ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6.11.

EØSU mener, at fristen for forelæggelse af rapporten om anvendelsen af dette forslag er for lang, og i betragtning af vigtigheden af de mål, der forfølges, mener udvalget, at fristen bør forkortes. En anden mulighed er indførelse af et system med løbende delevaluering, således at man tidligt kan opdage eventuelle afvigelser i anvendelsen og i givet fald tage de nødvendige skridt til at tilpasse forslaget og dets gennemførelse.
4.8.

EØSU er enigt i, at det er absolut nødvendigt at råde over et europæisk forum, hvor alle berørte parter kan drøfte situationen for akvakulturen og fremsætte konsensusbaserede henstillinger til EU og medlemsstaterne, således som det var tilfældet med Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur. Derfor hilses det nye Rådgivende Råd for Akvakultur — med dets brede repræsentation af erhvervs-, arbejdsmarkeds- og miljøaktører samt forskere og forbrugere — velkommen. Udvalget beklager dog forsinkelsen i dets oprettelse og iværksættelse, som har betydet tre års tomgang fra nedlæggelsen af komitéen, til det nye råd kunne begynde at fungere.
4.14.

Kunstige barrierer hindrer virksomheder, navnlig SMV'erne, i at udvikle sig spontant. Virksomheder søger efter samordnede foranstaltninger for at omgå problemer eller overvinde hindringer med henblik på at sikre markedspositioner. Vertikale og horisontale aftaler mellem erhvervsaktører og distributører samt forskellige former for markedssegmentering, der generelt betragtes som uberettiget geoblokering, må ofte også betragtes som defensive foranstaltninger over for det, virksomhederne betragter som vilkårlige nationale hindringer. Omkostningerne til forsendelse og eftersalgsservice kan f.eks. vise sig at blive højere på grund af nationale politikker. En virksomhed, der er forpligtet til at levere under alle omstændigheder, vil måske finde det vanskeligt at leve op til sine forpligtelser i lyset af de ukendte betingelser.
3.5.

Kommissionen foreslår at fjerne kravet om dobbeltmeddelelse af passageroplysninger og justere de eksisterende meldekrav for alle operatører ved at give mulighed for registrering af oplysninger om antallet af ombordværende i et eksisterende elektronisk system. I tilfælde af en nødsituation eller en ulykke vil det således være muligt øjeblikkeligt at videregive oplysninger til den kompetente myndighed i stedet for hente dem i rederiets system inden afrejse fra og ankomst til en anløbshavn i EU. Derved sikres det endvidere, at de krævede oplysninger om besætning og passagerer — for hver sejlads over 20 sømil — registreres i samme elektroniske system i stedet for i rederiets system inden afrejse fra eller ankomst til en anløbshavn i EU.
4.1.3.

EØSU understreger, at det er nødvendigt, at Kommissionen fortsætter sit arbejde for at fremme konkurrencen ved at reducere de skattebetingede konkurrenceforvridninger, der er et resultat af skævheder mellem de 28 skattesystemer. Det komplicerede system for interne afregningspriser, som i øjeblikket gælder for koncerninterne transaktioner, er særdeles omkostnings- og byrdefuldt for virksomheder, der opererer i EU, og fører til tvister mellem medlemsstaternes myndigheder og dobbeltbeskatning af virksomheder. Det vil være hensigtsmæssigt at indføre et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag (FKSSG) for virksomheder med grænseoverskridende aktiviteter.
5.1.3.

Ny litra za) — I denne litra præciseres det, at »tilsvarende materiale« betyder en aluminiumlegering eller et andet ikke-brændbart materiale, som ved anvendelse af isolation bibeholder egenskaber, der svarer til ståls, i henseende til holdbarhed og mekanisk modstandsevne ved afslutningen af den foreskrevne standardbrandprøvning. Nogle medlemsstater har ikke certificeret aluminiumsskibe i henhold til dette direktiv, hvorfor EØSU i princippet glæder sig over denne præcisering. EØSU anbefaler dog, at de tilsvarende tekniske standarder, der er omfattet af bilaget til direktiv 2009/45/EF, præciseres yderligere i samarbejde med nationale eksperter. Endelig mener EØSU, at den nye definition af »tilsvarende materiale«, navnlig henvisningen til »et andet ikke-brændbart materiale«, kan forvirre, da den ikke i tilstrækkelig grad angiver, hvilken type materiale, et materiale skal svare til for at være omfattet af det ændrede direktivs anvendelsesområde.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 34/182

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1920/2006 for så vidt angår udvekslingen af oplysninger, systemet for tidlig varsling og risikovurderingsproceduren for nye psykoaktive stoffer

(COM(2016) 547 final — 2016/261 (COD))

(2017/C 034/31)

Anmodning om udtalelse Rådet, 07/09/2016 Retsgrundlag Artikel 148, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (COM(2016) 547 final — 2016/261 (COD)) Kompetence Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab Vedtaget på plenarforsamlingen 19/10/2016 Plenarforsamling nr. 520 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 228/2/5

Da EØSU fuldt ud går ind for forslagets indhold, og da EØSU allerede har behandlet dette emne i sin udtalelse om »Nye psykoaktive stoffer« (EESC-2013-06166-00-00-AC-TRA), vedtaget den 21. januar 2014 (1), besluttede det på sin 520. plenarforsamling den 19. og 20. oktober 2016, mødet den 19. oktober 2016, at afgive en udtalelse, som støtter det fremsatte forslag, og at henvise til den holdning, det gav udtryk for i ovennævnte dokument.

Bruxelles, den 19. oktober 2016. Georges DASSIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EØSU's udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Nye psykoaktive stoffer«, COM(2013) 619 final — 2013/0305 (COD), COM(2013) 618 final — 2013/0304 (COD) (EUT C 177 af 11.6.2014, s. 52).
2.2.2.

For så vidt angår skabelsen af de nødvendige betingelser for anvendelse af principperne om »første asylland« og »sikkert tredjeland« med henblik på tilbagesendelse af asylansøgere, påpegede EØSU allerede i sin udtalelse om Etablering af en fælles EU-liste over sikre oprindelseslande (4), at det stadig er for tidligt at udarbejde en dækkende liste. En liste over sikre oprindelseslande kræver enighed om fælles kriterier, som fastsat i direktiv 2013/32/EU, og vurderingen af et land kræver specifikke, konkrete og præcise indikatorer baseret på oplysninger fra især UNHCR, EASO, Europarådet, Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og andre menneskerettighedsorganisationer. EØSU advarer om, at disse principper under ingen omstændigheder må anvendes på lande, der overtræder menneskerettighederne og retsstatsprincippet. Desuden kan et tredjeland kun betragtes som »sikkert«, når det er garanteret, at landet overholder princippet om »non-refoulement« og derudover har anerkendt og gennemfører Flygtningekonventionen, New York-protokollen af 31. januar 1967 vedrørende flygtninges retsstilling og andre relevante traktater fuldt ud.
3.2.

EØSU mener, at der er behov for præcisering for så vidt angår Bruxelles IIa-forordningens anvendelsesområde. Det fremgår ikke af Kommissionens forslag, om nye former for ægteskab eller skilsmisse er omfattet af forordningen. Hvad der skal forstås ved ægteskab, er ikke klart defineret, men derimod indforstået. Selv når der tages udgangspunkt i en »national« opfattelse af ægteskabet, skal medlemsstaterne tage højde for artikel 21 i EU's charter om grundlæggende rettigheder, som forbyder forskelsbehandling på grund af seksuel orientering. EØSU foreslår, at det i en af forordningens betragtninger præciseres, at der skal tages højde for artikel 21.
3.11.

Forslaget om revision af EuVECA- og EuSEF-forordningerne bidrager til realiseringen af et centralt mål for EU's politik: at forbedre adgangen til långivning for SMV'er og sociale virksomheder. EØSU er derfor overbevist om, at de relevante regler for långivning i Basel III-aftalen, der gennemføres i EU ved hjælp af et direktiv (CRD 4) og en forordning (CRR), må ændres. I den forbindelse skal der ud over den såkaldte faktor til støtte for SMV'er (»SME Supporting Factor«) også indarbejdes en faktor til støtte for sociale virksomheder (»Social Enterprises Supporting Factor«) i CRR med det formål at sænke kravene til egenkapital og dermed risikoen i forbindelse med investeringer i sociale virksomheder. Der er tale om koefficienter, som det er nemt at finde frem til, og som ikke medfører omkostninger for de offentlige finanser i medlemsstaterne. EØSU anser dette for at være absolut nødvendigt, eftersom SMV'erne er rygraden i EU's økonomi og sikrer EU's globale konkurrenceevne. De er nøglen til vækst og beskæftigelse.
2.3.

Formålet med forslaget er at forlænge det europæiske statistiske program til at omfatte perioden 2018-2020 og yde den finansielle støtte, der skal sætte ESS i stand til at: — levere statistiske oplysninger af høj kvalitet og lukke de statistiske huller, som det haster mest at gøre noget ved, med fokus på en række af de prioriterede områder, som falder ind under Kommissionens 10 politiske prioriteter — opbygge den permanente kapacitet, der er nødvendig for at kunne reagere hurtigere på nyopståede behov og for at kunne tilpasse den statistiske infrastruktur, så den kan udnytte potentialet i nye datakilder — styrke partnerskabet inden for og uden for ESS for yderligere at forbedre systemets produktivitet og sikre dets førerposition inden for officiel statistik på verdensplan.
4.10.

Udvalget mener, at man skal være særlig opmærksom på importerede mismatch, der undergraver effektiviteten af regler, som har til formål at eliminere hybride mismatch. Udvalget støtter Kommissionens indsats for at modvirke dobbeltfradrag eller fradrag uden medregning, som opnås gennem importerede mismatch, som beskrevet i artikel 9, stk. 4 og 5, men mener, at der er brug for yderligere afklaring.
3.6.

En omfattende strategi for cybersikkerhed bør indeholde følgende tiltag: — et stærkt EU-lederskab, der tilvejebringer de nødvendige politikker, lovgivninger og institutioner for at sikre et højt beskyttelsesniveau i hele Unionen — cybersikkerhedspolitikker, der forbedrer den individuelle og kollektive sikkerhed, og som respekterer borgernes ret til privatliv og andre grundlæggende værdier og frihedsrettigheder — øget bevidstgørelse blandt borgerne omkring de risici, der er forbundet med at anvende internettet, samt tilskyndelse til proaktive beskyttelsesforanstaltninger for så vidt angår borgernes digitale enheder, identiteter, privatliv og onlinetransaktioner — omfattende styring i alle medlemsstater for at garantere en sikker og robust kritisk informationsinfrastruktur — en informeret og ansvarlig indsats fra alle virksomheder for at garantere, at deres IKT-systemer er sikre og robuste nok til at beskytte deres aktiviteter og kundernes interesser — en proaktiv tilgang til internetudbydere med henblik på at beskytte kunderne mod cyberangreb — en strategisk og operationel tilgang til cybersikkerhed i hele EU og et tæt partnerskab mellem regeringerne, den private sektor og borgerne — en designstyret tilgang til indarbejdelse af cybersikkerhed i forbindelse med udviklingen af internetteknologier og -tjenester — passende investeringer i viden om cybersikkerhed og udvikling af færdigheder med det formål at sikre en stærk arbejdsstyrke inden for cybersikkerhed — gode tekniske cybersikkerhedsstandarder og tilstrækkelige FUI-investeringer til at støtte udviklingen af en stærk cybersikkerhedsindustri og løsninger i verdensklasse — et aktivt internationalt samarbejde med tredjelande med det formål at udvikle en koordineret global politisk tilgang til trusler mod cybersikkerheden.
4.10.

Udvalget holder fast ved, at EFSI skal bevæge sig henimod en afbalanceret geografisk dækning af hele EU, hvor der tages hensyn til den samlede økonomiske aktivitet i hvert enkelt land og initiativets efterspørgsels- og markedsstyrede karakter, uden at fastsætte kvoter på forhånd, og ved at bibeholde tilstrækkelig fleksibilitet i bevillingen af midler mellem sektorerne. EØSU er enig i, at det giver mening at styrke Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning (EIAH), så det kan optrappe sine egne aktiviteter i de forskellige lande. Udvalget tilslutter sig ligeledes muligheden for at anvende de europæiske struktur- og investeringsfonde til at medfinansiere EFSI-projekter problemfrit og uden bureaukratiske hindringer.
5.7.1.

De hidtidige løntærskler på mindst 1,5 gange den gennemsnitlige, årlige bruttoløn, hhv. 1,2 gange i erhverv med mangel på arbejdskraft, kan i enkelte EU-medlemsstater udgøre en hindring, navnlig for de nyuddannede på arbejdsmarkedet. Derfor ses en sænkning af løntærsklerne som et rigtigt skridt, som fagforeningerne dog stiller sig kritisk over for. Efter EØSU's opfattelse bør det sikres, at højtkvalificerede nyuddannede på arbejdsmarkedet under ingen omstændigheder lønnes under gennemsnitslønnen. Tærsklen på 0,8 i Kommissionens forslag er for lav.
1.8.

Det understreger endvidere, at nok ønsker de lokale befolkninger at bevare deres kultur, men de vil også gerne kunne udnytte de muligheder, som en bæredygtig økonomisk og social udvikling fører med sig, og som bl.a. handler om at forbedre de materielle og immaterielle kommunikationsmidler. EØSU gør gældende, at civilsamfundet skal kunne spille en aktiv rolle i forbindelse med fremme af de lokale befolkningers interesser og bekymringer, idet de ikke blot bør være tilskuere, men aktører i politikken om Arktis. EØSU slår til lyd for at gøre en større indsats for at beskytte Arktis' ressourcer, som er kommende generationers naturkapital, og betragte de miljøforandringer, der i øjeblikket sker i regionen, som en indikator for europæiske og globale fremskridt inden for klimabeskyttelse. De arktiske regioner skal beskyttes, og klimaændringerne bekæmpes på en måde, der tager hensyn til og ikke er til skade for regionens beboere.
4.3.1.

Udvalget tilslutter sig Kommissionens henstilling om, at de nationale standardiseringsorganer, når de afgør, om der skal udvikles en national standard for tjenesteydelser, tager hensyn til den europæiske dimension og overvejer, om det i stedet vil være at foretrække at udvikle en europæisk standard. Dette kunne muligvis bidrage til, at hindringer og potentielle konflikter på området for tjenesteydelser reduceres.
4.12.

Personoplysninger er klingende mønt på vore dages digitale marked, men mange forbrugere synes ikke at være klar over, at de for at få adgang til mange tilsyneladende gratis tjenester betaler med deres personlige data, som derefter kan sælges eller deles med tredjeparter. Hertil kommer, at uagtet alle eksisterende og planlagte forbrugerbeskyttelsesforanstaltninger står brug af internettet og beskyttelse af privatlivets fred teknisk set i et modsætningsforhold, da der altid er mulighed for, at dygtige specialister kan få adgang til så godt som alle data. Det er derfor nødvendigt, at borgere i alle aldre — hvoriblandt de yngste og de ældste er de mest sårbare — også gøres opmærksomme på disse farer.
EU's evne til at reagere på nuværende og fremtidige udfordringer vil afhænge af den kvalitative og den kvantitative dimension af EU's interventionsstrategier. Debatten om FFR bør fokusere på dens evne — både hvad angår de afsatte midler og budgettets struktur — til at udstyre EU med de midler, der er nødvendige for, at unionen kan realisere sine strategiske prioriteter uden at øge skattebyrden for borgerne og erhvervslivet, dvs. om den på EU-niveau kan skabe en »merværdi«, der modsvarer byrden for borgerne. Hermed menes en europæisk merværdi, hvor der er bred politisk opbakning bag en indsats fra EU's side, som er til virkelig gavn for dens borgere.

Blandt tiltagene med størst europæisk merværdi peger EØSU på følgende: bidrag til finansieringen af store investeringsprojekter og innovation (Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer); fremhævelse af de potentielle positive bidrag fra migranter og flygtninge til økonomien, arbejdsmarkedet og samfundsdynamikken; overvågning af og støtte til gennemførelsen af de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) i perioden 2014-2020; styrkelse af den sociale søjle. Det kan være nyttigt og nødvendigt med et specifikt instrument til bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed, usikre ansættelsesforhold og fænomenet med unge, der hverken er under uddannelse eller i arbejde.
2.10.

Samtidig kan det være problematisk at gøre deltagelse i integrationsforanstaltninger til en forudsætning for at få adgang til andre tjenester såsom social bistand (jf. artikel 34), og et sådant krav bør formuleres med omhu. Integrationsforanstaltninger bør være meget tilgængelige og nyttige for at lette deltagelsen heri. Personer, der nyder international beskyttelse, kan udelukkes fra integrationsforanstaltninger og fra tjenesteydelser, for hvilke der kræves deltagelse i integrationsforanstaltninger såsom sprogindlæring, uddannelse og beskæftigelse.
1.3.

For fartøjer, der fanger fiskebestande, som der er fastsat samlede tilladte fangstmængder for (TAC'er), betyder dette, at de skal indstille fiskeriet, så snart kvoten for en af de pågældende bestande er opbrugt. Inden grundforordningen (2) trådte i kraft, havde fartøjerne ikke pligt til at indstille fiskeriet, når deres kvote for en af disse bestande var brugt op. De kunne i stedet fortsætte fiskeriet efter andre målarter, og de fortsatte således med at fange arter, for hvilke kvoterne allerede var opbrugt, også selv om de ikke havde ret til at lande disse fangster. Sådanne fangster, der var taget ud over kvoten, skulle smides ud igen. Når kvoten for den pågældende bestand nu om dage er brugt op, blokerer den for yderligere fiskeri efter andre bestande. Der bør derfor tages højde for den kendsgerning, at visse bestande fanges sammen i blandet fiskeri, når TAC'erne for disse bestande fastsættes. En sådan strategi skulle være til fordel for både bevarelsen og udnyttelsen af bestandene. Dette forslag er baseret på en sådan strategi.
1.4.

Landbrugets og skovbrugets rolle tilskynder til en helhedsorienteret tilgang i EU's klimapolitik. Der skal tages hensyn til reduktion af emissionerne og kulstofbinding såvel som til udfordringerne, for så vidt angår tilpasning og fødevaresikkerhed. Parisaftalen indfører en stærk forpligtelse til at handle for at »holde stigningen i den gennemsnitlige globale temperatur et godt stykke under 2 oC […] og videreføre den globale indsats for at begrænse temperaturstigningen til 1,5 oC«, samt »forøge evnen til at tilpasse sig til de negative virkninger af klimaændringer og fremme modstandsdygtigheden over for klimaændringer og udvikling af lave drivhusgasemissioner på en måde, der ikke truer fødevareproduktionen«. Det er derfor vigtigt at tage fat på behovet for øget modstandsdygtighed i landbrugssektoren, samtidig med at man afbøder klimaforandringerne.
1.6.

Såfremt man ikke vælger en udsættelse, mener udvalget, at det kan risikere at gå ud over de vigtigste målsætninger på området (jf. ovenstående og nedenstående), hvilket absolut ikke kan være ønskeligt. Udvalget er enig i, at den større gennemsigtighed, som PRIIPS-forordningen medfører, samt harmoniseringen af pligten til at stille information til rådighed er til gavn for det indre marked for finansielle tjenesteydelser ved at skabe lige vilkår for de forskellige produkter og distributionskanaler. Den foreliggende forordning vil således ikke blot være til gavn for forbrugere og investorer, men også bidrage til fortsat genopretning af forbrugernes tillid til sektoren for finansielle tjenesteydelser. Derudover ville en forkastelse af den delegerede retsakt mindre end 4 måneder før teksternes ikrafttrædelse stille markedsaktørerne over for retsusikkerhed og meget alvorlige problemer med gennemførelsen.
4.3.4.

EØSU tilslutter sig denne tilgang, men advarer om, at det vil være nødvendigt at revidere den og overveje, om det vil være hensigtsmæssigt at inddrage andre faktorer i forbindelse med anvendelsen af kriterier for en passende kategorisering; man kan ikke forvente at få alle faktorer med, da den kollaborative økonomi er kompleks og forskelligartet, og det er vanskeligt at vide, hvordan den kommer til at udvikle sig i fremtiden (en model, som skal være uafhængig, mulig at overføre, universel og virke fremmende for innovation).
2.1.

Grundforordningerne for de tre agenturer — Eurofound, Cedefop og EU-OSHA — vil gennem disse foreslåede forordninger blive rettet ind efter den fælles tilgang til decentrale agenturer. Denne tilgang blev vedtaget af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen i 2012 og skal tjene som grundlag for en vis grad af standardisering i de europæiske agenturer mht. konsistens, effektivitet, ansvarlighed og gennemsigtighed. Ifølge den fælles tilgang »bidrager agenturerne til gennemførelsen af vigtige EU-politikker og hjælper dermed alle institutioner, navnlig Kommissionen, med at koncentrere sig om centrale opgaver inden for politikudformning. Agenturerne spiller også en rolle, når det gælder om at støtte beslutningsprocessen, da de samler den tekniske eller specialiserede kompetence, der er tilgængelig på europæisk eller nationalt niveau, og er således med til at forbedre samarbejdet mellem medlemsstaterne og EU på vigtige politikområder.« I modsætning til de andre EU-agenturer deler de tre omhandlede agenturer en tradition for trepartsstyring, hvor repræsentanter for regeringer, arbejdstagere og arbejdsgivere fra hver medlemsstat institutionelt indgår i styringen af agenturerne. Ved at forankre agenturernes arbejde så fast i medlemsstaternes virkelighed sikres den aktuelle og politiske relevans af deres arbejde. Den aktuelle opgave med at tilpasse grundforordningerne for de tre agenturer giver mulighed for at fastlægge og fremhæve de specifikke mekanismer for trepartsstyring, som har udviklet sig over tid i hvert enkelt agentur, og for at sikre, at allerede indført god praksis fastholdes.
1.13.

Der er stigende interesse for at anvende små satellitter til kommunikations- og overvågningssystemer. Selv inden for markedet for jordobservation forventes der betydelig vækst i markedet for små satellitter på grund af nye anvendelser. Derfor er det vigtigt for EU at fokusere på udviklingen af små satellitter og nanosatellitter for at drage fordel af dette marked. Samtidig vil der være tale om en mulighed, ikke blot for mindre medlemsstater, men også for private aktører. EØSU understreger imidlertid, at en sådan forøgelse af mindre bekostelige satellitter til overvågning af jordens overflade vil resultere i enorme mængder data. Beskyttelse af alle borgeres og brugeres privatliv bør prioriteres med stor bevidsthed og strenge regler (2).
4.5.

EØSU erkender, at en yderligere styrkelse og udvikling af euroen kræver en enorm indsats lige nu og også i den nærmeste fremtid for at sikre varig velstand og stabilitet i euroområdet, men det mener samtidig, at følgende målsætninger er ønskelige: — etablering af en fælles ekstern repræsentation af euroområdet i internationale fora (Den Internationale Valutafond, OECD osv.) (4) — udvikling af finanspolitisk fleksibilitet og en finanspolitisk kapacitet for euroområdet, herunder muligheden for at udstede euroobligationer gennem potentielle institutionelle foranstaltninger såsom oprettelse af et fælles finansministerium for euroområdet (5) — styrkelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder gennem en passende social dialog og inddragelsen af arbejdsmarkedets parter i alle lovgivningsinitiativer (6) — etablering af en specifik proces for makroøkonomisk dialog for euroområdet som foreslået i EØSU's tidligere udtalelser (7) — styrkelse af den demokratiske kontrol over EU-politikker (8).