27. 11. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 298/53 
Udtalelse om Rådets henstilling om gennemførelse af en politik til sikring af øget administrativ 
forenkling i medlemsstaterne til fordel for små og mellemstore virksomheder (!) 
(89/C 298/14) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 12. juni 1989 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for industri, handel, håndværk og 
tjenesteydelser, som udpegede Hancock til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
6. september 1989. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 269. plenarforsamling, den 28. september 
1989 med 80 stemmer for og 30 imod, mens 18 stemte hverken for eller imod, følgende 
udtalelse. 
1. Introduktion 
1.1. Denne rådshenstilling ligger i forlængelse af tid­
ligere resolutioner og henstillinger vedrørende små og 
mellemstore virksomheder (SMV). Kommissionen ud­
sendte mere præcist i juli 1988 en meddelelse med titlen 
» Administrativ forenkling i Fællesskabet« — KOM(88) 
404 endelig udg., som kort omtalte, hvilke administrati­
ve byrder, der kan virke hæmmende på de små og 
mindre virksomheders virkelyst og vækst. Dette er nu 
behandlet mere indgående i en »Rapport om foran­
staltninger med hensyn til administrative forenklinger 
gennemført af medlemsstaterne til fordel for Fællesska­
bets erhvervsliv« — SEK(89) 726 endelig udg. udgivet 
i juni 1989. 
1.2. Ifølge rapporten forudsætter lettelsen af den lov­
givningsmæssige og administrative belastning af virk­
somhederne en samordnet og parallel indsats både på 
EF-plan og på nationalt, regionalt og lokalt administra­
tivt plan i medlemsstaterne. 
Imidlertid findes der dog intet retsgrundlag i traktaten 
for at kræve harmoniseret vedtagelse af passende foran­
staltninger, og derfor anspores hver enkelt medlemsstat 
til at træffe sådanne foranstaltninger, som den anser 
for korrekte i lyset af dens egne forhold. 
1.3. ØSU hilser dette initiativ velkomment og opfor­
drer medlemsstaternes myndigheder til at gøre ligeså 
samt træffe positive foranstaltninger med henblik på at 
skabe lige muligheder for SMV (herunder skal i det 
følgende også forstås håndværksvirksomheder og min­
dre kooperativer i Fællesskabet. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. Undersøgelser har klart bevist, at lovgivning­
smæssige krav og administrative byrder belaster mindre 
virksomheder relativt mere. Dette skyldes i vidt omfang, 
at de normalt hverken har et tilstrækkeligt stort admini-
(') EFT nr. C 189 af 26. 7. 1989, s. 17. strativt personale med relevante kvalifikationer, der gør 
dem i stand til at følge med de stadige forandringer. 
Dette stiller dem konkurrencemæssigt ufordelagtigt i 
forhold til de større firmaer, hvilket må forurolige de 
regeringer, som har behov for den iværksætterånd, 
dynamik og de beskæftigelsesskabende muligheder, 
som kendetegner de bedste virksomheder i denne 
sektor. 
2.2. For mange SMV er den største fordel, myn­
dighederne kan give dem, at føre en politik, der stimule­
rer mere og regulerer mindre. 
2.3. Selv om regeringerne sammen med de regionale 
og lokale myndigheder skal gøre alt for at sikre, at 
deres aktiviteter lægger den mindst mulige byrde på 
SMV, må deres primære forpligtelse til at beskytte 
forbrugere og arbejdstagere altid haves in mente. Især 
må man holde fast ved de eksisterende og fremtidige 
beskyttelsesnormer, og deres håndhævelse, kombineret 
med passende høringsprocedurer. 
2.4. Der er allerede gjort en betydelig indsats i en 
række medlemsstater gående ud på at undersøge ny og 
eksisterende lovgivning i lyset af de byrder, den kan 
pålægge erhvervslivet og med henblik på at inddrage 
erhvervsfolk som rådgivere, men: 
— de konkrete resultater er meget forskellige. Der er 
en konstant fare for at skabe et andet bureaukrati, 
som kun på overfladen hylder princippet om ad­
ministrativ forenkling, 
— de, der spørges til råds, skal have aktuel og praktisk 
viden om SMV's daglige drift, 
— der er problemer med fordelingen af ansvaret mel­
lem de forskellige myndighedsniveauer. Der kan 
nemt opstå en situation, hvor de nationale be-
skatningspolitikker er beregnet på at stimulere er­
hvervslivet, samtidig med at den lokale beskatning 
er indrettet med det formål at bremse den økonomi­
ske aktivitet, 
— det er nødvendigt at sikre, at der i tilfælde, hvor 
regeringerne decentraliserer deres servicesystem 
med henblik på at gøre adgangen til det mere bred, 
Nr. C 298/54 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 89 
ikke skef en fordobling af tjenesteydelserne i tilfælde 
af, at der allerede eksisterer andre på lokalt plan, 
— der bør drages omsorg for, at forskellige myn­
digheder ikke opretter næsten ens støtteordninger, 
hvor kriterierne for at komme i betragtning blot er 
forskellige, da dette kun kan skabe forvirring blandt-
dem, de er beregnet på at hjælpe. 
3. Særlige bemærkninger 
Henstillingen er inddelt i seks punkter. Kommentarerne 
hertil vil følge den samme form og rækkefølge, bortset 
fra at der ikke vil blive fremsat kommentarer til punk­
ter, som ØSU ikke har noget konstruktvt at sige om. 
3.1. Det første punkt i dokumentet vedrører admini­
strativ forenkling. Det foreslås at give følgende punkter 
særlig opmærksomhed: 
— den administrative forenkling må ikke udvande eller 
underminere sociale og arbejdsmarkedsmæssige be­
skyttelsesforanstaltninger, 
— det bør gøres let at oprette en ny virksomhed, uanset 
dens juridiske form, 
— der bør være en bredere anvendelse af fritagelses-
grænserne for momsregistrering ifølge det sjette 
momsdirektiv, uden at man dog på nogen måde gør 
det nemmere at begå bedrageri. Momstilbagebe­
talingerne er ikke blot en belastning for de meget 
små virksomheder, men omkostningerne ved at op­
kræve moms er ofte højere end den opnåede ind­
komst, 
— ethvert krav om, at en virksomhed skal indhente 
tilladelse til at gennemføre alle eller en del af dets 
aktiviteter, bør undersøges med henblik på at finde 
ud af, om dette stadigvæk er nødvendigt, 
— bestemmelser med hensyn til beskæftigelseslovgiv-
ning, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen osv. 
bør udformes under behørig hensyntagen til deres 
effektivitet og praktiske gennemførlighed i relation 
til den generelle arbejdstagerbeskyttelse, specielt i 
mindre virksomheder. Under ingen omstændigheder 
må dette underminere eksisterende beskyttelsesnor-
mer; det er afgørende vigtigt, at de berørte parter 
høres på passende vis. 
3.2. Punkt 3, litra a), vedrører forvaltningens organi­
sation. Den skal være effektiv og behandle henvendelser 
fra virksomhederne ordentligt. 
Det er i denne forbindelse vigtigt, at procedurerne ud­
formes så ubureaukratisk som muligt, og at de berørte 
tjenestemænd uddannes, således at de sættes i stand til 
at vurdere konkrete forhold i erhvervslivet. Ellers vil 
denne målsætning ikke kunne gennemføres. 3.3. Punkt 3, litra b), omhandler forenkling af de 
formularer og indberetninger, som SMV skal benytte. 
Man bør ikke blot reducere antallet heraf, men der, 
hvor sådanne må bevares, bør de spørgsmål, der f.eks. 
stilles, reduceres til det absolutte minimum, og sproget 
bør forenkles, således at det er let forståeligt for en 
forretningsmand, som ikke er kyndig i juridiske spørgs­
mål. Derfor bør man også i stedet for at udsende 
formularer i stort antal anvende standardiserede spør­
geskemaer, når det er muligt. 
Med hensyn til selskabsbeskatning bør der udfoldes 
bestræbelser for at få standardiserede selskabsregnskab­
er til at udgøre grundlaget for skatteansættelsen i stedet 
for at kræve udfyldelse af yderligere formularer. 
3.4. Henstillingen i punkt 3, litra d), gående ud på, at 
der bør oprettes rådgivningskontorer, er særlig relevant, 
men det er nødvendigt med rådgivningscentre i alle 
lokalcentre, ikke kun i de mindre velstillede regioner. 
Det vil også være nyttigt at oprette sådanne centre 
på steder, hvor der ydes rådgivningsbistand til SMV, 
eftersom et af deres største problemer er den manglende 
mulighed for at drøfte deres problemer med en uvildig 
og erfaren tredjepart. Rådgivningskontorerne bør også 
stå til rådighed for SMV's egne konsulenter og samar­
bejde med disse. 
3.5. Formidling af informationer om lovmæssige 
krav på en »læservenlig« måde (punkt 3, litra f)), er en 
yderst vigtig ting. Hvis to myndigheder har bestemmel­
ser, der overlapper hinanden, f.eks. med hensyn til skat 
og social sikring, vil det være nyttigt, om disse kunne 
udsende fælles publikationer, som klart forklarer situa­
tionen. 
Sådanne publikationer skal være kortfattede, klart for­
muleret og udnytte farver og grafik fuldt ud for at 
tydeliggøre meddelelsen. 
3.6. Sammenskrivningen af den eksisterende lovgiv­
ning og ophævelsen af overflødig lovgivning [punkt 3, 
litra g, og 3, litra h)], vil være nyttig for dem, der skal 
rådgive SMV. Der må tages højde for den kendsgerning, 
at mange erhvervsfolk har et mangelfuldt kendskab til 
den lovgivning, de forventes at efterleve. Derfor er det 
vigtigt først at gennemføre punkt 3, litra f). 
3.7. Oprettelsen af rådgivende udvalg (punkt 4) vil 
være til stor nytte, men kun hvis: 
— de medvirkende fra erhvervssektoren er engageret 
aktuelt eller har nylige praktiske erfaringer i den 
daglige drift af SMV, og medlemsskabet bør revide­
res med regelmæssige mellemrum, 
— udvalget er handlingsorienteret, 
— udvalgenes henstillinger tages til efterretning. 
27. 11. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 298/55 
3.8. Da det ikke er sandsynligt, at nogen medlemstat 
vil kunne nå frem til den perfekte situation på dette 
kritiske område, er der et helt klart behov både for 
kontakt og videreformidling af informationer mellem 
medlemsstaterne (punkt 5). For at sikre koordineringen 
gøres dette formentlig bedst via Kommissionen, forud­
sat at dette ikke hæmmer de direkte kontakter. 
Det er af særlig vigtighed at udbrede kendskabet til 
vellykkede initiativer gående ud på at fremme tjeneste­
ydelser og støtte til SMV på lokalt plan. 
3.9. Det er fundamentalt at sikre, at ny lovgivning 
ikke pålægger erhvervslivet nye og unødvendige byrder 
(punkt 6). Det foreslås med dette formål for øje, at alle 
medlemsstater overvejer, om man skal indføre konse­kvensanalyser, som skal følge med al ny lovgivning, og 
om disse skal kontrolleres af et uafhængigt organ under 
regeringen, som er udstyret med tilstrækkelig myndig­
hed til at foreslå ændringer i lovudkast, som skønnes 
unødvendigt byrdefulde. Samme fremgangsmåde kunne 
i øvrigt anvendes i visse medlemsstater for at overvinde 
de potentielle problemer, der er nævnt i pkt. 2.4, tredje 
led. 
4. Konklusion 
Et aktionsprogram af denne type opfattes som funda-
meltalt i hver enkelt medlemsstat. Samtidig med at 
princippet om subsidiaritet bibeholdes, anmodes Kom­
missionen indtrængende om at foresætte med at gøre 
alt, hvad den kan for at gennemføre konkrete aktioner. 
Bryssel, den 28. september 1989. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Følgende ændringsforslag til sektionens udtalelse, som var indgivet i overensstemmelse med forretningsorde­
nen, blev forkastet under debatten. 
Punkt 3.1 
4. led udgår. 
Afstemningsresultat 
53 stemte for, 63 stemte imod, 4 stemte hverken for eller imod.