Udtalelse om meddelelse fra Kommissionen om opfølgning af høringen i forbindelse med grønbogen »Pluralisme og koncentration i medierne i det indre marked - Vurdering af behovet for et EF-initiativ« (96/C 100/13)

Regionsudvalgets præsidium gav på sit møde den 5. december 1994 arbejdsgruppen under Underudvalg 3 ansvaret for at udarbejde en udtalelse om den ovennævnte meddelelse.

Arbejdsgruppen under Underudvalg 3 vedtog sin udtalelse den 22. marts 1995 (ordfører: Thrasyvoulos Lazaridis). Underudvalg 7 vedtog en supplerende udtalelse den 10. marts 1995 (ordfører: Luigi Sileoni).

Regionsudvalget vedtog på den 8. plenarforsamling af 19. juli 1995 følgende udtalelse (Underudvalg 7's supplerende udtalelse vedlægges).

INDLEDNING

Massemedierne er ikke blot en blandt mange metoder til at sprede informationer. De udgør en vigtig del af det moderne samfund.

Radio, fjernsyn og presse er ikke kun de vigtigste formidlere af informationer, de formidler tillige let tilgængelig underholdning, ligesom de er de mest udbredte undervisningsmidler.

Således passerer alt, hvad der har at gøre med politik, ideologi, holdninger, adfærd og opførsel, gennem medierne.

Massemedierne er således et grundlæggende træk ved det moderne samfund, men udgør samtidig en risiko for dette, idet såvel de trykte som de elektroniske medier er mere end blot en økonomisk aktivitet og et kulturelt fænomen. Massemedierne bibringer holdninger, og deres væsentligste funktion er politisk.

Dette er især tilfældet med trykte og audiovisuelle lette og populære produkter, der fremtræder som »uskyldige« og »neutrale« over for politiske spørgsmål og ikke afslører et politisk sigte. Disse produkter former den æstetiske, kulturelle, institutionelle og politiske ramme, som vi bevæger os indenfor. De skaber et bestemt billede af samfundet.

Vi bør derfor betragte disse fænomener med økonomisk, æstetisk og national »skepsis« - og i sidste ende også være skeptiske over for deres organisatoriske strukturer og politiske indflydelse.

Det moderne samfund har med tiden udviklet flere nuancer og større diversitet i sine strukturer, og dermed også i de interesser, hvis indbyrdes konflikter det er præget af. Afskaffelsen af statsmonopolet på radio og fjernsyn har medvirket til at styrke bevidstheden om dette forhold.

Den deraf følgende pluralisme på virksomhedsplan og i de organisatoriske strukturer førte til vanskeligheder med at håndhæve gældende lovgivning, navnlig hvad angår forbud mod koncentration af flere audiovisuelle medier eller aktiemajoritet over disse på en fysisk person eller dennes slægtning, samt hvad angår de metoder, hvormed disse aktionærer skaffer deres økonomiske midler, hvad angår beskyttelse af intellektuel ophavsret og hvad angår overholdelse af internationalt accepterede etiske normer.

Fuldstændig enighed lader sig let konstatere, hvad angår de generelle principper: pluralisme, fri og lige adgang til information, den nødvendige reaktion over for og udnyttelse af den rivende teknologiske udvikling. Det største problem - det problem, som vækker størst modstand, og som befinder sig i selve samfundskræfternes brændpunkt - er koncentrationen i de privatejede medier.

Hermed menes ikke kun koncentration af kapital og medier, men også koncentration af holdninger og synspunkter på grund af et ensartet udbud af programmer.

I denne sociale, politiske og institutionelle udvikling har de demokratiske og pluralistiske politiske systemer i den bestående samfundsorden offentlige radio- og fjernsynsvirksomheder til deres rådighed som egentligt pluralistisk element. I forbindelse med et eventuelt initiativ skal man altså ikke blot tage hensyn til de offentlige radio- og fjernsynsvirksomheders konkurrencemæssige rolle, men også til dets eksemplariske rolle som pluralistisk element.

Koncentrationsproblemet er hverken nationalt eller europæisk, det er internationalt. Dette forhold har ført til meget indgående overvejelser såvel i Den Europæiske Union som i Europarådet. Nogle af disse overvejelser er nedfældet i Kommissionens grønbog om »Pluralisme og koncentration i medierne i det indre marked - vurdering af behovet for et EF-initiativ«. Formålet med grønbogen er at give en første vurdering af behovet for at iværksætte et initiativ på fællesskabsniveau vedrørende koncentration og pluralisme i medierne (fjernsyn, radio, presse) samt af, hvilke løsninger Kommissionen kunne tænkes at foreslå efter at have hørt de interesserede parter.

Efter anmodning fra Europa-Parlamentet og visse berørte kredse opfordrede Kommissionen i januar 1993 alle interesserede parter til at deltage i en omfattende høring på grundlag af grønbogen om pluralisme og koncentration i medierne.

Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet »Opfølgning af høringen i forbindelse med grønbogen "Pluralisme og koncentration i medierne i det indre marked - Vurdering af behovet for et EF-initiativ"« er en første redegørelse fra denne høring.

Kommissionens meddelelse er et første udkast til svar på rapporten fra den »High level group« (»Bangemann-gruppen«), som havde fået til opgave af Rådet at fremkomme med forslag i relation til informationssamfundet. Denne rapport fremhæver bl.a. de uheldige virkninger for det indre marked af forskellene i medlemsstaternes lovgivning vedrørende ejerskab i medierne.

I forbindelse med høringen udarbejdede Europa-Parlamentet, ØSU, medlemsstaterne, erhvervskredse og disses organisationer udtalelser. Regionsudvalget blev ikke anmodet om en udtalelse, hvilket vi kun kan beklage. Nærværende forslag er udarbejdet på opfordring af RU's formandskab og har form af en initiativudtalelse.

REGIONSUDVALGET,

I. der henviser til Kommissionens holdning

1. Kommissionens hensigt med dette initiativ er at sikre vilkår, der muliggør udnyttelse af fordelene ved det indre marked, som den anser for en nødvendighed og en chance, navnlig for så vidt angår etableringsfrihed for medievirksomheder og fri bevægelighed for medietjenesteydelser.

2. Kommissionen medgiver, at der eksisterer »hindringer for det indre marked, som er forårsaget af forskellene i medlemsstaternes lovgivning om ejerskab i medierne«. Kommissionens holdning er mere kategorisk nu efter første høringsrunde, som viste, at sådanne hindringer for det indre marked faktisk kan forekomme, fordi virksomhedernes strategi i denne branche som regel stadig begrænser sig til det nationale niveau.

3. Mens Kommissionen oprindeligt mente, at behovet for et eventuelt fællesskabsinitiativ alene afhang af det indre markeds gennemførelse og ikke af bevarelsen af pluralismen i medierne i sig selv, accepterer den i konklusionerne fra første høringsrunde nødvendigheden af at ændre holdning til fordel for en bevarelse af pluralismen i medierne på grund af de problemer, som ellers ville opstå. Beskyttelse af pluralismen er dog i første række medlemsstaternes ansvar. Fællesskabet skal på sin side som led i gennemførelsen af sine mål og udøvelsen af sine beføjelser sikre, at EF's virke ikke er til skade for pluralismen.

- Endelig lader Kommissionen ikke til at anse det for nødvendigt at intervenere på fællesskabsniveau, fordi den mener, at de nationale mekanismer til beskyttelse af pluralismen også kan anvendes på forhold, der har en EF-dimension. De nationale lovgivninger til beskyttelse af pluralismen og forskellene mellem disse fra land til land kan imidlertid gribe forstyrrende ind i det indre markeds funktion.

Disse lovgivninger begrænser adgangen til at drive medievirksomhed og til at erhverve ejerskab i medier, mens de ifølge Kommissionen snarere burde lette etableringen af det indre marked og styrke mediernes konkurrenceevne, som er nødvendig for pluralismen.

- Begrænsninger af ejerskab er ikke uforenelige med fællesskabsretten, da de ikke er diskriminerende, men forfølger et mål af almen interesse - med undtagelse af de diskriminerende bestemmelser om udlændinges ejerskab, der er i strid med traktaten.

- Begrænsningerne af ejerskab i medierne er et problem, der ikke kan løses alene ved anvendelse af de generelle konkurrenceregler på EF-plan, især af fusionsforordningen. Denne forordning kan kun forhindre koncentrationer, der berører pluralismen, når de samtidig har indvirkning på konkurrencen, hvilket ikke altid er tilfældet.

4. Visse af medlemsstaterne står over for eller er allerede i færd med at revidere deres nationale lovgivningsrammer for ejerskab i medierne for at følge med den nye udvikling. Disse ukoordinerede og spredte tiltag deler det indre marked op.

Bestemmelserne risikerer at modarbejde effektivitet og produktion, idet de hæmmer den økonomiske udvikling i de for pluralismen nødvendige medieselskaber samt spredningen af disses tjenesteydelser på tværs af de nationale grænser.

Usikkerheden på det retlige område, som de eksisterende indbyrdes afvigende lovbestemmelser i de forskellige medlemsstater skaber, har hæmmet investeringer i de europæiske medier.

5. Målsætningerne er fortsat bevarelse af pluralisme, hindring af koncentration i medierne og den størst mulige retlige sikring, som er en forudsætning for investeringer i mediesektoren, og et sikkerhedsnet, der kan forhindre de former for koncentrationer, som kan bringe pluralismen i fare, og som ikke kan bekæmpes med de traditionelle konkurrenceregler.

Der er derfor brug for et stabilt lovgivningsgrundlag, der uden at svække beskyttelsen af pluralismen i medlemsstaterne sikrer et ensartet beskyttelsesniveau i hele EU. Bestemmelserne skal begrænses til, hvad der er absolut nødvendigt for at opfylde de opstillede målsætninger (proportionalitetsprincippet).

6. I forbindelse med koncentration henvises til kriterierne:

- de reelle seer- og lyttertal og

- kontrol med medierne samt til behovet for at opstille kategorier af personer (fysiske eller juridiske), som ikke må kontrollere medierne (disqualified persons).

7. Mens Kommissionen går ind for option III (udstedelse af et direktiv eller en forordning), har den endnu ikke taget klar stilling til spørgsmålet om, hvorvidt det er nødvendigt at nedsætte et uafhængigt EU-udvalg med ansvar for opfyldelsen af Fællesskabets målsætninger. Kommissionen hælder mest til at lade EU-initiativet tage form af et direktiv.

8. Den foreslår tre optioner, som de berørte parter er blevet bedt om at udtale sig om. Optionerne er:

a) ingen fællesskabsindsats,

b) en henstilling om gennemsigtighed, og

c) harmonisering af de nationale regler om ejerskab i medierne gennem et direktiv eller en forordning.

II. der henviser til Europa-Parlamentets beslutninger af 20. januar og 27. oktober 1994 om grønbogen. Heri udtaler Parlamentet, at det:

1. Anser pluralisme i radio, fjernsyn og presse for et centralt element i vore demokratier, ligesom det anser det for nødvendigt i enhver demokratisk stat at sikre kommunikationsmidlernes uafhængighed.

Enhver retsakt vedrørende koncentration i mediesektoren bør ud over at omfatte det økonomiske aspekt også tage højde for den kulturelle dimension, den sociale indvirkning og de etiske og politiske følger for at sikre den nødvendige pluralisme. Kvalitet og alsidighed i medierne er kernen i vore demokratier.

2. Mener, at et EF-initiativ på området mediekoncentration er nødvendigt, ikke blot for at skabe et indre marked og lige vilkår for medieindustrien, men også, og ikke mindst, for at harmonisere de nationale medielovgivninger på et højt niveau med det formål at skabe og bevare et mangfoldigt og pluralistisk meningsforum i medierne, hvilket er i de europæiske borgeres interesse.

3. Går ind for den tredje option kombineret med et direktiv om nedsættelsen af et rådgivende uafhængigt medieudvalg eller europæisk medieråd, der skal forestå dels harmoniseringen af de nationale regler om koncentration i medierne, dels skabe forudsætningerne for, at Fællesskabet kan intervenere i tilfælde af en koncentration, der skader pluralismen på EU-niveau.

4. Opfordrer Kommissionen til bl.a. at fremsætte forslag om:

a) et direktiv om fællesskabsmyndigheders og nationale myndigheders ret til adgang til oplysninger,

b) en europæisk mediekodeks med henblik på bevarelse af erhvervsetikken, så vidt muligt udarbejdet af de berørte parter,

c) et rammedirektiv til sikring af den journalistiske frihed i alle medier.

Det er værd at gøre opmærksom på, at Europa-Parlamentets anden beslutning er stærkt præget af emnets politiske, kulturelle og sociale aspekter, samt at det klart skinner igennem, at Parlamentet er meget bekymret for, at spørgsmålet om koncentration og pluralisme skal blive reduceret til et rent økonomisk spørgsmål for det indre marked.

III. der henviser til ØSU's udtalelse af 22. september 1993 om grønbogen

ØSU er enig i, at det er nødvendigt med et fællesskabsinitiativ til at beskytte pluralismen og kontrollere virksomhedskoncentration, så monopoler undgås.

ØSU foreslår, at Fællesskabet påtager sig et internationalt initiativ for at sikre, at tredjelande iværksætter foranstaltninger svarende til Fællesskabets vedrørende satellitprogrammer.

ØSU lader til at gå ind for oprettelsen af et europæisk medieråd eller et administrativt medieorgan, der skal sammensættes af uafhængige eksperter og repræsentanter fra erhvervslivet og kulturelle grupper. Organet skal have rådgivende funktion.

ØSU er ligeledes tilhænger af, at Kommissionen udsteder et direktiv, og at der udfærdiges en europæisk mediekodeks.

IV. der henviser til medlemsstaternes holdninger, der fremgår af svarene på de spørgeskemaer, som Kommissionen udsendte i juli 1993. Disse viste:

a) at der ikke er nogen grund til at vælge option II (henstilling om gennemsigtighed), fordi der ikke er problemer med hensyn til udvekslingen af informationer om gennemsigtigheden i ejerskabsforholdene i medierne, og

b) at med hensyn til valget mellem option I (ingen indsats) og III (et direktiv eller en forordning) indtager medlemsstaterne tilsyneladende en afventende holdning og ønsker ikke at tage stilling, før de kender resultaterne af høringen af de berørte kredse.

V. der henviser til de berørte private kredses holdninger, sådan som de er blevet klassificeret og vurderet af Kommissionen. Det fremgår, at flertallet af virksomhederne er imod option I (ingen indsats) og for en ændring af den gældende lovgivning på medieområdet, mens meningerne er mere uklare og delte med hensyn til spørgsmålet om, på hvilket niveau (nationalt eller europæisk) denne ændring skal gennemføres. De forskellige opfattelser i medieindustrien hænger sammen med forskellige holdninger til internationaliseringen og følgerne af indførelsen af ny teknologi. Forskellene i opfattelse kan opdeles i 5 kategorier. Forskellene afhænger af:

a) om virksomhederne har en europæisk eller national strategi,

b) hvor mange forskellige medier de enkelte virksomheder kontrollerer,

c) om reglerne i virksomhedernes hjemland er liberale eller restriktive,

d) om virksomhederne er etablerede eller nye,

e) om virksomhedernes strategi er kortsigtet eller langsigtet.

Under alle omstændigheder er de berørte private kredses argumentation domineret af ønsket om at udnytte de fordele, der ligger i det indre marked, specielt medievirksomhedernes frie etableringsret og den frie udveksling af medietjenesteydelser, den retlige sikkerhed, som er en nødvendig forudsætning for investeringer i mediesektoren, og oprettelsen af et fælles, stabilt grundlag, der kan fremme udviklingen i disse virksomheder og styrke deres konkurrenceevne.

VI. der henviser til den korte behandling af emnet på Regionsudvalgets plenarforsamling den 1. og 2. februar 1995 samt behandlingen i Underudvalg 3, inden for rammerne af underudvalgets kompetence (ordfører: Leguina Herran) og i Underudvalg 7 (ordfører: Dammeyer)

Underudvalg 3 udtrykte bl.a. følgende synspunkter, der blev bekræftet med Regionsudvalgets beslutning på plenarforsamlingen den 1. og 2. februar 1995:

»Regionsudvalget er opmærksom på, at informationssamfundet ud over håb også fremkalder frygt for det ukendte.

Derfor støtter det fuldt ud Kommissionens forslag om at udnytte resultaterne af ny teknologi til at fremme social, økonomisk og regional samhørighed.

Det mener, at de lokale og regionale myndigheder i forbindelse med forberedelsen og indførelsen af informationssamfundet skal knæsætte princippet om generel sikring af formidlingen af grundlæggende oplysninger til offentligheden, således at denne formidling ikke bliver afhængig af, om den enkelte borger har råd til at abonnere.

Det gør opmærksom på, at medlemsstaterne skal bevare deres relevante kompetencer - ikke mindst på medieområdet.

Det henleder især opmærksomheden på, at der må findes en løsning på ejerskabsproblemerne i medierne, hvor medlemsstaterne stadig har lovgivningskompetencen.«

Underudvalg 7 behandlede de med emnet forbundne problemer mere indgående og fuldstændigt, men dog stadig ikke fyldestgørende nok. Især udtryktes frygt for, at mediepolitikken skulle ende som et tillæg til politikken på telekommunikationsområdet, samt bekymringen for, at medierne blot behandles som merværdiproducerende virksomheder, der skaber nye arbejdspladser, som joint ventures, som Fællesskabet er forpligtet til at garantere normale betingelser i det indre marked, så de kan brede sig og blive uhyre store internt og derved styrke deres internationale konkurrenceevne, samtidig med at deres egentlige mission nedtones, og deres dynamiske kraft som magtkatalysator undervurderes. Henvisningen til dette underudvalg blev ligeledes vedtaget på Regionsudvalgets 6. plenarforsamling den 1. og 2. februar 1995.

Underudvalg 7 udarbejdede en supplerende udtalelse (ordfører: Luigi Sileoni), som blev enstemmigt vedtaget på mødet den 10. marts 1995. Udtalelsen er baseret på de samme principper som hovedudtalelsen, og de to ordførere mener derfor, at den bør udgøre en del af denne.

KONKLUSIONER

REGIONSUDVALGET

1. udtrykker sin tilfredshed med, at Kommissionen næsten er færdig med sin høringsprocedure med henblik på en snarlig afgrænsning af rammen for en fællesskabsindsats vedrørende pluralisme og koncentration i medierne på det indre marked,

2. udtrykker samtidig beklagelse over, at Regionsudvalget ikke blev anmodet om at deltage i denne procedure, og gentager i den forbindelse sit krav om, at regionerne skal være repræsenteret i enhver høring om den fremtidige udvikling inden for pluralisme og koncentration i medierne på det indre marked,

3. beklager endvidere, at Kommissionens meddelelse tager for lidt hensyn til medlemsstaternes holdning, navnlig set i forhold til redegørelsen for »de berørte kredses« synspunkter,

4. mener, at medievirksomhed først og fremmest er et moderne problem for det repræsentative demokrati og i mindre grad for det indre marked, som ikke alene kan garantere pluralismen med de midler, det har til rådighed,

5. mener, at man er nødt til at anerkende mediernes sociale rolle samt deres afgørende rolle i forbindelse med meningsdannelse og adfærd; mener, at man må gøre sig mediernes politiske indflydelse klart og reagere derefter, at man må beskytte og bevare vilkårene for det politiske liv, der bygger på pluralisme, og at man må sørge for ægte alsidighed i medierne i stedet for en uafbrudt gentagelse af de samme ord og udvalgte informationer og scener.

Man skal sikre respekten for privatlivets fred og borgernes personlige integritet og give de personer, der rammes af mediernes magtmekanismer, mulighed for at forsvare sig,

6. mener, at den teknologiske udvikling bidrager til koncentrationen af de økonomiske midler,

7. konstaterer, at virksomheder inden for medieverdenen og inden for kultur, reklame, telekommunikation m.m. allerede er begyndt at fusionere og indgå i koncerner med enorm økonomisk og politisk styrke, hvilket giver dem betydelig indflydelse på den politiske magt, som bliver mere og mere afhængig af deres støtte, eftersom den politiske magt i det moderne samfund først og fremmest er afhængig af direkte og indirekte offentlig omtale; konstaterer desuden, at meningsdannelsen i høj grad er under påvirkning, og selv om den enkelte forbruger har flere oplysninger til sin rådighed, ligger dennes viden i vidt omfang fast på forhånd.

Specielt om de elektroniske medier (radio og fjernsyn) kan man hævde, at de ikke bare er en forlængelse af den trykte presse, men måske som det mest karakteristiske træk ved det moderne samfund synes at fungere som selve dette samfunds bindemiddel; de udgør i dag borgerens »kommunikationsvindue« til resten af samfundet; de udgør de vigtigste redskaber til indpodning af ideologi, til meningsdannelse, til opstilling af forbilleder for adfærd og til politisk påvirkning,

8. gør opmærksom på, at risikoen for, at informationssamfundet skal udvikle sig til et manipulationssamfund, således at vores frihed reduceres til et teoretisk princip, er reel. Denne risiko vokser, jo mere medieejerskabet koncentreres og jo flere grupper af indbyrdes forbundne og sammenkædede aktiviteter, der oprettes for at fremme investeringer og forbedre konkurrenceevnen såvel på det indre marked som på det internationale,

9. er enig med Kommissionen i, at det i forbindelse med en intervention for at kontrollere koncentrationen vil være nyttigt at anvende a) kriteriet om faktiske lytter- og seertal kombineret med kriteriet om, hvor mange stationer der er kontrolleret af samme person, samt b) lade et særligt organ udføre kontrollen med medierne (Kommissionen har allerede igangsat en undersøgelse af, hvordan et sådan organ kan sammensættes),

10. anser det endvidere for absolut nødvendigt at definere de kategorier af personer, som ikke må have kontrol over mediernes funktion og virksomhed,

11. er på den anden side enig med Kommissionen i, at medlemsstaternes initiativer til lovbestemmelser vedrørende etablering og koncentration af medieselskaber, spredning af disse virksomheders produkter og beskyttelse af pluralismen på grund af bestemmelsernes forskellighed og manglende samordning har uheldige virkninger for det indre marked. De indeholder en risiko for begrænsninger af medieselskabernes frie bevægelighed mellem medlemsstaterne og for virksomhedernes etableringsfrihed, samt for usikkerhed på det retlige område, hvilket modvirker investeringer på området, idet usikkerheden svækker de europæiske virksomheders evne til at modstå »angrebet« fra de meget stærke virksomheder uden for EU,

12. mener derfor også, at man bør sikre, at det indre marked fungerer normalt ved at harmonisere de nationale lovgivninger inden for en klar og stabil lovramme, således at investeringer fremmes, og EU-virksomhedernes etableringsfrihed og den frie udsendelse af programmer internt i EU sikres, mener, at medlemsstaternes og regionernes kompetencer skal respekteres, og at enhver form for unødig centralisering skal undgås i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet.

Samtidig må der træffes foranstaltninger til at hindre overdreven koncentration i medierne, da liberaliseringen ikke må ske på bekostning af de almene tjenesteydelser, som er beskyttet af statsmonopoler, ligesom normaliseringen af det indre markeds funktionsmåde ikke må ske på bekostning af pluralismen,

13. mener, at de offentlige radio- og fjernsynsvirksomheder som organisationer, der snarere er kulturelle og sociale end kommercielle, må beskyttes for at sikre pluralisme og alsidighed,

mener også, at indgreb mod monopoler og mediekoncentration ikke må true den statslige kontrol, der sker gennem tilladelses- eller anmeldelsesprocedurer osv., idet tilstedeværelsen af solide offentlige tjenesteydelser inden for medierne må sikres,

14. påpeger, at fagetiske regler for journalister ikke skal fastsættes ved lovgivning. I stedet bør de involverede parter tilskyndes til at etablere sådanne regler på frivillig basis,

15. mener, at lovgivning om pressefrihed og om pluralisme og mediekoncentration i første række bør være et nationalt anliggende, men at EU bør intervenere mod mediekoncentration på europæisk plan,

16. mener i lighed med Europa-Parlamentet, at mediekoncentrationen og -sammenkædningen i Fællesskabet øges, og at én gang etablerede sammenkædninger kun vanskeligt kan ophæves igen, selv om de skader pluralismen,

17. anser det med henblik på at sikre ovennævnte ikke for nødvendigt at oprette en EU-kontrolinstans, som skal overtage »Kommissionens og medlemsstaternes forpligtelser«, og vurderer, at decentral kontrol er en bedre løsning - under den forudsætning, at de statslige og regionale organer, om nødvendigt, samordner deres indsats,

18. anser det dog for nødvendigt at undersøge muligheden for at oprette og drive et permanent rådgivende EU-organ, som skal tage sig af spørgsmål vedrørende pluralisme, alsidighed og koncentration i ejerskabet i medierne; i et sådant råd skal EU's regioner, lokale myndigheder og forbrugerorganisationer, sikres repræsentation og spille en fremtrædende rolle, eftersom de er tættest på borgerne og forbrugerne,

19. er enig med Europa-Parlamentet i, at Kommissionen må udsende et direktiv til regulering og sikring af det, som er beskrevet ovenfor, idet det mener, at dette initiativ snarest muligt bør suppleres med en europæisk mediekodeks til sikring af den faglige etik, en ramme for den journalistiske frihed i alle medier, samt et direktiv om fællesskabsmyndigheders og nationale myndigheders ret til adgang til oplysninger.

Bruxelles, den 19. juli 1995.

Jacques BLANC

Formand for Regionsudvalget

BILAG

Supplerende udtalelse af Regionsudvalget

Regionsudvalget besluttede den 5. december 1994 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 C og forretningsordenens artikel 9, stk. 1, at afgive en supplerende udtalelse om den ovennævnte meddelelse.

Det forberedende arbejde henvistes til Regionsudvalgets Underudvalg 7 »Borgernes Europa, Forskning, Kultur, Ungdom og Forbrugerspørgsmål«, som udpegede Luigi Sileoni (I) til ordfører. Underudvalg 7 vedtog sin supplerende udtalelse med et flertal af stemmer for og 1 hverken for eller imod den 10. marts 1995.

Regionsudvalget vedtog på sin 8. plenarforsamling den 19.-20. juli 1995 (mødet den 19. juli 1995) den supplerende udtalelse fra Underudvalg 7, der vedføjes som bilag til den primære udtalelse fra Underudvalg 3.

1. Indledning

På baggrund af

- Kommissionens grønbog om pluralisme og koncentration i medierne i det indre marked (1).

- Rapporten om Europa og det globale informationssamfund fra den gruppe på højt niveau (Bangemann-gruppen), som Det Europæiske Råd gav mandat til at udarbejde forslag i relation til informationssamfundet.

- Kommissionens meddelelse »Europa på vej mod informationssamfundet - en handlingsplan« (2) og Regionsudvalgets udtalelse (3), der blev vedtaget på plenarforsamlingen den 1.-2. februar 1995.

- Alle medlemsstaterne har siden 1980'erne indført regler om ejerskab i medierne. Reglerne adskiller sig ganske vist fra hinanden, men tager alle sigte på at opretholde pluralismen ved at begrænse selskabernes frihed.

- Mediernes internationalisering og de nye teknologier kræver, at de gældende lovgivninger om ejerskab i medierne ændres.

- Flere medlemsstater er i færd med at revidere deres lovgivning, og disse isolerede aktiviteter indebærer risiko for en opdeling af det indre marked, hvor der i forvejen findes reelle hindringer for den frie bevægelighed.

- På medieområdet kan det indre marked bidrage til at øge beskæftigelsen og fremme den kulturelle mangfoldighed, hvilket igen vil øge antallet af uddannelsespladser og samtidig understøtte forsknings- og udviklingsarbejdet.

- Europa-Parlamentets beslutninger af 15. februar 1990 om koncentrationen inden for mediesektoren og af 16. september 1992 om mediekoncentration og fri meningsdannelse.

- Når medieejerskabet på regionalt og lokalt plan koncentreres i ét selskab, udgør det en trussel, navnlig mod den demokratiske pluralisme, den kulturelle mangfoldighed og mediekvaliteten.

- Pluralisme i forbindelse med kommunikation er et centralt element i opbygningen af Den Europæiske Union, når det gælder demokratiet og overholdelsen af de europæiske borgeres grundlæggende rettigheder i overensstemmelse med de principper, der er knæsat i artikel F i traktaten om Den Europæiske Union.

- »Freedom of Information Act« (USA) suppleret med en kommende »erklæring om borgernes ret til objektiv information«, som skulle sikre pluralismen på grundlag af et samvirke mellem de frie markedskræfter og princippet om universel tjeneste.

- Vi udvikler os hastigt i retning af informationssamfundet, og EU må tage højde for informationssamfundets indvirkning på mediesektoren, alt imens subsidiaritetsprincippet nøje overholdes.

- Mediekoncentrationen udgør en trussel mod udviklingen af de forskellige sprog i medlemsstaterne, herunder især minoritetssprogene.

fremsætter Regionsudvalget følgende bemærkninger:

2. Generelle bemærkninger

2.1. Regionsudvalget bifalder den høringsprocedure, Kommissionen har valgt at anvende i forbindelse med opfølgningen af grønbogen »Pluralisme og koncentration i medierne i det indre marked - Vurdering af behovet for et EF-initiativ«.

Det mener, at denne anden fase i Kommissionens høring af alle berørte parter i snævert samråd med medlemsstaterne er både nødvendig og nyttig på baggrund af den teknologiske udvikling og mediepluralismens store betydning.

2.2. Med hensyn til, om der er behov for et EF-direktiv til regulering af »pluralisme og koncentration i medierne i det indre marked«, går Regionsudvalget lige som Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg ind for grønbogens option III af de grunde, der er anført i punkt 2.3.

Regionsudvalget mener for det første, at option I ikke ville fjerne de nuværende forskelle mellem de nationale lovgivninger, som bl.a. skaber stor usikkerhed på det retlige område og dermed hindrer en hensigtsmæssig udvikling af det indre marked og beskyttelsen af pluralismen i mediesektoren.

For det andet må det konstateres, at heller ikke medlemsstaterne ser nogen grund til at vælge option II. Det er også svært at se, hvordan en øget udveksling af informationer mellem medlemsstaterne - således som det foreslås i option II - i sig selv skulle kunne afhjælpe de nævnte forskelle.

2.3. Regionsudvalget går ind for det princip, at beskyttelsen af pluralismen er et EU-mål, som retfærdiggør en regulering af kulturel art af de foranstaltninger, der træffes med henblik på at virkeliggøre et funktionsdygtigt, indre marked, især på medieområdet.

Den harmonisering, der allerede er gennemført inden for visse områder af tv-sektoren, især gennem direktivet om fjernsyn uden grænser, og som skal sikre udsendelsernes frie bevægelighed, stiller - set i en samlet europæisk kontekst - allerede nu de små samfund over for krav, som kan true den fortsatte eksistens og udvikling af radiospredningsvirksomhederne, der formidler vor kulturelle identitet.

En yderligere harmonisering af kontrollen med medieejerskabet, der foregiver at sikre pluralismen og samtidig søger at begrænse de enkelte medlemsstaters beskyttelsesmekanismer, risikerer blot at gøre det endnu vanskeligere at forsvare den kulturelle identitet i de forskellige medlemsstater, samfund og regioner.

Valget af option III skal derfor gå hånd i hånd med garantier for beskyttelse af de målsætninger, der tjener offentlighedens interesser, og som er berørt her.

2.4. Følgende taler også til fordel for option III:

2.4.1. De vidt forskellige nationale lovgivninger, som ikke er i stand til at sikre pluralismen, frembyder en reel risiko.

2.4.2. Forskellene i de nationale lovgivninger hæmmer nye investeringer i mediesektoren og skaber en kløft mellem de rodfæstede og nyetablerede virksomheder, som dermed kommer i en slags vasalposition.

2.4.3. Der udvikles nye teknologier, der både muliggør og nødvendiggør aktiviteter på tværs af grænserne, hvilket bevirker, at de meget forskelligartede og opsplittede lovgivninger ikke længere udgør en fyldestgørende ramme.

2.4.4. Denne ændring er nært forestående, og tidspunktet synes derfor at være inde til at indføre en fremtidsorienteret EF-lovgivning, som regulerer de mulige følger af den forestående udvikling,

2.4.5. Et eventuelt EF-direktiv kunne bidrage til at skabe en »merværdi« i Den Europæiske Union.

3. Særlige bemærkninger

Regionsudvalget går ind for, at der udarbejdes et EF-direktiv på linje med ovenstående bemærkninger.

Det er dog en forudsætning, at betingelserne i punkt 2.3 overholdes.

På baggrund af den løbende udvikling af teknologien på området og mulige fremtidige ændringer i tredjelandes regelsæt, foreslår Regionsudvalget i øvrigt, at man for at sikre en god balance og symmetri fastlægger egnede mekanismer til regelmæssig tilpasning af direktivets bestemmelser.

Det henstilles, at Kommissionen inddrager følgende aspekter i sit forslag til direktiv:

3.1. Nærhedsprincippet skal overholdes, samtidig med at de lokale kulturer og oprindelige sprog beskyttes og fremmes.

3.2. Der skal etableres en »retlig sikkerhed«, som sikrer virksomhederne i de forskellige medlemsstater lige muligheder med hensyn til virksomhedsinvesteringer.

3.3. Der bør oprettes et »europæisk medieråd« hvor brugerne, der er selve substansen i »det reelle seer- eller lyttertal«, skal sikres en behørig repræsentation.

3.4. Ud over det reelle seer- og lyttertal, som der opereres med i grønbogen, skal der opstilles en liste over yderligere evalueringskriterier, hvori der indgår kvantitative og økonomiske parametre.

3.5. Hele kommunikationssektoren - inklusive pressen - skal dækkes, da man ellers ikke kan foretage en effektiv evaluering og begrænsning af den faktiske koncentration i multimediesektoren.

3.6. Der bør udarbejdes en adfærdskodeks for journalister og andre aktører i informationssektoren, idet pluralismens beskyttelse også afhænger af dem, der forvalter informationen.

3.7. Der skal tages hensyn til de særlige karakteristika, der kendetegner de offentlige radiospredningsvirksomheder og dem, der ikke arbejder med økonomisk gevinst for øje (f.eks. ved at anvende mindre strenge kriterier), så de ikke rammes urimeligt hårdt, idet man kunne hævde, at de fremmer en overdreven koncentration til skade for den reelle pluralisme og konkurrencereglernes overholdelse.

(1) KOM (92) 480 endelig udg.

(2) KOM (94) 347 endelig udg.

(3) EFT nr.C 210 af 14.8.1995, s. 109.