning (EØF) nr. 1107/70 og artikel 92 i 
EØF-traktaten. fremgangsmåder i de forskellige medlemsstater (jf. 
punkt 2), ikke se, hvordan der inden 1991 skal kunne 
indtræde så væsentlige ændringer, at Kommissionen 
sættes i stand til at fremlægge en afsluttende stillingta­
gen. De berørte transportvirksomheder vil kun udføre 
de transporter, der stemmer med deres egne økonomi­
ske interesser. Derfor må man regne med, at konflikten 
mellem politiske målsætninger og driftsøkonomiske 
realiteter også vil bestå efter 1991. 
3.1.5. Tiden indtil da bør efter ØSU's opfattelse be­
nyttes til at udarbejde strategier for et samfundsøkono­
misk fornuftigt samarbejde mellem de berørte trans­
portvirksomheder under hensyntagen til disses inte­
resser. 
Med dette for øje bør der iværksættes konkrete overve­
jelser og undersøgelser med det formål at fastlægge 
kriterier for, om visse former for kombineret transport 
[f.eks. rollende Landstrafie (transport af hele vogntog 
på specielle banevogne) eller international kombineret 
transport] bør anvendes i større omfang for at opfylde 
samfundsøkonomiske mål. Iværksættes der på det of­
fentliges ønske transporter, der opfylder disse kriterier, 
må det offentlige yde den nødvendige kompensation i 
henhold til princippet om særlige vederlag i forordning 
(EØF) nr. 1191/69. 
3.1.6. ØSU er blevet orienteret om, at Kommissionen 
har taget initiativ til — som led i en markedsundersøgel­
se af infrastrukturen inden for kombineret transport — 
at undersøge disse problemer og eventuelt at udarbejde 
forslag til sådanne kriterier. Det hilser dette initiativ 
velkommen og finder det overordentligt vigtigt, at der 
gøres hurtige fremskridt med dette arbejde. Det forbe­
holder sig ret til, når tiden er inde, at tage stilling til 
resultaterne af denne undersøgelse. 
3.1.7. Efter ØSU's opfattelse drejer det sig om efter 
den forlængede forsøgsperiode at nå frem til en fælles 
transportpolitisk plan, som bygger på en overordnet 
strategi og desuden rummer særlige strategier for de 
berørte transportvirksomheder. 
Undersøgelserne og den omtalte overordnede strategi 
bør have til formål inden for det fælles indre marked 
at fremme udviklingen af kombineret transport over 
lange afstande og gennem geografisk vanskelige områ­
der (f.eks. Alperne) med kortest mulig transporttid. 
Den overordnede strategi bør være omfattende. Støtte­
mulighederne er kun et delaspekt. Der bør også tages 
stilling til problemer vedrørende den teknik, som skal 
anvendes, de forskellige friprofiler og befordringstak-
sterne. 
De berørte transportformer bør inddrages i de nødven­
dige overvejelser. Hvad jernbanerne angår, henviser 
ØSU til Rådets henstilling af 19. december 1984 til 
12. 12. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 318/17 
medlemsstaternes nationale jernbanevirksomheder om 
udbygning af deres samarbejde med hensyn til interna­
tional passager- og godstrafik (!), samt til egne udtalel­
ser på området (2). 
Bliver det nødvendigt at skaffe finansiering, bør man 
også overveje den mulighed at stille EF-midler [f.eks. 
fra Regionaludviklingsfonden (EFRU)] til rådighed for 
den grænseoverskridende transport. 
f1) EFT nr. L 333 af 21. 12. 1984, s. 63. 
(2) Se navnlig udtalelsen om udkast til Rådets henstilling vedrø­
rende jernbanetariffer i international transport, der udføres i 
form af containertransport og huckepack-transport (EFT nr. 
C 23 af 30. 1. 1984, s. 3). 3.2. Særlige bemærkninger 
3.2.1. Artikel 1, stk. 1, bør med henblik på en præci­
sering affattes således: 
»... eller driftsomkostningerne ved kombineret 
transport, såfremt den gør det muligt at mindske 
trafikstrømmen på ruter eller dele af ruter, hvor 
vejinfrastrukturerne er overbelastede, hvor miljøet 
er kraftigt forurenet, eller hvor særlige problemer 
gør sig gældende.« 
ØSU mener, at Kommissionens godkendelse skal være 
en forudsætning for tildeling af støtte til driftsom­
kostninger. 
3.2.2. 
deres. ØSU foreslår, at Kommissionens tidsplan revi-
3.2.3. ØSU henstiller endvidere, at de paritetiske ud­
valg for vej- og banetransport, som er nedsat af Kom­
missionen, medinddrages i forhandlingerne. 
Bryssel, den 28. september 1988. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forslaget til Rådets afgørelse om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske 
økonomiske Fællesskab, Finland, Norge, Schweiz, Sverige og Jugoslavien om international 
kombineret godstransport jernbane/landevej (ATC) 
(88/C 318/07) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 19. september 1988 under henvisning 
til EØF-traktatens artikel 75 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om ovennævnte emne. 
Det forberedende »arbejde henvistes til sektionen for transport og kommunikation, som 
udpegede Wolfgang Haas til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 20. juli 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg (ØSU) vedtog på sin 258. planarforsamling (mødet den 
28. september 1988) enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Det glæder ØSU, at det er lykkedes Kommissionen 
sammen med de fleste tredjelande at få paraferet en 
aftale, der indebærer, at Fællesskabets interne regler for 
kombineret godstransport også kommer til at gælde for 
samfærdselen med disse lande. Med denne aftale, der 
imødekommer ØSU's stedse fremførte ønske om at se den kombinerede transport fremmet, har man tilveje­
bragt de politiske betingelser for en lettelse af den 
kombinerede godstransport til og fra tredjelande, selv 
om ikke alle kommercielle og tekniske aspekter er ind­
draget.