DA
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
Bruxelles, den 14.10.1999
KOM(1999)463 endelig
FORELØBIGE RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-
PARLAMENTET, RÅDET, DET ØKONOMISKE OGSOCIALE UDVALG
OG REGIONSUDVALGET
omgennemførelsen afFællesskabetshandlingsprogrammervedrørende
forebyggelse afkræft, aidsog visse andre smitsomme sygdomme samt
narkotikamisbrug som led i indsatsen indenforfolkesundhed (1996-2000).
(Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 646/96/EF, 647/96/EF og
102/97/EF)
2INDHOLDSFORTEGNELSE
Indledning..................................................................................................................... ...3
Konsekvensog komplementaritet.....................................................................................3Målsætningerneseffektivitet oggennemførelse................................................................4Kontrol........................................................................................................................ .....4
Tilpasninger................................................................................................................... ..4
Uddrag afeksperternesrapportomdetrehandlingsprogrammer.......................................5
Programmet for forebyggelseafkræft.........................................................................5Programmet for forebyggelseafAIDS ogsmitsomme sygdomme..............................6Programmet for forebyggelseafnarkotikamisbrug......................................................8Forvaltning afprogrammerne.....................................................................................9Forbindelsesled med medlemsstaternespolitik og programmer.................................10
Budget......................................................................................................................... ...12
3Indledning
Efter Europa-Parlamentets og Rådets vedtagelse af Fællesskabets tre handlingsprogrammer
vedrørende forebyggelse af kræft, AIDS og andre smitsomme sygdomme samt
narkotikamisbrug forelægger Kommissionen hermed en foreløbig rapport, der hovedsageligt
er baseret på gennemførelsesperioderne 1996 og 1997. Man har undladt at medtage første
halvdel af budgetperioden 1998, da det v ille have forsinket aflæggelsen af denne rapport
unødigt.
I rapporten belyser Kommissionen den grad af konsekvens og komplementaritet, der er
opnået mellem disse handlingsplaner og Fælllesskabets andre relevante politikker,
programmer og initiativer, og den har for at øge de tre handlingsplaners værdi og betydning
foretaget en evaluering af de udførte aktioner. Med hensyn til sidstnævnte punkt er der rettet
særlig opmærksomhed mod effektiviteten og gennemførelsen af de målsætninger, der blev
fastlagt for de udførte foranstaltninger. Med dette for øje har Kommissionen trukket på
udtalelserne fra en gruppe eksterne eksperter og fra de repræsentanter fra medlemsstaterne,
der sidder i de tre forvaltningsudvalg. Kommissionen aflægger også rapport om de
tilpasninger, der anses for at være nødvendige somfølge afden indsamlede information.
Konsekvens og komplementaritet
Kommissionen tilstræbte, at der var konsekvens og komplementaritet mellem sine politikker,
programmer og initiativer på folkesundhedsområdet og på andre områder. Det blev gjort i
formafen indsats på en lang række forskellige felter, navnlig:
Gennemførelsen af det fjerde rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden
for forskning, teknologisk udvikling og demonstrationsaktioner (1994-1998) blev nøje fulgt
op ved hjælp af samråd mellemtjenestegrenene vedrørende offentliggørelse af indkaldelser af
forslag og vedtagelse afprojekter til finansiering.
Udarbejdelsen afdet femte rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for
forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002) blev aktivt fulgt op ved hjælp
afsamråd mellemtjenestegrenene omudkastet til forslaget samt samråd omprojektforslag for
at sikrekonsekvensogkomplementaritet.
Endvidere blev der inviteret tjenestemænd fra direktoratet for sundhed til alle møder i
programudvalgene for de enkelte forskningsprogrammer; ligeledes blev tjenestemænd fra
direktoraterne for forskning inviteret tilmøder iprogramudvalgene for folkesundhed.
Under programmernes gennemførelse synes ansøgerne iøvrigt at have fået en bedre forståelse
af forskellene mellem den forskning i sundhed og sundhedsvæsen, som blev omtalt i
rammeprogrammerne for forskning, og de forebyggende foranstaltninger vedrørende kræft,
AIDS og andre smitsomme sygdomme samt narkotikamisbrug, der blev dækket af de
forskellige handlingsplaner.
4Målsætningerneseffektivitet og gennemførelse
Fordi det var en bestemt type målsætninger, der blev fastlagt i de tre handlingsplaner, var de
specifikke aktioners egentlige dækning generelt tilstrækkelig efter den første indkaldelse af
forslag i perioderne 1996 og 1997. Det blev nemmere at finde en balance mellem de
forskellige områder i hvert program, da man vedtog de årlige arbejdsprogrammer, der gjorde
det muligt at indhente forslag til projekter på områder, der endnu ikke var tilstrækkeligt
dækket ind. Det eneste forbehold var, at projekternes merværdi på europæisk plan oprindeligt
og i mange tilfælde var underudviklet, men der blev lagt vægt på udviklingen af
netværksprojekter for at udbedre denne fejl.
For at sikre overholdelsen af nærhedsprincippet ønskede man at høre medlemsstaternes
synspunkter i programudvalgene i overensstemmelse med de enkelte handlingsprogrammer.
Således opmuntrede man medlemsstaternetil inødvendigt omfang at støtte gennemførelsen af
de aktioner, der var udvalgt til at finde sted i deres land. Samtidig garanterede
programudvalgene, at der var den fornødne gennemskuelighed i Europa-Kommissionens
aktioner over for medlemsstaterne. Gennemskueligheden over for Europa-Parlamentet blev
sikret ved, at denne institution på forhånd fik tilsendt de rapporter og dokumenter, der var
stilet tilde enkelte programudvalg, tillige med en årlig liste over de finansierede projekter.
For at sikre de højest mulige kvalitetsnormer for de udvalgte aktioner afgav hvert enkelt
udvalg ikke blot en favorabel udtalelse om de årlige arbejdsprogrammer, men de blev også
hørt omudarbejdelsen af indkaldelser af forslag, udvælgelsen afprojekter ogopfølgningen på
deres gennemførelse. Desuden havde Kommissionen for kræftprogrammets vedkommende
formaliseret Det Rådgivende Udvalg for Kræftforebyggelse, der tidligere hed Det Højtstående
Udvalg af Kræftspecialister, og som er sammensat af uafhængige videnskabsfolk, der afgiver
udtalelser til Kommissionen om projekter, som skal finansieres, og mere generelt om
kræftforebyggelsesspørgsmål.
Kontrol
Kommissionens tjenestegrene har hovedsageligt udført kontrol med de enkelte aktioner
gennem en kontinuerlig opfølgning på de kontraktlige forpligtelser i forbindelse med de
finansierede projekter.
Tilpasninger
For som en vigtig almindelig målsætning at forbedre merværdien på europæisk plan erKommissionen begyndt at følge den strategi at bede ansøgerne om at øge netværksdannelsen
for at sikre et bedre tværnationalt samarbejde, f.eks. som en metode til udbredelse af den
bedste praksis iEuropa.
For at dække områder af interesse for Fællesskabet, som ikke var dækket afde hidtil udvalgte
særlige aktioner, tilpassede Kommissionen efter en grundig analyse af samtlige aktioner de
enkelte årlige arbejdsprogrammer hertil. Omvendt medvirkede de årlige arbejdsprogrammer
både til, at der blev etableret prioriteringer for de følgende indkaldelser af forslag, og til
udvælgelsenafde nyforeslåede aktioner.
5Hvad angår kræftprogrammet, blev forvaltningsudvalget enigt omet dokument om forenkling
afprocedurerne, ogdettedokument blevvedtaget afKommissionen.
For yderligere at forbedre gennemskuelighedenog samtidig forenkle udbredelsen udarbejdede
Kommissionens tjenestegrene i fællesskab årsberetningerne for 19961og 19972om de tre
handlingsprogrammer, og de giver et samlet billede af arbejdet i den pågældende enhed i
Kommissionens tjenestegrene.
Efter eksterne forslag og en intern gennemgang af fejl og mangler er forbindelsesleddene
mellemdetrehandlingsprogrammerogandrefolkesundhedsprogrammer blevet forbedret.
Uddragafeksperternesrapportomde tre handlingsprogrammer
Endelig fremlægges der nedenfor uddrag af de resultater, som en gruppe af uafhængige
eksperter nåede frem til efter at have analyseret hvert enkelt handlingsprogram som led i en
kontrakt med Kommissionen:
PROGRAMMETFORFOREBYGGELSE AF KRÆFT
Med nogle få undtagelser er projekterne blevet vurderet til at være hensigtsmæssige
eller meget hensigtsmæssige og relevante i forhold til programmets målsætninger.
Størstedelen af projekterne håndterer aktionerne korrekt, for så vidt angår formål,
særlige målsætninger, udformning og resultater. I nogle tilfælde, f.eks.
sundhedsuddannelsesprojekterne, har målene og metoderne ret ofte været dårligt
definerede.
Ikke desto mindre forekommer projekterne ialalmindelighed at være gennemført og
forvaltet på kompetent vis. Desuden er resultaterne generelt fremkommet i
overensstemmelse med denoprindelige tidsplan, dogmed nogle enkelte undtagelser.
Formidlingen af resultaterne har imidlertid fulgt ret traditionelle veje, såsom
videnskabelige konferencer og offentliggørelse af artikler i fagtidsskrifter. Selv om
disse formidlingsmetoder bestemt er hensigtsmæssige, er de utvivlsomt
utilstrækkelige til at sikre, at man når ud til såvel den brede offentlighed som til
hovedpartenafpersoner, der er beskæftiget isundhedssektoren.
Bemærkelsesværdigeogpositiveresultater:
– Udbredelsen og udviklingen af EU-netværker, især inden for: ernæring og kræft
(hovedsageligt gennem EPIC-projektet), screening for bryst- og
livmoderhalskræft, bekæmpelse aftobaksrygning og kræftregistrering
1Direktoratet for Sundhed og Sikkerhed på Arbejdspladsen, Kontor V/F/2, Gennemførelse af
sygdomsspecifikke handlingsprogrammer, årsberetningen for 1996, gennemførelse af aktionerne: -Europamod kræft-, -AIDS og andre smitsomme sygdomme - , - Forebyggelse af narkotikamisbrug - ,interntdokumentCE-V/3-97-002-EN-C.
2Direktoratet for Sundhed og Sikkerhed på Arbejdspladsen, Kontor V/F/2, Gennemførelse afsygdomsspecifikke handlingsprogrammer, årsberetningen for 1997, gennemførelse af aktionerne: -Europamod kræft-, -AIDS og andre smitsomme sygdomme - , - Forebyggelse af narkotikamisbrug - ,interntdokumentCE-V/3-98-009-EN-C.
6– Udarbejdelse og udsendelse af konsensusdokumenter, vejledninger, passende
software til at forbedre sammenligneligheden og skabe en ensartet kvalitet i
dataregistreringerogkræftbekæmpelsesaktiviteteriEU
– Iværksættelse af programmer af passende kvalitet for forebyggelse og tidlig
diagnosticering i de områder af EU, der enten i ringe omfang eller slet ikke
tidligere har været dækket
– Udbredelse af kvalitetskontrol inden for dataregistrering og kræftbehandling i
overensstemmelse med almene kriterier og med det sigte at opnå, at disse
aktiviteter får en mere ensartet kvalitet iEU.
Det ville imidlertid være ønskeligt med en højere grad af innovation, især for visse
aktioners vedkommende. F.eks. anbefales der større innovation inden for
sundhedsuddannelsesteknikker, bekæmpelse aftobaksrygning, undervisningsmetoder
for sundhedspersonale, anvendelse af nye teknikker til forbedring af
folkesundhedsprogrammers effektivitet ogresultater, bl.a. ved screening for bryst- og
livmoderhalskræft, ved screening for andre kræftformer og i metoderne for
højrisikogruppers forsøg på at holde op med at ryge.
En gennemgang af rapporterne viser generelt, at alle projekter på listen i høj grad
drog fordel af og faktisk ofte blev muliggjort gennem den økonomiske støtte fra
programmet "Europa mod kræft". For mange projekters vedkommende gav EU-
støtten nemlig mulighed for, at der meget hyppigt kunne ske tværnationale
udvekslinger, at der kunne skabes enighed om metoderne, at der blev opnået en
ensartet kvalitet, ogat derifællesskabblevudfærdiget dokumenterog erklæringer.
Med de givne rammer for programmet er det ret bemærkelsesværdigt, at der ikke
synes at være tilfælde, hvor projektaktiviteterne kommer i konflikt med eller
overlapper nationale programmer. Tværtimod hævdes det inogle projektdokumenter,
at der er synergi med og en gavnlig indvirkning på nationale sundhedsaktiviteter.
Forholdet tilandre instanser, der beskæftiger sig med detteområde, er imidlertid ikke
altid tydeligt. Det var vanskeligt at vurdere, om nogle klynger og aktioner
overlappede med andre aktiviteter, der støttes af Det Europæiske Fællesskab, f.eks.
BIOMED.
Endelig blev det under evalueringen påpeget, at der med hensyn til merværdi på
europæisk plan var ydet nogle bidrag, men at der kunne ske forbedringer. Et
betragteligt flertal af projekterne er multinationale. Tendensen til at finansiere
multinationale projekter bør fastholdes og fremmes. Multinationalitet er imidlertid
ikke nogengarantifor, at der skabes enacceptabelmerværdipå europæisk plan, fordi
det også kræver en stram metodologi, en tilstrækkelig stor innovation og en god
formidling afresultaterne. Disse træk kendetegner mange, men ikke alle projekter og
aktioner.
PROGRAMMETFORFOREBYGGELSE AF AIDSOG SMITSOMME SYGDOMME
Med nogle få undtagelser er projekterne blevet vurderet til at være hensigtsmæssige
og relevante i forhold til programmets målsætninger. Generelt blev der i
projektforløbene foretaget en række effektive og passende undersøgelser og indgreb.
7Desværre blev aktion 10 ikke taget op i noget projekt i 1996 og 1997
(medlemsstaternes vaccinationspolitik og -programmer).
De finansierede projekter var en blanding af innovative fremgangsmåder og en
udvidelse af allerede eksisterende effektive projekter. De håndterer generelt de
forskellige aktioner korrekt, for så vidt angår mål, særlige målsætninger, udformning
ogresultater. I nogle få tilfælde såsomEchinoEuroReg-projektet (omechinococcose)
kan aktiviteterne ikke rigtigt indpasses i de område, der årligt prioriteres i
programmet, mendette vedrørerkunen meget lille delafklyngens budget.
De befolkningsgrupper, som projekterne sigtede mod, var i al almindelighed
velvalgte. Dog udelod man iprojekterne somme tider undergrupper med højprioritet,
hvilket bør korrigeres i fremtiden. Eksempelvis bør der i klyngen vedrørende
forebyggelse af overførsel af AIDS rettes større opmærksomhed mod projekter, der
er målrettet mod mænd, der dyrker sex med andre mænd, og mod stiknarkomaner,
uanset omde er "marginaliserede unge mennesker" eller ej.
Projekterne blev sædvanligvis forvaltet godt, og ressourcerne blev udnyttet
omkostningseffektivt.
Resultaterne fra en række projekter er ganske imponerende. Mange af de
multinationale netværker, der blev støttet gennem programmet, synes ved første
øjekast at være en omkostningseffektiv metode til at skabe merværdi på
fællesskabsplan. Netværkernes projektrapporter forsømmer dog ret ofte at give et
overbevisende billede af deres faktiske evne til ikke blot at erhverve ekspertise og
indsamle erfaringer fra alle medlemsstaterne og fra alle behørige instanser i
medlemsstaterne, menogså tilat formidle information fra disse netværker.
Det bliver vigtigt at rette betydeligt større opmærksomhed mod
diskriminationsspørgsmålet, som projekterne sjældent i tilstrækkeligt høj grad
beskæftiger sig med. Det bør indgå i reaktionsmønstret på alle niveauer på AIDS,
seksuelt overførteog andre smitsomme sygdomme.
Bemærkelsesværdigeogpositiveresultater:
– En bedre koordination af overvågningssystemerne vedrørende smitsomme
sygdomme og en bedre koordination af Fællesskabets reaktion, hvor den første
indsats fokuseres på HIV/AIDS, tuberkulose og medicinresistens
– Regelmæssig udgivelse af månedsbulletinen ‘Eurosurveillance’ og en ugentlig
elektronisk bulletin
– Oprettelse af et netværk (EARSS), standardisering og validering af afprøvninger
ograpporteringaftilbøjelighedentilresistensover forantibiotika
– Oprettelse og udvikling af et europæisk netværk for forebyggelse af HIV/SOS
(seksuelt overførte sygdomme) hos prostituerede som et resultat af en fusion
mellemto eksisterende netværker, EUROPAP ogTAMPEP
– Enanalyse afgrænsetilfælde med hensyn til HIV/AIDS og SOS samt udvikling af
et samarbejde omtværnationale forebyggelsesmetoder
8– Vedligeholdelse og forbedring af det europæiske netværk vedrørende
forebyggelse af HIV/AIDS og leverbetændelse i fængsler, udvidelse og
videreudvikling afdet europæiske netværk vedrørende den offentlige politik inden
for HIV/ AIDS (EPPNA), samt oprettelse af et europæisk netværk vedrørende
AIDS og erhvervslivet (EAEN)
– Oprettelse af to europæiske centre for forebyggelse af AIDS, information og
uddannelse (rettet mod hhv. ungdomog mobilitet).
Der blev fremsat kritik afnogle punkter, navnlig:
– Formidlingen af resultaterne sker ofte kun ad traditionelle veje, såsom
videnskabelige konferencer og offentliggørelse af artikler i fagtidsskrifter. Denne
fremgangsmåde skal forbedres for at sikre, at et meget større publikum får
k e n ds k abti lr es ul ta te r n eafogk on kl u si on e rn ep åd ef i n an si e r e d ep r oj e k te r
– Vaccinationspolitik og -programmer vedrørende HIV/AIDS får stadig større
betydning, ogprojektertilundersøgelse afdetteområde bør fremover fremmes.
For mange projekters vedkommende gav EU-støtten mulighed for, at der meget
hyppigt kunne ske tværnationale udvekslinger, at der kunne skabes enighed om
metoderne, at der blev opnået en ensartet og højere kvalitet, og at der i fællesskab
blev udfærdiget dokumenter og erklæringer. I de fleste tilfælde syntes projekterne
klart at vise synergimed nationale aktioner.
Vurderingen af den skabte merværdi på europæisk plan er ret kompliceret.
Projektresultaterne er dog i de fleste tilfælde af betydelig praktisk relevans og skulle
teoretisk set kunne bidrage bedre til HIV/SOS-politikken og til udformningen og
udførelsen afprogrammer i medlemsstaterne. For øjeblikket er der kun få tegn på, at
projektresultaterne faktisk udbredes og øver indflydelse på de vigtigste politiske
beslutningstagere, for så vidt angår HIV/SOS-spørgsmål i medlemsstaterne og i Det
Europæiske Fællesskab somhelhed.
PROGRAMMETFORFOREBYGGELSE AF NARKOTIKAMISBRUG
Gennemførelsen afde fleste af programmets aktioner begyndte i løbet af de første to
år i den femårige programperiode. Der mangler dog at blive gjort meget på bl.a.
følgende områder: forebyggelse af tilbagefald og rehabilitering; evaluering af
effektiviteten af informations- og sundhedskampagner; redskaber til behandling af
polynarkomani; udvidelse af det europæiske netværk af ”forsøgsbyer” og fremme af
initiativer, der skal sikre at uddannelsen af lærere kommer til at indeholde mere om
forebyggelse af narkotikamiskbrug; faggrupper inden for sundheds- og
socialsektorenog andre faggrupper med ansvar for unge.
Meget afhænger også af opfølgningen af projekterne og mulighederne for, at Det
Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug
(Narkotikacentret) og andre europæiske institutioner kan udbrede resultaterne, da
dette er et område, hvor projektkontrahenterne ofte kun gør en begrænset indsats.
Endvidere bør man først og fremmest finansiere europæiske netværker inden for
folkesundhedssektoren, der gør en indsats for at bekæmpe narkotikamisbrug, med
henblik på at få udbredt projektresultaterne.
9En række projekter har givet ret imponerende resultater. Mange af de multinationale
netværker og teams, der støttes gennem programmet, synes på en ret
omkostningseffektiv måde at have skabt merværdi på fællesskabsplan. Netværkernes
projektrapporter forsømmer dog ret ofte at give et overbevisende billede af deres
faktiske formåen, når det drejer sig om at indsamle ekspertise og erfaringer fra alle
medlemsstaterne og fra alle relevante instanser i medlemsstaterne og om at udbrede
informationgennemdisse netværker. Det er enpositivudvikling, at mange netværker
nu har etableret elektroniske informationskanaler, bl.a. internetsider, elektroniske
databaser og andre anvendelser afInternettet.
De finansierede projekter synes at fokusere på fremgangsmåder, der er direkte
målrettet mod enkeltpersoner, hvorimod der mangler mere bredt anlagte projekter
vedrørende det offentliges politik over for narkotikarelaterede problemer for
folkesundheden. Sådanne projekter vil være nødvendige for at øge kendskabet til,
hvordan den samlede politiske kontekst indvirker på narkotikaproblematikken og på
anvendeligheden af særlige interventionsmodeller i forskellige politiske
sammenhænge.
Da der, både på internationalt og europæisk plan og på nationalt og kommunalt plan,
er en bred debat om det offentliges fremtidige politiske strategier vedrørende
narkotikaproblematikken, er der et stort behov for forskningsbaseret viden, der kan
hjælpe de politiske beslutningstagere med at vælge mellem forskellige alternative
strategier.
Sammenkædningen mellem programmet og andre folkesundhedsprogrammer, der
forvaltes af Generaldirektorat V, synes at være svag. De projekter, der finansieres,
udnytter sjældent i optimalt omfang erfaringerne med at formulere politiske
foranstaltninger på andre områder end narkotikamisbrug, f.eks. misbrug af kemiske
stoffer (medicin, nikotin, alkohol), almindelig uddannelse af fageksperter eller
programmer for uddannelse afligestillede.
Afgørelsen om at vedtage programmet viste, at der lægges stor vægt på samarbejdet
både med andre internationale organisationer og regeringsinstanser og med andre
EU-programmer og -initiativer og Narkotikacentret. Dokumentationen om
projekterne antyder, at der har været en del forbindelser til Narkotikacentret, mens
der kuner få tegnpå et samarbejde med andre internationale agenturer.
FORVALTNINGAFPROGRAMMERNE
Forvaltningen af programmerne er blevet bedre siden de første år, men der er stadig
mulighed for yderligere forbedringer.
Programmerne vedrørende forebyggelse af kræft, AIDS og smitsomme sygdomme
blev vedtaget i 1996, mens programmet for forebyggelse af narkotikamisbrug først
blev vedtaget i januar 1997. Opbygningen af en formel forvaltningsinfrastruktur,
herunder oprettelsenafprogramudvalg og udarbejdelsen afderes ordensreglement og
arbejdsmetoder, skete således først efter programmernes officielle påbegyndelse i
startenaf1996.
Der har været en vis kontinuitet i Kommissionens forvaltning af
folkesundhedsaktioner fra perioden før programmernes iværksættelse til udviklingen
10af en praksis for forvaltning af de nye programmer i de første år. Det var de samme
personer, som var ansvarlige for programforvaltningen indtil midten af 1998, men
der var flere udskiftninger af medarbejderne, hvilket påvirkede kontinuiteten i den
indhøstede viden.
På grund afat den formelle forvaltningsstruktur for programmerne først blev lagt fast
på et sent tidspunkt, kan der kun foretages en ordentlig evaluering af forvaltningen i
evalueringens anden fase. Der kan dog fremsættes nogle foreløbige bemærkninger på
dette stade i gennemførelsen. Der foretages en nøjere evaluering af forvaltningen i
evalueringens anden fase.
Man bør omhyggeligt overveje en række forslag til yderligere forbedringer af
timingen og procedurerne for behandling af og beslutningstagning om
projektansøgningerne. Blandt de vigtigste punkter, der er kommet frem, var:
indførelse af en ordning, hvor eksterne eksperter3foretager en uafhængig evaluering
af alle projektforslag; behovet for en form for stabil finansiering af de forskellige
europæiske netværker, der blev etableret og som skulle fungere som en central
mekanisme i indsamlingen og formidlingen af viden; bedre dokumentation gennem
en bedre specifikation af det, der blev krævet af både ansøgernes forslag og i
kontrahenternes rapporter; samt behovet for bedre sammenkædning i og mellem
programmerne, med andre af Kommissionens aktiviteter og med andre organer, der
beskæftiger sig med folkesundhed i EU. Der er fremsat flere anbefalinger til,
hvordandisse emner kantages op.
Kort sagt synes der ikke at være nogen åbenlys fejlforvaltning af noget aspekt ved
EU's folkesundhedsprogrammer, men der er mange muligheder for at afpudse
procedurerogpraksis.
FORBINDELSESLEDMEDMEDLEMSSTATERNESPOLITIKOGPROGRAMMER
Der blev sendt et spørgeskema om hvert af de tre folkesundhedsprogrammer til
medlemmerne af programudvalgene den 30. oktober 1998. Den information, man
udbad sig, fokuserede på en beskrivelse af national forebyggelsespolitik,
forbindelsesleddene mellem den og Fællesskabets politik, og hvordan disse
forbindelsesled havde udviklet sig. Der blev også stillet spørgsmål om
programmernes forvaltning.
Dette forsøg på at få reaktioner fra medlemsstaterne skal i det mindste ses som et
vigtigt skridt fremad i den store opgave med at skabe sammenhæng og synergi
mellem initiativer på fællesskabsplan og på nationalt og lokalt plan til at løse
folkesundhedsproblemer, som alle EU-lande erkender er alvorlige. Skønt det ikke
lykkedes at opnå et samlet billede af de tre programmers virkning i alle
medlemsstaterne, giver svarene fra en tredjedel af medlemsstaterne ikke desto
mindre visse fingerpeg om de nødvendige aktioners kompleksitet (21 klynger i 15
medlemsstater, for ikke at nævne folkesundhedsprogrammernes regionalisering i de
flesteafdisse lande).
3NB!Kommissionenstjenestegrene:dennerolleudfyldesalleredeafDetRådgivendeUdvalgfor
Kræftforebyggelsei forbindelsemed projektforslag, der indsendes tilEuropamod Kræft-programmet.
11Det foreslås, at der inden programmernes afslutning udkontraheres en uafhængig,
samlet og komparativ undersøgelse, både af relevant politik og praksis i alle
medlemsstaterne og af det bidrag, der ydes gennem Fællesskabets politik og
initiativer på nationalt og lokalt plan i medlemsstaterne.
12Budget
En oversigt over budgetfordelingen for 1996 og 1997 for de tre handlingsprogrammer følger
nedenfor.
Budgetfordeling for programmet Europa mod kræft:
1996 1997 1996 & 1997
Område Antal
projekterBudget
(~mio. ECU)Antal
projekterBudget
(~mio. ECU)Antal
projekterBudget
(~mio.ECU)
A-Dataindsamling
ogforskning15 4,191 9 3,901 24 8,092
B-Informationog
sundheds-
uddannelse29 2,746 16 2,532 45 5,278
C-Tidlig
diagnosticering og
screening32 1,721 27 1,591 59 3,312
D-Erhvervs-
uddannelse og
kvalitetskontrol24 1,757 14 1,339 38 3,097
IA L T 100 ~10,416 66 ~9,363 166 ~19,779
13Budgetfordeling forprogrammet Europa mod AIDS og andre smitsomme sygdomme:
1996 1997 1996 & 1997
Område Antal
projekterBudget
(~mio. ECU)Antal
projekterBudget
(~mio. ECU)Antal
projekterBudget
(~mio. ECU)
A-Overvågning og
kontrol6 3,246 9 3,316 15 6,562
B-Bekæmpelse af
smitteoverførsel15 2,190 17 2,351 32 4,541
C-Information,
uddannelse og
erhvervs-
uddannelse18 2,757 16 2,148 34 4,905
D-Støttetil
personer med
HIV/AIDS og
bekæmpelseaf
diskrimination10 1,329 10 1,348 20 2,677
I ALT 49 ~9,522 52 ~9,163 101 ~18,685
14Budgetfordeling for programmet Europa mod narkotikamisbrug:
1996 199741996 & 1997
Område Antal
projekterBudget
(~mio.ECU)Antal
projekterBudget
(~mio. ECU)Antal
projekterBudget
(~mio. ECU)
A-Data, forskning
ogevaluering16 3,080
B-In f orm a ti on ,
sundheds-
uddannnelse og
erhvervs-
uddannelse18 3,420
IA L T 34 ~6,500 33 ~4,908 67 ~11,408
4NB! For 1997blevder ikkeforetaget en opdelingafrubrikA og B. Istedet er desamledebeløbanført.