Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område (omarbejdning) /* COM/2013/0311 final - 2013/0162 (COD) */





BEGRUNDELSE 1. Baggrund for forslaget · Generel baggrund, begrundelse og formål Nationale kulturgoder er genstande, som medlemsstaterne betragter som en del af deres kulturarv. Disse goder er almindeligvis klassificeret efter deres kulturelle betydning og er omfattet af mere eller mindre strenge beskyttelsesforanstaltninger. Nationale skatte, som ifølge national lovgivning eller nationale administrative procedurer er af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi i den i artikel 36 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) anvendte betydning, er særlig vigtige kulturgoder, som skal bevares for de kommende generationer (i det følgende benævnt "nationale skatte"). Som regel nyder nationale skatte godt af en mere beskyttende juridisk ordning, der forbyder, at de udføres definitivt fra medlemsstatens område. Det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer i henhold til bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Disse bestemmelser er ikke til hinder for forbud eller restriktioner, som er begrundet i hensynet til beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi som omhandlet i artikel 36 i TEUF. Rådets direktiv 93/7/EØF om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område[1], blev vedtaget i 1993 i forbindelse med afskaffelsen af de indre grænser for at sikre beskyttelsen af kulturgoder, der er klassificeret som medlemsstaternes "nationale skatte". Formålet med direktivet er at forene det grundlæggende princip om fri bevægelighed for varer med nødvendigheden af at beskytte nationale skatte effektivt. Man har ved evalueringerne af direktivet[2] kunnet konstatere dets begrænsede effektivitet med hensyn til at opnå, at en række kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, og som ulovligt er blevet fjernet fra en medlemsstats område og befinder sig på en anden medlemsstats område, leveres tilbage. Hovedårsagerne hertil er følgende: · de betingelser, genstande, der er klassificeret som nationale skatte, skal opfylde for at kunne tilbageleveres, nemlig at de henhører under en af de i bilaget anførte fælles kategorier og opfylder bestemte tærskler for værdi og alder · den korte frist for adgang til at anlægge sag om tilbagelevering · omkostningerne til erstatninger. I forbindelse med evalueringerne har man desuden konstateret, at der er behov for at forbedre det administrative samarbejde og samrådet mellem de centrale myndigheder for bedre at gennemføre direktivet. Den ordning, der er indført ved direktivet, har angiveligt betydet, at visse medlemsstater har måttet gøre brug af de mekanismer, der er fastsat i internationale konventioner, for at få deres kulturgoder tilbage. Ikke alle medlemsstater har ratificeret UNESCO's konvention fra 1970 om midlerne til at forbyde og forhindre ulovlig import, eksport og ejendomsoverdragelse af kulturgenstande og UNIDROIT's konvention fra 1995 om stjålne eller ulovligt udførte kulturgenstande[3]. Til trods for de forskellige redskaber, der er til rådighed, er handel med kulturgoder blevet en af de mest udbredte former for ulovlig handel. Denne kriminalitet er særlig alvorlig, når der er tale om ulovlig handel med kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, idet den da har negative konsekvenser for den nationale identitet og medlemsstaternes kultur og historie, for når nationale skatte forsvinder, fratages alle borgere i den pågældende medlemsstat et bevis for deres identitet og historie. Efter at have konstateret, at disse problemer berører EU-medlemsstaterne i betydelig grad, konkluderede Rådet for Den Europæiske Union den 13. og 14. december 2011, at det er nødvendigt at træffe foranstaltninger med henblik på en mere effektiv forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet, der involverer kulturgoder. I den forbindelse anbefalede det bl.a. Kommissionen at støtte medlemsstaterne i en effektiv beskyttelse af kulturgoder med henblik på at forebygge og bekæmpe ulovlig handel og at fremme supplerende foranstaltninger, hvor det er hensigtsmæssigt[4]. Nærværende forslag har til formål at gøre det muligt for medlemsstaterne at få alle kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, og som ulovligt er fjernet fra deres område siden 1993, leveret tilbage. Det overordnede formål er at bidrage til beskyttelsen af kulturgoder i det indre marked. Sammenhæng med Unionens øvrige politikker og mål Nærværende initiativ stemmer overens med Unionens politik for beskyttelse af kulturgoder. Det er også helt i tråd med ovennævnte konklusioner fra Rådet om forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig handel med kulturgoder. Forslaget til direktiv vedrører tilbagelevering af kulturgoder som en ordning, der skal giver medlemsstaterne mulighed for at beskytte kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte. Det bør bemærkes, at for så vidt angår et kulturgodes tilbagelevering til dets ejer, som det har været frataget, er der i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område[5] fastsat et nyt kompetenceforum, nemlig domstolene på det sted, hvor godet befinder sig, som skal træffe afgørelse i civile søgsmål om tilbagelevering, baseret på ejerskab. Denne nye bestemmelse vil i givet fald også dække civile sager om tilbagelevering af kulturgoder. De to initiativer har til formål at styrke beskyttelsen af kulturgoder, idet det ene giver de nationale myndigheder mulighed for at anmode om tilbagelevering af et kulturgode, der er klassificeret som en national skat og er blevet fjernet fra dets område på ulovlig vis, og det andet giver ejeren af et kulturgode ret til at kræve dette tilbageleveret ved domstolene i den medlemsstat, hvor det befinder sig. 2. RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER · Høring af interesserede parter I perioden mellem den 30. november 2011 og den 5. marts 2012 blev der afholdt en offentlig høring om initiativet for alle interesserede parter. Høringen foregik via interaktiv politikudformning - IPM ("Kom til orde i Europa") ved hjælp af to målrettede spørgeskemaer, henvendt til henholdsvis offentlige myndigheder og organer og til borgere og erhvervsdrivende, som var interesserede eller beskæftigede sig med kulturgoder. Kommissionen modtog 142 besvarelser, hvoraf 24 kom fra offentlige organer og 118 fra den private sektor. På webstedet Europa findes en sammenfatning af resultaterne af denne offentlige høring[6]. Størsteparten af deltagerne i den private sektor (61 %) finder, at direktiv 93/7/EØF opfylder medlemsstaternes behov på passende vis; en revision er således ikke nødvendig. Kun 22 % gik ind for en revision. Til gengæld finder 54 % af repræsentanterne for offentlige myndigheder og organer, at direktivet ikke sikrer effektiv tilbagelevering af nationale skatte, der er blevet fjernet fra en medlemsstats område på ulovlig vis. De, der mener, at direktivets effektivitet skal forbedres, fordeler sig nogenlunde ligeligt på de påtænkte løsninger, således at 29 % går ind for en revision af direktivet, 29 % for en forbedring af det administrative samarbejde og informationsudvekslingen mellem de kompetente myndigheder, 17 % for at tilskynde medlemsstaterne til at ratificere de internationale konventioner (UNESCO og UNIDROIT) og 25 % for en kombination af flere løsninger, herunder en revision af direktivet sammen med en forbedring af det administrative samarbejde og samrådet mellem de kompetente myndigheder. · Ekspertbistand Kommissionen har med regelmæssige mellemrum udarbejdet evalueringsrapporter om direktiv 93/7/EØF på grundlag af de nationale rapporter om gennemførelsen. Evalueringsrapporterne, der dækker perioden 1993-2011, er blevet sendt til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[7]. Herudover har Kommissionen gennemført en efterfølgende evaluering af direktivet gennem oprettelsen af en gruppe af nationale eksperter, som repræsenterer de centrale myndigheder, der udfører de opgaver, der er omhandlet i direktivet. Kommissoriet for ekspertgruppen "Return of cultural goods", der blev nedsat under Udvalget for Udførsel og Tilbagelevering af Kulturgoder, var at indkredse problemerne med gennemførelsen af direktivet og at finde frem til eventuelle løsninger. Gruppen udførte sit arbejde i perioden 2009-2011. Arbejdsgruppen konkluderede, at direktivet bør revideres for at udvikle det til et mere effektivt redskab for tilbagelevering af nationale skatte, og at det herudover er nødvendigt at indføre mekanismer til forbedring af det administrative samarbejde og samrådet mellem de centrale myndigheder[8]. · Konsekvensanalyse Nærværende forslag ledsages af et resumé af konsekvensanalysen og af en konsekvensanalyse, som i udkastfasen blev evalueret af Kommissionens ad hoc-udvalg, der afgav udtalelse den 21. september 2012. Den endelige udgave af konsekvensanalysen er blevet ændret under hensyntagen til udvalgets henstillinger. I konsekvensanalysen blev der især taget hensyn til evalueringsrapporterne om direktivet, den dokumentation, arbejdet i ekspertgruppen "Return of cultural goods" har affødt, arbejdet i ekspertgruppen efter den åbne koordinationsmetode om samlingers mobilitet som led i arbejdsplanen på kulturområdet 2007-2010[9], resultaterne af den offentlige høring om emnet, men også undersøgelserne fra 2004, 2007 og 2011 vedrørende kulturgoder[10]. Kommissionen foretog på grundlag af de således indsamlede oplysninger en konsekvensanalyse, i forbindelse med hvilken følgende løsninger blev undersøgt og sammenlignet[11]: Løsning 1: ingen ændring af den nuværende situation Direktiv 93/7/EØF, ændret ved direktiv 96/100/EF og 2001/38/EF, ændres ikke. Løsning 2: fremme af anvendelsen af fælles værktøjer hos de centrale myndigheder Et elektronisk værktøj (informationssystemet for det indre marked, i det følgende benævnt "IMI"), stilles til rådighed for de centrale myndigheder med henblik på at lette det administrative samarbejde, samrådet og informationsudvekslingen mellem myndighederne. Løsning 3: revision af direktiv 93/7/EØF Direktiv 93/7/EØF revideres med henblik på: i) at udvide dets anvendelsesområde til at omfatte alle goder, der er klassificeret som nationale skatte, ii) at forlænge fristerne for adgang til at anlægge sag om tilbagelevering og for påvisning af, at den pågældende genstand udgør et kulturgode, og iii) at foretage en tilnærmelse af betingelserne for erstatning til besidderen. Løsning 4: tilskynde til ratificering og gennemførelse i medlemsstaterne af UNESCO's konvention fra 1970 om kulturgoder Direktiv 93/7/EØF forbliver uændret, og indsatsen rettes mod ratificering og gennemførelse i medlemsstaterne af UNESCO's konvention fra 1970 om midlerne til at forbyde og forhindre ulovlig import, eksport og ejendomsoverdragelse af kulturgenstande. Den tilgang, man har foretrukket, er en kombination af løsning 2 og 3 med henblik på bl.a. at: - anvende IMI-systemet i det administrativt samarbejde mellem de centrale myndigheder - udvide direktivets anvendelsesområde til at omfatte alle kulturgoder, der klassificeret som nationale skatte som omhandlet i traktatens artikel 36 - forlænge fristen for adgang til at anlægge sag om tilbagelevering - forlænge fristen til påvisning af, at den pågældende genstand er et kulturgode - foretage en tilnærmelse af betingelserne for erstatning til besidderen i tilfælde af tilbagelevering. 3. Juridiske aspekter af forslaget · Resumé af de foreslåede foranstaltninger Omarbejdningen af direktiv 93/7/EØF, ændret ved direktiv 96/100/EF og 2001/38/EF, har til formål at gøre det muligt for medlemsstaterne at opnå, at alle kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, leveres tilbage. Herudover har omarbejdningen til formål at forenkle EU-lovgivningen på området. Ændringerne af bestemmelserne i direktiv 93/7/EØF vedrører: i) en udvidelse af direktivets anvendelsesområde til at omfatte alle kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte i den i traktatens artikel 36 anvendte betydning, ii) anvendelse af IMI-systemet til varetagelse af opgaver i forbindelse med det administrative samarbejde og informationsudveksling mellem de centrale myndigheder, iii) en forlængelse af den frist, den ansøgende medlemsstats myndigheder har til at påvise, at den pågældende genstand, der befinder sig i en anden medlemsstat, er et kulturgode, iv) en forlængelse af fristen for adgang til at anlægge sag om tilbagelevering, v) angivelse af, hvilken myndighed i den ansøgende medlemsstat der udløser fristen for søgsmålet om tilbagelevering, vi) præcisering af, at det påhviler besidderen at bevise, at han har udvist den nødvendige agtpågivenhed, da han erhvervede kulturgodet, vii) angivelse af fælles kriterier for fortolkning af begrebet "nødvendig agtpågivenhed" og viii) en forlængelse af fristen for rapporterne om gennemførelsen og evalueringen af direktivet. · Retsgrundlag Forslaget er baseret på artikel 114 i traktaten (TEUF). · Nærhedsprincippet Det indre marked hører under Unionens og medlemsstaternes fælles kompetence. Derfor gælder nærhedsprincippet. Da individuel handling fra medlemsstaternes side med henblik på tilbagelevering kunne blive forhindret af forskelle i de nationale regler, blev direktiv 93/7/EØF vedtaget samtidig med oprettelsen af det indre marked. Fastsættelsen af regler for tilbagelevering letter det indre markeds virkemåde. Det ville nemlig være meget vanskeligt for en medlemsstat at opnå, at et kulturgode, der er klassificeret som national skat, og som ulovligt er fjernet fra dets område, tilbageleveres, hvis der ikke fandtes en fælles procedure, som finder anvendelse i den medlemsstat, hvor godet befinder sig. I så fald kunne en besidder, som er vidende om, at godet er udført af en medlemsstat på ulovlig vis, bosætte sig i en anden medlemsstat uden at risikere at miste den pågældende genstand. Den tværnationale dimension, der gør sig gældende ved ulovlig udførsel af kulturgoder, betyder således, at det er Unionen, der er bedst i stand til at gribe ind og sørge for, at goder, som er blevet udført på ulovlig vis og befinder sig på en anden medlemsstats område, leveres tilbage. Medlemsstaterne ville altså ikke på passende måde kunne virkeliggøre målet med nærværende forslag, der kræver handling på EU-plan. Unionen har imidlertid ikke kompetence til at definere nationale skatte eller fastsætte, hvilke nationale domstole der er kompetente til at træffe afgørelse i et søgsmål om tilbagelevering, som den ansøgende medlemsstat kan anlægge mod besidderen og/eller indehaveren af et kulturgode, der er klassificeret som en national skat, og som er fjernet fra medlemsstatens område på ulovlig vis. Disse aspekter er underlagt nærhedsprincippet, da de hører under medlemsstaternes kompetence. · Proportionalitetsprincippet I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet går de foreslåede ændringer ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå de fastsatte mål. Handlingens omfang står mål med de centrale årsager til den begrænsede effektivitet af direktiv 93/7/EØF med hensyn til at opnå, at visse goder, der er klassificeret som nationale skatte, tilbageleveres. Nærværende forslag er forholdsmæssigt afpasset til målet om at sikre tilbagelevering af alle kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, og som er blevet fjernet fra en medlemsstats område på ulovlig vis efter 1993, og går ikke videre, end hvad der er nødvendigt. Med henblik på en bedre gennemførelse fastsættes det i dette forslag, at det administrative samarbejde og informationsudvekslingen mellem de centrale myndigheder skal foregå gennem IMI-systemet, det præciseres, hvilken national myndighed i den ansøgende medlemsstat der udløser fristen for søgsmål om tilbagelevering, og det bestemmes, at det påhviler besidderen at bevise, at han har udvist den nødvendige agtpågivenhed, samtidig med at der indføres visse fælles kriterier for begrebet "nødvendig agtpågivenhed" for at befordre en mere ensartet fortolkning af dette begreb blandt nationale dommere i forbindelse med tilkendelse af erstatning til besidderen. Disse kriterier udelukker ikke andre kriterier. Nødvendigheden af at handle er imidlertid ikke påvist for andre aspekters vedkommende som f.eks. at give privatpersoner mulighed for at anlægge sag om tilbagelevering af kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, og som tilhører dem, at forlænge forældelsesfristen for søgsmål om tilbagelevering fra tredive til halvtreds år eller at begrænse størrelsen af erstatningen til besidderen. Forslaget medfører ikke nye administrative byrder for myndighederne; byrden skulle tværtimod blive mindre. · Lovgivningsteknik Det skal bemærkes, at Kommissionen den 1. april 1987 besluttede at pålægge sine tjenestegrene at kodificere alle retsakter senest efter tiende ændring, idet den understregede, at dette var et minimumskrav, og at tjenestegrenene skulle bestræbe sig på at kodificere de tekster, de er ansvarlige for, med endnu kortere mellemrum for at sikre, at fællesskabsreglerne er klare og lette at forstå. Kommissionen påbegyndte en kodifikation af Rådets direktiv 93/7/EØF af 15. marts 1993 om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område[12], og et forslag hertil blev forelagt lovgiveren[13]. Det nye direktiv skulle afløse de forskellige retsakter, som er indarbejdet i det[14]. Under lovgivningsproceduren blev det konstateret, at der ved artikel 16, stk. 4, i direktiv 93/7/EØF, der svarer til artikel 16, stk. 3, i forslaget til kodificeret tekst, indføres et afledt retsgrundlag. På baggrund af Domstolens dom af 6. maj 2008 i sag C-133/06 blev det anset for nødvendigt at slette artikel 16, stk. 3, i forslaget til kodificeret tekst. Da dette ville være ensbetydende med en indholdsmæssig ændring og ikke blot en kodifikation, fandt man det nødvendigt at anvende punkt 8[15] i aftalen mellem institutionerne af 20. december 1994 om en hurtig arbejdsmetode ved officiel kodifikation af lovtekster - i lyset af den fælles erklæring vedrørende dette punkt[16]. Kommissionen fandt det således passende at trække forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om en kodifikation af direktiv 93/7/EØF[17] tilbage og i stedet for en kodifikation at foretage en omarbejdning af direktivet for at indføre den nødvendige ændring. Som anført ovenfor kræver målet om at gøre det muligt for medlemsstaterne at opnå, at kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, tilbageleveres, en række indholdsmæssige ændringer af direktiv 93/7/EØF. Det blev derfor besluttet at anvende fremgangsmåden med omarbejdning i overensstemmelse med den interinstitutionelle aftale af 28. november 2001 om en mere systematisk omarbejdning af retsakter[18]. Nærværende forslag er en omarbejdning af direktiv 93/7/EØF, ændret ved direktiv 96/100/EF og 2001/38/EF. Det er en forenkling af den gældende lovgivning og medfører ophævelse af direktiv 93/7/EØF, 96/100/EF og 2001/38/EF. · Nærmere redegørelse for forslaget I artikel 1, nr. 1, defineres udtrykket "kulturgode" som en genstand, der, før eller efter at være fjernet fra en medlemsstats område på ulovlig vis, ifølge lovgivning eller administrative procedurer er klassificeret som "national skat af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi" som omhandlet i traktatens artikel 36. Bilaget til direktiv 93/7/EØF udgår. Af hensyn til tilbageleveringen udgår i nærværende direktiv kravet om, at genstande, der er klassificeret som nationale skatte: · skal henhøre under en af de i bilaget anførte fælles kategorier og i givet fald opfylde de tærskler for alder og/eller værdi, der er fastsat for de pågældende kategorier, eller · for goder, der ikke henhører under en af disse kategorier, skal udgøre en integrerende del af offentlige samlinger, der er opført på museers, arkivers og bibliotekssamlingers lister, eller af gejstlige institutioners lister. Det bør i den forbindelse bemærkes, at det påhviler medlemsstaterne hver især at definere deres nationale skatte som omhandlet i traktatens artikel 36 og inden for rammerne heraf. Formålet med bilaget til direktiv 93/7/EØF er ikke at definere, hvilke goder der har rang af "nationale skatte" i den i nævnte artikel anvendte betydning, men udelukkende at definere, hvilke kategorier af goder der kan have en sådan rang og således gøres til genstand for en tilbageleveringsprocedure. Formålet med dette forslag er at forene det grundlæggende princip om fri bevægelighed for kulturgoder med nødvendigheden af at beskytte nationale skatte effektivt. Det bekræfter lovgiverens hensigt i 1993 om at gøre direktiv 93/7/EØF til et første skridt i samarbejdet mellem medlemsstaterne på dette område inden for rammerne af det indre marked, og at målet var at nå frem til en gensidig anerkendelse af medlemsstaternes lovgivning på området. Dette forslag imødekommer den af repræsentanter for medlemsstaterne gentagne gange fremsatte anmodning om at indføre en effektiv ordning for tilbagelevering af kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte. Det sikrer, at medlemsstaterne har en mulighed for at få kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, og som er blevet fjernet fra deres område på ulovlig vis efter 1993, leveret tilbage, hvilket vil befordre en bedre beskyttelse af medlemsstaternes kulturarv. Besidderen af godet vil dog under tilbageleveringsproceduren kunne forsvare sig med en påstand om, at den ansøgende medlemsstat har overtrådt traktatens artikel 36 ved at klassificere det som national skat. Den domstol, til hvilken sagen indbringes, træffer afgørelse herom, eventuelt efter at have indgivet en anmodning om præjudiciel afgørelse til Den Europæiske Unions domstol. Artikel 4 og 6 bestemmer, at de centrale myndigheder skal anvende informationssystemet for det indre marked ("IMI") for at lette det administrative samarbejde, samrådet og informationsudvekslingen mellem dem. I artikel 4, stk. 3, forlænges den frist, som den ansøgende medlemsstats kompetente myndighed efter underretningen om opdagelse af godet har til at påvise, at den genstand, der er fundet i en anden medlemsstat, er et kulturgode. Denne fristforlængelse vil i betragtning af den grænseoverskridende sammenhæng medvirke til et mere effektivt administrativt samarbejde mellem de kompetente myndigheder. I artikel 7, stk. 1, præciseres det, at adgangen til at anlægge sag om tilbagelevering forældes tre år efter den dato, på hvilken den ansøgende medlemsstats centrale myndighed fik kendskab til det sted, hvor kulturgodet befandt sig, og til besidderens eller indehaverens identitet. Forlængelsen af denne frist sker under hensyntagen til de tværnationale forbindelsers komplekse karakter uden dog at tilsidesætte den ansøgende medlemsstats diligenspligt. Artikel 9 indeholder fælles kriterier for fortolkning af begrebet "nødvendig agtpågivenhed", som besidderen skal have udvist ved erhvervelsen af godet. Disse kriterier er inspireret af dem, der er fastsat i artikel 4, stk. 4, og artikel 6, stk. 2, i UNIDROIT's konvention fra 1995. I henhold til nærværende forslag påhviler det besidderen at bevise, at han har udvist den nødvendige agtpågivenhed, da han erhvervede godet. Køberen af godet har ret til en erstatning, på betingelse af at han beviser sin agtpågivenhed ved erhvervelsen af godet med hensyn til, at det pågældende kulturgode er udført fra den ansøgende medlemsstats område på lovlig vis. Disse ændringer forventes at bidrage til en mere ensartet gennemførelse af direktivet i den henseende og i givet fald at gøre det vanskeligere for uhæderlige eller "lidet agtpågivende" besiddere at opnå erstatning. I artikel 16 fastsættes reglerne for evaluering og opfølgning, der giver de øvrige EU-institutioner mulighed for at holde sig underrettet om gennemførelsen af direktivet. Rapporterne om gennemførelsen og evalueringen af direktivet udarbejdes hvert femte år. Direktivet indeholder en revisionsklausul. · Komitologi og delegerede retsakter I henhold til artikel 17 i direktiv 93/7/EØF bistås Kommissionen af det udvalg, der er nedsat ved artikel 8 i forordning (EF) nr. 116/2009 (kodificeret udgave af forordning (EØF) nr. 3911/92 om udførsel af kulturgoder)[19]. Det drejer sig om Udvalget for Udførsel og Tilbagelevering af Kulturgoder, der rådgiver Kommissionen, og som består af repræsentanter for medlemsstaterne. Det er i direktiv 93/7/EØF fastsat, at dette udvalg behandler alle spørgsmål om anvendelsen af bilaget hertil, som forelægges af formanden, enten på dennes eget initiativ eller efter anmodning fra repræsentanten for en medlemsstat. Da det nye direktiv ikke indeholder noget bilag, udgår henvisningen til udvalget af forslaget. I medfør af Kommissionens meddelelse om rammerne for Kommissionens ekspertgrupper ("Framework for Commission's expert groups: horizontal rules and public register") vil Kommissionen eventuelt nedsætte en ekspertgruppe bestående af de centrale myndigheder med ansvar for direktivet til at bestemme, hvordan informationssystemet for det indre marked (IMI) skal fungere i forbindelse med kulturgoder. 4. Yderligere oplysninger · Ophævelse af de gældende lovbestemmelser Vedtagelsen af nærværende forslag til omarbejdning medfører ophævelse af den gældende lovgivning, dvs. direktiv 93/7/EØF, 96/100/EF og 2001/38/EF. · Ændring af de gældende lovbestemmelser Ved nærværende direktiv ændres bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 af 25. oktober 2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked, idet der heri tilføjes et nyt direktiv. · Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde Den foreslåede retsakt er relevant for EØS og bør derfor gælde for hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. 5. Virkninger for budgettet Forslagets budgetmæssige virkninger er anført i finansieringsoversigten til forslaget. Forslaget indebærer kun administrative udgifter. ê 93/7/EØF (tilpasset) 2013/0162 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område (omarbejdning) (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til Ttraktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab Ö Den Europæiske Unions funktionsmåde Õ , særlig artikel 100 A Ö 114 Õ, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Ö Europæiske Õ Økonomiske og Sociale Udvalg[20], efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: ò ny (1) Rådets direktiv 93/7/EØF af 15. marts 1993 om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område[21], er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder[22]. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør direktivet af klarhedshensyn omarbejdes. ê93/7/EØF betragtning 1 (tilpasset) ð ny (2) I henhold til Traktatens artikel 8 A oprettes det indre marked senest den 1. januar 1993, hvilket Ö Det indre marked Õ indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital i overensstemmelse med Ttraktatens bestemmelser;. ð Disse bestemmelser er ikke til hinder for forbud eller restriktioner, som er begrundet i hensynet til beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi. ï ê 93/7/EØF betragtning 2 (tilpasset) (3) mMedlemsstaterne vil i medfør af og inden for rammerne af Ttraktatens artikel 36, efter 1992, bevare retten til at definere deres nationale skatte og muligheden for at træffe de nødvendige foranstaltninger til beskyttelse af disse nationale skatte inden for dette område uden indre grænser;. ê 93/7/EØF betragtning 3 (tilpasset) (4) der bør derfor indføres Ö Ved direktiv 93/7/EØF er der indført Õ en tilbageleveringsordning, således at medlemsstaterne kan opnå, at kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte i den i Ttraktatens artikel 36 anvendte betydning Ö , der henhører under de i bilaget hertil anførte fælles kategorier af kulturgoder Õ , og som er blevet fjernet fra deres område i strid med førnævnte nationale bestemmelser eller Rådets forordning (EØF) nr. 3911/92116/2009 af 9 18. december 19922008 om udførsel af kulturgoder[23], Ö og kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, og som indgår i offentlige samlinger eller tilhører gejstlige institutioner, men som ikke henhører under disse fælles kategorier Õ , vender tilbage til deres område;. gennemførelsen af denne ordning bør vøre så enkel og effektiv som muligt; det er med henblik på at lette samarbejdet om tilbagelevering nødvendigt at begrænse nævnte ordnings anvendelsesområde til genstande, der henhører under fælles kategorier af kulturgoder; formålet med bilaget til dette direktiv er således ikke at definere, hvilke goder der har rang af «nationale skatte» i den i nævnte artikel 36 anvendte betydning, men udelukkende at definere, hvilke kategorier af goder der kan have en sådan rang og således gøres til genstand for en tilbageleveringsprocedure i henhold til dette direktiv; ê 93/7/EØF betragtning 4 (tilpasset) kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, og som indgår i offentlige samlinger, eller som tilhører gejstlige institutioner, men som ikke henhører under disse fælles kategorier, bør også være omfattet af dette direktiv; ê 93/7/EØF betragtning 5 (tilpasset) (5) der bør indføres Ö Ved direktiv 93/7/EØF er der indført Õ et administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne hvad angår deres nationale skatte i snæver tilknytning til deres samarbejde om stjålne kunstværker; dette samarbejde skal navnlig omfatte registrering hos Interpol og andre kvalificerede organer, der udsteder lignende lister over forsvundne, stjålne eller ulovligt fjernede kulturgoder, der er en del af deres nationale skatte og deres offentlige samlinger;. ê 93/7/EØF betragtning 6 (tilpasset) (6) pProceduren i dette direktiv Ö 93/7/EØF Õ er et første skridt i retning af et samarbejde mellem medlemsstaterne på dette område inden for rammerne af det indre marked;. fFormålet er at nå frem til en gensidig anerkendelse af de nationale lovgivninger på dette område;. det bør således bl.a. bestemmes, at Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg; ê 93/7/EØF betragtning 7 (tilpasset) (7) vVed forordning (EØF) nr. 3911/92116/2009, og ved nærværende direktiv indføres der en fællesskabs Ö EU- Õ ordning for beskyttelse af medlemsstaternes kulturgoder;. den dato, fra hvilken medlemsstaterne skal efterkomme dette direktiv, bør ligge så tæt som muligt på datoen for ikrafttrædelsen af nævnte forordning; nogle medlemsstater har brug for en længere periode som følge af arten af deres retsorden og omfanget af de lovændringer, der er nødvendige med henblik på gennemførelsen af nærværende direktiv — ò ny (8) Anvendelsen af direktiv 93/7/EØF har vist de begrænsninger, der ligger i ordningen med hensyn til at opnå tilbagelevering af genstande, der er klassificeret som nationale skatte, og som efter at være blevet fjernet fra en medlemsstats område på ulovlig vis er blevet fundet i en anden medlemsstat. (9) Det er ønskeligt, at medlemsstaterne råder over en ordning, der sikrer, at ulovlig udførsel af et kulturgode, der er klassificeret som national skat, til en anden medlemsstat, ikke er forbundet med samme risiko som ulovlig eksport til et land uden for Unionen. (10) Nærværende direktiv bør omfatte alle kulturgoder, der ifølge national lovgivning eller nationale administrative procedurer er klassificeret som "nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi" som omhandlet i traktatens artikel 36. I den forbindelse bør kriteriet, efter hvilket godet skal henhøre under en af de i bilaget til direktiv 93/7/EØF anførte kategorier, og følgelig også det kriterium, i henhold til hvilket det skal udgøre en integrerende del af offentlige samlinger, der er opført på museers, arkivers og bibliotekssamlingers lister, eller af gejstlige institutioners lister, udgå. I traktatens artikel 36 anerkendes og respekteres mangfoldigheden af de nationale ordninger for beskyttelse af kulturgoder. Det er derfor absolut nødvendigt, at der hersker tillid, samarbejdsånd og forståelse mellem medlemsstaterne på dette område. (11) Det administrative samarbejde mellem medlemsstaterne bør intensiveres for at befordre en mere effektiv og ensartet gennemførelse af dette direktiv. Med henblik herpå bør det fastsættes, at de centrale myndigheder skal anvende informationssystemet for det indre marked (i det følgende benævnt "IMI") i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 af 25. oktober 2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked og om ophævelse af Kommissionens beslutning 2008/49/EF[24]. Herudover er det ønskeligt, at medlemsstaternes øvrige kompetente myndigheder også anvender IMI-systemet i videst muligt omfang. (12) Af hensyn til beskyttelsen af personoplysninger bør det administrative samarbejde og informationsudvekslingen mellem de kompetente myndigheder finde sted under overholdelse af de regler, der er opstillet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger[25], og, hvis de anvender informationssystemet for det indre marked, reglerne i forordning (EU) nr. 1024/2012. (13) Det er nødvendigt at forlænge den frist, som den ansøgende medlemsstats kompetente myndigheder har til at påvise, at en genstand, der er fundet i en anden medlemsstat, er et kulturgode i henhold til dette direktiv. En længere frist forventes at gøre det muligt at træffe passende foranstaltninger med henblik på at bevare godet og i givet fald undgå, at det unddrages tilbageleveringsproceduren. (14) Det har også vist sig nødvendigt at forlænge fristen for adgang til at anlægge sag om tilbagelevering til tre år efter den dato, på hvilken den ansøgende medlemsstat fik kendskab til det sted, hvor kulturgodet befandt sig, og til besidderens eller indehaverens identitet. Det bør af klarhedshensyn præciseres, at forældelsesfristen begynder at løbe fra den dato, hvor den ansøgende medlemsstats centrale myndighed fik kendskab hertil. (15) Rådet for Den Europæiske Union har erkendt nødvendigheden af at træffe foranstaltninger med henblik på en mere effektiv forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet, der involverer kulturgoder. I den forbindelse har Rådet anbefalet Kommissionen at støtte medlemsstaterne i en effektiv beskyttelse af kulturgoder med henblik på at forebygge og bekæmpe ulovlig handel med kulturgoder og fremme supplerende foranstaltninger, hvor det er hensigtsmæssigt[26]. (16) Det er således ønskeligt at sikre sig, at alle aktører på markedet for kulturgoder udviser agtpågivenhed i forbindelse med transaktioner vedrørende kulturgoder. Konsekvenserne af at erhverve et ulovligt tilvejebragt kulturgode vil kun have reel afskrækkende virkning, hvis der til forpligtelsen til at levere det tilbage knyttes en forpligtelse for besidderen af godet til at bevise, at han har udvist den nødvendige agtpågivenhed, for at kunne opnå en erstatning. Med henblik på at virkeliggøre Unionens mål vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig handel med kulturgoder bør det derfor fastsættes, at besidderen skal bevise, at han har udvist den nødvendige agtpågivenhed ved erhvervelsen af godet, for at kunne opnå en erstatning, og at han ikke kan påberåbe sig god tro, hvis han ikke har udvist agtpågivenhed i det omfang, det var nødvendigt under de pågældende omstændigheder. (17) For at lette en ensartet fortolkning i medlemsstaterne af begrebet "nødvendig agtpågivenhed" bør det præciseres, hvilke omstændigheder der skal tages i betragtning ved afgørelsen om, hvorvidt den nødvendige agtpågivenhed er blevet udvist. (18) Målet for dette direktiv, nemlig at muliggøre tilbagelevering af alle kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, og som er blevet fjernet fra en medlemsstats område på ulovlig vis, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af dets omfang og virkninger bedre nås på EU-plan. Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. (19) Da det ved artikel 8 i forordning (EF) nr. 116/2009 nedsatte udvalgs opgaver ikke længere er relevante, idet bilaget til direktiv 93/7/EØF udgår, bør henvisningerne til udvalget slettes. (20) Da bilaget til forordning (EU) nr. 1024/2012 indeholder en liste over bestemmelser om administrativt samarbejde i EU-retsakter, der gennemføres ved hjælp af IMI, bør nævnte bilag ændres med henblik på at tilføje dette direktiv. (21) Forpligtelsen til at gennemføre nærværende direktiv i national ret bør kun omfatte de bestemmelser, hvori der er foretaget indholdsmæssige ændringer i forhold til de tidligere direktiver. Forpligtelsen til at gennemføre de bestemmelser, hvori der ikke er foretaget ændringer, følger af direktiv 93/7/EØF. (22) Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne - ê 93/7/EØF UDSTEDT FØLGENDEVEDTAGET DETTE DIREKTIV: Artikel 1 I dette direktiv forstås ved: 1) "kulturgode": en genstand, der, før eller efter at være fjernet fra en medlemsstats område på ulovlig vis, ifølge national lovgivning eller nationale administrative procedurer er klassificeret som "national skat af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi" som anført i Ttraktatens artikel 36, og – - som henhører under en af de i bilaget anførte kategorier eller som uden at henhøre under en af de pågældende kategorier udgør en integrerende del af: – - offentlige samlinger, der er opført på museers, arkivers og bibliotekssamlingers lister ê 93/7/EØF (tilpasset) - i forbindelse med dette direktiv forstås ved offentlige samlinger de samlinger, som ejes af en medlemsstat, en lokal eller regional myndighed i en medlemsstat eller en institution beliggende på en medlemsstats område og defineret som offentlig i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning, hvis denne institution ejes af eller i betydeligt omfang finansieres af denne medlemsstat eller en lokal eller regional myndighed ê 93/7/EØF – - gejstlige institutioners lister 2) "fjernet fra en medlemsstats område på ulovlig vis": a) enhver udførsel fra en medlemsstats område, som er i strid med den pågældende medlemsstats lovgivning om beskyttelse af nationale kulturskatte eller i strid med forordning (EØF) nr. 3911/3911 116/2009, samt b) enhver manglende tilbagelevering efter udløbet af fristen for en midlertidig lovlig forsendelse eller enhver overtrædelse af de øvrige betingelser for den midlertidige forsendelse 3) "den ansøgende medlemsstat": den medlemsstat, fra hvis område et kulturgode er fjernet på ulovlig vis 4) "den ansøgte medlemsstat": den medlemsstat, på hvis område et kulturgode, som er fjernet fra en anden medlemsstats område på ulovlig vis, befinder sig 5) "tilbagelevering": et kulturgodes fysiske tilbagevenden til den ansøgende medlemsstats område 6) "besidder": den person, som har kulturgodet i sin besiddelse for egen regning 7) "indehaver": den person, som har kulturgodet i sin besiddelse for fremmed regning. ê 93/7/EØF (tilpasset) Ö 8) "offentlige samlinger": de samlinger, som ejes af en medlemsstat, en lokal eller regional myndighed i en medlemsstat eller en institution beliggende på en medlemsstats område, hvis institutionen ejes af eller i betydeligt omfang finansieres af denne medlemsstat eller en lokal eller regional myndighed, og som er defineret som offentlige i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning.Õ ê 93/7/EØF Artikel 2 De kulturgoder, som er fjernet fra en medlemsstats område på ulovlig vis, tilbageleveres i overensstemmelse med den procedure og på de betingelser, som omhandles i dette direktiv. Artikel 3 Hver medlemsstat udpeger en eller flere centrale myndigheder, som skal udføre de i dette direktiv omhandlede opgaver. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke centrale myndigheder de udpeger i henhold til denne artikel. ê 93/7/EØF (tilpasset) Kommissionen offentliggør en fortegnelse over disse centrale myndigheder samt ændringer i forbindelse hermed i C-udgaven af De Europæiske Fællesskabers Ö Den Europæiske Unions Õ Tidende. ê 93/7/EØF Artikel 4 Medlemsstaternes centrale myndigheder samarbejder og etablerer et samråd mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder. De kompetente myndigheder udfører navnlig følgende opgaver: ê 93/7/EØF (tilpasset) 1) de eftersøger på den ansøgende medlemsstats anmodning et bestemt kulturgode, som er fjernet fra en medlemsstats område på ulovlig vis, og fastslår besidderens og/eller indehaverens identitet. Denne anmodning skal ledsages af alle de relevante oplysninger, der kan lette eftersøgningen, navnlig med hensyn til hvor godet faktisk befinder sig eller formodes at befinde sig ê 93/7/EØF (tilpasset) ð ny 2) de underretter de berørte medlemsstater, hvis der på deres område opdages kulturgoder, og det med rimelighed kan antages, at de pågældende goder er fjernet fra en anden medlemsstats område på ulovlig vis 3) de gør det lettere for den ansøgende medlemsstats kompetente myndigheder at påvise, at den pågældende genstand udgør et kulturgode, såfremt påvisningen finder sted inden to ð fem ï måneder efter den i nr. 2) nævnte underretning. Hvis påvisningen ikke finder sted inden for den fastsatte frist, finder nr. 4) og 5) ikke længere anvendelse 4) de træffer i givet fald, og i samarbejde med den berørte medlemsstat, de nødvendige foranstaltninger med henblik på den fysiske bevaring af kulturgodet 5) de søger ved hjælp af midlertidige foranstaltninger at undgå, at kulturgodet unddrages tilbageleveringsproceduren ê 93/7/EØF (tilpasset) 6) de optræder som mellemled mellem besidderen og/eller indehaveren og den ansøgende medlemsstat i forbindelse med tilbageleveringen. Med henblik herpå kan de kompetente myndigheder i den ansøgte medlemsstat lette iværksættelsen af en voldgiftsprocedure, i henhold til den ansøgte medlemsstats nationale lovgivning, såfremt den ansøgende medlemsstat samt besidderen/indehaveren giver deres udtrykkelige tilslutning dertil, jf. dog artikel 5. ê 93/7/EØF (tilpasset) Ö Med henblik på nr. 1) skal medlemsstatens anmodning indeholde alle relevante oplysninger, der kan lette eftersøgningen, navnlig med hensyn til hvor godet faktisk befinder sig eller formodes at befinde sig. Õ ÖMed henblik på nr. 6) kan de kompetente myndigheder i den ansøgte medlemsstat lette iværksættelsen af en voldgiftsprocedure, i henhold til den ansøgte medlemsstats nationale lovgivning, såfremt den ansøgende medlemsstat samt besidderen/indehaveren giver deres udtrykkelige tilslutning dertil, jf. dog artikel 5. Õ ò ny Medlemsstaternes centrale myndigheder anvender informationssystemet for det indre marked (i det følgende benævnt "IMI"), der er indført ved forordning (EU) nr. 1024/2012, i deres indbyrdes samarbejde og samråd. Medlemsstaterne bestemmer, hvorvidt andre kompetente myndigheder skal anvende IMI i forbindelse med dette direktiv. ê 93/7/EØF Artikel 5 Den ansøgende medlemsstat kan sagsøge besidderen, eller, hvis en sådan ikke findes, indehaveren ved den ansøgte medlemsstats kompetente domstol med henblik på tilbagelevering af et kulturgode, som er fjernet fra dens område på ulovlig vis. Et søgsmål kan kun antages til påkendelse, hvis der samtidig forelægges: a) et dokument, hvori det gode, der er omfattet af ansøgningen, beskrives, og hvori det godtgøres, at der er tale om et kulturgode b) en erklæring fra den ansøgende medlemsstats kompetente myndigheder om, at kulturgodet har forladt dens område på ulovlig vis. Artikel 6 Den ansøgende medlemsstats centrale myndighed meddeler straks den ansøgte medlemsstats centrale myndighed, at der er anlagt sag om tilbagelevering. Den ansøgte medlemsstats centrale myndighed underretter straks de centrale myndigheder i de øvrige medlemsstater herom. ò ny Informationsudvekslingen sker ved hjælp af IMI. ê 93/7/EØF (tilpasset) ð ny Artikel 7 1. Medlemsstaterne fastsætter i deres lovgivning, at adgangen til at anlægge sag om tilbagelevering som omhandlet i dette direktiv forældes et år ð tre år ï efter den dato, på hvilken den ansøgende medlemsstats Ö centrale myndighed Õ fik kendskab til det sted, hvor kulturgodet befandt sig, og til besidderens eller indehaverens identitet. ê 93/7/EØF Under alle omstændigheder forældes adgangen til at anlægge sag om tilbagelevering 30 år efter den dato, hvor kulturgodet blev fjernet fra den ansøgende medlemsstats område på ulovlig vis. Når det drejer sig om goder, der er en del af offentlige samlinger som omhandlet i artikel 1, nr. 8), stk. 1, og kirkelige goder i medlemsstater, hvori de er undergivet særlig beskyttelse i henhold til national lovgivning, forældes adgangen til at anlægge sag om tilbagelevering dog først efter 75 år, undtagen i de medlemsstater, hvor adgangen til at anlægge sag herom ikke kan forældes, eller hvor der ved bilaterale aftaler mellem medlemsstaterne er fastsat en frist, der er længere end 75 år. 2. Søgsmålet om tilbagelevering kan ikke antages til påkendelse, hvis fjernelsen fra den ansøgende medlemsstats område ikke længere er ulovlig på det tidspunkt, hvor sagen anlægges. Artikel 8 Med forbehold af artikel 7 og 13 påbyder den kompetente domstol, at kulturgodet skal tilbageleveres, hvis det fastslås, at det pågældende gode er et kulturgode i henhold til artikel 1, nr. 1), og at fjernelsen fra området var ulovlig. ê 93/7/EØF (tilpasset) Artikel 9 Hvis der straks påbydes tilbagelevering, tildeler den kompetente domstol i den ansøgte medlemsstat besidderen en erstatning, som den anser for at være rimelig efter omstændighederne i det foreliggende tilfælde Ö rimelig erstatning Õ , forudsat at domstolen er overbevist om, at Ö besidderen beviser, at han Õ har udvist den nødvendige agtpågivenhed, da han erhvervede genstanden. ò ny For at afgøre, om besidderen har udvist den nødvendige agtpågivenhed, tages der hensyn til alle omstændigheder ved erhvervelsen, navnlig dokumentationen for genstandens proveniens, de udførselstilladelser, der kræves i henhold til lovgivningen i den ansøgende medlemsstat, parternes status, den pris, der er betalt, hvorvidt besidderen har konsulteret de tilgængelige registre over stjålne kulturgoder, alle andre relevante oplysninger og dokumenter, som han med rimelighed har kunnet indhente, henvendelse til organisationer, som han har adgang til, og ethvert andet tiltag, som en fornuftig person ville have truffet i samme situation. Besidderen kan ikke påberåbe sig god tro, hvis han ikke har udvist agtpågivenhed i det omfang, omstændighederne tilsagde det. ê 93/7/EØF Bevisbyrden fastlægges i henhold til den ansøgte medlemsstats lovgivning. I tilfælde af gave eller arv tilkommer der ikke besidderen en gunstigere retsstilling end den, der tilkom den tidligere indehaver. Den ansøgende medlemsstat skal betale den omhandlede erstatning ved tilbageleveringen. Artikel 10 Udgifterne i forbindelse med fuldbyrdelsen af retsafgørelsen om tilbagelevering af kulturgodet afholdes af den ansøgende medlemsstat. Det samme gælder for de i artikel 4, nr. 4), omhandlede foranstaltninger. Artikel 11 Betaling af den i artikel 9 omhandlede rimelige erstatning og af de i artikel 10 omhandlede udgifter berører ikke den ansøgende medlemsstats ret til at kræve disse beløb tilbagebetalt hos de personer, som er ansvarlige for kulturgodets ulovlige fjernelse fra medlemsstatens område. Artikel 12 Ejendomsretten til kulturgodet efter tilbageleveringen afgøres efter den ansøgende medlemsstats retsregler. Artikel 13 Dette direktiv finder kun anvendelse på ulovlig fjernelse fra en medlemsstats område, der finder har fundet sted fra efter den 1. januar 1993. ê 93/7/EØF (tilpasset) ð ny Artikel 14 1. Hver medlemsstat kan udvide sin tilbageleveringsforpligtelse til også at omfatte andre kategorier af Ö andre Õ kulturgoder end dem, der er omhandlet i bilaget Ö defineret i Õ ð artikel 1, nr. 1) ï . ê 93/7/EØF (tilpasset) ð ny 2. Hver medlemsstat kan anvende den i dette direktiv omhandlede ordning på ansøgninger om tilbagelevering af kulturgoder, som er fjernet fra andre medlemsstaters område på ulovlig vis inden den 1. januar 1993. Artikel 15 Dette direktiv berører ikke den ret til at anlægge erstatnings- eller straffesag, som den ansøgende medlemsstat og/eller ejeren af et stjålet gode har i overensstemmelse med medlemsstaternes nationale retsregler. Artikel 16 1. Medlemsstaterne forelægger hvert tredje ð femte ï år, første gang i februar 1996 ð […] ï, Kommissionen en rapport om dette direktivs gennemførelse. ê 93/7/EØF (tilpasset) ð ny 2. Kommissionen forelægger hvert tredje ð femte ï år, Europa-Parlamentet, Rådet og Det Ö Europæiske Õ Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport, hvori dette direktivs gennemførelse vurderes. ðRapporten ledsages eventuelt af passende forslag. ï ê 93/7/EØF 3. Rådet vurderer, efter at direktivet har været anvendt i tre år, om det fungerer effektivt og foretager de fornødne tilpasninger på forslag af Kommissionen. 4. Under alle omstændigheder foretager Rådet hvert tredje år på forslag af Kommissionen en gennemgang og i givet fald ajourføring af de beløb, der er anført i bilaget på baggrund af de økonomiske og monetære indekstal i Fællesskabet. Artikel 17 Kommissionen bistås af det ved artikel 8 i forordning (EØF) nr. 3911/92 nedsatte udvalg. Udvalget behandler alle spørgsmål om anvendelsen af bilaget til dette direktiv, som forelægges af formanden enten på dennes eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repræsentant. ò ny Artikel 17 I bilaget til forordning (EU) nr. 1024/2012 indsættes som punkt 6: "6. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv xxxx/xx/EU om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område (*): artikel 4 og 6. (*) EUT L […]." ê 93/7/EØF (tilpasset) Artikel 18 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden ni måneder efter dets vedtagelse, dog bortset fra Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland og Kongeriget Nederlandene, som skal efterkomme dette direktiv Ö [artikel 1, nr. 1), artikel 4, stk. 1, nr. 3), artikel 4, stk. 4, artikel 6, stk. 3, artikel 7, artikel 9 og artikel 16] i dette direktiv Õ senest tolv måneder efter dets vedtagelse. De underretter Ö tilsender Õ straks Kommissionen herom Ö disse love og bestemmelser Õ. Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. Ö De skal også indeholde oplysning om, at henvisninger i gældende love og administrative bestemmelser til det eller de direktiver, der ophæves ved nærværende direktiv, gælder som henvisninger til nærværende direktiv. Õ De nærmere regler for denne henvisningen Ö og dennes ordlyd Õ fastsættes af medlemsstaterne. ê 2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. Artikel 19 Direktiv 93/7/EØF, som ændret ved de direktiver, der er nævnt i bilag I, del A, ophæves med virkning fra den […], uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne. Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag II. Artikel 20 Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel […] anvendes fra den […]. ê 93/7/EØF Artikel 21 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i Bruxelles, den […]. På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne […] […] Formand Formand ê 93/7/EØF BILAG Kategorier omhandlet i artikel 1, nr. 1, andet led, som kulturgoder, der er klassificeret som «nationale skatte» i henhold til Traktatens artikel 36, skal henhøre under for at kunne tilbageleveres i overensstemmelse med nærværende direktiv A. 1. Arkæologiske genstande, der er mere end 100 år gamle, og som hidrører fra: – udgravninger og fund på landjorden og på havbunden – arkæologiske fundsteder – arkæologiske samlinger. 2. Dele, der udgør en integrerende del af kunstneriske, historiske eller religiøse mindesmærker eller som er fjernet herfra, såfremt de er mere end 100 år gamle. ê 96/100/EF artikel 1, nr. 1), litra a) 3. Malerier og billeder, der ikke hører ind under kategori 4 eller 5, og som udelukkende er fremstillet som håndarbejde, uanset underlagets og materialernes art[27]. ê 96/100/EF artikel 1, nr. 1), litra b) 3 A. Akvareller, gouacher og pasteller, der udelukkende er fremstillet som håndarbejde, uanset underlagets art (1). ê 96/100/EF artikel 1, nr. 1, litra c) 4. Mosaikker, der ikke hører ind under kategori 1 eller 2, og som udelukkende er fremstillet som håndarbejde, uanset materialernes art, og tegninger, der udelukkende er fremstillet som håndarbejde, uanset underlagets og materialernes art (1). ê 93/7/EØF (ny) 5. Originale stik, tryk, serigrafier og litografier og de pågældende matricer samt originalplakater (1). 6. Originale statuer og skulpturer og kopier heraf, der er fremstillet efter samme fremgangsmåde som originalen (1), og som ikke hører ind under kategori 1. 7. Fotografier, film og disses negativer (1). 8. Inkunabler og håndskrifter, herunder geografiske kort og musikpartiturer, enkeltvis eller samlet (1). 9. Bøger, som er mere end 100 år gamle, enkeltvis eller samlet. 10. Trykte geografiske kort, som er mere end 200 år gamle. 11. Arkivalier af enhver art, som omfatter elementer, der er mere end 50 år gamle, uanset materialets art. 12. a) Zoologiske, botaniske, mineralogiske eller anatomiske samlinger ([28]) og samlerobjekter. b) Samlinger (2), der frembyder historisk, palæontologisk, etnografisk eller numismatisk interesse. 13. Befordringsmidler, der er over 75 år gamle. 14. Andre antikviteter, der ikke hører ind under kategori 1 til 13, og som er mere end 50 år gamle. De kulturgoder, der henhører under kategori 1 til 14, omfattes kun af nærværende direktiv, hvis deres værdi svarer til eller overstiger de under B omhandlede tærskler. B. Værditærskler for visse af kategorierne under A (i ecu) ê 2001/38/EF artikel 1, nr. 1) VÆRDI: uanset værdi. ê 93/7/EØF – 1 (arkæologiske genstande) – 2 (dele fjernet fra monumenter) – 8 (inkunabler og manuskripter) – 11 (arkiver) 15 000 – 4 (mosaikker og tegninger) – 5 (stik) – 7 (fotografier) – 10 (trykte geografiske kort) ê 96/100/EF artikel 1, nr. 2) 30 000 – 3 A (Akvareller, gouacher og pasteller) ê 93/7/EØF 50 000 – 6 (statuer) – 9 (bøger) – 12 (samlinger) – 13 (transportmidler) – 14 (alle andre genstande) 150 000 – 3 (malerier) Overholdelsen af betingelserne med hensyn til økonomisk værdi skal bedømmes på det tidspunkt, hvor anmodningen om tilbagelevering fremsættes. Godets økonomiske værdi er den værdi, som genstanden har i den ansøgte medlemsstat. ê 2001/38/EF artikel 1, nr. 2) For de medlemsstater, der ikke anvender møntenheden euro, omregnes til og angives de i bilaget i euro angivne værdier i national valuta efter den vekselkurs pr. 31. december 2001, som offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne modværdi i national valuta tages op til revision hvert andet år med virkning fra 31. december 2001. Beregningen af denne modværdi baseres på gennemsnittet af de pågældende valutaers daglige værdi, udtrykt i euro gennem de 24 måneder, som ender den sidste dag i den august måned, der går forud for revisionen med virkning fra den 31. december. Denne beregningsmetode tages på forslag af Kommissionen op til revision af Det Rådgivende Udvalg for Kulturgoder, i princippet to år efter den første anvendelse. Ved hver revision offentliggøres værdierne i euro og deres modværdier i national valuta regelmæssigt i De Europæiske Fællesskabers Tidende de første dage i den november måned, der går forud for den dato, fra hvilken revisionen får virkning. _____________ é BILAG I Del A Ophævet direktiv med oversigt over ændringer (jf. artikel 19) Rådets direktiv 93/7/EØF || (EFT L 74 af 27.3.1993, s. 74) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/100/EF || (EFT L 60 af 1.3.1997, s. 59) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/38/EF || (EFT L 187 af 10.7.2001, s. 43) Del B Liste over frister for gennemførelse i national ret (jf. artikel 19) Direktiv || Gennemførelsesfrist 93/7/EØF || 15.12.1993[29] 96/100/EF || 1.9.1997 2001/38/EF || 31.12.2001 _____________ BILAG II Direktiv 93/7/EØF || Nærværende direktiv Artikel 1, nr. 1), første led || Artikel 1, nr. 1) Artikel 1, nr. 1), andet led, hovedet || _______ Artikel 1, nr. 1), andet led, første underled, første afsnit || _______ Artikel 1, nr. 1), andet led, første underled, andet afsnit || Artikel 1, nr. 8) Artikel 1, nr. 1), andet led, andet underled || _______ Artikel 1, nr. 2), første led || Artikel 1, nr. 2), litra a) Artikel 1, nr. 2), andet led || Artikel 1, nr. 2), litra b) Artikel 1, nr. 3)-7) || Artikel 1, nr. 3)-7) Artikel 2 og 3 Artikel 4, stk. 1 Artikel 4, nr. 1), andet punktum Artikel 4, nr. 6), andet punktum _______ || Artikel 2 og 3 Artikel 4, stk. 1 Artikel 4, stk. 2 Artikel 4, stk. 3 Artikel 4, stk. 4 Artikel 5, stk. 1 || Artikel 5, stk. 1 Artikel 5, stk. 2, første led || Artikel 5, stk. 2, litra a) Artikel 5, stk. 2, andet led || Artikel 5, stk. 2, litra b) Artikel 6, stk. 1 || Artikel 6, stk. 1 Artikel 6, stk. 2 || Artikel 6, stk. 2 _______ || Artikel 6, stk. 3 Artikel 7 og 8 || Artikel 7 og 8 Artikel 9, stk. 1 || Artikel 9, stk. 1 Artikel 9, stk. 2 || _______ _______ _______ || Artikel 9, stk. 2 Artikel 9, stk. 3 Artikel 9, stk. 3 og 4 || Artikel 9, stk. 4 og 5 Artikel 10-15 || Artikel 10-15 Artikel 16, stk. 1 og 2 || Artikel 16, stk. 1 og 2 Artikel 16, stk. 3 || _______ Artikel 16, stk. 4 || _______ Artikel 17 || _______ _______ || Artikel 17 Artikel 18 || Artikel 18, stk. 1 _______ || Artikel 18, stk. 2 _______ || Artikel 19 _______ || Artikel 20, stk. 1 _______ || Artikel 20, stk. 2 Artikel 19 Bilag || Artikel 21 _______ ______ || Bilag I ______ || Bilag II é FINANSIERINGSOVERSIGT 1. FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME 1.1. Forslagets/initiativet betegnelse 1.2. Berørt(e) politikområde(r) inden for ABM/ABB-strukturen 1.3. Forslagets/initiativets art 1.4. Mål 1.5. Forslagets/initiativets begrundelse 1.6. Varighed og finansielle virkninger 1.7. Påtænkt(e) forvaltningsmetode(r) 2. FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER 2.1. Bestemmelser om kontrol og rapportering 2.2. Forvaltnings- og kontrolsystem 2.3. Foranstaltninger til forebyggelse af svig og uregelmæssigheder 3. FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNINGER 3.1. Berørt(e) udgiftspost(er) på budgettet og udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle ramme 3.2. Anslåede virkninger for udgifterne 3.2.1. Sammenfatning af de anslåede virkninger for udgifterne 3.2.2. Anslåede virkninger for aktionsbevillingerne 3.2.3. Anslåede virkninger for administrationsbevillingerne 3.2.4. Forenelighed med indeværende flerårige finansielle ramme 3.2.5. Tredjemands bidrag til finansieringen 3.3. Anslåede virkninger for indtægterne FINANSIERINGSOVERSIGT 1. FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME 1.1. Forslagets/initiativets betegnelse Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område (omarbejdning) 1.2. Berørt(e) politikområde(r) inden for ABM/ABB-strukturen[30] Afsnit 2 - Erhvervspolitik - Kapitel 02 03: Det indre marked for varer og sektorpolitik 1.3. Forslagets/initiativets art Forslaget/initiativet drejer sig om omlægning af en foranstaltning til en ny foranstaltning 1.4. Mål 1.4.1. Det eller de af Kommissionens flerårige strategiske mål, som forslaget/initiativet vedrører At bidrage til beskyttelsen af kulturgoder i det indre marked. 1.4.2. Specifikke mål og berørte ABM/ABB-aktiviteter Specifikt mål: at gøre det muligt for medlemsstaterne at få kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, og som er blevet fjernet fra en medlemsstats område på ulovlig vis efter 1993, leveret tilbage. 1.4.3. Forventede resultater og virkninger Angiv, hvilke virkninger forslaget/initiativet forventes at få for modtagerne/målgruppen. Forslaget har til formål at øge antallet af tilbageleveringer af kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, og at reducere udgifterne hertil. Det vil få virkninger for forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig handel med kulturgoder i Unionen. 1.4.4. Virknings- og resultatindikatorer Angiv indikatorerne til kontrol af forslagets/initiativets gennemførelse. - et større antal tilbageleveringsprocedurer - et større antal tilbageleveringer af kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte - opfølgning af anmodninger om eftersøgning af et kulturgode som omhandlet i direktivets artikel 4, nr. 1) - opfølgning af underretninger om opdagelse af et kulturgode som omhandlet i direktivets artikel 4, nr. 2) - sammenlignelighed af de statistiske data, der vedrører direktivets gennemførelse - tilfredshedsundersøgelse blandt de centrale myndigheder om anvendelsen af IMI-systemet 1.5. Forslagets/initiativets begrundelse 1.5.1. Behov, der skal opfyldes på kort eller lang sigt Det overordnede mål med dette initiativ er at bidrage til beskyttelsen af kulturgoder i det indre marked ved at lette tilbagelevering af kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, og som er blevet fjernet fra en medlemsstats område på ulovlig vis efter 1993. 1.5.2. Merværdien ved en indsats fra EU's side Den tværnationale dimension, der gør sig gældende ved ulovlig udførsel af kulturgoder, betyder, at det er Unionen, der er bedst i stand til at gribe ind på dette område. 1.5.3. Erfaringer fra lignende foranstaltninger Evalueringerne af direktiv 93/7/EØF har vist, at den eksisterende ordnings effektivitet med hensyn til at opnå tilbagelevering af visse kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, er begrænset. Kommissionen har desuden på baggrund af undersøgelser og ekspertrapporter om forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig handel med kulturgoder fastslået, at det er nødvendigt med en revision af direktivet. 1.5.4. Sammenhæng med andre relevante instrumenter og eventuel synergivirkning Dette initiativ er fuldt foreneligt med de øvrige foranstaltninger og politikker på området for kulturgoder. 1.6. Varighed og finansielle virkninger Forslag/initiativ af begrænset varighed 1.7. Påtænkt(e) forvaltningsmetode(r)[31] Direkte central forvaltning ved Kommissionen. 2. FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER 2.1. Bestemmelser om kontrol og rapportering Angiv hyppighed og betingelser. I artikel 16 fastsættes reglerne for evaluering og opfølgning, der giver de øvrige EU-institutioner mulighed for at holde sig underrettet om gennemførelsen af direktivet. Der skal udarbejdes rapporter om direktivets gennemførelse og evaluering hvert femte år. 2.2. Forvaltnings- og kontrolsystem 2.2.1. Konstaterede risici Der er ikke konstateret finansielle risici. 2.2.2. Påtænkt(e) kontrolmetode(r) De påtænkte kontrolmetoder er fastlagt i finansforordningen og forordning (EU) 1268/2012. 2.3. Foranstaltninger til forebyggelse af svig og uregelmæssigheder Angiv eksisterende og påtænkte forebyggelses- og beskyttelsesforanstaltninger. Kommissionen skal sikre, at EU's finansielle interesser beskyttes ved foranstaltninger til forebyggelse af svig, korruption og andre ulovlige forhold, ved effektiv kontrol og ved tilbagesøgning af de uretmæssigt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, ved sanktioner, der skal være effektive, forholdsmæssige og have afskrækkende virkning i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95, (Euratom, EF) nr. 2185/96 og (EF) nr. 1073/1999. 3. FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNINGER 3.1. Berørt(e) udgiftspost(er) på budgettet og udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle ramme · Eksisterende udgiftsposter i budgettet I samme rækkefølge som udgiftsområderne i den flerårige finansielle ramme og budgetposterne. Udgifts­område i den flerårige finansielle ramme || Budgetpost || Udgiftens art || Bidrag || OB/IOB ([32]) || fra EFTA-lande[33] || fra kandidat-lande[34] || fra tredje­lande || iht. finansforordning­ens artikel 21, stk. 2, litra b) […] || [XX.YY.YY.YY] […] || OB/IOB || || || || Nye budgetposter, som der er søgt om I samme rækkefølge som udgiftsområderne i den flerårige finansielle ramme og budgetposterne. Udgifts­område i den flerårige finansielle ramme || Budgetpost || Udgiftens art || Bidrag Nummer [Betegnelse………………………………………] || OB/IOB || fra EFTA-lande || fra kandidat-lande || fra tredje­lande || iht. finansforord­ning­ens artikel 21, stk. 2, litra b) || [XX.YY.YY.YY] || || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ 3.2. Anslåede virkninger for udgifterne 3.2.1. Sammenfatning af de anslåede virkninger for udgifterne i mio. EUR (tre decimaler) Udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme: || || || || GD: ENTR || || || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || I ALT ||  Aktionsbevillinger || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || Bevillinger I ALT til GD ENTR || Forpligtelser || =1+1a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || Betalinger || =2+2a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || Udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme: || 5 || Administration || || GD ENTR || || || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || I ALT ||  Menneskelige ressourcer || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 1,0 ||  Andre administrationsudgifter || 0,05 || 0,05 || 0,05 || 0,05 || 0,05 || 0,25 || I ALT GD ENTR || Bevillinger || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 1,25 || Bevillinger I ALT under UDGIFTSOMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || (Forpligtelser i alt = betalinger i alt) || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 1,25 || Bevillinger I ALT under UDGIFTSOMRÅDE 1-5 i den flerårige finansielle ramme || Forpligtelser || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 1,25 || Betalinger || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 1,25 3.2.2. Anslåede virkninger for aktionsbevillingerne Forslaget/initiativet medfører ikke anvendelse af aktionsbevillinger 3.2.3. Anslåede virkninger for administrationsbevillingerne 3.2.3.1. Resumé Forslaget medfører anvendelse af administrationsbevillinger som anført herunder: i mio. EUR (tre decimaler) || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || I ALT UDGIFTSOMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || || || || || || Menneskelige ressourcer || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 1,0 Andre administrationsudgifter || 0,05 || 0,05 || 0,05 || 0,05 || 0,05 || 0,25 Subtotal UDGIFTSOMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 1,25 Uden for UDGIFTSOMRÅDE 5[35] i den flerårige finansielle ramme || || || || || || Menneskelige ressourcer || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Andre administrationsudgifter || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Subtotal uden for UDGIFTSOMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 I ALT || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 1,25 3.2.3.2. Anslået behov for menneskelige ressourcer Forslaget medfører anvendelse af menneskelige ressourcer som anført herunder: Overslag angives i hele tal (eller med højst én decimal) || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019  Stillinger i stillingsfortegnelsen (tjenestemænd og midlertidigt ansatte) 02 01 01 01 (i hovedsædet og i Kommissionens repræsentationskontorer) || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 FTÆ= 1,5 || FTÆ= 1,5 || FTÆ= 1,5 || FTÆ= 1,5 || FTÆ= 1,5 XX 01 01 02 (i delegationer) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 XX 01 05 01 (indirekte forskning) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 10 01 05 01 (direkte forskning) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0  Eksternt personale (i fuldtidsækvivalenter: FTÆ)[36] XX 01 02 01 (KA, UNE, V under den samlede bevillingsramme) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 XX 01 02 02 (KA, LA, UNE, V og UED i delegationerne) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 XX 01 04 yy[37] || - i hovedsædet[38] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 - i delegationerne || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 XX 01 05 02 (KA, UNE, V – indirekte forskning) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 10 01 05 02 (KA, UNE, V – direkte forskning) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Andre budgetposter (skal angives) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 I ALT || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 FTÆ=1,5 || FTÆ=1,5 || FTÆ=1,5 || FTÆ=1,5 || FTÆ=1,5 Personalebehovet vil blive dækket ved hjælp af det personale, som generaldirektoratet allerede har afsat til aktionen, og/eller interne rokader i generaldirektoratet, eventuelt suppleret med yderligere bevillinger, som tildeles det ansvarlige generaldirektorat i forbindelse med den årlige tildelingsprocedure under hensyntagen til de budgetmæssige begrænsninger. Opgavebeskrivelse: Tjenestemænd og midlertidigt ansatte || Gennemførelse og anvendelse af direktivet 3.2.4. Forenelighed med indeværende flerårige finansielle ramme Forslaget er foreneligt med indeværende flerårige finansielle ramme 3.2.5. Tredjemands bidrag til finansieringen Forslaget indeholder ikke bestemmelser om samfinansiering med tredjemand. 3.3. Anslåede virkninger for indtægterne Forslaget har ingen finansielle virkninger for indtægterne. [1] Rådets direktiv 93/7/EØF af 15. marts 1993 om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område (EFT L 74 af 27.3.1993, s. 74), ændret ved Rådets og Europa-Parlamentets direktiv 96/100/EF af 17. februar 1997 (EFT L 60 af 1.3.1997, s. 59) og ved Rådets og Europa-Parlamentets direktiv 2001/38/EF af 5. juni 2001 (EFT L 187 af 10.7.2001, s. 43). [2] Første beretning fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg om gennemførelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 3911/92 om udførsel af kulturgoder og Rådets direktiv 93/7/EØF om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område (KOM(2000) 325 endelig af 25.5.2000). Anden beretning fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om gennemførelsen af Rådets direktiv 93/7/EØF om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område (KOM(2005) 675 endelig af 21.12.2005). Tredje rapport fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om anvendelsen af Rådets direktiv 93/7/EØF om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område (KOM(2009) 408 endelig af 30.7.2009). Fjerde rapport fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om gennemførelsen af Rådets direktiv 93/7/EØF om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område (COM(2013) 310 final af 30.5.2013). [3] I september 2012 havde 22 medlemsstater ratificeret UNESCO's konvention fra 1970, og 13 UNIDROIT's konvention fra 1995. Østrig var i færd med at ratificere UNESCO's konvention. [4] Rådets konklusioner af 13. og 14. december 2011 om forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet, der involverer kulturgoder, http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/fr/jha/126867.pdf. [5] EUT L 351 af 20.12.2012, s. 1. [6] http://ec.europa.eu/yourvoice/consultations/2012/index_da.htm. [7] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/regulated-sectors/cultural-goods/index_en.htm. [8] Gruppens arbejde og de enkelte medlemmers bidrag hertil er ikke offentliggjort. [9] "Final report and Recommendations to the Cultural Affairs Committee on improving the means of increasing the mobility of collections", juni 2010: http://ec.europa.eu/culture/our-policy-development/working-group-on-museum-activities_en.htm. [10] Undersøgelsen "Analysis of the structures and mechanisms for transmitting the information needed by the authorities to ensure the functioning of the "cultural objects"" fra 2004 og undersøgelsen "Study on the traceability of cultural objects - extension to the twelve new Member States" fra 2007 (Information & Communication Partners, (kontrakt nr. 30-CE-0102617/00-49) - kan rekvireres på adressen ENTR-PRODUCT-MARKET-INTEGR-AND-ENFOR@ec.europa.eu), "Study on preventing and fighting illicit trafficking in cultural goods in the European Union", CECOJI-CNRS-UMR 6224 (Frankrig), 2011, http://ec.europa.eu/home-affairs/doc_centre/crime/docs/Report%20Trafficking%20in%20cultural%20goods%20EN.pdf#zoom. [11] Andre løsningsmuligheder, f.eks. i) Unionens ratificering af UNESCO's konvention fra 1970 og UNIDROIT's konvention fra 1995, ii) udarbejdelse af en EU-strategi med henblik på alle medlemsstaters ratificering af UNIDROIT's konvention, iii) afløsning af direktiv 93/7/EØF ved en forordning og iv) ophævelse af direktiv 93/7/EØF, blev forkastet allerede i de indledende faser af gennemgangen af de forskellige løsninger på grund af gennemførlighedsproblemer. [12] I henhold til meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet - Kodificering af gældende fællesskabsret (KOM(2001) 645 endelig). [13] KOM(2007) 873 endelig. [14] Se bilag I, del A, til dette forslag. [15] "Skulle det under den lovgivningsmæssige procedure vise sig nødvendigt at foretage indholdsmæssige ændringer og ikke blot en kodifikation, forelægger Kommissionen i givet fald det eller de nødvendige forslag med henblik herpå." [16] "Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen tager til efterretning, at Kommissionen, såfremt det skulle vise sig nødvendigt at foretage indholdsmæssige ændringer og ikke blot en kodifikation, i hvert enkelt tilfælde kan vælge, om den vil foreslå en omarbejdelse eller i stedet forelægge et særskilt forslag om ændring under opretholdelse af forslaget om kodifikation, hvori ændringen så efter sin vedtagelse vil blive indarbejdet." [17] EUT C 252 af 18.9.2010, s. 11. [18] EFT C 77 af 28.3.2002, s. 1. [19] EUT L 39 af 10.2.2009, s. 1. [20] EUT C […] af […], s. […]. [21] EFT L 74 af 27.3.1993, s. 74. [22] Jf. bilag I, del A. [23] EFT L 395 af 31.12.1992, s. 1. EUT L 39 af 10.2.2009, s. 1. [24] EUT L 316 af 14.11.2012, s. 1. [25] EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31. [26] Rådets konklusioner af 13. og 14. december 2011 om forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet, der involverer kulturgoder (Rådet for Retlige og Indre Anliggender). [27] Som er mere end 50 år gamle, og som ikke tilhører ophavsmanden selv. [28] Som defineret af Domstolen i afgørelse nr. 252/84, der lyder således: "Ved samlerobjekter henhørende under Den Fælles Toldtarifs pos. 99.05 forstås genstande, der opfylder betingelserne for at kunne optages i en samling, dvs. genstande, der er forholdsvis sjældne, normalt ikke anvendes i overensstemmelse med deres oprindelige formål, er genstand for en specialiseret handel, der finder sted uden for den normale omsætning af lignende, brugbare genstande, samt har en betydelig værdi." [29] Gennemførelsesfristen for Belgien, Tyskland og Nederlandene var den 15. marts 1994. [30] ABM: Activity-Based Management (aktivitetsbaseret ledelse) – ABB: Activity-Based Budgeting (aktivitetsbaseret budgetlægning). [31] Forklaringer vedrørende forvaltningsmetoder og henvisninger til finansforordningen findes på webstedet BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [32] OB = opdelte bevillinger/IOB = ikke-opdelte bevillinger. [33] EFTA: Den Europæiske Frihandelssammenslutning. [34] Kandidatlande og, efter omstændighederne, potentielle kandidatlande på Vestbalkan. [35] Teknisk og/eller administrativ bistand og udgifter til støtte for gennemførelsen af EU's programmer og/eller aktioner (tidligere BA-poster), indirekte forskning, direkte forskning. [36] KA = kontraktansatte, LA= lokalt ansatte, UNE: udstationerede nationale eksperter, V = vikarer, UED: unge eksperter ved delegationerne. [37] Delloft for eksternt personale under aktionsbevillingerne (tidligere BA-poster). [38] Angår især strukturfondene, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Fiskerifond (EFF).