Regionsudvalgets udtalelse om »Energi for fremtiden: Vedvarende energikilder - Hvidbog vedrørende en strategi- og handlingsplan på fællesskabsplan« (98/C 315/02)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til Kommissionens meddelelse »Energi for fremtiden: Vedvarende energikilder - Hvidbog vedrørende en strategi- og handlingsplan på fællesskabsplan« (),

under henvisning til Kommissionens beslutning af 19. december 1997 om at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse herom,

under henvisning til præsidiets beslutning af 12. marts 1998 om i henhold til artikel 198 C, stk. 3, i Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab ligeledes at udarbejde en udtalelse og at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 4 »Fysisk Planlægning, Bypolitik, Energi, Miljø«,

under henvisning til Underudvalg 4's forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 57/98 rev.), som blev vedtaget den 22. april 1998 med Jo Leinen som ordfører -

på den 24. plenarforsamling den 15.-16. juli 1998 (mødet den 16. juli) vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Regionsudvalget hilser hvidbogen og de deri foreslåede instrumenter velkommen. Navnlig tilslutter det sig Kommissionens planer om for fremtiden at gøre mere for at fremme de vedvarende energiformer, især ved hjælp af forbedrede retsregler, markedsføringsprogrammer og økonomiske tilskyndelser til mobilisering af privat kapital.

1.2. Kommissionen har til hensigt inden år 2010 mindst at forøge de vedvarende energikilders andel af EU's energiforsyning til 12 %, ensbetydende med en fordobling. Regionsudvalget betragter dette som en ambitiøs, men realistisk målsætning. Øger man samtidig bestræbelserne for energieffektivitet og rationel energianvendelse, anser Regionsudvalget det for muligt at nå helt op på 15 %.

1.3. Det er Regionsudvalgets opfattelse, at netop de lokale og regionale aktører har en særlig betydning, når det gælder om at sikre de vedvarende energiformers position på markedet, eftersom disse energiformer både forekommer og anvendes decentralt. Sammen med europæiske støtteprogrammer kan lokale og regionale incitamenter yde et væsentligt bidrag til at forøge de vedvarende energiformers markedsandel.

1.4. Regionsudvalget kan tilslutte sig hvidbogens henvisning til nedennævnte faktorer som årsager til, at aktiv og intensiv støtte til de vedvarende energiformer er nødvendig:

- miljøbeskyttelse og nedbringelse af emissionen af drivhusgasser (særlig CO2);

- reduktion af EU's stigende afhængighed af energiimport ved hjælp af egne vedvarende energiformer; samtidig spares valuta og brændstofudgifter;

- fremme af regionaludvikling og skabelse af arbejdspladser, særlig i struktursvage regioner, afsidesliggende egne, på øer og inden for landbruget;

- eksportmuligheder for europæisk industri på verdensmarkedet, særlig i udviklings- og tærskellande med stærkt tiltagende energibehov;

- den europæiske befolknings klare ønske om stærkere udnyttelse af de vedvarende energikilder frem for alle andre energiforsyningsmuligheder.

1.5. Regionsudvalget er enig med Kommissionen i, at de vedvarende energiformer ikke kan betragtes isoleret fra andre politiske områder. Derfor bør der ved gennemførelsen af hvidbogens forslag lægges særlig vægt på at styrke de vedvarende energiformers integration i andre former for politik (udenrigsøkonomi-, beskæftigelses-, industri-, konkurrence-, landbrugs-, udviklings-, indre markeds-, forskning og udviklings-, skatte-, trafik-, miljø-, struktur-, regional- og turismepolitik).

1.6. Regionsudvalget ønsker at understrege de vedvarende energiformers betydning for forsyningssikkerheden. Konflikter om fordelingen af de svindende lagre af fossile energikilder, særlig olie og naturgas, truer allerede i dag stabiliteten i visse regioner i verden. Væbnede opgør om og militær sikring af konventionelle energiressourcer medfører nationaløkonomiske udgifter, der ikke afspejles i energipriserne. De vedvarende energiformer er derfor et væsentligt instrument til sikring af freden i det 21. århundrede.

1.7. Regionsudvalget deler hvidbogens vurdering, at der ligger en enorm beskæftigelsesmæssig effekt i udnyttelsen af de vedvarende energiformer. Det er et faktum, at etablering af en given energimæssig kapacitet ved hjælp af vedvarende energiformer skaber indtil fem gange så mange arbejdspladser som samme kapacitet byggende på traditionel energiteknologi. I den danske vindkraftindustri beskæftiges der allerede nu flere mennesker end i landets traditionsrige fiskerisektor.

1.8. Regionsudvalget deler hvidbogens vurdering, at anvendelse af vedvarende energiformer kan skabe arbejdspladser i regioner, hvor der ikke sker nogen industriel udvikling. Mange af de mindre udviklede områder i Fællesskabet savner traditionelle energikilder, men har til gengæld et stort potentiale af vedvarende energikilder, som bør udnyttes i videst muligt omfang. Regionsudvalget gør opmærksom på, at de vedvarende energikilder kan spille en væsentligt større rolle ikke blot i landdistrikterne, men også i byerne. Således ligger der i byggeriet store muligheder både i aktiv og passiv udnyttelse af solenergi.

2. Handlingsplan for vedvarende energikilder

2.1. Foranstaltninger i tilknytning til det indre marked

2.1.1. Regionsudvalget støtter Kommissionens ønske om at skabe gode markedsmuligheder for de vedvarende energikilder uden dermed at afstedkomme urimelige finansielle belastninger. Aktionsplanen indebærer så mange fordele, at den også kan retfærdiggøre større anstrengelser på alle niveauer, det være sig kommuner og regioner, medlemsstaterne eller EU.

2.1.2. Regionsudvalget mener som Kommissionen, at etableringen af det indre elektricitetsmarked ikke må hindre de vedvarende energiformers adgang til markedet. Hvis liberaliseringen ikke ledsages af egnede foranstaltninger, kan den føre til forfordeling af de vedvarende energikilder. Sådanne foranstaltninger skal altid indebære en »positiv forskelsbehandling«, både hvad angår adgang til nettet og betaling for den vedvarende energi, der leveres til nettet. De fakultative bestemmelser om fremme af hjemlige vedvarende energikilder, der findes i direktivet vedrørende det indre marked på el-området, bør efter Regionsudvalgets opfattelse ændres til obligatoriske; det gælder særlig artikel 8, stk. 3, og artikel 11, stk. 3 (fortrinsstilling for vedvarende energikilder).

2.1.3. Hvidbogen nævner med rette, at det er vigtigt, at der fastsættes rimelige betingelser for de vedvarende energikilders adgang til elektricitetsmarkedet. Regionsudvalget er enig med Kommissionen i, at netoperatørerne bør prioritere køb af strøm fra vedvarende energikilder og betale den efter fælleseuropæiske minimumskriterier. En højere betaling kan begrundes ud fra artikel 3, stk. 2, i direktivet vedrørende det indre marked på el-området.

2.1.4. En for lav pris for leverancer til el-nettet er ofte en uoverstigelig hindring for de vedvarende energiformers adgang til markedet. I de fleste tilfælde afspejler den pris, energiforsyningsselskaberne betaler for leverancer til nettet, ikke den faktiske værdi af strømmen fra de vedvarende energikilder. Regionsudvalget støtter derfor Kommissionens initiativ i retning af lovbefalede europæiske mindstenormer. I den forbindelse skal de vedvarende energiformers fordele komme klart til udtryk; med andre ord skal den samfundsmæssige og økologiske nyttevirkning afspejles i prisen. Endelig bør man benytte befolkningens positive syn på de vedvarende energiformer til på lokalt og regionalt plan at indføre princippet om omkostningsdækkende godtgørelse (den såkaldte »Aachen-model«), der anvendes i flere kommuner i Tyskland og Østrig.

2.1.5. Regionsudvalget gør opmærksom på, at det nuværende almindelige skattesystem udgør en hindring for en optimal ressourcefordeling, særlig på energiområdet. Internalisering af eksterne omkostninger - som det kræves i hvidbogen - er en vigtig forudsætning for, at de vedvarende energikilders markedsandel kan forøges. Regionsudvalget opfordrer derfor Rådet til snarest at vedtage en europæisk energiskat eller klimabeskyttelsesafgift. De samfundsmæssige og økologiske følgeomkostninger må for fremtiden indregnes i energipriserne.

2.1.6. Foruden en fordelagtig afregningsordning for elektricitet stammende fra vedvarende energikilder er der også brug for skattemæssige incitamenter for at lette finansieringen og investeringerne og dermed anvendelsen af vedvarende energikilder. Regionsudvalget kræver derfor, at der udvikles særlige kreditinstrumenter, f.eks. såkaldte »solenergilån«, som bringer de vedvarende energikilders fordele og særlige karakteristika til udtryk.

2.1.7. Det glæder Regionsudvalget, at Kommissionen konstaterer, at det system med »grønne priser«, der praktiseres af visse energiforsyningsselskaber i nogle medlemsstater, ikke i alle tilfælde er tilstrækkeligt eller hensigtsmæssigt. Derimod har lovfæstede prisordninger for elektricitet fra vedvarende energikilder vist sig at være et væsentligt mere effektivt instrument til at sikre markedsadgang og installation af anlæg til udnyttelse af vedvarende energi.

2.2. Styrkelse af Fællesskabets politikker

2.2.1. I overensstemmelse med princippet i EU-traktatens artikel 130 R, stk. 2, om, at forureneren betaler, skal alle ekstraomkostninger som følge af højere afregning for elektricitet fra vedvarende energikilder lægges på de priser, samtlige elforbrugere betaler. Regionsudvalget foreslår, at der på nationalt eller på EU-plan etableres mekanismer, som f.eks. udligningsfonde, til at afhjælpe eventuelle regionale skævheder mellem energileverandørerne.

2.2.2. Gennemførelse af de foranstaltninger, der foreslås i hvidbogen, kan bidrage væsentligt til vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse. Udnyttelsen af vindenergi i Danmark og Tyskland og udviklingen inden for biomasse i Østrig og Skandinavien viser, hvor hurtigt sektoren for vedvarende energikilder kan udbygges, når det private initiativ kan udfolde sig på grundlag af egnede statslige rammebetingelser. I visse regioner i EU, f.eks. i Grækenland, findes der tilsvarende eksempler hvad angår udnyttelse af solenergi.

2.2.3. Som led i de konkurrenceretlige overvejelser må det efter Regionsudvalgets opfattelse - i det mindste i de førstkommende år - tillægges højeste prioritet, at de vedvarende energiformer hurtigt indføres på markedet og trænger igennem. De langsigtede afregningsregler i forbindelse med køb af strøm fra vedvarende energikilder bør ikke mere vurderes ud fra de sædvanlige støtteretlige kriterier. Det afgørende kriterium bør i stedet være hurtigst muligt at sikre den størst mulige markedsandel, med andre ord maksimale installationstal. Desuden skal der også tages hensyn til anlæggenes konkurrenceevne.

2.2.4. Inden for forskningspolitikken gælder det om at fjerne de skævheder, der præger støtten til de forskellige energiteknologier. Forskningsudgifterne til vedvarende energiformer skal forøges væsentligt og i højere grad bruges på anvendelsesorienteret forskning, dvs. hovedsagelig på optimering af produktionsprocesser. For så vidt angår grundforskning bør de teknologier støttes, der mangler mere i at kunne bringes på markedet (f.eks. visse biomasseteknologier, tidevands- og bølgeenergi, solkraftværker).

2.2.5. De vedvarende energiformers rolle i EU's regionalpolitik skal forbedres. På baggrund af deres ovenfor beskrevne strukturpolitiske betydning foreslår Regionsudvalget, at der via EU's regionalprogrammer og via strukturfondene og Samhørighedsfonden ydes støtte til etablering af fabrikker, der kan fremstille anlæg til udnyttelse af vedvarende energi. Desuden kan der ved hjælp af disse midler oprettes energiagenturer og et net af lokale og regionale kontorer, der kan hjælpe brugere og investorer i forbindelse med finansiering og afvikling af projekter inden for vedvarende energi.

2.2.6. Også turismen rummer muligheder for øget anvendelse af vedvarende energikilder, da forbrugerne generelt ser med mere positive øjne på dem end på andre energikilder. Nogle regioner og virksomheder reklamerer allerede med, at de anvender vedvarende energi. Desuden kan vedvarende energikilder medvirke til at afhjælpe sæsonbetingede spidsbelastninger. På den måde kan man undgå at bygge ekstra kraftværkskapacitet. Dette gælder først og fremmest anvendelsen af solenergi i de sydlige medlemsstater.

2.2.7. De lokale og regionale myndigheder har en vigtig rolle at spille i forbindelse med byggeforskrifter og natur- og miljøbeskyttelse. Regionsudvalget opfordrer de kompetente forvaltninger til at privilegere anvendelsen af vedvarende energi. Denne privilegering bør hjemles i EU's miljølovgivning, så man undgår konflikter mellem naturbeskyttelsesinteresser og udnyttelsen af vedvarende energikilder. I forbindelse med en eventuel afvejning over for lokale interesser bør der tages skyldigt hensyn til de vedvarende energiformers samlede økologiske fordele. Desuden gennemfører de lokale myndigheder modelprojekter vedrørende udnyttelse af vedvarende energikilder, især inden for transportområdet (miljøvenlige busser). Det er vigtigt at tilskynde til og udbrede sådanne gode initiativer.

2.2.8. Regionsudvalget understreger de vedvarende energikilders betydning for en fremtidig fælles landbrugspolitik og for en skovbrugspolitik overalt i Europa, der lever op til princippet om bæredygtighed. En sådan politik rummer enorme beskæftigelses- og strukturpolitiske muligheder. Agenda 2000 skal sikre det europæiske landbrug nye fremtidsperspektiver ved også at anvise det en hovedrolle i forbindelse med miljøvenlig energiforsyning. Ifølge beregninger foretaget af Det Europæiske Biomasseforbund (AEBIOM - European Association for Biomass) kan der skabes en million nye arbejdspladser inden for land- og skovbrug inden 2010. Realiseres dette enorme potentiale - Europa-Parlamentets Udvalg om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter regner med, at biomasse i 2010 vil dække 10 % af EU's energibehov - skabes der nye indkomstmuligheder i landbrugssektoren. Regioner og kommuner må i større omfang end hidtil udvikle og tage ansvaret for planer og foranstaltninger for bæredygtig udvikling af landdistrikterne.

2.2.9. Regionsudvalget opfordrer Kommissionen til inden for Verdenshandelsorganisationen at arbejde for mindre restriktive regler for land- og skovbrugsråstoffer, der tjener til energiudvindelse. Skattemæssige foranstaltninger til støtte for produktion og anvendelse af vedvarende energikilder inden for land- og skovbruget er en anden forudsætning for, at disse energiformer kan slå igennem. Skattefritagelse eller skattelettelser kan sammen med kreditstøtte og rentelettede lån medvirke til, at potentialet realiseres.

2.2.10. Det udenrigspolitiske aspekt er af stor betydning for udnyttelsen af de vedvarende energikilder, som ikke blot kan anskues ud fra energi- og miljøpolitiske overvejelser, men også ses i forhold til Europas fremtidige konkurrenceevne. Regionsudvalget går ind for, at SYNERGY-programmet såvel som det nye middelhavsprogram MEDA og fællesskabsprogrammerne PHARE og TACIS til fordel for henholdsvis de central- og østeuropæiske stater og de tidligere sovjetstater i højere grad end nu udformes, så de fremmer de vedvarende energiformer. Desuden foreslår Regionsudvalget, at der oprettes et europæisk agentur for vedvarende energi, som kan skabe mulighed for hurtigere overførsel af teknologi til udnyttelse af de vedvarende energikilder, særlig til udviklings- og tærskellande.

2.2.11. Europæiske virksomheder, der ønsker at eksportere anlæg til udnyttelse af vedvarende energikilder til tredjelande eller investerer i opbygning af produktionskapacitet i udviklings og tærskellande, bør have hjælp i form af information og rådgivning såvel som eksportstøtte og eksportgarantier. Det Europæiske Eksportråd for vedvarende Energi, der blev oprettet i 1996, og de nationale organer med tilsvarende målsætning bør have tilstrækkelig personalemæssig, finansiel og politisk støtte.

2.3. Styrkelse af samarbejdet mellem medlemsstaterne

2.3.1. I hvidbogen nævnes forskellene mellem medlemsstaterne med hensyn til aktørernes informationsniveau, erfaringer og bevidstgørelse som en yderligere markedshindring. Desuden bidrager forskellige normer og indbyrdes divergerende nationale og regionale støtteprogrammer - der tilmed i mange tilfælde ændres i hastigt tempo - til ustabilitet og uberegnelighed på markederne for vedvarende energi. Regionsudvalget deler denne vurdering og støtter kravet om en stabil og varig EU-ramme, der kan styrke samarbejdet om at fremme de vedvarende energikilder.

2.3.2. Der bør omgående oprettes en task force i Kommissionen med henblik på at forbedre koordinationen af de forskellige generaldirektoraters nuværende og fremtidige aktiviteter i forbindelse med vedvarende energikilder.

2.3.3. Regionsudvalget tilslutter sig hvidbogens udsagn om, at samarbejdet mellem medlemsstaterne angående de vedvarende energikilder skal intensiveres, eftersom de fleste foranstaltninger til gennemførelse af målsætningerne iværksættes på nationalt, regionalt og lokalt plan. Regionsudvalget foreslår, at der oprettes et europæisk agentur for vedvarende energi, der - i lighed med Det Europæiske Miljøagentur - skal følge og analysere udviklingen i forbindelse med vedvarende energi. Det vil kunne medvirke til at forbedre samarbejdet mellem alle berørte aktører.

2.3.4. Regionsudvalget gentager sit forslag fra udtalelsen om Kommissionens grønbog () om, at der - svarende til de støtteinstrumenter, der i årtier har eksisteret angående kul (EKSF) og atomkraft (EURATOM) - i EU-traktaten bør tilvejebringes et retsgrundlag for støtte til vedvarende energi. Et sådant initiativ kan sikre et tilstrækkeligt retsgrundlag for en ambitiøs EU-strategi til gavn for vedvarende energi i det 21. århundrede, for så vidt det straks giver anledning til en miljølovgivning, der er forenelig med anvendelsen af de vedvarende energikilder.

2.4. Støtteforanstaltninger

2.4.1. Regionsudvalget støtter Kommissionens tanke om, at alle EU's finansieringsinstrumenter for fremtiden bør rumme særlige incitamenter til investering i vedvarende energikilder. Dette gælder navnlig investerings- og kreditstøtte fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD). Ligeledes bør mulighederne for at støtte vedvarende energi via strukturfondene, Samhørighedsfonden, middelhavsprogrammet (MEDA) og udviklingsprogrammerne til fordel for tredjelande forbedres.

2.4.2. Regionsudvalget går ind for, at ALTENER II får flere midler til rådighed. Aktiviteterne under dette program har stor betydning for markedsføring og kommercialisering af vedvarende energi.

3. Kampagne for et gennembrud for vedvarende energi

3.1. Regionsudvalget støtter Kommissionens konstatering, gående ud på at prisen på teknologi til udnyttelse af vedvarende energiformer hurtigt falder, når den bringes på markedet. Som erfaringerne med vindenergi - og med fotovoltaik og solvarme - har vist, skyldes det store prisfald i de seneste år hovedsagelig den stadig stigende efterspørgsel og det deraf følgende yderligere teknologiske fremskridt. Regionsudvalget støtter derfor Kommissionens forslag om en »kampagne for et gennembrud«, der indebærer en fælles europæisk markedsføringsstrategi for vedvarende energi. Regionsudvalget støtter de foranstaltninger, der skal indgå i strategien (1 mio. fotovoltaiske anlæg, 10 000 MW fra store vindmølleparker, 10 000 MWth fra biomasseanlæg, integration af vedvarende energi i 100 lokalsamfund). Men Kommissionen omtaler kun kort sin strategi for produktion af energiafgrøder. Dette tema bør uddybes. I »Kampagnen for et gennembrud« bør vedvarende energikilders betydning for varmemarkedet også komme klart til udtryk, og deres anvendelse i denne sektor fremmes. I den forbindelse skal mindre, decentrale biomasseanlæg (indtil 50 KW) spille en væsentlig rolle.

3.2. Det er Regionsudvalgets opfattelse, at der angående de vedvarende energikilder er brug for varigt og bredt anlagte markedsføringsprogrammer, for en hensigtsmæssig lovgivning (f.eks. fordelagtige betingelser for adgang til nettet og afsætning af elektricitet) og for anvendelsesorienteret forskningsstøtte. Under alle omstændigheder er det vigtigt, at der fastlægges en teknisk lovgivning, som letter introduktionen af vedvarende energi på markedet og fremmer forskning i lagring af vedvarende energi.

3.3. Regionsudvalget hilser forslaget om et netværk til fremme af vedvarende energi velkommen. I et rådgivende forum bør alle aktører af betydning repræsenteres, dvs. europæiske, nationale, regionale og lokale myndigheder, fabrikanter og operatører af anlæg til udnyttelse af vedvarende energi, centralorganisationer for de enkelte vedvarende energiformer, forbrugerorganisationer og energiforsyningsvirksomheder. Dette rådgivende forum kan bistå Kommissionen med at udforme og gennemføre en handlingsplan for vedvarende energi. I den forbindelse opfordrer Regionsudvalget til, at der udformes et program til støtte for organisationerne inden for vedvarende energi.

Bruxelles, den 16. juli 1998.

Manfred DAMMEYER

Formand for Regionsudvalget

() KOM(97) 599 endelig udg.

() EFT C 244 af 11.8.1997, s. 1.