DA Den Europæiske Unions Tidende C 108/58

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om overførsel af affald«

KOM(2003) 379 endelig – 2003/0139 COD

(2004/C 108/11)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 1. september 2003 under henvisning til EF-traktatens artikel 175 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede Stéphane Buffetaut til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 18. december 2003.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 405. plenarforsamling den 28.-29. januar 2004, mødet den 28. januar 2004, følgende udtalelse enstemmigt:

1. Indledning

Kommissionens forslag har følgende mål:

a) Gennemførelse af OECD-rådets reviderede beslutning af 14. juni 2001 den reviderede Basel-konvention i fællesskabslovgivningen

b) Behandling af problemer i forbindelse med gennemførelsen, forvaltningen og håndhævelsen af forordningen af 1993 og større retlig klarhed;

c) Videreførelse af indsatsen hen imod en global harmonisering på området grænseoverskridende overførsel af affald;

d) Omstrukturering og forenkling af forordningens artikler for at gøre forordningen mere klar og logisk.

2. Oversigt over de vigtigste elementer i forordningen

Overførsel af affald skal følge forskellige procedurer og kontrolordninger, som afhænger af affaldstypen og af, hvorledes affaldet vil blive håndteret på bestemmelsesstedet. Kontrolordningen anvendes således på forskellige niveauer, afhængigt af den risiko, som er forbundet med affaldet og håndteringen af dette.

2.1 Procedure for forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke

Overførsel af alt affald bestemt til bortskaffelse og overførsel af farligt og mindre farligt affald bestemt til nyttiggørelse er underlagt kravet om forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke.

Når en affaldsproducent eller affaldsindsamler - anmelderen - har til hensigt at overføre farligt eller mindre farligt affald, jf. bilag IV, til nyttiggørelse eller bortskaffelse, eller overføre ikke-farligt affald, jf. bilag III, til bortskaffelse, forelægger vedkommende den kompetente afsendelsesmyndighed en forudgående skriftlig anmeldelse.

Anmelderen er ligeledes forpligtet til at indgå en aftale med modtageren om nyttiggørelse eller bortskaffelse af det anmeldte affald.

Anmeldelsen sendes til den kompetente afsendelsesmyndighed, som videresender den til den kompetente bestemmelsesmyndighed. Sidstnævnte sender en bekræftelse af modtagelsen til anmelderen, hvis anmeldelsen er »korrekt udført«.

2.2 Krav om forhåndsoplysninger

Overførsel af ikke-farligt affald, jf. bilag III, bestemt til nyttiggørelse er ikke omfattet af proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse. Der skal dog opstilles en kontrakt mellem den person, som tilrettelægger overførslen, og modtageren.

2.3 Væsentligste ændringer med hensyn til anvendelsesområde og definitioner - Afsnit I

a) Der er foretaget en mere præcis afgrænsning af forordningens anvendelsesområde.

b) Terminologien, hvad angår begreberne »anmelder«, »modtager«, »afsendelse« og »bestemmelse«, er ikke harmoniseret med terminologien i Basel-konventionen og OECD-beslutningen af 2001.

c) Der er tilføjet en række nye definitioner.

d) Det foreslås, at definitionen af »kompetent myndighed« ændres og tilpasses Basel-konventionen.

e) Der er tilføjet en definition af »miljømæssigt forsvarlig håndtering«.

f) Definitionen af »anmelder« er blevet mere præcis.

2.4 Væsentligste ændringer og tydeliggørelser med hensyn til overførsler inden for Fællesskabet - Afsnit II

Afsnit II udgør kernen i forordningen, idet de væsentligste bestemmelser findes her.

a) Antallet af affaldslister nedbringes fra tre til to, ligesom det foreslås at nedbringe antallet af procedurer til to. Det foreslås således at sammenføje listen over mindre farligt affald, jf. bilag III, og listen over farligt affald, jf. bilag IV, således at de udgør én liste, der vedlægges som bilag IV. Listen over ikke-farligt affald, jf. det nuværende bilag II, bliver til bilag III. Helt konkret betyder dette, at: — overførsel af ikke-farligt affald bestemt til nyttiggørelse skal ledsages af visse oplysninger, — overførsel af alt affald bestemt til bortskaffelse, farligt og mindre farligt affald og affald, der ikke er opført på listerne, bestemt til nyttiggørelse er underlagt proceduren med skriftlig anmeldelse og samtykke,

b) Det foreslås ligeledes, at de kompetente myndigheder individuelt giver deres samtykke inden for en tidsfrist på 30 dage. Der er blevet tilføjet visse proceduremæssige forholdsregler for anmelderen.

c) Der påhviler anlæg, som udfører midlertidig nyttiggørelse og bortskaffelse, samme forpligtelser som anlæg til endelig nyttiggørelse og bortskaffelse (jf. bemærkningerne nedenfor).

d) Det foreslås at udvide og tydeliggøre listen over oplysninger og dokumentation, som skal ledsage overførsler af ikke-farligt affald.

e) I tråd med OECD-beslutningen af 2001 er overførsler af affald, som er bestemt til laboratorieanalyse, ikke omfattet af proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke.

f) Affald indeholdende POP-kemikalier underkastes samme bestemmelser som overførsler af affald bestemt til bortskaffelse.

g) Det foreslås at etablere en procedure til behandling af uenighed mellem de kompetente myndigheder om klassifikation af affald.

h) Anmelderens finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring skal være etableret og retligt bindende på anmeldelsestidspunktet.

i) Det foreslås, at forpligtelsen til at tage affald tilbage (i tilfælde, hvor overførslen ikke kan gennemføres som planlagt, og i tilfælde, hvor overførslen må betragtes som ulovlig) også gælder for ikke-farligt affald bestemt til nyttiggørelse.

2.5 Overførsler inden for en medlemsstat - Afsnit III

Der foreslås ingen ændringer.

2.6 Væsentligste ændringer og tydeliggørelser med hensyn til eksport fra og import til Fællesskabet - Afsnit IV, V og VI

a) Disse ændringer og tilføjelser hænger primært sammen med gennemførelsen af de procedurekrav i Basel-konventionen, der afviger fra dem, der gælder for overførsler i Fællesskabet.

b) Kommissionen mener ikke, at forslaget vil medføre en yderligere økonomisk byrde for erhvervslivet. Det må imidlertid forventes, at forslaget vil medføre ekstraomkostninger for nogle medlemsstater.

c) Forslaget bør føre til en mere ensartet anvendelse af forordningen og en begrænsning af de ulige forhold på det indre marked.

3. Generelle bemærkninger

3.1 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg mener, at Kommissionens forslag vil forbedre sporbarheden af affaldsoverførsler. Forslaget bør føre til, at visse former for praksis afskaffes, og at der på en ensartet måde og med den tilstrækkelige strenghed indføres god praksis, der sigter mod den bedste miljøbeskyttelse og et bedre syn på bæredygtig udvikling.

3.2 Forslaget vil gøre affaldsbehandleres aktiviteter mere gennemsigtige, nemmere at spore og mere ansvarlige, navnlig ved hjælp af mekanismer til anmeldelse, finansiel sikkerhed og forpligtelsen til at tage affald tilbage, hvis en kontrakt ikke gennemføres. Forordningen bidrager også til at gøre administrationerne mere ansvarlige, eftersom de skal give deres skriftlige samtykke til de planlagte overførsler (klassificering af processer, tilladelse til at udnytte behandlingsanlæg, overensstemmelse), hvilket i høj grad har manglet. Administrationerne skal endvidere overholde tidsfristerne, således at processerne ikke bremses.

3.3 En fornuftig strukturering af forordningen skulle gøre det lettere at gennemføre den, hvilket vil begrænse de ulige markedsforhold i EU. Det skal bemærkes, at Europa-Parlamentets miljøudvalg og plenarforsamling allerede har undersøgt den foreslåede forordning (1). Det er beklageligt, at EØSU ikke er blevet anmodet om udtalelse på et tidligere tidspunkt, således at det kunne have haft sin udtalelse klar til Europa-Parlamentets debat, der førte til forbedringer af forslaget.

3.4 EØSU bemærker, at den pågældende indfaldsvinkel er baseret på en procedure for enkeltoverførsler, der indebærer en enkelt lastning, selv om der i praksis foretages flere overførsler på baggrund af en samlet anmeldelse. Enkeltoverførsler er snarere undtagelsen end reglen, hvilket dels skyldes de administrative byrder og omkostninger, der er forbundet hermed, dels de mængder, som skal transporteres, der er af et sådant omfang, at det er nødvendigt med flere lastninger.

4. Særlige bemærkninger

4.1 Der henvises i retsgrundlaget til EF-traktatens artikel 175 og 133. Det er indlysende, at der bør holdes fast ved artikel 175, som omhandler miljøbeskyttelse. Det er derimod for tidligt at henvise til artikel 133. På nuværende tidspunkt findes der alt for mange forskelle i EU, som bør fjernes, før man kan tale om et egentligt affaldsmarked i EU. Mangel på enslydende definitioner, manglende klarhed og præcision, der fører til alt for mange fortolkninger i EU, samt alt for mange sagsanlæg ved EF-domstolen er alle sammen elementer, som gør, at man langt fra kan tale om et marked i europæisk forstand. Der er ingen tvivl om, at Kommissionen bør bestræbe sig på at åbne dette marked, men der er stadig lang vej. En første etape bør bestå i: — Definition af genvinding, nyttiggørelse og bortskaffelse — Definition og afgrænsning af såkaldte midlertidige processer — Ensartet beskatning og ensartede former for støtte — Klare regler om finansiering af anlæg — Ensartet praksis i forbindelse med tilladelser på geografiske områder, hvor operatørerne gør sig gældende, og samme muligheder for en producent til at indgå kontrakter i EU — Ensartet klassificering af processer med den garanti, at overførslerne ikke ledsages af en omklassificering af affald, og at de samme byrder gælder i både importlandet og oprindelseslandet.

4.2 Artikel 1, stk. 6

EØSU er dog i tvivl om den undtagelse for affald, som falder ind under bestemmelserne i forordning 2002/1774. Hvis disse produkter er affald, bør de høre ind under reguleringen af overførsel af affald, om ikke andet så for at have ensartede procedurer.

4.3 Artikel 2, definition

Europa-Parlamentets forslag bidrager til at gøre forslaget mere klart og præcist.

4.4 Artikel 3, stk. 4, og artikel 20

Det er ikke realistisk at kræve, at virksomheder, som ønsker at få foretaget en laboratorieanalyse af prøver, underretter myndighederne herom tre dage i forvejen. En sådan ordning lader sig umuligt gennemføre og kontrollere i praksis. Hertil kommer, at prøverne som oftest transporteres frem og tilbage i bil den samme dag.

Hvis anmeldelsen sendes samme dag eller inden transporten eller bortskaffelsen, vil det kunne løse problemet med sporbarhed, idet prøverne således vil være ledsaget af en kopi af de relevante oplysninger.

4.5 Artikel 3

Europa-Parlamentet har foreslået at forbyde al eksport af affald bestemt til processer, som ikke er »endelige«.

Den nuværende lovgivning indeholder ikke nogen definition af midlertidige processer, ligesom der heller ikke fastsættes regler for, hvorledes disse skal foregå. Vil det derfor ikke være hensigtsmæssigt at forbyde al eksport af affald bestemt til processer, som ikke er endelige, sådan som foreslået af Europa-Parlamentet?

Hvordan kan man tillade blanding af affald uden at komme ind på problemerne med fortynding, og i den forbindelse en eventuel deklassering?

4.6 Artikel 4

Det vil ikke være hensigtsmæssigt, hvis en operatør, »der ændrer det pågældende affalds art«, er anmelderen af eksporten.

Hvad forstås ved »ændre«? Så længe der ikke foretages en afgrænsning af disse »processer«, som ikke er behandlinger, forekommer det uhensigtsmæssigt at »godkende« disse på baggrund af en tekst, der netop skal sikre, at der kun foretages overførsler af affald, som både bidrager til den bedste miljøbeskyttelse og nyttiggørelse.

4.7 Artikel 5

Det bør præciseres, at anmeldelses- og transportdokumenter kan være elektroniske dokumenter, der er blevet standardiseret af en kompetent myndighed eller et miljøagentur.

Der bør ikke holdes fast ved Europa-Parlamentets forslag om at fritage offentlige operatører for de samme forpligtelser som private operatører, eftersom det er klart, at der skal tages hensyn til konkurrencereglerne.

4.8 Artikel 6, stk. 4, artikel 7, stk. 3, artikel 7, stk. 6

Af ovennævnte årsager bør processer, som ikke er endelige, ikke medtages i forslaget.

4.9 Artikel 8, stk. 9

EØSU bifalder den sikkerhed, som affaldsbehandlere får stillet, hvad angår tidsfrister. For at øge virkningen af disse frister vil det være hensigtsmæssigt, hvis anmelderen kan kræve erstatning i de tilfælde, hvor bekræftelsen af modtagelsen fremsendes med ubegrundet forsinkelse.

4.10 Artikel 10

Formålet med denne artikel er at gøre procedurerne mere hurtige. Det vil derfor være hensigtsmæssigt at fremme brugen af e-mail til fremsendelse af anmodninger.

4.11 Artikel 11

I denne artikel kan der fremsættes forslag om, at behandlingsanlæg, som importerer affald, aflægger rapport til myndighederne på afsendelsesstedet om, hvad der videre skal ske med det behandlede affald, men også forslag om, at myndighederne på afsendelses- og bestemmelsesstedet samarbejder for at sikre gensidig kontrol af, at processerne foregår optimalt.

4.12 Artikel 16

For første gang i europæisk lovgivning anvendes begrebet »gennemsigtighed« i forbindelse med såkaldte »midlertidige« processer, ligesom operatøren kan pådrage sig ansvar. Det er et positivt element. Som tidligere nævnt foretages der ikke en afgrænsning af »midlertidige« processer. Det vil derfor være mest hensigtsmæssigt i den nuværende situation at begrænse overførsel til udelukkende at omfatte endelige processer.

4.13 Artikel 21

Blanding under affaldsoverførsel bør forbydes.

4.14 Artikel 31

Det fremgår af denne artikel, at administrationsomkostningerne kan pålægges anmelderen. Der er dog det problem, at der i de enkelte stater kan være forskellige opfattelser af, hvad der forstås ved passende og forholdsmæssige administrationsomkostninger, hvilket kan forårsage ulige markedsforhold.

4.15 Artikel 62

Denne artikel er meget uklar og generel. Hvilken form for supplerende foranstaltninger kan Kommissionen bidrage med?

5. Konklusion

EØSU understreger, at det nye forordningsforslag forbedrer sporbarheden af affald og giver affaldsbehandlerne sikkerhed, for så vidt gælder tidsfristerne. Dette er med til at sikre en bedre beskyttelse af miljøet og til at tilgodese hensynet til en bæredygtig udvikling. Disse målsætninger bør have høj prioritet i forslaget. Visse bestemmelser i forslaget bør dog præciseres og forenkles, hvis de skal kunne finde mere effektiv anvendelse.

For at opnå en egentlig åbning af markedet bør der fastlægges klare definitioner af bl.a. genvinding, nyttiggørelse, bortskaffelse og midlertidige processer, som skal godkendes af alle medlemsstaterne.

Det vil ligeledes være særlig hensigtsmæssigt at fremme udvekslingen af god praksis i medlemsstaterne. Bortset fra disse bemærkninger mener EØSU, at ændringen af forordningen vil bidrage til at forbedre fællesskabslovgivningen.

Bruxelles, den 28. januar 2004 Roger BRIESCH Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Jf. Europa-Parlamentets betænkning T5-0505/2003.