7. 6. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 141/5 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets direktiv om en fælles ordning for kildeskat af renteindtægter 
KOM(89) 60 endelig udg./3 
(Forelagt af Kommissionen den 10. februar 1989) 
(89/C 141/06) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER FIAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I henhold til Rådets direktiv 88/361/EØF (») skal 
restriktioner for kapitalbevægelser, der finder sted 
mellem valutaindlændinge i medlemsstaterne, ophæves 
senest den 1. juli 1990; 
den fuldstændige liberalisering af kapitalbevægelser i 
Fællesskabet indebærer en risiko for forvridninger, skat­
tesvig og skatteunddragelse som følge af forskelligheden 
i de nationale ordninger for beskatning af opsparing og 
kontrollen hermed; en indbyrdes tilnærmelse mellem 
disse ordninger er derfor nødvendig for at undgå 
konkurrencefordrejninger inden for fællesmarkedet; 
indførelse af en fælles kildeskatteordning opfylder denne 
målsætning, samtidig med at det sikres, at renter udbetalt 
af en skyldner, som er valutaindlænding i en medlems­
stat, underlægges et mindstemål af beskatning; Fælles­
skabets institutioner og Den Europæiske Investerings­
bank er ikke valutaindlændinge i en medlemsstat; 
medlemsstaterne bør have mulighed for at undlade at 
opkræve kildeskat i de tilfælde, hvor der ikke er risiko 
for skattesvig; 
der bør træffes foranstaltninger, der sikrer, at renter 
udbetalt via et institut for kollektiv investering i omsætte­
lige værdipapirer underkastes kildeskat; 
medmindre betaling af kildeskat har frigørende virkning 
for valutaindlændinge, bør den indeholdte kildeskat være 
(') EFT nr. L 178 af 8. 7. 1988, s. 5. en simpel acontobetaling på rentemodtagerens slutskat; 
for at undgå komplicerede formaliteter, bør eventuel 
overskydende skat tilbagebetales af den medlemsstat, 
hvori rentemodtageren er hjemmehørende; medlemssta­
terne må imidlertid have mulighed for at indgå bilaterale 
aftaler om deling af de budgetomkostninger, disse 
bestemmelser måtte give anledning til; 
kildeskatten bør være indført senest 1. juli 1990, hvor 
den fuldstændige liberalisering af kapitalbevægelser fuld­
føres — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
I overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv 
anvender medlemsstaterne en fælles ordning for indehol­
delse af kildeskat af renter, når renteskyldneren er en 
medlemsstat eller politisk underinddeling, en lokal 
myndighed eller en valutaindlænding i en medlemsstat. 
Artikel 2 
I dette direktiv forstås ved »renter« indkomster af 
fordringer af enhver art, herunder også overskud og 
præmier i forbindelse med offentlige obligationer og 
obligationslån. Morarenter betragtes i dette direktiv ikke 
som renter. 
Ved værdipapirer, hvor indtægterne helt eller delvis 
består af en kursgevinst, forstås ved »renter« forskellen 
mellem emissionskursen og indløsningskursen. 
Artikel 3 
1. Renteskyldneren (eller dennes betalingsagent) skal i 
det skyldige rentebeløb indeholde kildeskat, hvis sats 
fastsættes af den medlemsstat, hvori skyldneren er hjem­
mehørende. Det indeholdte beløb indbetales til skatte­
myndigheden i denne medlemsstat i overensstemmelse 
med de af denne fastsatte bestemmelser. 
Nr. C 141/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 6. 89 
2. Når renterne udbetales af skyldnerens faste forret­
ningssted i en anden medlemsstat end skyldnerens hjem­
land, indeholdes kildeskatten af dette faste forretnings­
sted i det omfang, hvori dette kan fradrage denne rente, 
og indbetales til skattemyndighederne i den medlemsstat, 
hvor det er beliggende. 
Artikel 4 
1. Kildeskatteprocenten må ikke være lavere end 
15%. 
2. Medlemsstaterne kan anvende en højere kildeskat­
teprocent for renter udbetalt til deres egne valutåindlæn-
dinge end for renter udbetalt til valutaudlændinge. 
3. Bestemmelserne i stk. 1 er ikke til hinder for anven­
delse af bestemmelser i aftaler, som er indgået mellem 
medlemsstater eller mellem medlemsstater og tredje­
lande, og som fastsætter lavere kildeskatteprocenter, 
forudsat at de pågældende indtægter opgives. 
Artikel 5 
Hver medlemsstat kan undlade at opkræve kildeskat af 
renter, når 
a) rentemodtageren er en valutaindlænding i dette land, 
hvis navn og adresse tillige med størrelsen af de udbe­
talte renter automatisk indberettes til skattevæsenet 
b) rentemodtageren er en valutaindlænding i dette land, 
som ikke er indkomstskattepligtig 
c) rentemodtageren er en valutaindlænding i dette land, 
og renterne ikke er underkastet indkomstbeskatning 
d) renterne ikke er underkastet indkomstbeskatning, 
fordi de udbetales som led i en skattebegunstiget 
opsparingsordning for mindre beløb 
e) renteskyldneren er en privatperson 
f) renterne er at betragte som erhvervsindkomst for 
modtageren 
g) renterne udbetales på et internationalt værdipapir 
(euro-obligation), som med henblik på dette direktiv 
defineres som et omsætteligt værdipapir i form af en 
obligation, der 
— tegnes og udbydes af et emissionskonsortium, 
hvori mindst to medlemmer har hjemsted i 
forskellige medlemsstater 
— i væsentligt omfang udbydes i en eller flere andre 
medlemsstater end den, hvori udstederen har 
hjemsted, og — udelukkende kan tegnes eller første gang 
erhverves via et kreditinstitut som defineret i 
artikel 2 i Rådets direktiv 77/780/EØF (') eller 
andet pengeinstitut 
h) rentemodtageren er hjemmehørende i et tredjeland. 
Artikel 6 
Når renter udbetalt af et institut for kollektiv investering 
i værdipapirer (investeringsinstitut) som defineret i 
Rådets direktiv 88/566/EØF (2) ikke har været underlagt 
kildeskat i dette institut, eller når kildeskatten er blevet 
tilbagebetalt til det, skal der af disse renter opkræves 
kildeskat, i det omfang dette ville have været tilfældet, 
såfremt renterne var blevet betalt direkte af skyldneren. 
I modsat fald er disse renter fritaget for kildeskat. 
Når der af et investeringsinstitut er indeholdt kildeskat af 
renter, kan den indeholdte skat modregnes i den 
indkomstskat, der skal svares af investeringsbevisets inde­
haver. Kildeskatten tilbagebetales til denne i de i artikel 
7, stk. 2, nævnte tilfælde. 
Artikel 7 
Den indeholdte kildeskat fradrages i den endelige 
indkomstskat, som rentemodtageren skal svare af 
sådanne renter. 
Den tilbagebetales til rentemodtageren af den medlems­
stat, der opkræver den i foregående stykke omhandlede 
skat, i det omfang den overstiger dette skattetilsvar, eller 
hvis rentemodtageren ikke er skattepligtig. 
Artikel 8 
1. I det omfang kildeskat opkrævet af en medlemsstat 
er fradragsberettiget eller tilbagebetales i en anden 
medlemsstat, skal den medlemsstat, der opkrævede kilde­
skatten, tilbagebetale den til denne medlemsstat. 
2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 kan medlemssta­
terne dele kildeskatten mellem sig indbyrdes i henhold til 
en bilateral aftale, forudsat at denne aftale på ingen 
måde berører rentemodtagernes rettigheder i medfør af 
dette direktiv. 
Artikel 9 
Fællesskabet indleder forhandlinger med sine vigtigste 
handelspartnere, enten bilateralt eller på multilateralt 
plan, med henblik på at udvide kildeskatteordningens 
geografiske anvendelsesområde på internationalt niveau. 
(') EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30. 
O EFT nr. L 332 af 26. 11. 1986, s. 22. 
7. 6. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 141/7 
Artikel 10 
Kommissionen forelægger inden den 1. juli 1992 Rådet 
en rapport om erfaringerne med den fælles kildeskatte­
ordning. 
Artikel 11 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og 
administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme 
dette direktiv senest den 1. juli 1990. De underretter 
straks Kommissionen herom. 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
og ud fra følgende betragtninger: 
I henhold til Rådets direktiv 88/361/EØF (l) skal 
restriktioner for kapitalbevægelser, der finder sted 
mellem valutaindlændinge i medlemsstaterne, ophæves 
senest den 1. juli 1990; 
i henhold til nævnte direktiv skal Kommissionen fore­
lægge Rådet forslag med henblik på fjernelse eller 
nedsættelse af de risici for forvridninger, skatteunddra­
gelser og omgåelse af skattereglerne, der skyldes forskel­
ligheden i de nationale ordninger for beskatningen af 
opsparing og kontrollen med deres anvendelse; 
i henhold til Rådets direktiv 77/799/EØF (2), senest 
ændret ved direktiv 79/1070/EØF (J), skal medlemssta­
terne yde hinanden gensidig bistand i bekæmpelsen af 
(') EFT nr. L 178 af 8. 7. 1988, s. 5. 
(2) EFT nr. L 336 af 27. 12. 1977, s. 15. 
(') EFT nr. L 331 af 27. 12. 1979, s. 8. De i henhold til første afsnit vedtagne bestemmelser skal 
indeholde en udtrykkelig henvisning til dette direktiv. 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de 
vigtigste nationale retsforskrifter, som de senere udsteder 
på det område, der er omfattet af dette direktiv. 
Artikel 12 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
skatteunddragelse og skattesvig i forbindelse med 
indkomst- og formuebeskatning; ifølge dette direktivs 
artikel 8 har en medlemsstat imidlertid ikke pligt til at 
afgive oplysninger efter anmodning herom fra en anden 
medlemsstat, hvis den i henhold til egen lovgivning eller 
administrativ praksis er forhindret i at indhente disse 
oplysninger til egne formål; 
de hindringer for informationsudveksling, der beror på 
medlemsstaternes administrative praksis, bør fjernes i de 
tilfælde, hvor den medlemsstat, der anmoder om oplys­
ninger, kan anføre konkrete grunde til at antage, at en i 
dette land hjemmehørende valutaindlænding har overført 
betydelige midler til en anden medlemsstat uden at 
opgive indtægterne heraf — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
I artikel 8, stk. 1, i direktiv 77/799/EØF indsættes som 
sidste afsnit: 
»Såfremt den kompetente myndighed i den medlems­
stat, der anmoder om oplysninger, kan godtgøre, at 
der foreligger en konkret begrundet formodning om, 
at en i dette land hjemmehørende skatteyder, enten 
direkte eller via et andet land, har overført betydelige 
midler til den medlemsstat, over for hvilken anmod­
ningen fremsættes, uden at opgive indtægterne heraf, 
kan den kompetente myndighed i den medlemsstat, 
hvortil anmodningen rettes, dog ikke påberåbe sig, at 
dens administrative praksis afskærer den fra at 
iværksætte disse undersøgelser eller indhente eller 
benytte disse oplysninger med henblik på en korrekt 
opgørelse af valutaindlændinges skattetilsvar.« Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/799/EØF om gensidig bistand mellem 
medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte skatter og merværdiafgift 
KOM(89) 60 endelig udg./3 
(Forelagt af Kommissionen den 10. februar 1989) 
(89/C 141/07)