29. 8. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr, C 218/15 
a) Den private ECU's status som valuta må anerkendes, og 
ECU'en bør noteres på den officielle fixing i samtlige 
lande, hvor denne praksis findes. 
b) Der bør åbnes op for en gradvis frigivelse af kapital­
bevægelserne, ved at der fastsættes forskrifter for fri 
adgang til visse finansieringsinstrumenter lydende på 
ECU (værdipapirer udstedt af EF's institutioner, obliga­
tioner udstedt af europæiske selskaber) samt tilladelse 
for valutaindlændinge til at oprette anfordrings- og 
opsigelseskonti i ECU. 
c) Anvendelsen af ECU'en bør fremmes gennem 
— fakturering i ECU inden for Fællesskabet, 
— anvendelse af ECU i forbindelse med indhentning af 
tilbud inden for EF, 
— etablering af en dialog med de olie- og råstofprodu-
cerende lande, over for hvilke Fællesskabet har et 
betydeligt underskud i samhandelen, med henblik på 
Bruxelles, den 4. juli 1985. 
1. Økonomiske og sociale udviklingstendenser 
1.1. Fællesskabet kunne i 1984 notere en økonomisk 
vækstrate på over 2 %, hvilket er den højeste siden slutningen 
af 1970'erne. Inflationstakten mindskedes vedvarende, de 
offentlige udgifter faldt i faste priser, produktivitetstakten 
steg, lønudviklingen var fortsat moderat, og fortjenesten 
øgedes. 
Men på trods disse udviklingstendenser steg arbejdsløsheden 
vedvarende til gennemsnitlig 12,7 mio, dvs. 11% af den 
erhvervsaktive befolkning. indgåelse af kontrakter, hvor afregningen sker i 
ECU. 
Alle hindringer for den fri anvendelse af ECU i medlemssta­
terne bør fjernes, således at alle kan nye godt af de samme 
betingelser. 
d) Mulighederne for at anvende ECU'en i samhandelen med 
landbrugsvarer inden for EF bør undersøges nærmere. 
e) Der må ske en mere systematisk indsamling af oplysnin­
ger om ECU'ens anvendelse i det handelsmæssige og 
finansielle samkvem. 
f) I samarbejde med den internationale betalingsbank bør 
der ske fremme af multilateral udligning af bankmellem­
værender i ECU. 
Disse forslag vil kunne realiseres inden for de eksisterende 
institutionelle rammer. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
1.2. Denne stigning i arbejdsløsheden kombineret med 
demografiske udviklingstendenser har resulteret i en yderli­
gere skærpelse af ulighederne, efterhånden som flere både 
talmæssigt og procentuelt bliver afhængige af de sociale 
sikringsordninger i Fællesskabet. Et iøjnefaldende aspekt er 
den fattigdom, som langtidsarbejdsløsheden medfører (*). 
1.3. Denne tendens til større ulighed er i øvrigt blevet 
yderligere forværret af, at beskæringerne i de offentlige 
0) Jf. Udvalgets udtalelse om »En særlig fællesskabsindsats til 
bekæmpelse af fattigdom« (EFT nr. C 25 af 28. 1. 1985). Udtalelse om udviklingen i den sociale situation i Fællesskabet i 1984 
(85/C 218/09) 
Procedure 
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber besluttede den 3. juni 1985 at anmode om Det 
økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om »Udviklingen i den sociale situation i Fællesskabet i 
1984«. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for sociale anliggender, som udpegede 
E. Brian Roycroft til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 23. maj 1985. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 228. plenarforsamling (mødet den 4. juli 1985) med 
75 stemmer for, 10 imod og 13 hverken for eller imod følgende udtalelse: 
Nr. C 218/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 8. 85 
udgifter for mange mennesker, der er afhængige af de sociale 
sikringsordninger, har resulteret i en reel indkomstnedgang, 
hvis ikke de i visse tilfælde er helt eller delvist uden socialt 
sikkerhedsnet. Denne tendens har også bremset nye initiati­
ver og investeringsprojekter i EF til mindskelse af de sociale 
og regionale forskelle. 
1.4. Sideløbende med den voksende kløft mellem de 
beskæftigede og de arbejdsløse har man i visse lande kunnet 
konstatere voksende skævheder blandt lønmodtagere. 
Almindeligvis har den afdæmpede lønudvikling mindsket 
arbejdstagernes reelle købekraft, men i visse lande er real­
lønnen steget på trods af et fald i den nominelle ind­
komst. 
1.5. I denne forbindelse ser Udvalget med tilfredshed på, 
at man har kunnet forhandle sig frem til visse aftaler om løn-
og arbejdsvilkår, især hvor disse: 
— beskytter de lavere indkomstgrupper og de socialt set 
svage samt 
— har beskæftigelsesmæssige mål for øje. 
Udvalget støtter en sådan fælles fremgangsmåde i modsæt­
ning til ensidigt påtvungne ændringer, hvorved arbejdsvilkå­
rene og de sociale ydelser for visse grupper forringes. 
2. Økonomisk-politiske hensyn 
2.1. Konklusionerne i Kommissionens økonomiske års­
beretning for 1984 i1) fastlægger en økonomisk-politisk 
ramme, der indebærer følgende: fortsat løntilbageholden­
hed, mere vidtgående reel beskæring af de offentlige (og 
dermed også sociale) udgifter og gennemførelse af en deregu­
lering af beskæftigelsesvilkårene i forbindelse med ansættelse 
og afskedigelse, alt sammen i et forsøg på at fremme væksten 
inden for industrien yderligere, opretholde og fortsætte det 
økonomiske genopsving og dermed jobskabelsen. 
2.2. Udvalget understreger fremfor alt, at en ny positiv 
social dialog og en fælles anstrengelse fra det demokratiske 
samfunds side er en grundlæggende forudsætning for at 
fremme varig industriel/økonomisk vækst, i hvilken forbin­
delse jobskabelsen bør gives højeste prioritet. 
Der er derfor grund til at udtrykke betænkelighed over visse 
af tendenserne i de politiske foranstaltninger i Kommissio­
nens økonomiske beretning, nemlig afdæmpet indenlandsk 
efterspørgsel, yderligere beskæring af de offentlige udgifter, 
hvilket fører til øget ulighed og større »marginalisering« af de 
socialt set svage grupper, der er afhængige af de sociale 
sikringsordninger samt forværring af arbejdsvilkårene og 
forholdet mellem arbejdsmarkedets parter gennem påtving-
ning af ændringer, som kan gå på tværs af fastlæggelsen af 
gensidige rettigheder og forpligtelser via kollektive overens­
komster. 
(') EFT nr. L 45 af 14. 2. 1985. Udvalget ser ikke desto mindre positivt på enhver nytænk­
ning i forbindelse med arbejdsløsheden, der er det centrale 
problem. Det anser det derfor for vigtigt, at man gennem 
fælles aftale fastlægger og støtter de faktorer, der kan fremme 
industriel vækst, f.eks. ved at fjerne de markedshindringer, 
der skyldes den manglende gennemførelse af Fællesskabet, 
fastlægge målrettede skattelettelser til fordel for beskæftigel-
sesskabende små eller ekspanderende virksomheder osv. 
En positiv fremgangsmåde i denne forbindelse ville være at 
bygge på resultaterne af det første sociale handlingsprogram 
og den samordnede socio-økonomiske strategi i det andet. 
3. Det socialpolitiske synspunkt 
3.1. I forbindelse med forfølgelsen af socialpolitiske 
målsætninger er det relevant at nævne de centrale elementer i 
Romtraktatens artikel 2, nemlig fremme af en harmonisk 
udvikling, der kan skabe en hurtigere højnelse af levestan­
darden for alle Fællesskabets borgere. 
3.2. I lighed med udtalelserne fra de foregående år 
understreger Udvalget også i denne betydningen af den 
indbyrdes sammenhæng mellem den økonomiske og sociale 
politik og især behovet for at opretholde sammenholdet og 
solidariteten på det sociale område, hvilket er en forudsæt­
ning for en succesrig, kvalitativ økonomisk vækst (2). 
3.3. Udvalget påpeger desuden den trussel, som den 
voksende arbejdsløshed og langtidsarbejdsløsheden især 
blandt unge udgør imod den sociale orden og de demokra­
tiske institutioner. Prisen for og konsekvenserne af høj og • 
vedvarende arbejdsløshed er velkendt (3), men fortjener at 
blive gentaget: 
— øget fattigdom og opløsningstendenser inden for samfun­
det og familien, 
— mulig trussel mod den politiske stabilitet i Europa, i 
hvilken forbindelse ekstreme og voldelige reaktioner ikke 
kan udelukkes, 
— større fremmedgørelse og afmagt, der resulterer i en 
stigning i antallet af selvmord, narkotikamisbrug og 
kriminalitet. 
4. Konklusioner 
Af den sociale udvikling i 1984 kan der drages syv konklu­
sioner: 
4.1. Sammenhold og solidaritet på det sociale område er 
væsentlige elementer i en politik for varig, kvalitativ økono­
misk vækst. 
(2) Jf. Udvalgets udtalelse om Udviklingen i den sociale situation i 
Fællesskabet i 1983, EFT nr. C 307 af 19. 11. 1984. 
(3) Jf. Udvalgets udtalelse om Udviklingen i den sociale situation i 
Fællesskabet i 1982, EFT nr. C 286 af 24. 10. 1983. 
29. 8. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 218/17 
4.2. Opretholdelsen af det kollektive sociale ansvar især 
over for de svage og sårbare, mere udbredt anvendelse af 
kollektive overenskomster og samråd som helhed er elemen­
ter i den dialog, som er nødvendig for en dynamisk, bredt 
støttet politik, der prioriterer en nedbringelse af arbejdsløs­
heden højest. 
4.3. Henstillingerne i sidste års udtalelse om den sociale 
situation i 1983 er kun i ringe grad blevet fulgt, og de er stadig 
relevante i dag. Af særlig betydning er frem for alt følgende 
forudsætninger for en effektiv fælles socialpolitisk strategi: 
— behovet for at anerkende de finansielle omkostninger, der 
skyldes den manglende gennemførelse af Fællesskabet og 
den positive multiplikatoreffekt, som samordnede øko­
nomiske og sociale foranstaltninger på EF-plan kunne få 
ved at fremme en bredere, hurtigere og mere pålidelig 
vækst; 
— tilvejebringelsen og anvendelsen af EF's »egne midler«; 
— sikring af en effektiv politisk beslutningsproces; 
— behovet for at udforme«politiske instrumenter, der kan 
opretholde og fremme den sociale sammenhæng i Fæl­
lesskabet. 
4.4. Det er væsentligt at forfølge en »multilateral« frem­
gangsmåde, der omfatter: 
— initiativer på forsyningssiden med usvækket efterspørgsel 
og målrettede bestræbelser på at skabe beskæftigelse og 
opfylde sociale behov; 
— nye positive tiltag over for erhvervslivet med oprethol­
delse af normerne for den sociale sikring og anvendelse af 
kollektive forhandlingsmetoder på forskellige planer 
f.eks.: nedsættelse og omlægning af arbejdstiden, forsøg 
på at øge arbejdskraftens mobilitet og tilpasningsevne, 
etc; 
— teknologisk omstilling med tilfredsstillende informa­
tions- og høringsprocedurer, kontrol med de sociale 
konsekvenser, en effektiv ramme om forholdet mellem 
arbejdsmarkedets parter og en mere positiv holdning til 
erhvervsvejledning, uddannelse og omskoling, især 
møntet på de unge og langtidsarbejdsløse (v); 
— en gennemgang af beskatningsmæssige faktorer, som kan 
være en hindring for virksomheder samt en vurdering af 
(') Jf. Udvalgets udtalelser om 
— Den teknologiske udvikling og dens samfundsmæssige kon­
sekvenser EFT nr. C 307 af 19. november 1984. 
— Erhvervsuddannelsen og de nye teknologier: Nye fælles­
skabsinitiativer for perioden 1983 - 1987 EFT nr. C 77 af 
21. marts 1983. 
— Erhvervsuddannelsespolitikken i De europæiske Fællesska­
ber i 1980'erne EFT nr. C 124 af 9. maj 1983. 
— De lokale beskæftigelsesinitiativer EFT nr. C 206 af 
6. august 1984. forretningsprocenten, overskuddet og dets anvendelse til 
beskæftigelsesskabende investeringer; 
— skabelse af arbejdspladser i små og mellemstore virksom­
heder ved hjælp af selektive, målrettede socialsikringstil-
skud, især for at kunne ansætte unge arbejdssøgende i 
ugunstigt stillede byområder og underudviklede land-
brugsregioner. 
Udvalget understreger endnu en gang, at man kun ved et 
mere vidtgående gensidigt forpligtende samarbejde med 
arbejdsmarkedets parter også på EF-plan kan overvinde de 
nuværende økonomiske og sociale vanskeligheder. Parternes 
medansvar i forbindelse med erhvervslivets økonomiske og 
sociale vilkår bør underbygges af følgeforanstaltninger både 
fra Fællesskabets såvel som medlemsstaternes side. 
4.5. Ikke blot de arbejdsløse bør sikres rimelig støtte, men 
man bør ligeledes vedvarende være opmærksom på, at den 
sociale sikring af gamle, handicappede og andre udsatte 
grupper uden for beskæftigelsessystemet opretholdes i over­
ensstemmelse med ånden i Rom-traktaten og Paris-traktaten, 
som gik forud herfor. I denne sammenhæng understreger 
Udvalget, at der burde udformes en EF-politik for ældre. 
4.6. Det er påtrængende nødvendigt, at der fastlægges en 
række måltal og parametre for EF's generelle socialpolitiske 
målsætninger, som er kvantificerbare og har samme vægt 
som sammenlignelige økonomisk-politiske EF-foranstaltnin-
ger. Sådanne statistiske oplysninger og vurderinger kunne 
f.eks. gå på udviklingen i ulighederne, marginaliseringen og 
de fattiges levestandard; erhvervsulykker og arbejdsbetinge­
de sygdomme i Fællesskabet samt de omkostningsmæssige 
fordele ved forebyggende foranstaltninger (2), gennemførelse 
af en fælles sociallovgivning, skabelse af arbejds- og lærlin­
gepladser osv. Inden for alle disse felter er det nødvendigt 
med samordnede foranstaltninger på EF-plan, som skal 
underbygges af en forskningsindsats. 
4.7. Det europæiske Fællesskab af i dag har ikke blot til 
opgave at fremme samhandelen og knytte snævrere økono­
miske bånd, men skal også forfølge vitale sociale mål. 
Fællesskabet blev skabt for at forene folk om fælles målsæt­
ninger og styrke det sociale sammenhold og bør derfor 
fastholde de socialt set sårbare gruppers opmærksomhed og 
støtte, handle til gavn for de svage, handicappede, syge og 
ældre og på ny fastslå de oprindelige fælles socialpolitiske 
forhåbninger og forpligtelser. Derfor skal udviklingen i EF's 
økonomiske og sociale politik ske i samme takt. En målrettet 
økonomisk politik skal nødvendigvis kombineres med vare-
(2) Jf. Udvalgets udtalelse om Arbejdsmedicin (EFT nr. C 307 af 19. 
november 1984) og Udvalgets udtalelse om Erhvervsbetingede 
kræftsygdomme (29. mai 1985 - EFT nr. C 188 af 29. 7. 
1985). 
Nr. C 218/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 8. 85 
tageisen af de personers interesser, som i ringere grad evner at som frem for alt er nedfældet i traktaterne, kræver i endnu 
beskytte sig selv i en periode med radikale ændringer. højere grad at blive bekræftet i en periode kendetegnet ved 
Fællesskabets accept af denne integrerede fremgangsmåde, krise og træg vækst. 
Bruxelles, den 4. juli 1985. 
GerdMUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Forkastet ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag die afdelingens udtalelse, som var indgivet i overensstemmelse med forretningsordenen, 
blev forkastet af Udvalget under debatten: 
Pkt. 2.1. 
Følgende indføjes efter dette afsnit: 
»Det anbefales desuden, at der anstilles en nøjere undersøgelse af de gældende beskatnings- og forsikringsmæssige 
bestemmelser i medlemsstaterne, som virker hæmmende på arbejdsgivernes beskæftigelsesskabende initiativer og 
arbejdstagernes interesse i at søge ny beskæftigelse. Udvalget tilslutter sig disse målsætninger, både fordi skabelsen 
af jobmuligheder inden for nye områder øger beskæftigelsen og den personlige indkomst, og fordi det samtidig 
giver flere midler til de sociale handlingsprogrammer, der er nødvendige for at støtte de mere sårbare elementer i 
samfundet.« 
Første linje i andet afsnit i pkt. 2.2. på side 4 bør følgelig affattes således: 
»Det er derfor ikke inkonsekvent at udtrykke betænkeligheder over . . .«. 
Begrundelse 
Kræver ingen nærmere forklaring. 
Afstemningsresultat 
For: 28 
Imod: 48 
Hverken for eller imod: 13 
Udtalelse om en økonomiske situation medio 1985 
(85/C 218/10) 
Procedure 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede den 20. november 1984 i henhold til forretningsor­
denens artikel 20, stk. 4, at fremsætte udtalelse om »Den økonomiske situation i Fællesskabet (medio 
1985)«.