EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 7.12.2011 
SEK(2011) 1482 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
Ledsagedokument til 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING 
om oprettelse af et stabilitetsinstrument 
{KOM(2011) 845 endelig} 
{SEK(2011) 1481 endelig}  
 
DA 2   DA 1. PROBLEMAFGRÆNSNING  
Kriser og konflikter påvirker lande i hele verd en og udgør en risiko for den globale sikkerhed 
og stabilitet. Konflikter opstår ofte som følge af  staters skrøbelighed og  forværres af dårlig 
forvaltning og fattigdom. Løsning af disse str ukturelle udfordringer kr æver en stor fælles 
indsats baseret på stærke partnerskaber med andre stater, civilsamfundet, multilaterale og regionale partnere for at skabe be tingelser, der skal støtte landene , så de ikke igen ender i en 
konflikt.  
For at støtte de lande, der er ramt af po litiske konflikter eller natu rkatastrofer, har EU 
grundlæggende brug for mere fleksibilite t, ud over den humanitære hjælp og 
civilbeskyttelsesbistanden, som har til formål at redde liv og mindske menneskelig lidelse, for 
hurtigt at rette op på manglerne i foranstalt ningerne som reaktion på en krise, supplere 
krisestyringsoperationer (herunde r under FUSP) og skabe en be dre forbindelse mellem hurtig 
genopbygning, rehabilitering og langsigtet udvikli ng, hvilket er nødvendigt for at skabe en 
varig stabilitet i de pågældende lande.  
Naturkatastrofer eller menneskeskabte katastro fer, narkohandel, organiseret kriminalitet, 
terrorisme og trusler mod it-sikkerheden hæmmer udviklingen, svækker retsstaten og bidrager 
til ustabilitet i hele verden. Risici fo rbundet med mennesker, miljø, klimaændringer og 
sikkerhed som følge af kemiske, biologiske,  radioaktive og nukleare materialer (NRBC) 
kender heller ikke til nationale og regionale grænser. 
For at løse de mange underliggende årsager til ustabilitet, der kan medføre konflikter og 
stadig større sikkerhedsudfordringer, og for at EU kan spille sin rolle på den internationale scene fuldt ud og fremme EU's væ rdier og interesser, skal stabilitetsinstrumentet gøres mere 
effektivt med hensyn til 
a) hurtig levering af bi stand i tilfælde af eksisterende  eller begyndende krisesituationer 
b) udvikling af EU's egen kapacitet og EU's partneres kompetencer med hensyn til 
konfliktløsning, kriseberedskab og fredskabelse 
c) håndtering af flere globale tværnationale sikkerhedstrusler. 
2. A
NALYSE AF NÆRHEDSPRINCIPPET  
Som global aktør nyder EU trovæ rdighed og opfattes som neutra l som en ærlig mægler, der 
skaber en komparativ fordel  i forhold til at gribe ind for at forhindre en konflikt. 
Krisestyringsforanstaltni nger maksimerer sammenhængen i indsatsen og bistands-
effektiviteten, når de træffes på EU-plan. I de nne henseende bør det bemærkes, at et meget 
begrænset antal EU-medlemsstater har en facili tet til krisestyring eller fredsskabelse, som kan 
sammenlignes med stabilitetsinstrumentet. 
I lyset af de stadig mere komplekse udfordrin ger kan ingen af EU's interne prioriteter - 
sikkerhed, vækst og jobskabelse, klimaændringe r, adgang til energi, sundhed og pandemier og 
migration - løses isoleret fra resten af verden. 
 
DA 3   DA 3. EU- INITIATIVETS MÅL  
Den nye traktat om Den Europæiske Union (a rtikel 21) har udstukket fælles overordnede 
principper og mål for Unionens optræden udadtil , bl.a. at "bevare freden, forebygge konflikter 
og styrke den internationale si kkerhed" og at "bistå befolkninge r, lande og regioner, der står 
over for naturkatastrofer elle r menneskeskabte katastrofer". 
De specifikke mål for det nye stabilitetsinstrument er: 
1. i en eksisterende eller begyndende krisesitua tion, enten menneskeskabt eller som følge af 
en naturkatastrofe, at bidrage til stabilitet ve d en effektiv indsats med henblik på at hjælpe 
med at opretholde, etablere el ler genetablere de betingelser , som er væsentlige for en 
korrekt gennemførelse af Unionens  udviklings- og samarbejdspolitik 
2. at sikre EU's og dens partneres beredskab til forebyggelse af konflik ter og håndtering af 
perioden før og efter en kris e i tæt samarbejde med in ternationale, regionale og 
subregionale organisationer, st atslige og ikke-statslige aktører 
3. at håndtere globale og tværna tionale sikkerhedstrusler, der udgør en risiko for freden og 
stabiliteten. 
4. POLITISKE LØSNINGSMODELLER  
For at styrke effektiviteten , virkningen  og sammenhængen  i EU's indsats for fred og 
sikkerhed og dermed øge EU's tilstedeværelse blev fire løsningsmodeller overvejet. 
– Model 0 : Intet nyt instrument efter 2013.  
– Model 1 : Status quo: bevarelse af det eksisterende anvendelsesområde for 
instrumentet og budgetmidler svarende til de finansielle overslag for 2007-2013.  
– Model 2:  Et revideret instrument, der overvejende har samme 
anvendelsesområde som nu, men som, hvor det er muligt, indeholder flere fleksibilitetsbestemmelser med en mode rat stigning i budgetmidler, hvilket gør 
EU i stand til på en he nsigtsmæssig måde at på tage sig sine voksende 
forpligtelser på området for fred og sikkerhed. 
– Model 3 : Et eller flere nye in strumenter, der tager høj de for følgende a) 
håndtering af krisestyrings- og beredskabsspørgsmål adskilt fra sikkerheds-relaterede spørgsmål, herunder især te rrorisme, tværregionale trusler og NRBC-
risici, b) inddragelse af værktøjer for EU's optræden udadtil, som i øjeblikket 
anvendes under andre instrumenter (f.eks . EU's valgobservatørmissioner eller 
den afrikanske fredsfacilitet). 
5. K
ONSEKVENSANALYSE  
Der er generel enighed om behovet for, at EU vi derefører de centrale elementer, der har skabt 
de gode resultater. De overvejede løsningsmode ller sigter mod at konsolidere og, hvor det er 
muligt, forbedre stabilitetsinstrumentets nuvære nde egenskaber. Som følge af instrumentets 
beskaffenhed er det ikke sandsynligt, at valget af nogen af de  fire ovenstående 
løsningsmodeller (bortset fra model 0) vil sk abe store forskelle med hensyn til "eksterne" 
 
DA 4   DA konsekvenser (økonomiske, sociale eller miljømæ ssige). Det endelige valg vil ikke desto 
mindre have vigtige konsekvenser med hensyn til at styrke effektiviteten , virkningen  og 
sammenhængen  med alle andre eksterne instrumenter 
Et mere effektivt instrument bør øge EU's  aktiviteter inden for kriseforebyggelse, 
fredsbevarelse og styrkelse af den internationale sikkerhed, herunder EU's kriseberedskabs-
kapacitet. 
6. SAMMENLIGNING AF LØSNINGSMODELLERNE  
I nedenstående tabel sammenfattes fordelene og ulemperne ved de forskellige løsnings-
modeller. 
Løsningsmodellerne blev vurderet ud fra følgende tre kriterier: Sammenhæng  betyder her muligheden for at skabe s ynergi med hensyn til programmering og 
levering i forhold til at opfylde de aftalte mål og forhindre negative følger og afsmittende virkninger, som vil påvirke gennemf ørelsen af politikkerne negativt. Dette er især vigtigt, når 
to forskellige instrumenter har samme geografiske anvendelsesområde. 
Virkning betyder, at der skal gøres de rigtige ting, de rigtige mål og målsætninger skal 
fastsættes, og derefter skal det sikres, at de opfyldes. 
Effektivitet  betyder, at tingene skal gøres rigtigt, og at de anvendte ressourcer skal udnyttes 
bedst muligt. Dette omfatter organisatoriske aspe kter samt de forventede gevinster ved at 
forenkle instrumentet. 
 Konsekvenser  Virkning  Sammenhæng  Effektivitet  
0. - Intet instrument     
1. - Ingen ændring i forhold til i dag  _ = _ 
2. - Et revideret instrument  + + + 
3. - Et eller flere nye instrumenter     
A) opdeling af det eksisterende instrument =  + Løsningsmodeller  
B) større anvendelsesområde  + +  
Model 0 : Som følge af de forpligtelser, der påhviler EU i medfør af trak tatens artikel 21, og 
de politiske retningslinjer, som Rådet har uds tukket om bl.a. sikkerhed og udvikling (2007), 
den europæiske sikkerhedsstrategi (2008) og konflik tforebyggelse (2011), er det ikke politisk 
muligt at anvende denne løsningsmodel, uden at  EU mister internat ional troværdighed og 
muligheden for at forsvare sine interesser. 
Model 1 : Stabilitetsinstrumentet kan forblive releva nt, hvis det sikrer de  reaktioner, det har 
gennemført siden 2007. Man vil imidlertid gå g lip af en mulighed for at forbedre og øge 
instrumentets værdi på grundlag af de erfari nger, der er høstet, navnlig med hensyn til 
virkning og effektivitet. 
 
DA 5   DA Model 2 : At bibeholde de vigtigste egenskaber og karakteristika ved stabilitetsinstrumentet, 
samtidig med at bestemmelserne strømlines for at øge fleksibiliteten og virkningen og dermed 
sætte EU i stand til at reagere hurtigt på fremtid ige udfordringer for den internationale fred og 
sikkerhed. Et mere effektivt instrument bør øge  EU's aktiviteter inde n for kriseforebyggelse, 
fredsbevarelse og styrkelse af den internationale sikkerhed, herunder EU's kriseberedskabs-
kapacitet. 
Stabilitetsinstrumentet vil fortsat finansie re aktioner, der supplerer eller støtter 
foranstaltninger, der finansieres under andre ek sterne instrumenter, og, hvor det er relevant, 
erstatter dem, hvis de ikke kan iværksættes hur tigt. Et godt eksempel er situationen, hvor et 
uforudset valg, hvor observationen ikke kan plan lægges i forvejen, eller hvor forberedelserne 
kræver øjeblikkelig støtte fra EU for at sikre bedre betingelser for et frit og retfærdigt resultat, 
som kan accepteres af hovedparten af befolkni ngen, for at undgå stridigheder om resultatet, 
hvilket kan føre til konflikt  (Tunesien, Egypten i 2011). 
Løsningsmodel 3 : Et eller flere nye instrumenter omfattende  
a) Etablering af to nye instrumenter, som opdeles i krisestyring og kriseberedskab på 
den ene side og globale og tværnationale sikke rhedstrusler på den anden side, tilrådes 
ikke. 
Det er vigtigt at underst rege, at der er forbindelse mellem krisestyring og 
kapacitetsopbygning før og efter en krise på den ene side og håndtering af globale og 
tværnationale trusler på den anden. Samm en udgør de rygraden i EU's optræden 
udadtil med hensyn til fred og sikkerhed (sam men med andre instrumenter som f.eks. 
EIDHR). De mulige omkostninger i form af mindre sammenhæng ved at adskille 
disse elementer fra hinanden må ikke undervurderes. 
Det går imod det overordnede mål om at rationalisere antallet af eksisterende 
instrumenter og kunne resultere i et mindre sammenhængende og komplementært 
samarbejde om håndtering af  årsagerne til konflikter.  
b) Udvidelse af anvendelsesområdet for de t nye instrument for at skabe større 
sammenhæng i anvendelsen af de forskellige EU-tiltag kan også af vises, fordi det er 
vanskeligt at afstemme retsgrundlage t og beslutningstagningsprocesserne i ét 
lovgivningsinstrument. Denne løsning vil ikke være effektiv. 
Der vil tværtimod være risiko for, at noget af  den fleksibilitet, der er opnået med det 
nuværende instrument, går tabt, hvis andre instrumenter og arbejdsmetoder lægges ind under den samme reguleringsmæssige pa raply. F.eks. er be slutningstagnings-
processerne for valgobservatørmissionerne ikke hurtige nok, når uforudsete valg skal 
afholdes efter en politisk kris e. Nogle af de foranstaltn inger, der finansieres under 
den afrikanske fredsfacilitet (f.eks. betali ng af godtgørelse til afrikanske soldater i 
AU's fredsbevarende operat ioner), som er mulige under EUF, vil være umulige at 
finansiere over EU-budgettet. Disse er blot  to eksempler, der viser, at en sådan 
sammenlægning vil være meget komp liceret at gennemføre i praksis. 
Sammenfattende synes model 2 at være den optimale løsning . 
På grundlag af ovenstående analyse synes model 2 at være den optimale løsning. Et revideret 
instrument , som stort set bevarer det nuværende anve ndelsesområde, men øger fleksibiliteten 
 
DA 6   DA for at gøre EU i stand til at reagere på  fremtidige internationale freds- og 
sikkerhedsudfordringer mere  effektivt og hurtigere. 
7. OVERVÅGNING OG EVALUERING  
Kommissionens overvågnings- og evalueringssystemer  fokuserer i stigende grad på resultater. 
De har deltagelse af både internt personale og ek sterne eksperter. Disse  vurderinger bidrager 
til ansvarlighed samt til forbed ring af den løbende indsats, li gesom de giver mulighed for at 
udnytte erfaringerne til at  gøre de fremtidige politikker og foranstaltninger bedre, idet der 
tages hensyn til INCAF-kriterierne1. 
                                                 
1 OECD DAC's internationale netværk vedrørende konflikt og struktursvaghed (INCAF).