Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EØF) nr. 1696/71 om den fælles markedsordning for humle« () (97/C 287/15)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 21. april 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 43 og 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede at overdrage det forberedende arbejde til Adalbert Kienle som hovedordfører.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 346. plenarforsamling af 28. og 29. maj 1997, mødet den 29. maj 1997, med 67 stemmer for, 7 imod og 7 hverken for eller imod følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Sammen med maltbyg er humle den vigtigste råvare, der anvendes til fremstilling af øl. Humle (humulus lupulus) er en flerårig slyngplante, der dyrkes på et indviklet system af stativer. Kulturplanten humle øger øllets aroma, bitterhed og holdbarhed.

1.2. Humle er et traditionelt handelsprodukt og står over for et liberaliseret verdensmarked. Handelen med humle er stærkt koncentreret. Nogle få handelsfirmaer sidder på handelen med humle på verdensmarkedet.

1.3. Verdens samlede humleareal er på ca. 86 000 ha, hvoraf ca. en tredjedel (27 500 ha) ligger i EU. Tyskland tegner sig for 22 000 ha. Andre humleproducerende EU-lande er Belgien, Spanien, Frankrig, Irland, Østrig, Portugal og Det Forenede Kongerige. I EU findes der ca. 5 000 humleproducerende bedrifter, hvis gennemsnitsstørrelse ligger på 5,5 ha. I USA foregår humleproduktionen derimod på store bedrifter.

1.4. Humle betegnes som aromatisk eller bitter, alt efter hvilket stof der dominerer. Alphasyreindholdet anvendes til at beregne, hvor bitter humlen er, og er den afgørende faktor ved den økonomiske vurdering.

1.5. Hovedparten af verdens humleproduktion er bitter humle, men aromatisk humle er den dominerende sort i EU. Humleproduktionen overstiger bryggeriernes behov for alphasyre, hvilket betyder at verdensproduktionen af humle er for stor. I 1996 blev det samlede høstudbytte i verden anslået til at ligge på 2,6 mio. centner - centner er den gængse vægtenhed inden for handel med humle - hvilket gav ca. 9 300 t alphasyre. På verdensplan skønnes behovet for alphasyre imidlertid at ligge på 8 000 t.

2. Resumé af Kommissionens forslag

2.1. Den fælles markedsordning for humle, der blev indført i 1971, er ikke nogen »klassisk« landbrugsmarkedsordning, men tager via en støtteordning (deficiency payment) sigte på at forbedre produktkvaliteten og sikre producenternes indtægter.

2.2. Den 31. december 1996 udløb programmet for sortsomlægning til aromatiske sorter og superalphasorter, der bedre opfylder markedsbehovet. Ligeledes udløb den overgangsperiode, hvor der på visse betingelser kunne udbetales fuld producentstøtte, selv om medlemmerne af en producentsammenslutning ikke afsatte hele deres produktion via denne. Her er en tilpasning af EU-lovgivningen altså nødvendig.

2.3. Det nye forslag går ud på at ændre den hidtidige støtte til en fast støtte på 450 ecu/ha. Mens støttebeløbet hidtil er blevet fastsat årligt, skal den nye støtte fastlægges for en periode på fem år.

2.4. Kommissionen foreslår endvidere, at producentsammenslutningerne skal tilbageholde 5 % af støtten til sortsomlægning. Producentsammenslutningerne kan tilbageholde indtil 20 % af producentstøtten til særforanstaltninger. Hvis producentsammenslutningerne ikke afsætter hele deres medlemmers produktion, bliver denne mulighed for tilbageholdelse en forpligtelse. Hidtil har en producentsammenslutning, hvis der har været flertal for det, i særlige tilfælde kunnet tilbageholde op til 100 % af producentstøtten til de særlige anvendelsesmuligheder.

3. Generelle bemærkninger

3.1. ØSU bifalder principielt den foreslåede ændring af markedsordningen for humle, der bibeholder markedsordningens hidtidige grundprincipper, og som tager sigte på at stabilisere producentindkomsterne og markedet.

3.2. ØSU opfordrer dog til, at der desuden gives mulighed for at indføre midlertidige braklægningsordninger for humlearealer. Der bør fortsat ydes støtte i braklægningsperioden (hvor humleplanterne ryddes, men humlestativerne får lov at stå). En sådan foranstaltning vil yde et afgørende bidrag til at sikre en mere fleksibel tilpasning til de skiftende markedsforhold samt til at fastholde de europæiske producenters markedsandele.

4. Særlige bemærkninger

4.1. De muligheder, der er anført i artikel 12 for anvendelse af den del af støtten, der tilbageholdes af producentsammenslutninger, jf. artikel 7, stk. 1, litra a) til d), bør bl.a. også omfatte foranstaltninger til:

- kvalitets- og afsætningsfremme;

- fremme og rationalisering af teknikken og logistikken.

4.2. Bestemmelsen i artikel 12, hvorefter producentsammenslutningen skal tilbageholde 5 % af producentstøtten udelukkende til sortsomlægning, er efter ØSU's mening ikke tilstrækkelig fleksibel. Her bør man mindst kunne akkumulere støtten over flere år.

4.3. Under særlige omstændigheder bør producentsammenslutningen, hvis der er opbakning fra mindst af medlemmerne, kunne anvende mere end den fastsatte maksimalsats på 15 % af producentstøtten - i undtagelsestilfælde op til 100 % af støtten - til de foranstaltninger, der er nævnt i artikel 7, litra a) til d).

4.4. Det producentstøtteniveau, der er fastsat i forslaget, er for lavt, hvis det - som Kommissionen anfører - først og fremmest skal tjene til at sikre producenterne en bedre og mere stabil indkomst. I lyset af den aktuelle, dårlige markedssituation og de ugunstige prognoser for de kommende år må støtten sættes kraftigt op for at få stabiliseret producentindkomsterne.

Bruxelles, den 29. maj 1997.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 127 af 24. 4. 1997, s. 11.