Regionsudvalgets udtalelse om »Kommissionens grønbog om konvergensen mellem telekommunikationssektoren, mediesektoren og informationsteknologisektoren og de lovgivningsmæssige implikationer heraf - Mod en informationssamfundsstrategi« (98/C 373/05)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til »Grønbog om konvergensen mellem telekommunikationssektoren, mediesektoren og informationsteknologisektoren og de lovgivningsmæssige implikationer heraf - Mod en informationssamfundsstrategi« (KOM(97) 623 endelig udg.),

under henvisning til Kommissionens beslutning af 5. december 1997 om i henhold til artikel 198 C, stk. 1, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at anmode om Regionsudvalgets udtalelse,

under henvisning til sin beslutning af 13. maj 1998 om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 3 »Europæiske Net, Transport, Informationssamfundet«,

under henvisning til Underudvalg 3's forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 149/98 rev.), som blev vedtaget den 7. juli 1998 med Risto Koivisto og Frank Nash som ordførere -

på den 25. plenarforsamling den 16.-17. september 1998 (mødet den 17. september) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse.

Regionsudvalget:

1) Anser det for yderst vigtigt, at der indledes en diskussion om udvikling af lovgivning som svar på konvergensen.

2) Er enig med Kommissionen i, at der generelt bør være så lidt lovgivning som muligt.

3) Mener, at det fra en regional synsvinkel er bedre med omfattende international standardisering og global konkurrence end markedsbeskyttelse på basis af fortrinsvis europæiske standarder og lovgivning.

4) Konstaterer, at grønbogen lægger for stor vægt på markedsudvikling og alt for lidt vægt på de overordnede samfundsmæssige mål. De overordnede samfundsmæssige mål vil utvivlsomt øge behovet for konkurrencelovgivning.

5) Påpeger, at selv om der på det regionale plan er visse risici i forbindelse med konvergensen, åbner denne samtidig nye muligheder for de aktive på området.

6) Henviser til de store regionale forskelle i mediekultur og infrastruktur, når konvergensens betydning skal vurderes, hvilket grønbogen ikke tager tilstrækkeligt hensyn til.

7) Betragter konvergensens trussel mod europæisk produktion af indhold som et alvorligt problem.

8) Mener ikke, at konvergensen vil have nogen stor positiv indvirkning på den samlede beskæftigelse, selv om der vil ske betydelige forandringer hvad angår placeringen af arbejdspladser inden for de berørte sektorer.

9) Advarer mod at overdrive udviklingens hastighed og understreger, at udviklingen af traditionel infrastruktur i de berørte sektorer længe vil være af stor betydning for hovedparten af befolkningen.

10) Håber, at navnlig forskningsprojekter om, hvordan den nuværende infrastrukturs kapacitet kan forbedres, vil kunne fremme regionernes samhørighed.

11) Understreger behovet for at udvikle universelle regler for god praksis i stedet for lovgivning, navnlig hvad angår beskyttelse af privatlivets fred, beskyttelse af mindreårige og andre målsætninger af almen interesse. De universelle regler skal kombineres med en lovgivning, der straffer overtrædelser. Det er formentlig nødvendigt med EU-lovgivning, da national lovgivning næppe slår til.

12) Påminder Kommissionen om, at mange randområder fortsat har stort behov for analoge net, og at operatørerne i disse regioner i en konkurrencesituation har begrænsede muligheder for at foretage kompenserende investeringer, og håber, at der vil blive taget hensyn til denne specielle situation, når frekvensernes fremtid skal behandles.

13) Anser det for vigtigt, at der sikres adgang til konkurrerende on-line datatjenester, f.eks. gennem at udvikle det almene tjenesteudbud og udnytte mulighederne i forbindelse med konvergensen.

14) Understreger, at nationale og regionale operatører, især inden for offentlig radio- og tv-virksomhed, sidder inde med den bedste information til at træffe beslutninger om f.eks. autorisationer.

15) Mener, at man ved tilpasningen af den nuværende lovgivning bør stræbe efter at skabe nye rammer for mange on-line og interaktive tjenester, som skal sameksistere med rammerne, som for øjeblikket finder anvendelse på traditionelle telekommunikations- og radiospredningsaktiviteter, og som det er nødvendigt at bygge på.

16) Foretrækker med hensyn til de af Kommissionen skitserede valgmuligheder en kombination af første og anden valgmulighed, dvs. at skabe nye rammer for on-line og interaktive tjenester, som skal sameksistere med de gældende retlige bestemmelser, og som det fortsat er nødvendigt at bygge på.

1. Baggrund

1.1. Kommissionens »Grønbog om konvergensen mellem telekommunikationssektoren, mediesektoren og informationsteknologisektoren og de lovgivningsmæssige implikationer heraf« har til formål at indhente kommentarer fra alle aktører på telemarkedet med henblik på at fastlægge de mulige rammer for lovgivningen på hele området.

1.2. Grønbogen imødekommer behovet for en debat. Den stiller sig bevidst i spørgerens rolle. Den analyserer spørgsmål, identificerer valgmuligheder og rejser spørgsmål til offentlig debat. Den tager ikke stilling og drager ingen konklusioner på dette stadium.

2. Resumé af Kommissionens grønbog

2.1. Konvergensen på kommunikationsområdet defineres i sin simpleste form som forskellige netplatformes kapacitet til at bære stort set ens tjenester eller sammensmeltning af forbrugerapparater såsom telefon, fjernsyn og pc.

2.2. Det måske mest radikale eksempel på konvergensens brede karakter på teleområdet er Internettet. Grønbogen påpeger, at Internettet både er den symbolske og vigtigste drivkraft bag konvergensen. Det er et middel til at levere såvel eksisterende tjenester (elektronisk post, video, lyd, taletelefoni) som helt nye tjenester (f.eks. World Wide Web) til forbrugerne. Det er i den forbindelse interessant at bemærke, at antallet af Internet-brugere årligt fordobles.

2.3. Internettet har gennemgået en anderledes udvikling end den traditionelle tv- og radiovirksomhed og teletjenesterne. Det har generelt været styret af brugerne. Internettets decentrale karakter ses af mange som den eneste vigtige grund til dets succes. Eksempler på Internettets konvergens af særskilte kommunikationssystemer er dets radio- og tv-indhold, der reguleres på traditionel vis, og den private kommunikation, som traditionen tro ikke reguleres. Disse forskellige traditioner udgør en af de vigtigste udfordringer i forbindelse med reguleringen af Internettet.

2.4. Med hensyn til den økonomiske og industrielle konkurrenceevne gør grønbogen opmærksom på faren for, at Europa overhales af andre og større handelsblokke, som vil høste fordelene af en mere positiv strategi, såfremt Europa ikke forstår at udnytte konvergensens muligheder.

2.5. Grønbogen påpeger, at EU er nødt til at styrke EU-virksomhedernes konkurrenceevne, så borgerne kan udnytte mediernes muligheder optimalt, og markedsvæksten dermed kan omsættes i arbejdspladser.

2.6. Grønbogen påpeger også, at der er behov for at øge uddannelsestilbuddene til medarbejderne, så disse kan udrustes med den rette kombination af færdigheder på et telemarked under konstant forandring.

2.7. At forbrugsmønstrene på hele teleområdet har forandret sig, understreges af den kendsgerning, at der i 1998 for første gang vil blive solgt flere pc'er end tv-apparater på verdensplan. Og det skønnes, at forbrugerne i år 2005 vil tilbringe dobbelt så meget tid foran pc'en som tv'et.

2.8. Et tydeligt bevis på konvergensen mellem tv-apparater og pc'er er den kendsgerning, at mange i elektronikindustrien mener, at tv-apparater med indbyggede pc-funktioner, herunder Internet-adgang, vil blive en vigtig attraktion på markedet for forbrugerapparater inden for en overskuelig fremtid.

2.9. Grønbogen udpeger en række lovgivningsmæssige hindringer:

- Definitioner

- Markedsadgang og autorisation

- Adgang til net, til adgangsstyringssystemer og til indhold

- Adgang til frekvensspektret

- Standarder

- Prissætning

- Individuelle forbrugerinteresser.

2.10. Grønbogen opstiller følgende fem principper, der kan udgøre et fælles grundlag for fremtidige fremgangsmåder i de sektorer, der berøres af konvergens:

- Lovgivning bør begrænses til det strengt nødvendige for at nå klart identificerede mål.

- Den fremtidige lovpraksis bør tilgodese brugernes behov.

- Lovgivningsmæssige beslutninger bør baseres på et behov for klare og forudsigelige rammer.

- Sikring af fuld deltagelse i et konvergeret miljø.

- Uafhængige og effektive lovgivere vil være af central betydning i et konvergeret miljø.

3. Generelle bemærkninger

3.1. Regionsudvalget takker Kommissionen for at have taget initiativ til denne meget vigtige debat. Selv om termen »konvergens« er af meget ny dato, er det ved at blive et nøglebegreb i forbindelse med informationssamfundet.

3.2. Konvergensen på markederne og i teknologierne er en naturlig proces i forbindelse med informationssamfundets udvikling. Den må accepteres på godt og ondt og adskiller sig hverken af karakter eller lovgivningsmæssigt væsentligt fra de igangværende forandringer inden for bl.a. finanssektoren.

3.3. Ligesom informationssamfundet generelt medfører også konvergensen store strukturelle forandringer på det regionale og lokale niveau, der eventuelt kan have en negativ indvirkning på regionaludviklingen.

3.4. Men ligesom informationssamfundet tilbyder konvergensen også regionerne nye redskaber og muligheder.

3.5. Det vigtigste mål for EU's foranstaltninger på basis af grønbogen og responsen på denne bør være at finde en balanceret strategi, som på den ene side

a) garanterer markedernes og de relevante europæiske sektorers konkurrenceevne samt den kulturelle udvikling,

b) men på den anden side sikrer, at regionerne selv, eventuelt med støtte fra EU's fælles strukturpolitik, kan udnytte mulighederne i forbindelse med konvergensen og udviklingen af informationssamfundet generelt.

3.6. Selv om konvergensen navnlig har stor indvirkning på Europas regioner, tager grønbogen slet ikke hensyn til den regionale dimension, end ikke til de særdeles vigtige regionale forskelle mellem, hvordan tjenesterne i de sektorer, der berøres af konvergensen, bruges. Ifølge forskellige opgørelser svinger avisers og blades andel af mediemarkedet blot på medlemsstatsniveau mellem 25 og 75 %, tv's andel mellem 9 og 62 % og radios andel mellem 3 og 17 %. Hvad angår Internet-brug er der endnu større nationale og regionale forskelle.

4. Konvergensens generelle betydning for regionerne

4.1. Regionsudvalget påpeger, at konvergensen kan have negative virkninger på regionerne og den regionale samhørighed i Europa, såfremt

a) de store globale koncerner inden for indholds- og kommunikationssektorerne får en position, hvor de ud fra deres egne kommercielle behov enerådigt kan definere såvel indholdet af informationssamfundets tjenester som den geografiske adgang til disse tjenester,

b) lovgivningen fortsat blot udvikles med sigte på tv- og radio-virksomhed samt kommunikationsteknologierne,

c) faldet i arbejdspladser i de traditionelle sektorer, der er berørt af konvergensen (radio, tv, aviser og blade), er større end det antal, som de nye, primært små virksomheder i sektoren kan skabe.

4.2. Efter Regionsudvalgets opfattelse åbner konvergensen nye muligheder for regionerne, f.eks.

a) adgang til de samme tjenester ved at anvende forskellige forbindelser og brugergrænseflader med henblik på at opnå den for forbrugeren og regionen bedste løsning, såsom

- adgang til Internettet via enten pc, tv og/eller mobiltelefon gennem opkobling til et fast datanet, telefonnet, satellitter, kabel-tv-net og/eller net, der oprindelig var beregnet på at distribuere energi;

- med udviklingen af datanetkapaciteten og øvrige teknologiske løsninger bliver Internettets funktion som konvergensens drivkraft til et stadig mere mangesidigt redskab.

b) Både private og offentlige indholdsproducenter kan, uanset geografisk beliggenhed, nå ud til langt flere kunder, fordi der bliver flere alternative muligheder for at få adgang til disse tjenester.

c) Konvergensen forventes at skabe mange nye små virksomheder, hvis aktiviteter ikke er afhængige af deres beliggenhed.

5. Konvergensen og det europæiske informationssamfund

5.1. Regionsudvalget noterer især, at Kommissionen ved udarbejdelsen af spørgsmålene end ikke sammenfatningsvis har defineret sin holdning til, hvilken form for informationssamfund man ønsker at styre Europa hen imod gennem f.eks. at lovgive om konvergensen.

5.2. Markedsinteresserne prioriteres klart højest i Kommissionens grønbog, mens målsætningerne af almen interesse ofte snarere er hindringer eller komplicerende faktorer. Dette er et acceptabelt udgangspunkt, fordi det er en forudsætning for beskæftigelsen, at erhvervslivet kan reagere hurtigt på forandringerne på de globale markeder. Regionsudvalget mener dog, at det ville være lettere at udvikle lovgivning, hvis man fra starten meldte ud om, hvordan man ønsker, at det europæiske informationssamfund skal se ud.

6. Spørgsmål 1: Arten og indvirkningen af konvergens i dag

6.1. Grønbogen beskriver mange af konvergens-fænomenets former, der selvfølgelig giver et fingerpeg om udviklingens retning, men samlet set endnu er af begrænset størrelse. Regionsudvalget påpeger, at det ud fra de aktuelle tendenser er meget svært at forudsige forbrugernes adfærd, der dog i sidste ende afgør forandringens indhold og hastighed. Alt i alt har konvergensen for øjeblikket en meget ujævn indvirkning på forskellige mennesker og virksomheder og i praksis ingen virkning på en meget stor del af befolkningen.

6.2. Regionsudvalget betragter den svækkede position for europæisk indhold i de sektorer, der berøres af konvergensen, som en foruroligende udvikling. Et af de mest centrale spørgsmål i hele debatten er, hvordan man med en markedsstyret konvergens kan sikre produktionen af europæisk indhold.

7. Spørgsmål 2: Den socialøkonomiske, erhvervsmæssige og forbrugerrelaterede virkning af konvergensen

7.1. Stigningen i antallet af arbejdspladser som følge af konvergensen er efter Regionsudvalgets opfattelse et meget kortvarigt fænomen. Det står imidlertid klart, at konvergensen vil have stor indvirkning på placeringen af arbejdspladser. Det er lige så sikkert, at mange af de traditionelle erhverv i de berørte sektorer med tiden vil forsvinde.

7.2. Konvergensen er på den anden side velegnet til at give også meget små, om end fleksible, virksomheder mulighed for at operere med succes i de berørte sektorer. Denne forandringscyklus i erhvervslivet vil tage fart både i de mindste og største virksomheder. Det er derimod ikke sandsynligt, at et stort antal mellemstore virksomheder kan overleve i længere tid i de konvergerende sektorer.

7.3. Eftersom det samlede fald i arbejdspladser frem for alt afhænger af, hvor fleksibelt nye små virksomheder kan få adgang til sektorerne og hvor let det er for personer, som har mistet deres arbejde på grund af konvergensen, at starte egen virksomhed, er det vigtigt at vide, om bureaukratiet i forbindelse med lovgivningen af sektorerne lægger uoverstigelige hindringer i vejen for nye iværksættere. Set fra denne synsvinkel kan den lette adgang indebære mindre lovgivning (bl.a. vedrørende udstedelse af autorisationer), men også skærpet lovgivning, navnlig vedrørende målsætningerne af almen interesse. I så fald vil en overordnet holdning til f.eks. privatlivets fred kunne give nye virksomheder og sektorerne som helhed en bedre forståelse af disse målsætningers indhold.

7.4. I betragtning af de store forskelle mellem Europas regioner for så vidt angår omfanget og måderne, som tv, radio, aviser og blade samt de nye nettjenester o.l. anvendes på, er det naturligt, at konvergensens indvirkning også er meget forskellig fra region til region. Hvad angår den teknologiske infrastruktur (bredbånds data, kabel-tv og mobiltelefonnet) kan man forudse, at konvergensen vil foregå hurtigere og over en bredere front i regioner med en mere intensiv udnyttelsesgrad.

7.5. Regionsudvalget henleder Kommissionens opmærksomhed på de store forskelle, der for øjeblikket hersker mellem medlemsstaterne og dermed mellem regionerne for så vidt angår brugen af de forskellige kommunikationsmidler.

7.6. End ikke i de mest avancerede lande har multimediecomputere og Internet nogen dominerende position, og det er tænkeligt, at den nuværende vækst vil udjævnes. Skønt Europa må forblive konkurrencedygtig på dette område, påpeger Regionsudvalget, at målsætningerne og værdierne for private borgere og virksomheder i en overskuelig fremtid ikke skal defineres på grundlag af et informationsnet-baseret erhvervsliv.

7.7. Regionsudvalget understreger, at man i diskussionen om konvergensen inden for telekommunikation ikke bør glemme, at de traditionelle medier fortsat spiller en vigtig betydning for borgerne og demokratiet i EU. Det er derfor nødvendigt at investere i udviklingen af disse medier - herunder f.eks. også digital radio og tv - og ikke blot fokusere på informationsnettene.

7.8. Hvad angår de store regionale forskelle fæster Regionsudvalget større værdi ved forsknings- og udviklingsprojekter, som gør det muligt at få mere ud af allerede foretagne investeringer, end ved projekter, der, hvis de skulle gennemføres i stor skala, i praksis ville kræve enorme summer til infrastruktur. Det er derfor interessant at bemærke det arbejde, der er blevet gjort for at opgradere transmissionshastigheden for almindelige kobberkabler til multimediecomputernes niveau.

8. Spørgsmål 3: Hindringer for konvergens

8.1. Grønbogen gennemgår både nuværende og potentielle hindringer for konvergensen. Regionsudvalget har ikke noget at tilføje til denne liste, men understreger, at visse hindringer, såsom opsplitningen af radio- og tv-virksomhed og forskellige aspekter i forbindelse med tildeling af tilladelser fra en regional vinkel ofte betragtes som vigtige faktorer for udbuddet af indhold, og man kan med lige så god ret betragte disse som samfundsmæssige minimumskrav til konvergensen.

9. Spørgsmål 4: Konvergensens indvirkning på den nuværende lovgivning

9.1. Markedskræfterne vil sikkert også fremover spille en nøglerolle i forbindelse med reguleringen af udviklingen, og konvergensen er en oplagt mulighed for og forpligtelse til at tilnærme og derved beskære lovgivningen. Hvis målsætninger af almen interesse bliver prioriteret højt, som Regionsudvalget håber, vil dette formentlig også øge behovet for konkurrencelovgivning.

9.2. Grønbogen giver eksempler på, hvordan lovgivningen i forbindelse med en bestemt tjeneste varierer afhængig af den teknologi, der er blevet anvendt til at levere tjenesten til forbrugeren. Dette viser, at det er nødvendigt at sætte spørgsmålstegn ved mange af de grundlæggende lovgivningsprincipper. Regionsudvalget understreger imidlertid, at der ofte er fundamentale forskelle mellem de berørte sektorers produkter, hvilket indebærer, at en ændring af de nuværende principper gennem en lovgivningsmæssig konvergens kan have uønskede virkninger.

10. Spørgsmål 5: Overvindelse af hindringerne: Etablering af det rette lovgrundlag for erhvervslivet og forbrugerne

10.1. Regionsudvalget mener, at de teknologiske definitioner, der i grønbogen er beskrevet som hindringer, selvfølgelig løbende må videreudvikles, bl.a. ved at tage hensyn til konvergensen og sikre en ensartet behandling af det samme indhold, uanset hvilken teknologi det er blevet leveret med. Regionsudvalget understreger imidlertid, at sidstnævnte overvejelse fra en lovgivningsmæssig synsvinkel er mindre vigtig for visse kommunikationsmidlers vedkommende end sektorens særlige karakter.

10.2. Regionsudvalget understreger, at EU's vigtigste lovgivningsmæssige opgave bør være at skabe klare regler for god praksis, som kan gøre det lettere for bl.a. virksomheder at tilegne sig behovet for at beskytte oplysninger, der vedrører privatlivets fred.

10.3. Grønbogen foreslår, at man overvejer en tidsplan for afviklingen af de analoge tjenester. I mange regioner har de analoge net dog en lang historie og drives af televirksomheder, som har en monopolstilling og hvis drifttilladelse eller tilsvarende regelværk også pålægger operatøren et ansvar for den geografiske dækning. Derfor har disse ofte også den bredeste dækning. Med liberaliseringen af telekommunikationssektoren har de nye digitale trådløse medier på den anden side hidtil overvejende været koncentreret dér, hvor brugervolumen er størst. I lande med et dækkende mobiltelefonnet er der intet, som tyder på, at disse net hurtigt erstattes af digitale tjenester i de mest fjerntliggende regioner. Regionsudvalget betragter det derfor som særdeles vigtigt, at man indtil videre bevarer de analoge nets frekvensspekter og med forhåndenværende midler samtidig fremskynder udbygningen af de digitale net til de regioner, som markederne ikke finder tilstrækkelig interessante. Fastsættelse af et tidspunkt for overgangen bør snarere afhænge af situationen i de enkelte regioner end knyttes til en bestemt dato.

10.4. Regionsudvalget understreger, at det ikke er i nogens interesse at beskytte sit eget marked ved hjælp af standarder. En sådan standardisering bør snarere være global for at sikre forbrugerne tjenester til en rimelig pris.

10.5. Eftersom konvergensen gør det muligt at opnå adgang til de samme tjenester via forskellige grænseflader, har den allerede haft en positiv indvirkning på forskellige forbrugergruppers (f.eks. handikappedes) muligheder for at anvende disse tjenester. Det er klart, at en konvergens, der styres af markedskræfterne, i sig selv ikke vil kunne tilgodese meget små kundegruppers særbehov, men ved hjælp af offentlige midler vil det teknologisk set både blive lettere og billigere at udvikle disse tjenester.

11. Spørgsmål 6: Sikring af målsætninger af almen interesse i lyset af konvergens

11.1. Grønbogen nævner bl.a. følgende målsætninger af almen interesse:

- adgang overalt til det almene tjenesteudbud eller bestemte tjenester til en rimelig pris;

- offentlig tv- og radio-virksomhed;

- beskyttelse af privatlivets fred og databeskyttelse;

- databeskyttelse, f.eks. krypteringsmetoder og digitale signaturer;

- kulturel mangfoldighed;

- beskyttelse af mindreårige;

- lov og orden.

11.2. Efter Regionsudvalgets opfattelse er der især behov for at udvikle lovgivning baseret på regler for god praksis i forbindelse med målsætninger af almen interesse om f.eks. databeskyttelse, kulturel mangfoldighed og beskyttelse af mindreårige. Disse regler bør være universelt kendte og aktørerne i de berørte sektorer bør gøre dem til deres egne hovedprincipper. Der dukker hele tiden nye huller op i lovgivningen, et problem konvergensen vil kunne afhjælpe samtidig med, at den opfylder målsætninger af almen interesser.

11.3. Regionsudvalget betragter etableringen af et alment tjenesteudbud som en vigtig forudsætning for det europæiske informationssamfund. Konvergensen åbner nye muligheder for at opfylde dette mål ved at give borgerne let adgang til de samme tjenester via forskellige brugergrænseflader og net.

11.4. Definitionsmæssigt har konvergensen to konsekvenser: på den ene side vil behovet for at definere et universelt tjenesteudbud på grundlag af en bestemt teknologi mindskes; på den anden side vil der på visse områder, navnlig inden for databeskyttelse, være et behov for mere præcise definitioner.

11.5. En betragtelig del af målsætningerne af almen interesse er af en sådan art, at alle aktører bør have et ensartet og lige stort ansvar for dem. Regionsudvalget mener også, at det er vigtigt at udvide forsyningspligten til at omfatte to ægte konkurrerende valgmuligheder. Fra en regional synsvinkel vil der fortsat være et stort behov for offentlige tv- og radionet, men disse net kunne stilles til rådighed for et stadigt stigende antal tjenesteleverandører.

11.6. Regionsudvalget henleder især Kommissionens opmærksomhed på den modsætning, der eksisterer i de berørte sektorer mellem fri konkurrence og forsyningspligt og håber, at der i den henseende kan udvikles brugbare løsninger. For eksempel er visse operatører underlagt regionale forpligtelser, mens andre frit kan satse på de bedste og mest indbringende markeder. Én mulighed ville være en mere hyppig og systematisk anvendelse af regionalpolitiske instrumenter såsom strukturfondene til at sikre, at det almene tjenesteudbud har bred dækning, hvilket kunne indebære, at hver region skulle definere de almene tjenester. Eksempler på brugen af strukturfondsmidler til at støtte gennemførelsen af et alment tjenesteudbud kan i hvert fald findes i samhørighedslandene og mål nr. 6-regionerne i Sverige.

11.7. De nuværende skattesystemer kunne indrettes på en sådan måde, at de berørte sektorer havde bedre muligheder for at anvende offentlige midler til at gennemføre forsyningspligten og skabe nye arbejdspladser.

12. Spørgsmål 7: Lovgivningens fremtidige udformning

12.1. Regionsudvalget er enig med Kommissionen i, at der er behov for at tage lovgivningsspørgsmålet op til fornyet overvejelse. Grønbogen diskuterer de forskellige lovgivningsniveauer fra en række vinkler. Måske er nøglespørgsmålet her, hvorvidt man fortrinsvis skal lovgive om den teknologi, der anvendes til at levere tjenesterne (datanet, radio, telefon, tv osv.) eller om tjenesternes indhold, hvilket ville betyde, at principperne vedrørende f.eks. databeskyttelse, indhold, intellektuel ejendomsret, selv handels- og forbrugerbeskyttelse i stor udstrækning ville være adskilt fra teknologien.

12.2. I mange medlemsstater er lovgivningen baseret på principper, der er gamle og delvist forældede. Udviklingen af de lovgivningsmæssige rammer bør selvfølgelig tage hensyn til konvergensens virkninger, som det allerede i en vis udstrækning er tilfældet. Hver medlemsstat kan klart selv vælge, hvilken løsning der er den bedste og mest effektive i relation til dets administrative strukturer.

12.3. Regionsudvalget mener, at der stadig væk er brug for en fælles lovgivningsstrategi i forbindelse med bl.a. fordeling af frekvenser og udstedelse af tilladelser for at sikre en glidende og harmonisk udvikling, og at de nuværende myndighedsniveauer i princippet er velegnede til dette formål. Der bør heller ikke lægges nogen begrænsninger på de lokale og regionale myndigheders muligheder for at træffe beslutninger angående bl.a. tjenesteleverandører over kabel-tv-net, eftersom myndighederne på dette niveau har det bedste kendskab til forbrugernes behov.

13. Spørgsmål 8: De internationale aspekter ved konvergens

13.1. Efter Regionsudvalgets opfattelse vil nye lovgivningsmæssige foranstaltninger kun have meget begrænsede virkninger, om end de kan få en negativ indvirkning på Europas konkurrenceevne, hvis de ikke er globale.

13.2. I forbindelse med planlægningen af yderligere tiltag henleder Regionsudvalget Kommissionens opmærksomhed på de lokale og regionale operatørers centrale betydning for gennemførelsen af det europæiske informationssamfund. Regionsudvalget har fremlagt argumenter for dette synspunkt i en række udtalelser om informationssamfundet.

13.3. Dette indebærer, at samarbejdet mellem EU's regioner og regionerne i de central- og østeuropæiske lande og støtte til sådanne aktiviteter er en af de vigtigste måder, hvorpå man kan tilskynde disse lande til at udnytte konvergensens muligheder.

14. Spørgsmål 9: Principper og mulige strategier på baggrund af konvergensen

14.1. Regionsudvalget mener, at konvergensen i løbet af de næste få år vil skabe et helt nyt lovgivningsgrundlag og samtidig delvist underminere begrundelsen for den eksisterende sektorspecifikke lovgivning.

14.2. Regionsudvalget påpeger også, at der er adskillige andre lovgivningsmekanismer i EU, der har en stor indvirkning på konvergensen, men ikke nævnes i grønbogen, hvoraf beskatning selvfølgelig er den vigtigste.

14.3. Grønbogen præsenterer til sidst tre valgmuligheder i forbindelse med lovgivningens udvikling, som tager det for givet, at det er nødvendigt at tilpasse eksisterende lovgivningsstrategier til konvergensen:

Valgmulighed 1: Bygge videre på og eventuelt udvide de nuværende strukturer snarere end at skabe nye.

Valgmulighed 2: Udvikle et nyt lovgivningsgrundlag for mange on-line og interaktive tjenester, som skulle sameksistere med lovgivningen for traditionel radio- og tv-spredning.

Valgmulighed 3: Forsøge at skabe et omfattende lovgivningsgrundlag, der anvender den samme lovgivningsmæssige fremgangsmåde over for alle tre sektorer.

14.4. For så vidt angår offentlig radio- og tv-virksomhed bemærker Regionsudvalget, at der ikke er nogen begrundelse for at overføre beslutningsbeføjelser fra de nationale og i en vis udstrækning regionale myndigheder til EU-niveau.

14.5. En væsentlig del af den eksisterende lovgivning eller i hvert fald de principper, den baseres på, kan direkte anvendes på de elektroniske tjenester på områder såsom intellektuel ejendomsret, beskyttelse af privatlivets fred osv. Ligeledes afviger kravene til forbrugerbeskyttelse i forbindelse med elektronisk handel ikke væsentligt fra de krav, der allerede gælder på andre områder.

14.6. Regionsudvalget mener, at en kombination af første og anden valgmulighed er den bedste løsning, dvs. at skabe nye rammer for mange on-line og interaktive tjenester, som skal sameksistere med rammerne, som for øjeblikket finder anvendelse på traditionelle telekommunikations- og radiospredningsaktiviteter, og som det fortsat er nødvendigt at bygge på.

Bruxelles, den 17. september 1998.

Manfred DAMMEYER

Formand for Regionsudvalget