Nr. C 115/22 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 28. 9. 74 
Udtalelse  om det memorandum  Kommissionen  har  forelagt  Ministerrådet  om tilpasning 
af den  fælles  landbrugspolitik 
Den tekst  der ligger  til grund  for udtalelsen  er ikke  blevet  offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin 115.  plenarforsamling  afholdt  den  28. og 29. november  1973 
på forslag  fra sit præsidium  at afgive  en udtalelse  om  det  nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 118.  plenarforsamling  afholdt  i Bruxelles 
den 27.  og 28.  januar  1974  sin udtalelse  om  det  nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til den  beslutning,  der  blev  truffet 
på plenarforsamlingen  den  27.  november  1973,  efter 
forslag  fra  dets  præsidium,  om  at pålægge  Land-
brugsafdelingen  at udarbejde  en initiativudtalelse  om 
Kommissionens  memorandum  til Rådet  om tilpasning 
af den  fælles  landbrugspolitik  (dok.  KOM  (73)  1850 
endel.), 
under  henvisning  til den  beslutning,  dets  præsidium 
har truffet  den  25.  juni  1973  om  at pålægge  Land-
brugsafdelingen  at udarbejde  en studie  over  den  fælles 
landbrugspolitiks  situation, 
under  henvisning  til Det  økonomiske  og  sociale 
Udvalgs  forskellige  udtalelser  og studier  i forbindelse 
med landbrugssektoren, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  Landbrugsafde-
lingen  har  afgivet  på møderne  den  10.  og 21. januar 
1974  og den  beretning,  der blev  afgivet  af ordføreren, 
hr. Bourel, 
under  henvisning  til forhandlingerne  ved  dets  118. 
plenarforsamling  den  27. og 28. februar  1974,  mødet 
den 27.  februar,  med  3 stemmer  imod,  mens  10 
undlod  at stemme VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE 
Indledning 
1. Udvalget  har  med  stor  interesse  sat sig ind  i det 
memorandum,  Kommissionen  har  forelagt  Minister-
rådet,  og hvis  titel  er »Tilpasning  af den  fælles  land-
brugspolitik«.  Udvalget  er klar  over,  at dette  dokument 
er blevet  udformet  af Kommissionen  som  en præsen-
tation  af dennes  egen  opfattelse  med  hensyn  til hvilke 
ændringer,  der  skal  foretages  ved  visse  af den  fælles 
landbrugspolitiks  aspekter,  og ikke  som  et detaljeret 
program,  indeholdende  praktiske  og  unmiddelbart 
anvendelige  foranstaltninger.  Udvalget  forventer  der-
for i rette  tid at ville  blive  hørt  om de forslag,  der vil 
blive  fremsat  på baggrund  af dette  memorandum, 
og som  først  og fremmest  vil omhandle  landbrugs-
priser  for produktionsåret  1974-1975,  og de tilpasnin-
ger, der  måtte  finde  sted  i forbindelse  med  markeds-
ordningen  og strukturpolitikken  med  henblik  på en 
grundig  gennemgang  af hvert  enkelt  af disse  spørgs-
mål. 
2. Det  er imidlertid  Udvalgets  opfattelse,  at de tanker, 
der ligger  i det  foreliggende  memorandum  allerede 
nu kunne  give  anledning  til, at der fra dets  side  frem-
sættes  visse  almindelige  bemærkninger.  Derfor  har 
Udvalget  allerede  på dette  tidspunkt  i form  af en 
udtalelse,  at tilkendegive  sin mening  om dette  memo-
randum.  Samtidig  hermed  vil man  gerne  understrege, 
at de synspunkter,  der  kommer  til udtryk  i denne 
udtalelse,  i meget  vidt  omfang  bør  suppleres  i den 
udtalelse,  som  Udvalget  vil  blive  anmodet  om  at 
afgive,  når det  bliver  hørt  om  de nævnte  forslag. 
28. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 115/23 
3. Udvalget  vil ligeledes  gerne  understrege,  at man 
er i færd  med  at indlede  en studie  om status  over  den 
fælles  landbrugspolitik  samt  om  1973-beretningen  om 
landbrugssituationen  i det udvidede  fællesskab. 
Således  vil afdelingens  studier  eller  udtalelser  om  de 
forskellige  dokumenter,  Kommissionen  har  forelagt 
Rådet,  men  som  alleligevel  udgør  en helhed,  være  til 
rådighed  for Kommissionen  og Rådet,  når fællesskabs-
instanserne  skal  foreberede  de vigtige  beslutninger, 
som de skal  træffe  i april  1974,  såvel  om  landbrugs-
priser  som  om de problemer,  der hænger  sammen  med 
markedsordningernes  virkemåder  og  strukturpoli-
tikken. 
Den fælles  landbrugsdpolitiks  plads  i den  europæiske 
opbygning 
4. Udvalget  vil  først  og fremmest  meget  kraftigt 
understrege  den  fælles  landbrugspolitiks  betydning 
på almindeligt  politisk  plan,  idet  man  mener,  at m an ikke 
må tabe  den  store  rolle  af syne,  som  landbrugspolitik-
ken spiller  i EØFs  politiske  integrationsproces. 
Udvalget  er klar  over  manglerne  ved  den  europæiske 
opbygning  og de vanskeligheder,  der  for Fællesskabet 
er forbundet  med  harmonisk  fremgang  inden  for  de 
forskellige  områder  af det  økonomiske,  politiske  og 
sociale  liv,  og mener,  at netop  eksistensen  af den 
fælles  landbrugspolitik  og anvendelsen  af de regler, 
hvorefter  denne  fungerer,  har  været  og stadig  er en 
integrationsfaktor  af meget  stor  betydning,  selv  om 
der kunne  rettes  kritik  mod  nogle  af disse. 
5. I betragtning  af medlemsstaternes  politiske  lige-
vægt  og deres  respektive  økonomiske  situation  kan 
man  derfor  hævde,  at eksistensen  af den  fælles  land-
brugspolitik  har  gjort  det muligt  at fremskynde  told-
unionen  på industriområdet. 
Det er endvidere  fastlæggelsen  og  de  indledende 
skridt  til iværksættelsen  af landbrugspolitikken,  der 
har gjort  det  muligt  at medlemsstaterne  i anledning 
af Kennedy-runden  og for første  gang  i Fællesskabets 
historie,  har  kunnet  give  ét forhandlingsmandat  på 
internationalt  niveau  og således  ved  denne  lejlighed 
acceptere,  ligeledes  for  første  gang,  at Fællesskabet 
talte  med  én stemme. 
Udvalget  mener  endvidere,  at valget  af princippet  om 
finansiel  solidaritet  og  den  kendsgerning,  at det 
sidenhen  er lykkedes,  trods  al modgang,  at holde 
anvendelsen  af dette  princip  i hævd,  er en politisk 
handling  af meget  stor  værdi  for  udformingen  af 
Det europæiske  Fællesskab.  Derfor  bør  denne  finan-sielle  solidaritet  bevares.  Den  bør  ikke  blot  betragtes 
som en afspejling  af en historitisk  situation,  der hører 
fortiden  til, og man  kan  stille  sig det spørgsmål,  om 
ikke  det  er beklageligt,  at denne  solida  ritet  ikke 
forlængst  er kommet  til at omfatte  andre  af det 
økonomiske  og sociale  livs  sektorer. 
6. På  et tidspunkt,  hvor  man  fra  forskellig  side  be-
tvivler  selve  interessen  i at følge  en fælles  landbrugs-
politik  til gradvis  afløsning  af den  nationale  politik, 
understreger  Udvalget,  at det er nødvendigt  at arbejde 
hen imod  det  formål,  der  er fastlagt  i Romtraktaten, 
nemlig  integrationen  af et moderne  landbrug  i en 
moderne  økonomi  på  EØF-plan.  Endvidere  har 
landbrugspolitikken  spillet  en afgørende  rolle  uden 
hvilken  den  politiske  integrationsproces  uden  tvivl 
ikke  ville  være  nået  så langt  på nuværende  tidspunkt. 
Denne  holdning  afskærer  for  såvidt  ikke  Udvalget 
fra, som  det  altid  har  gjort,  ar udtale  sig kritisk  om 
de forskellige  økonomiske,  sociale  og endog  tekniske 
aspekter  i den  landbrugspolitik,  der er blevet  iværksat. 
Men  man  synes  det  er vigtigt  at præcisere,  at denne 
kritiske  vurdering  bestandig  er en del  af en politisk 
betonet  påskønnelse,  der  unægteligt  er positiv. 
Almindelige  betragtninger  over  afsnittet  »Oversigt« 
7. 1 memorandummet  har  man  vist  nogle  sider  til en 
oversigt  over  den  fælles  landbrugspolitik.  Udvalget 
mener,  at det  i denne  forbindelse  er påkrævet  at frem-
komme  med  følgende  bemærkninger. 
Man  konstaterer  først  og fremmest  mere  generelt, 
at landbrugspolitikken  i virkeligheden  har  været  den 
eneste  fælles  politik  medlemsstaterne  har  accepteret. 
Forudsætter  man,  at denne  landbrugspolitik  har  haft 
egnede  midler  og instrumenter  til at gøre  de forskellige 
interesserede  kredse  såvel  som  medlemsstaterne  til-
fredse,  så ville  den afgjort  også  have  stødt  på vanskelig-
heder,  såfremt  den  ikke  inden  for  de andre  sektorer 
med økonomisk  aktivitet  blev  ledsaget  af en tilsva-
rende  politik.  Medlemsstaterne  er gået  med  til at 
fremskynde  landbrugspolitikkens  integration  meget, 
medens  næsten  alle  andre  økonomiske  forhold  for 
blev nationale  kompetenceområder. 
8. Udvalget  genfremsætter  indtrængende  sin udtalelse 
om, at den  fælles  landbrugspolitik,  uanset  hvilken 
der er tale  om,  vil være  truet  så længe  den  økonomi-
ske og monetære  union  forsinkes,  så længe  der  ikke 
eksisterer  en virkelig  fælles  transportpolitik,  så længe 
Nr. C 115/24 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 28. 9. 74 
der ikke  har fundet  afgørende  fremskridt  sted  på det 
regionalpolitiske  og det socialpolitiske  område  eller  i 
forbindelse  med  fjernelsen  af de tekniske  hindringer 
for samhandelen,  som  er et væsentligt  element  i 
industripolitikken,  samt  iøvrigt  i den fælles  landbrugs-
politik. 
I denne  henseende  tilslutter  Udvalget  sig Kommissio-
nens  udtalelse  ifølge  hvilken  det  »dog  ville  være 
uberettiget  at give  den  fælles  landbrugspolitik  skylden 
for visse  af disse  mangler,  som  den  ikke  kan  være 
eneansvarlig  for«. 
9. Udvalget  er imidlertid  fuldstændig  klar  over,  at 
den fælles  landbrugspolitik,  således  som  den  er blevet 
iværksat  siden  oprettelsen  af Fællesmarkedet,  kan 
give anledning  til forskellig  form  for  kritik,  hvad 
Kommissionen  for  øvrigt  anerkender,  og endividere 
har Udvalget  ikke  glemt,  at Ministerrådet  ved  fast-
sættelsen  af landbrugspriserne  for høståret  1973-1974 
er stødt  på politiske  vanskeligheder,  som  medlemssta-
terne  — af forskellige  årsager  iøvrigt  — har  givet 
anledning  til. Er det nødvendigt  at minde  om,  at Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  på sin side  har  haft 
lejlighed  til i de udtalelser,  som  det  har  fremsat  på 
landbrugsområdet,  at henlede  fællesskabsinstansernes 
opmærksomhed  på nødvendigheden  af at rette  så-
danne  valg,  som  det finder  angribelige  ? 
Som det er blevet  nævnt,  har  Udvalget  til hensigt  se-
nere at uddybe  sin kritik  og nøjes  derfor  med  her 
ganske  kort  at komme  ind på denne. 
10. Landbrugsproducenterne  konstaterer  stort  set, 
at landbrugspolitikken  med  hensyn  til priser  og 
markedsordning  har nået  meget  forskellige  resultater, 
når det  drejer  sig om  landbrugsproducenternes  ind-
komster  fra område  til område  inden  for Fællesska-
bet og fra produktionssektor  til produktionssektor. 
Sådanne  forskelle  er ligeledes  konstateret  inden  for 
samme  produktionssektor  mellem  forskellige  former 
for bedrifter. 
11. Med  hensyn  til brugere  og forbrugere  af land-
brugsprodukter  er det klart,  at det nuværende  infla-
toriske  klima,  gør  den  offentlige  mening  meget 
følsom  over  for  enhver  væsentlig  prisstigning  på 
landbrugs-  og fødevarer,  navnlig  når  det  drejer  sig 
om de  dårligere  stillede  befolkningsgrupper.  Men 
samtidig  afføder  netop  dette  inflatoriske  klima  pris-
stigninger  på produktionsmidlerne,  som  landbrugs-
producenterne  med  rette  mener  bør  indregnes  i prisen 
på deres  produkter.  Udvalget,  mener  at det er nød-
vendigt,  at den  fælles  landbrugspolitik,  der  skal 
fremmes,  henter  sin inspiration  i en løbende  dialog 
mellem  de  forskellige  involverede  samfunds-  og 
erhvervskredse  og i første  instans  mellem  producenter 
og forbrugere.  Dette  ville  specielt  gøre  det  muligt, 
takket  være  en bedre  gensidig  information,  at under-
søge  og  fastlægge  denne  landbrugspolitiks  mål-sætninger  og virkemidler,  navnlig  under  hensyntagen 
til prisniveauerne  og til de mængder,  der er nødven-
dige for en tilfredsstillende  forsyning. 
12. Det  er heller  ikke  muligt  at se bort  fra den  meget 
voldsomme  kritik  over  for  landbrugspolitikken,  der 
er kommet  til udtryk  i visse  kredse,  hvor  man  mener, 
at den  gentagne  dannelse  af overskud  af nogle  land-
brugsprodukter  har  bevirket  betydelig  oplagrings-
omkostninger,  og at det  for  disse  produkters  ved-
kommende  i visse  tilfælde  har været  nødvendigt  med 
eksportstøtte  i forbindelse  med  genopsugningen,  hvis 
størrelse  har kunnet  fremkalde  forståelige  reaktioner. 
På lignende  måde  har  visse  bestemmelsers  kom-
plicerede  karakter  skadet  den  fælles  landbrugspolitiks 
billede  udadtil. 
13. Endelig  er det af betydning,  at den  fælles  land-
brugspolitik  byder  på fordele  for samtlige  samfunds-
og erhvervsgrupper  inden  for Fællesskabets  landbrug, 
og at dette  bestandig  giver  sig udtryk  i realiteter. 
Udvalget  mener,  at der  straks  burde  påbegyndes  en 
studie  i forbindelse  med  Det  rådgivende  paritetiske 
Udvalg  med  henblik  på landbrugets  sociale  problemer, 
for at der kan  foretages  en undersøgelse  af de mulig-
heder  og midler,  der skal  overvejes  inden  for rammerne 
af den  fælles  landbrugspolitik,  en overførsel  af en 
passende  del af det europæiske  landbrugs  indkomst-
stigning  til landbrugets  lønmodtagere.  Det økonomiske 
og sociale  Udvalg  bør  løbende  informeres  om,  hvor-
ledes  dette  arbejde  forløber. 
14. Udvalget  er klar  over,  at det er muligt  at udtænke 
andre  midler  til at sikre  landbrugerne  en rimelig  ind-
komst  — f. eks.  det  britiske  »deficiency  payment-
system«,  direkte  støtte  til produktionen,  som  anvendes 
i nogle  tilfælde  i EØF,  direkte  indkomststøtte  eller 
andre  foranstaltninger  — men  det har ikke  af mangel 
på tid kunnet  udtale  sig om Kommissionens  konklu-
sioner  angående  den  mere  eller  mindre  generaliserede 
direkte  indkomststøtte.  Det  har  til hensigt  at komme 
tilbage  til dette  spørgsmål  og foretage  en dybtgående 
undersøgelse  i anledning  af status'  en over  den  fælles 
landbrugspolitik,  de betingelse,  som  de forskellige 
ordninger  kræver,  deres  konsekvenser  for landbruger-
nes indkomst  i forhold  til situationen  i de forskellige 
produktionsgrene  og deres  omkostninger  for  hele 
økonomien. 
Memorandummets  formål 
15. Udvalget  anerkender  ligesom  Kommissionen,  at 
der under  ét bør  foretages  »tilpasninger«  af visse  af 
den fælles  landbrugspolitiks  aspekter.  Man  godkender 
28. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 115/25 
principielt  Kommissionens  generelle  mål  for  disse 
tilpasninger: 
— mindske  den  uligevægt,  som  præger  visse  land-
brugsmarkeder  ; 
— mindske  ^udgifterne  inden  for  EUGFL,  garanti-
sektionen,  der er anslået  til 3,8 milliarder  RE for 
året 1973  og til dels  omlægge  disse  udgifter; 
— forenkle  visse  mekanismer  i den  fælles  markeds-
ordning. 
16. Endvidere  må  man  dels  være  sikker  på disse 
måls  gyldighed,  og dels  må man  foretage  en tilbunds-
gående  undersøgelse  af de praktiske  foranstaltninger, 
disse  tilpasninger  skal  ske gennem. 
17. Specielt  falder  ønsket  om  en nedskæring  af 
udgifterne  i EUGFL,  garantisektionen  naturligt,  inden 
for rammerne  af medlemsstaternes  indbyrdes  politiske 
forbindelser,  og er utvivlsomt  i overensstemmelse 
med de ønsker,  der  næres  blandt  de ansvarlige  for 
økonomien  i disse  lande.  Det  må  imidlertid  ud fra 
et landbrugspolitisk  synspunkt  anføres,  at en sådan 
nedskæring  ikke  er et mål  i sig selv,  for EUGFL  er i 
denne  forbindelse  kun  et instrument,  der  skal  tjene 
til gennemførelsen  af denne  eller  hin  landbrugs-
politik. 
Udvalget  er klar  over,  at der eksisterer  almene  grænser 
af politisk,  økonomisk  og social  karakter  inden  for 
hvilke  det er i alles  interesse,  at visse  af Fællesskabets 
udgifter  fra  EUGFL  opretholdes.  Såfremt  de blev 
frigjort,  ville  de helt  sikkert  medføre  alvorlige  poli-
tiske  vanskeligheder  inden  for Fællesskabet. 
Inden  for rammerne  af dette  memorandum  et det ikke 
i så høj  grad  den  absolutte  værdi  af de realisable 
besparelser,  som  skal  udgøre  et mål  som  de eventuelle 
nye retningslinjer  for landbrugspolitikken,  som  skal 
give sig udslag  i besparelser  og forbedring  af mar-
kedsstyringen,  som  også-  skal  bidrage  til, at disse  be-
sparelser  gennemføres. — det  er nødvendigt,  at man  på internationalt  plan 
når frem  til en bedre  og mere  rationel  udnyttelse 
af produktionskræfterne  inden  for  rammerne  af 
samstemmende  retningslinjer  for  verdensproduk-
tionen  på baggrund  af den  aktuelle  og forudsige-
lige efterspørgsel  mod  eller  uden  vederlag; 
— det  er derfor  nødvendigt  at overveje  på inter-
nationalt  plan  at skride  til de foranstaltninger,  der 
er mest  velegnede  med  henblik  på en udvidelse 
af samhandelen  på stabile  verdensmarkeder, 
På den  anden  side  har begivenhederne  i anden  halv-
del af 1973  i Udvalgets  øjne  en meget  væsentlig 
betydning.  De har på den  ene  side  vist,  i hvilken  grad 
Fællesskabet  er afhængigt  af forsyninger  udefra, 
hvad  angår  en række  basisprodukter.  På den  anden 
side medfører  de ganske  givet  en vanskelig  økono-
misk  revision  på grund  af nye  pres:  underskud  i 
udenrigshandelen,  valutamangel,  prisstigninger  på 
verdensmarkederne,  etc. 
19. Udvalget  mener  følgelig,  at der er sket  dybtgående 
ændringer  på internationalt  niveau  siden  affattelsen 
af det  foreliggende  memorandum.  De  foreslåede 
tilpasninger  er utvivsomt  af en vis betydning.  Men 
Udvalget  tror  ikke,  at de vil være  tilstrækkelige  til 
på landbrugsområdet  at placere  Det  europæiske 
Fællesskab  i en position,  hvor  det både  kan  modstå 
de kommende  økonomiske  vanskeligheder  og spille 
en positiv  rolle  på verdensplan,  især  med  hensyn  til 
udviklingslandene.  Det  ville  helt  sikkert  være  nød-
vendigt,  at Fællesskabet  først  bestræber  sig på under 
ét at gennemtænke  og definere  de midler,  som  det 
har til hensigt  at anvende  for at muliggøre  en »sam-
stemmende  retningslinje  for  verdensproduktionen« 
og de løsninger,  det anbefaler  for at dets  fælles  land 
brugspolitik  på samme  tid kan  må  de mål,  som  er 
fastsat  i traktaten. 
De foreslåede  tilpasninger 
18. I forbindelse  med  »mål«  og inden  Udvalget 
udtaler  sig  om  de tilpasninger,  Kommissionen  har 
foreslået,  mener  det,  at det er nødvendigt  at fremhæve 
to forudgående  betragtninger  af almen  karakter. 
På den  ene  side  har  Det  europæiske  Fællesskab 
forpligtet  sig  gennem  multilaterale  forhandlinger  i 
GATT,  som  også  omfatter  landbrug.  I den forbindelse 
har afdeling  erklæret  at: 20. Som  følge  af hvad  der ovenfor  har været  nævnt, 
mener  Udvalget  inden  for  rammerne  af det  fore-
liggende  memorandum  ikke  at være  i besiddelse  af 
tilstrækkeligt  grundlag  til at kunnen  tage  stilling  til 
hverken  »pris«-faktorerne,  eller  de faktorer,  der ved-
rører  markedsordningen  for  hver  enkelt  af de store 
landbrugsproduktioner,  memorandummet  har  be-
rørt.  Det  er Udvalgets  opfattelse,  at det er bedre  at 
udtale  sig om de principper,  der skal  støtte  fremsættel-
sen af de sektorbestemte  forslag. 
Nr. C 115/26 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 28. 9. 74 
21. For  at nå de fastsatte  mål  peger  Kommissionen 
på, at det  er dens  hensigt  et gribe  ind  på pris-  og 
markedspolitikkens  område.  Memorandummet  lader 
formode,  at priserne  på landbrugsprodukter  til syven-
de og sidst  fastsættes  ud fra følgende  tre faktorer: 
— vurdering  af objektive  kriterier, 
— markedssituationen, 
— og naturligvis,  en samlet  politisk  vurdering. 
22. Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  har  gentagne 
gange  i sine  tidligere  udtalelser  været  nødt  til at 
understrege  farerne  ved  den  metode,  som  Rådet 
anvender  ved  fastsættelsen  af landbrugspriser,  en 
metode,  der  i det væsentlige  er baseret  på en søgen 
efter  et politisk  kompromis,  der  pr.  definition  ikke 
kan tage  hensyn  til objektive  kriterier,  hvilket  dog  er 
fastsat  i Romtraktaten.  Udvalget  kan  derfor  ikke  andet 
end godkende  Kommissionens  anskuelse, 
som mener,  at Rådets  årlige  afgørelser  i højere  grad 
burde  baseres  på en vurdering  af objektive  kriterier. 
Disse  burde  endvidere  tages  op til en fælles  behand-
ling i de involverede  samfunds-  og erhvervskredse 
ved en passende  instans. 
23. Disse  kriterier  skal  gøre  det muligt  for moderne 
bedrifter  — dvs,  dem,  der  er i stand  til at sikre  en 
arbejdsindkomst  svarende  til den,  som  kan  opnås 
ved ikke-landbrugsmæssig  beskæftigelse  i en given 
egn, idet  der tages  hensyn  dels  til en passende  forrent-
ning  af investeret  kapital  dels  til prisudviklingen  for 
produktionsmidlerne  og produktiviteten  — at kende 
de forventede  resultater.  Dette  står  iøvrigt  i meget 
snæver  forbindelse  med  strukturpolitikken,  som  sene-
re vil blive  omtalt. 
24. Udvalget  godkender  denne  retningslinje  og 
mener,  at der  i denne  forbindelse  bør  fremsættes  to 
væsentlige  bemærkninger: 
a) erfaringen  og  regnskabsmæssige  resultater  viser, 
at disse  moderne  bedrifter  faktisk  er de mest 
følsomme  ved  omkostningsstigninger.  Men  det 
er væsentligt,  at disse  virksomheder  forbliver 
effektive  og moderne.  Det  vil kun  være  muligt 
inden  for  rammerne  af en stram  helhedsstruktur-
politik  og en prispolitik  svarende  til disse  virk-
somheders  karakteristika; 
b) ud fra  de oplysninger,  som  Udvalget  har  haft  til 
rådighed,  har  man  fået  det indtryk,  at antallet  af »moderne  bedrifter«  — i Rådets  forstand  (sm.l 
direktiv  72/159/EØF)  — der  eventuelt  ville  kunne 
få fuldt  udbytte  af enhedsprispolitikken,  for øjeblik-
ket vil udgøre  en lille  minoritet  af Fællesskabets 
bedrifter.  Det  er følgelig  nødvendigt  også  at 
undersøge  disse  bedrifters  regionale  fordeling. 
25. Denne  kendsgerning  gør  det  nødvendigt  for 
Fællesskabet  at finde  frem  til løsningen  på et problem, 
der angår  et stort  antal  bedrifter,  der ikke  er i over-
ensstemmelse  med,  hvad  der  er karakteristisk  for 
moderne  bedrifter,  03 som  følgelig  ikke  er i stand 
til at reagere  økonomisk  på landbrugspolitikken.  Man 
ser allerede  her  betydningen  af strukturpolitikken,  i 
hvilken  visse  aspekter  burde  have  til formål  at få 
nogle  af de bedrifter,  der  på forhånd  råder  over  de 
nødvendige  betingelser,  op på de moderne  bedrifters 
niveau.  En  nøjere  undersøgelse  af den  geografiske 
beliggenhed  af bedrifter,  der  ikke  svarer  til defi-
nitionen  af moderne  bedrifter  ville  utvivlsomt  føre 
til interessante  oplysninger  på det  regionalpolitiske 
område.  Dette  betyder,  såvidt  Udvalget  kan  se, at det 
især er ad andre  veje  end  den  prispolitikken  anviser, 
at de  tilstræbte  løsninger  bør  findes  (landbrug  i 
bjergegne  og ugunstigt  stillede  områder,  regional-
politik). 
26. I hvert  fald,  såfremt  prispolitik  og  objektive 
kriterier  når  det  gælder  moderne  landbrugsvirksom-
heder,  skal  være  en af de afgørende  faktorer  for 
prisfastsættelsen,  er det  nu mere  end  tidligere  klart, 
at det  vil være  nødvendigt  at være  i besiddelse  af 
de mest  muligt  nøjagtige  oplysninger  om de principper, 
der gælder  for  administrationen  af disse  moderne 
landbrugsvirksomheder. 
Den anden  faktor,  som  Europa-Kommissionen  frem-
hæver,  er markedssituationen.  Kommissionen  går  ud 
fra den  idé,  at anvendelsen  af objektive  kriterier 
svarende  til  de  moderne  landbrugsvirksomheders 
driftsbetingelser  skal  modereres,  såfremt  der eksisterer 
strukturbestemte  overskud  på markedet  for  det  ene 
eller  andet  landbrugsprodukt. 
27. Spørgsmålet  om  de  såkaldte  strukturbestemte 
overskud  har  allerede  givet  anledning  til adskillige 
overvejelser  i Det  økonomiske  og sociale  Udvalg. 
Udvalget  mener,  at det igen  er nødvendigt  at bemærke, 
at så længe  der  ikke  er fastsat  generelle  produktions-
mål for Det  europæiske  Fællesskabs  landbrugspolitik, 
vil begrebet  strukturbestemt  overskud  altid  være 
genstand  for modsatte  fortolkninger.  Disse  mål  skulle 
naturligvis  tage  hensyn  til dels  Det  europæiske  Fælles-
skabs  eget  ansvar  på  landbrugsområdet  og  dels 
situationen  på  verdensmarkederne,  såvel  som  for-
brugernes  interesser. 
28. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 115/27 
28. Man  konstaterer  da,  at når  disse  mål  ikke  findes 
må Det  europæiske  Fællesskab  indskrænke  sig til at 
foretage  lapninger  på hvert  marked  for sig på grundlag 
af fortidens  erfaringer. 
Udvalget  er fuldt  ud klar  over  de finansielle  og politi-
ske problemer,  som  afføder  uligevægt  på markederne, 
og nødvendigheden  af at der  hver  gang  findes  frem 
til løsninger  for at afhjælpe  denne  situation.  Udvalget 
mener  dog  ikke,  at man  ved  en isoleret  formindskelse 
af uligevægten  på de forskellige  markeder  kan  finde 
frem  til de store  retningslinier  for en landbrugspolitik 
i fremtiden. 
29. Kommissionen  konstater,  at en sådan  uligevægt 
som helhed  i det  væsentlige  har  berørt  på den  ene 
side kornsektoren  og på den  anden  mælke-  og kød-
sektoren.  Derfor  foreslår  den  i sine  forslag  til tilpas-
ninger  på disse  to store  områder  nye  retningslinier 
inden  for  markedsordningerne. 
30. Som  det  blev  anført  i begyndelsen  af denne 
udtalelse  vil  Udvalget  vente  med  en  dybtgående 
bedømmelse,  til den  kender  Kommissionens  detal-
jerede  forslag.  Man  mener  dog,  at det  er nødvendigt 
allerede  nu at fremsætte  en række  betragtninger  om 
dette  emne.  Hvad  angår  kornområdet,  godkender 
Udvalget  Kommissionens  ønske  om  at nå frem  til et 
bedre  forhold  mellem  priserne  på brødkorn  og foder-
korn,  idet  der  i højere  grad  tages  hensyn  til disse 
kornsorters  næringsværdi  som  foder.  Kommissionen 
går i virkeligheden  ud fra den  konstatering,  at opret-
holdelsen  af det  nuværende  forhold  mellem  priserne 
ville  føre  til, at der måtte  denatureres  12 til 13 millioner 
tons  blød  hvede,  hvilket  forekommer  uforsvarligt. 
For at undgå  denne  ulempe  og for med  magt  at mind-
ske importen  af blød  hvede  foreslår  Udvalget,  at der 
gennem  passende  opmuntring  hertil,  skabes  en 
kvalitetspolitik. 
31. Udvalget  bemærker,  at prisforhøjelsen  på foder-
korn  naturligvis  vil få indflydelse  på betingelserne  for 
kødproduktionen.  Man  ved,  at prisen  for  foder  til 
kvæg  i den  seneste  tid er steget  betydeligt.  Prisstignin-
gen for  foderkorn  vil kun  forstærke  denne  tendens. 
Alene  på grund  af dette  aspekt  mener  Udvalget,  at 
ændringer  i prisen  for  foderkorn  må  indebære  over-
vejelser  angående  hele  kødproduktionspolitikken, 
overvejelser  som  Udvalget  mener  endnu  ikke  har 
været  foretaget  på fællesskabsplan. 
32. Udvalget  tager  endvidere  Kommissionens  hensigt 
til efterretning  om  at forenkle  mekanismerne  for 
markedsordningen  for  korn,  og skabe  en »smidigere 
administration«.  Indtil  Udvalget  får flere  oplysninger 
om praktiseringen  af disse  forskellige  retningslinier, gør den  opmærksom  på allerede  på dette  tidspunkt, 
at disse  tilpasninger  ikke  bør  bringe  markedsord-
ningernes  dobbelte  rolle  i fåre:  stabilitetsfaktor  for 
landbrugerens  indkomst  og  en  ramme,  inden  for 
udbud  hvilken  og efterspørgsel  kan  tilpasses  normalt. 
33. Hvad  angår  skabelsen  af et bedre  forhold  mellem 
mælk  og oksekød,  kan  Udvalget  kun,  som  det allerede 
har gjort,  godkende  den  hensigt,  som  ligger  til grund 
for Kommissionens  holdning,  og  som  består  i at 
fremme  kødproduktionen  samtidig  med,  at  den 
afhjælper  den  uligevægt,  som  er  konstateret  på 
mælkeområdet. 
34. Udvalget  ser sig dog  nødsaget  til at fremkomme 
med nogle  almindelige  betragtninger  til dette  punkt. 
35. Udvalget  er af den  opfattelse,  at man  på fælles-
skabsplan  alt for  ofte  har  ment,  at overgangen  fra 
mælkeproduktion  til kødproduktion  var  relativ  let, 
eller  i hvert  fald  gørlig  ved  hjælp  af finansiel  støtte. 
Erfaringerne  synes  dog  at vise,  at selv  for  »moderne 
bedrifter«  er omstilling  fra  mælkeproduktion  til 
kødproduktion  ikke  ofte  mulig  på grund  af manglende 
arealer  til disse  driftsformer.  Det  er derfor  farligt  at 
lade den  formodning  bestå,  at man  på den  måde 
hurtigt  kunne  fjerne  muligheden  for,  at der  opstår 
mælkeoverskud. 
36. Det  er på den  anden  side  klart,  man  ikke  må 
sammenligne  forholdene  for mælkeproduktion  i lande 
som New  Zealand  med  forholdene  i Europa,  men 
samtidig  må det  bemærkes,  at Vesteuropa  sikkert  er 
et af de områder,  der  er bedst  placeret  med  henblik 
på mælkeproduktion. 
37. For  øvrigt  er der  i de forskellige  stater  i det 
nuværende  europæiske  fællesskab  foretaget  betydelige 
investeringer  for  produktion  af mælkeprodukter,  og 
det er økonomisk  nødvendigt,  at de kan  svare  sig. 
38. Hvad  angår  Kommissionens  forslag  giver  de 
anledning  til forskellige  bemærkninger  fra  Udvalgets 
side. 
Udvalget  tror  ikke,  at det  er hensigtsmæssigt  igen 
brutalt  at ændre  forholdet  mellem  fedtstoffer  og 
kvælstofholdige  stoffer,  og at en ændring  af dette 
forhold  kun  kan  ske  gradvist  og under  hensyntagen 
til markedet. 
Man  må  i virkeligheden  ikke  glemme,  at der  på 
grundlag  af de ordninger,  der  til dato  har  været 
gældende,  er blevet  foretaget  betydelige  investeringer, 
og der er blevet  udarbejdet  en handelspolitik,  især  for 
osteproduktion.  Det  forekommer  at være  nødvendigt 
i bestræbelsen  for  at nå det  mål,  Kommissionen  har 
Nr. C 115/28 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 28. 9. 74 
fastsat,  at gå frem  trinvist,  så produktionsvirksom-
hederne  kan  foretage  de nødvendige  tilpasninger. 
Endvidere  betyder  prisstigningen  på mælkepulver  et 
yderligere  skridt  i retning  af en prisstigning  på pro-
duktionsfaktorerne  med  hensyn  til kvægavl,  hvilket 
understreger  nødvendigheden  af en sammenhængende 
politik  for kødproduktion,  sådan  som  det allerede  er 
blevet  nævnt. 
39. Med  hensyn  til mælkeproducenternes  finansielle 
deltagelse  i form  af en midlertidig  produktionsafgift 
i tilfælde  af overskudsproduktion,  gør Udvalget  først 
og fremmest  opmærksom  på, at selve  princippet  for 
en sådan  afgiftsordning  allerede  har  foranlediget 
talrige  diskussioner  i almindelighed,  og at Det  øko-
nomiske  og sociale  Udvalg  i særdeleshed  er gået  ind 
for en sådan  tanke,  idet  man  imidlertid  gav  nøje 
fastlagte  rammer  herfor:  »strukturbestemte  overskud, 
en politik  for  landbrugsindkomster  og fastlæggelse 
at et vejledende  program  for de pågældende  produk-
ter« (1). Imidlertid  bør  en sådan  afgiftordning  i det 
foreliggende  tilfælde  ifølge  Udvalgets  opfattelse  vur-
deres  ud fra et samlet  syn på mælkesektorens  økonomi. 
Dels  fremkalder  Kommissionens  formulering  af sit 
forslag  det  spørgsmål,  om  ikke  en sådan  afgift  i 
hovedreglen  ville  indtræffe  på uheldige  tidspunkter, 
eftersom  det kun  er i det øjeblik,  der ville  foreligge 
overskud,  at en afgift  ville  blive  opkrævet,  i virkelig-
heden  med  det  formål  at bremse  den  fremtidige 
produktion.  Man  risikerer  derfor  bestandigt  at stå 
over for en op-  og nedadgående  markedssituation  og 
at tilstræbe  en hypotetisk  ligevægt.  Dels  kan  man  stille 
sig det spørgsmål,  om en sådan  medvirken  fra produ-
centernes  side  hører  hjemme  inden  for rammerne  af 
den samlede  økonomiske  ordning,  der for øjeblikket 
eksisterer  for  fedtstoffer  inden  for  Det  europæiske 
Fællesskab. 
Endelig  forekommer  det,  eftersom  denne  afgift  ikke 
skal opkræves  for de første  10 000 liter,  der leveres, 
at dette  vil modvirke  de moderniseringsbestræbelser, 
som man  i øvrigt  gør sig umage  for at fremme 
Udvalget  mener  faktisk,  at der bør  iværksættes  andre 
foranstaltninger,  i lighed  med  hvad  der allerede  med 
heldigt  udfald  har  fundet  sted  i visse  medlemsstater. 
40. Der  er således  ønskeligt  og muligt  at fremme  en 
virkningsfuld  fællesindsats  med  henblik  på udviklin-
gen af forbruget  af mælkeprodukter,  sådan  som  det 
for øvrigt  er fastsat  i Rom-traktatens  artikel  41. 
Dette  burde  dels  gælde  for flydende  mælk,  dels  for 
smør  og ost.  Udvalget  beklager  for eksempel  at måtte 
konstatere,  at der ikke  eksisterer  en energisk  handels-
politik  på smørområdet,  eftersom  produktionen  alt for hyppigt  har haft  til formål  at levere  dette  produkt 
til interventionsorganerne.  Gennem  en virkningsfuld 
handelspolitik  kan  smørforbruget  efterhånden  udgøre 
en stigende  andel  af forbruget  af fedtstoffer.  Udvalget 
ønsker  derfor,  at fællesskabsforordningen,  hvorefter 
medlemsstaterne  har  mulighed  for  at subventionere 
smørforbruget,  ændres,  så muligheden  bliver  til en 
regel,  og så der således  bringes  en ensartet  løsning  på 
dette  problem  i hele  Fællesskabet.  Dette  udelukker 
ikke ifølge  Udvalgets  opfattelse,  at der  indføres  en 
særlig  ordning  for de dårligst  stillede  grupper  af den 
europæiske  befolkning. 
41. Med  hensyn  til flydende  mælk  synes  den  erfaring, 
der i tidens  løb  er gjort  i visse  af de nyligt  tiltrådte 
medlemsstater  at vise,  at forbruget  kan  forøges  meget 
under  to forudsætninger;  der skal  gøres  en salgsfrem-
mende  indsats  og gives  en passende  ordning  for 
kvalitet. 
Udvalget  mener  imidlertid,  at det  i forbindelse  med 
bestræbelsen  for  omstilling  fra  mælke-  til kødpro-
duktion  skulle  være  muligt  på en sammenhængende 
måde  at fremkomme  med  nye  former  for opmuntring. 
Man  kunne  således  for  eksempel  indføre  præmier 
for standsning  af mælkeproduktion,  navnlig  i de 
områder  hvor  man  ved,  at denne  produktion  anses 
for at være  en bivirksomhed.  Samtidig  må der tilveje-
bringes  incitamenter,  der kan  opmuntre  til overgang 
til kødproduktion. 
42. Endelig  er det Udvalgets  opfattelse  i forbindelse 
med det generelle  problem,  der er opstået  ved  bestræ-
belsen  på at tilvejebringe  en ligevægt  mellem  mælke-
og kødmarkederne,  at man  for enhver  pris  må afstå 
fra at foretage  delforanstaltninger,  sådan  som  det 
alt for  ofte  tidligere  har  været  tilfældet,  man  skal 
derimod  nå frem  til at anlægge  et helhedssyn  på disse 
forskellige  produktionsgrene.  Dette  ville  gøre  det 
muligt  blandt  andet  at fastlægge  de virkelig  økono-
miske  retningslinjer,  der forekommer  at være  ønske-
lige, samtidig  med  at det  overlades  til fællesskabs-
politikkens  øvrige  instrumenter  — regionalpolitikken 
og socialpolitikken  — at komme  med  løsninger  på de 
eksisterende  problemer;  men  hvis  der  tages  hensyn 
hertil,  er det ikke  muligt  i tilstrækkelig  grad  at gen-
nemføre  de økonomiske  mål. 
Udvalget  understreger  under  alle  omstændigheder  på 
baggrund  af de komplicerede  mekanismer,  der  skal 
bringes  i anvendelse,  at det er absolut  påkrævet,  at 
fællesskabsorganerne  i langt  højere  grad  en tidligere 
sørger  for,  at de pågældende  samfunds-  og erhvervs-
kredse  medvirker  ved  udarbejdelsen  af de nødvendige 
løsninger. 
EFT  nr. C 19 af 13.  2. 1970. 43. Med  hensyn  til de øvrige  landbrugsproduktions-
sektorer  begrænser  Udvalget  sig til at fremsætte  nogle 
bemærkninger. 
28. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 115/29 
Man  konstaterer  først  og fremmest  i forbindelse  med 
oksekød,  at det er Kommissionens  hensigt  at erstatte 
Fællesskabets  nugældende  grænseordning  (told  — 
eventuel  importafgift)  med  en særlig  variabel  told. 
Der er altså  tale  om at lette  importen  for at sikre  en 
bedre  forsyning.  Man  har  imidlertid  gentagne  gange 
i den  her  foreliggende  udtalelse  anført  de faktorer, 
der kan  tænkes  at medføre  en prisforhøjelse  på 
oksekød  inden  for Fællesskabet.  Endvidere  har  man 
ligeledes  anbefalet  foranstaltninger,  der har til formål 
at opmuntre  til kødproduktion.  Derfor  fastholder 
Udvalget  nødvendigheden  af,  at de  tilpasninger, 
der skal  foretages  af denne  markedsordning  ikke  må 
være.  i modstrid  med  de mål,  man  vil nå inden  for 
Fællesskabet. 
44. Med  hensyn  til olieholdige  produkter  bemærker 
Udvalget,  at Rådet  for nylig  ved  prisfastsættelsen  for 
disse  produkter  for  produktionsåret  1973/1974  har 
taget  afstand  fra de tanker  om ændring  af den  hidtil 
benyttede  ordning,  der er indeholdt  i memorandum-
met.  Det  er Udvalgets  opfattelse,  at der inden  enhver 
eventuel  ændring  af denne  ordning  burde  finde  en 
indgående  debat  sted.  Denne  sidste  bemærkning 
gælder  for  hele  problematikken  omkring  den  hårde 
hvede. 
45. Endelig  gør  Kommissionen  i sit memorandum 
opmærksom  på, at den  tilsigter  at underlægge  et vist 
antal  endnu  ikke  integrerede  landbrugsprodukter 
markedsordningsbestemmelser.  Udvalget  mener,  at 
Kommissionen  vil kunne  hente  inspiration,  hvis  den 
ved fastsættelsen  af den  bestemmelser,  den  påtænker 
at indføre,  ser på de erfaringer,  der er indvundet  på 
andre  landbrugsområder.  Man  peger  især  på, at der 
må lægges  vægt  på smidige  regler  og en så enkel 
administration  som  muligt.  Det  vil  måske  være 
hensigtsmæssigt,  på de områder  der  endnu  ikke  er 
blevet  omfattet  af den  fælles  landbrugspolitik,  aller-
først  at forsøge  at fastsætte  samlede  produktionsmål, 
inden  man  tilvejebringer  markedsordningsformer,  der 
kunne  risikere  at medføre  eventuelt  uegende  udvik-
lingstendenser. 
46. Endvidere  konstaterer  Udvalget  med  nogen 
forbavselse,  at Kommissionen  ikke  i sit memorandum 
har skænket  de forskellige  landbrugssektorer  en tanke, 
hvis rolle  ikke  er ligegyldig,  hverken  når  det  drejer 
sig om  landbrugernes  indkomster  eller  forbruger-
markederne.  Det  gælder  for eks.  frugt  og grønsager. 
Udvalget  stiller  sig det spørgsmål,  om Kommissionens 
tavshed  på dette  område  har  forbindelse  med,  at der 
med nogle  tredjelande  for øjeblikket  foregår  forhand-
linger  om præferenceaftaler,  som  man  ved  især  angår 
frugt  og grønsager.  Udvalget  henleder  i denne  forbin-
delse  Kommissionens  opmærksomhed  på nødvendig-
heden  af, at fællesskabspolitikken  på dette  område 
ikke reduceres  til kun  at blive  et resultat  af generelle 
politiske  forhandlinger,  der er blevet  ført  med  visse 
stater,  og gør  opmærksom  på disse  produktions-områders  betydning  for visse  af Fællesskabets  egne. 
Udvalget  stiller  sig i øvrigt  det  spørgsmål,  om  man 
ikke i stedet  for destruktion  kunne  anvende  en anden 
løsning  i visse  tilfælde  af overproduktion. 
Strukturpolitik 
47. Udvalget  konstaterer,  at nogle  sider  i Kommis-
sionens  memorandum  er viet  strukturpolitikken.  Det 
er gentagne  gange  i de foregående  afsnit  blevet 
understreget,  at en pris-  og markedspolitik  for land-
brugsprodukter  kun,  set ud fra et sundt  økonomisk 
synspunkt  kan  nå til positive  resultater,  såfremt  den 
finder  anvendelse  på tilstrækkeligt  effektive  produk-
tions-  og af sætningsstrukturer.  Udvalget  har  talrige 
gange  understreget  betydningen  af en sådan  struktur-
politik.  Man  tager  i øvrigt  i betragtning,  at Det 
europæiske  Fællesskab  ikke  har bragt  et af de vigtige 
midler  fro  STRF.SA-konferencens  resolution  (1958)  i 
anvendelse.  I denne  resolution  opfordredes  der  i 
virkeligheden  til, at der blev  indført  »en nær  overens-
stemmelse  mellem  strukturtilpasningspolitikken  og 
markedspolitikken«.  Denne  bemærkning  betyder  ikke, 
at staterne  ikke  hver  især  har  ført  en strukturtil-
pasningspolitik  på landbrugsområdet.  Men  man  er 
netop  tvunget  til at påpege,  at der på den  ene  side  var 
indført  en politik  for enhedspriser  for landbrugspro-
dukter  og en politik  for fælles  markedsordninger,  mens 
der på de strukturpolitiske  områder  var stor  uensartet-
hed. Det  må ikke  overraske,  at man  i dag kan  konsta-
tere alvorlige  uoverensstemmelser  mellem  virkningerne 
af disse  to tendenser,  nemlig  Fællesskabets  og den 
nationale. 
48. Udvalget  er på den  anden  side  fuldkommen  klar 
over,  at udviklingen  på det strukturpolitiske  område 
kun kan  ske langsomt,  og at de resultater,  man  håber 
at opnå,  ikke  er øjeblikkelige. 
Men  dette  giver  endnu  en gang  Udvalget  anledning 
til at beklage,  at de direktiver,  Rådet  bekendtgjorde 
i 1972  endnu  ikke  er blevet  til noget.  Udvalget  ville 
gerne  kende  årsagen  til denne  forsinkelse.  I alt fald 
konstaterer  det hvilke  vanskeligheder,  visse  medlems-
stater  foregiver  at støde  på ved  anvendelsen  af Rådets 
direktiver.  Også  på dette  punkt  anbefaler  Udvalget, 
at der finder  en bedre  samstemning  sted,  dels  mellem 
Kommissionen  og medlemsstaterne  og dels  mellem 
Kommissionen  og  de  pågældende  erhvervskredse. 
Kun et mere  dybtgående  samarbejde  kan  gøre  det 
muligt  at finde  frem  til midler,  der kan  forbedre,  hvad 
der måtte  være  for usmidigt  i denne  eller  hin del af 
disse  direktiver. 
49. Udvalget  gør  opmærksom  på,  at såvidt  det kan 
se, kan  en prispolitik,  der som  udgangspunkt  har  de 
moderne  bedrifter,  kun  få virkning,  hvis  der samtidig 
gøres  betydelige  anstrengelser  for  at give  det  størst 
mulige  antal  landbrugsbedrifter  mulighed  for  at nå 
op på dette  stade. 
Nr. C 115/30 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 28. 9. 74 
Det vil sige,  at Udvalget  mener,  at det er helt  uomgæn-
geligt  nødvendigt  at give  økonomiske  og  sociale 
impulser  til landbrugsstrukturpolitikken  og på  den 
måde  massivt  at gå ind  i en strukturtilpasningspolitik 
og til dette  formål  sikre  de nødvendige  finansielle 
midler. 
Man  må som  følge  heraf  stille  det spørgsmål,  om ikke 
alle de besparelser,  der  gennemføres  inden  for  ram-
merne  af EUGFL,  »Garantisektion«,  systematisk  burde 
stilles  til rådighed  for  udviklingssektionen. 
I denne  forbindelse  understreger  Udvalget,  at struk-
turpolitikken  på  landbrugsområdet  selv  er meget 
direkte  forbundet  med  andre  af fællesskabspolitikkens 
aspekter,  såsom  regionalpolitikken;  man  skal  senere 
komme  ind  på dette  aspekt. 
50. Med  hensyn  til  afsætningsstrukturerne  burde 
Kommissionen  i overensstemmelse  med  Minister-
rådets  resolution  af 25.  maj  1971  forelægge  nye 
forslag.  Udvalget  er overbevist  om  den  fortsatte 
nødvendighed  af, at man  bevarer  et helhedssyn  på de 
rejste  spørgsmål  og udtrykker  det  ønske,  at disse 
forslag  må blive  forelagt  hurtigst  muligt. 
Tilknyttede  politiske  områder 
51. Kommissionen  har  anset  det  for  nødvendigt  i 
dette  dokument  om  de tilpasninger,  der  er foreslået 
på landbrugspolitikkens  område,  i korte  træk  at 
gengive  nogle  tanker,  der  har  tilknytning  til andre 
af Det  europæiske  Fællesskabs  politiske  områder. 
Udvalget  kan  kun  billige  denne  tanke,  men  mener 
dog,  at Kommissionen  under  udarbejdelsen  af sine 
endelige  forslag  om  priser,  markedsordninger  og 
strukturer  burde  udtrykke  sig  endnu  mere  præcist 
med hensyn  til disse  såkaldte  »tilknyttede«  politiske 
områder. 
Udvalget  indser  klart,  at enhedsmarkedet  og enheds-
priser  vil være  en illusion  så længe  den  monetære 
union  ikke  er gennemført.  Der  burde  derfor  findes 
nogle  afbødende  foranstaltninger  — sådan  som  det 
også  for  øjeblikket  er tilfældet  — som  både  land-
brugsproducenter  såvel  som  de handlende,  industri-
folk og forbrugere  til syvende  og sidst  vil blive  ofre 
for. Samtidig  indgår,  og det  viser  den  nuværende 
inflationsperiode  til fulde,  landbrugspolitikken  i vidt 
omfang  i sine  forskellige  former  som  en del  af det 
enkelte  lands  økonomiske  politik.  Man  kan  ikke 
samtidig  ville  en fælles  landbrugspolitik  og en stort 
set vedblivende  national  økonomisk  politik.  Udvalget 
understreger  med  andre  ord  den  forbindelse,  der  er 
mellem  landbrugspolitikkens  tilpasningspolitik  og 
iværksættelsen  af de afgørende  skridt  henimod  Den 
økonomiske  og monetære  Union.  Sådanne  forbindel-
ser findes  ligeledes  mellem  landbrugspolitikken  og 
andre  politiske  områder  med  specielle  målsætninger. 
52. Udvalget  har  tilkendegivet  sin interesse  for,  at de 
foreslåede  tilpasninger  bliver  planlagt  ud fra en mere og mere  ren  økonomisk  betragtningsmåde..  Der  vil 
derfor  opstå  problemer  om  støtte  til visse  grupper 
landbrugere,  som  skal  planlægges  ud fra  en social-
politisk  synsvinkel. 
En miljøpolitik  burde  tage  den  rolle  i betragtning 
som landbrugerne  har,  når  det  gælder  beskyttelse  af 
dette  miljø.  Man  ville  således  kunne  undgå  beklagelige 
kollisioner  med  landbrugsproducenternes  økono-
miske  rolle. 
53. Udvalget  har  'lagt  vægt  på en stærk  struktur-
politik.  Erfaringen  viser,  at medlemsstater  som  Belgien 
og Nederlandene,  der  på dette  område  har  ført  en 
målrettet  politik,  ikke  har  kunnet  komme  uden  om 
at sammenknytte  denne  tilpasningspolitik  af land-
brugsstrukturer  med  interessen  for  at forøge  udbud-
dene  af ikke-landbrugsstillinger.  Der  er altså  en meget 
snæver  forbindelse  mellem  landbrugsstrukturpolitik  og 
regionalpolitik,  idet  sidstnævnte  selv  på en vis måde 
har berøring  med  industripolitikken. 
Derfor  understreger  Udvalget  igen,  især  ud  fra  de 
erfaringer,  der  er gjort  i de første  15 år af Fælles-
markedet,  det  organiske  bånd,  der  eksisterer  mellem 
de forskellige  aspekter  af landbrugspolitikken  og de 
øvrige  komponenter  i Det  europæiske  Fællesskabs 
økonomiske  politik. 
54. Udvalget  mener,  at det  påhviler  det  at afslutte 
denne  udtalelse  med  en  indtrængende  appel  til 
Fællesskabets  instanser. 
Kommissionens  kommende  forslag  vil give  mulighed 
for at bedømme  på hvilken  måde  forslagene  i det 
foreliggende  memorandum  vil  blive  tilpasset  til de 
mål,  man  sætter  sig for at nå. 
Udvalget  mener  imidlertid,  at det er væsentligt  endnu 
en gang  ud fra  den  erfaring,  der  er indvundet  i de 
seneste  år,  at medlemsstaterne  i bund  og  grund 
forlader  den  holdning,  de indtil  dato  har  indtaget. 
Man  kan  ikke  skabe  en fælles  landbrugspolitik,  hvis 
de principper,  den  ud fra en fælles  overenskomst  har 
været  baseret  på, med  regelmæssige  mellemrum  bliver 
gennemhullet,  når  staterne  har et ønske  om hver  gang 
at opnå  denne  eller  hin  fordel  herudover  eller  i 
modstrid  hermed.  Den  internationale  sammenhæng 
på landbrugsområdet  er helt  igennem  blevet  forandret 
siden  undertegnelsen  af Rom-traktaten.  Problemer  af 
Rom-traktaten.  Problemer  af verdensomspændende 
betydning  som  kræver  ansvarlighed  fra  Det  euro-
pæiske  Fællesskabs  side,  rejser  sig med  øget  styrke; 
for eks.  fødevarehjælp  og forbindelserne  med  udvik-
lingslandene.  Endvidere  har  de seneste  begivenheder 
vist de konsekvenser  visse  afhængighedsforhold  har 
haft for Fællesskabet  med  hensyn  til tredjelande.  Hvem 
28. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 115/31 
kan helt  præcist  angive  følgerne  af den  øjeblikkelige 
forsyningssituation  på  energiområdet  ? sig i den  kaotiske  tilstand,  som  man  ikke  for  øjeblikket 
kan komme  uden  om  at konstatere. 
Det er kun  gennem  en  fælles  politisk  vilje,  at dette 
Fællesskabs  medlemsstater  vil nå frem  til at udtænke 
den nødvendige  løsning,  navnlig  på landbrugsområdet. 
Uden  dette  element,  der  er af vital  betydning,  frygter 
Udvalget,  at man  ved  at foretage  den  ene  tilpasning 
efter  den  anden,  fortsat  lader  Fællesskabet  befinde Udfærdiget  i Bruxelles,  den  27.  februar  1974. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
Formand 
BILAG 
til udtalelse  fra  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
Følgende  ændringsforslag  blev  forkastet  under  debatten. 
Punkt  17 
Punkt  17 erstattes  af følgende  tekst: 
»Afdelingen  anerkender,  at den  fælles  landbrugspolitik  skal  ændres  væsentligt.  Disse  ændrin-
ger har  i første  række  til formål  at opnå  en rimeligere  fordeling  af de kriterier,  der  hidtil  er 
blevet  anvendfpå  fordelingen  af midlerne  fra EUGFL  med  henblik  på: 
— at give  en økonomisk  og social  impuls  til landbrugsstrukturpolitikken  og navnlig  til ind-
komststøtten  til familielandbrugsbedrifterne: 
— fremme  enhver  foranstaltning,  der har  til formål  at skabe  balance  på landbrugsmarkederne, 
at ændre  og forenkle  mekanismerne  i den  fælles  markedsordning  i forhold  til forbrugernes 
behov. 
Disse  ændringer  skal  desuden  lette  skabelsen  af større  finansielle  midler  i EØF,  for  at social-
fonden  kan  intervenere  effektivt  til fordel  for uddannelse  og faglig  videreuddannelse  af løn-
modtagere  og små  landbrugere«. 
Resultatet  af  afstemningen: 
Stemmer  for:  7, 
Stemmer  imod:  et  stort  flertal, 
Undlod  at stemme:  12. 
Punkt  34 
Punkt  34 suppleres  med  følgende  sætning: 
». . .kan  tilpasses  normalt.  Såfremt  disse  to ting  ikke  kan  forenes,  må der  fastsættes  direkte 
støtte  til landbrugsindkomsten«. 
Resultatet  af  afstemningen: 
Stemmer  for:  28, 
Stemmer  imod:  40, 
Undlod  at stemme:  11. 
Nr. C 115/32 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 28. 9. 74 
Punkt  38 
Punkt  38 slettes. 
Begrundelse 
Hvis  man  anser  det for nødvendigt  at nå frem  til nogle  produktionsmålsætninger,  bør man  også 
tage situationen  i andre  dele  af verden  i betragtning. 
Punkt  38 er derfor  overflødigt. 
Resultatet  af afstemningen: 
Stemmer  for:  30, 
Stemmer  imod:  50, 
Undlod  at stemme:  4. 
Udtalelse  om  landbrugsaspekterne  i de multilaterale  GATT-forhandlinger 
Den tekst  der  ligger  til grund  for  udtalelsen  er ikke  blevet  offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin  110.  plenarforsamling  afholdt  den  28.  og 29.  marts  1973  på 
forslag  fra sit præsidium  at afgive  en udtalelse  om  det  nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 118.  plenarforsamling  afholdt  i Bruxelles 
den 27.  og 28.  februar  1974  sin udtalelse  om  det  nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til den  beslutning,  som  dets  præsidie 
traf den  27. marts  1973  om at pålægge  Afdelingen  for 
forbindelser  udadtil  at udarbejde  en udtalelse  om 
Kommissionens  memorandum  til Rådet  om  udvik-
lingen  af et fælles  syn  på handelen  med  henblik  på de 
forestående  multilaterale  GATT-forhandlinger, 
under  henvisning  til Udvalgets  synspunkt,  hvorefter 
man  skulle  oplyse  om  dennes  oprindelige  reaktion  på 
den fælles  holdning  og forbeholde  sig  ret  til på et senere  tidspunkt  at foretage  en detaljeret  gennemgang 
af disse  forhandlingers  forskellige  aspekter, 
under  henvisning  til sin udtalelse  af 24.  maj  1973  om 
det ovennævnte  memorandum, 
under  henvisning  til den  supplerende  udtalelse  fra 
Landbrugsafdelingen  om  forhandlingernes  landbrugs-
mæssige  aspekt,  der  blev  afgivet  den  4. oktober  1973, 
under  henvisning  til den  beretning,  der  blev  forelagt 
af ordføreren,  hr. Rømer,  og den  udtalelse  afdelingen 
vedtog  på mødet  den  15.  januar  1974,  og