Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Social- og arbejdsmarkedspolitisk dagsorden"

(2001/C 14/16)

Formanden for Rådet (arbejds- og socialministrene), Martine Aubry, anmodede i et brev af 26. juli 2000 om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Jean Michel Bloch-Lainé til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. oktober 2000.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 376. plenarforsamling af 19. oktober 2000 enstemmigt følgende udtalelse.

INDLEDNING

1. Den 28. juni 2000 sendte Kommissionen en meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden i EU. Det franske formandskab har anmodet ØSU om en udtalelse om dette dokument.

2. ØSU er yderst tilfreds med denne høringsanmodning, idet meddelelsen rejser særdeles påtrængende spørgsmål. Hvis den strategi, meddelelsen lægger op til, rent faktisk føres ud i livet, bliver der i to vigtige henseender tale om en afgørende etape i EU-samarbejdet: på den ene side vil social- og arbejdsmarkedspolitikkens betydning som effektivitets- og produktivfaktor blive bekræftet i helt nye termer, og den vil ikke længere blot blive betragtet som et underordnet vedhæng til den økonomiske politik; og på den anden side vil der - lige så nyskabende - blive fastlagt mål og metoder samt en tidsplan. Et sådant projekt berører helt centrale høringsområder for ØSU, som for øvrigt ikke ville have haft noget imod at blive inddraget på et tidligere stadium i Kommissionens arbejde.

3. Efter ØSU's opfattelse åbner en social- og arbejdsmarkedspolitik dagsorden op for helt afgørende perspektiver, men vejen fremad vil uundgåeligt blive vanskelig. Det er vigtigt, at man både fra starten og gennem hele forløbet følger den rette kurs, sætter et realistisk gennemførelsestempo samt undgår uklarheder, misforståelser og konflikter, som risikerer at modvirke eller bremse processen, for ikke at sige afspore den totalt.

4. ØSU skønner, at det på det aktuelle stadium ikke vil være hensigtsmæssigt at tage stilling til Kommissionens meddelelse tema for tema og aktion for aktion; det bliver der tid til senere. Her og nu finder ØSU det mere relevant at fremsætte en kortfattet udtalelse, som dels rummer en helhedsvurdering, dels fremsætter en række forslag.

I den forbindelse:

- tilslutter ØSU sig helhjertet Kommissionens oplæg,

- tilsigter forslagene på visse punkter at styrke balancen i dokumentet.

I. TILSLUTNING TIL MEDDELELSEN

1. Generelle bemærkninger

1.1. Konklusionerne fra topmødet i Lissabon har sat tydelige fingeraftryk på Kommissionens dokument. ØSU har længe lagt sig i selen for at hævde og styrke social- og arbejdsmarkedspolitikkens rolle som produktiv faktor. Det udtrykker følgelig tilfredshed med, at meddelelsen knæsætter denne "grundidé" og opstiller den gensidige styrkelse af de økonomiske politikker og social- og arbejdsmarkedspolitikkerne som en vigtig målsætning. ØSU bifalder denne indfaldsvinkel, hvorefter den sociale samhørighed og investeringer i velfærd og menneskelig kapital betragtes som vedvarende kilder til kollektiv effektivitet og konkurrenceevne. ØSU tilslutter sig, at man lægger vægt på at tilstræbe kvalitet, da dette er afgørende for EU's fremtid og identitet.

2. Åben koordineringsmetode

2.1. Denne strategi bifaldes. Den har allerede stået sin prøve, navnlig på det beskæftigelsespolitiske område (Luxembourg-processen) samt under det forberedende arbejde i tilknytning til Udvalget for Socialbeskyttelse. Det er vigtigt, at denne metode inddrager alle de berørte aktører efter forholdsvis strukturerede og ansvarsgivende principper. Den "åbne koordineringsmetode" må ikke reduceres til en ekspertopgave. Den skal - som det fornuftigvis påpeges i dokumentet - tilsigte at få mest muligt ud af det bidrag, som det organiserede civilsamfunds aktører "i marken" er i stand til at levere. ØSU er parat til at yde en indsats i denne retning ved f.eks. at støtte de aktivitetsområder, som allerede er udstukket med hensyn til social sikring og social udstødelse. Hvad angår sidstnævnte problem, kunne Kommissionen efter ØSU's opfattelse godt sætte mere ind på at udvikle nyskabende og konkrete initiativer og strategier i marken, der kunne tjene som forbilleder og støtte sig på de forskellige berørte aktørers samordnede og netværksbaserede tiltag(1).

2.2. ØSU tilslutter sig fuldt og helt målsætningerne vedrørende beskæftigelse og kvalitet i arbejdet. Deres gennemførelse forudsætter gensidigt anerkendte kvantitative og kvalitative indikatorer. ØSU har allerede slået til lyd for, at arbejdsmarkedets parter inddrages effektivt i udviklingen af nationale planer. Det bifalder meddelelsens kommentarer til dette spørgsmål samt det faktum, at der lægges vægt på regionale og lokale aspekter.

3. Den sociale dialog

3.1. ØSU er helt indforstået med, at Kommissionen lægger vægt på "den sociale dialog" som redskab til at modernisere de aftalemæssige forhold, tilpasse arbejdets tilrettelæggelse og udvikle en tilstrækkelig balance mellem fleksibilitet og sikkerhed (i denne forbindelse tilslutter ØSU sig planen om at nedsætte en arbejdsgruppe, der skal beskæftige sig med de fremtidige forhold på arbejdsmarkedet). Dette spørgsmål er af afgørende betydning for temaet om "Forberedelse på og håndtering af ændringerne". ØSU bifalder tanken om at opfordre arbejdsmarkedets parter til helt på egen hånd at iværksætte initiativer inden for deres respektive ansvarsområder.

4. Lovgivningsmæssige og andre instrumenter: det organiserede civilsamfunds rolle

4.1. ØSU noterer sig, at Kommissionen i sin meddelelse tager fornuftigt fat i spørgsmålet om lovgivningsmæssige og ikke-lovgivningsmæssige EU-instrumenter. Det er positivt, at Kommissionen ønsker at sikre udviklingen og overholdelsen af grundlæggende sociale rettigheder, og dét i snævert samarbejde med civilsamfundet. Omtalen af lovforslag om bekæmpelse af forskelsbehandling og den umiddelbart forestående vedtagelse af charteret om grundlæggende rettigheder hilses velkommen af ØSU.

4.2. Forslaget om at kodificere og forenkle lovgivningen om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og ledsage dette af en meddelelse om en ny EU-strategi på området må også karakteriseres som relevant.

4.3. ØSU skal påpege, at der også er behov for en velafbalanceret strategi med hensyn til supplerende sygeforsikringer, et område, hvor store udfordringer venter forude.

5. Forberedelse af EU's udvidelse og fremme af internationalt samarbejde

5.1. ØSU tilslutter sig fuldt og helt Kommissionens ønske om at forberede EU's udvidelse med udgangspunkt i en velafbalanceret økonomisk og social udvikling. Den overgangs- og reformproces, som ansøgerlandene har befundet sig i siden slutningen af 1980'erne, har i langt de fleste tilfælde været ledsaget af en mærkbar stigning i arbejdsløsheden og en foruroligende forringelse af den sociale og sundhedsmæssige beskyttelse. At nå op på EU-regelværkets niveau på det social- og arbejdsmarkedspolitiske område er en af de store udfordringer i udvidelsesprocessen. ØSU bifalder i den forbindelse det løfte, som blev afgivet af Rådet (arbejds- og socialministrene) den 9. marts 1999, om at styrke de beskæftigelsesmæssige og socialpolitiske aspekter i Phare-programmet. Det er imidlertid klart, at en holdbar overgang til medlemskab kræver, at arbejdsmarkedets parter og hele det organiserede civilsamfund i ansøgerlandene medinddrages på struktureret og velorganiseret vis. Kommissionens forsøg på at fremme den sociale og civile dialog i disse lande må ledsages af en mobilisering af alle berørte aktører. Det Økonomiske og Sociale Udvalg kan fortsat spille en nøglerolle på dette område via de forskellige blandede rådgivende udvalg og økonomiske og sociale råd i ansøgerlandene og med udgangspunkt i de udvekslings-, ekspert- og mødeaktiviteter, som ØSU søger at fremhjælpe. Såvel de fremgangsmåder, der forslås i den sociale og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, som de foreslåede enkelttiltag ligger helt i tråd hermed. I mellemtiden bør det fremme af det internationale samarbejde, som Kommissionen foreslår, og opfordringen til at ratificere ILO's konventioner understøttes af udviklingsstrategier og et snævert samarbejde mellem ansøgerlandene og EU. Samtidig bør man fjerne de hindringer af proceduremæssig art, som gør det umuligt for EU at ratificere forskellige ILO-konventioner (navnlig konvention nr. 170 om kemiske produkter fra 1990), hvor kompetencen er delt mellem medlemsstaterne og EU.

II. FORSLAG

Når man skal gennemføre projekter som det foreliggende, er et af de største problemer at få tilvejebragt en dynamisk balance. Kommissionens meddelelse forsøger at opfylde dette krav på en måde, som fortjener fremhævelse og ros.

Ud fra samme ønske om en velafbalanceret strategi skal ØSU fremsætte følgende forslag:

1. På et punkt bør spørgsmålet om EU-udvidelsen uddybes lidt mere: en række af de fremtidige nye EU-medlemsstater er nødt til at foretage en hurtig opgradering af deres sociale systemer. Hvis man vil undgå, at befolkningen i disse lande kommer til at opfatte overgangen til markedsøkonomi som et projekt, hvor de økonomiske investeringer sker på bekostning af de sociale, er det nødvendigt at følge forandringerne på vej med en omfattende uddannelsesindsats, som fremmer jobegnetheden.

2. Nødvendigheden af at sikre balance i den gensidige styrkelse af det økonomiske og det social- og arbejdsmarkedspolitiske område bør betones i højere grad. Dette forudsætter, som Kommissionen selv understreger, "et positivt og dynamisk samspil mellem den økonomiske politik, beskæftigelsespolitikken og social- og arbejdsmarkedspolitikken samt at skabe en politisk enighed, hvorunder alle de vigtigste aktører mobiliseres for sammen at arbejde hen mod det nye strategiske mål"(2), som skal evalueres på kort og mellemlang sigt.

3. Når det gælder sundhed og sikkerhed, kunne man med rimelighed sætte en kraftigere streg under betydningen af forebyggelse og vedvarende uddannelse.

4. Det er en almindelig antagelse, at Europa i de kommende år må tage imod et øget antal indvandrere - et på en gang chanceskabende og særdeles udfordrende perspektiv. Chancen ligger i, at der bliver tilført menneskelig kapital udefra, som kan styrke de europæiske økonomiers demografiske vitalitet og produktionsevne. Udfordringen går ud på at sørge for, at mennesker med forskelligartet kulturel baggrund optages gnidningsløst i de europæiske samfund. Multietnisk integration er i sig selv vanskelig; på det social- og arbejdsmarkedspolitiske område må den foreberedes grundigt i god tid i forvejen, navnlig hvad angår adgangen til arbejdsmarkedet, til faglig uddannelse og til de sociale sikringsordninger. Der bør lægges større vægt på denne foregribende indsats.

5. ØSU konstaterer med tilfredshed, at der nu er fastlagt en mere præcis beskæftigelsespolitisk retningslinje, som kræver en større indsats og mere ansvarlighed med henblik på fremme af beskæftigelsen af ældre arbejdstagere(3), hvilket er en forudsætning for at opfylde den målsætning, som blev opstillet af Det europæiske Råd i Lissabon, om inden 2010 at bringe den samlede beskæftigelsesgrad så tæt som muligt på 70 %. Dette kræver endvidere en mentalitetsændring og en bevidstgørelse, som igen forudsætter, at såvel virksomhederne som arbejdstagerne medinddrages i højere grad. ØSU foreslår derfor, at Kommissionen i tandem med medlemsstaterne igangsætter en omfattende oplysningskampagne, der kan bidrage til at kaste et positivt lys på den rolle, som ældre arbejdstagere kan spille i virksomheder og servicefag, såvel i den private som i den offentlige sektor. Denne kampagne kunne ledsages af specifikke tiltag fra både de offentlige myndigheder og arbejdsmarkedets parter, således som der allerede er eksempler på i flere medlemsstater.

6. ØSU bifalder, at sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen også indgår i en af de beskæftigelsespolitiske retningslinjer. Det er vigtigt, at en sådan retningslinje understøttes med eksempler på god praksis i stil med den "benchmarking", der tjener som støtte for de nuværende retningslinjer. Denne retningslinje bør efter ØSU's opfattelse ledsages af informations-, bevidstgørelses-, uddannelses- og benchmarkingtiltag med udgangspunkt i de mest instruktive eksempler, herunder navnlig den praksis, som arbejdsmarkedets parter har udviklet(4). ØSU beklager imidlertid, at den foreliggende social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden ikke i højere grad fokuserer på sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen.

7. Med hensyn til det organiserede civilsamfunds rolle er det ØSU's opfattelse, at der i dokumentet ikke levnes tilstrækkelig plads til sammenslutningerne. Disse gør - ofte under vanskelige forhold og med yderst beskedne midler til rådighed - en meget betydningsfuld indsats for integrationen og social samhørighed, navnlig på regionalt og lokalt plan. De mobiliserer energi og ansporer til opfindsomhed. De skaber sociale bånd ud fra en solidaritetstankegang, som man hverken kan forvente hos de offentlige myndigheder eller hos kommercielle foretagender.

8. Efter ØSU's opfattelse skal "grundrettighedschartret ... ikke blot være en højtidelig erklæring, men udgøre en virkelig politisk, social og samfundsmæssig forpligtelse."(5) Navnlig mener ØSU, at charteret skal være en åben og demokratisk proces på EU-plan, i hvilken det organiserede civilsamfund kan komme til orde og sikre sig, at charterets rettigheder og pligter overholdes og anvendes i fuldt omfang. På det institutionelle plan mener ØSU at repræsentere det organiserede civilsamfund i EU-sammenhæng; af samme årsag bør ØSU også formelt tildeles en rådgivende status svarende til dets kompetenceområder inden for rammerne af en sådan integrations- og revisionsproces.

III. KONKLUSION

Det er tænkeligt, ja endda sandsynligt, at vedtagelsen af en social- og arbejdsmarkedspolitisk dagsorden ikke blot vil markere en etape, men et vendepunkt i EU-samarbejdet. Kommissionens meddelelse anviser vejen. Og ØSU's ønske - nu som ved fremtidige lejligheder - er at bidrage til at den nye kurs bliver så klar og frugtbar som muligt.

Bruxelles, den 19. oktober 2000.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Jf. ØSU's udtalelse om "Bekæmpelse af social udstødelse."

(2) KOM(2000) 379 endelig, forordet, 3. afsnit.

(3) Initiativudtalelse fra ØSU om "Ældre arbejdstagere".

(4) Initiativudtalelse fra ØSU om "Sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen - Fællesskabsforanstaltningernes gennemførelse og nye risici" - EFT C 51 af 23.2.2000.

ØSU's udtalelse om "Kommissionens forslag til Rådets beslutning om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik i 2001".

(5) Initiativudtalelse fra ØSU med titlen "På vej mod et EU-charter om grundlæggende rettigheder".