Regionsudvalgets udtalelse om "De institutionelle aspekter af udvidelsen - Lokal- og regionalstyre i Europa"

(1999/C 374/05)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til præsidiets beslutning af 15. juli 1998 om i henhold til EF-traktatens artikel 198 C, stk. 4, at fremlægge udtalelse om lokal- og regionalstyre i EU og overdrage til Underudvalget for Institutionelle Anliggender at udarbejde forslag til udtalelse,

under henvisning til forslag til udtalelse (CdR 52/99 rev. 2) fra Underudvalget for Institutionelle Anliggender vedtaget den 6. juli 1999 (ordførere: Lord Hanningfield of Chelmsford og Marian Louppen-Laurant) -

på den 30. plenarforsamling den 15.-16. september 1999 (mødet den 15. september) vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

Den forestående optagelse af nye medlemslande bliver den mest omfattende udvidelse i Den Europæiske Unions historie såvel med hensyn til antallet af nye medlemsstater som med hensyn til befolkningstallet.

Det erkendes i almindelighed, at de strukturer, der for fyrre år siden blev skabt til et økonomisk fællesskab på seks lande, ikke længere passer til en union af femten lande, for ikke at tale om tyve eller flere. Nylige begivenheder viser klart, at der er påtrængende behov for en radikal revision af EU's institutioner og forvaltning samt for mere demokrati og gennemsigtighed.

Desuden er det nuværende EU meget tættere sammenvævet, end De Europæiske Fællesskaber var for fyrre år siden. Unionen er ikke længere en forening af hovedstæder, men er blevet et regionernes og kommunernes Europa. Oprettelsen af Regionsudvalget er den endelige anerkendelse af dette forhold. Regioner og byer kan betragtes som konstituerende dele af Unionen, og de spiller en afgørende rolle i Den Europæiske Unions vedvarende udviklingsproces.

Den næste regeringskonference må føre til en demokratisk, decentraliseret og effektiv Europæisk Union med institutioner, der er vel rustede til at tjene over 500 millioner europæiske borgeres behov i det 21. århundrede.

Yderligere udvidelse af EU er sandsynlig, hvorfor der klart er behov for at revidere de forskellige EU-institutioners roller, herunder Regionsudvalgets.

1.1. Nærværende udtalelse beskæftiger sig med udvidelsens institutionelle aspekter for så vidt Regionsudvalget angår.

Den vil gå nærmere ind på to overordnede problemområder:

- Udvidelsens direkte virkninger for Regionsudvalgets arbejdsmåde,

- Regionsudvalgets rolle og funktioner i forhold til de øvrige EU-institutioner.

1.1.1. Udtalelsen har i høj grad karakter af et arbejdspapir, idet bevægelsen hen imod et udvidet EU er en udviklingsproces, og præcise detaljer om udvidelsen på indeværende tidspunkt ikke er kendt.

1.1.2. Regionsudvalget forventer, at der bliver behov for en ny udtalelse fra Regionsudvalget, når det bliver mere klart, hvornår og hvorledes Unionen udvides.

1.1.3. Regionsudvalget har en afgørende rolle at spille i knæsættelsen af subsidiaritetsprincippet i Den Europæiske Union.

2. Regionsudvalget og udvidelsen - Den aktuelle situation

2.1. De lokale og regionale politiske organer har længe været involveret i samarbejde med lande uden for EU. Regionsudvalget har også påtaget sig en ledende rolle i kommunikationen med lokale og regionale myndigheder i stater, som har udtrykt interesse for medlemskab af EU, via de forskellige EU-programmer.

2.1.1. Regionsudvalget har oprettet en kontaktgruppe til igangsættelse af en dialog med de lokale og regionale myndigheder i de central- og østeuropæiske stater og på Cypern. Regionsudvalgets præsidium oprettede denne gruppe den 13. maj 1998, og den har holdt en række møder og konferencer i forskellige ansøgerlande og vil arrangere en større konference til udarbejdelse af rapport om kontaktgruppens erfaringer i november 1999.

2.1.2. Parallelt med disse bestræbelser fra Regionsudvalgets side, har de andre EU-institutioner i længere tid haft en dialog med de forskellige ansøgerlande. De enkelte EU-lande har haft bilaterale kontakter med ansøgerlandene.

2.1.3. Regionsudvalget mener, at en yderligere styrkelse af Regionsudvalgets rolle vil være påkrævet, når institutionerne tilpasses til et udvidet EU. Tilsvarende bliver der behov for ændringer for de øvrige institutioners vedkommende for at tage højde for yderligere ændringer i roller og samarbejdsformer i forbindelse med en udvidet medlemskreds og et stadig mere integreret EU. Det centrale spørgsmål for Regionsudvalget er imidlertid, at EU fortsat lægger meget stor vægt på subsidiaritetsprincippet, og at dette fører til en styrkelse af Regionsudvalget i beslutningsprocessen og i kontrollen med overholdelsen af dette princip.

2.1.4. Den 25. marts 1998 godkendte Kommissionen tiltrædelsespartnerskaber for ti central- og østeuropæiske ansøgerlande. Regionsudvalget mener, at det bør tillægges en rolle i gennemførelsen af disse tiltrædelsespartnerskaber med henblik på udviklingen af det lokale og regionale demokrati i ansøgerlandene og styrkelsen af subsidiaritetsprincippet.

3. Udvidelsens direkte virkninger for Regionsudvalgets arbejdsmåde

I dette afsnit belyses nogle væsentlige interne reformer, som Regionsudvalget vil skulle overveje efter yderligere udvidelse af EU.

3.1. Regionsudvalgets medlemmer

3.1.1. Regionsudvalget blev oprettet ved Maastricht-traktaten med 189 medlemmer med forbillede i Det Økonomiske og Sociale Udvalgs størrelse og sammensætning. Antallet blev siden forhøjet til de nuværende 222 medlemmer, da medlemslandenes kreds blev udvidet fra 12 til 15. Yderligere udvidelse kan kræve en ny forhøjelse af RU-medlemmernes antal.

De nationale delegationers nuværende størrelse fremgår af bilag 1.

3.2. Institutionernes sammensætning og udvidelsen

3.2.1. I Amsterdam-traktaten begrænses parlamentsmedlemmernes antal til 700. Kommissionens størrelse er stadig under debat.

3.3. Udvidelsen og Regionsudvalgets størrelse

Efter Regionsudvalgets opfattelse foreligger der en række valgmuligheder med hensyn til dets størrelse.

3.3.1. Som en første mulighed foreligger en fastholdelse af status quo med 222 medlemmer og deraf følgende reduktion af de nationale delegationer ved optagelsen af nye. Hver enkelt nationale delegation ville således blive mindre ved hver ny udvidelse.

3.3.2. Den anden mulighed er at lade medlemstallet stige på en sådan måde, at nye nationale delegationer får samme størrelse som de nuværende i forhold til landenes størrelse. (Jf. bilag 2). Dette ville føre til et samlet medlemstal på 351.

3.3.3. Den tredje mulighed vil være at ændre systemet mere radikalt på en sådan måde, at delegationernes størrelse mere direkte står i forhold til landenes befolkningstal, som tilfældet er i Parlamentet. Dette vil føre til i alt 206 eller 318 medlemmer. (Jf. bilag 3).

3.3.4. Regionsudvalget mener, at en forhøjelse af medlemstallet vil sikre, at nye medlemslande får lejlighed til at tilgodese passende repræsentation af både lokale og regionale politiske organer.

3.3.5. Regionsudvalget foreslår, at der fastlægges et maksimum for antallet af medlemmer af Regionsudvalget på omkring 350. Dette vil give plads for nationale delegationer af en fornuftig størrelse med mulighed for passende repræsentation af både regionale og lokale myndigheder og for en passende geografisk spredning inden for de enkelte lande. Især må de mindre delegationer ikke beskæres så meget, at de i praksis ikke kan sikre en både regional, lokal og geografisk repræsentation.

3.3.6. Regionsudvalget har opstillet to forskellige scenarier for en mulig udvidelse af medlemstallet ud fra antagelsen af EU-udvidelser i to omgange. Hensigten er at vise, hvorledes udvidelser vil påvirke Regionsudvalgets samlede størrelse. (Jf. bilag 4).

3.4. Regionsudvalgets beskikkelse og sammensætning

3.4.1. Fremgangsmåden for udnævnelse af Regionsudvalgets medlemmer bør tages op til fornyet vurdering. Gældende praksis varierer meget fra det ene land til det andet. I forbindelse med nye medlemslandes tilkomst må dette betragtes som et vigtigt spørgsmål, som kræver indgående drøftelse for at finde frem til en position over for den næste regeringskonference. Ansøgerlandene må inddrages i denne debat.

3.4.2. Ansøgerlandene har forskellige interne strukturer, og uanset hvilke reformer Regionsudvalget underkastes, må der tages højde for inddragelse af både lokale og regionale myndigheder.

3.4.3. Regionsudvalgets sammensætning er per definition afledt af dets rolle og opgaver. Eftersom Regionsudvalget fortsat arbejder med at definere sin rolle som politisk organ i EU, og eftersom regionaliseringsprocessen, decentraliseringsprocessen og selvstænddiggørelsen af regionerne og kommunerne inden for medlemslandene er i udvikling, må debatten om Regionsudvalgets beskikkelse og sammensætning holdes åben. Debatten må tage højde for nye medlemslandes interne strukturer og på tæt hold følge debatten om institutionelle reformer i EU.

3.4.4. Regionsudvalgets udtalelse til 1996-regeringskonferencen (ordfører: Jordi Pujol i Soley)(1) anmodede allerede udtrykkeligt om en henvisning til dets medlemmers politiske mandat og politiske legitimitet og til, at de er udnævnt efter indstilling fra den myndighed, de repræsenterer. Anmodningen blev ikke fulgt af regeringskonferencen. Regionsudvalget gentager hermed sit krav om, at medlemmerne skal have politisk mandat.

3.4.5. I tilfælde af yderligere traktatsrevisioner eller udarbejdelse af en EU-forfatning og i forbindelse med enhver tænkelig bevægelse i retning af større harmonisering af Den Europæiske Union vil Regionsudvalget blive nødt til at drøfte og tydeliggøre sin egen rolle og position. Regionsudvalget ser gerne, at ansøgerlandene inddrages i denne debat.

3.4.6. Enhver revision af fremgangsmåden for medlemmernes udnævnelse skal omfatte ligestillingsaspektet.

3.4.7. Ordførerne foreslår, at man, så snart der er en vis klarhed over, hvilke nye lande der først tiltræder EU, giver disse lande observatørstatus. De skal dermed opnå ret til at sende delegationer til Regionsudvalgets møder. Dermed vil de kunne få indblik i Regionsudvalgets forretningsgang.

3.5. Praktiske og organisatoriske spørgsmål

3.5.1. Naturligvis rejser der sig en lang række praktiske spørgsmål i medfør af enhver grundlæggende ændring i Regionsudvalget.

3.5.2. Der vil opstå behov for at se på de interne strukturer, underudvalgenes antal og størrelse, præsidiets størrelse og sammensætning, medarbejderstabens sammensætning og andre interne ordninger. Disse forhold er i øjeblikket til drøftelse i Underudvalget for Administrative og Budgetmæssige Spørgsmål og i forretningsordensudvalget.

3.5.3. Når der bliver større klarhed om den forestående udvidelsesproces og dens tidsplan, vil Regionsudvalget anbefale, at dets sekretariat tager skridt til at sikre, at de budgetmæssige følger af udvidelsen snarest belejligt bliver lagt frem for Regionsudvalgets præsidium. Der må planlægges på mellemlang sigt under hensyntagen til udvidelsens mulige følger.

3.5.4. Ligesom i de øvrige institutioner må man i Regionsudvalget tage stilling til sprogspørgsmålet. I øjeblikket sørges der for oversættelse og tolkning mellem elleve sprog. Spørgsmålet må behandles inden for rammerne af det interinstitutionelle samarbejde og under hensyntagen til eksistensen af regionale sprog.

3.5.5. Både for medlemmernes og for medarbejdernes vedkommende må der ses på mulighederne for sprogkurser, udvekslingsprogrammer og fælles aktiviteter. Sådanne foranstaltninger vil kunne sikre gnidningsløs tiltrædelse og bedre kommunikation inden for og mellem institutionerne.

4. Regionsudvalgets rolle og identitet i forhold til de andre EU-institutioner

I dette afsnit behandles de interinstitutionelle aspekter af udvidelsens følger for Regionsudvalget.

4.1.1. Unionens udvidelse vil betyde fornyet overvejelse over nogle væsentlige spørgsmål omkring den måde, EU fungerer på. Et udvidet EU vil blive nødt til at se på en række spørgsmål, herunder eventuelt vægtningen af stemmer i Rådet, Kommissionens rolle og strukturer osv. Dette afsnit går især ind på nogle af de afgørende spørgsmål omkring Regionsudvalgets rolle blandt EU-institutionerne.

4.1.2. Regionsudvalget mener, at den nye udvidelsesrunde og den forventede reform af EU's institutionelle strukturer vil indebære et behov for styrkelse af Regionsudvalgets rolle og position, og at Regionsudvalget bør spille en mere indflydelsesrig rolle i politikudviklingen og beslutningstagningen i EU. Et stadig større antal beslutninger inden for en række politiske områder træffes nu på det subnationale niveau, og de lokale og regionale politiske organer får stadig større betydning og indflydelse i EU. Dette må afspejles i Regionsudvalgets rolle.

4.1.3. Med henblik på den næste regeringskonference bør der tages skridt til en styrkelse af Regionsudvalgets rolle på en række områder.

5. Kompetenceområder

5.1. En EU-udvidelse giver lejlighed til fornyet overvejelse over og nyvurdering af de politikområder, som Regionsudvalget i øjeblikket skal høres om. Nye landes tiltrædelse begrunder klart en styrkelse af Regionsudvalgets kompetence på en række områder af særlig betydning for de nye lande.

5.2. Regionsudvalget mener, eftersom de lokale og regionale myndigheders rolle er voksende inden for offentlig sikkerhed, at dette område bør udgøre et kompetenceområde, som næste regeringskonference bør tage med. De lokale og regionale myndigheder beskæftiger sig i stigende grad med kriminalitet og andre sikkerhedsspørgsmål, og forsøgene på at finde løsninger på sikkerhedsproblemer udvikles ofte bedst inden for de lokale samfund, hvor man bedst ved, hvad der bedst passer til de særlige lokale forhold. Regionsudvalget anerkender desuden, at de lokale og regionale myndigheder i stigende grad er involveret i en lang række andre spørgsmål som f.eks. energi, informationsteknologi og SMV-vilkår.

5.3. Traktatens bredt formulerede beskrivelse af kompetencen giver Regionsudvalget mulighed for at blive hørt på nye politikområder, som kan opstå i fremtiden, og som ikke altid er lette at definere. Udvidelsen vil tilføre nye, hidtil uforudsete spørgsmål og aspekter af EU-politikken, og denne fleksibilitet i adgangen til konsultere Regionsudvalget om en omfattende række spørgsmål bør fortsat eksistere.

6. Regionsudvalget og EU-beslutningsprocessen

6.1. EU-traktaten fastsætter, under hvilke omstændigheder Regionsudvalget har ret til at fremlægge udtalelse om forslag til EU-lovgivning inden for tidsrummet mellem fremlæggelsen af Kommissionens forslag og dets vedtagelse i Rådet.

En styrkelse af Regionsudvalgets rolle i EU-lovgivningsprocessen ville betyde, at den igangværende regionaliserings- og decentraliseringsproces og forandringerne - i såvel EU-lande som i lande udenfor - i forholdet mellem nationalstaterne og regionerne og kommunerne ydes retfærdighed.

I denne sammenhæng vil Regionsudvalget gentage og understrege den i udtalelse CdR 136/95 (ordfører: Jordi Pujol i Soley) fremsatte anmodning om, at Regionsudvalget anerkendes som en fuldgyldig EU-institution.

Desuden bør det kræves, at Kommissionen og Rådet begrunder det, når de beslutter ikke at følge Regionsudvalgets anbefalinger.

6.2. Der er behov for øget samarbejde mellem Regionsudvalget og de øvrige EU-institutioner. I Regionsudvalgets Politiske prioritering (vedtaget den 18. november 1998) udpeges udvidet kontakt på underudvalgenes (EP-udvalgene), ordførernes, de politiske gruppers og de nationale delegationers niveau som væsentlige midler til forbedring af samarbejdet mellem institutionerne. I særlige tilfælde kan tænkes på nedsættelse af interinstitutionelle ad hoc-arbejdsgrupper.

7. Regionsudvalget og de andre EU-institutioner

Selv om udvidelsen ikke er den eneste baggrund for behovet for en dybtgående reform af Unionens strukturer, er det sikkert og vist, at hvis intet ændrer sig, vil det eksisterende bygningsværk falde sammen under vægten af en udvidet Union. De første revner i murværket er allerede synlige.

Den næste regeringskonference kan føre til yderligere ændringer i den måde, hvorpå EU er struktureret og fungerer, herunder eventuelt udarbejdelsen af en EU-forfatning. Magtdelingen vil utvivlsomt blive et stort emne i debatten. En ny forfatning for EU må udformes under hensyntagen til, at Europas regioner og lokalsamfund spiller en vigtig rolle og har vigtige beføjelser. I et sådant decentraliseret Europa, har Regionsudvalget en vigtig opgave, og forholdet til de øvrige institutioner må defineres klart.

8. Konklusioner

8.1. Til EU-medlemskabet hører bl.a., at ansøgerlandene tilslutter sig subsidiaritetsprincippet. For at sikre størst muligt nærdemokrati i det udvidede EU finder Regionsudvalget det derfor vigtigt, at der sker en styrkelse af det lokale og regionale demokrati i ansøgerlandene. Det opfordrer derfor EU til i sin tilpasningsstrategi at fremme en sådan udvikling i disse lande.

8.2. Størrelse

Regionsudvalget mener, at udvidelse af medlemslandenes kreds kræver en yderligere forhøjelse af antallet af medlemmer i Regionsudvalget. Regionsudvalget mener, at et maksimum på omkring 350 medlemmer er passende, og vil overveje forskellige scenarier for fordelingen med henblik på passende repræsentation.

8.3. Sammensætning

Med henblik på Unionens udvidelse og den forestående regeringskonference finder Regionsudvalget, at der er behov for en nyvurdering af principperne for medlemmernes udnævnelse. En debat om Regionsudvalgets beskikkelse og sammensætning skal have deltagelse af ansøgerlandene.

8.4. Regionsudvalget gentager sin anmodning fra Pujol-udtalelsen om, at traktaten formuleres, således at der henvises til dets medlemmers politiske mandat og legitimitet.

8.5. Ansøgerlandene til den første udvidelsesrunde bør have observatørstatus, således at de kan sende repræsentanter til møder i Regionsudvalget.

8.6. En ny fremgangsmåde for indstillingen af medlemmerne til udnævnelse bør respektere ligestillingsprincippet.

8.7. Praktiske og organisatoriske spørgsmål

En strategi på mellemlang sigt om budgetmæssige og organisatoriske aspekter bør udvikles hurtigst muligt.

Den skal omfatte:

- størrelse og sammensætning for Regionsudvalgets organer (præsidium, underudvalg mv.),

- budgetmæssige konsekvenser,

- forberedende aktiviteter såsom sprogkurser,

- oversættelse og tolkning.

8.8. Regionsudvalget og beslutningsprocessen

Regionsudvalget henstiller, at dets rolle i processen for udviklingen af EU-lovgivningen styrkes yderligere. Desuden bør der ske en udvidelse af de politikområder, hvor Regionsudvalget er involveret, og dets nuværende kompetenceområder bør finde mere præcist udtryk i traktatsbestemmelserne. Adgangen for høring på andre områder bør bibeholdes.

8.9. Regionsudvalget gentager Pujol-rapportens anbefaling af, at Regionsudvalget anerkendes som egentlig institution. Desuden bør det kræves af Kommissionen og Rådet, at de forklarer deres grunde til ikke at følge Regionsudvalgets anbefalinger, når dette er tilfældet.

8.10. Regionsudvalgets plads i Unionens institutionelle struktur

Regionsudvalget agter at udvikle sit samarbejde med de andre EU-institutioner, og dét navnlig i perioden umiddelbart op til udvidelsen og regeringskonferencen. I praksis kunne dette blandt andet ske ved, at der oprettes fællesudvalg sammen med Europa-Parlamentet, og ordføreren foreslår, at Regionsudvalgets sekretariat tager skridt til at sikre, at de første sådanne møder kan finde sted så hurtigt som muligt. Desuden vil Regionsudvalget fortsat arbejde med at definere og understrege sin egen rolle og position, især med henblik på muligheden af yderligere europæisk integration.

8.11. Regionsudvalget må fortsat udvikle sin bistand til de lande, der søger optagelse i Den Europæiske Union. Regionsudvalget bør yde støtte, hjælp og information i et samvirke med de andre EU-institutioner. De lokale og regionale politiske organer i ansøgerlandene må fra begyndelsen fuldt ud inddrages i udvidelsesprocessen. Til dette formål nedsættes blandede udvalg, hvori spørgsmål vedrørende de lokale og regionale myndigheder skal drøftes.

Bruxelles, den 15. september 1999.

Manfred DAMMEYER

Formand for

Regionsudvalget

(1) CdR 136/95 fin - EFT C 100 af 2.4.1996, s. 1.

BILAG I

til Regionsudvalgets udtalelse

Delegationernes nuværende størrelse.

Den nuværende størrelse af de nationale delegationer i Regionsudvalget.

>TABELPOSITION>

Regionsudvalgets nuværende samlede medlemstal: 222.

BILAG II

til Regionsudvalgets udtalelse

Størrelsen af ansøgerlandenes delegationer i Regionsudvalget under forudsætning af uændret fordelingsnøgle.

Befolkningstal - Skøn for juli 1998

>TABELPOSITION>

(Kilde:

Central Intelligence Agency (CIA) World Factbook 1998)

Den angivne delegationsstørrelse er en tilnærmelse baseret på landets befolkningstal og under den forudsætning, at Regionsudvalget i alt har 351 medlemmer.

BILAG III

til Regionsudvalgets udtalelse

Delegationsstørrelse baseret på Parlamentets fordelingsnøgle.

>TABELPOSITION>

Tabellen viser Regionsudvalgets samlede størrelse under den forudsætning, at delegationerne baseres på to, hhv. tre gange så stort befolkningstal per medlem som delegationerne i Parlamentet.

Option 1: dobbelt så stort befolkningstal per medlem som for Parlamentets vedkommende.

Option 2: tre gange så stort befolkningstal per medlem som for Parlamentets vedkommende.

BILAG IV

til Regionsudvalgets udtalelse

Bilaget viser forøgelsen af Regionsudvalget ved to yderligere EU-udvidelsesrunder. Forudsætningen er naturligvis på nuværende tidspunkt til en vis grad spekulativ, eftersom ansøgerlandenes situation kan ændre sig. Disse hypoteser kan dog være til støtte for Regionsudvalgets medlemmer i overvejelserne over spørgsmålet om forsamlingens størrelse.

>TABELPOSITION>

Hvilket ville give et Regionsudvalg på: 222 + 69 = 291.

>TABELPOSITION>

Hvilket ville give et Regionsudvalg på: 222 + 129 (60+ 69) = 351.

BILAG V

til Regionsudvalgets udtalelse

Intern struktur i ansøgerlandene i første optagelsesrunde

>TABELPOSITION>