Særberetning Effektiviteten af at blande 
tilskud, der ydes under 
regionale 
investeringsfaciliteter, og 
lån fra finansielle 
institutioner til at støtte 
EU’s eksterne politikker DA 2014  nr. 16
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
E-post: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren (http://europa.eu)
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2014
ISBN 978-92-9207-006-9
doi:10.2865/84545
© Den Europæiske Union, 2014
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Printed in Luxembourg
DA 2014  nr. 16
Særberetning Effektiviteten af at 
blande tilskud, der 
ydes under regionale 
investeringsfaciliteter, 
og lån fra finansielle 
institutioner til at støtte 
EU’s eksterne politikker 
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)
02
 Indhold
Punkt
 Glossar og forkortelser
I-VIII  Resumé
1-13  Indledning
1-4 De potentielle fordele ved at blande tilskud ydet som led i eksternt samarbejde og lån
5-13  EU’s blandingsmekanismer
14-15  Revisionens omfang og revisionsmetoden
16-52  Bemærkninger
16-37  De regionale investeringsfaciliteter er udformet på en hensigtsmæssig måde,  
men Kommissionens forvaltning er stadig behæftet med mangler
17-21  Udformningen af de regionale investeringsfaciliteter er tilfredsstillende,  
og de lovgivningsmæssige og proceduremæssige rammer bliver stadig bedre
22-31  Der udvælges egnede projekter, men Kommissionens evaluering fokuserer  
ikke tilstrækkeligt på EU-tilskuddenes merværdi og beløb
32-33  Kommissionen udbetaler unødvendigt store forskud
34 For subfaciliteternes vedkommende var kriterierne for tildeling af sublån vage eller bredt formuleret
35-37  Omfanget af Kommissionens overvågning af gennemførelsen af tilskud varierede
38-52  De tilsigtede fordele ved at blande tilskud og lån er endnu ikke nået fuldt ud
39-42  Kun for halvdelen af de undersøgte projekter var det påvist, at der var behov for  
et tilskud for at gøre det muligt at optage lånet
43-46  Kommissionen udnyttede ikke fuldt ud muligheden for at blive inddraget  
i formuleringen af politikker og for at få indflydelse på, hvordan projekterne  
blev udformet og forvaltet
47-52  Blanding styrkede donorkoordineringen, men synligheden af EU’s finansiering  
har hidtil været begrænset
03 Indhold
53-60  Konklusioner og anbefalinger
 Bilag I  —  De regionale investeringsfaciliteters globale dækning
 Bilag II  —  De beløb, som der er indgået forpligtelser for, indgået kontrakt om, og som er 
udbetalt af Kommissionen for de enkelte regionale investeringsfaciliteter pr. 
31.12.2013
 Bilag III  —  Antal projekter godkendt under de enkelte regionale investeringsfaciliteter for 
perioden 2007-2013
 Bilag IV —  Bidrag til de 387 projekter, der blev godkendt under regionale 
investeringsfaciliteter for perioden 2007-2013
 Bilag V  —  Lån fra finansielle institutioner ydet under de enkelte regionale 
investeringsfaciliteter for perioden 2007-2013
 Bilag VI —  Stikprøven på 15 ITF-projekter, som Retten gennemgik
 Bilag VII —  Stikprøven på 15 NIF-projekter, som Retten gennemgik
 Bilag VIII  —  Stikprøve af projekter til etablering af subfaciliteter
 Bilag IX —  Projekter nævnt i punkt 42
 Kommissionens svar
04
 Glossar  
og forkortelser
AFD : Agence Française de Développement (det franske agentur for udviklingsbistand).  
AFD er en fransk offentlig udviklingsfinansieringsinstitution, der bekæmper fattigdom og fremmer økonomisk 
vækst i udviklingslandene og i de franske oversøiske departementer. Det er det vigtigste gennemførelsesagentur 
for Frankrigs udviklingssamarbejde.
AIF: Den asiatiske investeringsfacilitet.
CIF: Den caribiske investeringsfacilitet.
EBRD : Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling.  
EBRD er en offentligt ejet udviklingsbank baseret i London, der fremmer overgang til åben, markedsbaseret 
økonomi i lande fra Central- og Østeuropa til Centralasien og det sydlige og østlige Middelhavsområde. EBRD yder 
projektfinansiering til banker, industri og virksomheder, til investeringer både i nye virksomheder og i eksisterende 
selskaber. Den fokuserer på den private sektor, men samarbejder også med offentligt ejede selskaber.
EIB: Den Europæiske Investeringsbank.  
EIB er Den Europæiske Unions bank. Den er ejet af og repræsenterer Den Europæiske Unions medlemsstater og 
arbejder tæt sammen med de øvrige EU-institutioner på at gennemføre EU’s politik ved at yde finansiering til 
investeringsprojekter.
EU-delegation : EU er repræsenteret ved 139 delegationer og kontorer over hele verden. EU-delegationerne er en 
del af Europa-Kommissionens struktur, men tjener EU’s interesser som helhed.
EUF : Den Europæiske Udviklingsfond.  
EUF er hovedinstrumentet for Den Europæiske Unions bistand til udviklingssamarbejde med staterne i Afrika, 
Vestindien og Stillehavet samt de oversøiske lande og territorier. Partnerskabsaftalen, der blev undertegnet 
i Cotonou den 23. juni 2000 for en periode af 20 år (»Cotonouaftalen«), er den nuværende ramme for Den 
Europæiske Unions forbindelser med disse lande og territorier. Den har fokus på at mindske og med tiden udrydde 
fattigdom.
EuropeAid : Generaldirektoratet for Udvikling og Samarbejde — Europeaid.
IFCA : Investeringsfacilitet for Centralasien.
IFP: Stillehavsområdets investeringsfacilitet.
IMF : Den Internationale Valutafond.
ITF: EU’s trustfond for infrastrukturer i Afrika.
05 Glossar og forkortelser 
KfW : Kreditanstalt für Wiederaufbau  (den tyske udviklingsbank).  
KfW er Forbundsrepublikken Tysklands udviklingsbank og ligger i Frankfurt. Bankens udviklingsafdeling varetager 
Tysklands økonomiske udviklingssamarbejde på vegne af regeringen.
LAIF : Den latinamerikanske investeringsfacilitet.
Lån på lempelige vilkår : Et lån på lempelige vilkår er et lån på vilkår, der er væsentligt gunstigere end 
markedsvilkårene. IMF beregner subventionsniveauet som forskellen mellem lånets nominelle værdi og summen 
af de tilbagediskonterede fremtidige rente- og afdragsbetalinger, der skal afholdes af låntageren, udtrykt som en 
procentdel af lånets nominelle værdi.
MRI : Initiativet om gensidig tillid (Mutual Reliance Initiative).  
MRI er en formel ramme, der blev oprettet i 2009 af AFD, EIB og KfW med henblik på at øge effektiviteten 
i samfinansieringen af udviklingsprojekter. Et af de særlige kendetegn ved initiativet er, at de fleste opgaver 
delegeres til foranstaltningens ledende finansieringsinstitut, og at procedurerne anerkendes gensidigt.
NIF: Naboskabsinvesteringsfaciliteten.
ROM : Resultatorienteret overvågning (Results Oriented Monitoring).  
ROM-systemet er et kontrolredskab, der anvendes i forbindelse med projekter og programmer, og som indeholder 
anbefalinger til forbedring.
WBIF : Investeringsramme for Vestbalkan.
06
 Resumé
I
Blandingsmekanismer kombinerer lån1 fra finansielle 
institutioner med tilskud. Blanding gør det muligt for 
donorer at geare deres midler til ekstern bistand ved 
at mobilisere lån fra finansielle institutioner. Det giver 
dem også mulighed for at få indflydelse på formu -
leringen af politikker og/eller på, hvordan projekter 
iværksættes og forvaltes. Desuden kan blandingen af 
lån og tilskud fremme samarbejdet mellem udviklings -
bistandens forskellige berørte parter og øge støttens 
synlighed.
II
Siden 2007 har Kommissionen og medlemsstaterne 
oprettet otte regionale investeringsfaciliteter, der 
dækker hele spektret af Kommissionens eksterne 
samarbejde. I perioden 2007-2013 afsatte EU 2 106 mil -
lioner euro til sådanne faciliteter. Udviklingsfinansie -
ringsinstitutioner identificerer projekter og ansøger 
om tilskud, som godkendes af udøvende organer 
som f.eks. Kommissionen, medlemsstaterne og andre 
donorer. De finansielle institutioner indgår aftale om 
størstedelen af den tekniske bistand og overvåger 
projekterne.
III
Rettens revision dækkede de regionale investerings-  
faciliteter fra det tidspunkt, hvor de blev etableret. 
Retten vurderede specifikt, om det er effektivt at 
blande tilskud ydet under regionale investeringsfaci -
liteter og lån fra finansielle institutioner. Revisionen 
fokuserede på udformningen og forvaltningen af 
de regionale investeringsfaciliteter og på, i hvilket 
omfang de tilsigtede fordele ved blanding blev 
opnået. Revisionsarbejdet omfattede en analytisk 
gennemgang, interview med ansatte i Kommissionen, 
en spørgeundersøgelse blandt 40 EU-delegationer, 
hvoraf 22 svarede, besøg i de fire vigtigste finansielle 
institutioner og en undersøgelse af en stikprøve på 30 
tilskud til projekter.
1 Lån samt i begrænset omfang andre former for finansiering, der ikke 
er tilskud. IV
Retten konkluderer, at det generelt har været effektivt 
at blande tilskud ydet under regionale investeringsfa -
ciliteter og lån fra finansielle institutioner til at støtte 
EU’s eksterne politikker. De regionale investeringsfaci -
liteter var udformet hensigtsmæssigt, men de poten -
tielle fordele ved at blande tilskud og lån blev ikke 
udnyttet fuldt ud på grund af mangler ved Kommissio -
nens forvaltning.
V
Medlemsstaterne og Kommissionen har sørget for, 
at de regionale investeringsfaciliteter var korrekt 
udformet, og de er nu fast etablerede. Lånedelen af 
finansieringen kom hovedsageligt fra fire europæiske 
finansielle institutioner, som identificerede de investe -
ringer, der opfyldte betingelserne. I løbet af de sene -
ste syv år har de identificeret tilstrækkelige projekter 
til, at der kan indgås forpligtelser for de disponible 
midler.
VI
Alle de 30 projekter, Retten gennemgik, blev vurderet 
til at være relevante for de berørte regioner og lande. 
Kommissionens godkendelsesprocedure var imidler -
tid ikke grundig nok, og beslutningerne om at yde 
tilskuddene på et bestemt niveau var ofte ikke doku -
menteret på overbevisende vis. Der var heller ikke 
nogen vejledning om, hvilke kriterier Kommissionen 
skulle anvende i sin beslutningstagning. Når tilskud -
dene først var godkendt, var de udbetalte forskud 
unødvendigt høje. Kommissionens overvågning sik -
rede ikke, at der i alle tilfælde blev opnået merværdi af 
tilskuddene.
Resumé 07
VII
De regionale investeringsfaciliteter gav udviklings -
partnere en platform for tæt samarbejde og for 
gennemførelse af meget store projekter, som det ville 
have været vanskeligt at finansiere på anden måde. 
Begrundelsen for at yde tilskud, som blandes med lån, 
var klar i visse tilfælde, navnlig når subventionskrite -
riet skulle være opfyldt. I andre tilfælde — faktisk i ca. 
50 % af de undersøgte tilfælde — var den ikke indly -
sende. Kommissionen drog ikke fuld fordel af mulig -
heden for at indvirke positivt på den måde, projekter 
blev udformet på, eller for mere generelt at indvirke 
på sektorspecifikke politikker. Synligheden af EU’s 
støtte har indtil videre været begrænset, selv om Kom -
missionen er begyndt at rette op på situationen.
VIII
Retten fremsætter en række anbefalinger til Kommis -
sionen for at forbedre effektiviteten af de regionale 
investeringsfaciliteter. Anbefalingerne vedrører pro -
jektudvælgelse og godkendelse af tilskud, udbetaling 
af midler, overvågning af gennemførelsen af EU-til -
skud og styrkelse af EU-bistandens synlighed.
08
 Indledning
De potentielle fordele ved 
at blande tilskud ydet 
som led i eksternt samar -
bejde og lån
01 
Blandingsmekanismer kombinerer lån2 
fra finansielle institutioner med tilskud. 
Tilskuddene kan antage forskellige 
former, men i forbindelse med EU’s 
samarbejde med udviklingslandene er 
de mest almindelige former for tilskud 
direkte tilskud, rentegodtgørelser, tek -
nisk bistand og lånegarantiordninger.
02 
Det primære sigte med blandings -
mekanismer er at øge midlerne til 
eksternt samarbejde ved at mobilisere 
lån fra finansielle institutioner. Målet 
med blandingsmekanismer er navnlig 
at tage højde for investeringsforhold, 
som ikke er optimale, i forbindelse 
med aktiviteter eller infrastrukturer, 
der kunne være levedygtige, men som 
ikke tiltrækker tilstrækkelig finansie -
ring fra markedets finansieringskilder. 
Følgende er de vigtigste årsager til, at 
nogle projekter ikke kan tiltrække inve -
storer til normale markedspriser:
a) Projekterne er ikke tilstrækkeligt 
rentable, men har store økonomi -
ske, miljømæssige og/eller sociale 
fordele.b) Risikoprofilen er uforholdsmæssig 
høj.
c) De gennemføres i stærkt gælds-  
tyngede lande, der er underlagt 
Den Internationale Valutafonds 
(IMF’s) lånekrav (jf. tekstboks 1 ).
03 
Ud over at mobilisere lån fra finansielle 
institutioner giver blanding donoren 
mulighed for at blive inddraget i for -
muleringen af politikker eller at få ind -
flydelse på, hvordan projekter udfor -
mes og forvaltes. Dette kan f.eks. være 
ved at afbøde de negative eksterne 
virkninger af et projekt, såsom nega -
tive miljømæssige eller sociale virknin -
ger, eller ved at give ekstra støtte til 
specifikke mål i relation til projektet, 
såsom udvikling af administrativ eller 
teknisk kapacitet.2 Lån samt i begrænset omfang 
andre former for finansiering, 
der ikke er tilskud.
IMF’s krav i forbindelse med ydelse af lån i stærkt gældstyngede lande
I henhold til IMF’s krav må stærkt gældstyngede lande kun optage lån på vilkår, som er væsentligt gunstigere 
end markedsvilkårene. Sådanne lån benævnes lån på lempelige vilkår. I stærkt gældstyngede lande kræver 
IMF, at subventionsniveauet er på mindst 35 %.Tekstboks 1
09 Indledning
04 
Der er også andre, mere generelle, 
potentielle fordele ved blanding:
a) Det fremmer samarbejdet mellem 
interessenter inden for udviklings -
bistand. Blandingsmekanismerne 
anvendes navnlig i partnerskab 
med europæiske finansielle insti -
tutioner, og der kan således drages 
fordel af disse institutioners spe -
cifikke ekspertise og viden. Øget 
samarbejde kan også føre til større 
gennemsigtighed, stordriftsfordele 
og lavere transaktionsomkostnin -
ger for partnerlandet. Desuden gør 
blanding det muligt at gennemfø -
re projekter, som er for store til at 
blive finansieret af en enkelt donor 
eller finansieringsinstitution.
b) Det styrker bevidstheden hos 
støttemodtagere og offentlighe -
den, at investeringerne finansieres 
med støtte fra donorer. Ved at 
kombinere forskellige donorers og 
finansielle institutioners interven -
tioner kan man opnå den kritiske 
masse, der er nødvendig for at 
gøre bistanden synlig.EU’s 
blandingsmekanismer
05 
Kommissionen har ydet rentegodt -
gørelser i lang tid. På det seneste har 
Kommissionen og medlemsstaterne 
imidlertid etableret særlige mekanis -
mer, der fremskynder brugen af blan -
ding. Siden 2007 har Kommissionen 
oprettet otte regionale investerings -
faciliteter, der dækker hele spektret af 
Kommissionens eksterne samarbejde 
(jf. bilag I ). De kombinerer tilskud, der 
finansieres over de europæiske udvik -
lingsfonde (EUF) og EU’s almindelige 
budget, med lån, hovedsageligt fra 
europæiske udviklingsfinansieringsin -
stitutioner. I visse tilfælde yder EU-
medlemsstaterne også direkte bidrag.
06 
De regionale investeringsfaciliteter har 
en treleddet forvaltningsstruktur3:
a) et strategisk organ4, der har 
til opgave at fastlægge den 
overordnede strategi for 
finansieringsfaciliteten
b) et udøvende organ5, der består af 
Kommissionen, medlemsstaterne 
og andre donorer, og som er an -
svarligt for godkendelse af indivi -
duelle tilskud
c) et teknisk organ6, der består af 
finansielle institutioner og Kom -
missionen, og som fastlægger en 
fælles projektpipeline og udvælger 
de projekter, der skal forelægges 
for det udøvende organ.3 Investeringsrammen for 
Vestbalkan (WBIF) er en 
undtagelse, idet den ledes af 
en styringskomité og en 
projektfinansieringsgruppe.
4 Benævnt »strategiråd « eller 
»styringskomité «.
5 Benævnt »administrativt 
udvalg « eller »forretnings-  
udvalg «.
6 Benævnt »projektfinansierings-  
gruppe « eller »gruppe af 
finansielle institutioner «.
10 Indledning
07 
Efter konsultationer med det berørte 
partnerland eller de berørte partner-  
lande fremsætter de finansielle insti -
tutioner forslag til projekter7. Udviklin -
gen af projektpipelinen ledes af de fi -
nansielle institutioner. De identificerer 
og udvælger projekter på grundlag af 
deres egne finansielle vurderingskrite -
rier og søger om tilskud med angivelse 
af type og beløb. Projektudviklings -
processen indebærer, at der samar -
bejdes med Kommissionen, navnlig 
inden for de tekniske organer og på 
EU-delegationsniveau. Den finansie -
ringsinstitution, der leder projektet, 
overvåger gennemførelsen af projek -
tet og rapporterer om fremskridt. Den 
ledende finansieringsinstitution har ret 
til et honorar for at forvalte gennem-  
førelsen af projekter.
08 
EU’s trustfond for infrastrukturer 
i Afrika (ITF) er den eneste regionale 
investeringsfacilitet, der fungerer som 
en fond. Den Europæiske Investe -
ringsbank (EIB) fungerer som kasserer 
for denne fond. For så vidt angår de 
øvrige regionale investeringsfaciliteter 
kanaliserer Kommissionen i de fleste 
tilfælde tilskuddene til de endelige 
modtagere via den ledende finansie -
ringsinstitution. Støttemodtagerne 
tildeler og forvalter selv de underlig -
gende kontrakter, mens de finansielle 
institutioner gennemfører den tekni -
ske bistand og overvåger gennemfø -
relsen af de blandede projekter. Alle 
regionale investeringsfaciliteter har et 
sekretariat, som støtter de udøvende 
organer. Sekretariaterne har til huse 
i Kommissionen8, dog ikke ITF’s, som 
ledes af EIB.09 
Der er også andre EU-blandingsmeka -
nismer. Den vigtigste er den investe -
ringsfacilitet, som blev oprettet i 2003 
ved Cotonouaftalen for en periode på 
20 år. Andre eksempler på blandings -
mekanismer uden for de regionale 
investeringsfaciliteter er Euro-Middel -
havs-faciliteten for investeringer og 
partnerskab (FEMIP) og Den Globale 
Fond for Energieffektivitet og Vedva -
rende Energi (GEEREF).
10 
I perioden 2007-2013 har EU bevilget 
2 106 millioner euro til regionale inve -
steringsfaciliteter (jf. bilag II ). Ved ud -
gangen af 2013 havde Kommissionen 
allerede udbetalt 1 205 millioner euro. 
De regionale investeringsfaciliteters 
udøvende organer havde godkendt 
387 projekter (jf. bilag III ), hvortil der 
var ydet tilskud på i alt 2 346 millioner 
euro (jf. bilag IV ). Disse tilskud blev 
ledsaget af lån på i alt 22 152 millio -
ner euro. Hidtil har misligholdelses-  
graden for lånene været nul.
11 
De støttede projekter er hovedsagelig 
offentlige investeringsprojekter. De 
dækkede sektorer varierer fra den ene 
facilitet til den anden, men trans -
port- og energisektoren modtager 
flest midler9. Projekterne spænder fra 
temmelig beskedne, fra 0,3 millio -
ner euro, og til mere end 1 000 mil -
lioner euro. I de fleste tilfælde er mere 
end én finansiel institution involveret. 
I nogle tilfælde tildeler de regionale 
investeringsfaciliteter ikke midler til et 
enkelt investeringsprojekt, men til en 
anden facilitet eller en fond. I tilfælde 
af sådanne subfaciliteter udvælger og 
finansierer de finansielle institutioner 
delforanstaltninger, der inddrager 
lokale finansieringspartnere.7 Det er primært partnerlande, 
der indgiver ansøgninger om 
WBIF-tilskud.
8 Generaldirektoratet for 
Udvikling og Samarbejde 
(EuropeAid), med undtagelse 
af WBIF, hvis sekretariats-  
funktioner varetages af 
Generaldirektoratet for 
Udvidelse.
9 Ca. 55 %.
11 Indledning
12 
De fire vigtigste finansielle institutio -
ner10, der fra begyndelsen har været 
involveret i regionale investeringsfaci -
liteter, er EIB, Den Europæiske Bank for 
Genopbygning og Udvikling (EBRD), 
Agence Française de Développement 
(AFD) og Kreditanstalt für Wiederauf -
bau (KfW). Bilag V  er en oversigt over 
de lånebeløb, som disse institutioner 
godkendte i perioden 2007-2013 til 
de 387 projekter, der modtog støtte 
under disse faciliteter.
13 
I december 2012 lancerede Kommis -
sionen EU-platformen for blanding 
i eksternt samarbejde for at under -
søge, hvordan man kunne forbedre 
kvaliteten og effektiviteten af regio -
nale investeringsfaciliteter. Processen 
er stadig i gang, og den forventes at 
udmønte sig i en række henstillinger 
og retningslinjer for anvendelse af 
blanding i forbindelse med eksternt 
samarbejde og for, hvordan man kan 
mobilisere yderligere offentlige og 
private midler med henblik på at øge 
virkningen af EU’s eksterne samar -
bejds- og udviklingspolitik.10 De øvrige støtteberettigede 
finansielle institutioner er: 
Agencia Española de 
Cooperación Internacional 
para el Desarrollo (AECID), 
African Development Bank 
(AfDB), Belgian Investment 
Company for Developing 
Countries (BIO), Den Caribiske 
Udviklingsbank (CDB), 
Europarådets Udviklingsbank 
(CEB), Companía Española de 
Financiación al Desarrollo 
(COFIDES), Finnish Fund for 
Industrial Cooperation Ltd. 
(FINNFUND), Inter-American 
Development Bank (IADB, 
observatør i LAIF), 
Luxembourg Development 
Agency (Lux-Dev), Den 
Nordiske Investeringsbank 
(NIB), Private Infrastructure 
Development Group (PIDG), 
Österreichische Entwicklungs-  
bank AG (OeEB), Società 
Italiana per le Imprese 
all’Estero (SIMEST), Sociedade 
para o Financiamento do 
Desenvolvimento (SOFID).
12
 Revisionens omfang  
og revisionsmetoden
14 
Retten vurderede, om det var effek -
tivt at blande tilskud, der ydes under 
regionale investeringsfaciliteter, og lån 
fra finansielle institutioner til at støtte 
EU’s eksterne politikker, og den foku -
serede i den forbindelse på følgende 
to spørgsmål:
a) Er de regionale investeringsfa -
ciliteter udformet og forvaltet 
hensigtsmæssigt?
b) Har anvendelsen af blanding givet 
de ønskede fordele?
15 
Denne revision, som var den første, 
Retten gennemførte på dette særlige 
område, blev udført mellem maj og 
december 2013, og revisorerne gen -
nemgik de regionale investeringsfaci -
liteters resultater siden deres etable -
ring. Revisionsrettens revision havde 
fokus på EU’s finansielle tildelinger og 
Kommissionens rolle. Revisionsarbej -
det omfattede en analytisk gennem -
gang, interview med ansatte i Kommis -
sionen, en spørgeundersøgelse blandt 
40 EU-delegationer11, besøg i de fire 
største finansielle institutioner og en 
detaljeret gennemgang af en stikprøve 
af projekter. Stikprøven12 omfattede 
15 projekter, som modtog støtte fra ITF 
(jf. bilag VI ), og 15 projekter, der havde 
modtaget støtte under naboskabsin -
vesteringsfaciliteten (NIF) (jf. bilag VII ). 
Disse to regionale investeringsfacilite -
ter dækker både EUF og EU’s alminde -
lige budget og udgør mere end 70  % 
af de tilskud, der var godkendt under 
de regionale investeringsfaciliteter 
ved udgangen af 2013. De er også de 
ældste investeringsfaciliteter og har 
dermed de projekter, der er længst 
fremme. Som følge af deres særlige 
karakteristika gennemgik revisorerne 
også otte projekter vedrørende etable -
ring af subfaciliteter (jf. punkt 11) med 
henblik på finansiering af aktioner 
med deltagelse af lokale finansielle 
institutioner (jf. bilag VIII ).11 22 EU-delegationer svarede 
på spørgeundersøgelsen.
12 Retten udvalgte projekterne 
tilfældigt ved hjælp af penge-  
enhedsstikprøvemetoden.
13
 Bemærkninger
De regionale investerings -
faciliteter er udformet på 
en hensigtsmæssig måde, 
men Kommissionens for -
valtning er stadig behæf -
tet med mangler
16 
Retten undersøgte, om den overord -
nede udformning af de regionale in -
vesteringsfaciliteter og de procedure -
mæssige rammer var hensigtsmæssige. 
Revisionen fokuserede også på proce -
duren for vurdering af tilskudsansøg -
ninger, begrundelsen for de udvalgte 
projekter og hensigtsmæssigheden af 
tilskuddenes type og omfang. Endelig 
gennemgik revisorerne også gennem -
førelsen af tilskud og overvågningen af 
projekter som led i revisionen.
Udformningen af de regio -
nale investeringsfaciliteter er 
tilfredsstillende, og de lov -
givningsmæssige og proce -
duremæssige rammer bliver 
stadig bedre
17 
Det er hensigtsmæssigt, at der findes 
otte forskellige regionale investerings-  
faciliteter i stedet for én samlet inve -
steringsfacilitet, fordi:
a) faciliteterne har forskellige struk -
turer til at kombinere midlerne fra 
forskellige donorer og kanalisere 
dem til projekterne
b) EU’s finansiering af de geografiske 
investeringsfaciliteter kommer fra 
forskellige finansielle instrumenter, 
som har forskellige retsgrundlagc) ansvarsfordelingen i Kommissio -
nen og de finansielle institutioner 
er geografisk baseret
d) de parter, der er repræsenteret 
i de forskellige styrende organer 
(jf. punkt 6), varierer fra region til 
region.
18 
Målsætningerne og prioritetsområ -
derne under alle de regionale investe -
ringsfaciliteter stemmer overens med 
EU’s overordnede politiske målsæt -
ninger. I forbindelse med ITF var kun 
projekter med en regional dimension 
støtteberettigede, hvilket begrænsede 
mulighederne for at blande tilskud og 
lån.
19 
I finansforordningen13 blev der for 
nylig indført særlige regler om blan -
dingsmekanismer14. Disse regler, der 
gælder fra 2014 og fremefter, forbedrer 
i væsentlig grad de lovgivningsmæs -
sige rammer ved at definere en række 
begreber og principper, forenkle de 
forvaltningsmetoder, der anvendes til 
blanding, og ved at udgøre retsgrund -
laget for anvendelsen af innovative 
finansieringsredskaber. Kommissionen 
er i gang med yderligere at forbedre 
rammerne, eftersom den er ved at ud -
arbejde retningslinjer for forvaltningen 
af de regionale investeringsfaciliteter15.
20 
Kommissionen har gjort visse frem -
skridt på dette område, men det er 
normalt de finansielle institutioner, 
som tager initiativ til projekterne, 
hvorefter Kommissionen vurderer 
disse forslag og de efterfølgende an -
modninger om tilskud frem for aktivt 
at identificere projekter.13 Europa-Parlamentets og 
Rådets forordning nr. 966/2012 
af 25. oktober 2012 om de 
finansielle regler vedrørende 
Unionens almindelige budget 
og om ophævelse af Rådets 
forordning (EF, Euratom) 
nr. 1605/2002 (EUT L 298 af 
26.10.2012, s. 1).
14 Der blev indført et nyt afsnit 
VIII, finansielle instrumenter.
15 Der har siden 2012 været 
praktiske retningslinjer, der 
har hjulpet partnerlandene 
med at forstå de krav, der skal 
opfyldes i forbindelse med 
projektansøgninger og 
projektforelæggelse 
under WBIF.
14 Bemærkninger
21 
Sekretariatet for ITF varetages af EIB 
(jf. punkt 8). Dette er et spørgsmål, der 
bør tages op i betragtning af, at EIB 
er med til at finansiere projekter, og 
dette uanset at sekretariatet er adskilt 
fra EIB’s bankvirksomhed.
Der udvælges egnede pro -
jekter, men Kommissionens 
evaluering fokuserer ikke 
tilstrækkeligt på EU-tilskud -
denes merværdi og beløb
Udvælgelse af projekter med 
henblik på ydelse af tilskud
22 
Processen for identificering og udvæl -
gelse af projekter gjorde det muligt 
at udarbejde tilstrækkeligt mange 
tilskudsansøgninger til, at der kunne 
indgås forpligtelser for de tildelte mid -
ler inden for den planlagte tidsramme. 
De godkendte projekter var relevante 
for udviklingsbehovene i de berørte 
regioner og lande.23 
Finansielle institutioner skal indgive 
et ansøgningsskema16 for at kunne 
anmode om et tilskud fra en regional 
investeringsfacilitet. Selv om de oplys -
ninger, som de finansielle institutioner 
fremsendte inden godkendelsen af 
tilskuddet, efterhånden blev mere 
fyldestgørende og mere detaljerede, 
var de for generelle til, at de regionale 
investeringsfaciliteters udøvende or -
ganer kunne træffe hensigtsmæssige 
beslutninger. Der forelå ikke kvanti -
ficerede oplysninger om lånevilkår, 
subventionsniveau (jf. tekstboks 1 ) og 
levedygtighed (jf. eksemplet i  tekst -
boks 2 ). Ydermere var tilskuddenes 
forventede merværdi ikke formuleret 
hensigtsmæssigt, struktureret eller 
kvantificeret.16  »Standard Project Submission 
Form « for så vidt angår de 
geografiske investerings-  
faciliteter, der forvaltes af 
EuropeAid, »Project Grant 
Application Form « for så vidt 
angår WBIF og »Cover Sheet « 
for så vidt angår ITF.
ITF-projekt — rehabilitering af strømforsyningssystemet i Benin og Togo
Projektet vedrørte etablering og renovering af eltransmissionsledninger og koblingsstationer til et samlet 
beløb på 85,7 millioner euro. Målet med projektet var at forbedre pålideligheden og effektiviteten af elek -
tricitetsforsyningen i Benin og Togo. ITF ydede en rentegodtgørelse på 12,25 millioner euro, som gjorde det 
muligt at nå det subventionsniveau på 35 %, som IMF kræver (jf. tekstboks 1 ).
Utilstrækkelige oplysninger fra den finansielle institution
Den tilskudsansøgningsformular, som de finansielle institutioner indgav, indeholdt ikke data om projektets 
finansielle og økonomiske levedygtighed, subventionsniveauet og projektets overensstemmelse med lande -
nes behov, selv om alle disse oplysninger var tilgængelige i den finansielle institutions dossierer. Desuden var 
formularen uklar med hensyn til den forventede merværdi af ITF-tilskuddet. Uden disse oplysninger kunne 
Kommissionen ikke foretage en passende vurdering af tilskudsansøgningen.Tekstboks 2
15 Bemærkninger
17 De oplysninger, der er 
nødvendige for at beregne 
dette tal, var ikke til rådighed 
for de andre regionale 
investeringsfaciliteter.
18 De finansielle institutioner har 
dog mulighed for at anmode 
forretningsudvalget om en 
principgodkendelse ( »Cleared 
in principle «).24 
En underliggende årsag til, at oplys -
ningerne fra de finansielle institutioner 
var begrænsede, var, at projekterne 
ofte stadig var i den indledende fase 
på det tidspunkt, hvor tilskudsansøg -
ningen blev indgivet. De finansielle 
institutioner træffer deres låneafgø -
relse på et senere tidspunkt, dvs. efter 
gennemførlighedsundersøgelsen. 
Deres afgørelser var derfor baseret på 
bedre og mere detaljerede oplysnin -
ger end dem, Kommissionen havde, da 
den vurderede tilskudsansøgningen.
25 
Der findes ikke nogen særlig vejled -
ning på dette område, men Kommis -
sionen har forbedret sin gennemgang 
af tilskudsansøgninger over tid. 
Gennemgangen er dog i vidt omfang 
baseret på oplysningerne i formula -
ren til tilskudsansøgning og er derfor 
begrænset af den. I forbindelse med 
de undersøgte projekter blev der ved 
gennemgangen ikke lagt særlig stor 
vægt på subventionsniveauet, gælds -
bæredygtighed, tilskuddets størrelse 
eller økonomisk levedygtighed. Kom -
missionen har ikke fastsat kriterier for 
økonomisk levedygtighed. Den har 
i realiteten ingen klare regler eller ret -
ningslinjer for, hvilken type udviklings -
investeringer der bør finansieres med 
enten tilskud, lån eller en blanding af 
de to.
26 
De relevante EU-delegationer blev 
gradvis inddraget i Kommissionens 
gennemgang, idet de blev hørt 
i forbindelse med behandlingen af 
tilskudsansøgninger. Rettens under -
søgelse af projekter og interview med 
ansatte i delegationerne viste, at den -
ne inddragelse stadig var utilstræk -
kelig, særlig i identifikationsfasen. Kun 
59 % af de 22 EU-delegationer, der 
deltog i Rettens spørgeundersøgelse, 
anførte, at de var inddraget i identi -
ficeringsprocessen i forbindelse med blandede projekter. Det begrænsede 
omfanget af delegationernes ejerskab 
af projekterne. Når finansielle institu -
tioner søgte om tilskud, anmodede 
Kommissionen de fleste af delegatio -
nerne om at fremkomme med deres 
synspunkter vedrørende de projekter, 
der var udvalgt for deres respektive 
lande.
27 
Det gennemsnitlige antal dage, der 
går fra forberedelsen af projektet til 
bestyrelsens endelige godkendelse, 
er 215 for ITF, 257 for LAIF og 290 for 
NIF17. I forbindelse med LAIF og NIF 
skulle hvert enkelt projekt have en 
foreløbig og endelig godkendelse 
både på teknisk plan og i bestyrel -
sen, hvilket var tidskrævende. Denne 
procedure var noget lettere for ITF, 
hvor der ikke krævedes foreløbige 
godkendelser18.
Valg af tilskudstype og -beløb
28 
De tilskudstyper, der blev valgt 
(jf. punkt 1), var egnede til at opnå den 
tilsigtede merværdi. Kun ITF ydede 
rentegodtgørelser. De øvrige regionale 
investeringsfaciliteter gjorde ikke, selv 
om dette var tilladt i henhold til deres 
forskriftsmæssige og kontraktmæssige 
rammer.
16 Bemærkninger
19 Som Retten allerede har 
bemærket i punkt 3.2 
i særberetning nr. 3/99 om 
Kommissionens forvaltning og 
kontrol af rentegodtgørelser 
(EFT C 217 af 29.7.1999, s. 1).29 
11 af de 30 tilskud, som Retten under -
søgte, havde til formål at sikre, at lånet 
kom op på det minimumssubventions-  
niveau på 35 %, som IMF kræver 
(jf. tekstboks 1 ). For så vidt angår 7 af 
disse 11 tilskud kunne Retten hverken 
fra Kommissionen eller de finansielle 
institutioner fremskaffe dokumenta-  
tion for, at subventionsniveauet ikke 
var højere end nødvendigt for at op -
fylde IMF’s krav. I et tilfælde oversteg 
subventionsniveauet minimumskravet 
på 35 %, uden at Kommissionen blev 
gjort bekendt med det.
30 
Der var ingen kriterier for fastsættelse 
af tilskudsbeløb, når hovedformålet 
var andet end overensstemmelse med 
IMF’s krav. I de tilfælde, Retten under -
søgte, var det ofte uklart, hvordan be -
løbene var blevet besluttet. Kommissi -
onen mente endvidere ikke, at det var 
nødvendigt at foretage en nøje kontrol 
af, hvordan de tilskudsbeløb, som de 
finansielle institutioner anmodede om, 
var blevet beregnet.
31 
I teorien kunne de finansielle institu -
tioner fastsætte en rentesats, som var 
højere end den normale, og få den 
godkendt af tilskudsmodtageren ved 
at inkludere et tilskud i den finansielle 
pakke. Der er derfor en risiko for, at 
fordelene ved tilskud ikke overføres 
fuldt ud til modtageren. Selv om de 
offentlige udviklingsfinansieringsin -
stitutioner er ansvarlige for at tilbyde 
de mest hensigtsmæssige finansie -
ringsvilkår, kan hverken Kommissionen 
eller Retten udelukke, at ovennævnte 
risiko kan blive en realitet, da de ikke 
har mulighed for at undersøge dette, 
fordi fastsættelsen af rentesatser er 
fortrolig19.Kommissionen udbetaler 
unødvendigt store forskud
32 
Når tilskuddene var blevet godkendt, 
og tilskudsaftalerne var undertegnet, 
blev der udbetalt betydelige forskud. 
Kommissionen havde midlerne til 
rådighed og overførte dem, før det 
var nødvendigt. Støttemodtageren 
anvendte disse midler langsomt, fordi 
det tog tid at iværksætte projektet og 
indgå aftaler om de nødvendige tjene -
steydelser og bygge- og anlægsarbej -
der, og på grund af gennemførelsens 
varighed. De overførte midler henstod 
derfor uudnyttede i en lang periode, 
hvilket er i modstrid med princippet 
om forsvarlig økonomisk forvaltning 
(jf. eksemplet i  tekstboks 3 ). Som følge 
heraf afspejler budgetgennemførelsen 
ikke faciliteternes faktiske underlig -
gende aktivitet.
33 
I forbindelse med ITF foretager Kom -
missionen overførsler til fonden, og 
dernæst overfører EIB, som forvalter af 
fonden, tilskuddene fra fonden til den 
ledende finansieringsinstitution. ITF’s 
udøvende organ godkender tilskud op 
til et samlet beløb, der ikke overstiger 
den likviditetssaldo, der er til rådig -
hed i fonden. Med denne forsigtige 
fremgangsmåde sikrer ITF, at fonden 
vil kunne opfylde sine forpligtelser. 
Eftersom det tager tid, før projekt -
gennemførelsen faktisk påbegyndes, 
udbetaler modtageren først de på -
gældende beløb nogle år senere. Som 
følge heraf ligger store beløb passivt 
hen på fondens bankkonto i flere år 
(jf. figuren ).
17 Bemærkninger FigurITF — cash flow-bevægelser
Kilde : ITF’s sekretariat.NIF-projekt — anden fase i Tunis’ hurtige jernbanenet
Dette projekt til 550 millioner euro finansierer anlæggelsen af prioriterede strækninger af to nye linjer af høj -
hastighedsjernbanenettet i Tunis by. NIF-tilskuddet på 28 millioner euro ydes til teknisk bistand til den ordre -
givende myndighed og tilsynsmyndigheden.
Unødvendigt høje forskudsbetalinger i forbindelse med NIF-tilskuddet
I 2010 overførte Kommissionen det samlede tilskud til modtageren. De finansielle institutioner udbetalte først 
deres lån, da modtageren havde behov for midler. Da projektet var væsentligt forsinket, blev de første lånebe -
løb først udbetalt i 2013. Som følge af forsinkelserne stod 24,5 millioner euro af NIF-tilskuddet uudnyttet hen 
i mere end tre år.Tekstboks 3
0100200300400500600700
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013Kassebeholdning(millioner euro)
Kumulativ pengetilstrømning
Kumulativ udgående pengestrøm
18 Bemærkninger
For subfaciliteternes ved -
kommende var kriterierne 
for tildeling af sublån vage 
eller bredt formuleret
34 
For de otte subfaciliteter (jf. punkt 11), 
som Retten undersøgte (jf. bilag VIII ), 
var der ingen bestemmelse om, at de  
aktiviteter, der skulle finansieres af 
subfaciliteten, forudgående skulle 
godkendes enkeltvis af Kommissionen, og kun i ét tilfælde var de godkendt af 
den finansielle institution. Samtidig var 
kriterierne for udvælgelse af aktivite -
ter, der var berettigede til sublån, i de 
fleste tilfælde20 vage eller meget bredt 
formuleret, og de indeholdt ingen 
oplysninger om de berørte sektorer 
og prioriteter. Kommissionen kunne 
derfor ikke være sikker på, at udgif -
terne havde fokus på EU’s prioriteter 
(jf. eksemplet i  tekstboks 4 ).20 Med undtagelse af faciliteten 
for geotermisk udvikling 
(Geothermal Risk Mitigation 
Facility).
NIF-projekt — finansieringsfacilitet for SMV’er
SMV-finansieringsfaciliteten med et samlet beløb på 150 millioner euro til tildeling havde to komponenter. 
Den første bestod af teknisk bistand til lokale finansielle partnerinstitutioner og en tabs-/risikodelingsfacilitet 
for låneporteføljer. Over den anden komponent blev der ydet teknisk bistand og rentefrie lån med det formål 
at reducere rentesatserne og give en tabs-/risikodelingsstødpude. Der blev ydet 15 millioner euro i NIF-tilskud 
til dette projekt.
Brede kriterier for udvælgelse af de aktiviteter, der skulle finansieres af subfaciliteten
Den ansøgningsformular, som de finansielle institutioner forelagde, angav ikke klart, på hvilket niveau sublå -
nene skulle godkendes. Den ledende finansieringsinstitutions ansvar i bedømmelses- og udvælgelsesproces -
sen blev heller ikke præciseret. Det var ikke fastsat, at der i udvælgelsesprocessen skulle tages hensyn til EU’s 
prioriteter, idet støtteberettigelseskriterierne åbnede mulighed for investeringer i alle sektorer. Desuden var 
rapporteringskravene for opfølgning på projekter ikke klart angivet.Tekstboks 4
Omfanget af Kommissionens 
overvågning af gennemførel -
sen af tilskud varierede
35 
De regionale investeringsfaciliteters 
sekretariater er ansvarlige for den 
overordnede finansielle overvågning 
af faciliteterne. De finansielle instituti -
oner overvåger selv gennemførelsen af 
projekterne. På kommissionsniveau lig -
ger ansvaret for opfølgning af tilskud hos EU-delegationerne. Omfanget af 
deres opfølgning varierede, fordi der 
ikke findes klare interne retningslinjer 
(jf. punkt 19), og fordi det var forskel -
ligt, hvor meget delegationerne deltog 
i identifikationen af projekterne (jf. 
punkt 26). Desuden var de kontraktlige 
ordninger, som var indgået med de 
finansielle institutioner om forelæg -
gelse af oplysninger, uklare og ikke 
tilstrækkeligt krævende.
19 Bemærkninger
36 
Resultatovervågningen har indtil vide -
re været begrænset og ustruktureret. 
Inden for rammerne af EU-platformen 
for blanding i eksternt samarbejde er 
der ved at blive udformet et resultat-  
orienteret overvågningssystem, som 
indeholder standardiserede indikato -
rer til overvågningsformål.
37 
Som i forbindelse med andre udvik -
lingsprojekter, der finansieres af EU, 
udvalgte Kommissionen tilfældigt 
nogle blandede projekter til resultat-  
orienteret overvågning (ROM). Denne 
øvelse bestod af korte, målrettede 
vurderinger på stedet foretaget af eks -
terne eksperter på basis af en ensartet 
metode. I forbindelse med ROM-vurde -
ringerne blev en lang række aspekter 
af projektets gennemførelse evalueret 
på grundlag af fem kriterier: relevans, 
effektivitet, produktivitet, virkning 
og sandsynlig bæredygtighed. Men 
vurderingerne havde ikke specifikt 
fokus på tilskuddenes merværdi. Med 
hensyn til ROM-vurderingernes resul -
tater var det ikke klart, hvorvidt det var 
den finansielle institution eller EU-de -
legationen, der forventedes at reagere 
på konklusionerne og anbefalingerne. 
Projekter, der blev støttet af ITF, var 
imidlertid ikke omfattet af ROM.De tilsigtede fordele ved 
at blande tilskud og lån er 
endnu ikke nået fuldt ud
38 
Retten undersøgte, i hvilket omfang de 
tilsigtede fordele ved blanding er ble -
vet nået. Disse omfatter blandt andet 
mobilisering af yderligere finansiering, 
som ikke er tilskud, inddragelse i ud -
formningen af politikker, indflydelse 
på, hvordan projekter tilrettelægges 
og forvaltes, bedre donorkoordination 
og større synliggørelse af den euro -
pæiske støtte til udviklingssamarbejde 
(jf. punkt 4).
Kun for halvdelen af de 
undersøgte projekter var det 
påvist, at der var behov for et 
tilskud for at gøre det muligt 
at optage lånet
39 
Projekter, som modtog støtte fra de re -
gionale investeringsfaciliteter, fik også 
betydelige midler fra ikkeeuropæiske 
finansielle institutioner samt fra støt -
temodtagerne. I forbindelse med den 
stikprøve af projekter, som Retten 
undersøgte, finansierede europæiske 
finansielle institutioner tilsammen 
45 % af de samlede investeringsom -
kostninger, ca. 20 % blev rejst af ikke -
europæiske finansielle institutioner, og 
25 % var egne bidrag fra støttemod -
tagerne. Sidstnævnte er god praksis 
for at sikre, at støttemodtagerne tager 
ansvar for investeringerne. Det var 
således primært institutionelle udvik -
lingsbanker, der ydede finansiering, og 
långivningen fra den private sektor har 
hidtil været lav.
20 Bemærkninger
21 Dette svarer til 18 % af ITF’s 
forpligtede beløb, 10 % af NIF’s 
forpligtede beløb og 35 % af 
WBIF’s forpligtede beløb.
ITF-projekt — Maputo lufthavn
ITF finansierede konsulenttjenester under den forberedende fase af anlægsarbejdet i den internationale 
lufthavn i Maputo (Mozambique). Den planlagte investering vedrørte rehabilitering og forbedring af start- og 
landingsbaner, rullebaner og lysmarkering på flyvepladsen. Konsulentydelserne beløb sig til 0,6 millioner euro 
og bestod af en gennemførlighedsundersøgelse vedrørende udformningen af projektet og forberedelsen af 
udbudsproceduren.
God praksis for teknisk bistand i løbet af fasen forud for investeringen var med til at mobilisere finansie -
ring til en investering
Den tekniske bistand forberedte med succes projektet. Investeringsomkostningerne på 52 millioner euro er 
finansieret med lån fra europæiske finansielle institutioner. Bygge- og anlægsarbejdet vil blive påbegyndt 
i andet halvår 2014.Tekstboks 540 
ITF ydede rentegodtgørelser med 
det mål at sikre, at den finansielle 
institutions lån var et lån på lempe -
lige vilkår i henhold til IMF’s kriterier 
(jf. punkt 29). Tilskuddet gjorde det 
således muligt at foretage investerin -
gen. Ved udgangen af 2013 havde  
14 af de 71 projekter, som ITF havde 
indgået forpligtelser om støtte til, 
dette som mål. De tegnede sig for  
217 millioner euro ud af de i alt 
494 millioner euro, som ITF havde  
indgået forpligtelser for.41 
De regionale investeringsfaciliteter fi -
nansierede også et stort antal aktivite -
ter i perioden forud for investeringen. 
Der var hovedsagelig tale om under -
søgelser som f.eks. gennemførligheds -
undersøgelser, der var nødvendige for 
iværksættelsen af et investeringspro -
jekt, og som de finansielle institutio -
ner generelt kun havde begrænsede 
finansielle ressourcer til rådighed til. 
Disse projekter tegnede sig for 46 % 
af de undersøgte ITF-projekter, 20  % 
af de undersøgte NIF-projekter og 
70 % af alle WBIF-projekter21. Langt 
størstedelen af disse undersøgelser 
førte eller vil højst sandsynligt føre 
til faktiske investeringsprojekter og 
kan derfor i det mindste til en vis grad 
siges at have fremmet den investering, 
der finansieres af lånet (jf. eksemplet 
i tekstboks 5 ).
42 
For 15 af de 30 projekter, som Retten 
gennemgik, var der ingen overbevi -
sende analyse, der viser, at tilskuddet 
var en forudsætning for, at lånet kunne 
optages (jf. bilag IX ). Afhængigt af den 
pågældende sag var der tegn på, at 
investeringerne også ville være foreta -
get uden tilskuddet:a) I et tilfælde var formålet med 
tilskuddet at gøre lånet til et lån på 
lempelige vilkår, men modtager -
landet var ikke længere bundet af 
IMF’s regler om lån på lempelige 
vilkår.
21 Bemærkninger
b) I to tilfælde blev en betydelig 
del af investeringerne finansie -
ret direkte af EUF. Det var derfor 
ikke nødvendigt med et tilskud 
til at gøre finansieringspakken 
favorabel.
c) I fire tilfælde var støtten marginal 
i forhold til de samlede investe -
ringsomkostninger, og den øgede 
ikke i væsentlig grad projektets 
samlede finansielle rentabilitet.
d) I ét tilfælde var projektet økono -
misk levedygtigt selv uden tilskud.
e) I ét tilfælde var regeringen meget 
engageret i at foretage en højt 
profileret investering med miljø -
fordele, selv om den finansielle 
rentabilitet var meget begrænset. 
Det var ikke nødvendigt at yde et 
tilskud for at få regeringen til at 
forpligte sig til at dække eventuelle 
fremtidige tab.
f) I fem tilfælde tjente tilskuddet 
primært til at hjælpe de finansielle 
institutioner til at foreslå en finan -
siel pakke, der sandsynligvis ville 
kunne accepteres af modtagerlan -
denes regeringer, f.eks. ved at mat -
che de andre kapitalindskyderes 
tilbud til de pågældende projekter.
g) Ét tilfælde omfattede etablerin -
gen af en subfacilitet for støtte til 
forbedring af kreditværdighed. 
Subfaciliteten bestod af to identi -
ske produkter, hvoraf det ene var 
i stand til at fungere med succes 
uden tilskud.Kommissionen udnyttede 
ikke fuldt ud muligheden for 
at blive inddraget i formu -
leringen af politikker og for 
at få indflydelse på, hvordan 
projekterne blev udformet 
og forvaltet
43 
Tilskud fra regionale investeringsfaci -
liteter har ofte en positiv indvirkning 
på, hvordan projekter udformes og 
forvaltes (jf. punkt 3). For de 30 projek -
ter, som Retten undersøgte, blev dette 
opnået på forskellige måder afhængigt 
af projektet:
a) I 11 tilfælde gjorde tilskuddet det 
muligt at medtage projektkompo -
nenter, der ellers højst sandsynligt 
ikke ville være blevet finansie -
ret. Som eksempler på sådanne 
komponenter kan nævnes nyttig 
teknisk bistand og medtagelse 
af foranstaltninger med fokus på 
fattige i projektet (jf. eksemplet 
i tekstboks 6 ).
b) I tre tilfælde var Kommissionen di -
rekte involveret i udformningen af 
projektet, fordi den udarbejdede 
projektforslaget, finansierede gen -
nemførlighedsundersøgelsen og/
eller medfinansierede projektet via 
et direkte bidrag.
c) I to tilfælde finansierede tilskuddet 
gennemførlighedsundersøgelser, 
som var et vigtigt element for 
fastlæggelsen af investeringspro -
jekternes art og omfang.
d) I ét tilfælde gjorde tilskuddet det 
muligt at udvide projektets om -
fang væsentligt.
22 Bemærkninger
44 
I de 13 andre projekter, som Retten 
undersøgte, var der imidlertid ikke 
noget bevis for, at bidraget fra de 
regionale investeringsfaciliteter havde 
haft nogen indflydelse på, hvordan 
projekterne blev udformet.
45 
Af de projekter, som Retten gennem -
gik, var der 10 tilfælde, hvor tilskuddet 
også havde haft en positiv indflydelse 
på modtagerlandets politik i den 
pågældende sektor. I de fleste af disse 
tilfælde styrkede tilskuddet en allerede 
eksisterende politisk dialog med Kom -
missionen i den sektor, hvor projekter -
ne blev gennemført. Potentialet med 
hensyn til politisk dialog var større, når 
tilskuddet reelt mobiliserede yderlige-  
re finansiering (jf. punkt 42).46 
I de 20 øvrige projekter var der intet 
bevis for, at tilskuddene havde en 
mere vidtgående effekt på politikken 
i den sektor, hvor støtten blev ydet. 
Når den finansielle institution knyt -
tede betingelser til sine lån, var de i de 
fleste tilfælde direkte knyttet til pro -
jektets gennemførelse. Kommissionen 
var ikke involveret i overvågningen 
og vurderingen af overholdelse, og 
i de fleste tilfælde krævede den ikke, 
at de regionale investeringsfaciliteter 
knyttede betingelser til de tilskud, der 
havde tilknytning til politikkerne i de 
pågældende sektorer.ITF-projekt — Victoriasøen — vand og kloakering — Kampala — vandforsyning
Projektet vedrørte styrkelse af den finansielle og operationelle kapacitet i det nationale vand- og kloakerings -
selskab i Kampala (Uganda). Det tog sigte på at øge pålideligheden af og adgangen til vandforsyningstjene -
ster for befolkningen i Kampala og de omkringliggende områder. De samlede projektomkostninger beløb sig 
til i alt 212 millioner euro. ITF finansierede teknisk bistand til en værdi af 8 millioner euro til projektforberedel-  
se samt en rentegodtgørelse på 14 millioner euro, som sikrede et subventionsniveau på 35 % som krævet af 
IMF.
God praksis med hensyn til indvirkningen på projektets udformning
Tilskuddet medførte sociale fordele, idet projektet havde fokus rettet mod fattige. Projektet forbedrede 
navnlig forsyningen af drikkevand og basal sanitet i de fattigste områder omkring Kampala. De fordele, som 
tilskuddet gav, blev overført til de endelige modtagere, idet der blev etableret vandforsyning til de fattigste 
husholdninger til nedsatte priser. Uden tilskuddet ville projektet udelukkende have fokuseret på mere velstå -
ende områder.Tekstboks 6
23 Bemærkninger
Blanding styrkede donor-  
koordineringen, men synlig -
heden af EU’s finansiering 
har hidtil været begrænset
Donorkoordinering
47 
De regionale investeringsfaciliteter 
fremmer koordinering mellem udvik -
lingspartnerne ved at skabe en ramme 
for de finansielle institutioner, hvor de 
kan mødes og diskutere deres inve -
steringsplaner og koordinere deres 
bestræbelser på en måde, som rækker 
videre end selve projekterne. Dette 
er god udviklingspraksis i overens -
stemmelse med Pariserklæringens 
principper22.
48 
Henholdsvis 26 og 52 af de 38 ITF- og 
73 NIF-investeringsprojekter23, som de 
udøvende organer havde givet tilsagn 
om tilskud til ved udgangen af 2013, 
modtog lån fra mere end én kilde.
49 
Blanding har gjort det mulig at finan -
siere store projekter ved at kombinere 
forskellige finansieringskilder inden for 
de enkelte projekter. Ved udgangen 
af 2013 forpligtede ITF og NIF sig til at 
yde støtte til henholdsvis 22 og 26 in -
vesteringsprojekter, der modtog lån til 
en samlet værdi af mere end 100 milli -
oner euro. Det ville have været vanske -
ligt for en enkelt finansiel institution at 
finansiere sådanne projekter.50 
Initiativet om gensidig tillid (MRI), som 
blev etableret af tre europæiske finan -
sielle institutioner, styrkede samarbej -
det og koordineringen yderligere. MRI 
er en formel ramme, der blev etableret 
i 2009 af AFD, EIB og KfW med henblik 
på at øge effektiviteten i forbindelse 
med samfinansiering af udviklings -
projekter. De særlige kendetegn ved 
initiativet er, at de fleste opgaver de -
legeres til foranstaltningens ledende 
finansieringsinstitution, og at proce -
durerne anerkendes gensidigt. Dette 
mindsker transaktionsomkostningerne 
for modtageren, hvilket er i overens -
stemmelse med principperne om 
bistandseffektivitet. De enkelte finan -
sielle institutioner forbliver imidlertid 
ansvarlige for at træffe beslutninger 
og indgå aftaler.
EU-finansieringens synlighed
51 
De lovgivningsmæssige rammer for de 
regionale investeringsfaciliteter fast -
sætter generelle regler for synlighed24. 
Hovedprincippet er, at den ledende 
finansieringsinstitution sikrer EU en 
synlighed, som mindst svarer til dens 
egen synlighed. I kontrakterne vedrø -
rende de enkelte projekter fastsættes 
det normalt også, at der skal sikres en 
passende synlighed25, selv om der ikke 
gives konkrete regler eller anvisninger. 
Rettens undersøgelse af individuelle 
projekter og rundspørgen blandt 
EU-delegationerne viste, at de finan -
sielle institutioner hidtil kun har givet 
EU-tilskuddet begrænset synlighed 
i blandede projekter. Det bunder i en 
række underliggende årsager:
a) De kontraktmæssige rammer 
indeholder ikke klare og konkrete 
regler eller anvisninger for finan -
sielle institutioner med hensyn til 
synlighed.22 Pariserklæringen (2005) 
opstiller bredt følgende 
principper med henblik på at 
gøre bistanden mere effektiv: 
ejerskab, tilpasning, 
harmonisering, resultater og 
gensidigt ansvar. 
23 Heri er ikke medregnet de 
33 ITF- og 18 NIF-projekter 
fra perioden forud for 
investeringen (jf. punkt 41).
24 F.eks. i artikel 10 i den aftale, 
der fastsætter gennemførel -
sesbestemmelserne for ITF, og 
punkt 13 i NIF-rammeaftalen 
mellem de finansielle 
institutioner og 
Kommissionen.
25 For så vidt angår NIF-faciliteter 
indeholder alle bidragsaftaler 
en klausul, om, at den 
finansielle institution 
udtrykkeligt skal nævne den 
støtte, som Den Europæiske 
Union har ydet gennem NIF.
24 Bemærkninger
b) Med undtagelse af meddelelsen 
og retningslinjerne om synliggø -
relsen af Den Europæiske Unions 
eksterne foranstaltninger, som 
blev udarbejdet til projekter, der 
gennemføres af Kommissionen, er 
der for tiden ingen særlige regler 
eller retningslinjer, som er tilpas -
set de karakteristiske træk ved 
blanding.
c) Med undtagelse af nogle ganske få 
tilfælde er der ikke afsat midler til 
synlighed.
d) Der er ikke krav om, at 
der skal rapporteres om 
synlighedsbestræbelser.
52 
Kommissionen er i færd med at 
optrappe sine bestræbelser på at 
forbedre EU’s synlighed i forbindelse 
med blandede projekter. I den seneste 
udgave af ansøgningsformularen skal 
de planlagte kommunikations- og syn -
lighedsforanstaltninger beskrives. Des -
uden pålagde Kommissionen i nogle 
tilfælde de finansielle institutioner at 
udarbejde en kommunikationsplan, 
hvilket er en god praksis. Selv om der 
mangler klare retningslinjer, har nogle 
EU-delegationer taget initiativ til at 
medvirke til at udbrede kendskabet til 
de tilskud, der ydes under regionale 
investeringsfaciliteter.
25
 Konklusioner og 
anbefalinger
Konklusioner
53 
Retten konkluderer, at det generelt har 
været effektivt at blande tilskud, der 
ydes under regionale investeringsfaci -
liteter, og lån fra finansielle institutio -
ner til at støtte EU’s eksterne politikker. 
De regionale investeringsfaciliteter 
var udformet hensigtsmæssigt, men 
de potentielle fordele ved at blande 
tilskud og lån blev ikke udnyttet fuldt 
ud på grund af mangler ved Kommis -
sionens forvaltning.
54 
Sammen med medlemsstaterne har 
Kommissionen med succes iværksat 
de regionale investeringsfaciliteter, 
og deres overordnede struktur er 
hensigtsmæssig. En række europæiske 
finansielle institutioner blev tiltrukket, 
hvorved der blev fundet tilstrækkelige 
projekter til de disponible midler. De 
reviderede projekter var relevante for 
udviklingsbehovene i de pågældende 
regioner og lande. Tilskudstyperne var 
passende, men Kommissionens gen -
nemgang af tilskudsansøgningerne var 
baseret på ufuldstændige oplysninger 
og havde ikke tilstrækkelig fokus på til -
skuddenes merværdi. Når tilskuddene 
først var godkendt, var de udbetalte 
forskud unødvendigt høje, og Kommis -
sionens overvågning sikrede ikke, at 
der i alle tilfælde blev opnået mervær -
di af tilskuddene.55 
De regionale investeringsfaciliteter  
lettede koordineringen mellem ud -
viklingspartnerne på de forskellige 
niveauer, hvilket har gjort det muligt at 
finansiere projekter, som ville have væ -
ret for store at finansiere for en enkelt 
donor eller finansiel institution. Andre 
potentielle fordele ved at blande 
tilskud og lån er endnu ikke helt nået. 
I halvdelen af tilfældene har blanding 
gjort det muligt at optage lån, for 
eksempel ved at gøre dem til lån på 
lempelige vilkår i overensstemmelse 
med IMF’s krav. I den anden halvdel 
af tilfældene var der imidlertid ingen 
overbevisende analyse, der viste, at 
tilskuddene var nødvendige for, at de 
finansielle institutioner kunne indgå 
aftale om lånet. Hertil kommer, at 
Kommissionen ikke drog fuld fordel af 
muligheden for at indvirke positivt på, 
hvordan projekter blev udformet, eller 
for mere generelt at indvirke på sek -
torspecifikke politikker. Synligheden 
af EU’s støtte har indtil videre været 
begrænset, selv om Kommissionen er 
begyndt at rette op på situationen.
Anbefalinger
56 
Efter syv års erfaringer med de re -
gionale investeringsfaciliteter søger 
Kommissionen at forbedre deres 
udformning og funktion, f.eks. ved at 
udarbejde retningslinjer og deltage 
i EU’s platform for blanding i eksternt 
samarbejde. I denne proces opfordrer 
Retten Kommissionen til at tage føl -
gende anbefalinger i betragtning.
26 Konklusioner og anbefalinger
57 
Kommissionen bør sikre, at EU’s tilskud 
tildeles på basis af en dokumenteret 
vurdering af tilskuddenes merværdi 
med hensyn til opnåelse af EU’s mål 
for udvikling, naboskab og udvidelse. 
I den forbindelse bør den:
a) sikre, at der vedtages og gen -
nemføres hensigtsmæssige 
retningslinjer med henblik på at 
styre Kommissionens inddragelse 
på alle trin i godkendelses- og 
opfølgningsprocessen
b) indtage en mere proaktiv rolle, 
især på EU-delegationsniveau, 
med hensyn til at identificere og 
udvælge projekter
c) sikre, at ansøgninger om tilskud, 
der forelægges for de udøvende 
organer til endelig godkendelse, 
kun vedrører modne projekter og 
indeholder samtlige oplysninger. 
Mere specifikt skal tilskudsansøg -
ningerne præcisere behovet for 
tilskuddene og deres merværdi, 
og hvordan beløbene er blevet 
beregnet
d) afkorte den gennemsnitlige varig -
hed af godkendelsesprocessen ved 
at undersøge, om der altid er be -
hov for foreløbige godkendelser.58 
Kommissionen bør kun udbetale 
støtte, når støttemodtageren reelt har 
brug for det.
59 
Kommissionen bør forbedre sin over -
vågning af anvendelsen af EU-tilskud. 
I den forbindelse bør den:
a) gennemføre en ramme for resul -
tatmåling, der omfatter indikatorer 
for opfølgning af virkningen af 
EU-tilskud
b) give EU-delegationerne klare 
instrukser med hensyn til deres 
rolle i tilsynet med EU’s støtte til 
blandede projekter
c) inkludere ITF i ROM-processen og 
tilpasse ROM-metoden til de karak -
teristiske træk ved blanding.
60 
Kommissionen bør øge sin indsats for 
at sikre, at EU-finansieringen bliver 
tilstrækkelig synlig ved at opstille klare 
krav til synlighed for finansielle institu -
tioner og kræve, at EU-delegationerne 
deltager i synlighedsaktioner.
Vedtaget af Afdeling III, der ledes af Karel PINXTEN, medlem af Revisionsretten, 
i Luxembourg på mødet den 8. juli 2014.
 På Revisionsrettens vegne
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Formand

27
 Bilag
De regionale investeringsfaciliteters globale dækning
Kilde : Databaser forvaltet af de regionale investeringsfaciliteters sekretariater.Bilag  I
Investeringsfaciliteten
for Centralasien (IFCA) — 2010
Tilskud i alt: 64 millioner euroLån i alt: 317 millioner euro
Den asiatiskeinvesteringsfacilitet(AIF) — 2012
Tilskud i alt: 36 millioner euroLån i alt: 358 millioner euro
Den latinamerikanskeinvesteringsfacilitet(LAIF) — 2010
Tilskud i alt: 190 millioner euroLån i alt: 4 515 millioner euroDen caribiskeinvesteringsfacilitet(CIF) — 2012
Tilskud i alt: 35 millioner euroLån i alt: 67 millioner euroNaboskabsinvesterings-faciliteten (NIF) — 2008
Tilskud i alt: 953 millioner euroLån i alt: 9 626 millioner euro
Stillehavsområdetsinvesteringsfacilitet(IFP) — 2012
Tilskud i alt: uoplystLån i alt: uoplyst
EU’s trustfond forinfrastrukturer i Afrika
(ITF) — 2007
Tilskud i alt: 762 millioner euro
Lån i alt: 4 549 millioner euroInvesteringsrammen forVestbalkan (WBIF) — 2008
Tilskud i alt: 302 millioner euroLån i alt: 2 720 millioner euro
28 Bilag Bilag  II De beløb, som der er indgået forpligtelser for og indgået kontrakt om, og som 
er udbetalt af Kommissionen for de enkelte regionale investeringsfaciliteter 
pr. 31. december 2013
(millioner euro)
Forpligtet Kontraheret Udbetalt 
ITF 638 638 459
WBIF 274 260 214
NIF1789 477 422
LAIF1179 160 78
IFCA 86 66 22
AIF 60 34 9
CIF 70 2 1
IFP 10 — —
I alt 2 106 1 637 1 205
1 Heri indgår ikke yderligere 17 millioner euro, som der i 2011 blev indgået forpligtelse for til klimaændringsfaciliteten, og som skal deles mel -
lem NIF og LAIF.
Kilde : Europa-Kommissionen .
29 Bilag Bilag  IIIAntal projekter godkendt under de enkelte regionale investeringsfaciliteter for  
perioden 2007-2013
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 I alt
ITF 4 4 9 13 13 11 15 69
WBIF — 18 47 16 42 31 24 178
NIF — 14 13 15 15 18 17 92
LAIF — — — 5 3 12 5 25
IFCA — — — 1 3 3 4 11
AIF — — — — — 3 5 8
CIF — — — — — — 4 4
I alt 4 36 69 50 76 78 74 387
Kilde : Databaser forvaltet af de regionale investeringsfaciliteters sekretariater. 
30 Bilag Bilag  IVBidrag til de 387 projekter, der blev godkendt under regionale investeringsfaciliteter 
for perioden 2007-2013
(millioner euro)
ITF1WBIF NIF LAIF IFCA AIF CIF I alt
TILSKUD
Investerings-  
facilitetKommissionen 383 226 696 190 64 36 35 1 630
Andre donorer 114 — — — — — — 114
Nationale/regionale vejledende 
programmer80 — 200 — — — — 280
Andre donorer 185 76 57 — — — — 318
Tilskud i alt 762 302 953 190 64 36 35 2 342
LÅN
EUMultilaterale 1 237 2 360 7 095 209 312 110 — 11 323
Bilaterale 1 127 360 2 531 1 992 5 248 37 6 300
Ikke-EURegionale 1 174 — — 2 314 — — 30 3 518
Multilaterale 826 — — — — — — 826
Bilaterale 185 — — — — — — 185
Lån i alt 4 549 2 720 9 626 4 515 317 358 67 22 152
1 Kommissionens og andre donorers bidrag til ITF beregnet som en del af betalingerne til fonden.
Kilde : Databaser forvaltet af de regionale investeringsfaciliteters sekretariater.
31 Bilag Bilag  VLån fra finansielle institutioner ydet under de enkelte regionale investerings-  
faciliteter for perioden 2007-2013
(millioner euro)
EIB EBRD AFD KfWAndre 
finansielle 
institutionerI alt
ITF 1 237 — 881 246 — 2 364
WBIF 1 760 600 200 160 — 2 720
NIF 4 498 2 588 1 100 1 429 11 9 626
LAIF 209 — 823 772 397 2 201
IFCA 170 142 — 4 1 317
AIF 110 — 203 45 — 358
CIF — — 37 — — 37
I alt 7 984 3 330 3 244 2 656 409 17 623
Kilde : Databaser forvaltet af de regionale investeringsfaciliteters sekretariater.
32 Bilag Bilag  VIStikprøven på 15 ITF-projekter, som Retten gennemgik
Kilde : Databaser forvaltet af de regionale investeringsfaciliteters sekretariater.
MALI-MAURETANIEN-SENEGAL
Vandkraftværk — Félou
Omkostninger i alt: 112 millioner euroITF-bidrag: 9 millioner euro
ELFENBENSKYSTEN-SIERRA LEONE-LIBERIA-GUINEA Strømforbindelse
Omkostninger i alt: 387 millioner euroITF-bidrag: 13 millioner euro
ZAMBIA-NAMIBIA-SYDAFRIKAStrømforbindelse i Caprivienklaven
Omkostninger i alt: 321 millioner euroITF bidrag: 15 millioner euroBENIN-TOGORehabilitering af strømforsyningen
Omkostninger i alt: 86 millioner euroITF bidrag: 12 millioner euro
CAMEROUN-TCHAD-DENCENTRAL-AFRIKANSKE REPUBLIKAdgang til Douala
Omkostninger i alt: 66 millioner euroITF-bidrag: 6 millioner euro
ZAMBIAItezhi Tezhi
Omkostninger i alt: 286 millioner euroITF-bidrag: 18 millioner euroMOZAMBIQUE-SYDAFRIKAMaputo lufthavn
Omkostninger i alt: 58 millioner euroITF-bidrag: 2 millioner euroMOZAMBIQUE-ZIMBABWE-ZAMBIA-MALAWIBeirakorridoren
Omkostninger i alt: 230 millioner euroITF-bidrag: 29 millioner euroZAMBIA-MALAWI-MOZAMBIQUERehabilitering af Great East-vejen
Omkostninger i alt: 285 millioner euroITF-bidrag: 40 millioner euroTANZANIABackboneforbindelse
Omkostninger i alt: 388 millioner euroITF-bidrag: 14 millioner euroTANZANIAVictoriasøen vand &sanitet Mwanza
Omkostninger i alt: 122 millioner euroITF-bidrag: 18 millioner euroTANZANIA-KENYA-UGANDA-RWANDA-BURUNDI-DENDEMOKRATISKE REPUBLIK CONGODen østafrikanske transportkorridor
Omkostninger i alt: 146 millioner euroITF-bidrag: 17 millioner euroBURUNDI-RWANDA-DENDEMOKRATISKE REPUBLIK CONGORehabilitering — Ruzizi I og II
Omkostninger i alt: endnu ikke fastlagtITF-bidrag: 3 millioner euroUGANDA-KENYA-TANZANIAKampala vandforsyning —Victoriasøen — vand og sanitet 
Omkostninger i alt: 234 millioner euroITF-bidrag: 22 millioner euro
RWANDA-ETIOPIEN-KENYA-UGANDA-TANZANIA-BURUNDIGeotermisk risikobegrænsendefacilitet for Østafrika
Omkostninger i alt: endnu ikke fastlagtITF-bidrag: 30 millioner euro
33 Bilag Bilag  VIIStikprøven på 15 NIF-projekter, som Retten gennemgik
Kilde : Databaser forvaltet af de regionale investeringsfaciliteters sekretariater.
SMV-ﬁnansieringsfacilitet
Armenien, Aserbajdsjan, Georgien,
Moldova, Ukraine, HvideruslandOmkostninger i alt: 150 millioner euroNIF-bidrag: 15 millioner euro
SMV-garantifaciliteten
Jordan, Libanon, Egypten,Tunesien, MarokkoOmkostninger i alt: 320 millioner euroNIF-bidrag: 24 millioner euro
EGYPTEN
Program for bedre vand- og spildevandstjenester
Omkostninger i alt: 295 millioner euroNIF-bidrag: 5 millioner euroTUNESIEN
2. fase i Tunis’ hurtige jernbanenet
Omkostninger i alt: 550 millioner euroNIF-bidrag: 28 millioner euroGEORGIEN
Øst-vest-motorvej
Omkostninger i alt: 592 millioner euroNIF-bidrag: 20 millioner euro
MOLDOVA
Program for udviklingaf vandforsyning
Omkostninger i alt: 32 millioner euro
NIF-bidrag: 10 millioner euro
ARMENIEN
Vandprojekt i mindre kommuner
Omkostninger i alt: 21 millioner euro
NIF-bidrag: 8 millioner euroUKRAINE
Teknisk bistand til kommuner
Omkostninger i alt: 135 millioner euroNIF-bidrag: 5 millioner euro
MAROKKO
Sporvejssystem i Rabat
Omkostninger i alt: 346 millioner euroNIF-bidrag: 5 millioner euro
MAROKKO
Solcelleanlæg i Ourzazate
Omkostninger i alt: 807 millioner euroNIF-bidrag: 30 millioner euro
MAROKKO
Program for drikkevandseﬀektivitet
Omkostninger i alt: 101 million euroNIF-bidrag: 7 millioner euro
EGYPTEN
Program for integrerede og bæredygtigeboliger og udvikling af lokalsamfundO
mkostninger i alt: 175 millioner euro
NIF-bidrag: 30 millioner euroEGYPTEN
Strømtransmission
Omkostninger i alt: 762 millioner euroNIF-bidrag: 20 millioner euro
EGYPTEN
Cairos Metros Linje 3, fase III
Omkostninger i alt: 2 075 millioner euroNIF-bidrag: 40 millioner euroGEORGIEN
VandinfrastrukturModernisering fase II
Omkostninger i alt: 80 millioner euroNIF-bidrag: 8 millioner euro
34 Bilag Bilag  VIIIStikprøve af projekter til etablering af subfaciliteter
Facilitet Titel RedskabTilskudsbeløb
(millioner euro)Land/regionLedende 
finansierings -
institutionAndre kilder 
til ekstern 
finansiering
ITFAfrica Energy Guarantee 
Fund (den afrikanske 
energigarantifond)Teknisk bistand  1 Regional EIB —
ITFAfrican Sustainable Energy 
Facility (den afrikanske facili -
tet for bæredygtig energi)Teknisk bistand/
tilskud 8 Regional EIB —
ITFGeothermal Risk Mitigation 
Facility (facilitet for geo-  
termisk udvikling)Tilskud  30 Rwanda, Etiopien, 
Kenya, Uganda, 
Tanzania, BurundiKfW —
NIF SMV-garantifaciliteten Tilskud  24 Jordan, Libanon, 
Egypten, Tunesien, 
MarokkoEIB AFD, WB, OFID
NIF SMV-finansieringsfacilitetenTeknisk bistand/
tilskud 15 Armenien, Aser -
bajdsjan, Georgien, 
Moldova, Ukraine, 
BelarusEBRD EIB, KfW
NIFMENA-fond for mikrovirk -
somheder og små og mel -
lemstore virksomhederTeknisk bistand/
tilskud 10 Regional KfW —
IFCAKirgisistans finansierings -
facilitet for bæredygtig 
energieffektivitetTeknisk bistand/
tilskud 7 Kirgisistan EBRD —
IFCASMV-finansieringsfacilitet for 
CentralasienTeknisk bistand/
tilskud 11 Regional EBRD —
35 Bilag
Projekter nævnt i punkt 42
Facilitet Projekttitel RedskabTilskudsbeløb
(millioner euro)Land/regionLedende 
finansierings -
institution
ITF Strømforbindelse Rentegodtgørelser 13Elfenbenskysten - Sierra 
Leone - Liberia - GuineaEIB
ITF Strømforbindelse i Caprivienklaven Rentegodtgørelser 15Zambia - Namibia -  
SydafrikaEIB
ITF Rehabilitering af Great East-vejen Rentegodtgørelser 25Zambia - Malawi -  
MozambiqueEIB
ITF Den østafrikanske transportkorridor Rentegodtgørelser 17Tanzania - Kenya -  
Uganda - Rwanda -  
Burundi - Den Demokrati -
ske Republik CongoEIB
ITF Itezhi Tezhi Rentegodtgørelser 18 Zambia EIB
NIFProgram for bedre vand- og 
spildevandstjenesterTilskud 5 Egypten KfW
NIF Sporvejssystem i Rabat Teknisk bistand 5 Marokko AFD
NIF 2. fase i Tunis’ hurtige jernbanenet Tilskud 28 Tunesien AFD
NIF Modernisering af vandinfrastrukturen Teknisk bistand/tilskud 8 Georgien EIB
NIF SMV-finansieringsfaciliteten Teknisk bistand/tilskud 15Armenien, Aserbajdsjan, 
Georgien, Moldova, 
Ukraine, HvideruslandEBRD
NIF Strømtransmission Teknisk bistand/tilskud 16 Egypten EIB
NIF Øst-vest-motorvej Tilskud 20 Georgien EIB
NIF Solcelleanlæg i Ouarzazate Tilskud 30 Marokko EIB
NIFProgramme for 
drikkevandseffektivitetTeknisk bistand/tilskud 7 Marokko KfW
NIF Cairos Metros Linje 3, fase III Teknisk bistand/tilskud 40 Egypten AFDBilag  IX
36
Kommissionen har udviklet denne struktur under 
hensyntagen til de potentielle fordele ved facili -
teterne og mener, at dens forvaltning har været 
tilfredsstillende.
Kommissionen mener, at der ved vurderingen af, 
hvorvidt de potentielle fordele er blevet opnået, 
skal tages hensyn til tilskuddenes art (f.eks. tek -
nisk bistand) og resultaterne af gennemførelsen af 
projekterne.
VI
Kommissionen mener, at godkendelsesproces -
sen var grundig: Alle de relevante parter ind -
drages i tilstrækkeligt omfang, og Kommissionen 
tilpasser høringsprocessen til de særlige forhold, 
der præger projekterne. Der er tilstrækkelige og 
fyldestgørende oplysninger til rådighed under 
beslutningstagningsprocessen.
Det sikres i alle tilfælde, at der opnås en merværdi: 
Projekterne forelægges først for det kompetente 
administrative udvalg, når alle projektets bestand -
dele er afklaret, og dets merværdi tydeligt fremgår.
Reglerne for udbetaling af forskud bliver revi -
deret i de nye kontraktmodeller for finansielle 
instrumenter.
VII
Kommissionen mener, at begrundelsen for finan -
sieringen var klar i alle disse tilfælde. Disse tilfælde 
beskrives i punkt 42 i denne beretning og er blevet 
behørigt anfægtet og begrundet af Kommissionen. 
Se Kommissionens svar på punkt 42, litra a)-g).
I alle disse tilfælde er prioriteterne for faciliteterne 
blevet tilpasset til EU’s sektorpolitikker for hver af 
regionerne (som klart er anført i deres respektive 
strategiske retningslinjer).
Kommissionen vil dog se på, hvordan man kan opnå 
en større indvirkning på sektorpolitikken, og hvor -
dan EU’s støtte kan gøres mere synlig.Resumé
I
Kommissionen glæder sig over denne særberetning 
og anbefalingerne, som yderligere vil forbedre for -
valtningen af blandingsfaciliteterne, en nyskabende 
tilgang til finansiering af udviklingssamarbejde.
Der er et stort behov for investeringer i EU’s part -
nerlande. De offentlige midler og midlerne fra 
donorerne er langtfra tilstrækkelige til at dække 
dette behov. De enkelte lande har brug for at til -
trække yderligere offentlig og privat finansiering for 
at fremme den økonomiske vækst som grundlag for 
bekæmpelsen af fattigdom.
Dagsordenen for forandring understreger, at støtte 
til inklusiv vækst og jobskabelse er hovedpriorite -
ter for EU’s eksterne samarbejde. I den forbindelse 
anerkendes blanding som et vigtigt instrument, der 
gør det muligt at mobilisere yderligere midler og 
øge virkningen af EU’s støtte.
Ved at slå bro over finansieringskløfterne i forbin -
delse med investeringsprojekter gør EU’s tilskud det 
tit muligt at gennemføre projekterne som helhed, 
og de kan derfor mobilisere mere supplerende 
finansiering end lån fra finansielle institutioner. 
Desuden bidrager de offentlige finansielle institu -
tioner, som deltager direkte i blandingen, også med 
anden finansiering end lån, såsom egenkapital eller 
efterstillet gæld.
IV
Kommissionen er ansvarlig for oprettelsen af 
faciliteterne, som bedømmes positivt i beretnin -
gen. Forvaltningen af projekterne gennemføres 
i partnerskab. Kommissionen administrerer faci -
liteterne, mens udviklingsfinansieringsinstitutio -
nerne er ansvarlige for den daglige forvaltning af 
projekterne. De gennemfører de budgetopgaver, 
som de har fået pålagt, i overensstemmelse med 
reglerne for indirekte forvaltning, der er fastsat 
i finansforordningen.Kommissionens  
svar
Kommissionens svar 37
Kommissionen er ansvarlig for oprettelsen af 
faciliteterne, som bedømmes positivt i beretnin -
gen. Forvaltningen af projekterne gennemføres 
i partnerskab. Kommissionen administrerer faci -
liteterne, mens udviklingsfinansieringsinstitutio -
nerne er ansvarlige for den daglige forvaltning af 
projekterne. De gennemfører de budgetopgaver, 
som de har fået pålagt, i overensstemmelse med 
reglerne for indirekte forvaltning, der er fastsat 
i finansforordningen.
Kommissionen har udviklet denne struktur 
under hensyntagen til de potentielle fordele ved 
faciliteterne.
18
Kommissionen er i gang med at se på forvaltningen 
af ITF og de begrænsninger, som Revisionsretten 
peger på, såsom restriktionerne for regionale pro -
grammer (f.eks. åbning over for nationale program -
mer, samme stemmerettigheder for forskellige 
sektorer, forvaltning varetaget af Kommissionen).
20
Identifikationen af projekter er resultatet af samspil 
og drøftelser mellem forskellige parter, herunder 
partnerlandene eller relevante regionale organi -
sationer, Kommissionen og EU-delegationerne, 
andre donorer, de finansielle institutioner og i visse 
tilfælde repræsentanter for den private sektor og 
civilsamfundet.
Identifikationen af projekter bygger på programme -
ringsprocessen og på de politiske prioriteter, som er 
godkendt af Kommissionen, EU-Udenrigstjenesten 
og partnerlandene. Identifikationen af projekter 
bygger desuden på de strategiske drøftelser, som 
afholdes inden for hver enkelt blandingsfacilitet 
inden for rammerne af strategirådet/styringskomi -
téen, og på drøftelserne om analysen af porteføljen 
af godkendte projekter og projektpipelinen.VIII
Kommissionen noterer sig, at de anbefalinger, som 
Revisionsretten fremsætter, stemmer helt overens 
med den reform af faciliteterne, som Kommissionen 
iværksatte i slutningen af 2013, og som nu er nået til 
godkendelsesfasen.
Indledning
Tekstboks 1
IMF kræver ikke længere, at hvert enkelt lån skal 
ydes på lempelige vilkår; i stedet fastsætter den en 
samlet vægtet procentsats for lån på lempelige vil -
kår, der gælder for den samlede låntagning. Denne 
mekaniske strategi vil derfor ikke automatisk blive 
anvendt fremover.
08
Kommissionen overvejer nu at ændre ITF, så den 
forvaltes ligesom de øvrige seks regionale facili -
teter, således at det er de samme regler, der gæl -
der for dem alle, hvilket vil gøre processen mere 
gennemsigtig og forudsigelig for alle partnerne 
og sikre lige rettigheder for alle medlemsstaterne 
i de administrative udvalg. Desuden kan de særlige 
midler, som medlemsstaterne afsætter til blanding, 
stadig forvaltes af EIB, hvis de ønsker det.
12
Kommissionen støtter aktivt, at flere agenturer 
i medlemsstaterne deltager i gennemførelsen af 
faciliteterne for at sikre lige muligheder og øget 
udveksling af bedste praksis.
Bemærkninger
16
Kommissionen mener, at forvaltningen af de 
regionale investeringsfaciliteter har været 
tilfredsstillende.
Kommissionens svar 38
Det er de finansielle institutioners ansvar at fore -
tage de nødvendige beregninger i overensstem -
melse med internationale standarder, princippet 
om rettidig omhu og de godkendte metoder 
inden for rammerne af partnerskab og en effektiv 
arbejdsdeling.
De finansielle institutioners specialiserede teams 
foretager en tilbundsgående projektvurdering 
i overensstemmelse med principperne om rettidig 
omhu.
De tilgrundliggende undersøgelser foretages især 
af den ledende europæiske finansielle institution og 
er til rådighed, når der er bekymring over projekter -
nes egnethed, eller når der anmodes om yderligere 
oplysninger ud over de oplysninger, som indgår 
i ansøgningen.
Kommissionen mener ikke, at det er nødvendigt, at 
de finansielle institutioner systematisk fremlægger 
undersøgelserne, da det i de fleste tilfælde blot vil 
øge den administrative byrde uden at give en reel 
merværdi.
24
Kommissionen vil gerne understrege, at EU’s 
bidrag først er blevet godkendt, når de nødvendige 
oplysninger, som viser, at de væsentligste krav i de 
strategiske retningslinjer er overholdt, foreligger.
Alle de oplysninger, som er nødvendige for, at der 
kan træffes en beslutning, er blevet fremlagt og 
medtaget i beslutningstagningsprocessen. Kom -
missionen kan ifølge finansforordningen i for -
bindelse med indirekte forvaltning benytte sig af 
det arbejde, som allerede er blevet udført af den 
bemyndigede enhed i overensstemmelse med 
principperne om rettidig omhu og arbejdsdeling, 
som har en central plads i vores partnerskab med 
de finansielle institutioner.
Det er kun tilstrækkeligt modne projekter, der kan 
godkendes. Der er stadig mulighed for senere at 
gennemføre feasibilityundersøgelser for at styrke 
projektets struktur yderligere i overensstemmelse 
med tilskudsmodtagernes behov, således at projek -
tets kvalitet øges.Systematisk  at »tage initiativet« er ikke et opera -
tionelt mål i sig selv for Kommissionen. Kommis -
sionen bestræber sig snarere på at skabe størst 
mulig effektivitet og arbejdsdeling under identifi -
kationsprocessen og på at bygge på alle parternes 
operationelt stærke sider. Dette vil blive yderligere 
strømlinet gennem reformen af blanding, som er 
i godkendelsesfasen.
21
Kommissionen har planer om at revidere den måde, 
hvorpå faciliteterne for den afrikanske region er 
opbygget. Se Kommissionens svar på punkt 18.
Fælles svar fra Kommissionen  
på punkt 22-31
22
På grund af faciliteternes fleksibilitet og store 
sektordækning er processen med fastsættelse af 
en fælles indikator for merværdi for alle projekter 
nødvendigvis kompleks og næsten umulig.
Tilskuddets merværdi vurderes altid, og denne 
vurdering er blevet styrket i tidens løb, navnlig 
i forbindelse med det arbejde, som EU-platformen 
har udført.
23
Kommissionen mener, at den rådede over de rele -
vante oplysninger, som var nødvendige i de forskel -
lige faser af godkendelsen (foreløbig og endelig). 
De finansielle oplysninger, som foreligger ved den 
foreløbige godkendelse, ændrer sig ofte. Disse 
oplysninger vurderes imidlertid ved den endelige 
godkendelse.
Desuden kan visse lånebetingelser ændre sig mel -
lem ansøgningen og den endelige godkendelse på 
grund af økonomiske svingninger. De finansielle 
institutioner kan derfor afslutte forhandlingerne 
om de præcise betingelser for deres lån (rentesats, 
løbetid osv.), efter at bestyrelsen for faciliteten har 
givet sin godkendelse.
Kommissionens svar 39
Subventionsniveauet, gældsbæredygtigheden, 
tilskuddets størrelse og den økonomiske levedyg -
tighed er alle centrale elementer i den analyse, 
som foretages af de finansielle institutioner og 
Kommissionen.
26
Kommissionen inddrager EU-delegationerne 
i vurderingen af tilskuddets levedygtighed, 
og de spørges til råds, når det er relevant for 
udvælgelsesprocessen.
96 % af de delegationer, som svarede, anførte, at 
de deltager i udvælgelsesprocessen. Det lavere tal 
(59 %) svarer til den indledende identifikationsfase, 
der indgår i den samlede udvælgelsesproces.
Kommissionen bestræber sig på at inddrage EU-
delegationerne mere i forberedelsen og opfølgnin -
gen af blandingsoperationer. Dette er vigtigt for at 
sikre, at der er sammenhæng i EU’s aktiviteter, og 
for at øge EU’s synlighed og give EU større vægt 
under den politiske dialog.
27
Startdatoen for beregningen bør ikke være forbere -
delsen af projektet. Forberedelsen er kun en forelø -
big angivelse af potentielle projekter med et meget 
forskelligt udviklingsniveau og forskellige grader af 
modenhed.
Kommissionen mener, at den mest hensigtsmæs -
sige indikator er den tid, der går, fra det tekniske 
udvalg godkender projektet, til det administrative 
udvalg vedtager det i forbindelse med den endelige 
godkendelse.
Det giver et resultat på ca. 4 måneder for LAIF-
projekter, 3 måneder for CIF, 6½ måned for NIF, 
5½ måned for AIF og ca. 4 måneder for IFCA. Denne 
tidsramme forekommer rimelig i betragtning af 
blandingsprojekternes tekniske kompleksitet og det 
potentielle antal partnere, som deltager.Tekstboks 2
Som anført i referatet af det 9. møde i ITF’s forret -
ningsudvalg fik medlemmerne yderligere oplysnin -
ger om dette projekt efter at have anmodet om det.
Projektet blev godkendt i 2009. Siden da er ansøg -
ningsformularen blevet forbedret betydeligt for at 
supplere de oplysninger, som de finansielle institu -
tioner giver.
25
Alle de projekter, der finansieres via faciliteterne, 
analyseres både ud fra et økonomisk perspektiv og 
med hensyn til gældsbæredygtighed. Et af Kom -
missionens og de finansielle institutioners vigtigste 
mål er at sikre den påtænkte investering og dens 
levedygtighed og udviklingsmæssige virkninger på 
længere sigt.
Men der kan ikke fastsættes ensartede kriterier, 
såsom mindstegrænser, for vurdering af den økono -
miske levedygtighed. Arbejdsgruppen for støttead -
ditionalitet i forbindelse med blandingsmekanismer 
konkluderede i 2009, at selve blandingsoperationer -
nes egenart kræver, at man ser på hver enkelt sag, 
når man skal vurdere størrelsen, formen og arten af 
den nødvendige støtte. Denne tilgang er for nylig 
blevet bekræftet i forbindelse med det arbejde, 
som EU-platformen for blanding i eksternt samar -
bejde har udført.
Projekternes interne økonomiske afkast vurderes 
altid som led i rettidig omhu. Beslutningerne om 
tildeling af tilskud foretages på grundlag af den 
økonomiske og finansielle analyse af projekterne 
og de forventede sociale fordele (overkommelige 
priser, indvirkninger på sundheden, den sociale 
situation).
Denne gennemgang er baseret på de oplysninger, 
som er givet i ansøgningsskemaet, og yderligere 
oplysninger, som stammer fra kontakter mellem 
forskellige tjenestegrene i Kommissionen og dens 
delegationer, de finansielle institutioner og alle 
relevante parter før, under og efter de tekniske 
møder.
Kommissionens svar 40
I blandingsfaciliteternes første år var det en udfor -
dring at foretage vurderingen, uden at der forelå 
sammenligninger med tilsvarende projekter, men  
Kommissionen benytter sig af de erfaringer, som  
er indhøstet i årenes løb, til at finpudse vurderings-  
processen.
Nu, hvor reformen af blanding er blevet drøftet 
og for nylig er blevet vedtaget, vil det tilskudsbe -
løb, der ydes som finansiering, blive underkastet 
yderligere sammenligninger og give mere valuta for 
pengene.
31
Der er ikke tegn på, at dette er sket indtil nu. Kom -
missionens partnere er udviklingsbanker, ikke 
forretningsbanker; deres hovedformål er at bidrage 
til udviklingsfinansiering. Fortroligheden omkring 
prisfastsættelsesmodeller og -beslutninger har 
dog ganske rigtigt hindret en omfattende brug af 
rentetilskudsinstrumentet.
Når der anvendes rentetilskud, benytter Kommis -
sionen sig navnlig af sin egen overvågning af de 
multilaterale institutioner (bl.a. gennem søjlevur -
deringen) og det nationale tilsyn og den nationale 
lovgivning om bilaterale institutioner til at mindske 
risikoen.
De renteberegninger, som bankerne foretager, 
underkastes kontrol og benchmarking.
32
Under indirekte central forvaltning eller fælles 
forvaltning var de udbetalte forskud ganske rigtigt 
høje på det tidspunkt, hvor de første faciliteter blev 
oprettet. Det skyldtes behovet for at lancere en ny 
form for bistand og tilskynde de finansielle institu -
tioner til at overtage forvaltningen af komplekse 
projekter.
Reglerne for udbetaling af forskud er blevet revide -
ret i de nye kontraktmodeller for finansielle instru -
menter, hvilket har medført et fald i forfinansierin -
gens størrelse.Beviset for, at procedurens længde er passende og 
rimelig, er, at der hidtil ikke har været noget, der 
har tydet på, at relevante projekter ikke blev gen -
nemført på grund af forsinkelser i godkendelses -
proceduren. Tværtimod er godkendelsesprocessen 
tilstrækkeligt fleksibel til, at der kan tages hensyn til 
partnernes behov, således at processen om nødven -
digt kan fremskyndes.
29
Kommissionen vil gerne præcisere, at det i lyset af 
problemer i forbindelse med de enkelte projekter 
måske nok er nødvendigt, men ikke tilstrækkeligt, 
at nå op på IMF’s subventionsniveau. Overholdelsen 
af grænsen på 35 % kan betragtes som en første 
nødvendig forudsætning for, at finansieringspak -
ken kan accepteres af en tilskudsmodtager, som 
er underlagt IMF-begrænsninger. Det er imidlertid 
ikke automatisk en tilstrækkelig betingelse i sig selv. 
Visse projekter kræver et større element af gavebi -
stand i finansieringspakken end 35  %, uden at der 
sættes spørgsmålstegn ved den væsentlige udvik -
lingseffekt, de har.
30
Begrundelsen for de tilskudsbeløb, som der 
anmodes om, kan variere betydeligt alt efter den 
specifikke markedshindring, det drejer sig om, 
overkommelige priser for målgruppen, projektets 
modenhed, de lokale markedsvilkår, muligheden for 
at skaffe midler fra andre finansieringskilder, pro -
jektledernes kapacitet og risikovillighed og andre 
betingelser. Denne variation gør det sammen med 
manglen på pålidelige markedsoplysninger i part -
nerlandene til noget af en udfordring at udstikke 
kriterier for fastsættelsen af tilskudsbeløb, der 
omfatter alle tænkelige interventioner i alle tæn -
kelige dynamiske markedssammenhænge. I sidste 
ende er Kommissionen i et vist omfang afhængig 
af de finansielle partnerinstitutioners evne til at 
forhandle sig til den bedste aftale, dvs. det mindste 
mulige tilskudsbeløb, for at katalysere et bestemt 
projekt. Der er ikke nogen brugbare alternativer til 
denne prisfastsættelsesproces for visse projekter. 
For eksempel bestemmes størrelsen af en »first 
loss«-garanti i forbindelse med lån til små og mel -
lemstore virksomheder som regel ikke af tidligere 
erfaringer (hvis sådanne findes), men snarere af 
långivernes oplevede risiko — et subjektivt para -
meter, som kun kan fastlægges gennem effektiv 
forhandling.
Kommissionens svar 41
35
Efter godkendelsen af projektet sørger EU-dele -
gationerne og/eller Kommissionens hovedkvar -
ter (alt efter projektets omfang) for en passende 
opfølgning.
Kommissionens tjenestegrene er jævnligt i kontrakt 
med bankens nationale kontorer i de relevante 
lande, og der afholdes møder med delegationen og 
de lokale projektkoordinatorer i de ledende finan -
sielle institutioner. De ledende finansielle institu -
tioner har en kontraktlig forpligtelse til hvert år at 
indsende rapporter til delegationen. Som fastsat 
i de kontrakter, der indgås som led i delegeret 
samarbejde, bliver Kommissionen desuden inddra -
get i, informeret om og inviteret til at deltage i de 
observatørmissioner, som den ledende finansielle 
institution gennemfører i marken.
De kontraktlige ordninger er tilstrækkeligt klare til, 
at der kan foretages en passende overvågning.
Når man øger delegationernes deltagelse i pro -
cessen i forhold til tidligere, vil opfølgningen og 
overvågningen også blive øget. Anvisningerne til 
delegationerne vil blive opdateret med henblik 
herpå.
36
Kommissionen anerkender henvisningen til det 
igangværende arbejde med resultatorienterede 
indikatorer, som de finansielle institutioner skal 
bruge til overvågning og rapportering, og under -
streger, at den ledende finansielle institution foreta -
ger resultatovervågning.
37
Alle projekterne underkastes overvågning og 
evaluering(er). Nogle midtvejsevalueringer er blevet 
afsluttet, som det er tilfældet med NIF, eller vil snart 
blive iværksat, som det er tilfældet med LAIF.Tekstboks 3
Kommissionen overholdt de gældende regler og 
bestemmelser fuldt ud.
Den udbetaling, som omtales i tekstboks 3, blev 
foretaget i 2010. For NIF ændrede Kommissionen 
denne udbetalingspolitik i 2012 (jf. punkt 32).
Desuden skal der ved vurderingen af dette NIF-
projekt tages hensyn til de usædvanlige forhold og 
de begivenheder, som fandt sted i partnerlandet fra 
januar 2011, og som har påvirket gennemførelsen af 
projektet.
33
Der er planer om at revidere systemet for forskuds -
betalinger for ITF.
34
Projekterne under disse faciliteter godkendes og 
udvælges direkte af de europæiske finansielle 
institutioner i fuld overensstemmelse med de mål, 
aktiviteter og kriterier, der er fastsat for projektet. 
Udvælgelsen af underlån og garantier bestemmes 
af de projektrelaterede parametre (som er speci -
ficeret i databladet), navnlig dem, der fastsætter 
de mål, som projektet sigter mod. De finansielle 
institutioners standarder for rettidig omhu anven -
des under godkendelses- og udvælgelsesprocedu -
rerne. Disse procedurer følger en vedtaget, omkost -
ningseffektiv arbejdsdeling mellem partnerne, som 
omfatter regler for udvælgelse af underordnede 
foranstaltninger. De berettigede finansielle institu -
tioner aflægger detaljeret rapport om de projekter, 
der indgår i faciliteten, både regelmæssigt og på ad 
hoc-basis eller når Kommissionen anmoder om det.
Tekstboks 4
Efter Kommissionens mening fremgik alle de nød -
vendige oplysninger af ansøgningsformularerne 
for NIF-projektet under finansieringsfaciliteten for 
SMV’er.
Kommissionens svar 42
42 a)
For den mulige finansiering uden ITF-bidrag under 
IMF-programmet var der rent faktisk et loft for lån, 
som ikke blev ydet på lempelige vilkår (se tabel 1 
i IMF’s landerapporter for 2009 og 2010), og alle 
yderligere lån skulle derfor ydes på lempelige vilkår. 
Beslutningen om, hvorvidt et givet projekt kommer 
i betragtning for lån på lempelige vilkår eller ej, er 
en suveræn beslutning, som træffes af Zambia efter 
drøftelser med det internationale samfund, afhæn -
gigt af de økonomiske forhold i forbindelse med det 
enkelte projekt.
42 b)
EUF-tilskuddet alene havde vist sig at være util -
strækkeligt til at sikre en tilstrækkelig finansiering af 
projekterne. De yderligere midler, som var nødven -
dige for at slå bro over finansieringskløften, blev 
kun stillet til rådighed, fordi de finansielle institutio -
ners midler blev mobiliseret gennem ITF-bidraget.
42 c)
Tilskud kan have en høj merværdi, selv om de er 
små, f.eks. ved at slå bro over finansieringskløf -
ten, forbedre projektets kvalitet osv. I tre af disse 
tilfælde var tilskuddet med til at gøre de generelle 
finansielle betingelser mere lempelige, da lånta -
geren ikke anså den finansieringspakke, som de 
medfinansierende parter foreslog, for at være fuld -
stændig acceptabel. For det andet projekt gjorde 
tilskuddet det muligt at øge projekternes poten -
tielle virkning, herunder de finansielle fordele.
42 d)
Kommissionen er ikke enig i Revisionsrettens kon -
klusion. Den endelige støttemodtager kunne have 
valgt et andet alternativ, som ville have været mere 
rentabelt, men som ville have haft negative indvirk -
ninger på miljøet. ITF-tilskuddet var med til at lette 
investeringerne i den mest miljøvenlige løsning og 
opveje de højere investeringsomkostninger.Desuden vil Kommissionen gerne understrege, at:
i) ROM-procedurerne for de regionale investerings -
faciliteter, der forvaltes af DEVCO, er de samme 
som for de øvrige DEVCO-projekter, og at
ii) DEVCO træffer de nødvendige foranstaltninger 
i forbindelse med ROM-vurderingens resultater: 
For projekter, som har været igennem ROM-pro -
cessen, sendes resultaterne til den EU-delegation/
de kontorer i hovedkvarteret, som deltager i pro -
jektforvaltningen. Der forventes et svar fra dele -
gationen, og det sendes som regel til den ledende 
finansielle institution. Om nødvendigt afholdes 
der et kontradiktorisk møde for at præcisere ROM-
vurderingens resultater. Desuden mødes Kommis -
sionens repræsentanter med de konsulenter, der 
har gennemført ROM-besøgene, til regelmæssige 
debriefingmøder, så de kan blive orienteret om 
situationen i marken.
Der er planer om at revidere forvaltningen af ITF-
projekterne fremover for eventuelt at bringe den 
i overensstemmelse med de øvrige faciliteter.
Fælles svar fra Kommissionen  
på punkt 39-42
39
Kommissionen er ikke enig i Revisionsrettens 
analyse af påvisningen af behovet for tilskud for 
at muliggøre lånet. Ansøgningsformularen udgør 
grundlaget for vurderingen, som er en veloverve -
jet bedømmelse baseret på input fra tematiske og 
geografiske enheder og fra EU-delegationerne og 
sekretariatet, tit suppleret af yderligere undersø -
gelser. Kommissionens vurdering, som støttes af 
tekniske møder med de finansielle institutioner og 
de administrative udvalg, hvori medlemsstaterne 
deltager, er solid og velfunderet. Kommissionen 
mener, at udvælgelsesprocessen for tilskud giver 
tilstrækkelig sikkerhed og bevis for behovet herfor.
42
Kommissionen er ikke enig i denne analyse af føl -
gende grunde:
Kommissionens svar 43
46
Efter Kommissionens mening medfører faciliteterne 
generelt betydelige politiske gevinster.
Det politiske miljø er en integrerende del af projekt -
vurderingen. Hvert projekt har sine egne specifikke 
mål og forventede virkninger, som er forskellige alt 
efter projektets art. Et enkelt projekt forventes ikke 
at have indvirkning på alle målene (dette er des -
uden ikke tilrådeligt).
Med hensyn til ITF kan der ganske rigtigt udøves 
fælles indflydelse på politikken i den pågældende 
sektor, når projektet stemmer overens med dele -
gationens målsektor. Det forholder sig anderledes 
i tilfælde, hvor et projekt ikke falder ind under dele -
gationens målsektor, men alligevel har en regional 
rækkevidde.
51
Kommissionen vil af politiske og strategiske grunde 
(selv om den mener, at EU’s retningslinjer om 
synlighed er blevet overholdt) intensivere foran -
staltningerne vedrørende synlighed og inddrage 
delegationerne yderligere i processen.
51 a)
Alle kontrakterne indeholder særlige artikler (både 
i de almindelige betingelser og i bilaget, som 
indeholder en beskrivelse af foranstaltningen) om 
projekter, som finansieres via de regionale blan -
dingsfaciliteter. Det fastsættes i disse artikler, at 
den ledende finansielle institution skal sørge for, at 
tilskuddet er tilstrækkeligt synligt.
Desuden er der i den nye delegeringsaftale for 
indirekte forvaltning, som vil blive brugt fra 2014 for 
alle projekter, som der indgås kontrakt om i for -
bindelse med de regionale blandingsfaciliteter, et 
specielt bilag vedrørende en kommunikations- og 
synlighedsplan, som vil blive udarbejdet for hvert 
enkelt projekt.42 e)
Kommissionen er ikke enig i Revisionsrettens kon -
klusion, som ikke er tilstrækkeligt dokumenteret.
NIF-tilskuddet var nødvendigt for at frigøre den 
samlede investeringspakke for projektet og var helt 
i overensstemmelse med EU’s og partnerlandets 
politiske mål.
42 f) 
Kommissionen er ikke enig i Revisionsrettens vurde -
ring, som indebærer, at tilskuddet var nødvendigt 
for, at modtageren kunne acceptere de tilknyttede 
lån, at den blandede pakke kunne sammenlignes 
med andre finansielle tilbud, og at tilskuddet ikke 
var for højt.
42 g) 
Denne bemærkning tager ikke hensyn til, at det 
produkt, som der ikke blev ydet tilskud til, byg -
gede på den forudsætning, at der ville blive ydet 
et tilskud. NIF-bidraget til en sådan ordning er helt 
klart nødvendigt for, at de europæiske finansielle 
institutioner kan yde lån til en rente, som tilskynder 
bankerne til at låne videre til små og mellemstore 
virksomheder. Det forhold, at NIF-bidraget ikke 
(eller kun delvis) bliver brugt, må snarere betragtes 
som et tegn på succes. Det baner vej for en opfølg -
ningsfacilitet med et lavere niveau af NIF-bidrag 
(hvilket ikke betyder, at NIF-tilskuddet bør være 
lavere, når der er tale om en anden første operation 
i et land).
44
Kommissionen gør en proaktiv indsats for at påvirke 
projekternes udformning. Påvirkningens form 
afhænger i høj grad at projekttypen, da projek -
terne har forskellige mål og forskellige forventede 
virkninger. Blandingsprojekter bygger på partner -
skaber og ansvarsdeling mellem donorerne. Kom -
missionen spiller en nøglerolle i dette partnerskab 
og har stor indflydelse på alle relevante aspekter af 
projekterne.
Kommissionens svar 44
54
Kommissionen mener, at godkendelsesproces -
sen var grundig: Alle de relevante parter ind -
drages i tilstrækkeligt omfang, og Kommissionen 
tilpasser høringsprocessen til de særlige forhold, 
der præger projekterne. Der er tilstrækkelige og 
fyldestgørende oplysninger til rådighed under 
beslutningstagningsprocessen.
Det sikres i alle tilfælde, at der opnås en merværdi: 
Projekterne forelægges først for det kompetente 
administrative udvalg, når alle projektets bestand -
dele er afklaret, og dets merværdi tydeligt fremgår.
Reglerne for udbetaling af forskud bliver revi -
deret i de nye kontraktmodeller for finansielle 
instrumenter.
55
Kommissionen mener, at begrundelsen for finansie -
ringen var klar i alle tilfælde. Disse tilfælde beskrives 
i punkt 42 i denne beretning og er blevet behørigt 
anfægtet og begrundet af Kommissionen. Se Kom -
missionens svar på punkt 42, litra a)-g).
I alle disse tilfælde er faciliteternes prioriteter blevet 
tilpasset til EU’s sektorpolitikker for hver af regio -
nerne (som klart er anført i deres respektive strate -
giske retningslinjer).
Kommissionen vil dog se på, hvordan man kan opnå 
en større indvirkning på sektorpolitikken, og hvor -
dan EU’s støtte kan gøres mere synlig.
57
Kommissionen accepterer anbefalingen. Den nye 
ansøgningsformular viser tydeligt de forskellige 
former for merværdi, som tilskuddet kan medføre.Med hensyn til WBIF har GD for Udvidelse via sine 
kontrakter om teknisk bistand (IPF og OFICO) sikret 
sig, at alle kommunikations- og PR-redskaber (hjem -
mesider, rapporter, vejledninger, faktablade, semi -
narer, workshops osv.) angiver EU’s rolle i mekanis -
men. Desuden udvikles der et tættere samarbejde 
med de internationale finansielle institutioners 
kommunikationsenheder, og det er nu tydeligt, 
at der i højere grad henvises til EU og WBIF. Det 
forventes, at synligheden og sammenhængen vil 
blive forbedret yderligere, idet alle WBIF-kommu -
nikationsaktiviteter vil blive centraliseret i den nye 
udvidede IFICO-kontrakt.
52
Kommissionen vil gerne understrege, at håndbogen 
i kommunikation og synlighed for EU’s optræden 
udadtil gælder for og skal anvendes på alle projek -
ter vedrørende EU’s optræden udadtil.
Konklusion og anbefalinger
53
Kommissionen er ansvarlig for oprettelsen af 
faciliteterne, som bedømmes positivt i beretnin -
gen. Forvaltningen af projekterne gennemføres 
i partnerskab. Kommissionen administrerer faci -
liteterne, mens udviklingsfinansieringsinstitutio -
nerne er ansvarlige for den daglige forvaltning af 
projekterne. De gennemfører de budgetopgaver, 
som de har fået pålagt, i overensstemmelse med 
reglerne for indirekte forvaltning, der er fastsat 
i finansforordningen.
Kommissionen har udviklet denne struktur under 
hensyntagen til de potentielle fordele ved facili -
teterne og mener, at dens forvaltning har været 
tilfredsstillende.
Kommissionen mener, at der ved vurderingen af, 
hvorvidt de potentielle fordele er opnået, skal tages 
hensyn til tilskuddenes art (f.eks. teknisk bistand) og 
resultaterne af gennemførelsen af projekterne.
Kommissionens svar 45
59 a) 
En ramme for resultatmåling er allerede medtaget 
i ansøgningsformularen, og den medfølgende vej -
ledning præciserer, hvilke oplysninger der anmodes 
om. Virkningen af et specifikt EU-tilskud kan tit ikke 
adskilles fra det samlede projekt. Med hensyn til 
EU-tilskuddet skal merværdien dog klart angives (se 
ovenfor).
59 b) 
Der er udsendt instrukser til alle EU-delegationer, 
og retningslinjer er under udarbejdelse.
59 c) 
Kommissionen accepterer delvis anbefalingen. 
Kommissionen vil overveje muligheden for at til -
passe ROM-metoden til de karakteristiske træk ved 
blanding.
60
Kommissionen accepterer anbefalingen.
En ny delegeringsaftale for indirekte forvaltning 
for alle projekter, som der indgås kontrakt om 
under de regionale blandingsfaciliteter, er under 
udarbejdelse. Denne kontraktmodel vil omfatte et 
bilag, der specielt vedrører en kommunikations- og 
synlighedsplan, som vil blive udarbejdet for hvert 
enkelt projekt.57 a)
Kommissionen accepterer anbefalingen. Der er 
inden for rammerne af EU-platformen ved at blive 
udarbejdet retningslinjer for revideret forvaltning, 
der skal gøre det muligt at styre Kommissionens 
inddragelse på alle trin i godkendelsesprocessen, 
og retningslinjer for opfølgning af projekterne.
57 b) 
Kommissionen accepterer anbefalingen. Det er en 
igangværende proces, som formodentlig vil blive 
afsluttet ved udgangen af 2014.
57 c) 
Kommissionen accepterer anbefalingen. I den revi -
derede udformning af forvaltningen af blandings -
faciliteterne er det blevet foreslået, at projekter kun 
vil blive forelagt til endelig godkendelse (der vil ikke 
længere være en foreløbig godkendelse). Ansøg -
ningsformularen indeholder detaljerede beskrivel -
ser af behovet for tilskuddet og dets merværdi og 
af, hvordan beløbet er fastlagt/beregnet.
Processen skal omfatte en foreløbig analyse og 
drøftelser af de projekter, som medtages i pipeli -
nen, så de nødvendige præciseringer kan foretages, 
før projekterne indsendes til endelig godkendelse, 
hvorved det sikres, at projekterne er modne, 
har den nødvendige virkning og giver valuta for 
pengene.
57 d) 
Kommissionen accepterer anbefalingen.
58
Kommissionen accepterer anbefalingen. Fremover 
vil der blive taget hensyn til likviditetsbehovet, før 
der foretages en udbetaling. En ny kontraktmodel 
for finansielle instrumenter er under udarbejdelse. 
Foranstaltningen vil formodentlig være indført ved 
udgangen af 2014.
59
Kommissionen accepterer anbefalingen.

SÅDAN FÅR MAN FAT I PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
•  et eksemplar: 
via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)
•  flere eksemplarer eller plakater/kort: 
hos Den Europæiske Unions repræsentationer (http://ec.europa.eu/represent_da.htm)  
hos delegationerne i ikke-EU-lande (http://eeas.europa.eu/delegations/index_da.htm)  
ved at kontakte Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_da.htm)  
eller ringe på 00 800 6 7 8 9 10 11 (frikaldsnummer fra overalt i EU) (*).
(*)  Oplysningerne er gratis ligesom de fleste opkald (nogle operatører, telefonbokse eller hoteller kan dog kræve  
penge for opkaldet).
Betalingspublikationer:
• via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Betalingsabonnementer:•  via Den Europæiske Unions Publikationskontors salgskontorer  
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_da.htm).
QJ-AB-14-016-DA-C ISSN 1831-0796
Kommissionen og medlemsstaterne har oprettet 
otte regionale investeringsfaciliteter til støtte for 
EU’s eksterne politikker. Sigtet med disse 
investeringsfaciliteter er at samle (blande) 
tilskud ydet af Europa-Kommissionen og lån fra 
finansielle institutioner. De bidrager til at 
finansiere centrale infrastrukturprojekter, der 
kræver betragtelige finansielle ressourcer.
Retten vurderede, om det er effektivt at blande 
EU-tilskud og lån fra finansielle institutioner. 
Retten konkluderer, at denne blanding generelt 
har været effektiv. De regionale 
investeringsfaciliteter var udformet 
hensigtsmæssigt, men de potentielle fordele ved 
at blande tilskud og lån blev ikke udnyttet fuldt 
ud. Retten fremsætter en række anbefalinger til 
Kommissionen vedrørende projektudvælgelse 
og godkendelse af tilskud, udbetaling af midler, 
overvågning af gennemførelsen af EU-tilskud 
samt styrkelse af EU-bistandens synlighed.
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET