Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om 'En informations- og kommunikationsstrategi for Den Europæiske Union'"

(KOM(2002) 350 endelig)

(2003/C 85/27)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 2. juli 2002 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede at udpege Ernst Ehnmark til hovedordfører.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 396. plenarforsamling den 22. og 23. januar 2003 (mødet den 23. januar) følgende udtalelse med 32 stemmer for, 1 stemme imod og 1 hverken for eller imod.

1. Resumé af udtalelsen

1.1. EU er på vej ind i en afgørende fase med store forandringer. Unionens borgere føler sig ikke tilstrækkelig informeret om EU's arbejde og om de forandringer, som finder sted eller debatteres. For at rette op på denne situation har Kommissionen fremlagt et forslag til en ny og styrket informations- og kommunikationspolitik, der udpeger fire prioriterede informationstemaer og som sigter på at forbedre koordinationen i informationsarbejdet mellem EU-niveau og nationalt niveau.

1.2. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) hilser forslaget velkommen. Det er et godt program for yderligere udvikling af informations- og kommunikationsarbejdet. Det er vigtigt, at informationsindsatsen dækker alle EU's aktiviteter og fremhæver værdierne og visionerne bag udviklingen af Unionen. EØSU finder imidlertid, at der er tre vigtige punkter at overveje:

- Strategien tager ikke hensyn til den rolle, som arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund kan spille i informations- og kommunikationsarbejdet om EU's aktiviteter.

- De foreslåede fire informationstemaer er velvalgte, men miljø og bæredygtig udvikling mangler på listen - selv om EU's borgere klart betragter miljøspørgsmål som et område, hvor EU bør tage et særligt ansvar.

- Strategien bør også mere tydeligt fokusere på uddannelsessektoren og ungdomsorganisationer.

1.3. Endelig understreger EØSU, at man bør se på de spørgsmål, der påvirker borgernes hverdag, eftersom de er konkrete udtryk på det personlige niveau for, hvad EU foretager sig. EØSU vil selv videreudvikle sit informations- og kommunikationsarbejde.

2. Hvordan overkommer man uvidenheden?

2.1. For EU's fremtid er det altafgørende, at Unionens borgere kender og forstår de visioner, som har formet Unionens udvikling, samt EU-institutionernes målsætninger og arbejde. Især i den nuværende periode med udvidelsen og debatten om EU's fremtid er det vigtigt at overvinde de barrierer af uvidenhed, som eksisterer i brede dele af befolkningen. Kun med kraftig opbakning fra velinformerede borgere vil Unionen være i stand til at klare de udfordringer, der ligger forude.

2.2. Undersøgelser har gang på gang vist, at der fortsat eksisterer betydelige barrierer af uvidenhed. For blot at nævne et enkelt eksempel: Ifølge Eurobarometeret følte 83 % af EU's borgere sig ringe eller slet ikke informeret om udvidelsen så sent som i foråret 2002. Andre undersøgelser tegnede et tilsvarende billede. Trods betydelige forskelle medlemsstaterne imellem er det generelle indtryk, at Unionen er på vej ind i en afgørende overgangsperiode med borgere, der er alt for dårligt informeret.

2.3. Opbygning af viden om Unionen er et langsigtet arbejde. At skabe forståelse tager nok endnu længere tid. Det kræver tid at vænne sig til Unionen og de visioner, der ligger bag den.

2.4. Kommissionen har fremlagt en ambitiøs informations- og kommunikationsstrategi, der gradvis skal gennemføres i løbet af 2003. Det er grundlæggende et program for en rullende indsats, der skal fremme borgernes kendskab til og forståelse af EU og dens institutioner og deres arbejde.

2.5. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg hilser forslaget velkommen. Det er et vigtigt skridt fremad hvad angår information til borgerne om EU's aktiviteter. Det fokuserer på nøglespørgsmål i EU-debatten og EU's udvikling og har som mål at nå ud til store grupper i samfundet.

2.6. EØSU understreger, at information til offentligheden om EU og EU's aktiviteter bør være objektive og målrettet mod specifikke situationer og målgrupper. Strategiforslaget overvejer imidlertid ikke at skelne mellem almen information om EU-aktiviteter, information om lovgivning, der fastlægges på EU-niveau og som gennemføres på nationalt niveau, og information om spørgsmål, hvor EU-institutioner lægger op til debat og dialog som led i forberedelsen af kommende lovgivning. Information om borgernes rettigheder og pligter er ikke det samme som mere generel information om aktiviteter. Kommunikationstiltagene må være fleksible og relaterede til specifikke situationer. Der bør tages større hensyn til disse spørgsmål, når strategien videreudvikles.

2.7. Den nylige aftale om offentlig deltagelse i videreudviklingen af EU's arbejde inden for miljøområdet er et meget godt eksempel på, hvordan dialog og høring kan integreres i EU-institutionernes arbejde. Dette bør udvikles yderligere som et særligt aspekt af spørgsmålet om, hvordan offentlighedens deltagelse i EU's arbejde kan styrke kendskabet, forståelsen og opbakningen på dette område.

2.8. I sidste ende kan uvidenheden i stor udstrækning overvindes ved at skabe kanaler for deltagelse og dialog. At inddrage borgerne i debatter og høringer er en effektiv metode til at gøre borgerne villige til og interesserede i at modtage information. Den nylige debat om styreformer har understreget behovet for større åbenhed og deltagelse. En aktiv informations- og kommunikationsstrategi er et vigtigt redskab i de bestræbelser.

3. En platform for en rullende udvikling

3.1. EØSU er enig i informations- og kommunikationsstrategiens overordnede struktur. Det er vigtigt, at strategien understreger behovet for information om de værdier og visioner, som ligger bag Unionens udvikling. Det er vigtigt, at informations- og kommunikationsaktiviteterne sættes ind i et bredere perspektiv, så man undgår fragmentering. At det er nødvendigt at informere om strukturerne og at strukturere informationen er en konklusion, man har draget i mange kommunikationssammenhænge.

3.2. Strategien er baseret på, at der udvikles et tæt samarbejde mellem EU-niveauet og det nationale niveau. Tanken er, at strategien i en vis grad skal baseres på EU-niveauets og det nationale niveaus fælles planlægning af informationstiltagene.

3.3. Forudsætningen for en vellykket informations- og kommunikationsstrategi er, at den tager hensyn til mange forskellige dimensioner. Det er især vigtigt at opnå støtte fra de øvrige institutioner og organisationer, der har kapacitet til at nå ud til borgerne. Mange forskellige aktører og vedtagelsen af to- eller tretrinsstrategier øger chancen for, at budskaberne når frem.

3.4. Strategien fokuserer på samarbejde mellem EU-institutioner og medlemsstaternes regeringer og gør i en sidebemærkning endvidere opmærksom på behovet for samarbejde med andre institutioner end medlemsstaternes regeringer. EØSU havde også gerne set, at der var blevet taget større højde for dette aspekt i den foreslåede strategi. Da målet er at øge kendskabet og forståelsen blandt borgerne generelt (og ikke kun blandt meningsdannere), er det afgørende at nå ud via mange forskellige aktører (organisationer, netværk, institutioner på både lokalt, regionalt og nationalt niveau). Faktisk vil succesen af den samlede informationsindsats sandsynligvis i stor grad afhænge af, om der inddrages mange forskellige aktører på nationalt og lokalt niveau.

3.5. EØSU kunne især godt have tænkt sig en analyse af, hvordan arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund aktivt kan være med til at fremme kendskabet til og forståelsen af EU's aktiviteter. Opinionsledere har som kun få andre aktører en evne til at nå ud til græsrodsniveauet. Det organiserede civilsamfund bør indbydes til at tage aktiv del i gennemførelsen af informations- og kommunikationsstrategien.

3.6. EØSU bifalder den store indsats for at styrke Europa-Parlamentets betydning i samarbejde med de nationale parlamenter.

3.7. Blandt de vigtigste temaer for informationsstrategien om et eller to år angives udvidelsen som nummer et. Det er imidlertid værd at notere, at informations- og kommunikationsstrategien ikke nævner behovet for specifikke og målrettede tiltag i de nye medlemsstater og i de tre ansøgerlande.

3.8. Der vil være brug for en systematisk evaluering og opfølgning. Der bør gøres en særlig indsats for at inddrage universitetsinstitutter og forskere i evalueringen.

4. Prioriterede informationstemaer

4.1. De vigtigste informationstemaer, som Kommissionen foreslår udviklet, fokuserer på EU's politiske prioriteter i de kommende år. Alt i alt foreslår Kommissionen fire prioriterede informationstemaer:

- Udvidelsen,

- EU's fremtid,

- et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed,

- EU's rolle i verden.

4.2. EØSU giver sin fulde støtte til valget af disse fire prioriterede informationstemaer. De står alle i forgrunden i den nuværende EU-debat i medlemsstaterne, og de hænger tæt sammen. De afspejler også den erfaring, at alt for mange temaer skaber uklarhed snarere end klarhed. Det sidste af temaerne bør bl.a. omfatte den globale effekt af EU's udformning og af EU's prioriteter og aktiviteter. Bæredygtig udvikling kan nævnes som ét eksempel i denne forbindelse.

4.3. Selv med det in mente er EØSU imidlertid overrasket over, at den vigtige miljøsektor ikke specifikt er nævnt på prioriteringslisten. En række opinionsmålinger har vist, at EU-borgerne betragter miljøspørgsmål som et område, hvor EU bør påtage sig et særligt ansvar. Denne opbakning fra græsrodsniveauet er et godt argument for at inkludere miljøet som prioriteret tema.

4.4. Miljøspørgsmål indgår også i en bredere politik for bæredygtig udvikling. På det ene møde i Det Europæiske Råd efter det andet har man understreget, hvor vigtigt det er at udforme politikker for bæredygtig udvikling og sikre offentlighedens opbakning. EØSU finder det logisk, at der tages hensyn til spørgsmål vedrørende bæredygtig udvikling i strategiens gennemførelse. I lyset af den løbende udvikling af informations- og kommunikationsindsatsens prioriterede temaer bør bæredygtig udvikling betragtes som et overordnet prioriteret tema for 2004 og fremefter.

4.5. Miljøet og bæredygtig udvikling er spørgsmål, som er tæt forbundet med EU-borgernes hverdag. Fødevaresikkerhed, forbrugerbeskyttelse og borgernes rettigheder er andre spørgsmål, der er vigtige i hverdagen. Selv om sådanne spørgsmål tackles i mere specifikke informationstiltag af Kommissionens forskellige generaldirektorater eller af andre EU-institutioner, bør de også integreres i den samlede informations- og kommunikationsindsats. De spørgsmål, der påvirker borgernes hverdag, er en konkretisering af EU's aktiviteter på det personlige niveau. Værdien af dem må ikke undervurderes.

5. Målretning af informationen

5.1. Strategiforslaget understreger helt korrekt, at informationen bør målrettes mod særlige målgrupper og særlige situationer. EØSU kan kun være enig heri. I hvilket omfang det i realiteten er muligt at målrette informationen er imidlertid både et spørgsmål om ressourcer og organisation.

5.2. Ét vigtigt aspekt er, at informationen ikke blot skal tilpasses målgrupper, men bestemte målgrupper i de enkelte medlemsstater. Der er, for blot at nævne et enkelt eksempel, visse oplagte forskelle, man skal være opmærksom på, når man henvender sig til målgrupper blandt arbejdsmarkedets parter i de forskellige medlemsstater. Referencerammerne er forskellige, måden at udtrykke sig på er forskellig, og kanaler og aktører er forskellige - det er derfor vigtigt at tilpasse informationen til målgrupperne i de enkelte medlemsstater.

5.3. En løsning på behovet for mere målrettet information er at udvikle samarbejdet mellem EU-institutioner, institutioner på nationalt niveau og det organiserede civilsamfund, herunder arbejdsmarkedets parter. Det organiserede civilsamfund har ikke kun forudsætningerne for at nå ud til, men også udpege særlige tiltag over for deres målgrupper. Det organiserede civilsamfund kan på grund af dets strukturer nå ud til både meningsdannere og den brede offentlighed.

5.4. Ifølge strategien skal der målrettes mod ungdomsorganisationer og uddannelsessektoren. EØSU er enig heri. Det ville imidlertid have være nyttigt, hvis disse spørgsmål var blevet behandlet mere udførligt. EØSU foreslår, at en særlig del af informations- og kommunikationsstrategien bør udformes med henblik på målet om at tilvejebringe relevant og inspirerende information om EU's aktiviteter til skolerne. Skolesektoren som helhed må betragtes som en af den samlede strategis nøglemålgrupper. Hvis denne del af strategien ikke lykkes, vil der i høj grad ligge problemer forude (jf. EØSU's udtalelse om uddannelsens europæiske dimension)(1).

5.5. EØSU så også gerne en mere udførlig plan for samarbejdet med ungdomsorganisationer i medlemsstaterne. Det ville gøre det muligt at nå ud til bredere ungdomsgrupper end man kan via massemedier eller andre mere generelle kommunikationsaktiviteter.

5.6. En anden vigtig målgruppe, som fortjener særlig opmærksomhed, er pensionister, hvoraf mange er aktive i forskellige organisationer. Pensionisterne repræsenterer et værdifuldt informations- og kommunikationspotentiale som forelæsere og skribenter, og kan med deres erfaring give informationsindsatsen et historisk perspektiv.

6. Organisationsaspekter

6.1. EØSU går stærkt ind for, at der etableres et koordinationsforum mellem EU-institutionerne med henblik på at gennemføre informations- og kommunikationsstrategien. Dette er vigtigt, hvis man skal opnå synergieffekter og udnytte de tilgængelige ressourcer effektivt.

6.2. Hver EU-institution udvikler sin egen informations- og kommunikationsstrategi inden for de overordnede rammer, som fastlægges af Kommissionens strategi og det koordinerende forum. Det faktum, at nye tiltag planlægges i fællesskab af EU-institutionerne, betyder selvfølgelig ikke, at de enkelte institutioner skal holde op med at udvikle deres egne planer.

6.3. Strategiforslaget foreslår forskellige former for koordination mellem EU-niveauet og det nationale niveau (hovedsagelig regeringsniveauet). Kommissionen overvejer at udarbejde et aftalememorandum med hver enkelt medlemsstat. Formålet med dette memorandum skal være en "politisk bekræftelse af den gensidige aftale mellem EU og medlemsstaterne om at arbejde sammen om at skabe en bedre udbredelse af generel information om EU-forhold".

6.4. Det er muligt, at der senere vil være behov for en sådan formalisering af samarbejdet om udbredelse af generel information om EU-aktiviteter. EØSU forventer imidlertid, at de involverede institutioner vil finde det relevant at samarbejde uden en sådan formalisering, som i sig selv kan tolkes som et alt for vidtgående skridt i koordinationen af informations- og kommunikationsaktiviteter.

6.5. EØSU understreger ydermere vigtigheden af tæt samarbejde mellem netværkene af informations- og kommunikationsmedarbejdere i EU-institutionerne og relevante institutioner på nationalt niveau. Det kan konstateres, at visse medlemsstater allerede evaluerer deres egne organisationsmæssige løsningsmodeller på nationalt niveau hvad angår information om EU-aktiviteter. I forbindelse med videreudviklingen af den overordnede informations- og kommunikationsstrategi bør der tages hensyn til de tiltag og løsninger, der vælges på nationalt niveau.

7. EØSU's rolle

7.1. EØSU har i kraft af sine medlemmer og de organisationer, udvalget repræsenterer, et enestående netværk af kontakter, der omfatter alle dele af samfundet. I årenes løb har EØSU udviklet sine forudsætninger for at fungere som bindeled mellem EU-institutionerne og den brede offentlighed i medlemsstaterne. Især har EØSU søgt at udvikle sin kapacitet til at organisere og lede vidtspændende fora og høringer om aktuelle spørgsmål af særlig vigtighed.

7.2. For nylig afholdt EØSU forskellige større arrangementer i form af høringer og debatter vedrørende emner såsom menneskerettigheder på arbejdspladsen, bæredygtige udviklingsstrategier for EU og landbrugspolitikker i EU.

7.3. EØSU har udviklet sin egen informations- og kommunikationsstrategi, der er udformet af den kommunikationsgruppe, som blev oprettet inden for EØSU for nogle få år siden.

7.4. EØSU er observatør i den interinstitutionelle informations- og kommunikationsgruppe. EØSU finder det naturligt, at udvalget inddrages i gruppens arbejde som fuldgyldigt medlem.

7.5. EØSU agter at videreudvikle sin kapacitet til at være en aktiv brobygger og informationsaktør i alle dele af EU's arbejde, hvor EØSU selv er involveret. Der står meget på spil i de kommende år: EU-borgerne har en ret til at blive informeret og hørt om de vigtige spørgsmål fremover.

Bruxelles, den 23. januar 2003.

Roger Briesch

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EFT C 139 af 11.5.2001, s. 85.