Bruxelles, den 10.03.2005

KOM(2005) 80 endelig

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om yderligere ændring af forordning (EF) nr. 1601/2001 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af tovværk og kabler af jern og stål med oprindelse i Den Tjekkiske Republik, Rusland, Thailand og Tyrkiet

(FORELAGT AF KOMMISSIONEN)

BEGRUNDELSE

Den 17. marts 2004 indledte Kommissionen en delvis interimsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger for importen af tovværk og kabler af jern og stål med oprindelse i Tyrkiet.

Den fornyede undersøgelse blev indledt på grundlag af en anmodning fra en tyrkisk eksportør om undersøgelse af nødvendigheden af at fortsætte, ophæve eller ændre den eksisterende antidumpingtold på 17,8 %, navnlig med hensyn til ændringer i omstændighederne i forbindelse med dumpingmargenen.

Undersøgelsen bekræftede, at der ikke fandt dumping sted i undersøgelsesperioden for denne fornyede undersøgelse. Denne situation kan forklares ved strukturændringer i selskabet, navnlig omfattende investeringer i nye maskiner, som har givet lavere omkostninger, højere kvalitet og en stigning i eksportprisen. De nye maskiner udgør en langsigtet investering, og det kan derfor konkluderes, at ændringen i omstændighederne er varig.

Det foreslås derfor at ændre de eksisterende foranstaltninger ved at ophæve tolden for så vidt angår det pågældende selskab. De eksisterende foranstaltninger opretholdes for alle andre eksportører i Tyrkiet.

Medlemsstaterne er blevet hørt og gav forslaget enstemmig støtte.

Det foreslås, at Rådet vedtager vedlagte forslag til forordning, som skal offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende snarest muligt.

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om yderligere ændring af forordning (EF) nr. 1601/2001 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af tovværk og kabler af jern og stål med oprindelse i Den Tjekkiske Republik, Rusland, Thailand og Tyrkiet

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab[1] (”grundforordningen”), særlig artikel 11, stk. 3,

under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. TIDLIGERE PROCEDURE

Den 5. maj 2000 indledte Kommissionen en antidumpingprocedure[2] vedrørende importen af tovværk og kabler af jern og stål med oprindelse i bl.a. Tyrkiet.

Denne procedure førte til indførelse af en endelig antidumpingtold ved Rådets forordning (EF) nr. 1601/2001[3], senest ændret ved forordning (EF) nr. 1268/2003[4], for at fjerne de skadelige virkninger af dumpingen.

B. ANMODNING OM EN FORNYET UNDERSØGELSE

Kommissionen modtog en anmodning om en delvis interimsundersøgelse af forordning (EF) nr. 1601/2001 fra Has Çelik ve Halat Sanayi Ticaret A.S. (”Has Çelik”, eller ”ansøgeren”), en tyrkisk eksporterende producent af tovværk og kabler af jern og stål, som er omfattet af de gældende antidumpingforanstaltninger.

I anmodningen, der blev indgivet i henhold til artikel 11, stk. 3, i grundforordningen, hævdede ansøgeren, at der er sket ændringer i omstændighederne med hensyn til den dumpingmargen, som lå til grund for vedtagelsen af de gældende foranstaltninger, og at disse ændringer er varige.

Ifølge anmodningen har ansøgeren foretaget strukturændringer, som har haft store virkninger for den normale værdi. Det hævdedes også, at en sammenligning mellem den normale værdi fastlagt på grundlag af den pågældendes omkostninger eller hjemmemarkedspriser og eksportpriserne til Fællesskabet ville betyde en nedsættelse af dumpingmargenen til langt under de gældende foranstaltninger for import af varer fra ansøgeren, dvs. 17,8 %. For at modvirke dumping ville det derfor ikke længere være nødvendigt med foranstaltninger på det nuværende niveau, da de var fastsat på grundlag af det tidligere fastlagte dumpingniveau.

Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at indlede en delvis interimsundersøgelse, og offentliggjorde en meddelelse ("indledningsmeddelelsen")[5] og iværksatte en undersøgelse, der var begrænset til en undersøgelse af spørgsmålet om dumping i forbindelse med ansøgeren.

C. PROCEDURE

Kommissionen underrettede officielt repræsentanterne for eksportlandet og ansøgeren om indledningen af den delvise interimsundersøgelse og gav alle direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en høring. Der blev modtaget en redegørelse fra EWRIS, forbindelsesudvalget for European Union Wire Rope Industries (klageren i den oprindelige sag).

Kommissionen sendte også et spørgeskema til ansøgeren, som besvarede det inden for fristen i indledningsmeddelelsen.

Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på bestemmelse af dumping og aflagde kontrolbesøg hos ansøgeren.

Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra 1. juli 2003 til 29. februar 2004 (”undersøgelsesperioden”).

D. VARE

Den pågældende vare

Den pågældende vare er den samme som i den undersøgelse, der førte til indførelse af de eksisterende foranstaltninger, (”den tidligere undersøgelse”), dvs. tovværk og kabler af jern og stål, herunder lukkede tove, undtagen tovværk og kabler af rustfrit stål, med største tværmål over 3 mm, forsynet eller ikke forsynet med kroge og andet tilbehør (betegnes af erhvervsgrenen som ”stålwirer”), med oprindelse i Tyrkiet, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 7312 10 82, 7312 10 84, 7312 10 86, 7312 10 88 og 7312 10 99. Disse KN-koder angives kun til orientering.

Samme vare

Som i den tidligere undersøgelse har denne undersøgelse vist, at stålwirer, som ansøgeren fremstiller i Tyrkiet og sælger på det tyrkiske marked eller eksporterer til Fællesskabet, har samme grundlæggende fysiske egenskaber og samme anvendelsesformål, og de kan derfor anses for at være samme vare ifølge definitionen i artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.

E. DUMPING

Normal værdi

For at fastsætte den normale værdi blev det først fastslået, om ansøgerens samlede salg på hjemmemarkedet af den samme vare var repræsentativt i forhold til den pågældendes samlede eksportsalg til Fællesskabet. Det konstateredes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen, at dette var tilfældet, da den pågældendes hjemmemarkedssalg udgjorde mindst 5 % af vedkommendes samlede eksportsalg til Fællesskabet.

For hver af de typer, som ansøgeren solgte på hjemmemarkedet, og som var direkte sammenlignelige med de typer, der blev eksporteret til Fællesskabet, blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt som omhandlet i artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. Dette blev anset for at været tilfældet, når den samlede salgsmængde på hjemmemarkedet af en varetype i undersøgelsesperioden udgjorde 5 % eller mere af den samlede salgsmængde af samme type ved eksport til Fællesskabet. Det blev fastslået, at der i forbindelse med de fleste typer, der eksporteredes til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, blev solgt en sammenlignelig repræsentativ type på hjemmemarkedet.

For varetyper, der opfylder 5 %-testen, blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget af hver sammenlignelig type kunne anses for at have fundet sted i normal handel, ved at fastlægge andelen af det salg til uafhængige kunder af den pågældende type, som ikke var tabsgivende. I alle tilfælde udgjorde salget af en type, som ikke blev solgt med tab, over 80 % af den samlede salgsmængde på hjemmemarkedet af den pågældende type, og den normale værdi blev derfor fastsat på grundlag af et vejet gennemsnit af priserne i forbindelse med det samlede salg på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.

For varetyper, som blev eksporteret til Fællesskabet, men hvor der ikke fandtes sammenlignelige typer, som blev solgt på hjemmemarkedet, blev den normale værdi beregnet på grundlag af ansøgerens omkostninger til fremstilling af de pågældende eksporterede varetyper plus et rimeligt beløb for salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA&G) samt fortjeneste i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3 og 6, i grundforordningen. SA&G blev beregnet på grundlag af ansøgerens salg på hjemmemarkedet af den samme vare. Fortjenstmargenen blev beregnet på grundlag af ansøgerens salg på hjemmemarkedet af den samme vare i normal handel.

Eksportpris

Da hele eksportsalget af den pågældende vare fandt sted direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet, blev eksportprisen fastsat på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales, i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.

Sammenligning

Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet ab fabrik og i samme handelsled. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen taget hensyn til forskelle i faktorer, som det blev hævdet og påvist berørte priserne og prisernes sammenlignelighed, dvs. transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger, kreditomkostninger og provision.

Dumpingmargen

Sammenligningen blev foretaget mellem det vejede gennemsnit af den justerede normale værdi pr. varetype og det vejede gennemsnit af eksportpriserne netto, ab fabrik, for den sammenlignelige varetype, i overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen.

Af ovennævnte sammenligning fremgik det, at der ikke fandt dumping sted.

F. VARIGE ÆNDRINGER I OMSTÆNDIGHEDERNE

I overensstemmelse med artikel 11, stk. 3, i grundforordningen blev det også undersøgt, om det var rimeligt at antage, at ændringerne i omstændighederne ville vare ved.

Undersøgelsen viste, at ansøgeren har foretaget strukturelle ændringer, som i stærkt omfang har berørt produktionens struktur og organisation, hvilket har betydet en meget højere produktionseffektivitet, som førte til et fald i produktionsomkostningerne og således formindskede den normale værdi i forhold til den normale værdi i undersøgelsesperioden for den tidligere undersøgelse (1. april 1999 til 31. marts 2000). I samme periode er eksportpriserne steget, og der er ikke konstateret nogen årsag, som tyder på, at der skulle være tale om en midlertidig stigning.

Det konkluderes følgelig, at der er tale om varige ændringer i omstændighederne, navnlig stigningen i eksportpriserne til Fællesskabet kombineret med et kraftigt fald i produktionsomkostningerne.

G. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

Da der ikke forekommer dumping, anses det for passende at ophæve foranstaltningerne for så vidt angår ansøgeren.

Interesserede parter blev underrettet om de kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale en yderligere ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1601/2001, og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger.

EWRIS fremsatte generelle bemærkninger, hovedsagelig vedrørende stigende priser på råvarer efter undersøgelsesperioden. EWRIS anfægtede ikke ovennævnte resultater vedrørende dumping, men udtrykte dog bekymring over muligheden for, at ansøgeren ville genoptage dumpingpraksis i fremtiden.

Angående råvarepriserne bemærkes det, at priserne på råvarer kan være steget efter undersøgelsesperioden, men at det ikke var muligt at tage hensyn til dette ved beregningen af dumpingmargenen for ansøgeren. I denne sag er den vigtigste råvare valsetråd, et basisstålprodukt, der er en råvare med priser, som normal svinger inden for korte perioder. Prisstigninger på en sådan råvare kan derfor ikke anses for at være varige og kan således ikke skabe tvivl om ovennævnte resultater.

Ophævelsen af foranstaltningerne vedrører kun ansøgeren og ikke Tyrkiet som helhed, og ansøgeren er derfor stadig omfattet af proceduren og kan undersøge på ny, hvis der gennemføres undersøgelser angående Tyrkiet i henhold til artikel 11, stk. 6, i grundforordningen -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I skemaet i artikel 1, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1601/2001 ændres toldsatsen (%) for selskabet i Tyrkiet, Has Çelik ve Halat Sanayi Ticaret A.S., Hacilar Yolu 8. Km Kayseri Turkiye (Taric-tillægskode A220), til 0.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

[1] EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Forordning senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 461/2004 (EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12).

[2] EFT C 127 af 5.5.2000, s. 12.

[3] EFT L 211 af 4.8.2001, s. 1.

[4] EUT L 180 af 18.7.2003, s. 23.

[5] EUT C 67 af 17.3.2004, s. 5.