(5)Den generelle undtagelsesklausul har været aktiveret siden marts 2020. I sin meddelelse af 3. marts 2021 indtog Kommissionen den holdning, at beslutningen om, hvorvidt den generelle undtagelsesklausul skal deaktiveres eller fortsat skal anvendes, bør træffes som led i en overordnet vurdering af økonomiens tilstand med niveauet for den økonomiske aktivitet i Unionen eller i euroområdet sammenlignet med niveauet før krisen (ultimo 2019) som det bærende kvantitative kriterie. Den øgede usikkerhed og de alvorlige nedadrettede risici for de økonomiske udsigter som følge af krig i Europa samt de hidtil usete stigninger i energipriserne og de vedvarende forstyrrelser af forsyningskæderne berettiger, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul fortsat er aktiveret i hele 2023.

(4)Under hensyntagen til en økonomisk og geopolitisk situation i hastig udvikling genoptages den brede samordning af den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken inden for det europæiske semester i 2022, idet forløbet også tilpasses gennemførelseskravene i forbindelse med genopretnings- og resiliensfaciliteten som skitseret i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2022. Gennemførelsen af de vedtagne genopretnings- og resiliensplaner spiller en vigtig rolle for opfyldelsen af målene for samordning af den økonomiske politik under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev udstedt i forbindelse med semesterforløbet i 2019 og 2020. De landespecifikke henstillinger fra 2019 og 2020 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241, hvilket gælder for alle landespecifikke henstillinger, der blev udstedt før datoen for den modificerede plan.

(3)Ruslands invasion af Ukraine i kølvandet på den globale pandemi har ændret den geopolitiske og økonomiske situation betydeligt. Invasionens indvirkning på medlemsstaternes økonomier har bl.a. kunnet mærkes gennem højere energi- og fødevarepriser og svagere vækstudsigter. De højere energipriser presser især de mest sårbare husholdninger, som er ramt eller risikerer at blive ramt af energifattigdom. EU oplever også en hidtil uset tilstrømning af personer, der flygter fra Ukraine. I den forbindelse blev direktivet om midlertidig beskyttelse den 4. marts 2022 taget i brug for første gang med henblik på at give fordrevne personer fra Ukraine ret til lovligt ophold i EU samt adgang til uddannelse, arbejdsmarkedet, sundhedsydelser, bolig og sociale sikringsordninger.

(2)Den 24. november 2021 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst, som markerede starten på det europæiske semester 2022 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til bekræftelsen på det sociale topmøde i Porto i maj 2021 af det fælles tilsagn om at fortsætte gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Det Europæiske Råd godkendte prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2022 den 25. marts 2022. Den 24. november 2021 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Letland ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som blev vedtaget af Rådet den 5. april 2022, samt forslaget til den fælles rapport om beskæftigelsen 2022, der indeholder en analyse af gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder, og som blev vedtaget af Rådet den 14. marts 2022.

(1)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten trådte i kraft den 19. februar 2021. Genopretnings- og resiliensfaciliteten yder finansiel støtte til gennemførelse af reformer og investeringer og bidrager således med en finanseffekt finansieret af Unionen. Den bidrager til den økonomiske genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig til fremme af den grønne og den digitale omstilling, og vil samtidig styrke modstandsdygtigheden og den potentielle vækst i medlemsstaternes økonomier. Den hjælper også med at skabe mere holdbare offentlige finanser og styrke væksten og jobskabelsen på mellemlang og lang sigt. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af genopretnings- og resiliensfaciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den [XX] juni 2022.

(6)Ifølge den fremgangsmåde, der følges i Rådets udtalelse af 18. juni 2021 om stabilitetsprogrammet 2021, bestemmes den finanspolitiske kurs i øjeblikket bedst ud fra ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. I forbindelse med undersøgelsen af, om den nationale finanspolitik er forsvarlig, og om sammensætningen heraf bidrager til en bæredygtig genopretning i overensstemmelse med den grønne og den digitale omstilling, lægges der foruden den overordnede finanspolitiske kurs også vægt på udviklingen i de nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19) samt i investeringerne.

(7)Den 2. marts 2022 vedtog Kommissionen en meddelelse, som udstikker overordnede finanspolitiske retningslinjer for 2023 med henblik på at hjælpe medlemsstaterne med at forberede deres stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. På grundlag af de makroøkonomiske udsigter i vinterprognosen 2022 bemærkede Kommissionen, at det forekommer hensigtsmæssigt at gå fra en samlet set understøttende finanspolitisk kurs i 2020-2022 til en overvejende neutral samlet finanspolitisk kurs i 2023, samtidig med at der udvises parathed til at reagere på udviklingen i den økonomiske situation. Kommissionen meddelte, at de finanspolitiske henstillinger for 2023 fortsat bør differentieres mellem medlemsstaterne under hensyntagen til eventuelle afsmittende virkninger mellem landene. Kommissionen opfordrede medlemsstaterne til at følge disse retningslinjer i deres stabilitets- og konvergensprogrammer. Kommissionen forpligtede sig til at følge den økonomiske udvikling nøje og tilpasse sine politiske retningslinjer efter behov og senest i forbindelse med forårspakken under det europæiske semester i slutningen af maj 2022.

(8)For så vidt angår de finanspolitiske retningslinjer, som blev udstukket den 2. marts 2022, tager de finanspolitiske henstillinger for 2023 hensyn til den forværrede økonomiske situation, den øgede usikkerhed og yderligere nedadrettede risici og den højere inflation sammenlignet med vinterprognosen. Den finanspolitiske reaktion skal derfor tage sigte på at forøge de offentlige investeringer i grøn og digital omstilling og energisikkerhed og på at opretholde købekraften i de mest sårbare husholdninger med henblik på at afbøde virkningerne af energiprisstigningerne og begrænse inflationspresset fra anden runde-effekter ved hjælp af målrettede og midlertidige foranstaltninger; finanspolitikken skal forblive fleksibel, så den kan tilpasses de hurtigt skiftende omstændigheder, og den skal i de enkelte lande afpasses efter deres finanspolitiske og økonomiske situation, herunder med hensyn til eksponering for krisen og tilstrømningen af fordrevne personer fra Ukraine.

(9)Den 30. april 2021 indgav Letland sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til forordningen. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en afgørelse om godkendelse af vurderingen af Letlands genopretnings- og resiliensplan. Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har truffet en afgørelse om, at Letland på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

(10)Den 22. april 2022 fremlagde Letland sit nationale reformprogram 2022 og den 26. april 2022 sit stabilitetsprogram 2022 i overensstemmelse med fristen i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram 2022 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Letlands halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

(11)Den 23. maj 2022 offentliggjorde Kommissionen landerapporten 2022 for Letland. Heri foretages der en vurdering af Letlands fremskridt med hensyn til at gennemføre de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet i 2019, 2020 og 2021, og der gøres status over Letlands gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen med udgangspunkt i resultattavlen for genopretnings- og resiliensfaciliteten. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer, herunder som følge af Ruslands invasion af Ukraine. Rapporten indeholder også en vurdering af Letlands fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelse af EU's overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af FN's mål for bæredygtig udvikling.

(12)Den 23. maj 2022 offentliggjorde Kommissionen en rapport i medfør af artikel 126, stk. 3, i TEUF. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Letland, eftersom landets offentlige underskud oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2021. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. I overensstemmelse med meddelelsen af 2. marts 2022 foreslog Kommissionen ikke at indlede en ny procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2022, men vil i efteråret 2022 revurdere, om det muligvis skal foreslås at indlede en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt underskud.

(13)Den 20. juli 2020 henstillede Rådet, at Letland i 2020 og 2021 skulle træffe alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med den generelle undtagelsesklausul til effektivt at imødegå pandemien, understøtte økonomien og støtte den efterfølgende genopretning. Det henstillede også, at Letland skulle føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig øge investeringerne, så snart den økonomiske situation tillader det. Ifølge data valideret af Eurostat steg Letlands offentlige underskud i 2021 fra 4,5 % af BNP i 2020 til 7,3 % i 2021. Letlands finanspolitiske reaktion understøttede den økonomiske genopretning i 2021, mens de midlertidige nødhjælpsforanstaltninger steg fra at udgøre 2,8 % af BNP i 2020 til 5,2 % i 2021. De foranstaltninger, som Letland har truffet i 2021, er i overensstemmelse med Rådets henstilling af 20. juli 2020. De diskretionære budgetforanstaltninger, som regeringen traf i 2020 og 2021, var hovedsagelig enten af midlertidig karakter eller opvejet af udlignende foranstaltninger. Samtidig var nogle af de diskretionære foranstaltninger, som regeringen traf perioden 2020-2021, ikke af midlertidig karakter eller opvejet af udlignende foranstaltninger, idet de primært bestod i en nedsættelse af socialsikringsbidragssatsen, en stigning i personfradragsloftet, en stigning i lønningerne til sundhedspersonale og lærere samt en forhøjelse af de sociale minimumsydelser. Ifølge data valideret af Eurostat udgjorde den offentlige gæld 44,8 % af BNP i 2021.

(14)Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for de budgetmæssige fremskrivninger i stabilitetsprogrammet 2022, er realistisk i 2022 og forsigtigt derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 2,1 % i 2022 og 2,5 % i 2023. Til sammenligning ventes realvæksten i BNP ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 at blive på 2,0 % i 2022 og en smule højere, nemlig 2,9 %, i 2023, hvilket hovedsagelig tilskrives lysere udsigter for privatforbrug og eksport. I sit stabilitetsprogram 2022 forventer regeringen, at det samlede underskud vil falde til 6,5 % af BNP i 2022 og til 2,8 % i 2023. Det store underskud i 2022 afspejler hovedsagelig foranstaltninger i 2022-budgettet, nemlig en stigning i indkomstskattefradraget, en betydelig investeringspakke og en stigning i lønningerne til ansatte i sundheds-, indenrigs- og uddannelsessektoren. Desuden er bred offentlig støtte til husholdninger og virksomheder for at afbøde stigningen i energipriserne samt en forventet langsommere vækst i skatteindtægterne som følge af den negative indvirkning på økonomien fra den russiske invasion af Ukraine med til at holde underskuddet højt, selv om covid-19-støtten til økonomien er betydeligt lavere i 2022 end i 2021. Ifølge programmet ventes den offentlige gældskvote at stige til 45,7 % i 2022 og falde til 45,2 % i 2023. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 et offentligt underskud i 2022 og 2023 på henholdsvis 7,2 % og 3,0 % af BNP. Dette er højere end underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet 2022, hovedsagelig på grund af yderligere politiske foranstaltninger i Kommissionens prognose, nemlig oprettelsen af nationale energiforsyningssikkerhedsreserver i henhold til de seneste ændringer af energiloven (anslået finanspolitisk virkning på 0,6 % af BNP i 2022). Oprettelsen af reserverne var ikke kendt på tidspunktet for udarbejdelsen af stabilitetsprogrammet, men er blevet bebudet på troværdig vis. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 vil den offentlige gældskvote udgøre 47,0 % i 2022 og 46,5 % i 2023, hvilket højere end forventet i stabilitetsprogrammet. Forskellen skyldes et højere forventet underskud og en lavere fremskrivning af det nominelle BNP.

Ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) at være på 2,3 %. Dette skøn tager dog ikke højde for virkningerne af de reformer, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, og som kan øge Letlands potentielle vækst.

(15)I 2022 udfasede regeringen størstedelen af de foranstaltninger, der blev truffet som reaktion på covid-19-krisen, således at de midlertidige nødhjælpsforanstaltninger forventes at falde fra at udgøre 5,2 % af BNP i 2021 til 0,8 % i 2022. Det offentlige underskud påvirkes af de foranstaltninger, der er vedtaget for at imødegå de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne, som ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 anslås til 0,9 % af BNP i 2022 og forventes udfaset i 2023. Disse foranstaltninger består hovedsagelig af energiprislofter over for husholdninger og iværksættere, fuld statslig dækning af visse dele af eltaksterne samt støtte til bestemte sociale grupper og dårligt stillede husholdninger. Foranstaltningerne bebudes at være af midlertidig karakter. Hvis energipriserne fortsætter med at være høje i 2023, vil nogle af disse foranstaltninger eventuelt blive videreført. Nogle af disse foranstaltninger er ikke målrettede, navnlig de generelle energiprislofter. Det offentlige underskud påvirkes også af omkostningerne til midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine, som ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 forventes at udgøre 0,3 % af BNP i 2022 og 0,5 % i 2023, samt stigningen i forsvarsudgifterne på 0,1 % af BNP i 2022 og 0,3 % af BNP i 2023.

(16)Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Letland i 2022 fastholder en understøttende finanspolitisk kurs, som omfatter finanseffekten af genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholder nationalt finansierede investeringer. Rådet henstillede også, at Letland skulle holde stigningen i de nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. Det henstillede også, at Letland, når den økonomiske situation tillader det, skulle føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt, og samtidig skulle øge investeringerne med henblik på at løfte vækstpotentialet.

(17)Ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 og de oplysninger, der er indeholdt i Letlands stabilitetsprogram 2022, forventes den finanspolitiske kurs i 2022 at være understøttende med -3,3 % af BNP som henstillet af Rådet. Letland agter løbende at støtte genopretningen ved at udnytte genopretnings- og resiliensfaciliteten til at finansiere yderligere investeringer som henstillet af Rådet. Det positive bidrag til den økonomiske aktivitet fra udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler forventes at stige med 0,8 % af BNP i forhold til 2021. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et ekspansivt bidrag til den finanspolitiske kurs på 0,3 procentpoint i 2022. Letland forventes derfor at opretholde nationalt finansierede investeringer som henstillet af Rådet. Samtidig ventes væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) i 2022 at indebære et ekspansivt bidrag på 1,5 procentpoint til den samlede finanspolitiske kurs. Dette betydelige ekspansive bidrag omfatter den yderligere virkning af foranstaltningerne til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af stigningen i energipriserne (0,8 % af BNP) samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,3 % af BNP). Letland holder stort set stigningen i de nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol i 2022, da det betydelige ekspansive bidrag fra nationalt finansierede løbende udgifter i 2022 primært skyldes foranstaltningerne til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af stigningen i energipriserne samt omkostningerne til midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine.

(18)I Kommissionens forårsprognose 2022 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at ligge på +3,2 % af BNP under antagelse af en uændret politik. Letland forventes fortsat at anvende tilskuddene fra genopretnings- og resiliensfaciliteten i 2023 til at finansiere yderligere investeringer til støtte for genopretningen. Det positive bidrag til den økonomiske aktivitet fra udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler forventes at stige med 0,9 procentpoint af BNP i forhold til 2022. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et kontraktivt bidrag til den finanspolitiske kurs på 0,8 procentpoint i 2023. Samtidig ventes væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 2,7 procentpoint til den samlede finanspolitiske kurs. Dette omfatter virkningen af udfasningen af foranstaltningerne til afhjælpning af stigningen i energipriserne (0,9 % af BNP) samt yderligere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP).

(19)Ifølge stabilitetsprogrammet 2022 forventes det offentlige underskud gradvist at falde til 2,3 % af BNP i 2024 og til 1,7 % i 2025. Det offentlige underskud ventes derfor at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Disse fremskrivninger forudsætter udfasning af støtteprogrammer og en stabil vækst i skatteindtægterne. Ifølge programmet vil den offentlige gældskvote falde inden 2025, nærmere bestemt til 44,5 % i 2024 og 43,4 % i 2025. På grundlag af Kommissionens analyse forekommer risiciene for gældsholdbarheden at være lave på mellemlang sigt.

(20)Letlands skatteindtægter i forhold til landets BNP ligger betydeligt under EU-gennemsnittet, hvilket begrænser finansieringen til offentlige tjenester. Letland opkræver de laveste indtægter fra selskabsskat i EU (0,7 % af BNP i 2020), mens indtægterne fra ejendomsskatter udgør 1,0 % af BNP sammenlignet med EU-gennemsnittet på 2,3 % af BNP. Selv om skattekilen for en gennemsnitlig indtægt ligger omkring EU-gennemsnittet, er den implicitte skattesats for arbejde desuden blandt de laveste i EU, hvilket tyder på, at der er betydelige muligheder for at øge indtægterne fra beskatning af arbejde gennem en bedre opkrævning og en større progressivitet. Letlands offentlige udgifter til sundhedspleje og social beskyttelse er særligt lave sammenlignet med EU-gennemsnittet, hvilket begrænser rettidig og lige adgang til sundhedspleje og tilstrækkelig social bistand. Som følge heraf er indkomstuligheden i Letland blandt de højeste, ligesom landet har den laveste fattigdomsbekæmpende virkning af sociale overførsler og de dårligste sundhedsresultater i EU. På trods af nylige stigninger ligger mindsteindkomsten, minimumspensionerne og invaliditetsydelserne under fattigdomsgrænsen. Den begrænsede adgang til samt kvaliteten af den sociale bistand og de sociale tjenester for sårbare grupper lægger yderligere hindringer i vejen for den sociale inklusion. Langtidsplejesystemet er underudviklet med et begrænset udbud af hjemmepleje og tjenester i nærmiljøet. Der er knaphed på socialt boligbyggeri, som ofte ikke sikrer passende levevilkår. Desuden varierer den sociale bistand mellem kommunerne og er ofte ikke målrettet nok. Højere beskatning af ejendom og kapital og en mere progressiv indkomstbeskatning giver de bedste muligheder for at øge skatteindtægterne, da disse kilder fortsat er underudnyttede i forhold til EU-gennemsnittet. Desuden bør indsatsen for at reducere den sorte økonomi fortsætte ud over de foranstaltninger, der er indgår i genopretnings- og resiliensplanen.

(21)I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterie 2.2 i bilag V til samme forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Disse hjælper med at håndtere alle eller en betydelig del af de økonomiske og sociale udfordringer, der er skitseret i de landespecifikke henstillinger, som Rådet rettede til Letland i forbindelse med det europæiske semester i 2019 og 2020, såvel som i alle landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt før datoen for vedtagelse af planen. Letlands plan omfatter navnlig foranstaltninger, der i varierende grad tager fat på alle seks brede udfordringer — finanspolitikken, den menneskelige kapital, den offentlige forvaltning, produktiviteten og den digitale og den grønne omstilling. Planen omfatter reformer vedrørende forvaltning og finansiering af videregående uddannelsesinstitutioner, gennemførelse af en omfattende strategi for menneskelige ressourcer inden for sundhedspleje og indførelse af indeksering af mindsteindkomstydelser. Der planlægges betydelige investeringer i en forgrønnelse af transportområdet i Riga gennem anskaffelse af rene offentlige transportmidler og energirenovering af både private og offentlige bygninger og virksomheder. Der er også planlagt betydelige investeringer for at fremme den regionale udvikling i form af opførelse af skoler, industriparker og økonomisk overkommelige boliger samt modernisering af hospitaler. Disse foranstaltninger ventes at øge økonomiens vækstpotentiale på en bæredygtig måde.

(22)Gennemførelsen af Letlands genopretnings- og resiliensplan forventes at bidrage til yderligere at fremme den grønne og den digitale omstilling. Foranstaltningerne til støtte for klimamål i Letland omfatter et beløb, der svarer til 37,6 % af planens samlede tildeling, mens foranstaltningerne til støtte for digitale mål omfatter et beløb, der svarer til 21 % af planens samlede tildeling. En fuld gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen i overensstemmelse med de relevante milepæle og mål vil hjælpe Letland med at komme sig hurtigt oven på covid-19-krisen og samtidig styrke landets modstandsdygtighed. Det er fortsat vigtigt systematisk at inddrage arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over planen, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

(23)Letland har endnu ikke formelt fremlagt partnerskabsaftalen og de øvrige programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken. Letland vil i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1060 af 24. juni 2021 tage hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af midlerne under samhørighedsfondene for perioden 2021-2027. Dette er en forudsætning for at øge effektiviteten og få størst mulig merværdi af den finansielle støtte, der modtages via samhørighedsfondene, og samtidig fremme koordineringen, komplementariteten og sammenhængen mellem disse fonde og Unionens øvrige instrumenter og fonde. En vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten og af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken kræver også, at flaksehalesene for investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling og en afbalanceret territorial udvikling fjernes.

(24)Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen skal håndtere, står Letland også over for andre udfordringer, herunder adgang til bankkredit. Kreditstrømmen til den private sektor har været negativ i det meste af det seneste årti. Den blev positiv i 2016, men væksten i kreditgivningen lå fortsat under væksten i BNP. I 2020 udgjorde gælden i den private sektor 66,5 % af BNP sammenlignet med 78,3 % af BNP 5 år tidligere. Små og mellemstore virksomheder har fundet det særlig vanskeligt at opnå kredit, delvis på grund af den højere kreditrisiko, men de oplever også forholdsvis høje kreditomkostninger og byrdefuldt papirarbejde. Desuden gør den ringe likviditet af de aktiver, der stilles som sikkerhed, det særlig vanskeligt at opnå kredit uden for Rigaregionen. Dette udgør en væsentlig hindring i forbindelse med såvel realkreditlån som lån til virksomheder. Desuden kan finansieringsomkostningerne for grøn forbrugerteknologi nedbringes ved hjælp af billigere og mere langsigtede kreditprodukter. Den politiske indsats har primært fokuseret på at støtte långivning ved at kombinere den med offentlige tilskud. Dette medfører imidlertid betydelige omkostninger for statsbudgettet og er derfor ikke en holdbar måde at fremme långivningen på. En lempelse af begrænsningerne i kreditgivningen kræver generelle forbedringer af gennemsigtigheden og tillid til erhvervsklimaet, herunder en reduktion af den sorte økonomi. Desuden er der plads til at øge inddrivelsesprocenten for lån og dermed reducere bankernes omkostninger i forbindelse med misligholdte lån — hvilket kan fremmes af et mere effektivt retssystem. Målrettede låne- og garantiordninger kan bidrage til at mindske bankernes likviditetsrisici, når de accepterer sikkerhedsstillelse på forholdsvis illikvide markeder. Offentlige låneordninger for strategisk vigtige investeringer såsom den grønne omstilling og regionaludvikling kan øge den effektive konkurrence på bankmarkedet eller afhjælpe en markedsfejl, hvor bankfinansiering er enten for dyr eller ikke tilgængelig. Desuden er offentlige garanti- og låneordninger en betydeligt mere omkostningseffektiv måde at støtte privat låntagning på end tilskudsordninger. Ud over hindringerne for bankfinansiering er det lettiske marked for alternative finansieringskilder underudviklet, hvilket giver mulighed for at forbedre virksomhedernes adgang til finansiering.