KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 31.07.1996 
kOM(96j 425 endelig udg. 
95/0165 (SYN) 
Revideret forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EG) 
OM REHABILITERINGS- OG 
GENOPBYGNINGSFORANSTALTNINGER 
TIL FORDEL FOR UDVIKLINGSLANDENE 
(forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens 
artikel 189 C, litra d) 

BEGRUNDELSE 
(vedrørende de af Europa-Parlamentets ændringer - efter andenbehandlingen som led i 
samarbejdsproceduren - som Kommissionen har accepteret samt de ændringer, den ikke har 
tilsluttet sig). 
VEDR.: Genbehandlet forslag til Rådets forordning (EF) om rehabiliterings- og 
genopbygningsforanstaltninger til fordel for udviklingslandene 
Tværinstitutionel reference: 95/0165 (SYN) 
Samarbejdsprocedure, andenbehandling art. 189 C, litra d) 
BAGGRUNDEN 
Den 26.6.1995 forelagde Kommissionen Rådet og Parlamentet et forslag til forordning om 
rehabiliterings- og genopbygningsforanstaltninger til fordel for udviklingslandene (KOM(95) 291 
endelig udg.). 
Forslaget til Rådets forordning om rehabiliterings- og genopbygningsforanstaltninger til fordel 
for udviklingslandene baseret på traktatens artikel 130W er undergivet samarbejdsproceduren 
(traktatens artikel 189 C). 
Europa-Parlamentet afgav inden for rammerne af denne samarbejdsprocedure den 15. december 
1995 sin udtalelse som led i førstebehandlingen. 
Rådet vedtog den 29. januar 1996 en fælles holdning, som Kommissionen ikke tilsluttede sig. 
Parlamentet afgav den 21.5.1996 sin udtalelse som led i andenbehandlingen og vedtog i alt 19 
ændringer (PE 166.050). Kommissionen forelægger hermed i overensstemmelse med artikel 189 
C, litra d), et genbehandlet forslag, hvori er indarbejdet de ændringer, den har accepteret. 
Formålet med det genbehandlede forslag er at fastlægge retningslinjerne for forvaltningen af de 
budgetposter, der skal anvendes til finansiering af rehabiliterings- og 
genopbygningsforanstaltninger til fordel for udviklingslandene og rehabiliteringsprogrammer i 
det sydlige Afrika. 
BEMÆRKNINGER TIL DE ÆNDRINGER, SOM PARLAMENTET HAR VEDTAGET 
SOM LED I ANDENBEHANDLINGEN 
a) Gennemgang af de godkendte/afviste ændringer. 
De som led i andenbehandlingen vedtagne ændringer kan samles i fire kategorier: 
Kommissionen har accepteret følgende ændringer i deres helhed: nr. 1, første del, 3, første del, 
4, første del og 4. del, 5, anden del og fjerde del, 6, anden del, 10, anden del, 16, første del, 
litra a), b), c), og anden del, første, andet og tredje afsnit, fordi de udgør en acceptabel ændring. 
Dog hvad angår ændring nr. 10, anden del, mener Kommissionen, at indholdet heraf passer 
bedre ind i en betragtning end i forordningens dispositive del. 
Kommissionen har i substansen men under en anden form accepteret følgende ændringer: nr. 1, 
anden del, 3, anden del. 4, anden del og tredje del, 5, første del, 6, første del, 7, første del og 
anden del, 10, første del, og 13, fordi de i substansen udgør en acceptabel ændring, men 
Kommissionen foretrækker en anden formulering. 
Kommissionen har ikke tilsluttet sig følgende ændringer: 
- enten fordi de ikke svarer overens med målene eller midlerne for "rehabilitering", eller 
fordi de ville medføre overdrevne forhindringer for forvaltningen: nr. 2, 5, tredje del, 8, 9, 
12, 14, 15, 17, anden del, 18 og 19 
- eller fordi de ikke er acceptable af institutionelle grunde: nr. 10, første del, 11, 16, anden 
del, fjerde afsnit, 17, første del. 
b) Kommissionens holdning og begrundelsen herfor. 
Under hensyntagen til Kommissionens forslåede holdning til resten af ændringerne som angivet 
under punkt a) afviser Kommissionen de i det foregående afsnit nævnte ændringer af følgende 
grunde: 
Nr. 2: med denne ændring foretages der en historisk henvisning til situationen i det sydlige 
Afrika, som ikke længere svarer overens med de aktuelle forhold og udsigterne for dette område. 
Nr. 5. tredie del: denne ændring sigter mod iværksættelse af uddannelses- og 
erhvervsuddannelsesaktioner til at imødegå virkningerne af interne konflikter og destabiliserende 
politik, hvilket der allerede er taget højde for i teksten (minerydning og social genindpasning) 
og som led i andre foranstaltninger. 
Nr. 8: denne ændring sigter mod at begrænse finansieringen af væsentlige driftsudgifter, men i 
rehabiliteringsfasen kan dækning af alle driftsudgifter blive nødvendig. 
Nr. 9: denne ændring sigter mod i visse tilfælde at gøre et finansielt bidrag fra de lokale 
operative partnere et prioriteret mål, medens et sådant bidrag bør søges opnået under hensyntagen 
til forskellige elementer ved hver operation. 
Nr. 10. første del: denne ændring sigter mod en koordination mellem Fællesskabet og 
medlemsstaterne på internationalt plan efter retningslinjer, som ikke er praktisk anvendelige, i 
det omfang de forskellige niveauer og aktører i denne koordination ikke er defineret. 
Nr. 11: denne ændring sigter mod at fjerne henvisningen til andre procedurer end 
budgetprocedurerne, medens andre procedurer - f.eks. beslutningsprocedurer - også skal 
overholdes. 
Nr. 12: denne ændring sigter mod at medtage evalueringsforanstaltninger 1 kontrollen, men 
evalueringer må ikke sammenblandes med kontrol, og de er desuden behandlet specifikt 
andetsteds. 
Nr. 14: denne ændring sigter mod at gøre det regionale aspekt til et element i retten til at deltage 
i udbud, medens det er at foretrække, at alle udviklingslande gives adgang til at deltage. 
Nr. 15: denne ændring sigter mod at gøre det regionale aspekt til et kriterium for varers og 
tjenesteydelsers oprindelse, medens det er at foretrække, at alle udviklingslande gives adgang. 
Nr. 16. anden del, fjerde afsnit: denne ændring sigter mod at gøre møderne i Udvalget offentlige 
og at gøre mødereferaterne tilgængelige eksternt, hvilket ikke er muligt af melleminstitutionelle 
årsager, navnlig fordi det er i strid med reglerne og procedurerne vedrørende "komitologi". 
Nr. 17. første del: denne ændring sigter mod at lade en repræsentant fra Parlamentets udvalg om 
udvikling og samarbejde deltage som observatør i Udvalget, hvilket ikke er muligt af 
melleminstitutionelle årsager, navnlig fordi det er i strid med reglerne og procedurerne 
vedrørende "komitologi ". 
Nr. 17. anden del: denne ændring sigter mod at afholde omfattende konsultationer på alle 
niveauer med henblik på fastlæggelsen af generelle retningslinjer for gennemførelsen af 
rehabiliteringsforanstaltninger. Dette ville i praksis være irrealisabelt, da de generelle 
retningslinjer fastlægges som led i Kommissionens samarbejdspolitik, hvor denne fører en 
løbende dialog med de forskellige partnere. 
Nr. 18: denne ændring sigter mod, at der forelægges detaljerede oplysninger om gennemførelsen 
som led i resuméet, hvilket ikke er muligt fra et praktisk synspunkt, men de forskellige partnere 
i rehabiliteringsforanstaltningerne vil dog blive omtalt. 
Nr. 19: denne ændring sigter mod, at der udarbejdes en specifik begrundelse for finansiering af 
rehabiliteringsforanstaltninger via budgetposter, når modtagerlandene råder over EUF-midler eller 
finansprotokoller. Budgetposterne vedrørende rehabilitering er oprettet til at skaffe supplerende 
finansiering til lande, der undergår en rehabilitering, og som i princippet allerede råder over 
andre midler. Begrundelsen ligger i de store og særlige behov, som denne kategori af lande har, 
og som undersøges i forbindelse med de generelle retningslinjer, og der kan ikke gives en 
begrundelse fra sag til sag, idet disse budgetposters berettigelse dermed ville forsvinde. 
Revideret forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. /96 
af 
om rehabiliterings- og genopbygningsforanstaltninger 
til fordel for udviklingslandene 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 W, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen \ 
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C 2, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet af 12. maj 1993 om et 
"særprogram til støtte for genopretningen i udviklingslandene" fremhæves det, at der består et 
særligt og omfattende behov for støtte til rehabilitering og genopbygning i de udviklingslande, 
som er ramt af alvorlige ødelæggelser som følge af perioder med krig, civile uroligheder eller 
naturkatastrofer; 
i Rådets konklusioner af 2. december 1993 fastlægges de væsentligste mål, betingelser og 
kriterier for bistand til rehabilitering, idet det understreges, at det er nødvendigt, at bistanden 
planlægges og gennemføres på grundlag af en nøje samordning mellem Kommissionen og 
medlemsstaterne; 
det er nødvendigt, at Kommissionen drager omsorg for, at der i indsatsen vedrørende den 
humanitære bistand, rehabilitering og udvikling tages hensyn til princippet om sammenhæng og 
kontinuitet; 
Europa-Parlamentet har i sin beslutning af 16. november 19933 understreget udviklingslandenes 
store behov for rehabiliteringsbistand og finder det hensigtsmæssigt at oprette en særlig finansiel 
ramme med betydelige bevillinger i De Europæiske Fællesskabers almindelige budget med 
henblik på at opfylde disse behov; 
Europa-Parlamentet har understreget, at det er nødvendigt at rehabiliteringsforanstaltningerne 
indarbejdes i en udviklingsplan på mellemlang og lang sigt; 
Parlamentet har desuden bemærket, at spørgsmålet om bistandens hurtige levering og dens 
effektivitet bør prioriteres højt; 
budgetmyndigheden har i budgettet oprettet nye poster, der er bestemt til finansiering af 
EFT nr. C 235 af 9.9.1995, s. 11. 
Europa-Parlamentets udtalelse af (endnu ikke offentlig­
gjort i EFT), Rådets fælles holdning af (endnu ikke of­
fentliggjort i EFT) og Europa-Parlamentets afgørelse af 
(endnu ikke offentliggjort i EFT). 
EFT nr. C 329 af 6.12.1993, s. 77. 
5 
rehabiliteringsforanstaltninger i det sydlige Afrika (B7-3210) og rehabiliterings- og 
genopbygningsforanstaltninger til fordel for udviklingslandene (B7-6410); 
der bør fastsættes bestemmelser for forvaltningen heraf -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. Fællesskabet iværksætter rehabiliterings- og genopbygningsforanstaltninger til fordel for de 
i stk. 2 omhandlede lande, herunder fortrinsvis de mindst udviklede lande, der er ramt af 
alvorlige ødelæggelser som følge af perioder med krig, civile uroligheder eller naturkatastrofer. 
Foranstaltningerne, som er af begrænset varighed, og som skal iværksættes så hurtigt som muligt, 
skal bidrage til at genetablere den økonomiske proces og den institutionelle kapacitet, som er 
nødvendige for at genoprette den sociale og politiske stabilitet i de berørte lande og imødekomme 
behovene hos alle de berørte befolkningsgrupper. Foranstaltningerne skal gradvis afløse den 
humanitære indsats og forberede en genoptagelse af den mellem- og langsigtede 
udviklingsbistand. De skal især hjælpe til flygtninges, repatrieredes og hjemsendte soldaters 
tilbagevenden samt genindpasning af hele befolkningen i det normale civile liv i deres 
oprindelseslande og -regioner. 
2. Modtagerlandene under denne forordning er landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet, 
landene i Middelhavsområdet, i Latinamerika og i Asien samt udviklingslandene i Kaukasus og 
Centralasien. 
Artikel 2 
1. Når foranstaltningerne vedtages, skal der så vidt muligt tages hensyn til, om 
sikkerhedsniveauet er over et vist minimum, og om der reelt er igangsat en overgangsproces, der 
respekterer de demokratiske værdier og de grundlæggende frihedsrettigheder. 
2. De foranstaltninger, der iværksættes i henhold til denne forordning, skal fortrinsvis omfatte 
følgende områder: genstart af det permanente produktionssystem, materiel og funktionel 
rehabilitering af basisinfrastrukturer, herunder ved minerydning, social reintegration, navnlig af 
flygtninge, repatrierede og hjemsendte soldater, genetablering af den institutionelle kapacitet, der 
er nødvendig for at gennemføre rehabiliteringsfasen, især på lokalt plan. Der kan også afsættes 
ressourcer til udvikling af erhvervsvirksomhed, navnlig ved oprettelse af SM Ver, og tilskyndelse 
til en regional økonomisk integration. 
Artikel 3 
De samarbejdsaktører, hvortil der kan ydes finansiel bistand i henhold til denne forordning, er 
regionale og internationale organisationer, specialiserede ikke-statslige organisationer, som 
afhængigt af deres kompetence og kapacitet kan bidrage til de aktioner, der er omhandlet i artikel 
1 og 2, offentlige administrationer og organer på nationalt, regionalt eller lokalt plan, samt EU-
baserede organisationer og offentlige og private institutioner og aktører. 
Artikel 4 
1. De midler, der kan tages i anvendelse som led i de i artikel 1 omhandlede foranstaltninger, 
omfatter bl.a. undersøgelser, faglig bistand, uddannelse eller andre tjenesteydelser, leverancer 
og arbejder samt revisioner og evaluerings- og kontrolmissioner. 
2. Fællesskabsfinansieringen kan dække anlægsudgifter, bortset fra køb af fast ejendom samt 
driftsudgifter og kan både afholdes i fremmed valuta og i lokal valuta, alt efter hvad der er 
nødvendigt af hensyn til foranstaltningernes gennemførelse. 
3. De i artikel 3 nævnte partnere anmodes for hver samarbejdsforanstaltning om at yde et 
finansielt bidrag. Det bidrag, der anmodes om, skal tage hensyn til de pågældende partneres 
formåen, og vil afhænge af den enkelte foranstaltnings karakter. I særlige tilfælde, hvor partneren 
enten er en ikke-statslig organisation eller en EU-baseret organisation, kan bidraget ydes i 
naturalier. 
4. Der vil blive tilstræbt samfinansiering med andre bidragydere, herunder navnlig med 
medlemsstaterne. 
5. Der vil blive truffet de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at fællesskabskarakteren 
af den bistand, der ydes i henhold til denne forordning, kommer til udtryk. 
6. For at opfylde traktatens målsætninger om sammenhæng og komplementaritet, kan 
Kommissionen for at sikre optimal effektivitet i disse foranstaltninger som helhed træffe alle 
fornødne koordinerende foranstaltninger, bl.a.: 
a) indførelse af et system til systematisk udveksling og analyse af oplysninger om de 
foranstaltninger, der finansieres eller påtænkes finansieret af Fællesskabet og 
medlemsstaterne; 
b) koordination på stedet for foranstaltningernes gennemførelse ved hjælp af regelmæssige 
møder og udvekslinger af oplysninger mellem Kommissionens og medlemsstaternes 
repræsentanter i modtagerlandet. 
7. Kommissionen kan sammen med medlemsstaterne tage de nødvendige initiativer til at sikre 
samordningen med de øvrige bidragydere, herunder navnlig med FN-systemets bidragydere. 
Artikel 5 
Den finansielle bistand i henhold til denne forordning har form af gavebistand. 
Artikel 6 
1. Kommissionen forbereder, vedtager og forvalter de i denne forordning omhandlede 
foranstaltninger efter de gældende budgetprocedurer og andre gældende procedurer, herunder 
procedurerne i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget. 
2. Der skal ved vurderingen af projekter og programmer tages hensyn til følgende faktorer: 
- foranstaltningernes effektivitet og levedygtighed, 
- kulturelle, sociale, kønsrelaterede og miljømæssige aspekter, 
- den institutionelle udvikling, der er nødvendig for at kunne opfylde projektets målsætninger, 
- erfaringer fra tilsvarende foranstaltninger. 
3. Afgørelser om foranstaltninger, hvis finansiering i henhold til denne forordning overstiger 
2 mio. ecu pr. foranstaltning, træffes efter proceduren i artikel 7. 
Kommissionen giver det i artikel 7 nævnte udvalg en kortfattet orientering om de 
finansieringsafgørelser, den har til hensigt at træffe vedrørende projekter og programmer til 
under 2 mio. ecu. Underretningen foretages senest en uge før afgørelsen træffes. 
4. Kommissionen er bemyndiget til, uden først at høre det i artikel 7 nævnte udvalg, at godkende 
nødvendige ekstrabevillinger til at dække forventede eller konstaterede overskridelser i 
forbindelse med disse foranstaltninger, hvis overskridelsen eller det ekstra behov er mindre end 
eller lig med 20% af den bevilling, der oprindelig blev fastsat i finansieringsafgørelsen. 
Er den i første afsnit omhandlede ekstrabevilling mindre end 4 mio. ecu, underrettes det i 
artikel 7 nævnte udvalg om, hvilken afgørelse Kommissionen har truffet. Er den pågældende 
ekstrabevilling større end 4 mio. ecu, men mindre end 20%, skal udvalget høres. 
5. Enhver finansieringsaftale eller -kontrakt, der indgås i medfør af denne forordning, skal bl.a. 
indeholde en bestemmelse om, at Kommissionen og Revisionsretten kan foretage kontrol på stedet 
efter de sædvanlige bestemmelser, som Kommissionen fastsætter i henhold til gældende 
bestemmelser, navnlig bestemmelserne i finansforordningen vedrørende De Europæiske 
Fællesskabers almindelige budget. 
6. Hvis foranstaltningerne fastsættes i finansieringsaftaler mellem Fællesskabet og værtslandet, 
skal disse indeholde en bestemmelse om, at skatter, afgifter og andre belastninger ikke skal 
udredes af Fællesskabet. 
7. Deltagelsen i udbud og aftaler er åben på lige vilkår for alle fysiske og juridiske personer i 
medlemsstaterne og modtagerstaten. Den kan udvides til også at omfatte andre udviklingslande 
og i behørigt begrundede særlige tilfælde andre tredjelande. 
8. Leverancer skal have oprindelse i medlemsstaterne, modtagerstaten eller andre 
udviklingslande. I behørigt begrundede særlige tilfælde kan leverancerne have oprindelse i andre 
lande. 
Artikel 7 
1. Kommissionen bistås af et udvalg af rådgivende karakter, der består af repræsentanter for 
medlemsstaterne, og som har en repræsentant for Kommissionen som formand, afhængigt af, 
hvilket land eller regioner der er genstand for foranstaltningerne: 
a) for landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet, Udvalget for Den Europæiske Udviklingsfond, 
der er nedsat ved artikel 21 i intern aftale nr. 91/401/EØF om finansiering og forvaltning af 
Fællesskabets bistand inden for fjerde AVS/EØF-konvention, vedtaget den 16. juli 1990 af 
repræsentanterne for medlemsstaterne, forsamlet i Rådet; 
b) for landene i Middelhavsområdet, MED-Udvalget, der er nedsat ved artikel 6 i Rådets 
forordning (EØF) nr. 1762/92 om gennemførelse af protokollerne om finansielt og fagligt 
samarbejde indgået af Fællesskabet med tredjelandene i Middelhavsområdet; 
c) for landene i Latinamerika, ALA-Udvalget, der er nedsat ved artikel 15 i Rådets forordning 
(EØF) nr. 443/92 om finansiel og faglig bistand til og økonomisk samarbejde med 
udviklingslandene i Asien og Latinamerika. 
2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal 
træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan 
fastsætte under hensyn til de pågældende spørgsmåls hastende karakter, i givet fald ved 
afstemning. 
Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at 
dens holdning indføres i mødeprotokollen. 
Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, 
hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse. 
Artikel 8 
Der udveksles én gang om året på et fælles møde med de udvalg, der er nævnt i artikel 7, stk. 1, 
synspunkter på grundlag af de af Kommissionens repræsentant fremlagte generelle retningslinjer 
for foranstaltninger, der skal gennemføres i det efterfølgende år. 
Artikel 9 
Kommissionen forelægger efter hvert regnskabsårs afslutning Europa-Parlamentet og Rådet en 
årsberetning, der indeholder et resumé af de foranstaltninger, som er finansieret i regnskabsårets 
løb, og en evaluering af gennemførelsen af denne forordning i regnskabsårets løb. 
Resuméet skal bl.a. indeholde oplysninger om de aktører, hvormed der er indgået 
gennemførelsesaftaler eller -kontrakter. 
Årsberetningen skal desuden indeholde et resumé af eventuelle eksterne evalueringer vedrørende 
særlige foranstaltninger. 
Kommissionen underretter senest en måned efter sin afgørelse medlemsstaterne om, hvilke 
foranstaltninger og projekter der er godkendt, med angivelse af deres bevillinger, art, 
modtagerland og partnere. 
Artikel 10 
Kommissionen foretager regelmæssige evalueringer af de foranstaltninger, som Fællesskabet 
finansierer, med henblik på at fastslå, om foranstaltningernes formål er blevet opfyldt og udstikke 
retningslinjer med henblik på at forbedre fremtidige foranstaltningers effektivitet. Kommissionen 
forelægger det i artikel 7 nævnte udvalg et resumé af de gennemførte evalueringer, som udvalget 
vil kunne gennemgå. Evalueringsrapporterne stilles til rådighed for de medlemsstater, der 
anmoder herom. 
Artikel 11 
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende og anvendes fra den 1. januar 1997. 
Kommissionen forelægger tre år efter denne forordnings ikrafttræden Europa-Parlamentet og 
Rådet en samlet evaluering af de foranstaltninger, som Fællesskabet har finansieret under denne 
forordning, ledsaget af forslag med hensyn til forordningens fremtidige anvendelse og eventuelle 
ændringer heraf. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 

ISSN 0254-1459 
KOM(96) 425 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA H 
Katalognummer : CB-CO-96-419-DA-C 
ISBN 92-78-07906-5 
Kontoret for De Europæiske Fsllesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
A o