Henstilling med henblik på

RÅDETS HENSTILLING

om gennemførelsen af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik i de medlemsstater, der har euroen som valuta

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 136, sammenholdt med artikel 121, stk. 2,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen[1],

som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,

som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og

som tager følgende i betragtning:

(1) Den […] drøftede Eurogruppen gennemførelsen af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik i de medlemsstater, der har euroen som valuta, og konkluderede, at der er behov for yderligere at styrke den politiske samordning og overvågningen af gennemførelsen af henstillingerne til disse medlemsstater.

(2) Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Europa-Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

(3) Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014). Medlemsstaterne og Den Europæiske Union i den udstrækning, det var relevant, blev opfordret til at tage retningslinjerne i betragtning i deres økonomiske politikker.

(4) Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første årlige vækstundersøgelse, som markerer starten på en ny cyklus med økonomisk styring i EU og det første europæiske halvår med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien.

(5) Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne for finanspolitisk konsolidering og strukturreformer (i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. februar og 7. marts 2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige vækstundersøgelse). Det understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde budgetter og finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten. Det opfordrede medlemsstaterne til at omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger, der skal medtages i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

(6) Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

(7) I april og maj 2011 afleverede medlemsstaterne i euroområdet deres stabilitetsprogrammer for perioden 2011-2014 samt deres nationale reformprogrammer for 2011. Disse programmer er blevet vurderet inden for samme tidsrum.

(8) De første ti års erfaringer med euroen bekræftede generelt de mange fordele ved en fælles valuta. Imidlertid førte den globale krise til en alvorlig nedgang i 2009, hvor euroområdets BNP faldt til under 2006-niveauet. Selv om det steg igen i 2010, ligger produktionen stadig under niveauet i 2007. Som følge heraf steg arbejdsløsheden i euroområdet fra 7,6 % i 2007 til 10,1 % i 2010. De offentlige finanser i euroområdet blev forringet, hvilket gav anledning til en væsentlig revurdering af statsgældsrisikoen i visse medlemsstater og bragte den makrofinansielle stabilitet i fare. Der er nu fremgang i økonomien igen, dog med afvigelser mellem medlemsstaterne, der afspejler både strukturelle og konjunkturbetingede forskelle. Krisen udløste en reduktion af de makroøkonomiske ubalancer, der havde udviklet sig, før krisen satte ind. Det er dog endnu ikke klart, om denne korrektion er tilstrækkelig og holdbar.

(9) Generelt begyndte de offentlige finanser i euroområdet at blive bedre i 2010, og ifølge Kommissionens forårsprognose forventes der en fortsat bedring i 2010, såfremt den nuværende politik videreføres. Den offentlige gæld vil dog fortsat være stigende indtil 2012. I betragtning af kombinationen af ringe potentiel vækst og en ugunstig demografisk udvikling kan den offentlige gæld bringe den langsigtede finansielle stabilitet i fare, hvis der ikke sker en korrektion i de kommende år. I 2010 faldt underskuddet i euroområdet til 6,0 % af BNP, mens gældskvoten steg til 85,1 % af BNP. Ifølge målene i stabilitetsprogrammerne for 2011 vil euroområdets underskud falde til 1,3 % af BNP i 2014, og gældskvoten vil begynde at falde igen til under 85 % af BNP i 2014 efter at have toppet i 2012. En sådan finanspolitisk konsolidering i euroområdet som helhed vil i det store hele kunne forenes med et styrket opsving. Planen om at lægge vægt på udgiftsbesparelser frem for skatteforøgelser øger sandsynligheden for, at konsolideringen bliver en succes. Der er dog stadig bekymring for gennemførelsen af planerne i praksis for en række landes vedkommende. Desuden har flere medlemsstater i euroområdet for nylig indført nye finanspolitiske regler eller varslet en stramning af de eksisterende regler, men i nogle medlemsstater skal der yderligere foranstaltninger til for at opnå den fulde effekt af disse regler. I betragtning af den aldrende befolkning er reformerne af pensions- og socialsikringssystemerne endnu ikke tilstrækkelige til at sikre finanspolitisk stabilitet.

(10) EU's politiske udspil som reaktion på krisen har forbedret det finansielle systems funktion og stabilitet. Den finansielle sektor i en række medlemsstater i euroområdet står over for udfordringer som blandt andet bankernes udsættelse for yderligere tab i deres aktivbeholdninger eller en stramning af betingelserne på refinansieringsmarkederne, videreførelse af banksektorens omstrukturering og rekapitalisering og fortsat afvikling af den offentlige støtte til banksektoren.

(11) Det er nødvendigt at forbedre produktiviteten og konkurrenceevnen for at øge vækstpotentialet i euroområdet og rette op på de makroøkonomiske ubalancer i euroområdet. I denne henseende har medlemsstaterne i euroområdet varslet en række strukturelle reformer i deres nationale reformprogrammer. Der mangler dog stadig tiltag for at forbedre produkt- og arbejdsmarkedernes og særlig servicesektorens funktion, sikre en vækstvenlig finanspolitisk konsolidering og forbedre lønfastsættelsesordningerne.

(12) For at sikre, at ØMU'en fungerer tilfredsstillende, har medlemsstaterne i euroområdet en særlig forpligtelse til at betragte deres økonomiske politikker som et fælles anliggende på grund af muligheden for afsmittende virkninger mellem lande med en fælles valuta. Derfor har det vist sig nødvendigt at foretage en mere omfattende og løbende revision af samordningen af den økonomiske politik på EU- og euroområdeplan i lyset af krisen og de aktuelle udfordringer. Den integrerede årlige overvågningscyklus under det europæiske halvår, det styrkede regelværk for økonomisk styring, som Kommissionen har foreslået, oprettelsen af Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici og de europæiske overvågningsagenturer samt den europæiske stabilitetsmekanisme er afgørende elementer, men nogle af disse mangler endnu at blive vedtaget og/eller gennemført fuldt ud. Europluspagten styrker yderligere denne ramme.

(13) Kommissionen har vurderet stabilitetsprogrammerne og de nationale reformprogrammer i medlemsstaterne i euroområdet[2] på baggrund af behovet for at styrke den samlede økonomiske styring i euroområdet. Den finder det nødvendigt, at budgetmålene overholdes nøje og i visse medlemsstater strammes, og at der træffes yderligere foranstaltninger for at styrke de finanspolitiske regler og den finanspolitiske holdbarhed. Der bør også tages yderligere skridt til at forbedre den finansielle stabilitet, incitamenterne til at arbejde, lønfastsættelsesordningerne, effektiviteten i servicesektoren og den økonomiske styring i euroområdet,

HENSTILLER, at de medlemsstater, der har euroen som valuta, træffer foranstaltninger i perioden 2011-2012 med henblik på følgende:

1) Medlemsstaterne bør nøje overholde de budgetmål, der er opstillet i deres stabilitetsprogrammer for 2011 og i aftalememorandummerne med de medlemsstater, der modtager finansiel støtte fra EU/IMF, og, hvor det er relevant, styrke konsolideringsindsatsen i overensstemmelse med Rådets udtalelse.

2) De bør sikre finanspolitisk disciplin på både nationalt og subnationalt plan ved at indføre finanspolitiske regler, der støttes af tilstrækkeligt stærke og bindende lovrammer.

3) De bør gennemføre reformer af socialsikringssystemerne, der sikrer finanspolitisk holdbarhed, især ved at tilpasse pensionssystemerne til den demografiske situation i de enkelte lande og under behørig hensyntagen til, at pensions- og socialydelserne skal være tilstrækkelige.

4) Det finansielle systems funktion og stabilitet bør forbedres, idet der umiddelbart følges op på resultaterne af den kommende EU-dækkende stresstest for at sikre, at banksektoren bliver robust over for eventuelle yderligere tab eller finansieringsbegrænsninger, og at urentable finansielle institutioner kan omstruktureres eller forlade markedet, uden at det skaber urimelige spændinger på finansmarkederne.

5) Der bør gennemføres yderligere skattereformer, der lægger vægt på vækstvenlige beskatningskilder og samtidig bevarer de samlede skatteindtægter, især ved at skatten på lønindkomster sænkes for at gøre det attraktivt at arbejde; når de offentlige udgifter reduceres, bør vækstfremmende foranstaltninger som udgifter til forskning og udvikling, uddannelse og energieffektivitet beskyttes; hvor det er nødvendigt, bør lønfastsættelses- og lønreguleringsordningerne tilpasses i samråd med arbejdsmarkedets parter for at sikre, at lønningerne udvikler sig i takt med produktiviteten og konkurrenceevnen.

6) Der bør indføres yderligere reformer i servicesektoren, navnlig bør uberettigede restriktioner for de liberale erhverv, detailhandelen og netværksindustrierne ophæves.

7) Medlemsstaterne bør opfylde de tilsagn fuldt ud, som de har afgivet i europluspagten, for at styrke væksten, konkurrenceevnen og beskæftigelsen i området.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

[1] EUT C … af… , s. .

[2] SEK(2011) 737.