Sammendrag Opfattelsen af det østrigske retssystems uafhængighed er fortsat meget høj, og den bebudede reform med henblik på at indføre en uafhængig anklagemyndighed er i øjeblikket genstand for drøftelser. Det er vigtigt, at denne reform tager hensyn til europæiske standarder for anklagemyndighedens uafhængighed. I mellemtiden er der foretaget ændringer for at reducere anklagernes rapporteringsforpligtelser. Der er truffet andre foranstaltninger vedrørende systemer til forvaltning af overholdelsen af regler for domstole og anklagere og en forpligtelse til at give feedback til personalepaneler om forslag til udnævnelse af dommere. Der hersker fortsat bekymring med hensyn til rekrutteringsstandarder ved forvaltningsdomstolene, navnlig udnævnelsen af vicepræsidenter og præsidenter. Østrig gør en indsats for yderligere at forbedre digitaliseringen af retsvæsenet. Retssystemet fungerer fortsat effektivt, og der er sket forbedringer med hensyn til forvaltningsretlige sager. Den nationale strategi for bekæmpelse af korruption er ved at blive gennemført, men der er rapporteret om visse forsinkelser som følge af covid-19-pandemien. Efter de seneste politiske skandaler er efterforskningen af politisk korruption på højt plan blevet intensiveret. Anklagere, der arbejder med disse sager, er imidlertid blevet omtalt negativt fra politikeres side. Den specialiserede anklagemyndigheds rapporteringsforpligtelser er besværlige, hvilket fører til forsinkelser og har en negativ indvirkning på effektiviteten af efterforskningen til bekæmpelse af korruption. De seneste ændringer har dog til formål at mindske rapporteringsbyrden. Der er indført nye foranstaltninger til forebyggelse af korruption af embedsmænd og de øverste administrative funktioner. Foranstaltningerne til effektivt at imødegå integritetsmæssige risici for parlamentarikere er dog fortsat begrænsede, idet der ingen forpligtelse er til at oplyse om aktiver, interesser, gæld og passiver. Selv om der findes en retlig ramme for lobbyvirksomhed, er dens anvendelsesområde og de offentligt tilgængelige oplysninger fortsat begrænsede. Kontrollen med finansieringen af politiske partier giver fortsat anledning til bekymring. De retlige rammer og de gunstige forhold for medierne er fortsat solide, og medietilsynsmyndighederne fungerer fortsat uafhængigt. Der er konstateret risici for mediepluralismen knyttet til manglen på en omfattende retlig ramme, der kan håndhæves, for så vidt angår aktindsigt og offentlige oplysninger. For at løse dette problem har regeringen foreslået en ny lov om fri adgang til oplysninger. Medierne modtager fortsat store beløb i form af udgifter til statslig annoncering, men der er stadig betænkeligheder med hensyn til rimeligheden og gennemsigtigheden af tildelingen heraf, potentiel politisk indflydelse i processen og utilstrækkelig afspejling af mediepluralisme. Den målrettede offentlige finansielle støtte til mediesektoren under covid-19-pandemien blev generelt betragtet som effektiv, men der blev rejst tvivl om den objektive fordeling. Selv om der er taget visse skridt til at forbedre journalisternes beskyttelse under protester, trues deres sikkerhed i stigende grad, navnlig på grund af chikane og intimidering på internettet. Med hensyn til den demokratiske kontrol og balance er der taget skridt til at forbedre interessenternes og borgernes inddragelse i den politiske beslutningstagning. I forbindelse med covid-19-pandemien har den udøvende magt fået beføjelse til at handle ved bekendtgørelse på grundlag af specifik lovgivning med øget parlamentarisk kontrol siden efteråret 2020. Forfatningsdomstolen har spillet en vigtig rolle i forbindelse med prøvelsen af disse foranstaltninger, idet flere af dem er blevet annulleret, fordi de ikke er tilstrækkeligt begrundede. Ombudsmanden, som også har spillet en aktiv rolle i forbindelse med covid-19-pandemien, forbereder sig på fornyet akkreditering som national menneskerettighedsinstitution. Regeringen har gjort en indsats for yderligere at udbygge dialogen med civilsamfundsorganisationer, navnlig ved at høre dem om den støtte, der blev bevilget til civilsamfundet under covid-19-pandemien.

I.Retssystemet

Det østrigske retssystem består af to adskilte grene. De almindelige domstole består af 115 distriktsdomstole, 20 regionale domstole, fire øverste regionale domstole og den øverste domstol. Siden 2014 har Østrig også haft et særskilt forvaltningsretligt system med 11 forvaltningsdomstole i første instans (ni regionale forvaltningsdomstole, en forbundsdomstol i forvaltningsretlige sager og en forbundsdomstol i skatte- og afgiftsretlige sager) samt den øverste forvaltningsdomstol. Forfatningsdomstolen sikrer forfatningsmæssig prøvelse af forbundslove og regionale love. Dommerudnævnelser foretages af den udøvende magt på grundlag af uforpligtende forslag fra personalepaneler bestående af dommere eller en domstols plenarforsamling, som opstiller en rangordnet liste med tre kandidater til hver stilling. Anklagemyndigheden er en retslig myndighed organiseret i en hierarkisk struktur under justitsministeren, som kan udstede både generelle instrukser og instrukser i individuelle sager. Østrig deltager i Den Europæiske Anklagemyndighed. Advokater er registreret i et af de ni lokale advokatsamfund, som er offentligretlige selskaber og uafhængige, selvstyrende organer, der er organiseret inden for rammerne af forbundsadvokatsamfundet.

Uafhængighed

Opfattelsen af retsvæsenets uafhængighed er fortsat konstant meget høj og er blevet yderligere forbedret for virksomheder. Domstolenes og dommernes uafhængighed opfattes som "rimelig god" eller "meget god" af 83 % af den brede offentlighed og af 78 % af virksomhederne i 2021. Samlet set har den brede offentligheds og virksomhedernes opfattelse af uafhængighed i løbet af de seneste fem år vist en konstant stigning med undtagelse af 2021, hvor den er faldet en smule for den brede offentlighed.

Der er ved at blive indledt en reform med henblik på at oprette en uafhængig forbundsanklagemyndighed under ledelse af en rigsadvokat. Efter bekendtgørelsen af 24. februar 2021 om at oprette en forbundsanklagemyndighed under en uafhængig rigsadvokat har justitsministeriet nedsat en arbejdsgruppe bestående af aktører fra retsvæsenet og eksperter, som mødes hver måned fra maj 2021 og vil undersøge forskellige forfatningsmæssige og juridiske spørgsmål i forbindelse med reformen. Gruppen forventes at fremlægge sine resultater i første halvdel af 2022, men har ikke fået til opgave at udarbejde et konkret udkast til lovgivningsmæssig tekst. Interessenter har gennem længere tid efterspurgt en reform af anklagemyndigheden, da systemet med rapporteringsforpligtelser (se nedenfor) og justitsministerens ret til at give instrukser i individuelle sager til anklagere, herunder instrukser om ikke at retsforfølge sager, har været genstand for kritik. Interessenter har fremhævet behovet for at sikre, at der med den planlagte reform indføres håndgribelige strukturelle garantier for at sikre, at den nye anklagemyndighed i praksis er uafhængig af enhver politisk indflydelse fra den udøvende eller den lovgivende magt. Det er vigtigt at gennemføre reformen i samråd med alle relevante interessenter, og at den tager hensyn til europæiske standarder for anklagemyndighedens uafhængighed.

Der er ved at blive gennemført foranstaltninger med henblik på at nedbringe anklagernes rapporteringsforpligtelser over for den udøvende magt. I overensstemmelse med den hensigt i regeringsprogrammet, der allerede er nævnt i rapporten om retsstatssituationen 2020, har regeringen taget skridt til at reducere de rapporteringsforpligtelser for anklagemyndigheden, som anklagemyndigheden og interessenter i øjeblikket anser for at være besværlige og uforholdsmæssige (se også afsnit II). Som et første skridt blev en bekendtgørelse fra den øverste anklagemyndighed i Wien om underordnede anklagemyndigheders rapporteringsforpligtelser (i henhold til hvilke de var tvunget til at anmelde vigtige proceduremæssige skridt tre dage før fuldbyrdelsen) tilbagekaldt i marts 2021 på justitsministeriets anmodning (se også afsnit II). Desuden har justitsministeriet den 12. juni 2021 udstedt en revision af bekendtgørelsen om rapporteringsforpligtelser, som under visse omstændigheder ville indskrænke disse, såsom fjernelse af forpligtelsen til at indgive informationsrapporter, hvis personer af almen interesse er ofre for kriminalitet. Interessenter har imidlertid bemærket, at dette måske ikke i væsentlig grad vil mindske byrden for den centrale anklagemyndighed for retsforfølgelse af økonomisk kriminalitet og korruption, idet et stort antal af sagerne er sager af almen interesse, hvor forpligtelserne fortsat finder anvendelse. Justitsministeren udstedte 22 instrukser i individuelle sager i 2020 og otte instrukser fra maj 2021, som alle var i overensstemmelse med udtalelsen fra det uafhængige instruksråd. Den næste rapport om instrukser forventes at blive forelagt parlamentet i sommeren 2021.

Der er indført en forpligtelse til at give feedback til personalepaneler i tilfælde af afvigelser fra deres anbefalinger om udnævnelse af dommere. I december 2020 trådte der ændringer af loven om dommere og anklagere i kraft. I den forbindelse kodificeres en forpligtelse for justitsministeren til at give skriftlig feedback til personalepaneler, som hovedsagelig består af dommere, der er valgt af deres kolleger, hvis deres anbefaling om udnævnelse af dommere ikke følges. Herved får personalepaneler endvidere mulighed for at indsende en skriftlig tilbagemelding inden for to uger. Der blev også indført en tilsvarende proces for anklagere. Dette svarer til elementer i en anbefaling fra Greco om at styrke inddragelsen af personalepaneler i udnævnelsesprocedurerne. Greco har bemærket, at der stadig ikke er blevet inddraget personalepaneler i udvælgelsen af dommerfuldmægtige, og at udnævnelsesproceduren ikke er genstand for domstolsprøvelse. Personalepaneler (eller andre organer, der repræsenterer retsvæsenet) inddrages heller ikke i udvælgelsen af præsidenten og vicepræsidenten for den øverste domstol, hvilket er blevet kritiseret af den øverste domstol.

Der er fortsat visse betænkeligheder med hensyn til ansættelser ved forvaltningsdomstole, navnlig med hensyn til udnævnelsen af retspræsidenter og -vicepræsidenter. Det er fortsat generelt den udøvende magts ansvar at udnævne vicepræsidenter og præsidenter ved de regionale forvaltningsdomstole, uden konsekvent inddragelse af retsvæsenet, som allerede bemærket i rapporten om retsstatssituationen 2020. I marts 2021 gentog Greco sine anbefalinger vedrørende en stærkere inddragelse af personalepaneler i udnævnelser af dommere, herunder for (vice-)præsidenter ved forvaltningsdomstole. Interessenter understreger fortsat, at den manglende konsekvente retlige inddragelse i disse udnævnelser kombineret med præsidenternes brede beføjelser og pligter giver anledning til bekymring med hensyn til europæiske standarder. Regeringen og præsidentkonferencen for forvaltningsdomstolene har præciseret, at der i flere delstater er nedsat særlige udvalg ved lov eller i praksis med henblik på at udarbejde forslag til udnævnelser, men at disse ikke nødvendigvis inddrager (et flertal af) dommere. Der er også behov for at harmonisere rekrutteringskravene for dommere ved forvaltningsdomstolene, som reguleres særskilt for hver regional forvaltningsdomstol. I henhold til Europarådets anbefalinger bør en uafhængig og kompetent myndighed, der i væsentlig grad kommer fra retsvæsenet, have beføjelse til at fremsætte anbefalinger eller afgive udtalelser, som den udøvende magt følger i praksis, hvis den udøvende magt træffer afgørelser om udvælgelse af dommere.

Der træffes foranstaltninger til at forbedre integritetsrammen for dommere og anklagere. Efter vedtagelsen af retningslinjer for overholdelse af reglerne for alle ansatte i retsvæsenet i 2019 er domstolene og anklagemyndigheden i færd med at indføre et omfattende system til forvaltning af overholdelsen, som vil omfatte oprettelse af regionale overvågningsansvarlige, der fungerer som kvikskranker for overholdelsesspørgsmål, der rejses af alle ansatte i retsvæsenet. Der er indført et e-læringsprogram, der fokuserer på spørgsmål vedrørende interessekonflikter, og som allerede er gennemført af mere end 1 400 medarbejdere. Greco har hilst udarbejdelsen af retningslinjerne for overholdelse af reglerne og overvågningsansvarlige velkommen, men understreget behovet for at præcisere den fortrolige rådgivning, som dommere og anklagere har adgang til i etiske spørgsmål. Desuden bemærker interessenter, at retningslinjerne for overholdelse af reglerne blev fastlagt af den udøvende magt og ikke af selve retsvæsenet, og at der ikke er udarbejdet en etisk kodeks for dommere ved forvaltningsdomstole. Greco bemærker endvidere, at der indtil videre ikke er indført et system med periodiske vurderinger i Østrig.

Kvalitet

Der er afsat yderligere ressourcer til domstolene og anklagemyndigheden, men der er stadig udfordringer ved forbundsdomstolen i skatte- og afgiftsretlige sager. Efter de yderligere stillinger, der blev bevilget i 2020, blev budgettet til retsvæsenet igen forhøjet i 2021, herunder er der sikret yderligere midler i forbindelse med virkningerne af covid-19-pandemien, samtidig med at ansættelsesprocessen til de fleste af de oprettede yderligere stillinger er blevet afsluttet. Østrig bruger ca. 0,28 % af BNP på sit retssystem. Selv om dette øgede budget imødekommer de bekymringer, som blev tilkendegivet af interessenter og i en undersøgelse fra justitsministeriet vedrørende tidligere nedskæringer i retssystemets budget, bekræfter en revision, som revisionsretten offentliggjorde i januar 2021, at der fortsat er udfordringer med hensyn til ressourcerne i forbundsdomstolen i skatte- og afgiftsretlige sager, navnlig med hensyn til meget lave niveauer af domstolspersonale i forhold til andre domstole (kun ca. 0,25 retspersonalestilling pr. dommer) og en række ubesatte stillinger for dommere. Denne situation har endvidere ført til et betydeligt efterslæb i behandlingen af sagerne. Revisionsretten har rettet en række anbefalinger til forbundsdomstolen i skatte- og afgiftsretlige sager og finansministeriet, bl.a. om at reducere de administrative byrder for dommere for at gøre det muligt at gøre fremskridt med hensyn til at reducere efterslæb og sagsbehandlingstider.

Der er ved at blive gennemført ændringer for at nedbringe retsafgifterne på specifikke områder. Som anført i rapporten om retsstatssituationen 2020 betragter interessenter høje retsafgifter i Østrig som en mulig udfordring for adgangen til domstolsprøvelse. Der er gennemført en række foranstaltninger til nedbringelse af retsafgifterne på specifikke områder, herunder i forbindelse med private retssager. Selv om retsafgifterne som led i den globale reform af fuldbyrdelsesprocedurerne, der blev vedtaget i april 2021, er blevet forhøjet, er visse proceduremæssige skridt, der kræver et gebyr, samtidig blevet reduceret. Visse andre specifikke foranstaltninger vedrørende retsafgifter, f.eks. i forbindelse med civile retssager, er under udarbejdelse. På nuværende tidspunkt er der ikke planer om en generel evaluering af ordningen for retsafgifter. I 2020 faldt indtægterne fra retsafgifter som følge af covid-19-pandemien, og justeringen for inflation blev midlertidigt udsat til maj 2021, hvilket reducerede afgifternes del af retsvæsenets budget, som dog stadig er høj. Interessenter peger navnlig på manglen på et loft over retsafgifter i sager af høj værdi og de automatiske inflationsjusteringer som potentielle hindringer for adgang til domstolsprøvelse.

Der er blevet udviklet tilbud om grunduddannelse af dommere ved forvaltningsdomstolene. Siden 2020 har det østrigske akademi for forvaltningsdomstolene tilbudt et uddannelsesprogram for nyudnævnte dommere ved forvaltningsdomstolene med moduler om sagsbehandling, faglig etik, tjenestelovgivning for dommere og digital retspleje. Mens dommere ved de almindelige domstole og anklagere gennemgår en omfattende fireårig uddannelse forud for tjenesten, ansættes dommere ved forvaltningsdomstolene efter mindst fem års erhvervserfaring. Imidlertid er grunduddannelse for nyudnævnte dommere ved forvaltningsdomstole ikke påkrævet i henhold til loven, hvilket er blevet kritiseret af interessenter. Det er endvidere blevet anbefalet, at der indføres et årligt program for efteruddannelse af alle dommere og anklagere, som navnlig skal omfatte integritetsrelaterede elementer.

Der gøres en indsats for yderligere at fremme digitaliseringen af retsvæsenet. Det generelle niveau for digitalisering af retsvæsenet er højt, idet der er blevet indført procedureregler for anvendelse af digitale værktøjer i civil-, straffe- og forvaltningsretlige sager, og idet domstolene og anklagemyndigheden i høj grad benytter digitale og elektroniske kommunikationsværktøjer. Der findes mange digitale løsninger til at indlede og følge retssager på det civil-, forvaltnings- og strafferetlige område. Som allerede bemærket i rapporten om retsstatssituationen 2020 gør Østrig yderligere fremskridt med gennemførelsen af "Justice 3.0"-projektet, som sigter mod fuldt ud at gå over til elektroniske filer senest i 2025. Fra juni 2021 sikres der fuld digitalisering af sager ved 56 domstole, ni anklagemyndigheder samt den øverste domstol og rigsadvokaturen. De næste milepæle er den eksklusive brug af digitale filer i alle anklagemyndigheder inden midten af 2022 og i alle nye civile retssager inden midten af 2023. Den nye "JustizOnline"-platform, der blev lanceret i november 2020, giver borgerne et konsolideret sted til at få adgang til tjenester, herunder indgivelse af elektroniske ansøgninger eller søgning i sagsmapper, og den yder støtte til brugerne ved hjælp af et chatbot-værktøj. Regeringen er også i færd med at indføre et nyt omfattende digitalt resultatbaseret rapporteringssystem med resultatdata om domstole og anklagemyndigheder, som vil blive offentliggjort på JustizOnline. I forbindelse med covid-19-pandemien er der truffet proceduremæssige foranstaltninger for at gøre det muligt at anvende videokonferencesystemer, både på det civil- og strafferetlige område, i henhold til et "trafiklyssystem".