BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND FOR FORSLAGET

Bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUF-traktaten) for afsidesliggende regioner i EU, herunder De Kanariske Øer, tillader i princippet ingen afgiftsforskelle mellem lokale varer og varer, der kommer fra Spanien eller andre medlemsstater. Artikel 349 i EUF-traktaten (tidligere EF-traktatens artikel 299, stk. 2) åbner dog mulighed for at indføre særlige foranstaltninger for disse regioner på grund af de vedvarende ugunstige vilkår, der påvirker deres sociale og økonomiske situation.

I henhold til Rådets beslutning 2002/546/EF af 20. juni 2002[1], der er vedtaget på grundlag af EF-traktatens artikel 299, stk. 2, bemyndiges Spanien til indtil den 31. december 2011 at indrømme fritagelse for eller reduktion af afgiften "Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias" ("AIEM") for visse varer, der produceres lokalt på De Kanariske Øer. Bilaget til den førnævnte beslutning indeholder listen over varer, for hvilke der kan indrømmes fritagelse for eller nedsættelse af afgiften. Alt efter den pågældende vare må afgiftsforskellen mellem lokalt producerede varer og andre varer ikke overstige 5, 15 eller 25 procentpoint.

Beslutning 2002/546/EF angiver årsagerne til vedtagelsen af særforanstaltninger: den afsides beliggenhed, afhængigheden af råvarer og energi, nødvendigheden af større råvarelagre, det lokale markeds begrænsede størrelse kombineret med en begrænset eksportaktivitet osv. Kombinationen af disse ugunstige vilkår betyder, at produktionsomkostningerne og dermed kostprisen for lokalt producerede varer forhøjes, således at de uden særforanstaltninger vil være mindre konkurrencedygtige end varer produceret andre steder, selv når der tages hensyn til omkostningerne ved transporten til De Kanariske Øer. Uden særforanstaltninger ville det være vanskeligere endnu at opretholde en lokal produktion. De særlige foranstaltninger, der fastsættes ved beslutning 2002/546/EF, er derfor udformet med henblik på at styrke det lokale erhvervsliv og øge dets konkurrenceevne.

AIEM er en indirekte statsafgift, der pålægges i et enkelt led på vareleverancer på De Kanariske Øer gennemført af producenterne af varerne og på import til De Kanariske Øers område af sammenlignelige eller tilsvarende varer, uanset deres oprindelse. Beskatningsgrundlaget for de importerede varer er baseret på toldværdien og for så vidt angår leverancer af varer fremstillet af producenter på De Kanariske Øer, på det samlede beløb af modydelsen. De specifikke foranstaltninger, der er omfattet af beslutning 2002/546/EF, udgør en form for differentieret afgift, der begunstiger den lokale fremstilling af visse produkter. Denne afgift udgør statsstøtte, der kræver Kommissionens godkendelse, og den blev givet ved beslutningen om statsstøtte NN 22/2008.

Den globale økonomiske krise i 2009 med den deraf følgende nedgang i rejseaktiviteten havde store konsekvenser for økonomien på De Kanariske Øer, som i høj grad er afhængig af indtægterne fra turisme. Reduktionen i arbejdsstyrken i turistsektoren har ført til en stor stigning i arbejdsløsheden på De Kanariske Øer. Arbejdsløsheden, som i perioden 2001-2007 svingede mellem 10,4 % og 12 %, steg til 17,3 % i 2008 og 26,2 % i 2009. Denne udvikling bekræfter de farer, der er forbundet med en økonomi, som er stærkt afhængig af turisme, og behovet for at fremme en spredning af de økonomiske aktiviteter.

Den 16. november 2010 anmodede Spanien Europa-Kommissionen om at forlænge anvendelsesperioden for beslutning 2002/546/EF med to år, således at dens udløbsdato faldt sammen med udløbsdatoen for retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2007-2013[2].

Spanien har desuden anmodet om en forlængelse med to år af anvendelsesperioden for beslutningen om statsstøtte NN 22/2008, ifølge hvilken den støtte, der er ydet af de spanske myndigheder i forbindelse med AIEM’en, var forenelig med fællesmarkedet. Kommissionen godkendte en toårig forlængelse ved sin afgørelse om statsstøtte SA.31950 (N 544/2010)[3], som forlængede anvendelsesperioden for beslutningen om statsstøtte NN 22/2008 til den 31. december 2013.

Hvad angår anmodningen om en forlængelse af anvendelsesperioden for beslutning 2002/546/EF, har Kommissionen vurderet den på baggrund af omfanget af de ugunstige vilkår, der er gældende for De Kanariske Øer, og nåede frem til den konklusion, at det var berettiget at indrømme den ønskede forlængelse.

Rapporten fra Kommissionen til Rådet om anvendelsen af de særlige ordninger vedrørende AIEM’en på De Kanariske Øer, som blev vedtaget den 28. august 2008, bekræftede således, at denne afgift fungerede tilfredsstillende, og at der ikke var behov for at ændre bestemmelserne i beslutning 2002/546/EF.

Rådets afgørelse 895/2011/EU af 19. december 2011[4] ændrede derfor beslutning 2002/546/EF og forlængede dens anvendelsesperiode frem til den 31. december 2013.

De spanske myndigheder havde anmodet om forlænget anvendelse af de særlige AIEM-regler for varer, der var produceret på De Kanariske Øer, i perioden 2014-2020 og om ændring af listen over produkter og de gældende maksimumsatser for visse af dem. Forlængelsen bør godkendes både ved en rådsafgørelse i henhold til artikel 349 i EUF-traktaten og ved en kommissionsafgørelse om statsstøtte.

Kommissionen vedtog den 28. juni 2013 nye retningslinjer for regional støtte for perioden 2014-2020[5]. Disse retningslinjer indgår i en bredere strategi til modernisering af kontrollen med statsstøtte, der tager sigte på at fremme vækst i det indre marked ved at tilskynde til anvendelse af mere effektive støtteforanstaltninger, og som koncentrerer Kommissionens håndhævelsesindsats omkring de sager, der har størst indvirkning på konkurrencen.

Eftersom disse retningslinjer træder i kraft den 1. juli 2014, synes det berettiget at forlænge anvendelsesperioden for beslutning 2002/546/EF, ændret ved afgørelse 895/2011/EU, for seks måneder, således at dens udløbsdato er sammenfaldende med datoen for retningslinjernes ikrafttrædelse.

Beslutning 2002/546/EF, ændret ved afgørelse 895/2011/EU, bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

2. RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

Europa-Kommissionens relevante generaldirektorater blev hørt om dette forslag, og dokumentet blev revideret for at tage hensyn til de fremsatte forslag.

Eftersom det med nærværende forslag kun foreslås at forlænge anvendelsen af den eksisterende rådsafgørelse for en begrænset periode (seks måneder) for de samme produkter og med de samme begrænsninger, forekommer en konsekvensanalyse ikke at være nødvendig.

3. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET

Resumé af forslaget

En forlængelse af anvendelsesperioden for beslutning 2002/546/EF (ændret ved afgørelse 895/2011/EU), der bemyndiger Spanien til at anvende fritagelser for eller reduktioner af en afgift med betegnelsen AIEM for visse varer, som fremstilles lokalt på De Kanariske Øer.

Retsgrundlag

EUF-traktatens artikel 349.

Nærhedsprincippet

Rådet har enekompetence til på grundlag af EUF-traktatens artikel 349 at vedtage særlige foranstaltninger til fordel for afsides beliggende regioner med henblik på at tilpasse anvendelsen af traktaterne til disse regioner, herunder de fælles politikker, på grund af de vedvarende ugunstige vilkår, der påvirker disse regioners sociale og økonomiske situation.

Forslaget er derfor i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet.

Proportionalitetsprincippet

Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende grunde:

Formålet med forslaget er at forlænge anvendelsesperioden for beslutning 2002/546/EF, ændret ved afgørelse 895/2011/EU, for seks måneder, således at dens udløbsdato er sammenfaldende med datoen for ikrafttrædelsen af retningslinjerne for regionalstøtte for 2014-2020.

En eventuel yderligere forlængelse vil kun blive tilladt efter en ny analyse af de enkelte produkter.

Valg af instrument

Foreslået reguleringsmiddel: rådsafgørelse.

Andre instrumenter ville ikke være hensigtsmæssige af følgende årsag:

Den tekst, der skal ændres, er en rådsbeslutning, der er vedtaget på samme retsgrundlag (artikel 349 i EUF-traktaten, tidligere artikel 299, stk. 2, i EF-traktaten).

4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Forslaget har ingen indvirkning på EU-budgettet.

2013/0387 (CNS)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om ændring af beslutning 2002/546/EF for så vidt angår dens anvendelsesperiode

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 349 (tidligere artikel 299, stk. 2, i EF-traktaten),

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af forslaget til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet[6],

efter en særlig lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til Rådets beslutning 2002/546/EF af 20. juni 2002[7], der er vedtaget på grundlag af EF-traktatens artikel 299, bemyndiges Spanien til indtil den 31. december 2011 at indrømme fritagelse for eller reduktion af afgiften "Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias" ("AIEM") for visse varer, der produceres lokalt på De Kanariske Øer. Bilaget til den førnævnte beslutning indeholder listen over varer, for hvilke der kan indrømmes fritagelse for eller nedsættelse af afgiften. Alt efter den pågældende vare må afgiftsforskellen mellem lokalt producerede varer og andre varer ikke overstige 5, 15 eller 25 procentpoint.

(2) Der fastsættes med fritagelserne for og reduktionerne af AIEM'en en differentieret beskatning, som begunstiger lokal fremstilling af visse produkter. Dette udgør statsstøtte, der kræver Kommissionens godkendelse.

(3) Rådets afgørelse 895/2011/EU af 19. december 2011[8] ændrede beslutning 2002/546/EF og forlængede dens anvendelsesperiode frem til den 31. december 2013.

(4) Den 28. juni 2013 vedtog Kommissionen sine retningslinjer for regionalstøtte for 2014-2020[9], der fastsætter, hvordan medlemsstaterne kan yde støtte til virksomheder for at støtte udviklingen i ugunstigt stillede regioner i Europa mellem 2014 og 2020. Disse retningslinjer, som træder i kraft den 1. juli 2014, indgår i en bredere strategi til modernisering af kontrollen med statsstøtte, der tager sigte på at fremme vækst i det indre marked ved at tilskynde til anvendelse af mere effektive støtteforanstaltninger, og som koncentrerer Kommissionens håndhævelse omkring de sager, der har størst indvirkning på konkurrencen[10].

(5) Det er berettiget at forlænge anvendelsesperioden for beslutning 2002/546/EF, ændret ved afgørelse 895/2011/EU, for seks måneder, således at dens udløbsdato er sammenfaldende med datoen for ikrafttrædelsen af retningslinjerne om regionalstøtte for 2014-2020.

(6) Beslutning 2002/546/EF, ændret ved afgørelse 895/2011/EU, bør ændres i overensstemmelse hermed -

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

I første punktum i artikel 1, stk. 1, i beslutning 2002/546/EF, ændret ved afgørelse 895/2011/EU, ændres datoen "31. december 2013" til "30. juni 2014".

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Spanien.

Udfærdiget i Bruxelles, den […].

På Rådets vegne

Formand

[1] EFT L 179 af 9.7.2002, s. 22-27.

[2] EUT C 54 af 4.3.2006, s. 13.

[3] EUT C 237 af 13.8.2011, s. 1.

[4] EUT L 345 af 29.12.2011, s. 17.

[5] EUT C 209 af 23.7.2013, s. 1.

[6] EUT C .., s. ..

[7] EFT L 179 af 9.7.2001, s. 22.

[8] EUT L 345 af 29.12.2011, s. 17.

[9] C (2013) 3769 af 28.6.2013.

[10] COM(2012) 0209 final.