Vurdering af behovet for at revurdere Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1222/2009 om mærkning af dæk for så vidt angår brændstofeffektivitet og andre vigtige parametre

Forordningen om mærkning af dæk har som primært formål at gøre vejtransport mere økonomisk og miljømæssigt effektiv samt mere sikker ved at fremme brændstofeffektive og sikre dæk med en lav rullestøj afgivet til omgivelserne. Den har også til formål at sikre bedre oplysning til forbrugerne gennem standardmærkning for at påvirke købsbeslutninger. Brændstofeffektivitet er meget relevant for EU's betænkeligheder vedrørende energiforsyningssikkerheden, afhængigheden af energiimport og behovet for at håndtere klimaændringerne.

For C1- og C2-dæk er klasserne vist på et mærke eller et klistermærke (et mærke med plads til varemærket). For alle tre dæktyper er oplysningerne om brændstofeffektivitetsklasse, vådgrebsklasse, klasse vedrørende rullestøj afgivet til omgivelserne og den målte støjværdi angivet i det tekniske produktmateriale, herunder på leverandørernes websteder.

Dæks ydeevne med hensyn til sikkerhed er beskrevet som vådgreb, dvs. et dæks evne til at bremse på en våd vej. Vådgrebsklassen er fastlagt på grundlag af vådgrebsindekset på en skala fra A til G, hvor de bedste klasser har de højeste vådgrebsindeksværdier.

Forordningen indeholder tre indbyrdes forbundne parametre for ydeevne: brændstofeffektivitet (baseret på rullemodstand), vådgreb og rullestøj afgivet til omgivelserne. Forordningen fastlægger klasser for alle tre parametre.

Andre relevante spørgsmål blev også behandlet. Disse omfatter muligheden for at tilpasse vejgrebsklassificeringen for dæk, der primært er konstrueret til at opnå en bedre ydeevne end normale dæk i sne- og/eller isglat føre i henhold til forordningens artikel 11, litra b), muligheden for at oprette en registreringsdatabase samt behovet for at styrke markedsovervågningsaktiviteterne.

·om mærkningen effektivt øger slutbrugernes bevidsthed, navnlig om bestemmelserne i artikel 4, stk. 1, litra b), er lige så effektive som dem i artikel 4, stk. 1, litra a), med henblik på at nå målene for forordningen

Denne rapport beskriver resultaterne af vurderingen af behovet for at revurdere Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1222/2009 af 25. november 2009 om mærkning af dæk for så vidt angår brændstofeffektivitet og andre vigtige parametre ("forordningen om mærkning af dæk"). I overensstemmelse med forordningens artikel 14 fokuserer revurderingen på:

For de bedste energieffektivitetsklasser (A og B) er markedsudbredelsen stadig meget lav (<1 % for alle dæktyper). Dette viser, at der stadig er et stort potentiale for forbedring.

Forordningen om mærkning af dæk trådte i kraft i november 2012. For "brændstofeffektivitet" og "vådgreb" viste markedet mellem 2013 og 2015 en positiv tendens i retning af dæk med bedre ydeevne, hvilket til dels skyldes effekten af mærket. Denne tendens var imidlertid mindre udtalt for "rullestøj afgivet til omgivelserne".

Undersøgelsen tog også højde for de relevante bestemmelser i forordningen om typegodkendelse (EF) nr. 661/2009 for dæk. Denne har til formål at udelukke de produkter fra markedet, som har den laveste ydeevne på de samme parametre (rullemodstand, vådgreb og støj afgivet til omgivelserne).

Transportsektoren står for en tredjedel af EU's energiforbrug, så en bedre brændstofeffektivitet i vejtransporten er vigtig for at løse disse udfordringer. Dæk står for 20-30 % af et køretøjs brændstofforbrug som følge af deres rullemodstand. Det er derfor vigtigt at nedbringe rullemodstanden for at øge brændstofeffektiviteten og reducere drivhusgasemissionerne. Bedre vådgreb vil resultere i færre ulykker og reducere antallet af dræbte og kvæstede. Støj fra veje udgør den næstfarligste miljøbelastning efter partikler. Hvis der i EU kun anvendes dæk i den bedste klasse vedrørende rullestøj afgivet til omgivelserne, kan de støjrelaterede sundhedsvirkninger nedbringes.

Med hensyn til vejgreb i vådt føre er markedsandelen for klasse B høj for alle dæktyper (over 40 %) og tilfredsstillende for klasse A (omkring 15 %).

For rullestøj afgivet til omgivelserne skete der ingen reel forbedring fra 2013 til 2015, primært fordi branchen har fokuseret mere på at forbedre de andre parametre. Dette skyldes, at rullestøj afgivet til omgivelserne er den parameter, som slutbrugerne vurderer som mindst vigtig, ifølge den spørgeskemaundersøgelse, som blev gennemført som led i undersøgelsen til støtte for revurderingen.

Endvidere er mindre end 0,5 % af de dæk, der markedsføres, mærket A for både brændstofeffektivitet og vådgreb, hvilket både skyldes de højere omkostninger og afvejningen af modstående tekniske hensyn mellem disse to parametre.

Indvirkningen af mærkningsordningen i 2020 er blevet anslået til 35 PJ (eller 0,8 Mtoe) årligt med en tilsvarende reduktion af CO2-emissionerne på 2,5 Mton årligt.

4.2.Brugernes bevidsthed om og forståelse af mærket

Den forbrugerundersøgelse, der blev udført som led i undersøgelsen til støtte for revurderingen, viste, at mere end halvdelen af alle bilejere ikke var bekendt med dækmærket.

Endvidere køber slutbrugerne af C2- og C3-dæk og nogle slutbrugere af C1-dæk ofte ikke dækkene direkte, men som en del af leasingaftaler og vognparkløsninger.

Opmærksomhedskampagner kunne omfatte en henvisning til brændstofberegneren på Kommissionens websted, hvor slutbrugerne kan beregne deres potentielle brændstofbesparelser på dæk.

Et andet spørgsmål i denne henseende omhandler kravene vedrørende offentlige indkøb i direktivet om energieffektivitet 2012/27/EU, selv om dette ikke specifikt blev omtalt i undersøgelsen. For at fremme brugen af energieffektive dæk er det vigtigt, at medlemsstaterne sikrer, at deres centralregeringer er bekendt med kravet om, at de skal købe dæk i den højeste brændstofeffektivitetsklasse. De bør også medtage dette aspekt i deres udbud af tjenesteydelseskontrakter i overensstemmelse med kravet i bilag III i direktivet om energieffektivitet 2012/27/EU.

Undersøgelsen viste også fortsat fremskridt i forbrugernes kendskab til og forståelse af mærket.

Forbrugernes forståelse af dækmærket er generelt god. Forbrugerne fik vist mærket og var i stand til at forstå oplysningerne, selv om de ikke var bekendt med dem på forhånd. Svarpersonerne vurderede piktogrammet om rullestøj afgivet til omgivelserne som det mindst letforståelige (60 % forståelse), mens vådgreb blev vurderet at være det nemmeste at forstå (81 %), og brændstofeffektiviteten lå derimellem (73 %).

Undersøgelsen viste, at sikkerheden er det, forbrugerne går mest op i, når de køber dæk. De fleste forbrugere mener derfor, at vådgreb er den vigtigste af mærkningsparametrene. Selv når de parametre, der ikke omhandler mærkningen, (såsom pris og varemærke) bliver taget i betragtning, er vådgreb stadig den vigtigste, efterfulgt af prisen.

Industrien, forhandlerne og forbrugerorganisationerne anbefaler, at man iværksætter kampagner om mærket for at øge forbrugernes kendskab til det og forklare dets betydning. Målgrupperne bør være slutbrugerne i C1-, C2- og C3-dæksegmenterne. Oplysningskampagner rettet mod slutbrugere af C1-dæk er imidlertid de vigtigste, fordi disse dæk udgør den største andel af dæksalget.

Oplysningskampagnerne kan afvikles på nationalt plan af medlemsstaternes myndigheder, på EU-plan af Kommissionen eller begge. Det ville være en fordel at inddrage dækleverandører og distributører i kampagnerne, så man bedre når ud til slutbrugerne. Nogle medlemsstater har allerede iværksat oplysningskampagner om dækmærket eller har planer om at gøre det. Erfaringerne og anbefalingerne fra disse kampagner bør tages i betragtning.

4.3. Nøjagtigheden af oplysninger, forbedring af førsalgsoplysninger

Generelt mener forbrugerne, at mærket er nyttigt og klart. En stor andel af forbrugerne har stor eller mellemstor tillid til oplysningerne på mærket. Mange forbrugere angav, at mere markedskontrol og flere sanktioner for manglende overholdelse ville øge deres tillid. Dette er i overensstemmelse med svarene fra både dækleverandørerne og forhandlerorganisationerne, som også ønskede mere markedsovervågning.

Hvad angår nøjagtigheden af oplysningerne, skal det bemærkes, at flere forbrugerorganisationer har givet udtryk for betænkeligheder ved EU-dækmærket. De hævder, at EU-mærket overdriver dækkenes ydeevne, og at værdierne ikke svarer til dem, der fremkommer i deres test. De angiver imidlertid ikke, om denne forskel gælder alle tre parametre eller kun en eller to. De kritiserer også, at EU-dækmærket udarbejdes på grundlag af en "selvangivelsesproces" uden kontrol ved en tredjepart.

Endvidere anmoder mange forbrugere om flere oplysninger i form af uafhængige test udført af forbrugerorganisationer eller myndigheder eller en offentlig database, som indeholder dækdata fra mærkningsordningen.

De fleste forbrugere køber dæk i dækbutikker eller på bilværksteder, men kun omkring en tredjedel af dem så dækkene udstillet før deres seneste køb. Endvidere har de markedsovervågningsmyndigheder, som udfører inspektioner af butikkerne, observeret, at det kun er nogle få dækmodeller, der er udstillet på salgsstedet, mens resten opbevares på lageret. Det betyder, at forbrugerne ofte ikke ser dækket og derfor heller ikke mærket, før de køber. Eftersom dæks ydeevne imidlertid forringes med tiden, selv på hylderne, bør det overvejes at informere forbrugerne om produktionsdatoen, f.eks. i produktdatabladet, herunder også oplysninger om den gennemsnitlige forringelse af ydeevnen, der kan forventes.

Denne praksis er ikke forenelig med forordningens artikel 5, stk. 2, ifølge hvilken distributører skal oplyse slutbrugere om parametrene for ydeevne, når dæk, der udbydes til salg, ikke er synlige for slutbrugeren. Derfor kunne det overvejes at udvide og præcisere disse bestemmelser for at sikre, at disse oplysninger fremgår af mærket før salget.