AEndret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RAADETS DIREKTIV om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkoeretoejer og aendring af direktiv 73/239/EOEF og 92/49/EOEF

(forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatensartikel 189 A, stk. 2)

BEGRUNDELSE

Indledning

Den 10. oktober 1997 vedtog Kommissionen et direktivforslag om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkoeretoejer og aendring af direktiv 73/239/EOEF og 92/49/EOEF (fjerde motorkoeretoejs-forsikringsdirektiv) (1). Forslaget blev tilsendt Parlamentet og Raadet den 13. oktober 1997.

(1) EFT C 343 af 13.11.1997, s. 11.

Paa sit 353. plenarforsamling den 25. marts 1998 vedtog Det OEkonomiske og Sociale Udvalg en positiv udtalelse (2) (enstemmigt) om direktivforslaget og foreslog en raekke aendringer.

(2) EFT C 157 af 25.5.1998, s. 6.

Parlamentet vedtog en lovgivningsmaessig beslutning med en udtalelse (3) om Kommissionens direktivforslag paa plenarforsamlingen den 16. juli 1998. Parlamentets udtalelse indeholder 36 aendringsforslag. En lang raekke af disse aendringsforslag, som vil bidrage til at afklare og forbedre forslaget, godkendte Kommissionen, nogle i deres helhed, andre delvis, enten ved at afspejle aanden deri eller ved at foretage visse tilpasninger af teksten.

(3) EFT C 292 af 21.9.1998, s.123.

Det aendrede forslag tager hoejde for begge institutioners udtalelser.

Bemaerkninger til de aendringsforslag, der er indarbejdet i forslaget

Betragtning 4a [ny] og 4b [ny]

Der er tilfoejet henvisninger til ordningen med groenne kort og dens mangler i den tekst, der inkorporerer Parlamentets aendringsforslag 1 og 2 om dette emne. Tilfoejelsen af disse to betragtninger er med til at forklare, at selv om der allerede findes et system til afvikling af skadessager, er der stadig en raekke praktiske problemer at loese.

Betragtning 5

Teksten er aendret for at tage hensyn til Parlamentets aendringsforslag 3 (dansk udgave uaendret).

Betragtning 6

Formuleringen er rettet (i den engelske udgave er ordet "victim" erstattet af ordet "injured party" som foreslaaet i Parlamentets aendringsforslag 4 - dette ord er ogsaa erstattet i alle andre betragtninger og bestemmelser i direktivet; jf. begrebet "loss or injury") for at sikre overensstemmelsen med tidligere direktiver (artikel 1, stk. 2 i direktiv 72/166/EOEF) (dansk udgave uaendret).

Betragtning 6a [ny]

Teksten inkorporerer Parlamentets aendringsforslag 9. Det er en klar henvisning til behovet for at indfoere en direkte klageret, som skaber en retlig forbindelse mellem skadelidte og forsikringsselskabet.

Betragtning 6b [ny] og 6c [ny]

Teksten inkorporerer Parlamentets aendringsforslag 5 og 6. Den indeholder en henvisning til princippet om og fordelene ved at afvikle skadessagen via skadesrepraesentanten.

Betragtning 6d [ny]

Teksten inkorporerer Parlamentets aendringsforslag 7, som tydeligt siger, at indfoerelse af en skadesrepraesentant ikke paavirker hverken reglerne om lovvalg eller spoergsmaalet om retternes kompetence. Endvidere er denne betragtning forbedret gennem en klar praecisering af, at skadesrepraesentantens aktiviteter ikke i sig selv giver domstolene i skadelidtes hjemland kompetence eller betyder, at denne medlemsstats lovgivning skal anvendes ved afviklingen af skadessagen.

Betragtning 6e [ny] og 9 [slettet]

Betragtning 6f [ny] erstatter den oprindelige betragtning 9. Teksten er rettet for at tydeliggoere skadesrepraesentantens supplerende funktioner og retten til at rejse direkte krav og for at forebygge den misfortolkning, at skadesrepraesentantens aktiviteter i sig selv giver domstolene i skadelidtes hjemland kompetence, medmindre dette er fastsat i Bruxelles-konventionen (4), hvilket i hvert fald i oejeblikket ikke er tilfaeldet, eller i en anden international aftale om retternes kompetence.

(4) Konvention af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager.

Betragtning 7

Teksten er aendret af hensyn til en del af de aendringer, der foreslaas i aendringsforslag 10. Der er ogsaa sket nogle forbedringer af beskrivelsen af skadesrepraesentantens befoejelser. Henvisningen til skadesrepraesentantens repraesentation af virksomheden ved domstolene er bibeholdt i den nye tekst. Selv om de nugaeldende internationale retsregler for fastlaeggelse af retternes kompetence ikke giver skadelidte mulighed for at rejse sag mod skadesrepraesentanten i sit hjemland, kan man ikke udelukke kommende udviklinger paa dette omraade (dvs. en aendring af Bruxelles-konventionen).

Betragtning 10 og 10a [ny]

Teksten er aendret for at afspejle aanden i aendringsforslag 26 og 27, der omhandler skaerpede sanktioner, hvis forsikringsselskabet ikke afgiver begrundet svar inden en vis frist. Karakteren af sanktionerne skal specificeres. De skal vaere systematiske og effektive. Hvad angaar indholdet af disse sanktioner, er der tilfoejet en klar henvisning til baade oekonomiske og tilsvarende administrative sanktioner, mens en fortegnelse over en lang raekke omfattende administrative sanktioner er tilfoejet betragtning 10. I denne betragtning er endvidere tilfoejet en henvisning til yderligere civilretlige oekonomiske sanktioner, dvs. morarenter. Betragtningen er tilpasset den reviderede udgave af artikel 3, stk. 6.

Betragtning 11 og 11a [ny]

Formuleringen af betragtning 11 er blevet rettet, som Parlamentet foreslog (aendringsforslag 12). Der er samtidig tilfoejet en vis afklaring af spoergsmaalet om indsamling af oplysninger om ophoer af forsikringsmaessig daekning, der ikke noedvendigvis falder sammen med forsikringskontraktens oprindelige loebetid. Endvidere er teksten suppleret i betragtning 11a med en henvisning til koeretoejer (f.eks. offentlige koeretoejer eller militaerkoeretoejer), der er fritaget fra forpligtelsen til at tegne en ansvarsforsikring. Derved sikres overensstemmelsen med den reviderede udgave af artikel 4, stk. 4, der indeholder en ny bestemmelse om saadanne koeretoejer.

Betragtning 11b [ny] og 11c [ny]

Direktivets ordlyd er gjort klarere med hensyn til oplysninger om den person, der er i besiddelse af koeretoejet. Baade i betragtning 11b [ny] og artikel 4, stk. 4, indfoeres begrebet legitim interesse, der er et princip, der anerkendes i de fleste medlemsstaters lovgivning. En henvisning til direktiv 95/46/EF om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af saadanne oplysninger (5) er tilfoejet for at afhjaelpe en udeladelse i det oprindelige forslag. Henvisningen sikrer den noedvendige overensstemmelse med bestemmelserne om databeskyttelse og Kommissionens generelle politik paa dette omraade, fordi behandling af personoplysninger, navnlig navn og adresse paa ejeren eller den saedvanlige foerer af koeretoejet, der hoerer til denne type oplysninger, skal meddeles, naar der er tale om et uforsikret eller utilstraekkeligt forsikret koeretoej. Artikel 4 er udvidet i overensstemmelse hermed (tilfoejelse af et nyt stk. 5).

(5) EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

Betragtning 12, 12a [ny] og 13

Disse betragtninger er for det foerste aendret af hensyn til en del af Parlamentets idéer i aendringsforslag 13. Betragtning 13 siger, at naar forsikringsselskabet ikke kan identificeres, kan skadessagen afvikles af erstatningsorganet i skadelidtes hjemland for at goere det lettere for skadelidte, der saaledes kun faar et kontaktpunkt. Denne nye ordning er imidlertid suppleret af en klar paamindelse i betragtning 13 om, at det eksisterende system af forsikringsdirektiver skal overholdes: uforsikrede eller uidentificerede koeretoejer behandles i direktiv 84/5/EOEF (6) og falder ind under garantifondenes ansvarsomraade. For at sikre overensstemmelse med dette direktiv siger betragtning 13 tydeligt, at det endelige ansvar paahviler garantifondene, jf. artikel 1, stk. 4, i direktiv 84/5/EOEF.

(6) Raadets andet direktiv 84/5/EOEF af 30. december 1983 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkoeretoejer.

For det andet er der i betragtning 12a [ny] tilfoejet en henvisning til en aftale, der skal undertegnes af erstatningsorganerne, om en erstatningsprocedure svarende til bestemmelsen i artikel 5, stk. 2.

Artikel 1

Ordlyden er rettet af hensyn til i hvert fald en del af Parlamentets aendringsforslag 15 og for at definere ordet "victim" (i den engelske udgave) i det oprindelige forslag og sikre overensstemmelsen med tidligere direktiver om motorkoeretoejsforsikring. Af hensyn til udvidelsen af direktivets anvendelsesomraade til at omfatte alle uheld uden for skadelidtes hjemland (altsaa ogsaa uheld i tredjelande) er artikel 8a [ny] tilfoejet. Den forpligter Kommissionen til at undersoege muligheden for at faa loest dette spoergsmaal gennem en international aftale og giver udtryk for Kommissionens intentioner om at undersoege denne loesningsmodel. Med hensyn til anvendelsesomraadet for artikel 6 har denne artikel ganske rigtigt et stoerre anvendelsesomraade, men kun for at sikre overensstemmelse med artikel 6 og 7 i direktiv 72/166/EOEF (7). I henhold til disse bestemmelser skal medlemsstaterne kontrollere, at koeretoejer fra tredjelande ved indrejse i EU er forsynet med enten et groent kort eller et bevis for, at der er tegnet graenseforsikring. Dermed har hverken foerste motorkoeretoejsdirektiv eller dette direktiv virkninger uden for EU, idet inddragelsen af motorkoeretoejer fra tredjelande kun vedroerer deres midlertidige ophold i EU og foelgerne af dette ophold (eventuelle uheld).

(7) Raadets direktiv 72/166/EOEF af 24. april 1972 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkoeretoejer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse.

Artikel 2

Ordlyden er rettet af hensyn til Parlamentets aendringsforslag 16.

Artikel 3, stk. 1

Der er foretaget nogle aendringer af ordlyden af hensyn til en del af idéerne i Parlamentets aendringsforslag 17. Der er desuden taget hensyn til aendringsforslag 18 og 19 med hensyn til paa den ene side idéen om, at skadesrepraesentanten skal vaere i stand til at kommunikere med skadelidte paa dennes eget sprog, og paa den anden, at forsikringsselskabet frit skal kunne vaelge skadesrepraesentant. De oevrige idéer i aendringsforslag 19 om fysiske og juridiske personer, institutioner eller andre strukturer, der maatte vaere egnede til at udfoere saadanne opgaver, er ikke medtaget i udkastet til direktiv. En saadan opremsning kunne misfortolkes og give indtryk af, at listen var udtoemmende, hvilket ikke boer vaere tilfaeldet.

Artikel 3, stk. 3

Ordlyden er rettet af hensyn til idéerne i Parlamentets aendringsforslag 20. Der er desuden tilfoejet afklarende bemaerkninger om henvisningen til reglerne for obligatorisk forsikringsdaekning i direktiv 90/232/EOEF (8), og hvordan disse regler holdes adskilt fra de internationale privatretlige bestemmelser, der gaelder for uheldet. Endelig er listen over de personer, skadelidte kan rejse krav imod, blevet udvidet for at tage hensyn til forskellige retlige muligheder afhaengigt af de gaeldende regler i de forskellige medlemsstater. Dette stykkes sidste punktum inkorporerer Parlamentets aendringsforslag 25.

(8) Raadets tredje direktiv 90/232/EOEF af 14. maj 1990 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkoeretoejer.

Artikel 3, stk. 4

Forslaget er aendret i overensstemmelse med Parlamentets aendringsforslag 21. Forsikringsselskabet er ansvarligt for sit valg af skadesrepraesentant og skal tage stilling til, om han er egnet til opgaven.

Artikel 3, stk. 5

Det er specificeret, i hvilken udstraekning skadesrepraesentanten kan repraesentere forsikringsselskabet ved domstole og over for de nationale myndigheder. Ved nationale myndigheder forstaas baade administrationen og retsmyndighederne. Med hensyn til sidstnaevnte kan kommende aendringer eller andre internationale aftaler aabne mulighed for i fremtiden at rejse krav i skadelidtes hjemland, selv om det ikke er muligt i henhold til den nuvaerende udgave af Bruxelles-konventionen. Direktivets ordlyd maa ikke skabe et fortilfaelde, som kunne faa negative virkninger for skadelidte i fremtiden.

Artikel 3, stk. 6

Teksten er aendret for i hvert fald at afspejle aanden i Parlamentets aendringsforslag 26 og 27, der omhandler skaerpede sanktioner for at sikre, at skadelidte modtager et rimeligt tilbud inden for en kort frist. Mere specifikt kan siges, at sanktionernes art er angivet. De skal vaere systematiske og effektive. Det betyder, at de nationale myndigheder er forpligtet til at haandhaeve sanktionerne, og at de ikke har mulighed for at fravige dette princip. De vil ganske vist bevare et vist frit skoen med hensyn til sanktionernes strenghed, der vil variere efter omstaendighederne. Hvad angaar indholdet af disse sanktioner, er der tilfoejet en klar henvisning til baade oekonomiske og tilsvarende administrative sanktioner. I betragtning 10 er tilfoejet en liste over en lang raekke omfattende administrative sanktioner for at goere den tilsvarende virkning mere eksplicit.

Det er noedvendigt at indfoere ad hoc-sanktioner inden for velafgraensede omraader for at undgaa sammenblanding med den generelle sanktionsklausul i artikel 9 i forslaget.

Der er endvidere en forskel mellem paa den ene side oekonomiske sanktioner i henhold til denne artikels stk. 6, foerste afsnit, der alt efter de juridiske traditioner i de enkelte medlemsstater kan vaere administrative boeder, eller i nogle tilfaelde specifikke civilretlige sanktioner (f.eks. den franske "loi Badinter"), og paa den anden side morarenter, som forfalder ved for sen betaling, og i de fleste medlemsstater indgaar i de generelle civilretlige regler. Ud over at definere disse sanktioner for at goere direktivets bestemmelser mere effektive indeholder teksten ingen anvisninger af, hvordan de skal haandhaeves. Dette spoergsmaal vil i overensstemmelse med naerhedsprincippet blive behandlet af de nationale administrative og civilretlige myndigheder. Der er ogsaa tilfoejet en klar henvisning til morarenter i artikel 3, stk. 6, sidste afsnit.

I artikel 3, stk. 6, foerste afsnit, foerste led, siges det klart, at forsikringsselskabets tilbud skal vaere begrundet. I andet led (i den engelske udgave) er ordet "appropriate" ligeledes erstattet af ordet "reasoned". Dette ord afspejler bedre Kommissionens intention om at forpligte forsikringsselskabet til at afgive begrundede svar om sit indgreb eller sin afvisning af at yde erstatning til skadelidte. Forsikringsselskabet skal forklare, hvordan det har fastlagt skadens omfang, eller hvorfor det mener, at skadelidtes krav kun skal daekkes delvis. Hvis ansvaret eller erstatningsbeloebet anfaegtes af skadelidte efter forsikringsselskabets begrundede svar, maa tvisten naturligvis afgoeres af den kompetente nationale domstol efter de nationale regler. I saadanne tilfaelde kan den nationale domstol eller lovgivningsmagt f.eks. fastslaa, at hvis skadelidte ikke besvarer legitime anmodninger fra forsikringsselskabet eller dennes skadesrepraesentant med henblik paa at afslutte erstatningssagen, suspenderes fristen paa tre maaneder. Paa lignende maade kan medlemsstaterne fastslaa, at naar ansvaret ikke anfaegtes, men erstatningen skal fastlaegges fuldt ud, kan skadelidte tildeles foreloebig erstatning som et forskud paa det endelige erstatningsbeloeb.

Artikel 3, stk. 7

Teksten er omformuleret og suppleret for at goere det klart, at tilstedevaerelsen af en skadesrepraesentant ikke betyder, at forsikringsselskabet har etableret sig som et etableret forretningssted - primaert eller sekundaert - for forsikringsselskabet med hensyn til enten vaesentlige retlige bestemmelser, jf. tredje (9) og andet (10) skadesforsikringsdirektiv, eller regler for fastlaeggelse af retternes kompetence, jf. Bruxelles-konventionen.

(9) Raadets direktiv 92/49/EOEF af 18. juni 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedroerende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om aendring af direktiv 73/239/EOEF og 88/357/EOEF (tredje skadesforsikringsdirektiv).

(10) Raadets andet direktiv 88/357/EOEF af 22. juni 1988 om samordning af love og administrative bestemmelser vedroerende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring, om fastsaettelse af bestemmelser, der kan lette den faktiske gennemfoerelse af den frie udveksling af tjenesteydelser, og om aendring af direktiv 73/239/EOEF.

Artikel 4, stk. 1

Praesentationen af teksten er forbedret. Henvisningen til "motorkoeretoejer indregistreret i den paagaeldende medlemsstat" er desuden erstattet af litra a) og b). Faktisk er begge elementer, registreringsnummeret og policenummeret noedvendige for, at et koeretoej kan koere lovligt i hele EU. En henvisning til udloebet af forsikringsdaekningen, der i mange tilfaelde ikke noedvendigvis falder sammen med udloebet af selve policen, er ogsaa tilfoejet for ogsaa at tage hensyn til i hvert fald aanden i Parlamentets aendringsforslag 29. Teksten er ogsaa aendret af hensyn til Parlamentets aendringsforslag 28 og indeholder nu en henvisning til koeretoejer, der ikke skal forsikres, f.eks. militaerkoeretoejer og offentlige koeretoejer. Litra d) og e) er tilfoejet for at daekke alle varianter og fritagelser fra forpligtelsen til at tegne en ansvarsforsikring, jf. direktiv 72/166/EOEF.

Artikel 4, stk. 2

Praesentationen af teksten er forbedret. En henvisning til gyldighedsperiodens udloeb er desuden tilfoejet af hensyn til Parlamentets aendringsforslag 29. Forpligtelsen i det aendrede udkast adskiller sig dog fra Parlamentets aendringsforslag med hensyn til omfanget af den forpligtelse, der paalaegges forsikringsselskabet. I Parlamentets aendringsforslag 29 har forsikringsselskabet en kontinuerlig forpligtelse til at give informationskontoret oplysninger om gyldigheden af nye eller allerede eksisterende kontrakter, men Kommissionen gaar i sit forslag ind for en enklere loesning. Hvis det antages, at enhver forsikringskontrakt er gyldig og automatisk fornyes, hvis den ikke er sagt op i henhold til kontraktens bestemmelser og inden for de fastsatte frister, er forsikringsselskabet ikke forpligtet til at afgive oplysninger til informationskontoret om, at kontrakten fortsat gaelder, men skal blot underrette det om, at kontrakten er ophoert. I denne forbindelse indebaerer mangelen paa nye oplysninger om ophoer af kontrakten, at den stadig gaelder. Det goer samtidig forsikringsselskabets opgave lettere, idet det i praksis kun vil vaere forpligtet til at meddele, naar der indgaas nye kontrakter (meddelelse af policenumrene) og afsluttes gamle (udloebsdato), men ikke naar de automatisk fornyes.

Artikel 4, stk. 3 og 4 [ny]

Praesentationen af teksten i stk. 3 er forbedret af hensyn til nogle af idéerne i Parlamentets aendringsforslag 30. Parlamentets aendringsforslag 31, der forpligter medlemsstaterne til at sikre, at informationskontorerne umiddelbart besvarer skadelidtes anmodning, er inkorporeret i dette stykke. Der er tilfoejet et nyt stk. 4 for at koncentrere opmaerksomheden om sager, hvor det er berettiget at give skadelidte flere oplysninger end dem, der giver direkte klageadgang eller erstatning gennem skadesrepraesentanten. Skadelidte skal have en legitim interesse, dvs. bevise, at han kun kan opnaa erstatning ved at sagsoege skadevolderen. Dette forhold goeres mere eksplicit for paa den ene side at tage hensyn til databeskyttelseskrav ved behandlingen af personoplysninger, som skadevolderens navn og adresse, og paa den anden at sikre, at skadelidte vil kunne faa erstatning. Begrebet legitim interesse accepteres generelt i de forskellige medlemsstaters lovgivning paa det administrative og civilretlige omraade.

Artikel 4, stk. 5 [ny]

Man har soerget for at rette en udeladelse i det oprindelige forslag af en paamindelse om, at direktiv 95/46/EF om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af saadanne oplysninger skal overholdes. Denne paamindelse sikrer den noedvendige overensstemmelse med bestemmelserne om databeskyttelse, idet behandling af personoplysninger, isaer navn og adresse paa ejeren eller den saedvanlige foerer af koeretoejet, skal meddeles skadelidte, naar der er tale om et uforsikret eller utilstraekkeligt forsikret koeretoej.

Artikel 5, stk. 1, 2 og 3

Praesentationen af teksten er forbedret. Parlamentets aendringsforlag 33 er delvis accepteret med hensyn til foelgende punkter:

- I stk. 1 er der specifikt taget hoejde for, at erstatningsorganet ikke kan gribe ind, naar diskussioner mellem skadelidte og forsikringstageren om erstatningsbeloebet er indledt, eller sagen er indbragt for retten. Erstatningsorganet har ingen retlige befoejelser.

- Forslaget om, at erstatningsorganerne skal kunne vaelge at udelukke en aftale om, hvordan erstatning skal betales, er ogsaa blevet accepteret. Denne tekst skulle vaere uafhaengig af alle andre internationale tilsagn afgivet af de samme organer i anden sammenhaeng (f.eks. den multilaterale garantiaftale fra 1991). Det betyder samtidig en forenkling, der goer denne artikel mere generel.

Endvidere er listen over personer, der skal underrettes om, at erstatningsorganet i skadelidtes hjemland vil gribe ind, blevet udvidet, idet den paa den ene side omfatter skadevolderen - hvilket kan laegge pres paa forsikringsselskabet - og paa den anden side erstatningsorganet i forsikringsselskabets hjemland, da dette organ vil blive involveret i at faa refusion fra forsikringsselskabet.

Der er desuden tilfoejet en praecisering af, i hvilken medlemsstat forsikringsselskabet udbetaler erstatningen. For at laegge oeget pres paa et forsikringsselskab, der ikke har opfyldt sine forpligtelser, er det vigtigt at kraeve refusion fra det selskab, der i praksis udstedte kontrakten, hvilket ikke noedvendigvis var hovedkontoret.

Subrogationsordningen i henhold til artikel 5, stk. 2, er ogsaa faerdiggjort. Alle medlemsstater forpligtes til at anerkende, at erstatningsorganet i skadelidtes hjemland og dermed erstatningsorganet i det land, hvor det forsikringsselskab, der har udstedt kontrakten, er etableret, indtraeder i skadelidtes rettigheder. Faktisk skal der vaere mulighed for subrogation i lovgivningen i hjemlandet for det erstatningsorgan, der er berettiget til erstatningsbeloebet (dvs. i skadelidtes hjemland). Der opstaar dog et problem med erkendelse i det land, hvor uheldet sker - vurdering af et erstatningskrav foretages normalt paa grundlag af loven i det land, hvor uheldet skete - samt i den medlemsstat, hvor det forsikringsselskab, der udstedte kontrakten, er etableret, eftersom det i sidste instans er der, kravet kan rejses mod skadevolderens forsikringsselskab. Erstatningsorgansystemets eksistens er afhaengig af, om man kan haandhaeve retten til refusion af erstatningsbeloebet, og dermed af gensidig anerkendelse af subrogation.

Endelig skal Kommissionen analogt med artikel 2, stk. 2, i direktiv 72/166/EOEF vedtage en beslutning om, hvornaar aftalen mellem erstatningsorganerne i medlemsstaterne skal traede i kraft. Denne retsakt er paakraevet for at goere det muligt at haandhaeve virkningerne af en privat aftale i hele EU.

Artikel 6

I sager, hvor forsikringsselskabet ikke kan identificeres, har Kommissionen fulgt Europa-Parlamentets idé i aendringsforslag 33 om at give skadelidte mulighed for at benytte erstatningsorganerne, forudsat at det nuvaerende system af forsikringsdirektiver respekteres. Uforsikrede eller uidentificerede koeretoejer behandles i direktiv 84/5/EOEF og falder ind under garantifondenes kompetence. For at goere det lettere for en besoegende skadelidt og for at kunne tilbyde et enkelt kontaktpunkt har man accepteret, at erstatningsorganet kan gribe ind, men det endelige ansvar paahviler garantifondene, jf. artikel 1, stk. 4, i direktiv 84/5/EOEF.

I modsaetning til anmodningen i aendringsforslag 34 bevares den konkrete henvisning til ordningen i artikel 1, stk. 4, i direktiv 84/5/EOEF imidlertid i teksten for at goere det klart, at naar det drejer sig om uidentificerede eller uforsikrede koeretoejer, paahviler ansvaret for erstatning til skadelidte garantifondene og ikke det erstatningsorgan, der indfoeres ved dette direktiv. Dog accepteres idéen i aendringsforslag 33 om at give skadelidte mulighed for at rejse krav selv i tilfaelde, hvor forsikringsselskabet ikke kan identificeres, forudsat at ordningen med erstatningsorganer ikke griber ind derefter, men at det endelige ansvar for refusion til erstatningsorganet i skadelidtes hjemland paahviler garantifondene (i den medlemsstat, hvor uheldet fandt sted, eller hvor skadevolderens koeretoej er indregistreret).

Der er foretaget yderligere to aendringer af artikel 6. For det foerste er der for at fremskynde procedurerne og undgaa lange perioder med usikkerhed fastsat en enkelt frist, som alle medlemsstater skal anvende for at afgoere, om forsikringsselskabet skal betragtes som uidentificeret. For det andet er der foretaget en rettelse i form af en praecisering af, at naar der er tale om koeretoejer fra tredjelande, paahviler ansvaret for udbetaling af erstatning for skader foraarsaget af uforsikrede eller underforsikrede koeretoejer garantifondene og ikke groenne kort-kontorerne. Forpligtelsen til i overensstemmelse med artikel 6 og 7 i direktiv 72/166/EOEF at kontrollere, om koeretoejer fra tredjelande er udstyret med et gyldigt groent kort eller et bevis for, at der er tegnet graenseforsikring, paalaegges medlemsstaterne, dvs. de nationale myndigheder, og ikke private ordninger, som forsikringsselskaberne er naaet til enighed om (dvs. groenne kort-systemet). Derfor skal garantifonden, der skal udbedre eventuelle mangler ved den ordning for erstatningsgaranti, der blev oprettet med EU's forsikringsdirektiver, og som indfoerte obligatorisk ansvarsforsikring, ogsaa vaere ansvarlig for daekning af uheld foraarsaget af koeretoejer fra tredjelande.

Artikel 8a [ny]

Der er her taget delvis hensyn til Parlamentets aendringsforslag 4. Selv om anvendelsesomraadet for dette direktiv ikke udvides til at omfatte uheld i tredjelande, erkender Kommissionen i artikel 8a [ny], at den boer undersoege mulighederne for via en international aftale at udvide ordningerne i dette direktiv til ogsaa at omfatte personer bosiddende i en medlemsstat, som bliver impliceret i uheld, der er foraarsaget af et koeretoej forsikret og normalt hjemmehoerende i en anden medlemsstat end deres hjemland, men som sker i et tredjeland.

Faktisk opstaar der praktiske problemer, selv hvis alle de faktorer (skadelidtes hjemland, den medlemsstat, hvor uheldet sker, forsikringsselskabets hjemland), der styrer indgreb fra en af de mekanismer, der foreslaas i direktivet (skadesrepraesentant, informationskontor, erstatningsorgan), ligger i EU. Der er for det foerste spoergsmaalet om lovvalg. I de fleste tilfaelde vil gaeldende lov vaere loven i den medlemsstat, hvor uheldet sker. Hvis uheldet sker uden for EU, vil skadesrepraesentanten blive anmodet om at udbetale erstatning i henhold til en lovgivning, han maaske ikke er bekendt med, eftersom der er tale om et tredjeland. I forslagets nuvaerende form er det tilstraekkeligt, at skadesrepraesentanten er bekendt med de basale principper for lovgivning om motorkoeretoejsforsikring i de 15 medlemsstater, men accepterer man Parlamentets aendringsforslag, indebaerer det, at der skal foretages yderligere undersoegelser i de enkelte sager om principperne i ethvert tredjelands lovgivning. Det vil kraeve yderligere infrastruktur og dermed betyde hoejere omkostninger for forsikringsbranchen og en noget langsommere behandling af skadelidtes krav.

For det andet bliver situationen kompliceret, naar tvisten ikke kan loeses uden domstolenes hjaelp. Der kan opstaa problemer ved fastsaettelsen af retternes kompetence til at afgoere tvisten. Bruxelles-konventionen vil ikke gaelde i saadanne tilfaelde. Det indebaerer, at eftersom der ikke findes harmoniserede internationale privatretlige regler, man kan anvende, afgoeres retternes kompetence paa grundlag af de interne retsregler, herunder ogsaa lovgivningen i den tredje medlemsstat. I denne forbindelse er der ingen retssikkerhed om retternes kompetence, medmindre der gaelder andre internationale aftaler. Derfor maa den mest passende loesning under saadanne omstaendigheder antages at vaere en international aftale mellem EU-landene og et eller flere tredjelande om at fastlaegge retternes kompetence.

AEndret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RAADETS DIREKTIV om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkoeretoejer og aendring af direktiv 73/239/EOEF og 92/49/EOEF

OPRINDELIGT FORSLAG // AENDRET FORSLAG

EUROPA-PARLAMENTET OG RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - // UAENDRET

Under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 57, stk. 2, og artikel 100 A,

Under henvisning til forslag fra Kommissionen (11),

(11) EFT C ...

Under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (12),

(12) EFT C ...

i overensstemmelse med procedurerne i traktatens artikel 189 B, og //

Ud fra foelgende betragtninger: // UAENDRET

Der er i oejeblikket tale om forskelle mellem lovgivning, regler og administrative bestemmelser i medlemsstaterne om ansvarsforsikring af motorkoeretoejer, hvilket haemmer den frie bevaegelighed for personer og forsikringstjenester; // UAENDRET

det er derfor noedvendigt at foretage en indbyrdes tilnaermelse af lovgivningen for at bidrage til et velfungerende indre marked; // UAENDRET

ved direktiv 72/166/EOEF (13), senest aendret ved direktiv 90/232/EOEF (14), vedtog Raadet bestemmelser om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkoeretoejer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse; // UAENDRET

(13) EFT L 103 af 2.5.1972, s. 1.

(14) EFT L 129 af 19.5.1990, s. 33.

ved direktiv 88/357/EOEF (15), senest aendret ved direktiv 92/49/EOEF (16), vedtog Raadet bestemmelser om samordning af love og administrative bestemmelser vedroerende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om den frie udveksling af tjenesteydelser; // UAENDRET

(15) EFT L 172 af 4.7.1988, s. 1.

(16) EFT L 228 af 11.8.1992, s. 1.

// systemet med groenne kort-kontorer sikrer hurtig udbetaling af erstatning i skadelidtes hjemland, selv naar den anden part kommer fra et andet europaeisk land;

systemet med groenne kort-kontorer loeser dog ikke alle problemer, naar skadelidte rejser krav i et andet land mod en part, der er bosat i dette land, og et forsikringsselskab, der er etableret der (fremmed retssystem, fremmed sprog, andre afviklingsprocedurer og ofte unoedigt forsinket sagsbehandling);

ved sin beslutning af 26. Oktober 1995 (17) om afvikling af skadessager efter faerdselsuheld uden for skadelidtes hjemland tog Parlamentet et initiativ i medfoer af EF-traktatens artikel 138 B, stk. 2, og opfordrede Kommissionen til at fremsaette forslag til Europa-Parlamentets og Raadets direktiv med henblik paa at loese dette problem; // ved sin beslutning af 26. oktober 1995 (18) om afvikling af skadessager efter faerdselsuheld uden for skadelidtes hjemland tog Parlamentet et initiativ i medfoer af EF-traktatens artikel 138 B, stk. 2, og opfordrede Kommissionen til at fremsaette forslag til Europa-Parlamentets og Raadets direktiv med henblik paa at loese dette problem;

(17) EFT C 308 af 20.11.1995, s. 108.

(18) EFT C 308 af 20.11.1995, s. 108.

der er et reelt behov for at udbygge den ordning, der blev indfoert med direktiv 72/166/EOEF, 84/5/EOEF (19) og 90/232/EOEF, for at sikre personer, der lider skade ved uheld forvoldt af motorkoeretoejer, ensartet behandling, uanset hvor i Faellesskabet uheldet finder sted; I forbindelse med ulykker i en anden medlemsstat end skadelidtes hjemland, er der navnlig lakuner i forsikringsdaekningen af skadelidte i visse medlemsstater; // der er et reelt behov for at udbygge den ordning, der blev indfoert med direktiv 72/166/EOEF, 84/5/EOEF (20) og 90/232/EOEF, for at sikre personer, der lider skade ved uheld forvoldt af motorkoeretoejer, ensartet behandling, uanset hvor i Faellesskabet uheldet finder sted; i forbindelse med ulykker i en anden medlemsstat end skadelidtes hjemland, er der navnlig lakuner i forsikringsdaekningen af skadelidte i visse medlemsstater;

(19) EFT L 8 af 11.1.1984, s. 17.

(20) EFT L 8 af 11.1.1984, s. 17.

// en supplering af disse ordninger vil indebaere, at skadelidte faar ret til at rejse direkte krav mod skadevolderens forsikringsselskab;

// en tilfredsstillende loesning kunne vaere at give personer, der lider skade ved uheld i en anden medlemsstat end deres hjemland, ret til at rejse krav mod en skadesrepraesentant i deres hjemland, som er udpeget af skadevolderens forsikringsselskab;

// denne loesning kunne goere det muligt at behandle skade, personer lider uden for deres hjemland, efter procedurer, de er bekendte med;

// dette system med skadesrepraesentanter i skadelidtes hjemland paavirker hverken spoergsmaalet om lovvalg i de enkelte sager eller retternes kompetence; skadesrepraesentantens aktiviteter giver ikke i sig selv domstolene i skadelidtes hjemland kompetence, hvis internationale privatretlige regler om retternes kompetence forhindrer det;

// ret til at rejse direkte krav mod forsikringsselskabet for den part, der har lidt skade, er et logisk supplement til at have saadanne repraesentanter og forbedrer samtidig retsstillingen for skadelidte ved faerdselsuheld, der finder sted uden for vedkommendes hjemland;

for at udfylde disse lakuner i det mindste delvis skal den medlemsstat, hvor forsikringsselskabet er etableret, paalaegge selskabet at udpege repraesentanter, der er bosat eller etableret i andre medlemsstater, som skal indsamle alle de noedvendige oplysninger i forbindelse med krav som foelge af saadanne uheld, og som skal vaere bemyndiget til at repraesentere selskabet over for personer, der har lidt tings- eller personskade som foelge af saadanne uheld, herunder med hensyn til betaling af saadanne krav, og til at repraesentere det eller, om noedvendigt, lade det repraesentere over for de oevrige medlemsstaters domstole, i det omfang dette er muligt i henhold til den internationale privatrets regler om retternes kompetence, og myndigheder i forbindelse med disse krav; // for at udfylde disse lakuner skal den medlemsstat, hvor forsikringsselskabet er etableret, paalaegge selskabet at udpege skadesrepraesentanter, der er bosat eller etableret i andre medlemsstater, som skal indsamle alle de noedvendige oplysninger i forbindelse med krav som foelge af saadanne uheld, og traeffe passende foranstaltninger for at afslutte skadessagen paa vegne af forretningsselskabet og paa dets regning, herunder udbetaling af erstatning; skadesrepraesentanten skal vaere bemyndiget til at repraesentere selskabet over for personer, der har lidt skade som foelge af saadanne uheld, og til at repraesentere det over for nationale myndigheder, herunder domstole, i det omfang dette er muligt i henhold til den internationale privatrets regler om retternes kompetence;

udpegelse af repraesentanter bemyndiget til at behandle skadessager er en af betingelserne for at faa adgang til at udoeve forsikringsvirksomhed i klasse 10 i punkt A i bilaget til direktiv 73/239/EOEF; som foelge heraf er denne betingelse omfattet af den faelles administrative tilladelse udstedt af myndighederne i den medlemsstat, hvor forsikringsselskabet har sit hjemsted, som defineret i afsnit II i direktiv 92/49/EOEF; denne betingelse gaelder ligeledes virksomheder, hvis hjemsted ligger uden for EF, som har faaet tilladelse til at drive virksomhed paa en medlemsstats territorium; direktiv 73/239/EOEF og 92/49/EOEF aendres og suppleres paa dette punkt; // UAENDRET

skadelidtes mulighed for at rejse direkte krav mod det paagaeldende selskab er en logisk forudsaetning for udpegelse af en saadan repraesentant og vil endvidere forbedre den retlige stilling for skadelidte efter faerdselsuheld uden for den medlemsstat, hvor de er bosat; // UDGAAR

ud over at garantere, at forsikringsselskabet har en repraesentant i skadelidtes hjemland, skal selve skadelidtes rettigheder garanteres, dvs. at sagen skal behandles hurtigst muligt; af denne aarsag skal de nationale lovgivninger indeholde passende sanktioner mod det ansvarlige forsikringsselskab, hvis det ikke opfylder sin forpligtelse til at yde skadelidte erstatning inden en rimelig frist; der maa imidlertid ikke vaere uenighed om ansvaret og skaden, saa forsikringsselskabet kan fremsaette et rimeligt tilbud inden for den fastsatte frist; // ud over at garantere, at forsikringsselskabet har en skadesrepraesentant i skadelidtes hjemland, skal selve skadelidtes rettigheder garanteres, dvs. at sagen skal behandles hurtigst muligt; af denne aarsag skal de nationale lovgivninger indeholde passende effektive og systematiske oekonomiske eller tilsvarende administrative sanktioner, f.eks. paabud kombineret med administrative boeder, regelmaessig rapportering til tilsynsmyndighederne, kontrol paa stedet, offentliggoerelse i det nationale statstidende og i pressen, suspendering af selskabets aktiviteter (forbud mod at indgaa nye kontrakter i et vist tidsrum), udpegelse af en saerlig repraesentant for tilsynsmyndighederne, som skal foere kontrol med, at selskabet drives i overensstemmelse med forsikringslovgivningen, inddragelse af tilladelse til at drive virksomhed paa dette omraade, sanktioner mod direktionen og ledelsen, som rettes mod forsikringsselskabet, hvis det eller dets repraesentant ikke opfylder deres forpligtelse til at tilbyde skadelidte erstatning inden en rimelig frist; dette udelukker dog ikke anvendelse af enhver anden foranstaltning - navnlig i henhold til kontrollovgivningen - man maatte finde passende; der maa imidlertid ikke vaere uenighed om ansvaret og skaden, saa forsikringsselskabet kan fremsaette et rimeligt tilbud inden for den fastsatte frist;

ud over disse sanktioner boer renter tilskrives af det erstatningsbeloeb, forsikringsselskabet tilbyder, eller domstolene tildeler, skadelidte, naar tilbuddet ikke er afgivet inden denne tidsfrist; hvis medlemsstaterne allerede har nationale regler, der daekker kravet om renter, skal denne bestemmelse gennemfoeres ved en henvisning til disse regler; tilbuddet fra erstatningsorganet som foelge af skadelidtes krav fjerner behovet for at kraeve, at erstatningsbeloebet tilskrives renter;

personer, der lider skade ved faerdselsuheld, har undertiden vanskeligheder med at faa oplyst navnet paa det forsikringsselskab, der daekker erstatningsansvaret for et motorkoeretoej, der er impliceret i et uheld; medlemsstaterne boer i disse personers interesse oprette informationskontorer for at sikre, at saadanne oplysninger tilvejebringes hurtigst muligt; disse informationskontorer skal desuden stille oplysninger til raadighed for skadelidte om repraesentanter bemyndiget til at behandle skadessager; det er paakraevet, at disse informationskontorer samarbejder med hinanden og reagerer hurtigt paa anmodninger om oplysninger fra informationskontorer i andre medlemsstater; // personer, der lider skade ved faerdselsuheld, har undertiden vanskeligheder med at faa oplyst navnet paa det forsikringsselskab, der daekker erstatningsansvaret for motorkoeretoejer, der er impliceret i et uheld; medlemsstaterne boer i disse personers interesse oprette informationskontorer for at sikre, at saadanne oplysninger tilvejebringes hurtigst muligt; disse informationskontorer skal desuden stille oplysninger til raadighed for skadelidte om skadesrepraesentanter; der boer indsamles oplysninger om faktisk ophoer af forsikringsdaekningen, men ikke om udloeb af policens oprindelige gyldighed, hvis kontraktens varighed forlaenges, fordi den ikke er blevet sagt op;

der traeffes saerlige forholdsregler for koeretoejer (f.eks. offentlige koeretoejer eller militaerkoeretoejer), der falder ind under fritagelsen for forpligtelsen til at tegne ansvarsforsikring;

// skadelidte kan have en legitim interesse i at blive underrettet om, hvem ejeren, den saedvanlige foerer eller den registrerede indehaver af koeretoejet er, f.eks. hvis han kun kan faa erstatning fra disse personer, fordi koeretoejet ikke er tilstraekkeligt forsikret, eller skaden overstiger forsikringssummen; disse oplysninger skal derfor ogsaa afgives;

visse af de afgivne oplysninger, f.eks. navn og adresse paa ejeren eller den saedvanlige foerer af koeretoejet og nummeret paa forsikringspolicen og bilens registreringsnummer er personoplysninger, jf. Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af saadanne oplysninger, og den behandling af saadanne data, der er paakraevet i henhold til dette direktiv, skal derfor vaere forenelig med de nationale gennemfoerelsesbestemmelser for direktiv 95/46/EF;

det er noedvendigt at indfoere en bestemmelse om, at et organ skal garantere, at skadelidte opnaar erstatning, hvis forsikringsselskabet ikke har udpeget en repraesentant eller forhaler sagen betydeligt, og det er vigtigt, at skadelidte i et saadant tilfaelde kan rette direkte henvendelse til dette organ; det er rimeligt, at organet skal have ret til subrogation i den udstraekning, det har ydet erstatning til skadelidte; for at lette soegsmaalet mod forsikringsselskabet har erstatningsorganet i skadelidtes hjemland ret til automatisk refusion med ret til at lade erstatningsorganet i det land, hvor forsikringsselskabet har sit hjemsted, indtraede i skadelidtes rettigheder; dette organ vil bedre vaere i stand til at indlede soegsmaal mod forsikringsselskabet; // det er noedvendigt at indfoere en bestemmelse om, at der skal vaere et erstatningsorgan, som kan garantere, at skadelidte opnaar erstatning, og som skadelidte kan henvende sig til, hvis forsikringsselskabet ikke har udpeget en skadesrepraesentant eller forhaler sagen betydeligt; erstatningsorganets indgreb skal begraenses til de sjaeldne enkeltstaaende tilfaelde, hvor forsikringsselskabet ikke har opfyldt sine forpligtelser paa trods af truslen om sanktioner; erstatningsorganets rolle er at udbetale erstatning for den skade, en besoegende fra et andet land har lidt, men kun i sager, der kan afgoeres objektivt, og erstatningsorganer maa derfor begraense sig til at kontrollere, om skadesrepraesentanten har givet et erstatningstilbud inden fristens udloeb og efter de etablerede procedurer uden at tage stilling til berettigelsen heraf;

det er rimeligt, at organet skal have ret til subrogation i den udstraekning, det har ydet erstatning til skadelidte; for at goere det lettere at haandhaeve refusionskravet mod forsikringsselskabet har erstatningsorganet i skadelidtes hjemland, naar forsikringsselskabet har undladt at udpege en skadesrepraesentant eller traekker behandlingen af en skadessag betydelig i langdrag, ret til automatisk refusion med ret til at lade erstatningsorganet i det land, hvor forsikringsselskabet har sit hjemsted, indtraede i skadelidtes rettigheder; dette organ vil bedre vaere i stand til at soege regres hos forsikringsselskabet; systemet kan paavirkes af en aftale mellem de erstatningsorganer, medlemsstaterne har oprettet eller godkendt, om deres funktion og forpligtelser samt formaliteterne omkring udbetaling af erstatning;

Det er noedvendigt at sikre, at der findes et organ til at sikre, at skadelidte faar erstatning, hvis forsikringsselskabet for det koeretoej, der har foraarsaget uheldet, ikke kan identificeres; det skal sikres, at den endelige debitor for det beloeb, skadelidte faar udbetalt i erstatning, er et organ i den medlemsstat, hvor det ikke-forsikrede koeretoej, der har forvoldt uheldet, normalt befinder sig - // naar det ikke er muligt at identificere koeretoejets forsikringsselskab, skal erstatningsorganet i skadelidtes hjemland udbetale erstatning; det skal sikres, at den endelige debitor for det beloeb, skadelidte faar udbetalt i erstatning, er den garantifond, der omtales i artikel 1, stk. 4, i direktiv 84/5/EOEF, i den medlemsstat, hvor det ikke-forsikrede koeretoej, der har forvoldt uheldet, normalt befinder sig -

UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV: // UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Anvendelsesomraade

Dette direktiv har til formaal at fastsaette saerlige bestemmelser for skadelidte:

a) // ved uheld i en anden medlemsstat end den, hvor skadelidte er bosat

b) // som er foraarsaget af et koeretoej

- som er forsikret i et forsikringsselskab etableret i en anden medlemsstat end den, hvor skadelidte er bosat, og

som er indregistreret i en anden medlemsstat end den, hvor skadelidte er bosat. // Artikel 1

Anvendelsesomraade

Dette direktiv har til formaal at fastsaette saerlige bestemmelser for skadelidte, der er berettiget til erstatning for enhver skade efter trafikuheld:

a) // der sker i en anden medlemsstat end den, hvor skadelidte er bosat, og

b) // som er foraarsaget af et koeretoej

- // som er forsikret i et forsikringsselskab etableret i en anden medlemsstat end den, hvor skadelidte er bosat, og

- // normalt befinder sig i en anden medlemsstat end den, hvor denne person er bosat.

Artikel 6 gaelder ogsaa uheld foraarsaget af koeretoejer fra tredjelande, der er omfattet af artikel 6 og 7 i direktiv 72/166/EOEF.

Artikel 2

Medlemsstaterne skal sikre, at skadelidte ved et uheld som defineret i artikel 1 i dette direktiv har mulighed for at rejse direkte krav mod den erstatningspligtige parts forsikringsselskab. // Artikel 2

Medlemsstaterne skal sikre, at skadelidte ved et uheld som defineret i artikel 1 i dette direktiv har mulighed for at rejse direkte krav mod det forsikringsselskab, hvor den eller de erstatningspligtige har tegnet ansvarsforsikring.

Artikel 3

1. // Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at et forsikringsselskab med tilladelse i henhold til:

- artikel 6 i direktiv 73/239/EOEF, som aendret ved artikel 4 i direktiv 92/49/EOEF, til at daekke risici under forsikringsklasse 10 i punkt A i bilaget til direktiv 73/239/EOEF, bortset fra fragtfoererens ansvar, eller

- artikel 23, stk. 2, i direktiv 73/239/EOEF

i alle andre medlemsstater end den, hvor selskabet har faaet sin tilladelse, efter eget valg udpeger et organ ("repraesentant bemyndiget til at behandle skadessager"). Denne repraesentant behandler skadessager og udbetaler erstatning i forbindelse med uheld, der finder sted i en anden medlemsstat end den, hvor skadelidte er bosat, og som er foraarsaget af et motorkoeretoej, der er forsikret i selskabet og indregistreret i en anden medlemsstat end den, hvor skadelidte er bosat. Repraesentanten bemyndiget til at behandle skadessager skal vaere bosat eller etableret i den medlemsstat, hvor skadelidte er bosat. // Artikel 3

1. // Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at et forsikringsselskab med tilladelse i henhold til:

- artikel 6 i direktiv 73/239/EOEF, som aendret ved artikel 4 i direktiv 92/49/EOEF, til at daekke risici under forsikringsklasse 10 i punkt A i bilaget til direktiv 73/239/EOEF, bortset fra fragtfoererens ansvar, eller

- artikel 23, stk. 2, i direktiv 73/239/EOEF

i alle andre medlemsstater end den, hvor selskabet har faaet sin tilladelse, udpeger en skadesrepraesentant. Forsikringsselskabet kan frit vaelge sin skadesrepraesentant. Skadesrepraesentanten er paa forsikringsselskabets vegne og regning ansvarlig for at behandle skadessager og udbetale erstatning i forbindelse med trafikuheld, som defineret i dette direktivs artikel 1. Skadesrepraesentanten skal vaere bosat eller etableret i den medlemsstat, hvor skadelidte er bosat.

// Skadesrepraesentanten kan handle paa vegne af et eller flere forsikringsselskaber.

Han skal kunne undersoege en sag paa det eller de officielle sprog i skadelidtes hjemland.

2. // I direktiv 73/239/EOEF foretages foelgende aendringer:

a) // I artikel 8, stk. 1, indsaettes som litra f):

"f) oplyser navn og adresse paa den repraesentant bemyndiget til at behandle skadessager, de udpeger i hver medlemsstat, hvis de daekkede risici henhoerer under forsikringsklasse 10 i punkt A i bilaget."

b) // I artikel 23, stk. 2, indsaettes som litra h):

"h) oplyser navn og adresse paa den repraesentant bemyndiget til at behandle skadessager, de udpeger i hver medlemsstat, hvis de daekkede risici henhoerer under forsikringsklasse 10 i punkt A i bilaget." // UAENDRET

3. // Skadesrepraesentanten skal i forbindelse med behandling af saadanne skadessager indsamle alle de noedvendige oplysninger og tage rimelige skridt til at udbetale erstatning i overensstemmelse med instrukserne fra det paagaeldende forsikringsselskab, de gaeldende krav om lovpligtig ansvarsforsikring som defineret i artikel 2, andet led, i direktiv 90/232/EOEF, og de nationale regler om erstatningsansvar, der gaelder for uheldet. Kravet om en repraesentant udelukker ikke, at skadelidte eller skadelidtes forsikringsselskab kan rejse krav direkte mod skadevolderen eller skadevolderens forsikringsselskab. // 3. // Skadesrepraesentanten skal i forbindelse med behandling af saadanne skadessager indsamle alle de noedvendige oplysninger og tage rimelige skridt til at udbetale erstatning. Han skal handle i overensstemmelse med instrukserne fra det paagaeldende forsikringsselskab, de gaeldende krav om lovpligtig ansvarsforsikring som defineret i artikel 2, andet led, i direktiv 90/232/EOEF, og de internationale regler om erstatningsansvar, der gaelder for uheldet. Kravet om en skadesrepraesentant udelukker ikke, at skadelidte eller skadelidtes forsikringsselskab kan rejse krav direkte mod skadevolderen, ejeren eller indehaveren af koeretoejet eller det forsikringsselskab, hvor der er tegnet ansvarsforsikring.

4. // Skadesrepraesentanten skal have passende kvalifikationer. Han skal vaere i stand til at udfoere de opgaver, der er beskrevet i denne artikel. // UDGAAR

5. // Skadesrepraesentanten skal have tilstraekkelig bemyndigelse til at repraesentere selskabet over for personer, der har lidt skade, og som kan indgive erstatningskrav, herunder med hensyn til betaling med frigoerende virkning af krav, og til at repraesentere det eller, om noedvendigt, lade det repraesentere ved domstolene, for saa vidt angaar disse erstatningskrav, i den udstraekning dette er foreneligt med Bruxelles-konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager (21) samt andre regler for international privatret om tildeling af retlig kompetence, og over for myndighederne i den medlemsstat, paa hvis omraade han repraesenterer forsikringsselskabet. // 5. // Skadesrepraesentanten skal have tilstraekkelig bemyndigelse til at repraesentere forsikringsselskabet over for skadelidte i den type sager, der er omtalt i artikel 1, herunder med hensyn til betaling med frigoerende virkning af krav; han skal have tilstraekkelig bemyndigelse til at repraesentere forsikringsselskabet over for de nationale myndigheder.

(21) EFT L 299 af 31.12.1972.

6. // Medlemsstaterne skal indfoere en forpligtelse med mulighed for sanktioner for at sikre, at der senest tre maaneder efter den dato, hvor skadelidte indgav sit erstatningskrav, enten direkte til skadevolderens forsikringsselskab eller til den repraesentant, selskabet har bemyndiget til at behandle skadessager:

- fremsaettes et erstatningstilbud af enten skadevolderens forsikringsselskab eller dets skadesrepraesentant, naar erstatningsansvaret er afgjort, og erstatningen udregnet

af det forsikringsselskab, erstatningskravet er sendt til, eller dets skadesrepraesentant gives et begrundet svar paa de punkter, der er omhandlet i erstatningskravet, hvis erstatningsansvaret ikke er klart fastlagt, eller hvis skadelidtes tab ikke er gjort endeligt op. // 6. // Medlemsstaterne skal indfoere en forpligtelse med mulighed for passende effektive og systematiske oekonomiske eller tilsvarende administrative sanktioner for at sikre, at der senest tre maaneder efter den dato, hvor skadelidte indgav sit erstatningskrav, enten direkte til skadevolderens forsikringsselskab eller til skadesrepraesentanten:

- fremsaettes et begrundet erstatningstilbud af enten skadevolderens forsikringsselskab eller dets skadesrepraesentant, naar erstatningsansvaret er afgjort, og erstatningen udregnet

- af det forsikringsselskab, erstatningskravet er sendt til, eller dets skadesrepraesentant gives et begrundet svar paa de punkter, der er omhandlet i erstatningskravet, hvis erstatningsansvaret ikke er klart fastlagt, eller hvis skadelidtes tab ikke er gjort endeligt op.

// Medlemsstaterne traeffer forholdsregler for at sikre, at naar der ikke er afgivet et tilbud inden for den frist paa tre maaneder, der er omtalt i denne artikels stk. 6, beregnes der renter af det erstatningsbeloeb, forsikringsselskabet tilbyder, eller domstolene tilkender forsikringstageren.

7. // Artikel 12a, stk. 4, sidste afsnit, i direktiv 88/357/EOEF anvendes. // 7. // Udpegelsen af en skadesrepraesentant udgoer ikke i sig selv en oprettelse af en filial, som defineret i artikel 1, litra b), i direktiv 92/49/EOEF, og skadesrepraesentanten betragtes ikke som et etableret forretningssted, som defineret i artikel 2, litra c), i direktiv 88/357/EOEF eller en virksomhed, som defineret i Bruxelles-konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager (22).

(22) EFT C 27 af 26.2.1998, s. 1 (konsolideret udgave).

Artikel 4

Informationskontor

1. // Hver medlemsstat skal soerge for oprettelse eller anerkendelse af et organ ("informationskontor") med henblik paa at foere register over motorkoeretoejer indregistreret i den paagaeldende medlemsstat, over de forsikringsselskaber, hvor disse koeretoejer er ansvarsforsikret, og over de repraesentanter bemyndiget til at behandle skadessager, som forsikringsselskaberne har udpeget i henhold til ovenstaaende artikel 3 og anmeldt til informationskontoret i henhold til denne artikels stk. 2, eller med henblik paa at forvalte indsamling og afgivelse af disse oplysninger; informationskontoret skal endvidere bistaa interesserede parter med at identificere forsikringsselskaber, der forsikrer motorkoeretoejer indregistreret i den paagaeldende medlemsstat, og repraesentanter bemyndiget til at behandle skadessager, der er anmeldt til det. // Artikel 4

Informationskontor

1. // Hver medlemsstat skal oprette eller godkende et informationskontor, der med henblik paa at give skadelidte mulighed for at soege erstatning:

- foerer register over foelgende:

a) // registreringsnumre paa motorkoeretoejer, der normalt befinder sig i det paagaeldende land

b) // numre paa forsikringspolicer, der daekker disse koeretoejer mod de risici, der er klassificeret i klasse 10 i punkt A i bilaget til direktiv 73/239/EOEF; naar gyldighedsperioden for en police er udloebet, ogsaa ophoer af forsikringsdaekningen; numre paa groenne kort eller graenseforsikringspolicer, hvis koeretoejet er daekket af en af disse to typer dokumenter og er omfattet af en af de fritagelser, der er naevnt i artikel 4, litra b), i direktiv 72/166/EOEF

// c) // forsikringsselskaber, der tilbyder ansvarsforsikring af saadanne koeretoejer, og de skadesrepraesentanter, de har udpeget i henhold til artikel 3, hvis navne skal meddeles informationskontoret i henhold til denne artikels stk. 2

d) // fortegnelse over koeretoejer fra den enkelte medlemsstat, der er fritaget fra kravet om ansvarsforsikring i medfoer af artikel 4, litra a) og b), i direktiv 72/166/EOEF

e) // or de koeretoejer, der er naevnt i dette stykkes litra d):

i) // avnet paa den myndighed eller det organ, som er udpeget i henhold til artikel 4, litra a), andet afsnit, som ansvarlig for erstatning til skadelidte i sager, hvor proceduren i artikel 2, stk. 2, foerste led, i direktiv 72/166/EOEF ikke kan anvendes, hvis koeretoejet er omfattet af fritagelsen i artikel 4, litra a), i direktiv 72/166/EOEF

ii) // avnet paa det organ, der daekker koeretoejet i det land, hvor det er indregistreret, hvis koeretoejet er omfattet af fritagelsen i artikel 4, litra b), i direktiv 72/166/EOEF

- eller koordinerer indsamling og offentliggoerelse af disse oplysninger

- og bistaar rette vedkommende med at indhente de oplysninger, der er naevnt i dette stykkes litra a), b), c), d) og e).

2. // Forsikringsselskaber, der tilbyder ansvarsforsikring af motorkoeretoejer, skal give informationskontoret i den medlemsstat, hvor de er etableret, meddelelse om registreringsnumrene paa de koeretoejer indregistreret i den paagaeldende medlemsstat, som de forsikrer, policenumrene samt forsikringstagernes navne og adresser. De skal give informationskontorerne i andre medlemsstater tilsvarende oplysninger om koeretoejer indregistreret i disse medlemsstater, som de forsikrer i henhold til reglerne om fri udveksling af tjenesteydelser, og desuden oplyse navn og adresse paa den repraesentant bemyndiget til at behandle skadessager, de har udpeget i den paagaeldende medlemsstat i henhold til artikel 3. // 2. // Forsikringsselskaberne skal give informationskontorerne i de medlemsstater, hvor de har indgaaet kontrakter om ansvarsforsikring for motorkoeretoejer, meddelelse om registreringsnumrene paa de koeretoejer indregistreret i den paagaeldende medlemsstat, som de forsikrer enten gennem etablering eller i henhold til reglerne om fri udveksling af tjenesteydelser, samt om policenumrene, og naar en polices gyldighedsperiode udloeber, ogsaa om ophoer af forsikringsdaekningen. De skal give informationskontorerne i andre medlemsstater oplysninger om navn og adresse paa den skadesrepraesentant, de har udpeget i den paagaeldende medlemsstat i henhold til artikel 3.

3. // Medlemsstaterne sikrer, at skadelidte ved uheld i en anden medlemsstat end deres hjemland har ret til at kraeve, at informationskontoret i deres hjemland eller i det land, hvor koeretoejet er indregistreret, oplyser dem om forsikringsselskabets navn og forsikringspolicens nummer samt navnet paa selskabets skadesrepraesentant i skadelidtes hjemland. Hvis koeretoejet ikke er gyldigt eller lovligt forsikret, oplyser informationskontoret skadelidte om den saedvanlige foerers navn og adresse. // 3. // Medlemsstaterne sikrer, at skadelidte ved uheld i en anden medlemsstat end deres hjemland har ret til at kraeve, at informationskontorerne i medlemsstaterne, og navnlig informationskontoret i deres hjemland, oplyser dem om:

a) // forsikringsselskabets navn og adresse

b) // policenummeret, og

c) // navnet paa forsikringsselskabets skadesrepraesentant i skadelidtes hjemland.

// Medlemsstaterne skal soerge for, at informationskontorerne hurtigst muligt afgiver de oenskede oplysninger. Informationskontorerne skal samarbejde herom.

// 4. // Medlemsstaterne skal soerge for, at informationskontorerne isaer fra registreringsmyndighederne eller forsikringsselskabet fremskaffer og forsyner skadelidte med navn og adresse paa ejeren, den saedvanlige foerer eller den registrerede indehaver af koeretoejet, hvis skadelidte har en legitim interesse i at faa disse oplysninger, isaer hvis koeretoejet ikke er tilstraekkeligt forsikret, saa han kan soege erstatning hos den ansvarlige foerer eller indehaver. Informationskontoret skal ogsaa indhente og forsyne skadelidte med adressen paa erstatningsorganet i skadelidtes hjemland, jf. artikel 5.

// Hvis koeretoejet er fritaget i medfoer af artikel 4, litra a), i direktiv 72/166/EOEF, skal informationskontoret underrette skadelidte om navnet paa den myndighed eller det organ, der er udpeget i henhold til artikel 4, litra a), som ansvarlig for udbetaling af erstatning til skadelidte i sager, hvor proceduren i artikel 2, stk. 2, foerste led, i direktiv 72/166/EOEF ikke kan anvendes.

// Hvis koeretoejet er fritaget i medfoer af artikel 4, litra b), i direktiv 72/166/EOEF, skal informationskontoret underrette skadelidte om navnet paa det organ, der daekker koeretoejet i det land, hvor det er indregistreret.

// 5. // Behandling af personoplysninger i forbindelse med ovenstaaende stykker skal ske i overensstemmelse med de nationale gennemfoerelsesbestemmelser for Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 95/46/EF om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af saadanne oplysninger.

Artikel 5

Erstatningsorgan

1. // Hver medlemsstat skal soerge for oprettelse eller anerkendelse af et organ ("erstatningsorgan"), der kan udbetale erstatning i forbindelse med uheld, hvor der forvoldes tings- eller personskade mod en person, der er bosat i den paagaeldende medlemsstat, og hvor skaden er foraarsaget af et motorkoeretoej, der er indregistreret og forsikret i en anden medlemsstat end den, hvor skadelidte er bosat, og uheldet, hvorved der forvoldes denne skade, finder sted i en anden medlemsstat end den, hvor skadelidte er bosat.

Erstatningsorganet i skadelidtes hjemland griber ind senest to maaneder efter, at skadelidte har indgivet sit erstatningskrav:

- hvis det forsikringsselskab, der forsikrer det koeretoej, der foraarsagede uheldet, ikke har udpeget en repraesentant bemyndiget til at behandle skadessager i henhold til artikel 2, eller

hvis forsikringsselskabet eller dets skadesrepraesentant ikke har fremsat et erstatningstilbud eller givet begrundet svar paa de krav, skadelidte har fremsat i sin anmodning, eller afvist skadelidtes erstatningskrav uden at underrette ham om aarsagerne hertil senest tre maaneder efter, at skadelidte har anmeldt kravet enten direkte til forsikringsselskabet eller til repraesentanten bemyndiget til at behandle skadessager, med den daekning, som er fastsat i artikel 2, sidste led, i direktiv 90/232/EOEF, og i overensstemmelse med de nationale regler for erstatningsansvar, der gaelder for uheldet. // Artikel 5

Erstatningsorgan

1. // Hver medlemsstat skal oprette eller godkende et erstatningsorgan, der er ansvarligt for at udbetale erstatning til skadelidte i forbindelse med den type uheld, der er naevnt i artikel 1.

// Saadanne skadelidte kan rejse krav mod erstatningsorganet i deres hjemland:

- hvis det forsikringsselskab, der forsikrer det koeretoej, der foraarsagede uheldet, ikke har udpeget en skadesrepraesentant i henhold til artikel 3, stk. 1; i saa fald kan skadelidte ikke rejse krav mod erstatningsorganet, hvis de har rejst erstatningskrav direkte mod forsikringsselskabet for det koeretoej, hvis brug foerte til uheldet, og hvis de har modtaget et begrundet svar senest tre maaneder efter at have rejst kravet, eller hvis forsikringsselskabet eller skadesrepraesentanten ikke har afgivet et begrundet svar paa de spoergsmaal, skadelidte har rejst i sit erstatningskrav, jf. artikel 3, stk. 6, i dette direktiv, inden for en frist paa tre maaneder efter skadelidtes indgivelse af sit erstatningskrav enten direkte til forsikringsselskabet for det koeretoej, der forvoldte skaden, eller skadesrepraesentanten.

- Skadelidte kan imidlertid ikke rejse krav mod erstatningsorganet, hvis

- forsikringsselskabet fralaegger sig ethvert ansvar, eller

- skadelidte ikke accepterer det begrundede tilbud fra forsikringsselskabet eller skadesrepraesentanten, eller

- skadelidte har rejst sag direkte mod forsikringsselskabet.

// 2. // Erstatningsorganet i skadelidtes hjemland griber ind senest to maaneder efter, at skadelidte har rejst erstatningskrav mod det, men skal afslutte sin intervention, hvis forsikringsselskabet derefter afgiver et begrundet svar paa kravet.

Erstatningsorganet i skadelidtes hjemland underretter skadevolderens forsikringsselskab eller dets skadesrepraesentant om, at det har modtaget et erstatningskrav fra skadelidte, og at det vil gribe ind senest to maaneder efter skadelidtes indgivelse af erstatningskravet // Erstatningsorganet i skadelidtes hjemland underretter straks:

- skadevolderens forsikringsselskab eller dets skadesrepraesentant

erstatningsorganet i den medlemsstat, hvor det forsikringsselskab, der har indgaaet kontrakten, er etableret

- skadevolderen, hvis hans identitet er fastslaaet

om, at det har modtaget et erstatningskrav fra skadelidte, og at det vil reagere herpaa senest to maaneder efter modtagelsen af kravet.

2. // Erstatningsorganet, der er forpligtet til at yde erstatning til skadelidte i dennes hjemland, har ret til refusion fra erstatningsorganet i det land, hvor forsikringsselskabet har sit hjemsted. Erstatningsorganet i det land, hvor forsikringsselskabet er etableret, refunderer det beloeb, erstatningsorganet i skadelidtes hjemland har udbetalt, senest to maaneder efter, at skadelidte har indgivet sit erstatningskrav. Derefter indtraeder erstatningsorganet i det land, hvor forsikringsselskabet er etableret i skadelidtes rettigheder over for skadevolderen eller dennes forsikringsselskab i den udstraekning, erstatningsorganet i skadelidtes hjemland har ydet det erstatning for dets tab. Hvis skadelidtes erstatning fra forsikringsselskabet er fastsat ved dom, ved at selskabet vedgaar ansvaret, eller ved forlig, kan forsikringsselskabet ikke modsaette sig refusionen, medmindre det kan bevise, at erstatningsorganet ikke har underrettet det i henhold til denne artikels stk. 1, eller erstatningsorganet fejlagtigt har imoedekommet ubegrundede erstatningskrav eller overvurderet skaden. Erstatningsorganet i skadelidtes hjemland og i den land, hvor forsikringsselskabet er etableret, kan endvidere anmode om refusion af rimelige udgifter. // 2. // Et erstatningsorgan, der har ydet erstatning til skadelidte i dennes hjemland, har ret til refusion fra erstatningsorganet i det land, hvor forsikringsselskabet har sit hjemsted. Dette organ indtraeder i skadelidtes rettigheder over for skadevolderen eller dennes forsikringsselskab i den udstraekning, erstatningsorganet i skadelidtes hjemland har ydet det erstatning for dets tab. Alle medlemsstater er forpligtet til at anerkende denne subrogation i enhver anden medlemsstat.

3. // Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at de erstatningsorganer, der er etableret paa deres omraade, yder refusion inden for den frist, der er fastsat i denne artikels stk. 2, til erstatningsorganer i andre medlemsstater, der har ydet erstatning til skadelidte ved uheld foraarsaget af koeretoejer forsikret i selskaber med hjemsted i disse andre medlemsstater i de tilfaelde, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, andet afsnit. // 3. // Bestemmelserne i dette stykke traeder i kraft:

- efter at en aftale er indgaaet mellem de erstatningsorganer, der er oprettet eller godkendt af medlemsstaterne, om deres funktion og forpligtelser samt formaliteterne omkring udbetaling af erstatning

paa den dato, Kommissionen fastsaetter efter i naert samarbejde med medlemsstaterne at have sikret sig, at en saadan aftale er indgaaet

- og gaelder for aftalens loebetid.

// Kommissionen aflaegger beretning til Europa-Parlamentet og Raadet om gennemfoerelsen af artikel 5 og om effektiviteten af denne bestemmelse inden ... aar og fremsaetter eventuelt forslag.

Artikel 6

Forsikringsselskabet kan ikke identificeres

Er det ikke muligt at identificere forsikringsselskabet, betragtes koeretoejet som ikke forsikret. Erstatning for skadelidtes tings- eller personskade ydes af erstatningsorganet med den daekning, der er fastsat i artikel 1, stk. 4, i direktiv 84/5/EOEF. Skadelidte skal modtage erstatning af det organ i skadelidtes hjemland, der omhandles i den naevnte artikel. Dette organ kan derefter paa samme betingelser som dem, der er fastsat i dette direktivs artikel 5, stk. 2, rejse krav mod det tilsvarende organ i det land, hvor koeretoejet normalt befinder sig, eller i givet fald mod det forsikringsbureau, der behandler groenne kort-sager i den paagaeldende medlemsstat. // Artikel 6

Forsikringsselskabet kan ikke identificeres

Hvis det to maaneder efter uheldet ikke har vaeret muligt at identificere forsikringsselskabet, kan skadelidte soege erstatning hos erstatningsorganet i sit hjemland. Erstatningsorganet udbetaler erstatning i henhold til artikel 1 i direktiv 84/5/EOEF. Erstatningsorganet kan derefter paa de betingelser, der er fastsat i artikel 5, stk. 2, i dette direktiv, rejse krav:

- mod den garantifond, der er naevnt i artikel 1, stk. 4, i direktiv 84/5/EOEF i den medlemsstat, hvor det paagaeldende koeretoej normalt befinder sig

- mod garantifonden i den medlemsstat, hvor uheldet skete, hvis der er tale om koeretoejer fra tredjelande.

Artikel 7

Gennemfoerelse i national lov

1. // Medlemsstaterne vedtager og offentliggoer de noedvendige bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest 18 maaneder efter meddelelsen af direktivet. De underretter straks Kommissionen herom. De gennemfoerer disse bestemmelser senest 24 maaneder efter meddelelsen af dette direktiv.

2. // Medlemsstaterne soerger for, at Kommissionen faar tilsendt teksten til de bestemmelser i national lov, de vedtager paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. // Artikel 7

Gennemfoerelse i national lov

UAENDRET

Artikel 8

Ikrafttraeden

Dette direktiv traeder i kraft . . . dage efter sin offentliggoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. // Artikel 8

Ikrafttraeden

UAENDRET

// Artikel 8a

Uheld i tredjelande

Senest ... forelaegger Kommissionen Europa-Parlamentet og Raadet en rapport om mulighederne for at udvide dette direktivs artikel 2-6 til ogsaa at omfatte uheld i tredjelande, hvor personer bosiddende og koeretoejer forsikret og indregistreret i en medlemsstat er impliceret.

Artikel 9

Sanktioner

Medlemsstaterne indfoerer en sanktionsordning for overtraedelse af de nationale bestemmelser, der indfoeres for at gennemfoere dette direktiv, og traeffer alle de noedvendige foranstaltninger for sikre, at sanktionerne ivaerksaettes. Disse sanktioner skal vaere effektive, proportionelle og afskraekkende. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om disse bestemmelser inden den dato, der er naevnt i artikel 7, og giver hurtigst muligt meddelelse om enhver senere aendring. // Artikel 9

Sanktioner

UAENDRET

Artikel 10

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. // Artikel 10

Adressater

UAENDRET

Udfaerdiget i Bruxelles, den

Paa Raadets vegne

Formand