DA Den Europæiske Unions Tidende C 299/18

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer

2009/C 299/08

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse i henhold til artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006. Eventuelle indsigelser skal være Kommissionen i hænde senest seks måneder efter datoen for offentliggørelsen.

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

»PODKARPACKI MIÓD SPADZIOWY«

EF-Nr.: PL-PDO-0005-0578-05.12.2006

BGB ( ) BOB ( X )

1. Navn:

»Podkarpacki miód spadziowy«

2. Medlemsstat eller tredjeland:

Polen

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren:

3.1. Produkttype (jf. bilag II):

Klasse 1.4 Andre animalske produkter, honning

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1:

»Podkarpacki miód spadziowy« er en flydende eller krystalliseret honning produceret af honningdug samlet af bier fra almindelig ædelgran (Abies alba). Honningen kan også indeholde honningdug fra almindelig gran (Picea-slægten, Pinaceae-familien) og fyr (Pinus-slægten, Pinaceae-familien), hovedsagelig skovfyr. For det meste anvendes der honningdug fra ædelgran, som normalt ikke udgør mindre end 70 % af honningen. »Podkarpacki miód spadziowy« kan indeholde rester af pollen fra nektarproducerende planter eller pollenfrø fra vindbestøvende planter. Indholdet af pollen oa. i honningduggen må ikke bevirke ændringer i honningens karakteristiske smag eller lugt og må især ikke føre til manglende overholdelse af de i denne beskrivelse angivne værdier.

Ved fremstillingen af »podkarpacki miód spadziowy« anvendes udelukkende bier af følgende racer: Apis mellifera mellifera (den brune bi), Apis mellifera carnica (Krain-bien), Apis mellifera caucasica (den kaukasiske honningbi).

Organoleptiske egenskaber

Før krystallisering har honningen en mørkebrun, grønnistret farve, som næsten kan blive sort, med en farveintensitet på mindst 82 mm efter Pfund-skalaen. Honningen har en tyk konsistens med høj viskositet, og efter krystalliseringen, der forløber langsomt, og som resulterer i en finkornet konsistens, antager den en noget lysere farve. Dens smag er delikat sød med en typisk harpiksagtig lugt, der minder om nålene fra nåletræer.

Fysisk-kemiske egenskaber

— vandindhold: højst 19 %

— indhold af monosaccharider (glukose og fruktose): mindst 50 %

— sakkaroseindhold: højst 4 %

— indhold af melezitose: ca. 3,5 %

— indhold af 5-hydroxymethylfurfural (HMF): højst 30 mg/kg

— diastasetal (efter Schade-skalaen): mindst 10

— frie syrer: 20-40 meq/kg

— elektrisk ledeevne — ikke mindre end 1,0 mS/cm

— indhold af ikke-vandopløselige stoffer: højst 0,1 g/100 g

— honningen gærer ikke, selv ved adskillige års opbevaring, og et højt osmotisk tryk forhindrer udviklingen af mikroorganismer

— overvægten af det reducerende fruktosesukker i forhold til glukose sinker honningens krystallisering og forbedrer desuden smagen

— indeholder dobbelt så mange disaccharider som nektarbaseret honning (maltose, trehalose, turanose), som har antioxiderende egenskaber.

3.3. Råvarer (kun for forarbejdede produkter):

—

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse):

Fodring af bierne er kun tilladt før vinter, efter at honningen er slynget, og kun med hvidt roesukker eller tilberedt sirup (bifoder) indeholdende mindst 73 % sukker (glukose, fruktose, sukrose). Det hvide roesukker og sukkersiruppen behøver ikke have oprindelse i det område, hvor der avles »podkarpacki miód spadziowy«. Dette har ikke indflydelse på honningens kvalitet. Hvis det på grund af uforudsete omstændigheder er nødvendigt at fodre bierne på andre tidspunkter, må dette kun ske, efter at voivodskabets biavlersammenslutning i Rzeszów har underrettet kontrolorganet herom. En sådan fodring skal være gennemført senest 14 dage før samleperioden for honningdug, idet supplerende fodring er forbudt i denne periode.

3.5. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område:

Alle produktionsetaper — fra udsætningen af stader til den endelige emballering af honningen — skal finde sted i det afgrænsede geografiske område.

»Podkarpacki miód spadziowy« må kun indsamles i perioden fra begyndelsen af juni til slutningen af september. Honningen slynges i kold tilstand i en honningslynge ved hjælp af centrifugalkraft. Efter klaring i et klaringskar, tappes honningen i forskellige detailemballeringer. Disse er glas- eller stentøjsbeholdere, der højst kan rumme 1 400 g. Honningen skal beskyttes mod lys og opbevares ved en temperatur på 10-18 °C og en luftfugtighed på højst 65 %. Det er ikke tilladt at filtrere honningen (for pollen), eller piske, pasteurisere eller opvarme den kunstigt. Honningens temperatur må ikke under nogen af produktionens etaper overstige 42 °C. Ved indsamlingen af honningen er det forbudt at anvende kemikalier eller andre midler til at holde bierne på afstand, hvad enten disse anvendes i fast eller flydende form eller som gas. Anvendelsen af lægemidler er forbudt i den periode, hvor honningduggen indsamles.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning, emballering osv.:

Emballeringen af »podkarpacki miód spadziowy« skal finde sted i det i punkt 4 afgrænsede geografiske område. Dette krav er forbundet med en traditionel praksis, der skal sikre, at produktet har en passende kvalitet, og at dets oprindelse overvåges og kontrolleres. Herved undgås risikoen for ændring af honningens fysisk-kemiske og organoleptiske egenskaber ved transport over lange afstande. Kravet om udførelse af emballeringen i det nævnte område tilstræber også at mindske risikoen for, at »podkarpacki miód spadziowy« blandes med andre typer honning, og at andre typer honning sælges under den beskyttede betegnelse.

3.7. Specifikke mærkningsregler:

Alle biavlere og alle foretagender, der er beskæftiget med indkøb og forarbejdning af honning under den beskyttede betegnelse, skal anvende en og samme type mærkning. Hver etiket skal indeholde en angivelse af bl.a. beholderens rumindhold og af producentens adresse, veterinært registreringsnummer og etikettens serienummer. Etiketten skal også være påført EF-symbolet eller EF-symbolet med påskriften »Chroniona Nazwa Pochodzenia« (Beskyttet oprindelsesbetegnelse). Etiketterne distribueres af voivodskabets biavlersammenslutning i Rzeszów. Biavlersammenslutningen fremsender de detaljerede forskrifter for distribution af etiketter til kontrolorganet. Sådanne regler må på ingen måde diskriminere producenter, der ikke er medlemmer af voivodskabets biavlersammenslutning i Rzeszów, men som producerer »podkarpacki miód spadziowy« i overensstemmelse med specifikationen.

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område:

»Podkarpacki miód spadziowy« indsamles i 17 statsskovdistrikter (Nadleśnictwo Rymanów, Nadleśnictwo Komańcza, Nadleśnictwo Lesko, Nadleśnictwo Baligród, Nadleśnictwo Cisna, Nadleśnictwo Wetlina, Nadleśnictwo Stuposiany, Nadleśnictwo Lutowiska, Nadleśnictwo Brzegi Dolne, Nadleśnictwo Strzyżów, Nadleśnictwo Bircza, Nadleśnictwo Dukla, Nadleśnictwo Brzozów, Nadleśnictwo Dynów, Nadleśnictwo Kańczuga, Nadleśnictwo Radymno og Nadleśnictwo Krasiczyn) og to nationalparker (Bieszczadzki Park Narodowy og Magurski Park Narodowy).

5. Tilknytning til det geografiske område:

5.1. Det geografiske områdes egenart

Naturbestemte faktorer

Det område, hvor der produceres »podkarpacki miód spadziowy«, er angivet i punkt 4. Jorderne i dette område er med få undtagelser fattige jorder, der må klassificeres under kategori IV og V. Der er hovedsageligt tale om brune jorder, der for det meste er udpinte, og podsolholdige jorder, der både er støvede og lerholdige. I den sydlige del af det beskrevne område forekommer der i begrænset omfang hedejorder og oversvømmede jorder. Disse jorder og deres beliggenhed (Karpaterne ligger 350-600 m over havet, og den nederste del af Beskid- og Bieszczady-bjergene ligger 850 m over havet) har skabt ideelle livsbetingelser for nåletræer, især almindelig ædelgran (Abies alba).

Grantræers store følsomhed bevirker, at denne art kun kan udvikle sig i et gunstigt, rent miljø. Den her forekommende variant (ædelgran — Abies alba) er historisk den mest udbredte i De Nedre Karpater. En meget stor del af træerne i områdets skove — skønsmæssigt 16,5 % — er graner, og granbestandens gennemsnitsalder er 87 år. I 2006 udgjorde gran 67 784 ha af det skovklædte areal. Det bør desuden bemærkes, at det beskrevne område foruden to nationalparker omfatter 15 naturreservater, hvor beskyttelsen af granbestandene er et af de vigtigste bevaringsmål: Jedlina, Rebece, Wilcze, Minokąt, Nad Trzciańcem, Mójka, Góra Chełm, Jażwiana Góra, Turnica, Krępak, Na Opalonym, Dybek, Chwaniów, Polanki og Hulskie. I Stuposiany-skovdistriktet findes det tykkeste grantræ i de polske skove; det har en omkreds på 505 cm.

De store nedbørsmængder (især om vinteren) i forbindelse med den høje luftfugtighed og de stabile høje temperaturer i vækstsæsonen skaber optimale betingelser for de insekter, der producerer honningdug: bladlus (Lachnidae-familien), og lus (Margarodidae-familien). Forekomsten af honningdug i skovene i De Nedre Karpater er derfor et årligt tilbagevendende fænomen af varierende intensivitet.

Historiske og menneskelige faktorer

I De Nedre Karpater er der meget gamle traditioner for biavl med vilde bipopulationer, som her har fundet sted siden gammel tid. De gode naturlige betingelser har betydet, at biavlen har udviklet sig hastigt i dette område. De første referencer til biavl med vilde bipopulationer stammer fra det 15. århundrede. I 1464 omfattede de skatter, der betaltes af indbyggerne i Dębowiec, en lille by i nærheden af Jasło, en særlig honningskat. Et andet eksempel, der vidner om den højtudviklede biavl i De Nedre Karpater, er nogle forordninger om biavl med vilde bipolulationer, som anses for at være blandt de ældste i Polen. I forordningen af 1478 for biavlerne i Łańcut, Kańczuga og Tyczyn og i forordningen af 1538 for biavlerne i Biecz fastsættes der detaljerede retningslinjer for biavl med vilde bipopulationer, som har udviklet sig i århundreder. Produktionen af honning og bivoks, der langt oversteg efterspørgslen på det lokale marked, spillede en vigtig rolle sammen med andre varer, der via Kraków eksporteredes til nordlige egne fra dette område. »Podkarpacki miód spadziowy« blev »opdaget« som eksportprodukt i midten af det forrige århundrede. I 1950'erne var honning på basis af honningdug fra nåletræer, som på det tidspunkt kunne hente priser på 2-3 gange prisen på nektarbaseret honning, efterspurgt i Vesteuropa og USA. Året 1967 var særligt betydningsfuldt, idet der her indsamledes over 1 000 ton skovhonningdug i De Nedre Karpater. Efterfølgende steg interessen for skoven som et »græsningsområde« for bier, hvor de kunne hente en sød substans ved navn honningdug. I 1970 oprettedes der ved det regionale landbrugsforsøgscenter (Rolniczy Rejonowy Zakład Doświadczalny) i Boguchwała ved Rzeszów en forskningstjeneste for biavlere, der bl.a. havde til opgave at udarbejde prognoser om forekomsten af honningdug. Tjenesten, der var den første af sin art i Polen, blev oprettet ved beslutning truffet af præsidiet for voivodskabet (statsamtrådet) i Rzeszów. Beliggenheden valgtes på grund af de store mængder honningdug af højeste kvalitet i områdets skove. Siden 1980 er forskning udført under ledelse af Professor H. Gałuszkowa blevet videreført ved afdelingen for biavlsforskning ved landbrugsakademiet (Zakład Pszczelnictwa Akademii Rolniczej) i Kraków.

Biavlen i De Nedre Karpater er karakteriseret ved et stort antal biavlere (mere end 3 000), der indsamler honning i små brug ved traditionelle metoder. Den omstændighed, at voivodskabets biavlersammenslutning i Rzeszów, der omfatter 54 lokale biavlerforeninger, kan se tilbage på mere end 40 års virksomhed i området, vidner om biavlens popularitet og biavlernes engagement med hensyn til at opretholde honningkvaliteten i regionen. De regionale biavlersammenslutninger i Przemyśl, Jarosław og Jaśło er også aktive i de områder, hvor der indsamles »podkarpacki miód spadziowy«.

De lokale biavleres højt udviklede færdigheder kommer især til udtryk i forbindelse med opretholdelsen af traditionelle metoder til vedligehold af bistader, der er tæt forbundet med området. Disse færdigheder omfatter også udsætning af stader — især under hensyntagen til variationen i forekomsten af honningdug og topografi — metoder til indsamling af unikke honningarter som »podkarpacki miód spadziowy«, (kold)slyngning af honning og regler for opbevaring og emballering.

Anvendelsen af de strenge normer for »podkarpacki miód spadziowy« — især med henblik på opretholdelse af dens sortsrenhed og forhindring af opblanding med andre honningsorter — kan kun opretholdes ved udfoldelse af den yderste omhu med hensyn til vedligehold af bistader og indsamling og opbevaring af honningen.

5.2. Varespecifikation:

De kendetegn, der vidner om de særlige egenskaber for »podkarpacki miód spadziowy«, er:

— glukose- og fruktoseindhold: mindst 50 %

— gennemsnitligt indhold af trisaccharid (melizitose): 3,5 %

— elektrisk ledeevne: mindst 1,0 mS/cm

— farve efter Pfund-skalaen: mindst 82 mm.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB):

»Podkarpacki miód spadziowy« er et unikt produkt, som er tæt knyttet til sit oprindelsesområde. Dets særlige kendetegn udspringer af det geografiske område, som er naturligt dækket af nåletræer, hvoraf en stor del udgøres af almindelig ædelgran (Abies alba). Produktets kvalitet bestemmes også af de optimale klimatiske betingelser (de lange perioder med stabile høje temperaturer på 25-30 °C) og meget høj luftfugtighed, hvilket skaber særligt gunstige betingelser for storstilet udbredelse af myg af Lachnidae-familien og lus af Margarodidae-familien. Disse betingelser har også en gunstig indflydelse på insekternes produktion af honningdug.

Den usædvanligt høje elektriske ledeevne hos »podkarpacki miód spadziowy« vidner om det høje indhold af mikroelementer, der er vigtige for sundheden, såsom magnesium, mangan, jern, kobber, kobolt, calcium, fosfor osv. Denne karakteristiske egenskab ved produktet, skyldes også dets oprindelse, idet den jord, granbestandene vokser i, er rig på mineralske salte, som optages af planterne sammen med vandet, og som efter at være udskilt af honningdugproducerende insekter, når frem til honningen. Den mørke farve, der kendetegner »Podkarpacki miód spadziowy«, skyldes de grønalger, der findes i granskovene i det beskrevne område. Det høje indhold af trisaccharid (melizitose) understreger honningens oprindelse i skovområder med fremherskende granbestande.

»Podkarpacki miód spadziowy« er kendetegnet ved et usædvanligt højt indhold af reducerende monosaccharider, hvilket i kombination med moderat aciditet forbedrer honningens smag og begrænser dens udpræget søde smag.

Den vedvarende indsamling af honning fra granbevoksningerne i dette område har foregået siden gammel tid. De metoder, der anvendes til indsamling af »podkarpacki miód spadziowy«, er tæt forbundne med de lokale biavleres færdigheder. Det høje niveau med hensyn til biavlerfærdigheder kommer bl.a. til udtryk ved alle de krav, der skal opfyldes i forbindelse med indsamlingen af honningen, hvilket i kombination med områdets særlige egenskaber gør det muligt at indsamle honning, der har de specifikke egenskaber, der er beskrevet i punkt 5.2.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen:

(Artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 510/2006)

http://www.minrol.gov.pl/DesktopDefault.aspx?TabOrgId=1326&LangId=0