DA Den Europæiske Unions Tidende C 321/13

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler

2010/C 321/08

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 (1). Eventuelle indsigelser skal være Kommissionen i hænde senest seks måneder efter datoen for offentliggørelsen.

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

»QUESO CASÍN«

EF-Nr.: ES-PDO-0005-0718-04.09.2008

BGB ( ) BOB ( X )

1. Betegnelse:

»Queso Casín«

2. Medlemsstat eller tredjeland:

Spanien

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren:

3.1. Produkttype:

Kategori 1.3. Ost

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1:

Fed, modnet ost af fuldfed, rå komælk fremstillet ved enzymatisk koagulering, æltet ostemasse, enten halvhård eller hård.

Mælken, der bruges til fremstilling af den oprindelsesbeskyttede ost, kommer fra sunde køer af racen Asturiana de la Montaña eller Casina, Asturiana de los Valles, frisiske malkekøer og krydsninger deraf.

Ostens særlige egenskaber efter modning er følgende:

Fysiske og kemiske egenskaber: Tørstofindhold mindst 57 % Fedtstofindhold i tørstof mindst 45 % Proteinindhold i tørstof mindst 35 %

Fysiske og organoleptiske egenskaber: Format og præsentation: hård eller halvhård, mellemlagret til lagret. Form: uregelmæssig cylindrisk og skiveformet med blomstermotiv, geometriske mønstre, symboler eller producentens navn trykt på oversiden. 10-20 cm i diameter og 4-7 cm høje. Vægt: mellem 250 og 1 000 gram. Skorpe: glat og blød med en næsten ikke-eksisterende skorpe. Den gentagne æltning gør modningen ensartet såvel ud- som indvendigt, og resultatet bliver en kompakt, homogen, ren, tør og let cremet ost. Farve: cremet mørkegul med hvidlige toner. Producentens segl er trykt i relief på ostens overflade. Ostemassen: fast, men tilbøjelig til at smuldre, halvhård til hård, gullig farve uden huller, men eventuelt med små sprækker. Smuldrer, når den skæres. Smelter i munden. Plastisk og ensartet konsistens. Duft: stærk og kraftig. Smag: afhænger af fremstillingsmetoden, især af hvor mange gange osten æltes i æltemaskinen. Den meget æltede ost har en skarp, krydret og stærk smag, som man skal vænne sig til, og en gennemtrængende og rustik aroma af harsk smør. Den mindre æltede ost har samme dog lidt mildere smag. Uanset bearbejdningsgrad har ostene en kraftig, fyldig, gennemtrængende, krydret og let bitter smag med en kraftig eftersmag.

Mikrobiologiske egenskaber: Opfylder kravene i den gældende lovgivning.

3.3. Råvarer (udelukkende for forarbejdede produkter):

Komælk, mælkesyrebakterier, calciumchlorid, osteløbe og salt.

3.4. Foder (udelukkende for produkter af animalsk oprindelse):

Kvæg, der producerer mælken til fremstilling af »Queso Casín«, lever direkte af områdets naturressourcer. Køerne er på græs stort set hele året, men får supplerende foder både i form af frisk og tørret foder fra producentens jord, hvor der anvendes vekseldrift. Der er grundlæggende tale om små, lokale og traditionelle husdyrbrug, hvor besætningerne stort set går ude hele året.

Foderet kommer derfor fra det afgrænsede område. Når der på grund af vejrforholdene er mangel på foder, kan der undtagelsesvis suppleres med små mængder korn og bælgfrugter udefra.

3.5. Specifikke produktionsetaper, der skal finde sted i det afgrænsede geografiske område:

—

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv.:

Emballering. For at bevare produktets kvalitet emballeres osten, før den forlader osteriet eller ostelagret. Det skyldes, at osten har så fin og blød en skorpe, at den næsten er ikke-eksisterende, og osten er derfor mere sårbar over for udseendemæssige ændringer og kontamination.

Produktet kan af samme grund spises hel, hvilket yderligere gør førnævnte emballering nødvendig.

Tilladte emballeringsmaterialer omfatter papir, karton, træ eller plastic til levnedsmiddelbrug eller andre materialer godkendt af kontrolorganet.

3.7. Særlige mærkningsregler:

Mærkningen skal til enhver tid opfylde reglerne om mærkning, præsentationsmåde og reklame. De beskyttede oste er udover den enkelte fremstillers mærkning forsynet med en nummereret kontroletiket, som sikrer produktets sporbarhed.

Mærkningen af de beskyttede oste skal tydeligt bære betegnelsen »Denominación de Origen Protegida Queso Casín« sammen med logoet, som er ens for alle producenterne af de oprindelsesbeskyttede oste, men som kan have følgende fire forskellige farvekombinationer.

4. Afgrænsning af det geografiske område:

Det afgrænsede geografiske område er der, hvor mælken produceres og osten med den beskyttede oprindelsesbetegnelse forarbejdes, modnes og emballeres. »Queso Casín« ligger i det sydlige Asturien, nærmere betegnet i den centraløstlige del. Det geografiske område omfatter kommunerne Caso, Sobrescobio og Piloña.

5. Tilknytning til det geografiske område:

5.1. Det geografiske områdes egenart:

Området er en del af det centraløstlige bjergområde i Asturien, der kendetegnes ved smalle dale, der adskiller de mange klipperige bjergrygge. Området er særdeles bjergrigt med mange bratte fald. De middelhøje højder flader ud i et centralt og lavtliggende sletteområde, som er en del af den lavtliggende flodbred, der løber fra øst mod vest ved floden Piloña. Piloña og Alto Nalón er de to vigtigste floder i området.

Bortset fra de højeste bjergtoppe har området et mildt kystklima med let nedbør året rundt og moderate temperatursvingninger.

Dalene og flodbækkene omgives af bjerge og er derfor ofte indhyllet i tåge. Alle disse forhold gør, at området har et stærk reduceret antal solskinstimer om året.

Plantebevoksningen karakteriseres af de mange enge og græsgange, vidtstrakte skove og kratområder samt klippefremspring på de stejleste stigninger.

Den mest interessante vegetation på engene og græsgangene er græsser og bælgplanter.

Det var under disse forhold, at teknikken til fremstilling af Casín-osten blev udviklet. I et område, hvor lave temperaturer og overvejende regnfulde og overskyede dage giver en høj fugtighed, som gør det svært at tørre den ostemasse, der skilles fra vallen ved koagulering, var der behov for en sikker og holdbar konserveringsmåde.

Derfor opstod æltning som en måde at presse de mange små ostekorn sammen til ét stykke. Ved at gentage denne proces får man en mere tør og kompakt ostemasse, som giver et mere holdbart produkt. Derudover gjorde æltningen det muligt at fordele salt og sprede de mikroorganismer, der opstår under gæringen, jævnt ud og samtidig sikre, at osten modner korrekt. Disse forhold er alle sammen med til at give produktet sine særlige organoleptiske kendetegn.

Æltningen blev udført manuelt, indtil der blev udviklet en maskine til formålet. Æltebordet eller æltemaskinen var en tilpasning af et redskab, der blev brugt i traditionelle bagerier (la bregadora eller bregadera) af hele lokalsamfundet på de såkaldte æltedage (»los diis d'amasar«) for at få mest muligt ud af de knappe midler og lette fremstillingen, som var meget arbejdskrævende.

Arbejdet bestod i at bearbejde de halvfærdige ostekorn (gorollus) og oste fra forskellige producenter. Det var vigtigt, at de kunne skelnes fra hinanden. Løsningen blev at give hvert stykke ost et særligt mærke, som gjorde det muligt hurtigt at identificere ejeren. Ostemassen blev mærket med et redskab kaldet ochavau, et cylindrisk eller tenformet træredskab, der var dekoreret i kanten med enkle motiver. Ostemassen blev mærket lige så mange gange, som den var blevet æltet. På den færdige ost brugte man et redskab, der kaldtes marcu eller coñu, som også var af træ, men større og mere nuanceret og med forskellige motiver, der blev brugt som dekoration og til mærkning af produktet. Nu om dagbærer marcuen den enkelte producents navn.

Formentlig på grund af sværhedsgraden er denne fremstillingsmetode og især æltningen stadig særligt kendetegnende for denne type ost. Medvirkende til dens overlevelse er først og fremmest de kvinder, der plejede at fremstille den, og den ene kvinde, som nu om dage med stor entusiasme fremstiller og markedsfører produktet på forskellige markeder for traditionelle produkter i hele Asturien og resten af Spanien. Samarbejdet med organisationerne for udvikling af områdets landdistrikter er også vigtigt.

5.2. Produktets egenart:

»Queso Casín« kendes på dens særlige udseende, idet den forsynes med den enkelte producents segl, der anbringes med et stempel (marcu) og dækker hele ostens overside.

Et andet særligt træk ved denne ost er den uregelmæssigt, cylindriske skiveform, den fine, bløde og næsten ikke-eksisterende skorpe og den kompakte, æltede ostemasse, aromaen og den stærke og gennemtrængende smag, som fremhæves ved, at ostemassen æltes flere gange. Ostens specielle sammensætning gør den desuden til en af de mest proteinrige oste i Spanien og måske endda i hele verden, og det er en af de oste, der har det mindste vandindhold.

Osten er ganske anderledes end andre oste, herunder dem, der fremstilles i nabokommunerne. Den bjergryg, der udgør grænsen mellem Caso og kommunen Ponga, udgør skillelinjen for produktionen af to klassiske oste fra Asturien, nemlig Casín og Beyos.

Historiske studier viser, at Casín-osten længe har spillet en vigtig rolle og stadig gør det.

Enric Canut hævder i »En el pais de los 100 quesos«, Barcelona 2000, at »Casín-osten kan på grund af fremstillingsmetoden og de rustikke fremstillingsredskaber måske betegnes som en af de ældste oste i Spanien.«

Skriftlige vidnesbyrd fra området indikerer, at osten kan spores i området helt tilbage til det 14. århundrede. »Da doña Gontrodo var abedisse i 1328, blev klostret San Salvador de Sobrecastiellos jorder udlejet i seks år til en pris på 70 maravedis til betaling hver den 1. september og æltede oste til betaling hver mortensdag i november …«

I 1341, idem »og gode æltede oste …«.

Der er henvisninger til osten i Jovellanos' skrifter fra det 18. århundrede, i ordbogen Geográfico de Madoz, redigeret i starten af det 19. århundrede og i »Curso de Agricultura Elemental« af Dionisio Martín Ayuso, som er udgivet i slutningen af det 19. århundrede.

I »Asturias« af O. Bellmut y Fermin Canella (Gijón 1900) omtales osten som en af de mest berømte også uden for Asturien og Caso. På samme måde fremhæves den i »Los Elementos de Agricultura y Técnica Agrícola e Industrial« af F. Requejo og M. Tortosa (Madrid 1903).

Eduardo Méndez Riestra nævner i »Comer en Asturias« (Madrid 1980) Casín-osten blandt de asturiske oste, og Carlos Mero González og Simone Ortega gør det samme i henholdsvis »Práctica de los quesos de España« (Madrid 1983) og »Guía Práctica de quesos españoles« (Madrid 1983).

Kemikeren og forfatteren J. A. Fidalgo Sánchez hævder i »El Gran Libro de la Cocina Asturiana« (Gijón 1986), at Casín-osten er den ost, der repræsenterer den sydcentrale del af Asturien bedst.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB):

Det kuperede terræn er hovedårsagen til, at man brugte den overskydende mælk til fremstilling af ost. Vejene var svært fremkommelige, og det var dermed kun muligt at udnytte mælken til fremstilling af ost og smør.

De forskellige naturforhold har tilsammen gjort det muligt at udvikle denne særlige ost. Landskabet er på den ene side præget af lavtliggende enge og bjerggræsgange med en usædvanlig mangfoldig flora og vegetation, hvilket er direkte medvirkende til, at der kan produceres foder til malkekvæget på traditionel vis.

På den anden side er klimaet med det rigelige og milde nedbør, som falder regelmæssigt hele året, sammen med de få solskinsdage og moderate temperaturer ideelt til lokal fremstilling af foder og til fortsat at holde kvæg på disse græsgange.

Al den mælk, der bruges til fremstilling af Casín-osten kommer fra køer, der året rundt græsser regelmæssigt på områdets enge og græsgange.

Det var de første producenter, altså datidens landbrugere, der udviklede en fremstillingsmetode, der passede til forholdene i området. Formålet var at forlænge et letfordærveligt produkts holdbarhed, og dermed opfandt de en særlig ost, hvis egenskaber er definitivt knyttet til naturforholdene og den særlige fremstillingsmetode.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen:

(Artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 510/2006)

http://www.asturias.es/Asturias/descargas/PDF_TEMAS/Agricultura/pliego_condiciones_dop_queso_casin.pdf

(1) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12.