ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.13

Kommissionen fremhæver, at Rådet ikke har villet acceptere det mindste krav om minimal systematisk kontrol af overholdelsen af arbejdstidsreglerne. EØSU beklager dette ligesom Kommissionen, men har ikke i sinde at bruge denne kendsgerning som argument mod at tilpasse lovgivningen til de selvstændige chauffører. De selvstændige skal ikke udelukkes med den begrundelse, at det er vanskeligt at kontrollere deres arbejdstid. Fælles ansvar for gennemførelse af lovgivningen for aktørerne i transportkæden kan derfor være et interessant aspekt. Hvis det viser sig, at kontrakter mellem de forskellige aktører i transportkæden er af en sådan art, at indførelsen af en gennemsnitlig arbejdstid på 48 timer er umulig, vil det være en metode til at beskytte selvstændige chauffører mod overdreven køre- og arbejdstid.
3.2.1

Forbedre de retlige rammer og tilladelsessystemet (bedre lovgivning) ved: — at forbedre mineralplanlægningspolitikken gennem udveksling af bedste praksis inden for rammerne af EU's gruppe for råstofforsyning (13), navnlig med hensyn til dels inddragelsen af geologiske undersøgelser og den deri indeholdte ekspertise og viden om udvindingssteder, dels høringerne af operatører, som allerede befinder sig i de områder, der berøres af infrastruktur- og miljøbeskyttelsesplanlægning, — at udvikle et one-stop-shop-system (ét enkelt kontaktpunkt for samtlige parter, der deltager i udstedelsen af tilladelser, og som er i stand til at vurdere økonomiske, sociale og miljømæssige forhold) med henblik på at forbedre den fysiske planlægning og procedurerne for udstedelse af tilladelser. Udviklingen af et sådant system henhører under EU-medlemsstaternes ansvarsområde, — at forenkle efterforskningsaktiviteterne ved at fremme disse i Europa gennem en forbedring af den nationale lovgivning ved: — at skabe incitamenter til efterforskningsvirksomheder for udført efterforskningsarbejde, — at forbedre sikringen af ejerforhold i forbindelse med efterforskningskoncessioner med henblik på at øge investorers tillid, — at forkorte den tid, det tager at erhverve den grund, som skal udforskes, — at gennemføre reklamekampagner, der skal tilskynde til oprettelsen af efterforskningsvirksomheder og få udenlandske virksomheder til at investere i EU (14), — at forenkle efterforskning og udvinding ved at revidere eksisterende lovgivning og sikre en bedre gennemførelse ved hjælp af mere effektive procedurer og tidsfrister, — at sikre en ensartet gennemførelse af bestemmelserne vedrørende foreningen af naturbeskyttelsesmål og udvinding af mineralressourcer, — at evaluere bæredygtigheden af en udvidelse af eksisterende udvindingssteder frem for at åbne nye udvindingssteder på forskellige steder med henblik på at imødekomme efterspørgslen og nå de økonomiske, sociale og miljøbeskyttelsesrelaterede mål, — at forenkle eksisterende lovgivning og fjerne enhver unødvendig administrativ byrde, såsom indberetning til flere myndigheder, — at beskytte mineralforekomster ved at give højere prioritet til mineralressourcer inden for EU's politikker (konkurrenceevne, udvikling, miljø, forskning, industri, regionaludvikling), således at anerkendte ressourcer bliver udnyttet og ikke forgår ved en ikke-mineralrelateret udvikling. Dette er muligt, ved at man: — sikrer, at alle EU-medlemsstater har en national forsyningspolitik, der regelmæssigt offentliggøres i fuld ordlyd i en publikation, der affattes på engelsk, — identificerer EU's nuværende og fremtidige mineralpotentiale og regelmæssigt ajourfører denne information og gør den lettilgængelig, — identificerer EU's strategiske mineraler og samordner nationale politikker for forsyningen heraf.
5.9

Landbruget, der stadig tegner sig for en stor del af Albaniens BNP og beskæftigelse, betaler stadig prisen for 1990'ernes privatiseringer, der blev gennemført inden for rammerne af den af Verdensbanken foreslåede plan. Disse privatiseringer har skabt en lang række mikrolandbrugsvirksomheder, hvis struktur forhindrer dem i at samle deres kræfter i fællesskabets interesse. Landbrugsorganisationerne har da også over for udvalgets medlemmer påpeget, at de går ind for en reformproces, som sigter på at modernisere det albanske landbrugs økonomiske system og produktionssystem.
2.2

Statistikkerne for det harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP) viser, at inflationen faldt betydeligt i den tredje fase til forberedelse af Den Økonomiske og Monetære Union, og at inflationen siden har befundet sig på et historisk lavt niveau, hvilket formentlig skyldes, at en lettere prissammenligning har stimuleret konkurrencen og begrænset prisstigningerne. Et stort flertal af europæerne finder imidlertid, at ansvaret for de problemer, som de respektive nationale økonomier oplever, ligger hos euroen, og at overgangen til den fælles valuta har skabt et inflationspres, der har udhulet deres købekraft. Nogle går desuden ind for en tilbagevenden til dobbelt prisskiltning, hvilket ville være et katastrofalt skridt tilbage for tilhængerne af det europæiske samarbejde. Dette har givet sig udslag i manglende tillid til euroen og mere generelt til Den Økonomiske og Monetære Union. I september 2002 fandt 59 % af europæerne, at euroen overordnet set er er en god ting, mens 29 % udtrykte skepsis (Eurobarometerundersøgelse, 2006). Fire år senere vækker et af de sidste to årtiers største politiske projekter i Europa imidlertid ikke nær så megen begejstring, eftersom 81,4 % af borgerne mener, at euroen har fået priserne til at stige.
6.1.2

Det bør tages til efterretning, at euroen flere år efter indførelsen og selv efter at have påvist sit værd på internationalt plan ikke ser ud til at kunne opvise afgørende fremskridt i rollen som en faktor bag og et symbol på den europæiske identitet. Da der her er tale om følelser, som bygger på en bred vifte af individuelle opfattelser, kan man næppe forestille sig, at der på dette område føres særlige kampagner for at få borgerne til at ændre mening: en ændring vil først optræde gradvist, når det lykkes at fjerne de årsager, som ligger til grund for holdningerne. Med andre ord vil euroen først blive et symbol på den europæiske identitet, når borgerne har fået den fornemmelse, at de er »europæere«.
3.5

Med hensyn til den frivillige EMAS-ordning, der giver de aktører, der ønsker at vise, at de forbedrer deres miljøpræstationer, mulighed for at deltage i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision for således at vise, at de ønsker at respektere miljøstandarder og anvende en ordning for miljøledelse, mener EØSU, at det efter vedtagelsen af ISO-standarden 14001 vil være muligt at styrke »produktdimensionen« i ordninger for miljøledelse og således fremme udbredelsen til producenter og distributører, og at tilpasse denne dimension til de lokale myndigheders forvaltningssystemer, således at der i højere grad skabes synergi med instrumenter til fremme af bæredygtig udvikling.
4.9

Ud over de fossile brændstoffer er der en lokal ressource, som findes i (alt for) rigt mål: affald. Der produceres milliarder af tons affald i EU. Genbrug og genanvendelse af affaldsmaterialer anses normalt for at være den bedste anvendelse af affald, da det mindsker efterspørgslen efter alle former for nye materialer og ikke indebærer produktion af drivhusgasser, som er forbundet med de fleste former for bortskaffelse af affald. Hvis det imidlertid ikke er muligt, bør man i hvert fald overveje muligheden for at anvende affald som energikilde. Også på dette område bør der opmuntres til forskning og udvikling for at opnå den bedst mulige energieffektivitet, samtidig med at drivhusgasser og andre forurenende emissioner reduceres til et minimum.
2.9

Sluterklæringen fra det seneste topmøde for Økonomiske og Sociale Råd og Tilsvarende Organer (Athen, den 15.-16. oktober 2007) indeholdt flere betydningsfulde henvisninger: a) anmodning om regelmæssig opfølgning af civilsamfundets deltagelse i udarbejdelsen og gennemførelsen af de nationale handlingsplaner, med de økonomiske og sociale råd (og lignende organer) som ansvarlige herfor; b) krav om, at de økonomiske og sociale råd modtager ressourcer, støtte og anerkendelse for at kunne udtrykke sig uafhængigt, og at de forpligter sig til at åbne sig for repræsentanter for civilsamfundet, som ikke er medlemmer af disse råd; c) et direkte udtrykt krav i punkt 12 om respekt for foreningsfriheden, med henblik på at lette dialogen i civilsamfundet.
10.1

Det fjerde »Singapore-tema« er stadig en integrerende del af Doha-dagsordenen. Forslaget til WTO-aftalen om lettelse af samhandelen skulle så vidt vides være ved sin afslutning. Forslaget vil sikkert yde et væsentligt bidrag til at opstille grundlæggende normer for den verdensomspændende grænse-/toldforvaltning af handelen og mindske risikoen for uforudsigelige regeringsindgreb. En sådan aftale bør indeholde hurtige og forenklede procedurer for frigivelse/toldbehandling af varer, procedurer for retlig rekurs og anke, offentliggørelse af handelsbestemmelser, størst mulig begrænsning af omkostninger og gebyrer og frem for alt indførelsen af et enkelt kontaktpunkt — med andre ord en kraftigt øget anvendelse af IT i forbindelse med toldprocedurer. Alle dette kan forhindre en betydelig mængde dobbeltarbejde, samt spare tid og penge, især når flere forskellige regeringsorganer kræver næsten identiske oplysninger. Dette vil være særlig vigtigt i forhandlingerne med Indien. Ifølge Verdensbanken (14) tager det gennemsnitligt ti dage at eksportere varer fra Indien (syv dage fra Brasilien) og gennemsnitlig 41 dage at indføre varer i Indien (imod 24 for Brasiliens vedkommende). Man kan ligeledes konstatere betydelige variationer mellem ASEAN-lande, især mellem Singapore og Thailand. Udvalget tilskynder Kommissionen til at gøre sit yderste for at sikre en sådan aftale, også selv om de overordnede Doha-forhandlinger skulle gå helt i stå. Dette skulle føre til højere standarder og gøre grænse- og toldprocedurerne mere effektive og mindre bekostelige.
1.2

Man bør i den sammenhæng huske på, at den gældende EU-lovgivning indeholder tilstrækkelige regler til at undgå eller afbøde eventuelle følger af visse naturkatastrofer. Det er derfor nødvendigt igen at opfordre de kompetente myndigheder til at sikre, at lovgivningen gennemføres i hele EU. EØSU mener i den sammenhæng, at gennemførelsen af vandrammedirektivet og de supplerende retsakter, herunder især direktivet om oversvømmelser, vil kunne afbøde konsekvenserne af oversvømmelser, der, skønt de ikke er uundgåelige, dog kunne mindskes, hvis der blev udarbejdet planer for oversvømmelsesstyring inden for rammerne af planerne for vandopløbslande. Reglerne vedrørende forebyggelse af skovbrande kan have samme effekt.
6.5

Artikel 6 — Under de i stykke 2, litra a), anførte finansielle sanktioner bør det fastsættes, at størrelsen af disse bør være tilstrækkelig til at udligne enhver form for gevinst, som en arbejdsgiver måtte have haft i kraft af ansættelsen af en given tredjelandsstatsborger. Størrelsen af den finansielle sanktion bør derfor fastsættes således, at den svarer til et bestemt beløb pr. ulovligt beskæftiget arbejdstager, hvorfor den også vil stige i forhold til antallet af ulovligt beskæftigede tredjelandsstatsborgere. Der er klar forskel på den situation, hvor en privat arbejdsgiver ulovligt beskæftiger en arbejdstager f.eks. som hushjælp eller landbrugsmedhjælper, og den situation, hvor en arbejdsgiver ulovligt beskæftiger tre, fire eller flere arbejdstagere med økonomisk gevinst for øje. — Der bør fastsættes en bestemmelse om, at størrelsen af den finansielle sanktion stiger i tilfælde, hvor en arbejdsgiver fortsætter med ulovlig beskæftigelse af tredjelandsstatsborgere, eller hvor der er tale om gentagen overtrædelse. Stigningen bør være væsentlig i disse tilfælde for at sikre, at bestemmelsen har afskrækkende virkning. — Det er ikke rimeligt at forlange, at arbejdsgiverne både skal dække omkostningerne ved tilbagesendelse af hver enkelt ulovligt beskæftigede tredjelandsstatsborger og betale en bøde. Dette ville rent faktisk indebære, at det, der i de enkelte lande er udlændingemyndighedernes ansvar, blev væltet over på arbejdsgiverne. Arbejdsgiverne bør kun pålægges betaling for disse omkostninger i tilfælde, hvor der er tale om en strafbar handling, jf. artikel 10.
6.6

Endvidere bør solidaritet og social retfærdighed, som allerede påpeget, være de værdier, som EU's arbejde bygger på. Over for udfordringer som indvandring bør EU evne at projicere sin rolle og sociale model også ud over sine grænser ved at have instrumenter, herunder finansielle, til rådighed, der har til formål at fjerne årsagerne til immigration i hjemlandene.
3.16

I forbindelse med evalueringen af pool-aftaler inden for trampfart i henhold til artikel 81 bør det understreges, at pool-manageren »forvalter« poolens skibe i både driftsmæssig og kommerciel forstand og således tilbyder et fælles produkt gennem en fælles pool-enhed. Udbuddet af skibe på markedet er i realiteten en biopgave, der er knyttet til pool-managerens opgave, der går ud på at forvalte de udbudte tjenester. De enkelte ejere beholder for deres vedkommende ansvaret for den rent nautiske/tekniske drift af skibene. Poolerne tilvejebringer en i fællesskab »produceret« tjeneste, der er et resultat af en vis grad af integration af parternes aktiviteter (3). Pool-aftaler bør således evalueres på lige fod med andre former for fælles produktion eller specialiseringsaftaler.
3.2.6.5

WTO's seneste officielle forsøg på at gøre fremskridt med hensyn til multilateral registrering og udstrækning af beskyttelsen for vine og spirituosa til andre produkter går tilbage til 2005 (9). De tekniske drøftelser fortsætter den dag i dag på grundlag af uofficielle EU-dokumenter, som hovedsagelig er centreret om et forslag om, at optagelse i det multilaterale register indebærer beskyttelse af en geografisk betegnelse i alle andre lande (med mulighed for at protestere inden for en frist på 18 måneder). Dette vil flytte bevisbyrden over på den part, der gør indvendinger imod beskyttelsen. Hvad registret angår, er der især to hindringer: USA og andre angelsaksiske lande hævder, at registrets retlige virkninger strider mod territorialprincippet. Udviklingslandene siger på deres side, at fristen for protest mod optagelse i registret er for kort til, at deres administrationer kan overholde den. Kommissionen har i december 2007 formelt anmodet om, at der udarbejdes et dokument, der kan tjene som grundlag for et internationalt register.
I meddelelsen fra 2005 om industripolitik (5) bebudes syv tværgående aktiviteter, der skal være med til at indføre sektorspecifikke initiativer. Udvalget mener, at listen over tværsektorielle foranstaltninger også bør omfatte effektive finansmarkeder, der til en rimelig pris er tilgængelige for europæiske virksomheder, især små og mellemstore virksomheder. Finansmarkedsdirektivet har som mål, at finansmarkedet skal fungere bedre. På grund af de virkninger, der er forbundet med finansmarkederne, er det dog aldeles nødvendigt med en omfattende diskussion af, hvilken rolle disse finansmarkeder spiller for fremme af den europæiske konkurrenceevne. Udvalget beklager, at midtvejsevalueringen af industripolitikken (6) ikke lægger op til en sådan debat.

Man skal især se på børsetablering, da det er af central betydning for markedsøkonomien. I den forbindelse er det især vigtigt at se på bevægelsen af kapital fra suveræne udstedere og statsobligationer fra vækstøkonomier eller lande, som råder over mange naturressourcer, især når deres investeringsandel på børsmarkederne er usædvanligt høj, som tilfældet er på London Stock Exchange, hvor fonde fra Dubai og Qatar i dag sidder på 48 % af værdipapirerne. Generelt bør Kommissionen samarbejde med medlemsstaterne og tilsynsmyndighederne om at øge gennemsigtigheden i disse fonde, forstå deres baggrund og sikre, at der ikke ligger nogen politiske motiver bag. EØSU vil principielt »opfordre Kommissionen til hurtigst muligt at fremlægge et lovforslag om skærpede krav til institutionelle investorers informationspligt med hensyn til deres investeringspolitik og stemmeafgivning.« (7)
2.12

Som følge af sit seneste forslag om at revidere de tekniske retningslinjer for Kul- og Stålforskningsfondens program forsøger Kommissionen, hvor den finder det hensigtsmæssigt, at tilpasse de formelle procedurer og strukturer til dem, der anvendes i EU's 7. forskningsrammeprogram. Enhver harmonisering med rammeprogrammets regler og procedurer bør strengt begrænses til områder, hvor der kan påvises en reel forenkling og/eller øget effektivitet. Selvom der i videst muligt omfang bør drages fordel af eksisterende synergier mellem de to programmer, er det vigtigt at holde fast ved, at Kul- og Stålforskningsfonden forbliver et uafhængigt program, der supplerer det 7. rammeprogram (se del 1, punkt B).
5.6

Bortset fra Storbritannien er kun seks medlemsstater repræsenteret på listen over top 100-universiteter; tyve EU-lande er ikke repræsenteret. Kommissionens politik synes at være at udfylde denne kløft ved hjælp af et EU-institut for teknologi. Trods EØSU's støtte til dette projekt er det vanskeligt at se, hvordan det kan blive en succes uden at svække EU's deltagelse på top 100-listen. En alternativ strategi ville være at evaluere og revidere medlemsstaternes politikker for udvikling af deres førende universiteter. Det, der mest er brug for, er et tættere partnerskab mellem universiteter og industrien for at udvikle den viden og de færdigheder, der kan sikre, at det 21. århundredes videnskab og teknologi udnyttes til at skabe velstand og beskæftigelse.
6.4.1

Det fælles organ skulle sammensættes af lige mange medlemmer fra henholdsvis EØSU og et organ, som repræsenterer det organiserede civilsamfund i Ukraine. Den ukrainske delegation kunne bestå af medlemmer af det ukrainske nationale sociale og økonomiske trepartsråd NTSEC (arbejdsgiver-, arbejdstager- og regeringsrepræsentanter) tillige med civilsamfundsrepræsentanter, som ikke er repræsenteret i NTSEC. Formandskabet varetages i fællesskab af de to parter. Det vil afholde to årlige møder (et i Bruxelles og et i Ukraine) og kan høres af samarbejdsrådet eller selv tage initiativ til at diskutere forskellige emner af fælles interesse med relevans for civilsamfundet. Det fælles organ for civilsamfundet i EU og Ukraine kunne have følgende hovedprioriteter: — at sikre, at det organiserede civilsamfund involveres i forholdet mellem EU og Ukraine; — at fremme den offentlige debat og skabe opmærksomhed i Ukraine om forbindelserne til EU og Ukraines europæiske integration; — at fremme det ukrainske civilsamfunds involvering i gennemførelsen af den nationale handlingsplan og den nye associeringsaftale, når denne træder i kraft, samt styrke civilsamfundets deltagelse i den nationale beslutningsproces; — at fremme opbygning af institutioner og konsolidering af civilsamfundsorganisationer i Ukraine på forskellig vis, bl.a. gennem uformelle netværk, besøg, workshops og andre aktiviteter; — at give ukrainske repræsentanter mulighed for at få kendskab til EU's høringsproces og mere generelt til den dialog mellem sociale og civile partnere, der foregår i EU.
4.16

For at styrke EU's troværdighed på internationalt plan er det af største betydning, at hver eneste medlemsstat sætter alle kræfter ind på at sikre, at de ikke kun lever op til det overordnede Kyoto-mål for EU-15-området som helhed, men at også de individuelle Kyoto-mål for 2012 vil blive nået. Det hedder i Kommissionens seneste midtvejsrapport vedrørende opfyldelsen af Kyoto-målene (7), at kun tre af EU-15-landene var på rette spor med henblik på at leve op til målene med de nuværende nationale politikker, og at otte kun menes at nå deres mål, når virkningen af Kyoto-mekanismerne, kulstofdræn og yderligere nationale politikker og foranstaltninger, som allerede er under drøftelse, medtages. For tre medlemsstaters vedkommende synes det at være umuligt at nå Kyoto-målene. Derudover viser den store brug af kreditter fra den fleksible Kyoto-mekanisme, navnlig CDM, at den meget tiltrængte omlægning til et lav-CO2-samfund bør gå meget længere i mange medlemsstater.
5.4

De seneste politiske krav om at nedbringe CO2-emisionerne og øge energieffektiviteten stiller de energiintensive industrier over for yderligere udfordringer. De eksisterende fremstillingsteknologier og -processer har i mange tilfælde allerede nået deres fysiske og kemiske grænser (6). Stålindustriens forbrug af reduktionsmidler i højovnekonverterprocessen befinder sig eksempelvis allerede på et kemisk/fysisk minimum og kan ikke reduceres yderligere uden at gribe ind i kundernes efterspørgsel og produktionsmængderne. En række grundlæggende teknologiske landvindinger, som stadig mangler at blive indkredset, udforsket og udviklet, er en forudsætning for yderligere, nævneværdige forbedringer af energieffektiviteten. Dette kræver en ihærdig indsats fra erhvervslivet. Det er grunden til, at der allerede findes langsigtede, fælles forsknings- og demonstrationsprojekter inden for rammerne af teknologiplatformene og tiltag som f.eks. CCS. Det samme gælder for andre industrigrene, hvor der fremkommer emissioner under processerne, såsom kalk- og cementindustrien. Også inden for energiforsyning udgør forskning og udvikling en vigtig langsigtet udfordring, f.eks. med hensyn til CCS eller vedvarende teknologier.
6.10

Oplysning og mobilisering. Endelig er det i forbindelse med det europæiske år for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse afgørende at mobilisere den offentlige mening og medierne. Hvis vi begynder at analysere problemet med fattigdom blandt arbejdstagere, tale om de deraf følgende uværdige levevilkår og starte en mobilisering af de europæiske borgere, vil det kunne sætte en stopper for den nød, som en del arbejdstagere befinder sig i, og således bidrage til, at de genvinder deres værdighed. Frem for at tale om medlidenhed bør vi tale om behovet for at fremme kvalitetsarbejde for alle for at fremme en mere etisk europæisk samfundsmodel.
4.10

Krydsoverensstemmelse, der først blev indført på frivillig basis i 2000 og siden på tvungen basis i 2005, er en generel forpligtelse, der knytter sig til modtagelse af arealrelaterede betalinger. Denne ordning er blevet kritiseret dels af EF-domstolen for at være for overfladisk gennemført, dels af landbrugere og lokale tilsynsmyndigheder for at være for bureaukratisk. EØSU anbefaler en forsigtig tilgang til videreudviklingen: Alle forslag om at ændre kriteriedokumentet for krydsoverensstemmelse bør nøje afprøves for at se, om de reelt fører til en forbedring.
4.3.1

De nuværende økonomiske problemer vil blive alvorligt forværret, hvis man på verdensplan vender tilbage til den protektionisme, der var kendetegnende for den økonomiske depression i 1930'erne. EØSU opfordrer EU og USA til at arbejde tæt sammen for at realisere de tilsagn som G20-lederne afgav i den henseende på topmødet den 15. november 2008 og gøre alt, hvad der står i deres magt for at nå frem til en hurtig og vellykket afslutning af Doha-runden og forhindre, at der skabes nye barrierer for handel eller investeringer. EU og USA må arbejde sammen med henblik på at sikre, at de vigtigste handelspartnere overholder deres forpligtelser på handelsområdet, efterhånden som fristelsen til at beskytte egne virksomheder stiger, og de to parter må særligt gå forrest med et godt eksempel og overbevise andre om, at de ikke skal ty til politikker, der kan begrænse adgangen til markedet for investeringer og offentlige indkøb, hvilket en nylig debat i Kongressen ellers har resulteret i. EØSU tilskynder ligeledes EU og USA til at se på spørgsmålet om, hvordan verdenshandlen kan stimuleres med det mål at fremme de verdensomspændende handelsforhandlinger ved at indarbejde emner med relation til bæredygtig udvikling og sociale standarder.