[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 7.3.2007

SEK(2007) 289 endelig

Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Spaniens opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2009

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Generel baggrund

Stabilitets- og vækstpagten, der trådte i kraft den 1. juli 1998, er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk holdbar vækst, der bidrager til jobskabelse. I forbindelse med reformen af pagten i 2005 blev det anerkendt, at den er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men reformens hovedsigte var at gøre pagten mere virkningsfuld, styrke dens økonomiske fundament og sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.

Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf for Rådet og Kommissionen (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Spaniens første stabilitetsprogram blev forelagt i december 1998. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse herom den 15. marts 1999 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. I overensstemmelse med samme procedure bliver de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer vurderet af Kommissionen og undersøgt af ovennævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.

Baggrunden for vurderingen af det opdaterede program

Kommissionen har undersøgt den seneste opdatering af Spaniens stabilitetsprogram, der blev forelagt den 22. december 2006, og har vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom (se boksen om hovedpunkterne i vurderingen).

Udgangspunktet for vurderingen af budgetstrategien i det nye stabilitetsprogram er kort beskrevet i afsnittene om:

1. de økonomiske og budgetmæssige resultater de seneste ti år

2. den seneste vurdering af landets stilling under den præventive del af stabilitets- og vækstpagten (sammenfatning af Rådets udtalelse om den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet) og

3. Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006.

De seneste økonomiske og budgetmæssige resultater

Spanien ser ud til at være inde i en god økonomisk cirkel. Den indenlandske efterspørgsel, der stimuleres af det private forbrug og investeringer inden for bygge- og anlægsvirksomhed, er grundlaget for en intens jobskabelse på boligområdet og inden for tjenesteydelser, som igen øger den indenlandske efterspørgsel i en situation med sunde offentlige finanser og en negativ realrente. Et vedvarende inflationsspænd over for euroområdet kombineret med en langsom produktivitetsvækst forringer den eksterne konkurrencestilling i et land, hvis komparative fordele fortsat er baseret på lave produktionsomkostninger snarere end på produkter med et højt teknologisk indhold. En forøgelse af de eksterne underskud kan forringe vækstudsigterne på mellemlang sigt. Husholdningernes gældsætning, der i vid udstrækning forklares af massive investeringer i boliger, øger desuden sårbarheden over for en stigning i rentesatserne for en stor andel af befolkningen. Den forsigtige finanspolitik, som Spanien har ført, har på denne baggrund været hensigtsmæssig.

Vurderingen i Rådets udtalelse om det forrige program

Den 14. marts 2006 vedtog Rådet sin udtalelse om det forrige opdaterede stabilitetsprogram for perioden 2005-2008. Rådet konstaterede, "at budgetstillingen som helhed er sund, og at budgetstrategien er et godt eksempel på finanspolitikker gennemført i overensstemmelse med pagten. I lyset af de stigende eksterne skævheder er det vigtigt at fastholde en stærk budgetstilling." Rådet opfordrede Spanien til at "gennemføre de planlagte foranstaltninger til tackling af de langsigtede budgetmæssige virkninger af den aldrende befolkning."

Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006

Rapporten om gennemførelsen af Spaniens nationale reformprogram blev forelagt den 15. oktober 2006 inden for rammerne af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse. Spaniens nationale reformprogram identificerer følgende udfordringer/prioriterede områder: budgetmæssig stabilitet, F&U-strategi, et bedre erhvervsmiljø, fremme af konkurrence, udvikling af infrastruktur, forbedring af arbejdsmarkedets virkemåde og bedre uddannelse og menneskelig kapital.

Kommissionens vurdering af dette program (vedtaget som led i Kommissionens årlige situationsrapport fra december 2006 [2] ) viste, at Spanien gør gode fremskridt med gennemførelsen af landets nationale reformprogram og de tilsagn, der blev afgivet på Det Europæiske Råds forårsmøde i 2006. Det er nu vigtigt at implementere nye love og foranstaltninger på de syv prioriterede politikområder for at øge beskæftigelsen og produktiviteten og forbedre fremskridtene hen imod den fulde konvergens med EU-25 med hensyn til BNP per capita.

På baggrund af de identificerede stærke og svage sider blev det henstillet til Spanien at gribe ind på følgende områder: aktive arbejdsmarkedspolitikker og livslang læring og forbrugeruddannelse.

Boks: Hovedpunkterne i vurderingen Ved vurderingen af stabilitetsprogrammerne og konvergensprogrammerne skal følgende undersøges, jf. henholdsvis artikel 5, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97: om de økonomiske antagelser, som programmet er baseret på, er realistiske den mellemfristede budgetmålsætning, som medlemsstaten fremlægger, og om den tilsigtede tilpasning i retning af den er hensigtsmæssig om de foranstaltninger, der træffes og/eller foreslås for at overholde den tilsigtede tilpasning, er tilstrækkelige til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning under konjunkturforløbet ved vurderingen af den tilsigtede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning undersøges det, om der gøres en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider, og for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, undersøges det, om den pågældende medlemsstat sikrer en årlig forbedring i sin konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5 % af BNP som benchmark for at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning når kursen for tilpasning af den mellemfristede budgetmålsætning fastlægges (for medlemsstater, der endnu ikke har nået den), eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning (for medlemsstater, der har nået den), undersøges gennemførelsen af større strukturreformer, som har direkte langsigtede omkostningsbesparende virkninger (bl.a. ved at øge den potentielle vækst) og derfor har en konstaterbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt (på den betingelse, at der bevares en passende sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien på 3 % af BNP, og at budgetstillingen i programperioden forventes at vende tilbage til den mellemfristede budgetmålsætning), idet man bør være særlig opmærksom på pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle om medlemsstaternes økonomiske politik er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik. Når det vurderes, om programmets makroøkonomiske antagelser er realistiske, sker det med henvisning til prognosen fra Kommissionens tjenestegrene fra efteråret 2006, idet der også tages hensyn til den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi. Vurderingen af overensstemmelsen med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik sker på baggrund af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik med hensyn til de offentlige finanser, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Vurderingen skal desuden omfatte en undersøgelse af: udviklingen i gældskvoten og udsigterne for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, som der bør lægges "tilstrækkelig vægt på i forbindelse med overvågningen af budgetstillingerne" ifølge Rådets rapport af 20. marts 2005 om "en bedre gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten". I en meddelelse fra Kommissionen af 12. oktober 2006 beskrives fremgangsmåden for vurderingen af den langsigtede holdbarhed[3] graden af integration med det nationale reformprogram, som medlemsstaterne har fremlagt i forbindelse med Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse. I sin følgeskrivelse af 7. juni 2005 til Det Europæiske Råd om de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2005-2008 anførte Økofin-Rådet, at de nationale reformprogrammer skal være i overensstemmelse med stabilitets- og konvergensprogrammerne overensstemmelsen med adfærdskodeksen[4], hvori der bl.a. fastlægges en fælles struktur og et fælles sæt datatabeller for stabilitets- og konvergensprogrammerne. |

- Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Spaniens opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2009

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 5, stk. 3,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

4. Den [27. marts 2007] gennemgik Rådet Spaniens opdaterede stabilitetsprogram for perioden 2006-2009[6].

5. I henhold til det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes væksten i BNP i faste priser at aftage fra 3,8 % i 2006 til i gennemsnit 3,3 % igennem resten af programperioden. Vurderet på baggrund af de foreliggende oplysninger forekommer dette scenario at være baseret på plausible vækstantagelser. Programmets prognoser for inflationen forekommer også realistiske. Det fremskrevne inflationsspænd over for euroområdet er fortsat betydeligt, om end faldende. Scenariet kan blive bedre end forventet på kort sigt, men det modsatte kan også være muligt som følge af uligevægtene i økonomien, bl.a. husholdningernes stigende gældsætning og det voksende løbende underskud. En mindre kraftig vækst på mellemlang sigt, end der opereres med i programmet, er desuden en klar mulighed, navnlig hvis det langvarige boom inden for boligbyggeriet standser.

6. I Kommissionens prognoser fra efteråret 2006 blev det offentlige overskud for 2006 anslået til 1,5 % af BNP, der er helt på linje med det opdaterede stabilitetsprogram, men som skal sammenholdes med et mål på 0,9 % af BNP i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet. Dette positive resultat forklares af, at indtægterne blev større end forventet som følge en stærk jobskabelse og store overskud i virksomhederne, hvilket skønnes at have øget indtægterne fra de direkte skatter med noget mere end den nominelle BNP-vækst.

7. Opdateringen sigter på at (i) fastholde den makroøkonomiske og budgetmæssige stabilitet og (ii) fremme produktiviteten ved at styrke infrastrukturerne og den menneskelige og teknologiske kapital. Det offentlige overskud forventes at falde fra 1,4 % af BNP i 2006 til omkring 1 % i 2009. Tidsprofilen for det primære overskud viser en tilsvarende udvikling, idet det falder fra 3 % af BNP i 2006 til 2,25 % i 2009. Mens indtægterne forventes at falde med 0,2 % af BNP over programperioden, antages de primære udgifter at vokse med ca. 0,5 % af BNP, hvilket delvis udlignes af en formindskelse af rentebyrden. I den forrige opdatering opereredes der med mindre overskud i en situation med stort set tilsvarende makroøkonomiske udsigter. Forskellen mellem de to opdateringer forklares ved, at overskudsresultatet for 2006 er langt bedre end fremskrevet et år tidligere, hvilket i fremskrivningen medfører positive virkninger over programperioden.

8. Den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo renset for engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger), beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, forventes at falde marginalt fra ca. 1,75 % af BNP i 2006 til 1,5 % ved udgangen af programperioden. Som i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet er den mellemfristede målsætning for budgetstillingen, der præsenteres i programmet, et balanceret budget i strukturelle termer, som ifølge programmet søges fastholdt med en stor margen i hele programperioden. Da den mellemfristede budgetmålsætning er mere krævende end den laveste benchmark (anslået til et underskud på ca. 1¼ % af BNP), skulle opfyldelsen af den give en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Den mellemfristede budgetmålsætning ligger inden for det bånd, der i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen er angivet for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, og er betydelig mere ambitiøs, end hvad der kræves i betragtning af gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på langt sigt.

9. Risiciene i forbindelse med programmets budgetfremskrivninger synes i det store og hele at være i balance. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for opdateringen, er sandsynlig, og indtægtsfremskrivningerne synes at afspejle forsigtige antagelser. På udgiftssiden er der en risiko for udgiftsoverskridelser (på regionalt niveau), hvis de hidtidige tendenser inden for uddannelses- og sundhedssektoren fortsætter.

10. Med hensyn til denne risikovurdering forekommer budgetpolitikken at være tilstrækkelig til at opfylde den mellemfristede målsætning i hele programperioden som planlagt i programmet. Den er også tilstrækkelig til at sikre en sikkerhedsmargen mod at overskride underskudstærsklen på 3 % af BNP med normale makroøkonomiske udsving i de enkelte år. Den finanspolitik, der fremgår af programmet, er i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten.

11. Den offentlige bruttogæld skønnes at være faldet til 40 % af BNP i 2006, hvilket er langt under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. I programperioden forventes gældskvoten ifølge opdateringen at falde yderligere med 8 procentpoint.

12. De langsigtede budgetmæssige konsekvenser af befolkningens aldring i Spanien er noget større end gennemsnittet i EU, hvilket navnlig skyldes den relativt store stigning i pensionsudgifterne opgjort som en andel af BNP i de kommende årtier. Den initiale budgetstilling, der er forbedret sammenlignet med 2005, bidrager til at dæmpe aldringens langsigtede budgetvirkninger, men er ikke tilstrækkelig til fuldstændig at dække den betydelige stigning i udgifterne som følge af befolkningens aldring. Fastholdelse af store primære overskud på mellemlang sigt og implementering af yderligere foranstaltninger med henblik på at dæmpe den betydelige stigning i aldersrelaterede udgifter vil bidrage til at mindske risikoen for holdbarheden i de offentlige finanser. Spanien ser som helhed ud til at stå over for en mellemhøj risiko, for så vidt angår de offentlige finansers holdbarhed.

13. Stabilitetsprogrammet indeholder en kvalitativ vurdering af den samlede virkning, som rapporten fra oktober 2006 om gennemførelsen af det nationale reformprogram har inden for rammerne af den mellemfristede finanspolitiske strategi. Det giver imidlertid ingen systematiske oplysninger om de direkte budgetudgifter eller –besparelser ved de vigtigste reformer, der er planlagt i det nationale reformprogram, selv om budgetfremskrivningerne i programmet synes at tage hensyn til de virkninger, som foranstaltningerne i det nationale reformprogram har på de offentlige finanser. De foranstaltninger vedrørende de offentlige finanser, der er planlagt i stabilitetsprogrammet, ser ud til at være i overensstemmelse med de foranstaltninger, der er planlagt i det nationale reformprogram. Navnlig regnes der i begge programmer med en gradvis forøgelse af de offentlige F&U-udgifter og af investeringerne i infrastrukturer.

14. Programmets budgetstrategi er stort set i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, som udgør en del af de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008.

15. Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, indeholder programmet alle obligatoriske data og de fleste fakultative data[7].

Den overordnede konklusion er, at den mellemfristede budgetstilling er sund, og at budgetstrategien er et godt eksempel på en finanspolitik, der føres i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten. En stærk budgetstilling er vigtig i lyset af de voksende eksterne ubalancer og det eksisterende inflationsspænd over for euroområdet.

På baggrund af ovenstående vurdering og særlig den fremskrevne stigning i de aldersrelaterede udgifter opfordres Spanien til yderligere at forbedre de offentlige finansers langsigtede holdbarhed ved hjælp af foranstaltninger, der kan begrænse den fremtidige virkning af befolkningens aldring på udgiftsprogrammerne.

Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger |

1Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. |

2Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående rækker) uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. |

3Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger taget fra programmet. |

4Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger taget fra Kommissionens prognose fra efteråret 2006. |

5Baseret på en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 3,9 %, 3,8 %, 3,6 % og 3,6 % i perioden 2005-2008. 6Privatforbrugsdeflator i stedet for HICP. 7I henhold til de første skøn var væksten på 3,9 % in 2006. Efter den foreløbige prognose fra Kommissionens tjenestegrene fra 16. februar 2007 forventes en vækst på 3,7 % i 2007. |

[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle de dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råds forårsmøde, "Gennemførelsen af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse – Resultaternes år", 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[3] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, "De offentlige finansers langsigtede holdbarhed i EU", 12.10.2006, KOM(2006) 574, og Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender, "The long-term sustainability of public finances in the European Union", European Economy No 4/2006.

[4] "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form", godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.

[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Opdateringen blev forelagt tre uger efter fristen den 1. december, som er fastsat i adfærdskodeksen.

[7] Der er navnlig ikke givet oplysninger om HICP og om de offentlige udgifter opdelt efter funktion.