A4-0184/96

Beslutning om Kommissionens meddelelse om genopbygning i det tidligere Jugoslavien (SEK(95)1597 - C4-0595/95)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens meddelelse (SEK(95)1597 - C4-0595/95),

- der henviser til sine tidligere beslutninger om situationen i det tidligere Jugoslavien af 26. oktober 1995 ((EFT C 308 af 20.11.1995, s. 145.)), 14. december 1995 ((EFT C 17 af 22.01.1996, s. 147.)), 29. februar 1996 ((EFT C 78 af 18.03.1996, s. 33.)), 14. marts 1996 ((EFT C 96 af 01.04.1996, s. 230.)) og 18. april 1996 ((Protokol af denne dato, del II, pkt. 13.)),

- der henviser til Dayton-fredsaftalen af 21. november 1995, som blev undertegnet den 14. december 1995 i Paris, og til konklusionerne fra konferencen om fredens gennemfoerelse i London den 8.-9. december 1995 samt til forhandlingerne den 18.-19. februar 1996 i Rom og konklusionerne fra donorkonferencen den 12.-13. april 1996 i Bruxelles,

- der henviser til resultaterne af sin offentlige hoering den 23. april 1996 om genopbygningen i det tidligere Jugoslavien,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Udenrigs-, Sikkerheds- og Forsvarsanliggender og udtalelse fra Budgetudvalget (A4-0184/96),

A. der er overbevist om, at der ikke kan opbygges en varig fred alene gennem militaere midler efter fire aars krig og oedelaeggelse, men at freden maa baseres paa en aegte forpligtelse til forsoning og maa stoettes af et effektivt fungerende retsvaesen, tilsvarende offentlig orden, oekonomisk genopbygning og etablering af demokratiske strukturer,

B. der er overbevist om, at Den Europaeiske Union skal spille en fremtraedende rolle i forbindelse med det internationale samfunds faelles indsats for at gennemfoere de civile aspekter i fredsplanen og bidrage til genopbygningen af Bosnien-Hercegovina og andre oedelagte omraader,

C. der henviser til, at EU gennem hele krigsperioden var den donor, der ydede den stoerste humanitaere bistand, og at EU ogsaa i de foerste maaneder af 1996 efter donorkonferencen den 20.-21. december 1995 paatog sig at yde store finansielle bidrag til genopbygningen,

D. der henviser til resultaterne af Firenze-konferencen om gennemfoerelsen af fredsaftalen i Bosnien-Hercegovina, navnlig for saa vidt angaar afholdelsen af valg, fri bevaegelighed for personer og flygtningenes tilbagevenden,

E. der minder om, at stoette til genopbygningen uomgaengeligt er blevet kaedet sammen med foelgende politiske betingelser, som modtagerlandene skal opfylde:

- respekt for loven, menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder, herunder mindretallenes rettigheder,

- flygtninges og fordrevne personers ret til frivillig tilbagevenden,

- loesladelse af fanger og fuldt samarbejde med Den Internationale Domstol for Krigsforbrydelser,

- sikkerhed for fri bevaegelighed for personer, isaer i Bosnien- Hercegovina,

F. der er overbevist om, at maalsaetningen for alle genopbygningsbestraebelserne skal vaere at bidrage til forsoning og genetablering af sameksistensen og den gensidige tillid mellem de forskellige etniske og religioese grupper,

G. der i den forbindelse henviser til, at genopbygningen ikke kan lykkes uden udviklingen af et civilt samfund, der kan danne et stabilt grundlag for en varig og holdbar fred,

H. der henviser til de fortsatte forsoeg paa at destabilisere situationen i Bosnien-Hercegovina, f.eks. etableringen af en separatist-regering for den kroatiske »Herceg-Bosna« Republik, det voldelige overfald paa den tidligere premierminister Haris Silajdzic og andre haendelser, som kan true afholdelsen af frie og retfaerdige valg i Bosnien-Hercegovina,

I. der erkender, at forbedring af de politiske vilkaar, forsoning, genintegration og genopbygning kraever en langsigtet indsats, som gaar langt ud over det tidspunkt, som er blevet fastsat for udstationeringen af IFOR-styrker,

J. der anerkender den uundvaerlige rolle, de ikke-statslige organisationer har spillet, ofte under vanskelige forhold, uden tilstraekkelige midler og uden nogen koordination,

1. glaeder sig over de fremskridt, der hidtil er opnaaet ved gennemfoerelsen af den militaere dimension af fredsplanen samt i forbindelse med oprettelsen af de noedvendige strukturer for gennemfoerelsen af den civile del; udtrykker i den forbindelse tillid og stoette til det arbejde, der udfoeres af FN's hoeje repraesentant, Kommissionen, de internationale organisationer og de ikke-statslige organisationer i omraadet;

2. mener, at konsolideringen af freden, forsoningen og genopbygningen af det tidligere Jugoslavien er den stoerste udenrigs- og sikkerhedspolitiske udfordring, som EU har staaet overfor siden dens oprettelse til trods for, at gennemfoerelsen af fredsaftalen er en forpligtelse, som paahviler det internationale samfund som helhed, og som for den offentlige mening i Unionen selv vil vaere en vigtig indikator for en faelles udenrigs- og sikkerhedspolitiks trovaerdighed og effektivitet; stoetter derfor kraftigt alle de bestraebelser, som EU kan bidrage politisk, finansielt og oekonomisk til;

3. mener, at de myndigheder, der ikke overholder bestemmelserne i Dayton- fredsaftalen, isaer dens menneskerettighedsbestemmelser, boer udelukkes fra stoette som led i genopbygningsprogrammet;

I. Forsoning og respekten for menneskerettighederne

4. er overbevist om, at der efter fire aars krig, oedelaeggelse og massakrer paa civilbefolkningen kun kan findes en vej henimod forsoning og varig fred, hvis de personer, der har begaaet krigsforbrydelser, isaer hovedmaendene, identificeres, anholdes, udleveres til Den Internationale Domstol for Krigsforbrydelser i Haag og goeres ansvarlige for deres handlinger; understreger, at ogsaa lokale myndigheder har et ansvar for at finde frem til og anholde mistaenkte krigsforbrydere; understreger, at det internationale samfund derfor skal insistere paa aktivt samarbejde med Den Internationale Domstol for Krigsforbrydelser i Haag som en noedvendig betingelse for enhver form for stoette til genopbygningen ud over humanitaer bistand;

5. opfordrer FN til at aendre statutten for Den Internationale Domstol for Krigsforbrydelser med henblik paa at goere den mere effektiv ved at indfoere muligheden for at faelde udeblivelsesdom over de ansvarlige for saerlig alvorlige forbrydelser;

6. mener, at det er af stoerste vigtighed at finde ud af, hvad der er sket med de tusinder af forsvundne personer, og opfordrer alle de internationale organisationer til som led i deres konkrete forpligtelser at samarbejde i efterforskningen og opklaringen heraf samt ved placeringen af ansvar;

7. understreger, at sikkerheden for den frie bevaegelighed for personer inden for Foederationen og den selvbestaltede »Republika Srpska« er et helt centralt element for en varig fred, som skal understoettes af IFOR- styrkerne, men som er et ansvar, der paahviler begge parters myndigheder; understreger endvidere, at udoevelsen af retten til fri bevaegelighed paa trods af, at IFOR-styrkerne har skabt sikre forhold, alvorligt hindres af den fortsatte politiske obstruktion og et klima af frygt; er af den opfattelse, at det, saa laenge alle parter ikke samarbejder i fuld udstraekning med IFOR-styrkerne, den internationale politistyrke og andre internationale organisationer, er usandsynligt, at der kan sikres fri bevaegelighed, udsoning og folkelig tillid til fredsprocessen, og at det kan sikres, at flygtningene og de tvangsforflyttede kan vende tilbage;

8. beklager de sammenstoed, der har fundet sted i Mostar, Sarajevo og andre steder i Bosnien, som vidner om indflydelse fra ekstremistiske elementers side, hvis ideologi og operationsmetoder har skabt samme frygt og raedsel som i krigstid; disse begivenheder saetter genintegrationsprocessen og forsoningen mellem de forskellige etniske grupper paa proeve;

9. mener, at bekaempelsen af bevaebnede bander og mafiagrupper samt beskyttelsen af den frie bevaegelighed og tilbagevendende flygtninge kraever en haardere indsats end forudset i Dayton-aftalen;

10. anmoder Raadet om i FN-sammenhaeng eller andetsteds at fremme en international undersoegelse af politikken i forbindelse med indtagelse af Srebrenica i juni 1995;

II. Flygtninge og fordrevne

11. konstaterer, at udgangspunktet for alle afgoerelser vedroerende flygtninges tilbagevenden skal vaere kravet om tryghed og sikkerhed samt hjemlandenes kapacitet til at modtage og absorbere stroemmen af tilbagevendende fra asyllande;

12. opfordrer EU's medlemsstater, som har givet asyl til flygtninge fra det tidligere Jugoslavien, til at udarbejde en faelles og samlet trinvis plan koordineret af Kommissionen for frivillig og gradvis repatriering, som tager hensyn til UNHCR's forslag, der garanterer en sikker situation, hvor der saa hurtigt som overhovedet muligt tages fat paa minerydning af omraadet, og tilstedevaerelsen af tilstraekkelig beskyttelse og elementaere faciliteter;

13. opfordrer alle regeringer i republikkerne i det tidligere Jugoslavien til at vedtage eller aendre ejendomslovene, saa flygtningene paa lovlig vis kan faa deres ejendomme tilbage;

III. Valg og frie medier

14. mener, at det udgoer en uoverstigelig hindring for afholdelsen af aerlige og frie valg, at de oeverste ansvarlige for de etniske udrensninger bliver ved med at udoeve deres funktioner, og opfordrer derfor indtraengende til, at de definitivt fratages deres befoejelser;

15. opfordrer EU og de oevrige internationale institutioner til at sikre et frit og retfaerdigt kommunalvalg i Mostar den 30. juni 1996, og anmoder medlemsstaterne om at give de serbiske flygtninge fra Mostar lejlighed til at stemme paa deres ambassader i Beograd;

16. mener, at afholdelsen af frie og demokratiske valg i Bosnien- Hercegovina inden den 14. september 1996 boer vaere et vigtigt skridt hen imod oprettelsen af faelles demokratiske institutioner, som paa grundlag af Dayton-aftalen boer udelukke alle de personer, som er anklaget for krigsforbrydelser, fra enhver offentlig funktion;

17. opfordrer indtraengende Raadet, Kommissionen og det internationale samfund som helhed til at goere alt, hvad der staar i deres magt for at skabe de noedvendige forudsaetninger for afholdelsen af valg i Bosnien- Hercegovina;

18. opfordrer Raadet til at vedtage en faelles aktion for sammen med OSCE paa taet hold at overvaage udviklingen i valgprocessen i alle dens faser lige fra valgkampen, og til fuldt ud at inddrage Europa-Parlamentet i en observatoerdelegation fra EU;

19. mener, at der til sikring af frie og retfaerdige valg boer etableres et bedre samarbejde mellem Foederationen og Republikken Sprska inden for rammerne af staten Bosnien-Hercegovina;

20. mener, at alle borgere i Bosnien-Hercegovina, hvad enten de lever dér eller i udlandet, efter offentliggoerelsen af den foreloebige valgliste baseret paa valget i 1991 skal have lejlighed til at kontrollere, om deres navne er opfoert, og desuden skal have ret til at stemme i den kommune eller enhed, hvor de var registreret i 1991, eller, hvis de mener, at dette ikke kan lade sig goere, et andet sted i Bosnien- Hercegovina; opfordrer medlemsstaterne til at give aktiv stoette til, at bosniske flygtninge, der i oejeblikket lever i EU, kan deltage i det kommende valg;

21. opfordrer medlemsstaterne til at give flygtninge, som stemmer til valget, tilsagn om, at de, selv om dette kan vaere et tegn paa oenske om at vende tilbage, paa ingen maade bliver forpligtet til at goere det, saa laenge forholdene er ugunstige for en saadan tilbagevenden; understreger, at dette gaelder baade for fysisk stemmeafgivning og brevstemmer; glaeder sig over, at en raekke medlemsstater allerede har truffet foranstaltninger til at sikre, at fysisk stemmeafgivning ikke vil paavirke vaelgernes ret til fortsat at nyde midlertidig beskyttelse og deres ret til at vende tilbage til vaertslandet;

22. beklager de seneste begivenheder i Republikken Sprska, hvor flygtninge, der forsoegte at besoege deres oprindelige hjem, blev draebt og chikaneret og mener, at disse begivenheder i alvorlig grad underminerer valgprocessen;

23. henstiller til sine egne politiske kraefter samt til de politiske partier, fagforeninger, sociale, religioese og kulturelle institutioner i EU-landene at stoette de kraefter, der har grebet ind til fremme af fredsprocessen, og som gaar ind for forsoning og genintegration, retssikkerhed og demokrati; opfordrer EU-institutionerne til at forsyne de internationale og lokale ikke-statslige organisationer, der arbejder paa at opbygge og styrke det civile samfund, med de noedvendige midler til at udfoere deres opgaver;

24. gentager, at der skal vaere lige og fri adgang til landsdaekkende medier for alle registrerede parter baade foer og under valgkampagnen, navnlig i radio og fjernsyn;

25. mener, at der boer indfoeres et effektivt forbud mod hetzende udsendelser og forsaetligt misledende information, hvormed man soeger at bevare eller opflamme etnisk had;

26. bekraefter den holdning til mediefrihed, som det gav udtryk for i ovennaevnte beslutning af 14. marts 1996, og opfordrer Kommissionen og den hoeje repraesentant til at stoette og fremme frie og uafhaengige medier, der har genopbygningen af et demokratisk og multietnisk samfund som deres vigtigste maal;

IV. Finansiel stoette

27. udtrykker sin tilfredshed med de tilsagn om finansiering, der blev givet paa donorkonferencen i Bruxelles den 12.-13. april 1996;

28. anerkender den store indsats, som EU har gjort ved at finansiere og forvalte de mest paatraengende behov for forbedring af livsbetingelserne for befolkningen, til dels gennem PHARE-noedhjaelpsprogrammet, men bekraefter det synspunkt, det gav udtryk for den 29. februar 1996, nemlig at EU's finansielle bidrag ikke kan finansieres over PHARE- programmet alene, men kraever saerlige bevillinger, i et saerprogram, paa grundlag af en revision af de finansielle overslag;

V. OEkonomisk rehabilitering og genopbygning

29. mener, at en hurtig og overbevisende start paa den oekonomiske rehabilitering og genopbygning vil vaere den bedste maade til i vaesentlig grad at begraense befolkningens afhaengighed af humanitaer bistand samt til foer valgene at anskueliggoere, at overholdelse af Dayton-aftalen og samarbejde bringer konkrete fordele;

30. er af den opfattelse, at der boer gives prioritet til projekter, som bidrager til landets oekonomiske genintegration og letter forsoningsprocessen;

31. opfordrer parterne til straks i de enkelte kommuner at opstille et oekonomisk rehabiliteringsprogram med henblik paa at afhjaelpe de oedelaeggelser, krigen har medfoert, genetablere normale tjenesteydelser (offentlige vaerker, transport og andre lokale faciliteter) og fremme genopbygningen af boliger, hvor demobiliserede medlemmer af de vaebnede styrker skal have foersteprioritet;

32. mener, at den internationale genopbygningsbistand skal rettes mod infrastrukturelle noeglebehov paa omraaderne kraft- og elektricitetsvaerker, telekommunikation samt veje og jernbaneforbindelser, hvorved der ogsaa banes vej for genopfoerelse af boliger, der er afgoerende for, at store flygtningemaengder kan vende tilbage; denne bistand boer omfatte finansiering af loebende udgifter saasom loenninger inden for basissektorer, som f.eks. undervisning og sundhed, i det mindste for en begraenset tid;

33. understreger behovet for at bygge bro mellem den humanitaere bistand og den storstilede genopbygningsbistand ved at stoette maalrettede mindre genopbygningsprojekter med saerlig vaegt paa beboelse, men ogsaa omfattende skoler og laegelige faciliteter, idet denne form for maalrettet bistand forhaabentlig vil bane vejen for et stort antal tvangsforflyttedes tilbagevenden til lokalsamfund, hvor den stoerste hindring for en saadan tilbagevenden har vaeret oedelaeggelsen af infrastrukturen og ikke politisk obstruktion;

34. oensker, at der, under fastholdelse af princippet om opfyldelse af de opstillede betingelser, rettes saerlig opmaerksomhed mod projekter, som bidrager til samarbejdet mellem Foederationen og Republikken Sprska, og understreger, at erfaringerne fra det graenseoverskridende PHARE-program maa kunne bruges som et vigtigt udgangspunkt;

35. opmuntrer Kommissionen til at fortsaette PHARE-noedhjaelpsprogrammet og i anden fase at fokusere paa de sektorer og projekter, som kan medvirke til at begraense arbejdsloesheden, styrke de offentlige institutioner og administrationer og forberede fremtidige EU-bistandsprogrammer sammen med investeringsprogrammer fra EIB, EBRD og IBRD;

36. anmoder Kommissionen om en vurdering af behovet for at finde budgetmaessige, finansielle og styringsmaessige instrumenter, der kan klare det komplicerede, hastende og omfattende ansvar, den har paataget sig i Bosnien-Hercegovina, med henblik paa at forhindre bureaukratiske forsinkelser med ivaerksaettelsen af interventionsplanerne;

VI. Opfoelgningskonference for gennemfoerelse af fredsplanen

37. beklager, at der i Firenze den 13.-14. juni 1996 paa opfoelgningskonferencen for gennemfoerelsen af freden ikke er blevet taget klar stilling hverken til noedvendigheden af, at de hovedansvalige for krigen mod Bosnien-Hercegovina saettes ud af spillet, eller til omsaettelsen i praksis af de civile aspekter, isaer med henblik paa de kommende valg;

38. mener, at der trods de positive resultater af opfoelgningskonferencen for gennemfoerelse af freden i Firenze er visse elementer med hensyn til afholdelsen af valget i Bosnien-Hercegovina, som boer styrkes, og som afhaenger af alle parters velvilje: skabelsen af de rette betingelser for afholdelsen af frie valg og en virkelig sikring af den fri bevaegelighed for personer, som goer det muligt for dem at udoeve stemmeretten;

39. glaeder sig over aftalen om begraensning af tunge vaaben, som blev indgaaet og undertegnet mellem Forbundsrepublikken Jugoslavien, Republikken Kroatien og Republikken Bosnien-Hercegovina, og som vil bidrage til at begraense risikoen for fremtidige konflikter;

40. mener, at EU's oekonomiske politik og handelspolitik over for staterne i det tidligere Jugoslavien boer fremme den regionale integration og, saa snart den politiske situation tillader det, foere til indgaaelsen af samarbejdsaftaler og i sidste ende associeringsaftaler mellem EU og disse stater;

41. mener endvidere, at EU boer overveje autonome foranstaltninger paa handelsomraadet, saerlig inden for rammerne af den generelle praeferenceordning;

42. understreger, at tildelingen af international genopbygningsbistand i stor maalestok boer afhaenge af resultaterne af en saadan vurdering samt af resultatet af valgene i september 1996;

43. er af den opfattelse, at den investering, der er tale om i form af de oekonomiske, politiske og humanitaere bestraebelser, som hidtil er gjort af EU, de internationale organer, den hoeje repraesentant og de mange ikke-statslige organisationer, ikke maa gaa tabt, enten paa grund af utilstraekkelig finansiering eller, mere alvorligt, for tidlig tilbagetraekning af IFOR-styrkerne, hvilket ville true bestraebelserne for at gennemfoere fredsplanens civile aspekter, som vil skulle fortsaette ogsaa ud over 1996; IFOR-styrkernes tilstedevaerelse boer sikres med de noedvendige menneskelige ressourcer, saa laenge det er paakraevet, paa grundlag af en aftale mellem alle deltagende styrker, isaer fra EU og USA;

44. opfordrer EU til at overveje en yderligere forlaengelse af EU- administrationen i Mostar; opfordrer indtraengende Raadet til at klarlaegge EU-personalets status efter 22. juni 1996 for at undgaa, at erfarent personale forsvinder for tidligt;

45. paalaegger sit kompetente udvalg inden december 1996 at udarbejde en opfoelgningsrapport, der skal vurdere resultaterne og fremtidens strategi;

* * *

46. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, regeringerne og parlamenterne i republikkerne i det tidligere Jugoslavien og FN's hoeje repraesentant.