A4-0287/95

Beslutning om Kommissionens aarsberetning om beskaeftigelsen i Europa 1995 (KOM(95)0396 - C4-0384/95)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 2, 3, 3 A, 103 og 118 heri,

- der henviser til Kommissionens hvidbog om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse (KOM(93)0700 - C3-0509/93),

- der henviser til Kommissionens hvidbog om en europaeisk social- og arbejdsmarkedspolitik, en vej frem for Unionen (COM(94)0333 - C4-0087/94), og Kommissionens sociale handlingsprogram,

- der henviser til Det Europaeiske Raads afgoerelser paa moederne i Edinburgh, Koebenhavn, Bruxelles, paa Korfu, i Essen og Cannes,

- der henviser til meddelelse fra Kommissionen til Raadet om opfoelgning af Det Europaeiske Raad i Essen om beskaeftigelsen (KOM(95)0074 - C4- 0114/95),

- der henviser til henstilling fra Kommissionen om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politikker (KOM(95)0228 - C4-0210/95),

- der henviser til henstilling fra Raadet 95/326/EF om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politikker ((EFT L 191 af 12.8.1995, s. 24.)),

- der henviser til Kommissionens meddelelse og forslag til Raadets afgoerelse om Kommissionens aktiviteter i forbindelse med analyse, forskning, samarbejde og aktionen paa beskaeftigelsesomraadet (Essen) (KOM(95)0250 - C4-0385/95) ((EFT C 235 af 09.09.1995, s. 8.)),

- der henviser til udtalelse fra den makrooekonomiske arbejdsgruppe for dialogen paa arbejdsmarkedet om »The Social Partners' Guidelines for Turning Recovery into a Sustainable and Job-Creating Growth Process« af 16. maj 1995, undertegnet af Den Europaeiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS), Sammenslutningen af industri- og arbejdsgiverorganisationer i De Europaeiske Faellesskaber (UNICE) samt Det Europaeiske Center for Offentlige Virksomheder (ECPE),

- der henviser til sine beslutninger af 9. marts 1994 om Kommissionens hvidbog om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse ((EFT C 91 af 28.03.1994, s. 124.)), af 10. marts 1994 om socialpolitikkens indvirkning paa OEMU ((EFT C 91 af 28.03.1994, s. 206.)), af 19. januar 1995 om hvidbogen om den europaeiske social- og arbejdsmarkedspolitik ((EFT C 43 af 20.02.1995, s. 63.)), af 2. marts 1995 om Den Europaeiske Unions prioriteringer til verdenstopmoedet om social udvikling ((EFT C 68 af 20.03.1995, s. 49.)), af 7. april 1995 om Kommissionens OEkonomiske AArsberetning 1995 ((EFT C 106 af 02.05.1995, s. 273.)), af 13. juli 1995 om en sammenhaengende beskaeftigelsesstrategi for Den Europaeiske Union ((EFT C 249 af 25.09.1995, s. 143.)), af 14. juli 1995 om henstilling fra Kommissionen om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes oekonomiske politikker ((EFT C 249 25.09.1995, s. 213.)) og om beretning fra Kommissionen om beskaeftigelsen i Europa 1994 ((EFT C 249 af 25.09.1995, s. 208.)),

- der henviser til meddelelse fra Kommissionen om en europaeisk strategi til fremme af lokale udviklings- og beskaeftigelsesinitiativer (KOM(95)0273 - C4-0289/95),

- der henviser til Kommissionens aarsberetning om beskaeftigelsen i Europa 1995 (KOM(95)0396 - C4-0384/95),

- der henviser til interimsbetaenkningen fra formanden for reflektionsgruppen om regeringskonferencen 1996, saerlig konklusionerne vedroerende beskaeftigelsen,

- der henviser til Kommissionens meddelelse om den europaeiske beskaeftigelsesstrategi, udvikling og fremtidsperspektiver (KOM(95)0465 - C4-0461/95),

- der henviser til betaenkning af Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse og udtalelse fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik (A4-0287/95),

A. der henviser til, at oekonomisk og social udvikling kendetegner Den Europaeiske Union, som prioriterer oekonomisk og social samhoerighed hoejt,

B. der henviser til, at der i hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse er opstillet et maal om oprettelse af 15 mio nye arbejdspladser inden aarhundredets udgang, som ikke vil kunne opfyldes alene ved den forventede stigning i den oekonomiske vaekstrate, selv om det fortsat vil vaere noedvendigt at opretholde en baeredygtig oekonomisk vaekstrate,

C. der henviser til, at Unionen staar over for en afgoerende udfordring i spoergsmaalet om, hvorvidt den evner at bremse arbejdsloesheden, nu hvor 18 millioner mennesker officielt er registreret som ledige, samt at dette endvidere er en vigtig faktor for social udstoedelse,

D. der henviser til, at globaliseringen af verdensoekonomien, som er en foelge af liberaliseringen af handel, kapitalbevaegelser og finansielle serviceydelser, og som ledsages af en deregulering af markederne, udoever et enormt pres paa alle medlemsstater, som disse ikke kan modstaa alene; derfor er der behov for at vedtage en faelles strategi til fremme af baeredygtig vaekst, beskaeftigelse og et hoejt socialsikringsniveau, hvor der ivaerksaettes effektive foranstaltninger paa det relevante niveau,

E. der henviser til, at en saadan faelles strategi fordrer egentlige politiske aktioner samt koordinerings-, samarbejds- og overvaagningsprocedurer paa EU-niveau, som med henblik paa at sikre en ligelig fordeling af den oekonomiske vaeksts fordele mellem produktivitet, kapitalgevinst, loenninger og jobskabelse skal omfatte acceptable oekonomiske og sociale indikatorer for dermed at naa en stoerre oekonomisk og social samhoerighed,

F. der henviser til, at en effektiv beskaeftigelsesstrategi i Den Europaeiske Union kraever en kombination af makrooekonomisk og strukturel beskaeftigelsespolitik, som boer stoette hinanden gensidigt, baade paa nationalt plan og paa unionsplan og til, at udviklingen af en saadan faelles beskaeftigelsesstrategi kraever et taet interinstitutionelt samarbejde mellem Kommissionen, Europa-Parlamentet, Raadet (sociale anliggender og OEKOFIN) samt arbejdsmarkedets parter, og kraever, at arbejdsmarkedspolitikken og oekonomipolitikken koncentreres om beskaeftigelsen, samt at der laegges op til et taet samarbejde mellem medlemsstaterne og Den Europaeiske Unions institutioner,

G. der stoetter rapportens »genbeskaeftigelsesstrategi«, som man regner med skal puste liv i fem politiske noegleomraader, som fastlagdes paa topmoedet i Essen, men konstaterer, at rapporten ikke indeholder nogen konkrete retningslinjer men kun vage forslag;

H. der henviser til, at regeringskonferencen i 1996 - ved opfoerelse af fuld beskaeftigelse som et eksplicit maal for Den Europaeiske Union - opbyder en lejlighed til at afpasse Unionens oekonomiske, sociale og miljoemaessige maal efter kravet om prisstabilitet og sunde offentlige finanser, der er fastlagt i bestemmelserne vedroerende Den OEkonomiske og Monetaere Union,

I. Beskaeftigelsessituationen i Europa

1. er bekymret over, at der ifoelge aarsberetningen om beskaeftigelsen i Europa 1995 er sket foelgende mellem 1991 og 1994:

a) 6 mio arbejdspladser er forsvundet, hvilket har medfoert 18 mio arbejdsloese, naesten 11% af den erhvervsaktive befolkning;

b) beskaeftigelsesprocenten er faldet til under 60;

c) 48% af de arbejdsloese er langtidsledige, og halvdelen har vaeret ledige i over to aar;

2. understreger den oekonomiske betydning og de sociale foelger af potentialet af arbejdskraft, som af Kommissionen anslaas til 18 mio arbejdsloese, 9 mio nye arbejdstagere og 4 mio deltidsansatte, som oensker fuldtidsbeskaeftigelse;

3. glaeder sig over de perspektiver, der laegges frem i Kommissionens beretning, bl.a.:

a) at fuldstaendig gennemfoerelse af den makrooekonomiske del af de oekonomiske retningslinjer kan foere til en investeringsstyret vaekst paa 3-3,5% i perioden 1995-2000, saaledes at arbejdsloesheden skulle kunne falde til 7,5% i aar 2000;

b) at konsekvent gennemfoerelse af de strukturelle arbejdsmarkedsforanstaltninger, der blev truffet aftale om i Essen, skulle kunne saenke arbejdsloesheden med yderligere 2,5%, saaledes at hvidbogens maalsaetning om halvering af arbejdsloesheden i aar 2000 er gennemfoerlig;

4. understreger, at dette scenario ikke opstaar af sig selv, men kraever samtidig og koordineret mobilisering af den makrooekonomiske politik og den strukturelle arbejdsmarkedspolitik med sigte paa hoejere beskaeftigelse;

5. er endvidere bekymret over, at Kommissionens skoen er meget foelsomme med hensyn til vekselvirkningen mellem vaekst- og arbejdsloeshedsprocenterne; i Kommissionens »Overview Report« hedder det, at en aarlig BNP- vaekstrate, som kun er et kvart point lavere end anslaaet for perioden 1996-2000, vil give en arbejdsloeshedsprocent i 2000 paa 9% i stedet for de 7,5%, der er fastsat i det optimale scenario;

6. bemaerker imidlertid, at hvis der ikke opnaas en konsolidering af budgetterne og gennemfoeres en samordning af medlemsstaternes politik, hvilket kraever en streng monetaer politik, saa vil vaeksten i BNP ifoelge Kommissionens scenario fortsat ligge paa mellem 2 og 2,5%, hvilket midlertidigt vil faa arbejdsloesheden til at falde til omkring 9,75% i 1997 for derefter at stige til 11% i 2000.

II. Beskaeftigelsespolitik inden for Unionen

7. konstaterer, at medlemsstaterne har truffet foranstaltninger vedroerende de fem punkter, der blev prioriteret i Essen; beklager forsinkelsen i visse medlemsstater med hensyn til udarbejdelse af fleraarsplaner og den meget traege og fragmentariske maade, hvorpaa der sker en nyorientering i arbejdsmarkedspolitikken; anmoder derfor Raadet om at intensivere og fremskynde arbejdet

8. konstaterer, at det vigtigste bidrag til at saenke de indirekte loenomkostninger vil vaere en energisk bekaempelse af arbejdsloesheden, og at enhver nyoprettet arbejdsplads ikke kun bidrager til at bekaempe arbejdsloesheden men ogsaa fattigdomsrisikoen og derudover modvirker de demografisk betingede udgifter for socialsikringssystemerne; konstaterer ligeledes, at de muligheder for at skaffe yderligere arbejdspladser, som en saenkning af de indirekte loenomkostninger indebaerer, kan forbedres ved, at saenkningen i de indirekte loenomkostninger selektivt og bevidst rettes mod ufaglaerte arbejdstagere, og at socialsikringsomkostningerne og dermed de indirekte loenomkostninger falder, hvis de ikke-socialsikringsrelaterede ydelser daekkes via andre finansieringsressourcer; oensker i den forbindelse sammenkaedning af reduktion af arbejdskraftomkostningerne med foranstaltninger i samarbejde med arbejdsmarkedets parter med henblik paa kontrollerbar netto-jobskabelse;

9. opfordrer Kommissionen til omhyggeligt at undersoege de erfaringer, som visse medlemsstater har haft med at skaere ned paa de indirekte loenomkostninger ved at overfoere gebyrer og bidrag til andre indtaegtskilder, og til paa unionsplan at forslaa alternative indtaegtskilder, f.eks. den foreslaaede CO2-afgift og afgiften paa energi;

10. understreger betydningen af at oplyse og hoere arbejdstagerne samt inddrage dem i beslutningstagningen, saerlig i forbindelse med overgang til mere fleksible produktionsformer; mener, at de ansattes deltagelse i virksomheden og paa lokalt, regionalt, nationalt og unionsplan boer vaere en integreret del af de nye oekonomiske og sociale udviklingsmodeller, som skal udarbejdes med henblik paa at sikre en baeredygtig udvikling og stoerre konkurrencedygtighed for Unionens oekonomi; understreger i denne sammenhaeng, at det dokument af 16. maj 1995, som arbejdsmarkedets parter har udarbejdet om retningslinjer for en aendring af opsvinget til varig og jobskabende vaekst, er af stor betydning set fra et metodisk og indholdsmaessigt synspunkt;

11. opfordrer medlemsstaterne til at anvende deres udgifter og instrumenter med sigte paa arbejdsmarkedet paa en mere aktiv maade, saaledes at flere arbejdssoegende kommer ind paa arbejdsmarkedet, uden at den sociale sikring derved dog bringes i fare; henviser endnu en gang til den store betydning, som kvalitativ og kvantitativ forbedring af investeringerne i efteruddannelse og uddannelse og i konceptet livslang loebende uddannelse, navnlig for ufaglaerte og SMV-arbejdstagere, har som et middel til at opnaa stoerre ligevaegt mellem udbud og efterspoergsel paa arbejdsmarkedet og til at forbedre beskaeftigelse af risikogrupper; understreger, at aktiv anvendelse af arbejdsloeshedsydelserne i form af stoette til arbejdspladser, fortsat stoette under uddannelse eller flytning og genintegration af risikogrupper kan skabe en positiv udvikling; understreger, at en aktiv arbejdsmarkedspolitik, gennemfoert af forskellige parter, bl.a. offentlige arbejdsformidlingskontorer, skal stoettes med alle til raadighed staaende midler og skal sigte staerkt mod hindring af langtidsledighed; opfordrer Den Europaeiske Union, medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter til at forbedre og oege deres indsats paa dette omraade;

12. glaeder sig over, at Kommissionen i sin meddelelse om en europaeisk strategi til fremme af lokale udviklings- og beskaeftigelsesinitiativer har udpeget 17 omraader, hvor der aarligt kan skabes op til 400.000 arbejdspladser, navnlig for risikogrupper paa arbejdsmarkedet; bifalder den vurdering, som Det Europaeiske Raad i Cannes har fremsat, hvori det har understreget, at det tillaegger udviklingen af lokale beskaeftigelsesinitiativer stor betydning og har henvist til noedvendigheden af, at de nationale erfaringer bliver udbredt; opfordrer Raadet til paa topmoedet i Madrid at vedtage en faellesskabsramme, der ikke blot tilskynder til udveksling af ideer og praksis i medlemsstaterne, men ogsaa sikrer EU-stoette til lokale beskaeftigelsesinitiativer inden for rammerne af strukturfondene samt traeffer faellesskabsforanstaltninger, der skaber en gunstig ramme for udvikling af lokale beskaeftigelsesinitiativer;

13. mener i betragtning af behovet for ikke at bringe konkurrenceevnen i fare at beskaeftigelsen ogsaa kan fremmes ved, at der paa behoerigt niveau forhandles med arbejdsmarkedets parter om at udnytte produktivitetsforoegelser til innovative arbejdsformer, saasom omorganisering og nedsaettelse af arbejdstiden samt nye arbejdstidsmoenstre, som kan forbedre arbejds- og livskvaliteten; tager Kommissionens forslag om fleksibilisering af arbejdet og beskyttelse af arbejdstagerne til efterretning og opfordrer arbejdsmarkedets parter til paa positiv vis at stoette disse forslag; mener desuden, at stoerre fleksibilitet paa arbejdsmarkedet ikke boer ske paa bekostning af den sociale beskyttelse af de beroerte arbejdstagere eller af arbejdspladsens kvalitet, hvilket navnlig vil ramme kvinderne;

14. mener, at forskellige former for positiv fleksibilitet paa arbejdsmarkedet er gunstig for vaeksten i beskaeftigelsen og vil give bedre adgang til arbejdsmarkedet for unge, kvinder og langtidsledige (de vaesentligste problemgrupper) som beskrevet i Delors-hvidbogen, saaledes at fleksibilitet boer opfattes som en ny inddeling af arbejdslivet og nye organisationsformer;

15. tager til efterretning, at Kommissionen mener, at produktivitetsstigning kun medfoerer mere beskaeftigelse, hvis den ledsages af reel, men behersket loenudvikling; konstaterer imidlertid, at loentilbageholdenhed i den forloebne periode ikke altid har foert til flere investeringer og mere arbejde; opfordrer arbejdsmarkedets parter til via kollektive droeftelser at indgaa bindende aftaler om en retfaerdig fordeling af produktivitetsstigningen i fortjeneste, der omsaettes i hoejere produktionsinvesteringer, positive, men beherskede loenstigninger, navnlig til fordel for de lavere indkomstgrupper, og bindende aftaler om mere arbejde; opfordrer medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter til foerst og fremmest at anvende produktivitetsstigningen til skabelse af nye arbejdspladser ud fra den overbevisning, at blandt alle typer virksomheder har SMV og saerlig de smaa virksomheder det stoerste jobskabelsespotentiale;

16. opfordrer til, at der paa topmoedet i Madrid traeffes afgoerelser om supplerende finansieringsmuligheder med henblik paa gennemfoerelse af de transeuropaeiske net, miljoeinvesteringer, F& U-politikken og informationsinfrastrukturen, jf. hvidbogen og de beslutninger, der blev truffet paa topmoedet i Bruxelles i december 1993; konstaterer, at et vigtigt element i den aktive arbejdsmarkedspolitik bestaar i en arbejdspladsskabende strategi inden for oekologisk omstrukturering, hvormed (i henhold til en ikke-offentliggjort forundersoegelse om Kommissionens hvidbog) der kan skabes over 2 mio arbejdspladser; opfordrer Kommissionen til snarest muligt at fremlaegge praktiske forslag til miljoeinvesteringer (»faelles miljoeprojekter«);

III. Strategi for en europaeisk beskaeftigelsesunion

17. insisterer over for Raadet paa, at det er bydende noedvendigt at vedtage en beskaeftigelsesstrategi samt gennemfoere og foelge op paa de fem noegleomraader, der fastsattes paa Det Europaeiske Raads moede i Essen; opfordrer Det Europaeiske Raad til paa sit moede i Madrid at fastsaette en analyse- og vurderingsprocedure for opfoelgning og koordinering af de relevante politikker, som vil goere det muligt for Kommissionen at vurdere resultaterne; anmoder Raadet om at bringe Unionens forskellige finansielle instrumenter - navnlig Den Europaeiske Investeringsbank, en oeget Europaeisk Investeringsfond og strukturfondene - i overensstemmelse med medlemsstaternes beskaeftigelsespolitik; foreslaar i denne sammenhaeng, at den aarlige tilpasning af strukturfondene behandles samtidig med proceduren for overvaagning af beskaeftigelsen med indfoerelse af strengere kontrol med de medlemsstater, der ikke anvender ESF i overensstemmelse med de aftalte beskaeftigelsesmaessige maal;

18. opfordrer derfor Raadet til at anvende procedurerne for overvaagning af beskaeftigelsen til at evaluere medlemsstaternes fleraarige beskaeftigelsesprogrammer under hensyntagen til de kriterier for en overvaagningsprocedure, der er fastsat i betaenkning af Det Midlertidige Udvalg om Beskaeftigelse; anmoder om, at der indgaas de noedvendige aftaler om denne procedures funktion, overholdelse af dead-lines og oprettelse af passende opfoelgnings- og koordineringsinstrumenter; opfordrer Raadet til at forbedre koordineringen og samarbejdet mellem ad hoc-gruppen om beskaeftigelse og Udvalget om OEkonomipolitik med henblik paa udarbejdelse af en faelles rapport om beskaeftigelsespolitikken til Raadet under hensyntagen til Kommissionens beskaeftigelses- og oversigtsrapport; anmoder Raadet om i hoejere grad at tage hensyn til resultaterne af kontrolproceduren for beskaeftigelsespolitikken, naar den udarbejder oekonomiske retningslinjer;

19. opfordrer Kommissionen til at forelaegge forslag om anvendelse af indbyrdes sammenlignelige sociooekonomiske indikatorer med henblik paa at kunne foelge den kvantitative og kvalitative udvikling paa arbejdsmarkedet og medlemsstaternes politik og opfordrer den til at soerge for, at kriterierne for maaling og kvantificering af ledigheds- og erhvervsindikatorer er homogene i alle Unionens medlemsstater og dermed kan sammenlignes; mener, at saadanne indikatorer kan bidrage til gennemfoerelsen af en overvaagningsprocedure; understreger i den forbindelse ligeledes behovet for bedre statistiske data vedroerende arbejdsstyrken samt opfoelgningen paa tendenserne inden for beskaeftigelsen; stoetter Kommissionens forslag om faellesskabshandlingsprogrammet »Essen« og anmoder Raadet om at vedtage dette forslag;

20. gaar ind for, at der indgaas en interinstitutionel aftale om en kontrolprocedure for beskaeftigelse, hvori Europa-Parlamentet spiller en stoerre rolle, saaledes at problemet med mangel paa demokrati i den nuvaerende procedure dermed loeses; anmoder Kommissionen om snarest at forelaegge sit forslag om omstrukturering af Det Staaende Udvalg for Beskaeftigelse, saaledes at ogsaa arbejdsmarkedets parter fuldt ud inddrages i forberedelse, opfoelgning og evaluering af beskaeftigelsespolitikken;

21. stoetter organisering af en aarlig beskaeftigelseskonference som et middel til udveksling af ideer og eksempler paa vellykket politik mellem medlemsstaterne og som et forum, der giver mulighed for en aaben debat om beskaeftigelsesspoergsmaal i Den Europaeiske Union, og gaar ind for en aarlig vurdering af resultaterne af en saadan konference;

22. foreslaar med henblik paa at forbedre beskaeftigelsespolitikken fra medlemsstaternes og Unionens side, som sammen med arbejdsmarkedets parter har pligt til at prioritere et hoejere beskaeftigelsesniveau, at der i traktaten indfoejes et nyt kapitel om beskaeftigelsespolitik »beskaeftigelsesunion«, hvori der fastsaettes maalsaetninger, procedurer og overvaagningskriterier samt koordinering af nationale foranstaltninger med det maal for oeje at opnaa fuld beskaeftigelse; mener, at der - analogt med proceduren vedroerende Den OEkonomiske og Monetaere Union - ikke blot maa formuleres retningslinjer for beskaeftigelse, henstillinger fra Raadet til medlemsstaterne og sanktioner i tilfaelde af ikke-overholdelse, men ogsaa incitamenter til opfyldelse af maalsaetningerne; Raadet faar til opgave at vedtage beskaeftigelsesretningslinjer, ogsaa ud over de oekonomiske retningslinjer, saaledes at der sikres sammenhaeng mellem den oekonomiske politik og beskaeftigelsespolitikken, og der sikres oprettelse af et beskaeftigelsesudvalg med status og befoejelser, der svarer til Det Monetaere Udvalgs, jf. traktatens artikel 109 C;

* * *

23. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Det Europaeiske Raad, Raadet, Kommissionen, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, arbejdsmarkedets parter paa europaeisk plan samt medlemsstaternes regeringer og parlamenter.