3. 4. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 75/5 
3.3. Kommissionen antager tilsyneladende, at for­
budte kemiske forbindelser kræver meget hyppige prø­
veudtagninger, hvilket kan betvivles. Men på baggrund 
af Kommissionens seneste forslag vedrørende stoffer i 
gruppe II, som forbydes, bør forsøgsniveauet da ikke 
desto mindre ændres ligesom for stofferne i gruppe I, 
således at det kommer til udtryk, at der er tale om 
nyopdagede sundhedsmæssige farer? 
3.4. Man undrer sig over, hvad den videnskabelige 
begrundelse er for at underkaste pesticider mindre 
strenge krav end dem, der foreslås for anaboliske stoffer 
og antibiotika i betragtning af, at man kender de organi­
ske phosphorforbindelsers toksicitet og persistens. Her­
til kommer, at kontrollen meget ofte er utilstrækkelig. 
3.5. Det ville være mere hensigtsmæssigt, eller i det 
mindste interessant, at vide, hvilke stoffer der skal testes 
for, og derefter indrette kategorierne herefter. Det er 
vanskeligt at se logikken i den foreslåede klassifikation, 
som synes at hvile på dels »lignende funktion«, dels »lignende lovmæssig status« og dels »lignende analytisk 
metode«. 
Der bør udtænkes et mere pragmatisk system baseret 
på fire kategorier af prioriteter for analyser af samtlige 
kemiske forbindelser. Der kan tildeles prioritet på 
grundlag af: 
a) betydning for forbrugeren, 
b) foreliggende undersøgelsers gennemførlighed, 
c) anvendt mængde og anvendelsesbetingelser, 
d) potentielt misbrug. 
3.6. Der bør drages omsorg for, at listen over stoffer 
ikke bliver for specifik og for omfattende. Der bør være 
plads til fleksibilitet, således at listen både kan udvides 
og indskrænkes. Siden hvornår har f.eks. arsen været 
et tungmetal (kapitel 1, punkt 1, gruppe V)? Og man 
tvivler kraftigt på, om der er nogen logisk begrundelse 
for i det hele taget at placere nogle af de andre stoffer 
i den gruppe. 
Bruxelles, den 29. januar 1986. 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Gerd MUHR 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om indførelse af en generel ordning med anerkendelse af eksamensbeviser 
for højere uddannelser (!) 
(86/C 75/02) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 26. juli 1985 under henvisning til EØF-traktatens artikel 100 
at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for industri, handel, håndværk og tjenesteydelser, som 
udpegede Clement De Bievre til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 8. januar 1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 233. plenarforsamling, mødet den 29. januar 1986, med 55 stemmer 
for, 3 imod og 6 hverken for eller imod, følgende udtalelse (afstemning ved navneangivelse): 
Udvalget godkender direktivforslaget med forbehold af følgende generelle og særlige bemærkninger: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Udvalget bemærker, at der hidtil er sket meget 
ringe fremskridt inden for etableringsretten, og' den 
(!) EFT nr. C 217 af 28. 8. 1985, s. 3. fri udveksling af tjenesteydelser især p.g.a. det meget 
komplicerede arbejde med harmoniseringen af de fagli­
ge kvalifikationer. Denne situation er til stor ulempe 
for de borgere, som har erhvervet eksamensbeviser for 
højere uddannelse og faglige kvalifikationer i deres 
hjemland, men som ikke kan udnytte dem i andre EF-
lande. 
Nr. C 75/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 4. 86 
1.2. Kommissionens initiativ falder inden for ram­
merne af arbejdet vedrørende hvidbogen om gennemfø­
relsen af det interne marked og er led i en ny politik, 
som har haft følgende afgørende faser: 
— Det europæiske Råd i Fontainebleau (juni 1984), 
— nedsættelsen af komiteen vedrørende borgernes Eu­
ropa (Adonninokomiteen), hvis arbejde ligger til 
grund for den nye ordning, 
— Det europæiske Råd i Bruxelles (marts 1985), som 
opfordrede Kommissionen til at tage initiativer på 
dette område i overensstemmelse med Adonnino-
komiteens konklusioner. 
1.3. Kommissionen sigter mod at gøre et reelt frem­
stød inden for etableringsretten ved at skabe et nyt 
system, der gør det muligt for EF-borgere med eksa­
mensbeviser for højere uddannelser (efter et studium af 
mindst tre års varighed efter studentereksamen eller 
anden eksamen på tilsvarende niveau) erhvervet i én 
medlemsstat (oprindelseslandet) på visse betingelser at 
udøve den erhvervsaktivitet, som eksamensbeviset giver 
ret til, i en anden medlemsstat (værtslandet). Dette 
system indebærer ikke nogen forudgående harmonise­
ring af uddannelsernes indhold og længde, men har 
indbygget en ordning, hvorefter der kan tages højde for 
erhvervsmæssig erfaring eller udståelse af en prøvetid i 
de tilfælde, hvor eksamensbeviserne for højere uddan­
nelse ikke kan ligestilles. 
1.4. Udvalget mener, at forslagets titel til dels kan 
misfortolkes. Sigtet med den nye ordning er nemlig at 
vurdere eksamensbeviser for højere uddannelse, der 
åbner adgang til en dertil svarende erhvervsudøvelse i 
oprindelseslandet, i forhold til tilsvarende eksamensbe­
viser for højere uddannelse i værtslandet, uden at der 
på forhånd er tale om at ligestille de to eksamensbeviser. 
1.4.1. Forslagets titel bør derfor ændres, således at 
det klart fremgår, at det vedrører anerkendelsen af 
eksamensbeviser for højere uddannelser samt en vurde­
ring af de indbyrdes forskelle i relation til den fri 
etableringsret og den fri udveksling af tjenesteydelser. 
1.5. Udvalget godkender de foranstaltninger, der kan 
lette den fri bevægelighed for EF-borgere, som ønsker 
at udøve erhvervsmæssig virksomhed i en anden 
medlemsstat end den, hvor de har erhvervet et eksa­
mensbevis for højere uddannelse, når blot der er opnået 
sikkerhed for, at det pågældende erhverv kan udøves 
med den påkrævede kompetence og ansvarlighed i 
værtslandet. imidlertid begrænset til kun at dække højere uddannel­
ser, hvilket bør fastslås klart og tydeligt, således at 
eventuelle tvetydigheder ryddes af vejen. 
1.6. Den nye ordning har følgende hovedpunkter, 
som Udvalget har følgende bemærkninger til: 
a) ordningen er af generel karakter (dvs. den berører 
alle borgere med et eksamensbevis for højere uddan­
nelse, som ønsker at udøve erhvervsmæssig virk­
somhed i et andet land end det, hvori de er uddan­
net). En undtagelse herfra er dog borgere, som er 
berørt af allerede gældende EF-bestemmelser, eller 
for hvis vedkommende den gradvise ophævelse af 
restriktionerne for udøvelse af erhvervsmæssig virk­
somhed forudsætter, at der sker en forudgående 
samordning af betingelserne for udøvelsen af dette 
erhverv (traktatens artikel 57, stk. 3); 
b) ordningen bygger på en sammenligning af uddannel-
sesniveauerne, ikke med henblik på en forudgående 
harmonisering af disse niveauer, men med henblik 
på kompensation for eventuelle skævheder, primært 
i form af erhvervsmæssig erfaring og/eller udståelse 
af en prøvetid. Udvalget mener, at eksamensbeviser­
ne i visse tilfælde kun kan ligestilles efter gennemført 
supplerende uddannelse. Det er vigtigt, at der så 
vidt muligt sker en systematisering af kriterierne for 
vurderingen af, hvorvidt de forskellige uddannelses­
niveauer kan ligestilles eller ej, således at den supple­
rende erhvervsmæssige erfaring, der kræves for at 
kompensere for eventuelle forskelle, får et ensartet 
præg såvel i de enkelte medlemsstater som på EF-
niveau. De direkte berørte fagorganisationer på na­
tionalt plan og EF-plan bør inddrages i Kommissio­
nens udarbejdelse af disse kriterier og eventuelt i 
vis'se medlemsstater være med til at kontrollere, at 
disse kriterier anvendes i de konkrete tilfælde. 
c) ordningen er baseret på et samarbejde mellem 
medlemsstaterne og Kommissionen; det er i den 
forbindelse vigtigt, at medlemsstaterne sammen med 
de berørte fagorganisationer træffer konkrete foran­
staltninger for at forberede indførelsen af og kon­
trollen med den nye ordning; medlemsstaterne bør 
give meddelelse om disse foranstaltninger ved at 
offentliggøre en fortegnelse over de fagorganisatio­
ner, der skal være med til at sikre, at ordningen 
fungerer efter hensigten. 
d) ordningen giver de europæiske borgere, som ønsker 
at gøre brug af den, en række garantier; 
1.5.1. Anerkendelse af eksamensbeviser sigter ifølge 
Udvalget ikke kun på selve certifikatet, men i påkom­
mende tilfælde på hele det forløb, der kvalificerer den 
pågældende til at udøve sit erhverv, dvs. undervisning, 
prøvetid og/eller erhvervsmæssig erfaring. Således som 
ordet »eksamensbevis« anvendes i dette forslag, er det e) ordningen er af evolutiv karakter (gradvis iværksæt­
telse af gennemførelsesforanstaltninger, rapport fra 
medlemsstaterne til Kommissionen om anvendelsen 
af ordningen hvert andet år, beretning fra Kommis­
sionen til Rådet om, hvorledes ordningen har funge­
ret efter fem års anvendelse (artikel 12). 
3. 4. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 75/7 
1.7. Desuden udelukker ordningen ikke fremover en 
specifik lovgivning på EF-niveau om visse nærmere 
bestemte erhvervsmæssige aktiviteter (eller om udøvel­
sen af bestemte erhverv). Når et specifikt direktiv er sat 
i kraft, vil disse erhverv ikke længere være omfattet af 
ordningen i dette direktivforslag. 
1.8. Der er klart, at kandidaten, ud over at opfylde 
kravene i det foreliggende direktiv samt de nationale 
bestemmelser, som affødes heraf, er underkastet enhver 
anden lovgivning i værtslandet vedrørende erhvervs­
udøvelsen. 
1.9. Udvalget mener, at den nye ordning er et første 
skridt, som bør efterfølges af lignende foranstaltninger 
i andre tilfælde, hvor forskellene mellem uddannelserne 
og de dertil knyttede eksamensbeviser skaber hindringer 
for udøvelsen af visse erhvervsaktiviteter inden for ram­
merne af den frie etableringsret. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Artikel 1 
2.1.1. Litra a) 
2.1.1.1. Udvalget foreslår, at litra a) affattes således: 
»... studentereksamen eller anden eksamen på til­
svarende niveau godkendt af en medlemsstat har 
afgang«. 
2.1.2. Litra c) 
2.1.2.1. Udvalget mener, at der til litra c) bør tilføjes: 
»... i en medlemsstat eller andetsteds under kontrol 
af en person, som er kvalificeret i en medlemsstat«. 
2.1.3. Litra d) 
2.1.3.1. Udvalget mener, at prøvetiden, uanset hvor 
den foregår, bør finde sted under tilsyn af en kvalificeret 
fagmand fra en EF-medlemsstat. Litra d) bør ændres til 
følgende: 
»..., der finder sted under tilsyn af en kvalificeret 
fagmand på området fra en EF-medlemsstat og 
eventuelt ledsaget af en supplerende uddannelse 
med eksamen, for hvis gennemførelse værtslandet 
fastsætter de nærmere vilkår, og som attesteres 
ved et bevis for gennemført prøvetid«. 
2.1.3.2. Derudover bør der sikres en rimelig ind-
slusningsordning for en borger fra en medlemsstat, som 
ønsker at udøve en erhvervsmæssig aktivitet i en anden 
medlemsstat, og især skal der være en kvalificeret fag­
mand på området, som kan overvåge hans erhvervsudø­
velse. 2.2. Artikel 3 
2.2.1. Udvalget fortolker ordene »på samme vilkår 
som dem, der gælder for landets egne statsborgere« 
således, at den i stk. 1 nævnte EF-statsborger, som får 
adgang til et erhverv, bør efterleve samtlige i værtslan­
det gældende bestemmelser vedrørende erhvervsudøvel­
se og være underkastet de i den pågældende medlems­
stat gældende særlige regler for professionen, hvorved 
han helt og fuldt optages i professionen med de dertil 
hørende rettigheder og pligter. 
2.2.2. Udvalget mener desuden, at litra b) bør slettes. 
2.3. Artikel 4 
2.3.1. Litra b) bør affattes således: 
»b) han udstår en prøvetid, som kan finde sted i 
værtslandet eller andetsteds under opsyn af en 
fagmand på området med de i værtslandet 
gældende kvalifikationer i højst tre år«. 
2.4. Artikel 5 
2.4.1. Udvalget foreslår at slette denne artikel. Direk­
tivet bør kun omhandle de EF-borgere, som er i besid­
delse af et eksamensbevis for højere uddannelse (mindst 
tre år) og ikke borgere med andre eksamensbeviser. 
2.5. Artikel 6 
2.5.1. Udvalget mener, at ordene »at de ikke er under 
konkurs« bør slettes. De andre i artiklen omtalte doku­
menter er tilstrækkelige beviser. I øvrigt kan en konkurs 
ikke betragtes som et tegn på uhæderlighed, medmindre 
det drejer sig om svigagtig konkurs. 
2.5.2. Udvalget mener desuden, at man bør medtage 
dokumenter udstedt af andre judicielle instanser (f.eks. 
kollegiale nævn) og især sådanne instansers afgørelser 
vedrørende den pågældende EF-borger. 
2.5.3. Desuden bør andet afsnit i stk. 1 i denne artikel 
ændres som følger: 
»... i stk. 1 nævnte dokumenter ikke kan udstedes 
af...«. 
2.5.4. Hvis en medlemsstat har autoriserede fag­
organisationer, skal den oprette en fortegnelse over 
disse; hvis der findes en deontologisk kodeks for disse 
organisationer, skal denne kodeks efterleves af den kan­
didat fra en anden medlemsstat, som ønsker at udøve 
det pågældende erhverv. 
2.6. Artikel 7 
2.6.1. Stk. 1 bør slettes, da direktivet vedrører adgan­
gen til et erhverv og kun bør omhandle den betegnelse, 
Nr. C 75/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 4. 86 
det pågældende erhverv har i værtslandet. Formålet 
hermed er at undgå, at forskellige betegnelser — herun­
der akademiske titler — i udøvelsen af et erhverv vildle­
der (for)brugerne af dette erhvervs varer og tjenesteydel­
ser. Bestemmelser vedrørende anvendelsen af— akade­
miske — titler bør i givet fald fastsættes i et særdirektiv, 
hvilket vil nødvendiggøre en vis harmonisering på EF-
plan, og en sådan harmonisering er der ikke tale om i 
det foreliggende direktivforslag. 
2.6.2. Stk. 2 bør strammes, således at borgeren fra 
en anden medlemsstat forpligtes til at benytte de(n) 
samme erhvervsmæssige betegnelse(r) som værtslandets 
egne borgere. 
2.7. Artikel 8 
2.7.1. I lighed med bemærkningerne til artikel 6 
mener Udvalget, at også fagorganisationer og -nævn 
bør være bemyndigede til at udstede attester og doku­
menter, hvis det pågældende lands lovgivning tillader 
eller kræver det. 
2.7.2. Med hensyn til behandlingen af ansøgninger 
om tilladelse til at udøve en bestemt erhvervsmæssig 
virksomhed vil der gradvis opstå en »retspraksis« på 
grundlag af trufne afgørelser, hvilket vil lette be­
handlingen af analoge enkelttilfælde. 
2.8. Artikel 9 
2.8.1. I forbindelse med udpegelsen af de myndighed­
er, hvortil ansøgningerne skal indsendes, og som kan 
Bruxelles, den 29 januar 1986. træffe de i direktivet omhandlede afgørelser, bør det 
sikres, at det er de samme myndigheder, der fastsætter 
adgangsbetingelser og vurderingskriterier både for ind-
og udlændinge, således at der ikke opstår diskrimina­
tion imellem disse to kategorier, for så vidt angår adgan­
gen til samt udøvelsen af den erhvervsmæssige virk­
somhed. 
2.9. Artikel 10 
2.9.1. Hvad angår stk. 2, første og sidste led, er det 
tilstrækkeligt, at rapporten indeholder en sammenfat­
tende oversigt over beslutningernes antal og art med 
angivelse af de på basis af artikel 4 trufne kompensatori­
ske foranstaltninger. 
2.10. Artikel 11 
2.10.1. Udvalget mener, at medlemsstaterne senest et 
år efter direktivets ikrafttræden bør oprette den i artikel 
9 omtalte indslusnings- og koordinationsordning. 
2.11. Artikel 12 
2.11.1. Udvalget mener, at den i artikel 12 nævnte 
frist på fem år formentlig er for lang, i og med at det 
drejer sig om indførelsen af en ny generel ordning 
med anerkendelse af eksamensbeviser, og at man på 
nuværende tidspunkt selvfølgelig ikke kender alle de 
konkrete gennemførelsesproblemer, dette kan indebæ­
re. Derfor bør der fastsættes en kortere frist (f.eks. tre 
år efter direktivets ikrafttræden) for den beretning, 
Kommissionen skal aflægge over for Rådet om, hvorle­
des ordningen har fungeret, og hvilke ændringer der 
eventuelt skal foretages. 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Gerd MUHR 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
BILAG 1 
Afstemning 
Afstemningen om udtalelsen som helhed fandt sted ved navneangivelse. Følgende medlemmer, tilstedeværende 
eller repræsenterede, stemte for udtalelsen: 
Antonsen, Binnenbruck, Bleser, Boddy, Bonety, Breitenstein, Campbell, Carroll, Curlis, De Bievre, De Grave, 
Della'Croce, Drago, d'Elia, Emo Capodilista, Engelen-Kefer, Flum, Fortuyn, Fuller, Geuenich, Glesener, van 
Greunsven, Hammond, Hannon, Heuser, Jarvis, Jenkins, Kirschen, Kiibler, Lojewski, Maddocks, Milne, Mols 
Sørensen, Mourgues, Murphy, Bent Nielsen, Noordwal, de Normann, Poeton, Pronk, Rainero, Roseingrave, 
Rouzier, Roycroft, Saiu, Schmitz, Schoepges, Schwarz, Spijkers, Strobel, Swift, Van Melckenbeke, Wagner, 
Wick, de Wit. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte imod udtalelsen: 
Dassis, Pearson, Raftopoulos. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte hverken for eller imod: 
Dunet, Kenna, Monier, sir Georges Sharp, Storie-Pugh, Tixier. 
3. 4. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 75/9 
BILAG 2 
Forkastede ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag, som var indgivet i overensstemmelse med forretningsordenen, blev forkastet af 
udvalget under debatten: 
Punkt 1.6. b) 
(Ændringsforslag fra Storie-Pugh og Tamlin) 
Følgende tilføjes: 
»Forslaget bør medtage en bestemmelse om inddragelse af nationale fagorganisationer og deres sammen­
slutninger på EF-plan, som for fleres vedkommende i mange år har været inddraget i arbejdet med at vurdere 
kvalifikationers sammenlignelighed.« 
Resultatet af afstemningen 
5 stemte for, 66 stemte imod, 12 stemte hverken for eller imod. 
Punkt 1.9. 
(Ændringsforslag fra Pearson og Storie-Pugh) 
Efter punkt 1.9 tilføjes følgende afsnit: 
»1.10. Afdelingen er dog af den opfattelse, at på de områder, hvor der er udarbejdet direktiver, der kan 
forelægges Rådet, vedrørende niveauet for faglige kvalifikationer, bør disse direktiver fremsendes til de 
pågældende fællesskabsinstitutioner og procedurerne gennemføres på behørig vis.« 
Resultatet af afstemningen 
9 stemte for, flertallet stemte imod, 9 stemte hverken for eller imod. 
Efter de generelle bemærkninger 
(Ændringsforslag fra Germozzi) 
Følgende tilføjes: 
»Udvalget stiller sig positivt til direktivforsjaget, men finder det påkrævet med en konkret kompensationsord­
ning, som indfører tekniske vurderingskriterier med hensyn til ud.dannelsesniveauernes ækvivalens; man bør 
her medinddrage de faglige organisationer på nationalt og europæisk plan (herunder ikke mindst UEAPME), 
som berøres i de enkelte tilfælde; det bør sikres, at disse organisationer er repræsenteret i de relevante 
tekniske udvalg under de nationale myndigheder, som er beføjet til at modtage ansøgninger om udøvelse af 
erhvervsvirksomhed, og som skal tage stilling til eventuelle kompensationsforanstaltninger, dersom der er 
tale om erhvervsudøvelse uden for hjemlandet. 
Rent bortset fra den beretning om, hvorledes den foreslåede generelle ordning har fungeret, som Kommissionen 
efter fem år skal forelægge Rådet ifølge artikel 12, anses det for påkrævet at begynde på forhåndsharmonisering 
af kurser, programmer og eksaminer samt af eksamensbeviser og betingelser for adgang til givne erhverv; i 
direktivet bør der fastsættes frister for indledning af harmoniseringsprocessen, således at beretningerne 
vedrørende de enkelte lande anvendes på passende vis. 
Det skal videre bemærkes, at direktivet kan blive et vigtigt skridt på vejen mod specifikke regler, som 
garanterer fri bevægelighed — hvilket jo er traktatfæstet — ikke blot for liberale erhverv, men også for 
selvstændige erhvervsdrivende; man skal her især bygge på gensidig anerkendelse af eksamenbeviser, som 
giver adgang til at udøve de pågældende erhverv.« 
Begrundelse 
Fremgår af ændringsforslaget. 
Resultatet af afstemningen 
3 stemte for, et stort flertal stemte imod. 
Punkt 2.1. 
(Ændringsforslag fra Storie-Pugh og Tamlin) 
Tilføj: 
»Direktivets litra a) bør affattes således: 
»... mindst treårig fuldtids eller tilsvarende deltids uddannelse«. 
Nr, C 75/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 4. 86 
Såfremt der samtidig eksisterer to af medlemsstaten sidestillede eksamensbeviser for højere uddannelse, og 
den ene af disse uddannelser strækker sig over tre år og den anden over to år, skal den toårige uddannelse, 
som giver et eksamensbevis fra højere uddannelse, certifikat eller andet bevis for formelle kvalifikationer, 
eller hvad der betragtes som sidestillet hermed, dog være tilstrækkelig til at opfylde det ovenfor omtalte krav 
om længde, hvis eksamensbeviserne for højere uddannelse erhvervet efter fuldførelse af begge uddannelser 
ligestilles af den pågældende medlemsstat«. 
Resultatet af afstemningen 
2 stemte for, 70 stemte imod, 3 stemte hverken for eller imod. 
Punkt 2.5.1. 
(Ændringsforslag fra Storie-Pugh og Tamlin) 
Første punktum affattes således: 
»Spørgsmålet om, hvorvidt konkurs skulle udgøre en hindring, bør afgøres for hvert enkelt erhverv af 
kollegiale nævn«. 
Resultatet af afstemningen 
8 stemte for, 40 stemte imod, 10 stemte hverken for eller imod. 
Punkt 2.5.1. 
(Ændringsforslag fra Storie-Pugh og Tamlin) 
Tilføj følgende tekst: 
»Tilføj efter artikel 6, første afsnit: 
Uanset hvilke andre bestemmelser der findes, bør kravet om at følge en deontologisk kodeks opfattes som 
tilstrækkeligt bevis«. 
Resultatet af afstemningen 
2 stemte for, 37 stemte imod, 11 stemte hverken for eller imod. 
Punkt 2.5.4. 
(Ændringsforslag fra Storie-Pugh, Pearson og Tamlin) 
Tredje og fjerde linje affattes således: 
»... organisationer, skal denne eller disse kodekser efterleves ...«. 
Resultatet af afstemningen 
2 stemte for, 38 stemte imod, 10 stemte hverken for eller imod. 
Punkt 2.6.2. 
(Ændringsforslag fra Campbell og Wick) 
Dette punkt erstattes med følgende: 
»Direktivforslagets artikel 7, stk. 2, bør slettes«. 
Begrundelse 
Det er ikke praktisk, at borgere i et medlemsland ved udøvelsen af deres erhverv i et andet medlemsland 
frivilligt eller tvungent får fri adgang til de erhvervsbetegnelser, værtslandet anvender. Det ville skabe stor 
forvirring. 
Forslagene, der har været fremsat om at skabe en europæisk kvalifikationsbetegnelse som f.eks »European 
Professional« (E. P.), ville skabe meget større klarhed, og betegnelsen kunne erhverves af enhver borger, der 
er kvalificeret i sit eget land, og som ønsker at udøve sit erhverv i et andet medlemsland. 
Resultatet af afstemningen 
12 stemte for, 38 stemte imod, 3 stemte hverken for eller imod.