Nr. C 87/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 4. 90 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om indførelse af en definitiv markedsordning for vejgods­
transport 
KOM(90) 64 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 19. februar 1990) 
(90/C 87/04) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 75, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I henhold til artikel 3, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 
3164/76 ('), som ændret ved forordning (EØF) nr. 
1841/88 (2), skal Rådet træffe afgørelse om, hvilke 
foranstaltninger der skal træffes i tilfælde af krise inden 
for vejgodstransport; 
det er derfor absolut nødvendigt at indføre en beskyttel­
sesmekanisme på fællesskabsplan for at imødegå eventu­
elle forstyrrelser på markedet og for, i givet fald, at 
afhjælpe krisen; 
der bør i denne forbindelse træffes foranstaltninger, der 
er egnede til at afhjælpe krisen; der bør fastlægges en 
tilpasset beslutningsprocedure; arten af de foranstalt­
ninger, der skal træffes i tilfælde af krise, bør nærmere 
angives, og det bør overvåges, at de nødvendige statis­
tiske oplysninger for anvendelsen af beskyttelsesklau­
sulen foreligger; 
der gøres opmærksom på, at bestemmelserne i nærvæ­
rende forordning ikke indskrænker anvendelsen af 
EØF-Traktatens konkurrencebestemmelser eller Rådets 
forordning (EØF) nr. 4059/89 (3) — 
(') EFT nr. L 357 af 29. 12. 1976, s. 1. 
(2) EFT nr. L 163 af 30. 6. 1988, s. 1. 
(3) EFT nr. L 390 af 30. 12. 1989, s. 3. Artikel 1 
Denne forordning finder anvendelse på vejgodstransport, 
der udføres på Fællesskabets område under udøvelse af 
en transport, der foretages 
— i en medlemsstat 
— mellem medlemsstater. 
Artikel 2 
1. I denne forordning forstås ved »krise«, at der på 
markedet for vejgodstransport for fremmed regning 
opstår en alvorlig uligevægt mellem udbud og efter­
spørgsel, som kan tænkes at blive af vedvarende 
karakter, og som medfører, at: 
— den transportkapacitet, der udbydes på dette marked, 
langt overstiger efterspørgslen 
— de gennemsnitlige omkostninger ikke dækkes for en 
virksomhed, der er forsvarligt ledet, og som opererer 
på dette marked, og at et betydeligt antal virksomhe­
ders økonomiske ligevægt og eksistens derfor bringes 
i fare, medmindre der ifølge prognoserne på kort og 
mellemlang sigt for det pågældende marked kan 
forventes kraftige og vedvarende forbedringer. 
2. Krisen kan påvirke det i stk. 1 omhandlede trans­
portmarked eller et udsnit heraf, hvor transportvirksom­
heden i særlig grad er knyttet til et bestemt geografisk 
område i en eller flere medlemsstater, et produkt, en 
type aktivitet, en trafikforbindelse eller en kategori af 
motorkøretøjer på betingelse af, at det pågældende 
udsnit omfatter en betydelig del af fællesmarkedet. 
5. 4. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 87/5 
Artikel 3 
Med henblik på at kunne følge markedsudviklingen og 
påvise en eventuel krise indsamler Kommissionen neden­
stående statistiske oplysninger om vejgodstrafikken, uden 
at dette dog indskrænker anvendelsen af gennemførelses­
bestemmelserne til Rådets direktiv 78/546/EØF ('): 
— de gennemsnitlige omkostninger og priserne for de 
forskellige transportformer 
— virksomhedernes antal og struktur 
— efterspørgslens udvikling 
— beskæftigelsens udvikling inden for sektoren 
— antal, kapacitet og udnyttelsesgrad for motorkøretø­
jerne 
— de af virksomhederne foretagne og planlagte investe­
ringer 
— salget af motorkøretøjer. 
På grundlag af disse oplysninger opstiller Kommissionen 
indikatorer hver tredje måned. Medlemsstaterne bistår i 
fornødent omfang Kommissionen hermed. 
Artikel 4 
1. Kommissionen vedtager, efter anmodning fra en 
medlemsstat eller på eget initiativ og i henhold til den i 
artikel 8 definerede procedure, i givet fald de nødven­
dige foranstaltninger for at afhjælpe krisen; disse foran­
staltninger vedrører transportmarkedet eller et udsnit 
heraf, som omhandlet i artikel 2, stk. 2. 
2. Når Kommissionen har modtaget en anmodning fra 
en medlemsstat, træffes afgørelsen inden for en frist på 
30 dage regnet fra datoen for modtagelsen af medlems­
statens anmodning, som skal være behørigt udfyldt med 
de i artikel 6 anførte oplysninger og med enhver anden 
oplysning, som medlemsstaten anser for hensigtsmæssig. 
Gyldighedsperioden for de i henhold til stk. 1 trufne 
foranstaltninger må ikke overstige tolv måneder. Foran­
staltningerne kan forlænges én gang efter samme beslut­
ningsprocedure. 
3. Kommissionen underretter omgående medlemssta­
terne og Rådet om afgørelsen. Enhver medlemsstat kan indbringe Kommissionens afgø­
relse for Rådet inden for en frist på 30 dage fra datoen 
for meddelelsen. Rådet kan med kvalificeret flertal træffe 
anden afgørelse inden for en frist på 30 dage fra modta­
gelsen af medlemsstatens anmodning. 
Artikel 5 
Uden at anvendelsen af de i artikel 2, stk. 5, i forordning 
(EØF) nr. 4059/89 fastsatte foranstaltninger derved 
indskrænkes, træffer Kommissionen alle nødvendige 
foranstaltninger med henblik på at afhjælpe krisen, idet 
anvendelsen af sådanne foranstaltninger dog ikke må 
påvirke ophævelsen af kontingenterne fra den 1. januar 
1993. Foranstaltningerne kan bl.a. tage sigte på: 
— midlertidigt at begrænse udbuddet af transportydelser 
på det pågældende marked 
— at fremme omlægningen af transportvirksomheder 
eller omskoling af deres ansatte til anden virksomhed 
uden for det pågældende marked på betingelse af, at 
sådanne foranstaltninger ikke medfører en uligevægt 
inden for et andet udsnit af det i artikel 2, stk. 2, 
omhandlede marked. 
Kommissionen kan gøre vedtagelsen af de omhandlede 
foranstaltninger betinget af, at de berørte virksomheder 
omstruktureres. 
Artikel 6 
Når en medlemsstat anmoder Kommissionen om i 
henhold til artikel 4 at fastslå, at der foreligger en krise, 
meddeler den Kommissionen alle væsentlige oplysninger 
med talangivelser, bl.a. den nuværende og forventede 
værdi på kort og mellemlang sigt af de i artikel 3 
omhandlede variabler. 
Artikel 7 
Kommissionen bistås af et udvalg af rådgivende karakter, 
der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som 
har Kommissionens repræsentant som formand. 
Udvalget 
— følger situationen på de i artikel 1 omhandlede trans­
portmarkeder og rådgiver Kommissionen i denne 
henseende 
— rådgiver på Kommissionens anmodning denne om 
eventuelle ændringer i det i artikel 3 omhandlede 
statistiske system med henblik på hurtigere og bedre 
at kunne konstatere en eventuel uligevægt på disse 
markeder. 
— kan inden for rammerne af denne forordning høres 
af Kommissionen om ethvert spørgsmål, der vedrører 
forordningens gennemførelse. 
(') EFT nr. L 168 af 26. 6. 1978, s. 29. Udvalget fastlægger selv sin forretningsorden. 
Nr. C 87/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 4. 90 
Artikel 8 
I de tilfælde, hvor der henvises til den procedure, der er 
defineret i denne artikel, forelægger Kommissionens 
repræsentant udvalget et udkast til de foranstaltninger, 
der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette 
udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte 
under hensyntagen til det pågældende spørgsmåls 
hastende karakter, i givet fald ved afstemning. 
Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har 
enhver medlemsstat ret til at anmode om, at dens hold­
ning indføres i mødeprotokollen. 
Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets 
udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den 
har taget hensyn til dets udtalelse. Artikel 9 
Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er 
nødvendige for gennemførelsen af denne forordning, og 
giver Kommissionen meddelelse herom. 
Artikel 10 
Senest den 31. december 1995 undersøger Rådet på 
grundlag af forslag fra Kommissionen, om denne forord­
ning fortsat skal være gældende og i givet fald på hvilke 
betingelser. 
Artikel 11 
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1991. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat.