KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 04.03.1998 
KOM(1998) 121 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET 
OG DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
Opfølgning af grønbogen om kommerciel kommunikation i det indre 
marked 

Indholdsfortegnelse 
RESUMÉ 3 
Indledning 5 
Målsætning 5 
Forslagene i grønbogen 6 
Svar på høringen 7 
Del I. Resumé af svarene på grønbogen om kommerciel kommunikation 8 
Europa-Parlamentet 8 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 9 
Medlemsstater 9 
Implicerede parter 9 
Del II. Kommissionens svar 11 
1. Målsætning 11 
2. Anvendelsesområde 11 
3. Foranstaltninger 11 
1) Anvendelse af en gennemsigtig vurderingsmetodologi 12 
2) Oprettelse af en ekspertgruppe for kommerciel kommunikation 15 
3) Oprettelse af et kontaktpunkt og informationsnet inden for kommerciel 
kommunikation 17 
4) Oprettelse af en database vedrørende kommerciel kommunikation 18 
5) Fremskyndelse af klagebehandlingen 19 
6) Oprettelse af et net af fageksperter 19 
7) Fremme af samarbejdet på internationalt plan 19 
8) Klarhed omkring aspekter af elektronisk samhandel 20 
9) Underretning af Parlamentet 20 
4. Prioriterede områder, som ekspertgruppen skal behandle 20 
1) Beskyttelse af mindreårige 21 
2) Illoyale konkurrencebestemmelser og tilknyttede spørgsmål 21 
3) Sponsorering 22 
4) Anprisninger og vildledende reklame 22 
5) Klageadgang 23 
6) Anvendelsen af proportionalitetsvurderingsmetodologien på nationalt plan...23 
Bilag 1. Resumé af forslagene i grønbogen om kommerciel kommunikation i det indre 
marked 
Bilag 2. Resumé af svar på grønbogen om kommerciel kommunikation i det indre 
marked 
RESUME 
I grønbogen fra maj 1996 om kommerciel kommunikation i det indre marked anerkendtes 
sektorens betydning for beskæftigelse og vækstpotentiale og dens centrale rolle med 
hensyn til at bistå europæiske virksomheder og ikke-kommercielle organisationer med at 
markedsføre deres varer og tjenesteydelser i hele Unionen. Disse tjenesteydelser har 
berøring med en række vigtige almene hensyn såsom forbrugerbeskyttelse og beskyttelse 
af den offentlige sundhed og er derfor underlagt mange forskellige nationale 
bestemmelser. Grønbogen bemærkede, at disse divergerende nationale bestemmelser 
sammen med udbygningen af den kommercielle kommunikation på tværs af grænserne 
skabte hindringer for det indre markeds funktion. Samtidig kunne væksten i den 
kommercielle kommunikation på tværs af grænserne, navnlig med hensyn til de 
tjenesteydelser, der udvikles i informationssamfundet, og elektronisk samhandel, gøre det 
vanskeligere at sikre en effektiv beskyttelse af de almene hensyn. 
De særdeles mange svar bekræftede denne sektors betydning. Foruden Europa-
Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og de ti medlemsstater har 433 
implicerede parter i det seneste halvandet år reageret på opfordringen til at fremkomme 
med kommentarer. Generelt set var der tale om stærk støtte til Kommissionens forslag. 
Der fremkom således forslag til, hvordan de kunne styrkes såvel som suppleres. 
Kommissionen har derfor besluttet at vedtage en række foranstaltninger inden for denne 
sektor med det formål at gøre det lettere at udbyde kommercielle 
kommunikationstjenester på tværs af grænserne, ved at fastsætte en effektiv og 
gennemsigtig ramme, som også vil sikre en passende beskyttelse af de pågældende 
almene hensyn. Disse foranstaltninger er et værktøj til hjælp for de relevante 
myndigheder, når de analyserer problemerne på dette område. Denne strategi er fuldt ud i 
overensstemmelse med og supplerer målsætning nr. 1 i handlingsplanen for det indre 
marked med hensyn til at gøre reglerne mere effektive. 
Kommissionen foreslår nærmere bestemt følgende: 
1) Anvendelse af en gennemsigtig vurder ingsmetodologi. I mange tilfælde rejser en 
undersøgelse af, om en restriktion for kommerciel kommunikation på tværs af grænserne 
er forenelig med principperne for det indre marked, spørgsmålet om restriktionens 
proportionalitet i forholde til de almene hensyn, der søges tilgodeset. Kommissionen vil, 
hvis det er hensigtsmæssigt, anvende den proportionalitetsvurderingsmetodologi, der er 
beskrevet i grønbogen. Dette vil øge den hastighed og effektivitet, hvormed 
overtrædelser behandles, og også højne kvaliteten af de harmoniseringsinitiativer, som 
Kommissionen måtte foreslå inden for kommerciel kommunikation. 
2) Oprettelse af en ekspertgruppe for kommerciel kommunikation. Kommissionen vil 
oprette en ekspertgruppe for kommerciel kommunikation for at etablere et gennemsigtigt 
og effektivt administrativt samarbejde mellem den selv og medlemsstaterne og en dialog 
med berørte tredjeparter. Som reaktion på anmodninger fra Parlamentet og 
medlemsstaterne vil Kommissionen sikre, at en eventuel overlapning med aktiviteterne i 
Kommissionens udvalg vil blive undgået. Den vil også sørge for, at ekspertgruppen 
reagerer hurtigt på de relevante områder. Ekspertgruppen vil ikke beskæftige sig med 
spørgsmål, som allerede behandles af Kommissionens udvalg. 
3) Oprettelse af et kontaktpunkt og informationsnet inden for kommerciel kommuni­
kation. Kommissionen vil for interesserede tredjeparter oprette et centralt kontaktpunkt i 
Generaldirektoratet for Det Indre Marked og Finansielle Tjenesteydelser (GD XV), som 
vil arbejde nært sammen med det andet generaldirektorat, der arbejder på dette område. 
Den vil også oprette en hjemmeside for at lette informationsstrømmene og øge 
gennemsigtigheden. 
4) Oprettelse af en database vedrørende kommerciel kommunikation. Kommissionen vil 
oprette en informationsdatabase over nationale retsregler, EF-retsregler og selv­
regulerende kodekser. 
5) Fremskyndelse af klagebehandlingen. Kommissionen vil fortsætte sine generelle 
bestræbelser på at fremskynde behandlingen af klager. På dette område vil den gøre en 
indsats for at nedbringe forsinkelserne ved - hvis det er hensigtsmæssigt - at anvende 
proportionalitetsvurderingsmetodologien. 
6) Oprettelse af et net af fageksperter. Kommissionen vil oprette en "repræsentativ 
gruppe af fageksperter" i form af et netværk bestående af fageksperter, som interesserer 
sig for de forskellige aspekter af kommerciel kommunikation, med det formål at bistå 
Kommissionens arbejde og arbejdet i ekspertgruppen bestående af repræsentanter for 
medlemsstaterne. Nettet af fageksperter vil efter anmodning fra Kommissionen afgive 
udtalelse om specifikke spørgsmål. 
7) Fremme af samarbejdet på internationalt plan. Kommissionen vil fremme 
principperne i denne strategi som led i internationale forhandlinger. 
8) Klarhed omkring aspekter af elektronisk samhandel. Kommissionen vil tage højde for 
restriktioner inden for kommercielle kommunikationstjenester i sin igangværende 
undersøgelse af de specifikke retlige aspekter i forbindelse med udbygningen af 
grænseoverskridende tjenesteydelser i informationssamfundet. På visse områder, hvor der 
er mangel på retssikkerhed, vil den forsøge at skabe klarhed i forbindelse med et forslag 
vedrørende elektronisk samhandel og tilknyttede tjenesteydelser i 
informationssamfundet. 
9) Underretning af Parlamentet. Kommissionen vil holde Parlamentet underrettet om 
anvendelsen af denne strategi og fremlægge en evaluering af det udførte arbejde og et 
ajourført arbejdsprogram. 
Kommissionen v/7 anvende denne strategi i forbindelse med fire centrale områder', hvor 
de nationale lovforanstaltninger vedrørende kommerciel kommunikation er meget 
forskellige og derfor potentielt skaber hindringer i det indre marked og resulterer i en 
manglende effektiv beskyttelse på tværs af grænserne i EF. De fire områder er i) 
beskyttelse af mindreårige, ii) illoyal konkurrence, iii) sponsorering og iv) vildledende 
reklame. 
Indledning 
Målsætning 
Den europæiske sektor for kommerciel kommunikation spiller en central rolle i Det Euro­
pæiske Fællesskab. Den beskæftiger over 1 mio. europæere, og den er fortsat i vækst 
takket være udviklingen af nye kommunikationsteknologier og ny efterspørgsel. 
Eksempler på denne vækst finder man overalt. På det specialiserede område 
telemarketing forventes det nuværende antal på 193 500 medarbejdere i Europa at stige 
til 669 500 i år 2001. Der forventes ligeledes en stigning i den kommercielle 
kommunikation i forbindelse med Internet. I alene Frankrig, Tyskland, Nederlandene og 
Det Forenede Kongerige forventes det, at disse nye kommercielle 
kommunikationstjenester vil kunne nå op på 1,3 mia. ECU i 2002. Dette afspejles i 
udviklingen af nye specialiserede online-agenturer og analysevirksomheder, der måler og 
registrerer brugen af Internet. Dens betydning for beskæftigelsen understreges endvidere 
af, at mange brugere af kommerciel kommunikation har marketing- og 
markedsundersøgelsesmedarbejdere, som skal lægges til det samlede antal der er direkte 
beskæftiget i sektoren. Det bør understreges, at de kreative dele af denne sektor er 
afhængige af nye unge talenter, og sektoren er derfor vigtig med hensyn beskæftigelsen 
af unge i Europa. 
Sektoren spiller også en central rolle med hensyn til at øge det europæiske erhvervslivs 
konkurrenceevne. Uden omkostningseffektive markedsføringskampagner kan virksomhe­
derne ikke udvikle markeder eller foretage rentable investeringer i nye produkter eller 
tjenesteydelser. Endvidere er kommercielle kommunikationstjenester overordentlig 
vigtige for det indre markeds gennemførelse i betragtning af, at hvis virksomhederne ikke 
kan gøre opmærksom på deres tilstedeværelse, produkter og tjenesteydelser på tværs af 
landegrænser, vil de ikke kunne tage del i samhandelen på tværs af grænserne. Endelig 
bidrager disse tjenesteydelser også til at finansiere alle medier. Det anerkendes 
internationalt, at udbygningen af tjenesteydelser i informationssamfundet og den 
elektroniske samhandel i vidt omfang finansieres og fortsat vil blive finansieret ved hjælp 
af indtægter fra formidlingen af disse tjenester. 
Kommissionen erkender, at der var behov for en ramme inden for det indre marked på 
dette område i betragtning af, at der ikke fandtes nogen koordineret ramme for sektoren, 
selv om den: i) er reguleret med hensyn til en lang række almene hensyn og ii) i stigende 
grad udbyder tjenester på tværs af grænserne takket være fremkomsten af nye kommuni­
kationskanaler. 
Kommissionens strategi i forbindelse med kommerciel kommunikation skal tage højde 
for betydningen og den følsomme karakter af forskellige almene hensyn - såsom 
sundhed, sikkerhed, miljø- og forbrugerbeskyttelse - der eventuelt søges tilgodeset via 
medlemsstaternes lovforanstahninger, som kan skabe problemer Tor den kommercielle 
kommunikation på tværs af grænserne. Artikel 100 A i traktaten gør det klart, at 
foranstaltninger i forbindelse med det indre marked, som har berøring med sådanne 
almene hensyn, skal bygge på et højt beskyttelsesniveau. Den betydning, som EF-retten 
tillægger disse almene hensyn, fremgår også af traktatens artikel 129, 129 A og 130 R. 
Heraf følger, at der skal findes en vis mellemproportional mellem hensynene til det indre 
marked og andre mål, som medlemsstaterne med rette forfølger. Ved afgørelsen af, 
hvilke foranstaltninger Kommissionen bør træffe på dette område, bør der udvises en vis 
åbenhed over for de forskellige sociale og kulturelle situationer i de forskellige 
medlemsstater. 
I denne meddelelse opsummeres svarene på grønbogen om kommerciel kommunikation i 
det indre marked (KOM(96) 192 endelig udg.), og der redegøres for Kommissionens 
strategi, som tager sigte på at fastlægge en europæisk politik inden for kommercielle 
kommunikationstjenester. Ved kommerciel kommunikation forstås: 
"Alle former for kommunikation, der enten søger at promovere varer, tjenesteydelser 
eller en virksomheds eller en organisations image over for de endelige forbrugere 
og/ellerforhandlere? 
Forslagene i grønbogen 
Den 8. maj 1996 vedtog Kommissionen en grønbog om kommerciel kommunikation i det 
indre marked. Forud for grønbogen var der gennemført et omfattende undersøgelses­
program, som mere end 1 000 berørte parter deltog i. 
Grønbogen understregede, at sektoren for kommerciel kommunikation var af væsentlig 
betydning for den europæiske økonomis funktion, at grænseoverskridende kommercielle 
kommunikationstjenester inden for det indre marked ville blive et mere og mere udbredt 
fænomen i det indre marked, at divergerende nationale bestemmelser gav anledning til 
problemer for brugere, leverandører og formidlere af disse tjenester såvel som 
modtagerne af dem, og at disse problemer formentlig ville blive tydeligere, efterhånden 
som kommunikationsmulighederne ville blive øget med informationssamfundets 
fremkomst. 
I betragtning heraf og da disse tjenesteydelser anvendes til at fremme den 
grænseoverskridende samhandel med alle varer og tjenesteydelser, der cirkulerer i det 
indre marked, foreslog grønbogen (jf. bilag 1) en analyse af de eksisterende restriktioner 
med henblik på at sikre, at der findes en EF-ramme af høj kvalitet, som dels giver 
mulighed for, at sådanne tjenesteydelser kan udbydes på tværs af grænserne, dels sørger 
for en effektiv grænseoverskridende beskyttelse af almene hensyn og klageadgang i 
tilfælde af overtrædelser. 
Der blev fremsat to centrale forslag for på baggrund af den forventede vækst i de grænse­
overskridende kommercielle kommunikationstjenester at sikre, at denne analyse ville 
resultere i, at der fastsættes en hensigtsmæssig og sammenhængende EF-ramme af høj 
kvalitet: 
• Kommissionens anvendelse af en proportionalitetsvurderingsmctodologi. som tager 
sigte på at medvirke til og skabe gennemsigtighed i forbindelse med vurderingen af, 
om restriktioner i den grænseoverskridende kommercielle kommunikation er 
forenelige med traktaten. 
• to indbyrdes forbundne værktøjer til at forbedre koordinationen og informations­
udvekslingen mellem Kommissionen, medlemsstaterne og øvrige implicerede parter. 
1. En ekspertgruppe bestående af repræsentanter for medlemsstaterne, som på 
grundlag af den foreslåede proportionalitetsvurderingsmetodologi vil skulle 
medvirke til at finde konstruktive løsninger på problemer i forbindelse med den 
grænseoverskridende kommercielle kommunikation, sikre de nationale initiativers 
6 
kohærens og forbedre beskyttelsen af de almene hensyn på tværs af grænserne på 
dette område. 
2. Som reaktion på både kravet om en bedre informationsstrøm og behovet for at 
indsamle de data, der er nødvendige til proportionalitetsvurderingen, vil Kommis­
sionen oprette et centralt informationskontaktpunkt, som skal koordinere et infor­
mations- og kommunikationsnet mellem den selv, medlemsstaterne og alle implice­
rede parter. 
Disse forslag opfyldte målsætningen om at sikre en effektiv regulering som fastsat i 
Kommissionens handlingsplan for det indre marked, der blev vedtaget i juni 1997 
(CSE(97)1 endelig udg.). Nærmere bestemt udgør de en ramme til håndhævelse og 
problemløsning med det formål at forbedre EF's retsregler vedrørende kommerciel 
kommunikation. 
Svar på høringen 
Europa-Parlamentet 
Europa-Parlamentet vedtog sin beslutning om Kommissionens grønbog om kommerciel 
kommunikation i det indre marked ((KOM(96)0192 - C4-0365/96). PE 260.946) på 
plenarmødet den 15.7.97. 
Det Europæiske og Sociale Udvalg 
Den 27. november 1996 vedtog Det Økonomiske og Sociale Udvalg sin udtalelse om 
grønbogen fra Kommissionen om "Kommerciel kommunikation i det indre marked" 
(EFT C 66/1 laf 3.3.97). 
Medlemsstater 
Kommissionen har hidtil modtaget svar fra ti medlemsstater. Disse er Østrig, Belgien, 
Danmark, Tyskland, Finland, Frankrig, Nederlandene, Portugal, Sverige og Det Forenede 
Kongerige. 
Implicerede parter 
Kommissionen modtog 433 svar fra de fem grupper af implicerede parter, hvilket viste en 
omfattende interesse for denne fællesskabspolitik. Disse kan opdeles på følgende måde: 
127 leverandører af kommercielle kommunikationstjenester (f.eks. reklamebureauer, 
hvoraf 30 var europæiske eller nationale brancheforeninger), 44 modtagerorganisationer 
(f.eks. forbrugerorganisationer eller organisationer med kompetence på folkesundheds­
området), 197 brugere (f.eks. annoncører, heraf 70 foreninger), 52 formidlere (f.eks. 
medier, heraf 18 foreninger) og 13 brancheforeninger. 
Del I. Resumé af svarene på grønbogen om kommerciel kommunikation 
På baggrund af de bevidst bredt formulerede spørgsmål, der var anført i slutningen af 
hver del af grønbogen, har svarene haft en tendens til at indeholde kommentarer til hele 
teksten og alle dens forslag. Det detaljerede resumé i bilag 2 til denne meddelelse 
omfatter de punkter, som der blev fremsat flest kommentarer til. De væsentligste 
holdninger hos institutionerne og de øvrige implicerede parter var følgende: 
Europa-Parlamentet 
I sin beslutning af 15. juli 1997 sluttede Europa-Parlamentet stærkt op om forslagene i 
grønbogen. Parlamentet ønskede, at definitionen på kommerciel kommunikation skulle 
udvides til at omfatte kommerciel kommunikation på emballeringen såsom 
prispromotion, rabatkuponer, gratis gaver osv. 
Med hensyn til de to centrale forslag havde Parlamentet følgende holdning: 
For så vidt angår den foreslåede vurderingsmetodologi, gav Parlamentet sin fulde støtte 
hertil og opfordrede til, at den blev styrket ved at gøre den obligatorisk i forbindelse med 
Kommissionens arbejde. Endvidere fastsatte det snævre tidsfrister for Kommissionens 
afgørelser og krævede, at metodologien blev anvendt i forbindelse med alle nationale 
restriktioner, uanset om disse indføres via lovgivning eller branchekodekser. 
Hvad angår ekspertgruppen, kontaktpunktet og informationsnettet, stemte Parlamentet 
også med et stort flertal for disse forslag. 
Med hensyn til ekspertgruppen anmodede Parlamentet om, at dens arbejde blev så åbent 
og gennemsigtigt som muligt. For at sikre gennemsigtighed og effektivitet anmodede det 
også om, at ekspertgruppen jævnligt afholder møder og inden for korte og snævre frister 
udtaler sig om specifikke spørgsmål, det får forelagt. Det anmodede om, at ekspert­
gruppen regelmæssigt aflægger beretning for Parlamentet, således at sidstnævnte kan 
følge med i, hvilke fremskridt der gøres. Endelig menter det, at kontaktpunktet også 
skulle oprette en central database over retsregler og branchekodekser i Det Europæiske 
Fællesskab. 
Parlamentet fastsatte også, hvilke lovbestemmelser det mente først skulle undersøges 
som led i den nye metodologi. Dette drejede sig om bestemmelser vedrørende 
kommerciel kommunikation i forbindelse med børn, en rammelovgivning vedrørende 
uhæderlige markedsføringsmetoder og forskellige nationale restriktioner for 
mærkediversificering, kommerciel kommunikation på emballering samt sponsorering af 
begivenheder og tv-sponsorering. 
Endelig fremkom det med yderligere forslag. Det anmodede om et ankesystem i forbin­
delse med Kommissionens beslutning om at gå videre med eller afslutte overtrædelses-
sager og tilføjede, at der skulle gøres alt for at sikre, at de selvregulerende systemer 
styrkes og anvendes i overensstemmelse med princippet om kontrol i oprindelseslandet. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
I sin udtalelse gik Det Økonomiske og Sociale Udvalg stærkt ind for alle de forslag, der 
var fremsat i grønbogen. I modsætning til Parlamentet anførte det ingen prioriterede 
områder, hvor bestemmelserne først skulle underkastes den foreslåede strategi. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg var især positivt indstillet over for den foreslåede 
vurderingsmetodologi og specielt kædereaktionerne, som det mente nøjagtigt afspejlede, 
hvordan markedet for kommerciel kommunikation reelt fungerede. Det bifaldt 
oprettelsen af ekspertgruppen og anførte, at medlemsstaterne på samme måde som 
Kommissionen skulle oprette nationale centrale kontaktpunkter for information om 
politikken inden for kommerciel kommunikation. 
Medlemsstater 
Hovedparten af de ti medlemsstater, der svarede, støttede forslagene. Kun en enkelt af de 
ti mente, at vurderingsmetodologien ikke kunne accepteres i princippet. De øvrige 
støttede den, idet nogle dog tilkendegav, at virkningerne på forbrugerne i højere grad 
burde integreres i kædereaktionen. 
Ligeledes var alle de medlemsstater, der svarede på forslaget om at oprette en ekspert­
gruppe, positivt indstillet over for forslaget. To anførte, at såvel forbrugerorganisationer 
som brancheforeninger burde inddrages, og to andre slog til lyd for, at det ikke skulle 
overlappe arbejdet i andre udvalg eller på nogen måde skabe yderligere forsinkelser i 
Kommissionens i forvejen langtrukne overtrædelsesprocedure. 
Syv af de ti medlemsstater fremsatte kommentarer til kontaktpunktet og informations­
nettet. De tilsluttede sig alle disse, men to fremførte, at forbrugerorganisationerne skulle 
have fuld adgang til disse og gives tilstrækkelige ressourcer til at være effektive. 
Endelig gennemgik medlemsstaterne de prioriterede områder, der var anført i enkeltheder 
i grønbogen (jf. bilag 2), og pegede på, hvor den nye strategi efter deres opfattelse først 
burde anvendes. De fremsatte også en række yderligere forslag, herunder behovet for at 
se nærmere på spørgsmålet om tvistbilæggelsesordninger på tværs af grænserne og 
behovet for at fremskynde den nuværende overtrædelsesprocedure, som man fandt var alt 
for langsom. 
Implicerede parter 
En lang række implicerede parter (både fra forbrugerorganisationerne og industrien) var 
enige med Parlamentet i, at definitionen på kommerciel kommunikation burde omfatte 
kommerciel kommunikation på emballeringen. Det store flertal af de berørte parter gik 
ind for vurderingsmetodologien, og der fremkom en række forskellige forslag til at styrke 
denne. Dette flertal opfordrede til, at metodologiens anvendelse blev obligatorisk. Nogle 
mente også, at nye lovgivningsforslag burde vurderes på grundlag af den foreslåede 
metodologi for at sikre, at de ikke ville skabe nye hindringer i det indre marked. De 
selvregulerende kodekser burde også underkastes metodologien. Endelig mente flertallet, 
at Kommissionen burde forpligte sig til at behandle overtrædelsessagerne på dette 
område hurtigere i betragtning af, at vurderingsmetodologien skulle gøre det muligt for 
Kommissionen at arbejde mere effektivt fremover. Visse forbrugerorganisationer tvivlede 
på, om metodologien ville fungere uden forbedringer. Bl.a. mente de, at kædereaktionen 
burde lægge større vægt på virkningerne på forbrugerne. Nogle få respondenter fra alle 
grupper anførte, at subsidiaritet var vigtigere end proportionalitet, og endelig var der 
nogle få respondenter, der tilkendegav, at det var alt for indviklet at evaluere 
kædereaktionen, og at man derfor burde opgive den. 
Vedrørende ekspertgruppen glædede langt hovedparten af respondenterne fra alle fem 
interessegrupper sig over dette forslag. De fleste opfordrede imidlertid til, at ekspert­
gruppen ikke måtte forårsage yderligere forsinkelser for hverken behandlingen af 
overtrædelsessager eller iværksættelsen af nødvendige harmoniseringsinitiativer. Der 
blev fremsat forskellige forslag til, hvordan ekspertgruppen skulle være sammensat og 
arbejde, lige fra anvendelsen af udtalelser fra ledsagende industri- eller forbrugergrupper, 
som ville samle nationale organisationer, der repræsenterer de berørte parter, til 
anvendelsen af offentlige høringer. Forbrugerorganisationerne var imod, at 
brancheorganisationerne skulle være fast repræsenteret, og mente, at dette burde opvejes 
ved, at de selv blev repræsenteret. Mange respondenter fra de fem grupper opfordrede til, 
at ekspertgruppen nåede frem til konklusioner vedrørende et specifikt spørgsmål inden 
for en fast tidsramme, og anmodede om, at disse konklusioner blev offentliggjort. Der var 
bred tilslutning til kontaktpunktet og informationsnettet. 
I betragtning af det meget store antal respondenter og de forskellige spørgsmål, der optog 
dem, er det ikke muligt at opsummere alle de prioriterede områder, der blev nævnt. Men 
det er vigtigt at bemærke, at alle de problemer, der var rejst i grønbogen, blev taget op på 
tværs af de svar, der blev modtaget. 
Endelig opfordrede en række forbruger- og folkesundhedsorganisationer til, at deres 
medlemmer fik lettere adgang til oplysninger om nationale bestemmelser og EF-bestem-
melser på dette område. De opfordrede også Kommissionen til at styrke bestræbelserne 
på en effektiv håndhævelse, navnlig i grænseoverskridende sager. Efter deres opfattelse 
skulle Kommissionen undersøge og udvikle nye tvistbilæggelsesordninger på tværs af 
grænserne i betragtning af den stigende udbredelse af grænseoverskridende kommerciel 
kommunikation, der forventes. Industrien kritiserede den nuværende overtrædelses­
procedure og krævede forbedringer. Man mente bl.a., at den burde gøres mere gennem­
sigtig og hurtigere. Nogle respondenter opfordrede til, at Kommissionen forpligtede sig 
til at overholde snævre behandlingsfrister, og at dens beslutninger skulle kunne ankes al* 
alle berørte parter. 
10 
Del II. Kommissionens svar 
/. Målsætning 
Strategien sigter mod at gøre det lettere af udbyde kommercielle kommunikations­
tjenester på tværs af grænserne i det indre marked ved at fastsætte en effektiv og 
gennemsigtig ramme. Dette vil fremme væksten i den europæiske sektor for kommerciel 
kommunikation og muliggøre udvikling af effektive grænseoverskridende markeds­
føringsstrategier i den europæiske industri. 
Denne strategi vil samtidig sikre en effektiv beskyttelse af almene hensyn. 
Kommissionen mener, at forbrugerbeskyttelsen og beskyttelsen af andre almene hensyn 
er af central betydning for Det Europæiske Fællesskabs udvikling, og det er formålet med 
den foreslåede strategi inden for kommerciel kommunikation at tilgodese disse hensyn. 
Kommissionen mener, at en effektiv beskyttelse af disse almene hensyn i hele 
Fællesskabet også sikrer, at det indre marked fungerer effektivt. Der skal derfor findes en 
balance mellem målsætningen om at fremme væksten i de grænseoverskridende 
kommercielle kommunikationstjenester og målsætningen om at sikre 
forbrugerbeskyttelsen. 
2. Anvendelsesområde 
Kommissionens strategi finder anvendelse på alle former for kommunikation, der enten 
søger at promovere varer, tjenesteydelser eller en virksomheds eller organisations image 
overfor de endelige forbrugere og/eller forhandlere. Udtrykket dækker enhver form for 
reklame, direkte markedsføring, sponsorering, salgspromotion, public relations-virk­
somhed og tjenesteydelser i forbindelse med udformningen af emballering undtagen 
mærkning. 
Kommissionen har udvidet den definition, der er foreslået i grønbogen, til at omfatte 
kommunikation på emballering, som ikke falder ind under mærkningsbestemmelser; 
dette er sket på grundlag af kommentarer fra bl.a. forbrugerorganisationer og annoncører. 
Disse tjenesteydelser falder ind under artikel 59 og 60 på grundlag af Domstolens rets­
praksis. Sådanne tjenesteydelser leveres mod betaling og kan udbydes, eller bliver 
udbudt, på tværs af grænserne. Det forhold, at disse tjenesteydelser (hvad enten de 
leveres til en enkeltperson eller til andre virksomheder) ikke betales af den endelige 
forbruger, kan ikke påberåbes til anfægtelse af, at der i forbindelse med disse aktiviteter 
er tale om tjenesteydelser. 
I henhold til Domstolens retspraksis vil kommercielle kommunikationsaktiviteter under 
visse omstændigheder kunne falde ind under EF-traktatens artikel 30 om frie varebevæ­
gelser. Domstolens anerkendelse af, at der består en indirekte økonomisk forbindelse 
mellem kommerciel kommunikation og salget af varer, fremgår klart af en række sager, 
som der blev henvist til i grønbogen. 
H 
3. Foranstaltninger 
1) Anvendelse af en gennemsigtig vurderingsmetodologi 
Kommissionens tjenestegrene vil i forbindelse med fremtidige afgørelser på dette 
område, hvis det er hensigtsmæssigt, anvende følgende vurderingsmetodologi, som 
bygger på den metodologi, der er beskrevet i grønbogen (jf. bilag 1), men som tilføjer 
yderligere to kriterier i erkendelse af de kulturelle og sociale forskelle i medlemsstaterne 
og behovet for at sikre kohærens i forbindelse med de almene hensyn. Metodologien 
består af to trin. 
Første trin: (analytisk overblik). Formålet med det første trin er ikke at foretage selve 
proportionalitetsprøven, men at tegne et komplet "billede" af foranstaltningens 
karakteristika. Formålet er ikke at konstatere restriktioner, men at give et faktuelt 
overblik over samtlige mulig virkninger af en foranstaltning, specielt på de aktiviteter, 
som den pågældende foranstaltning tager sigte på at regulere, og også på de almene 
hensyn såsom forbrugerbeskyttelse og beskyttelse af den offentlige sundhed. Det første 
trin omfatter en karakteristik af enten i)den pågældende nationale foranstaltning, der 
udgør en restriktion for den frie udveksling af tjenesteydelser, eller ii) den af 
Kommissionen foreslåede harmoniseringsforanstaltning. 
Der er foreslået syv kriterier til denne karakterisering: i) Hvilken "kædereaktion" vil 
foranstaltningen potentielt kunne fremkalde, og hvilken virkning har foranstaltningen for 
forbrugeren? ii) Hvad er formålet med foranstaltningen? iii) Har foranstaltningen 
forbindelse med formålet? iv) Har foranstaltningen virkning for andre målsætninger? v) 
Hvor effektiv er foranstaltningen? vi) Afspejler foranstaltningen kulturelle eller sociale 
karakteristika? Og vurderingskriterium vii): Er foranstaltningen kohærent i forbindelse 
med alle relevante almene hensyn og navnlig hensyn såsom forbrugerbeskyttelse og 
beskyttelse af den offentlig sundhed? 
Andet trin: (retlig vurdering). På grundlag af dette overblik og de faktuelle oplysninger, 
som fremkommer herved, består det andet trin i en samlet retlig vurdering af, om der er 
proportionalitet i en national lovforanstaltning, eller om der er proportionalitet og også 
kohærens i en EF-foranstaltning i forhold til andre EF-retsregler. Ved at kende 
foranstaltningens vigtigste karakteristika sætter de ovennævnte syv kriterier den relevante 
myndighed bedre i stand til at vurdere proportionaliteten og kohærensen i en 
lovforanstaltning. 
Metodologien vil således navnlig tage højde for virkningen af kommercielle 
kommunikationstjenester på de almene hensyn i relation til forbrugerbeskyttelse og 
beskyttelse af den offentlige sundhed. Denne metodologi er ikke en automatisk prøve til 
vurdering af proportionaliteten, som det overlades til den relevante myndighed at træffe 
beslutning om. Den er heller ikke en costbenefitanalyse eller en matematisk analyse, som 
tager sigte på at fastsætte værdien af de almene hensyn. Den er kun et værktøj til at sikre, 
at sådanne evalueringer baseres på et samlet overblik over den pågældende 
foranstaltnings virkninger. I denne henseende erstatter denne metodologi ikke de 
kriterier, som Domstolen har fastlagt, men er derimod en hjælp ved anvendelsen af dem. 
Selv om det ikke er obligatorisk at anvende denne metodologi, som Parlamentet 
udtrykkeligt anmodede om, vil Kommissionens tjenestegrene, hvis det er 
hensigtsmæssigt, anvende denne metodologi, når den: 
12 
(i) behandler overtrædelsessager i forbindelse med kommercielle kommunikations­
tjenester, hvori indgår spørgsmålet om proportionalitet 
(ii) forelægger analyser og drøfter spørgsmål i ekspertgruppen for kommerciel kommu­
nikation (jf. nedenfor). Kommissionen regner med, at drøftelser om lovgivnings­
mæssige problemer i forbindelse med den grænseoverskridende kommercielle 
kommunikation, som forelægges ekspertgruppen, vil tage udgangspunkt i denne 
metodologi. 
Kommissionens tjenestegrene vil, hvis det er hensigtsmæssigt, anvende vurderings-
metodologien ved udarbejdelsen af Kommissionens egne initiativer, som står direkte i 
forbindelse med leveringen af kommercielle kommunikationstjenester. Dette vil 
yderligere medvirke til at sikre gennemsigtigheden og kohærensen i disse forslag på alle 
EF's kompetenceområder. 
Vurderingsmetodologien vil frembyde følgende fordele: 
(i) Gøre det lettere af efterleve traktatens krav 
Som traktatens vogter skal Kommissionen under hensyntagen til alle målsætningerne i 
traktaten vurdere, om restriktioner, som udspringer af, at der anvendes forskellige 
nationale retsregler på grænseoverskridende kommercielle kommunikationstjenester, er 
forenelige med princippet om den frie udveksling af tjenesteydelser. Som det fremgik af 
grønbogen, giver mange af disse tilfælde anledning til problemer med hensyn til 
proportionaliteten i de pågældende foranstaltninger, og Kommissionen skal under alle 
omstændigheder vurdere proportionaliteten i overensstemmelse med Domstolens 
retspraksis. Kommissionen er forpligtet til at gøre dette for at sikre, at det ikke er muligt 
af fjerne de hindringer, der er konstateret, på grundlag af traktaten. Dette skal vurderes, 
inden der tages skridt mod en harmonisering som led i det indre marked. Det er værd at 
bemærke, at i det modsatte tilfælde, hvor foranstaltninger ikke anses for at opfylde kravet 
om proportionalitet, betyder dette ikke, at medlemsstaterne ikke kan træffe 
foranstaltninger til beskyttelse af de pågældende almene hensyn. De ville snarere blive 
anmodet om at træffe andre foranstaltninger, som opfylder disse målsætninger på en 
mere rimelig måde. 
(ii) Opnår større gennemsigtighed og retssikkerhed 
En manglende retssikkerhed inden for kommerciel kommunikation kunne blive resultatet 
af den manglende gennemsigtighed og de forskellige fortolkninger af proportionalitets­
princippet i traktatens artikel 3 B og i Domstolens retspraksis vedrorende principperne 
om fri bevægelighed. Ved præsentationen af, hvordan den agter at gennemføre 
vurderingen af proportionaliteten i nationale restriktioner og EF-initiativer inden for 
kommerciel kommunikation, søger Kommissionen at opnå større gennemsigtighed og 
retssikkerhed over for de europæiske institutioner, medlemsstaterne og de implicerede 
parter. Denne retssikkerhed er af afgørende betydning for virksomheder, som overvejer at 
investere i den elektroniske samhandel i Europa. 
(iii) Forbedrer beskyttelsen af almene hensyn 
Det er vigtigt, at Fællesskabet og medlemsstaterne i overensstemmelse med de eksiste­
rende EF-direktiver eller forslag til EF-direktiver sørger for en effektiv beskyttelse af de 
13 
almene hensyn såsom forbrugerbeskyttelse og beskyttelse af den offentlige sundhed. Men 
det er også vigtigt at undgå, at de uberettiget påberåber sig disse for at beskytte deres 
egne nationale markeder og således fragmentere det indre marked. Den eneste måde, 
hvorpå disse krav kan opfyldes inden for området uden grænser, er ved at fremme en 
strategi, som lægger vægt på kvaliteten og indholdet af den beskyttelse, som er formålet 
med foranstaltningen. Den erkendte intention om beskyttelse bør fremgå af en vurdering 
af foranstaltningens konkrete indhold. Endvidere ville en mere systematisk analyse af 
virkningerne af foranstaltningerne medvirke til at blotlægge, hvor de eksisterende 
foranstaltninger ikke er tilstrækkelige til at beskytte de almene hensyn, og hvor der derfor 
er behov for supplerende foranstaltninger. I denne henseende er det værd at bemærke, at 
på grundlag af en vurdering af reaktionerne på markedet når man via metodologien frem 
til den samlede virkning på forbrugerbeskyttelsen eller andre almene hensyn som f.eks. 
den offentlige sundhed. 
I denne forbindelse vil anvendelsen af en gennemsigtig vurderingsmetodologi have posi­
tive indvirkninger for forbrugerbeskyttelsen og beskyttelsen af den offentlige sundhed, da 
- den vil bl.a. bidrage til at kortlægge nationale retsregler i forbindelse med forbruger­
beskyttelse eller andre almene hensyn, som er et eksempel på den bedste praksis i EF. 
I betragtning af, at enhver borger kunne forvente at drage fordel af et højt 
beskyttelsesniveau, vil en sådan fælles metodologi gøre det lettere at vurdere de 
forskellige forbrugerbeskyttelsesniveauer. 
- den vil bidrage til udformningen af effektive initiativer på dette område. På grundlag 
af kædereaktionen kan man f.eks. vurdere, hvordan markedsaktørerne reagerer på 
specifikke lovforanstaltninger, og således se, om det endelige resultat er positivt eller 
måske virker mod hensigten for forbrugeren. 
- den vil gøre det lettere over for berørte parter at begrunde EF-initiativer, som tager 
sigte på at fremme de almene hensyn, som har berøring med sektoren for kommerciel 
kommunikation. 
- den vil medvirke til at forbedre informationsindsamlingen i forbindelse med f.eks. 
forskning og faktuelle beviser vedrørende risiciene for og adfærden blandt 
forbrugerne. 
14 
(iv) Gør vurderingen lettere 
Det er ikke vanskeligt at anvende vurderingsmetodologien, da den bygger på en analyse 
af konkrete og virkelige situationer. F.eks. er kædereaktionsanalysen af det marked, der 
står for disse tjenesteydelser, baseret på faktuelle oplysninger, som let kan stilles til 
disposition. 
(v) Muliggør anvendelsen af et værktøj, som både er effektivt og fleksibelt 
Kommissionen vil anvende den gennemsigtige proportionalitetsvurderingsmetodologi de 
steder, hvor det er hensigtsmæssigt. Den anbefaler, at de nationale myndigheder også 
anvender en sådan metodologi. Kommissionen mener imidlertid på nuværende tidspunkt, 
at det ikke er nødvendigt at foreslå et bindende instrument. Kommissionen vil overvåge, 
hvor effektiv denne strategi er, og kunne på grundlag af resultatet heraf fremsætte 
yderligere forslag i fremtiden. 
Dette værktøj kan også anvendes af og på de brancheorganisationer, som findes på dette 
område i visse medlemsstater. Kommissionen anerkender den indsats, som de nationale 
brancheorganisationer har gjort for at etablere en klageordning på tværs af grænserne, der 
er baseret på princippet om kontrol i oprindelseslandet i European Advertising Standards 
Alliance (EASA). Kommissionen mener, at selvregulering kun er effektiv, når 
kodekserne overholdes fuldt ud af alle parter, sanktionerne er effektive, og når den på 
europæisk plan fungerer på grundlag af gensidig anerkendelse. Kommissionen anser den 
manglende gensidige anerkendelse i visse selvreguleringsordninger som et klart tegn på, 
at proportionalitetsvurderingsmetodologien bør anvendes på kodekser, og at visse 
nationale ordninger bør udbygges yderligere. Under alle omstændigheder bør kodekserne 
være forenelige med traktaten, så der ikke opstår hindringer inden for det indre marked 
på grundlag af selvregulering. 
2) Oprettelse af en ekspertgruppe for kommerciel kommunikation 
Kommissionen vil oprette en ekspertgruppe for kommerciel kommunikation. Den vil tå 
fire funktioner: 
- Lette udvekslingen af synspunkter mellem Kommissionen og medlemsstaterne. 
- Bistå Kommissionen med at finde løsninger på problemer inden for grænseover­
skridende kommercielle kommunikationstjenester, som enten i) giver mulighed for 
anvendelse af gensidig anerkendelse eller (ii) afdækker præcise harmoniseringsbehov 
- Fremskaffe oplysninger og lette informationsudvekslingen om nationale foranstalt­
ninger inden for grænseoverskridende kommercielle kommunikationstjenester for at 
bistå Kommissionen med at: i) oprette og vedligeholde en database, ii) indsamle 
oplysninger på dens specifikke anmodning, iii) indsamle oplysninger om 
medlemsstaternes lovgivningsmæssige problemer med tjenesteydelser med oprindelse 
i tredjelande. 
- Fremskaffe oplysninger til arbejdet i udvalg, der er nedsat på grundlag af afledt EF-ret 
med hensyn til grænseoverskridende kommercielle kommunikationstjenester. 
Ekspertgruppen får en tjenestemand fra Kommissionen som formand. Den vil bestå af 
to repræsentanter udpeget af hver medlemsstat. Kommissionen vil i de tilfælde, hvor 
sådanne findes, invitere grupper bestående af nationale repræsentanter for berørte 
15 
parter (fra alle områder, herunder forbrugerorganisationer) til at komme med deres 
indstilling til spørgsmål, som behandles. Ekspertgruppen vil regelmæssigt afholde 
møde. Kommissionen fastsætter gruppens dagsorden på grundlag af de oplysninger, 
den modtager fra informationsnettet (jf. nedenfor), og de problemer, som 
medlemsstaterne selv rejser. Endvidere: 
Dagsordenen for ekspertgruppens møder offentliggøres via informationsnettet, hvis 
det er hensigtsmæssigt. 
Ekspertgruppen bør tilstræbe at nå frem til en udtalelse om et specifikt spørgsmål 
inden for seks måneder. 
Dens udtalelse vil, hvis det er hensigtsmæssigt, blive offentliggjort for berørte parter 
af Kommissionens centrale kontaktpunkt (jf. nedenfor). 
Ekspertgruppens arbejde vil ikke berøre Kommissionens initiativret og dens beføjelse 
til at forelægge lovgivningsforslag eller at indlede overtrædelsesprocedurer i medfør af 
traktatens artikel 169. Endvidere vil klager, som indgives til Kommissionen i henhold 
til artikel 169, ikke blive fremsendt til ekspertgruppen. 
Ekspertgruppens arbejde vil naturligvis ikke omfatte nationale foranstaltninger, som 
omsætter eksisterende direktiver, og det vil heller ikke overlappe arbejdet i udvalg, der 
er nedsat i medfør af disse direktiver (f.eks. kontaktudvalget i direktivet om tv-spred-
ningsvirksomhed (97/36/EF)). 
Kommissionen vil holde Parlamentet underrettet om arbejdet og konklusionerne i 
ekspertgruppen. 
Ekspertgruppen er et nyt værktøj til gennemførelse af Kommissionens politik på dette 
område og vil frembyde følgende fordele: 
i) Øget effektivitet med hensyn til problemløsning 
Ekspertgruppen vil forbedre muligheden for at løse problemer i forbindelse med grænse­
overskridende kommercielle kommunikationstjenester ved at: 
- fungere som et lettilgængeligt forum, hvor Kommissionen og medlemsstaterne kan 
have konstruktive drøftelser, 
- øge de nationale myndigheders bevidsthed om potentielle problemer med en fælles-
skabsdimension, 
- lette uformelle informationsstrømme mellem de nationale myndigheder og Kommis­
sionen, 
- give Kommissionens tjenestegrene mulighed for at få flere oplysninger til at vurdere 
mulighederne for at anvende gensidig anerkendelse eller i de tilfælde, hvor dette viser 
sig ikke at være muligt, at udarbejde målrettede harmoniseringsinitiativer. 
Ekspertgruppens arbejde vil ikke overlappe Kommissionens beføjelser med hensyn til 
procedurerne på grundlag af artikel 169. Kommissionen vil fuldt ud bevare sine 
16 
beføjelser til at iværksætte en overtrædelsesprocedure eller at træffe beslutning om, 
hvorvidt den vil gå videre med en klage eller ej. 
(ii) Øget gennemsigtighed af beslutningsprocessen 
Ekspertgruppen vil klart øge gennemsigtigheden, idet 
- dens dagsordener og udtalelser offentliggøres 
- implicerede parter får mulighed for at deltage i udformningen af politikken 
- det sikres, at Parlamentet holdes fuldt ud informeret og ajourført med udviklingen. 
I overensstemmelse med Parlamentets beslutning vil det løbende blive orienteret om 
ekspertgruppens arbejde. Ved at holde Parlamentet informeret direkte vil det være muligt 
at inddrage Parlamentet i denne strategi. Sidstnævnte vil derfor kunne planlægge og 
gennemføre sine forhandlinger om fremtidige forslag meget mere effektivt. 
- implicerede parter inddrages i målsætningsdebatten. 
Implicerede parter, navnlig forbrugerorganisationer, vil drage fordel af ekspertgruppen, 
fordi: 
- de får langt lettere adgang til oplysninger på dette område, 
- de kan indsende skriftlige henvendelser 
- de vil blive tilskyndet til, hvis det er muligt, at koordinere deres synspunkter på 
fællesskabsplan. 
- en polarisering af målsætningsdebatten undgås. 
Man vil undgå, at der sker en polarisering af debatten, ved at give en lang række forskel­
lige implicerede parter adgang til ekspertgruppens resultater. 
3) Oprettelse af et kontaktpunkt og informationsnet inden for kommerciel 
kommunikation 
Kommissionen vil oprette et centralt kontaktpunkt i Generaldirektoratet for Det Indre 
Marked og Finansielle Tjenesteydelser, som vil arbejde nært sammen med det andet 
relevante generaldirektorat. Dets opgave vil være: 
- at besvare anmodninger om oplysninger vedrørende Kommissionens politik på dette 
område. 
- at indsamle oplysninger, navnlig om problemer vedrørende det indre markeds 
effektive funktion på dette område. Formelle klager (sager i henhold til artikel 169) vil 
naturligvis blive fremsendt til Kommissionens Generalsekretariat til registrering. 
Klager i forbindelse med eksisterende direktiver vil blive videregivet til de 
tjenestegrene i Kommissionen, der er ansvarlige for gennemførelsen og forvaltningen 
af dem. 
17 
- at opretholde kommunikationen mellem Kommissionen, Parlamentet og 
medlemsstaterne. 
Andre af Kommissionens tjenestegrene vil fa en nær tilknytning til og blive fuldt ud 
inddraget i det centrale kontaktpunkt for at sikre en bedre informationsstrøm. 
Som supplement til det nuværende nyhedsbrev Commercial Communications vil 
Kommissionen oprette en hjemmeside. Den vil: 
- indeholde oplysninger om ekspertgruppens arbejde (arbejdsprogram, udtalelser, 
opfølgning osv.) 
- give adgang til databasen over europæiske bestemmelser vedrørende kommerciel 
kommunikation (jf. nedenfor). 
Disse foranstaltninger frembyder en række fordele: 
- Implicerede parter vil drage nytte af hjemmesiden, da de far mulighed for at tilkende­
give deres synspunkter direkte over for Kommissionen og medlemsstaterne. 
- I modsætning til formelle offentlige høringer, som begrænser deltagelsen i debatterne 
til et udvalgt antal deltagere, giver nettet mulighed for at nå ud til et langt større antal 
berørte parter, og det giver dem ligeledes mulighed for at få omfattende oplysninger 
om den politiske proces. 
- Hjemmesiden og nettet giver Kommissionen mulighed for at formidle oplysninger om 
sin politik til et meget stort antal berørte parter. 
- Kontaktpunktet vil gøre informationsindsamlingen lettere og understøtte koordine­
ringen af politikken på dette område. 
4) Oprettelse af en database vedrørende kommerciel kommunikation 
Kommissionen vil oprette en database over nationale retsregler, EF-retsregler og 
selvregulerende kodekser på dette område. 
Dette initiativ imødekommer kravet om lettere adgang til nationale retsregler og EF-rets­
regler. Kommissionen er af den opfattelse, at denne database bør baseres på oplysninger, 
der er udvekslet mellem Kommissionen, nationale myndigheder og 
brancheorganisationer. Databasen vil blive tilgængelig via hjemmesiden vedrørende 
kommerciel kommunikation. Dette vil sikre, at de implicerede parter modtager de mest 
ajourførte lovinformationer, der er tilgængelige, fra dem, der står for at anvende de 
pågældende regler. 
18 
5) Fremskyndelse af klagebehandlingen 
I tråd med sin generelle politik, som tager sigte på at forbedre behandlingen af over­
trædelser, vil Kommissionen også tilstræbe at fremskynde beslutningerne vedrørende 
klager på dette område. 
Kommissionen mener, at kontaktpunktet, informationsnettet og metodologien for propor­
tionalitetsvurdering skulle resultere i en hurtigere klagebehandling og således i vidt 
omfang være en hjælp for sektoren og dens brugere samt de forbrugere, der er modtagere 
af sådanne tjenesteydelser. Alle disse foranstaltninger vil da også øge sagernes gennem­
sigtighed, og klagerne, de indstævnte nationale regeludstedende myndigheder og 
Kommissionens tjenestegrene vil kunne arbejde mere effektivt og hurtigere. Dette berører 
naturligvis ikke den fortrolige karakter af procedurerne mellem Kommissionen og den 
pågældende medlemsstat om eventuelle løsninger på en overtrædelsessag. Analysen af 
foranstaltninger kræver så præcise og faktuelle oplysninger som muligt, og disse skulle 
være lettere at fremskaffe med denne strategi. 
6) Oprettelse af et net af fageksperter 
Kommissionen vil arbejde for, at der oprettes et net bestående af uafhængige eksperter, 
som interesserer sig for de forskellige aspekter af kommerciel kommunikation, med det 
formål at bistå Kommissionens og ekspertgruppens arbejde. Nettet af eksperter vil udtale 
sig efter anmodning fra Kommissionens tjenestegrene. 
Som følge af behovet for at vurdere proportionaliteten i forhold til de almene hensyn kan 
det blive nødvendigt fra sag til sag at støtte sig til anerkendte eksperter, som repræsen­
terer alle de forskellige interesser. For ikke at begrænse antallet af eksperter vil Kommis­
sionen udnytte de nye muligheder, som Internettet giver, som grundlag for tilrette­
læggelsen af arbejdet og kommunikationen i dette net. 
7) Fremme af samarbejdet på internationalt plan 
Kommissionen vil sørge for, at EU-politikken på dette område fremmes i internationale 
fora, og for at lette de grænseoverskridende kommercielle kommunikationstjenester på 
globalt plan vil den fremme principperne i forbindelse med denne strategi under 
drøftelser i internationalt regi. 
Principperne i forbindelse med denne strategi, navnlig målsætningen om en yderligere 
forbedring af analysen af proportionaliteten og kohærensen i bestemmelser på dette 
område, har vore væsentlige handelspartnere såvel som mange operatorer allerede hilst 
velkommen. I betragtning af, at informationssamfundets fremkomst medfører en globali­
sering af de kommercielle kommunikationstjenester, vil antallet af grænseoverskridende 
problemer med sådanne tjenesteydelser fra tredjelande formentlig stige. Der er derfor 
behov for at finde internationale løsninger for at opnå en mere effektiv beskyttelse af 
almene hensyn på baggrund af den stadig stigende samhandel på tværs af grænserne. 
Retsreglerne i forbindelse med det indre marked udgør et godt udgangspunkt for at nå 
frem til sådanne løsninger, og EF bør derfor deltage i internationale drøftelser om disse 
spørgsmål. 
19 
8) Klarhed omkring aspekter af elektronisk samhandel 
Kommissionen er ved at undersøge de specifikke retlige aspekter i forbindelse med 
anvendelsen af grænseoverskridende kommercielle kommunikationstjenester i 
informationssamfundet og vil forsøge at skabe klarhed i denne henseende i forbindelse 
med et forslag vedrørende elektronisk samhandel og tilknyttede tjenesteydelser i 
informationssamfundet. 
Indtægter fra kommercielle kommunikationstjenester er en af de væsentlige finansie­
ringskilder til tjenesteydelser i informationssamfundet. Denne form for finansiering bør 
fremmes for at sikre, at der vil blive stillet mere og mere information af høj kvalitet til 
rådighed, og at denne fortsat vil være gratis tilgængelig. Der er allerede tegn på, at 
grænseoverskridende kommercielle kommunikationstjenester på Internettet giver anled­
ning til manglende retssikkerhed og hindringer. Heriblandt hører, hvorvidt hjemmesider 
skal betragtes som reklame eller salgssteder, bestemmelser om gennemsigtighed i 
forbindelse med sponsorering, som er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat, og 
forskellige nationale restriktioner for reklamer for liberale erhverv, som kunne 
underminere udbygningen af deres online-informationstjenester. Der skal også ses 
nærmere på andre komplekse spørgsmål, f.eks. i forbindelse med intellektuelle 
ejendomsrettigheder og domænenavne, der er mærkevarenavne. Spørgsmålet om, 
hvorvidt nye nationale forslag til forskrifter vedrørende online-tjenester inden for 
kommerciel kommunikation er forenelige med traktaten, vil desuden blive evalueret 
gennem anvendelse af den nyligt foreslåede tredje ændring af direktiv 83/189/EOF, som 
vedrører forskriftsmæssig gennemsigtighed i det indre marked for 
informationssamfundets tjenester. Rådet vedtog den 26. januar 1998 en fælles holdning 
til dette forslag. 
9) Underretning af Parlamentet 
Kommissionen vil holde Parlamentet underrettet om anvendelsen af denne strategi og 
fremlægge en evaluering af det udførte arbejde og et ajourført arbejdsprogram. 
I sin beslutning anmodede Parlamentet udtrykkeligt om at blive holdt underrettet, idet det 
anmodede Kommissionen om at sikre, at ekspertgruppens arbejde ville være gennem­
sigtigt, og at Europa-Parlamentet ville blive informeret om resultaterne deraf. 
Parlamentet søgte via dette forslag at give udtryk for, at det ønskede, at denne strategi 
skulle føre til hurtige resultater, og at strategien om nødvendigt skulle tilpasses i lyset af 
denne overvågning. I betragtning af det betydelige antal vigtige almene hensyn (f.eks. 
forbrugerbeskyttelse og beskyttelse af den offentlige sundhed ), man tilstræber at 
tilgodese på dette område, er det af afgørende betydning, at Parlamentet inddrages aktivt i 
udviklingen af denne strategi. 
4. Prioriterede områder, som ekspertgruppen skal behandle 
På grundlag af de oplysninger og svar, der er modtaget som led i høringen om 
grønbogen, og for at sikre hurtige og effektive resultater af sin politik vil Kommissionen 
prioritere sit arbejde. I de to år efter vedtagelsen af denne meddelelse vil Kommissionen 
anmode ekspertgruppen om at undersøge problemer, der opstår i forbindelse med 
grænseoverskridende kommerciel kommunikation, og formålene med, graderne af og 
20 
midlerne til beskyttelse af de almene hensyn i de forskellige nationale bestemmelser i den 
henseende på følgende områder: 
1) Beskyttelse af mindreårige 
For så vidt angår tv-reklamer, har Kommissionen allerede foretaget en minimal harmoni­
sering i forbindelse med reklamer rettet mod mindreårige (direktiv 97/36/EF). Der er 
imidlertid blevet rejst yderligere problemer i forbindelse med reklamer med mindreårige 
som målgruppe. Europa-Parlamentet har i sin beslutning anmodet om en mere detaljeret 
vurdering af virkningerne af kommerciel kommunikation på børn. Dette spørgsmål er 
også blevet rejst i en række kommentarer til grønbogen. 
Forbrugerorganisationer og folkesundhedsorganisationer har anmodet om en harmonise­
ring af bestemmelserne og på nogle områder om en styrkelse af beskyttelsen i forbindelse 
med kommerciel kommunikation, der har mindreårige som målgruppe. 
Operatører klagede over, at visse nationale restriktioner, som angiveligt skulle beskytte 
mindreårige, forårsagede hindringer for grænseoverskridende tjenester. 
De væsentlige problemområder, som blev fremhævet, og som vil skulle undersøges 
nærmere er: 
- forskellige nationale bestemmelser for sponsorering af uddannelsesprogrammer, 
- forskellige nationale bestemmelser for direkte markedsføring rettet mod mindreårige, 
- forskellige nationale bestemmelser for tv-reklamer, der har mindreårige som 
målgruppe (legetøj, snacks, sukkervarer), for så vidt som disse ikke allerede er 
omfattet af direktiv 97/36/EF eller behandles af kontaktudvalget, 
- forskellige nationale bestemmelser for sponsorering af sportsbegivenheder i 
forbindelse med mærkevarer, som associeres med produkter, der har born som 
målgruppe, eller som kan være skadelige for den offentlige sundhed. 
2) Illoyale konkurrencebestemmelser og tilknyttede spørgsmål 
Dette spørgsmål blev rejst af Europa-Parlamentet, som anmodede om en ramme af 
bestemmelser til bekæmpelse af uhæderlige markedsføringsmetoder. 
Visse forbrugerorganisationer mente også, at der var behov for at en harmonisering af 
bestemmelserne til bekæmpelse af illoyal markedsføringspraksis. Dette er navnlig et 
vigtigt synspunkt i lyset af udbygningen af den elektroniske samhandel. 
Forbrugerorganisationerne ønskede også at sikre, at svigagtige metoder og pyramidesalg 
forbydes i hele Fællesskabet. 
Operatører pegede på de meget forskellige nationale retsregler vedrørende rabatter, gaver 
og konkurrencer, som i realiteten var til hinder for, at der kunne iværksættes salgs­
kampagner på tværs af grænserne. Det bemærkede også, at multilevel-marketingmetoder 
(dvs. promotion og salg af produkter via net af uafhængige (ikke-lønnede) forhandlere) 
kunne udbygges som følge af, at det var muligt at danne et netværk af uafhængige 
forhandlere på globalt plan. 
21 
Nærmere bestemt vil følgende problemområder blive taget op: 
- forskellige nationale bestemmelser for rabatter 
- forskellige nationale bestemmelser for rabatkuponer 
- forskellige nationale bestemmelser for gratis tilbud og gaver 
- forskellige nationale bestemmelser for gevinstkonkurrencer, kommercielle lotterier og 
sweepstakes 
- forskellige nationale bestemmelser for multilevel-marketing og pyramidesalg. 
3) Sponsorering 
Selv om det anerkendte, at visse aspekter af tv-sponsorering allerede var blevet harmoni­
seret på grundlag af direktiv 97/36/EF, anmodede Europa-Parlamentet om, at de forskel­
lige nationale bestemmelser vedrørende sponsorering og mæcenat, som ikke er omfattet 
af dette direktiv, blev undersøgt. 
En række berørte parter bemærkede de forskellige definitioner af sponsorering eller 
endog mangel på samme (idet sponsorering behandles som værende identisk med 
reklame) i lovgivningsmæssig henseende i de forskellige medlemsstater. De beklagede 
sig over den manglende retssikkerhed, der var resultatet heraf. Ligeledes bemærkede 
visse berørte parter, at bestemmelserne for tv-sponsorering var meget forskellige fra land 
til land. 
Følgende problemer vil blive taget op: 
- forskellige nationale bestemmelser for sponsorering i forbindelse med bestemte 
produkter 
- forskellige definitioner i de nationale retsregler af sponsorering og mæcenat, hvilket 
begrænser udbygningen af grænseoverskridende tjenesteydelser på dette område 
- forskellige nationale bestemmelser for tv-sponsorering, for så vidt som de vedrører 
aspekter, der ikke er omfattet af direktiv 97/36/EF, eller behandles af kontaktudvalget. 
4) Anprisninger og vildledende reklame 
Grønbogen anførte, at vildledende reklame og senere sammenlignende reklame allerede 
er blevet harmoniseret i direktiv 84/450/EØF. Der fremkom imidlertid fiere opfordringer 
til at gøre noget på dette område med hensyn til anprisninger. 
Forbrugerorganisationer og folkesundhedsorganisationer ønskede en strengere harmoni­
sering af bestemmelserne på europæisk plan vedrørende anvendelsen af visse sundheds-
og ernæringsmæssige anprisninger. Forbrugerorganisationerne anførte, at der fra 
medlemsstat til medlemsstat fortsat er forskellige fortolkninger af, hvad der forstås ved 
vildledende reklame. De pegede på, at dette giver anledning til store problemer ved 
behandlingen af grænseoverskridende klager. 
Operatorer kritiserede forskellige nationale restriktioner med hensyn til 
emballeringskrav, som gik ud over de krav, der er fastsat i mærkningsbestemmelserne. 
22 
Disse omfattede ikke kun "produktinformation" (dvs. anprisninger), men også 
anvendelsen af varemærker (visse medlemsstater har restriktioner for 
mærkediversificering i forbindelse med mærker, der er associeret med særlige 
produktkategorier), og anvendelsen af licenseret grafik. 
Følgende problemer vil blive taget op: 
- specifikke områder, hvor forskellige nationale bestemmelser giver anledning til 
divergerende fortolkninger af begrebet "vildledende". Dette resulterer i en klar 
manglende retssikkerhed for de grænseoverskridende kommercielle 
kommunikationstjenester og modtagerne heraf. 
- forskellige nationale bestemmelser for "anprisninger" i forbindelse med produkter 
eller tjenesteydelser, som ikke er omfattet af lovgivningen vedrørende mærkningskrav. 
- forskellige nationale bestemmelser for mærkediversificering i forbindelse med 
bestemte produkter eller tjenesteydelser. 
5) Klageadgang 
Kommissionen har allerede taget skridt til at forbedre klagemulighederne med sit 
ændrede forslag til et direktiv om søgsmål med påstand om forbud på området 
beskyttelse af forbrugernes interesser (Rådets fælles holdning (EF) nr. 48/97). 
Selv om de hilste denne foranstaltning velkommen, opfordrede forbrugerorganisationer 
til, at såvel den indenretslige som den udenretslige klageadgang på tværs af grænserne 
blev forbedret i forbindelse med vildledende og svigagtige kommercielle 
kommunikationstj enester. 
Følgende spørgsmål vil blive taget op: 
- ekspertgruppen vil undersøge, hvordan de eksisterende ordninger for klageadgang og 
tvistbilæggelse (herunder ordninger under brancheorganisationerne) kan forbedres på 
tværs af grænserne. 
6) Anvendelsen af proportionalitetsvurderingsmetodologien på nationalt plan 
Nogle nationale myndigheder har over for Kommissionen tilkendegivet, at de støtter 
anvendelsen af vurderingsmetodologien. Kommissionen anbefaler, at dens 
vurderingsmetodologi anvendes på nationalt plan af de relevante nationale myndigheder. 
På baggrund heraf vil medlemmerne af ekspertgruppen blive opfordret til at tilkendegive: 
- hvordan de anvender proportionalitetsprincippet (organisationsmæssige aspekter), 
- i hvilket omfang de anvender Kommissionens metodologi, og hvis de ikke gør det, 
- om de ville være rede til at anvende denne metodologi. 
23 
Bilag 1. Resumé af forslagene i grønbogen om kommerciel kommunikation i det 
indre marked 
1. Definitioner og anvendelsesområde 
Grønbogen definerede kommerciel kommunikation som: "alle former for 
kommunikation, der enten søger at promovere varer, tjenesteydelser eller en virksomheds 
eller en organisations image over for de endelige forbrugere og/eller forhandlere''1 
Udtrykket dækker enhver form for reklame, direkte markedsføring, sponsorering, 
salgspromotion og public relations-virksomhed. Det omfatter alle vareproducenters og 
tjenesteyderes samt offentlige og halvoffentlige organers brug af sådanne tjenester. 
2. Den foreslåede vurderingsmetodologi 
For så vidt angår indgreb fra EF's side, blev der i grønbogen redegjort for de eventuelle 
følger af den forventede vækst i grænseoverskridende kommercielle kommunikations­
aktiviteter. Der ville formentlig blive tale om restriktioner for de grænseoverskridende 
aktiviteter såvel som problemer med hensyn til en effektiv beskyttelse af de almene 
hensyn som følge af, at medlemsstaterne anvender deres forskellige retsbestemmelser på 
tjenesteydelser udefra. Dette problem har særlig relevans i forbindelse med kommerciel 
kommunikation i betragtning af de forskellige mål, der forfølges i medlemsstaternes 
bestemmelser. 
Dette synspunkt fremgik af grønbogens analyse af de eksisterende retsregler. Denne viste 
ikke blot, at de nationale retsregler varierede betydeligt fra land til land, men også at 
eventuelle grænseoverskridende restriktioners forenelighed med EF-lovgivningen hoved­
sagelig ville afhænge af, om de opfyldte proportionalitetsprincippet eller ej, dvs. om 
lovforanstaltningen står i et rimeligt forhold til det tilsigtede formål. De eksisterende 
nationale bestemmelser for kommerciel kommunikation sigter mod at tilgodese vigtige 
almene hensyn såsom forbrugerbeskyttelse, beskyttelse af mindreårige, beskyttelse af den 
offentlige sundhed, beskyttelse af pluralismen osv. Med hensyn til EF-lovforanstaltninger 
på dette område så grønbogen nærmere på, hvordan en foranstaltning, der har til formål 
at tilgodese ét alment hensyn, kunne indvirke på en række andre almene hensyn, og 
hvordan der derfor var behov for at sikre kohærens på EF-plan. En grundig vurdering af 
proportionaliteten blev derfor anset for at være af afgørende betydning på dette område. 
Metodologien er ikke en automatisk prøve til vurdering af proportionaliteten, som det 
overlades til den relevante myndighed at træffe beslutning om. Den er heller ikke en 
costbenefitanalyse eller en matematisk analyse, som tager sigte på at fastsætte værdien af 
de almene hensyn. Den er kun et værktøj til sikring af, at sådanne evalueringer baseres på 
et samlet overblik over den pågældende foranstaltnings virkninger. I denne henseende 
erstatter denne metodologi ikke de kriterier, som Domstolen har fastlagt, men er snarere 
en hjælp ved anvendelsen af dem. 
Som det hedder i grønbogen, forudsætter proportionalitetsvurderingen ifølge Domstolens 
retspraksis for det første en kontrol af, om den nationale restriktive lovforanstaltning er 
hensigtsmæssig i forhold til det tilsigtede formål, dvs. foranstaltningen skal garantere, at 
det tilsigtede formål opfyldes, og for det andet en kontrol af, at den nationale restriktive 
lovforanstaltning ikke går videre, end hvad der er nødvendigt for at opfylde det tilsigtede 
24 
formål eller med andre ord, at det samme slutresultat ikke må kunne opnås med mindre 
indgribende retsregler. 
Eftersom der i Domstolens retspraksis endnu ikke er udformet mere præcist definerede 
metoder til vurdering af proportionaliteten i nationale retsregler eller EF-foranstaltninger, 
foreslog Kommissionen en metodologi i grønbogen, som om nødvendigt kunne bidrage 
til at forbedre en systematisk og velunderbygget analyse yderligere. Efter 
Kommissionens opfattelse kunne denne metodologi være en hjælp ved vurderingen af 
proportionaliteten og kohærensen i de nationale retsregler og EF's retsregler på dette 
område. 
Metodologien var baseret på Domstolens retspraksis og en analyse af EF-markedet for 
kommercielle kommunikationstjenester, bl.a. med hensyn til, hvilken virkning disse 
tjenesteydelser har på de almene hensyn såsom forbrugerbeskyttelse og beskyttelse af den 
offentlige sundhed. 
Den bestod af en procedure med to trin: 
Første trin: (analytisk overblik). 
Formålet med det første trin var ikke at foretage selve proportionalitetsprøven, men at 
tegne et komplet "billede" af en foranstaltnings karakteristika. Formålet var ikke at 
konstatere restriktioner, men at give et faktuelt overblik over samtlige mulige virkninger 
af en foranstaltning, specielt på de aktiviteter, som den pågældende foranstaltning tager 
sigte på at regulere, og også på de almene hensyn. Det første trin omfattede en karakte­
ristik af enten i) den pågældende nationale foranstaltning, der udgjorde en restriktion for 
den frie udveksling af tjenesteydelser, eller ii) den af Kommissionen foreslåede harmoni­
seringsforanstaltning. Der blev foreslået fem kriterier til denne karakterisering. Vurde­
ringskriterium A: Hvilken "kædereaktion" vil foranstaltningen potentielt kunne 
fremkalde? Dette bestod i en vurdering af, hvordan de pågældende økonomiske aktørers 
forretningsstrategier ville blive ændret som reaktion på den gældende eller foreslåede 
lovforanstaltning med henblik på at vurdere foranstaltningens eller forslagets generelle 
virkning for de forbrugere, som den/det sigter mod at beskytte. Vurderingskriterium B: 
Hvad er formålet med foranstaltningen? Vurderingskriterium C: Har foranstaltningen 
forbindelse med formålet? Vurderingskriterium D: Har foranstaltningen virkning for 
andre målsætninger? Vurderingskriterium E: Hvor effektiv er foranstaltningen? 
Andet trin: (retlig vurdering). 
På grundlag af dette overblik og de faktuelle oplysninger, som fremkommer herved, 
består det andet trin i en samlet retlig vurdering af, om der er proportionalitet i en 
national lovforanstaltning, eller om der under hensyntagen til de overordnede 
målsætninger i traktaten er mest mulig proportionalitet og også kohærens i en EF-
foranstaltning i forhold til andre EF-retsregler. Ved at kende foranstaltningens vigtigste 
karakteristika sætter de ovennævnte fem kriterier den relevante myndighed bedre i stand 
til at vurdere proportionaliteten og kohærensen i en lovforanstaltning. 
3. Forbedret koordination og information på EF-plan 
Kommissionen foreslog i grønbogen, at der blev oprettet en ekspertgruppe, der skal tage 
sig af spørgsmål i forbindelse med kommerciel kommunikation. Ekspertgruppens 
drøftelser ville være på basis af vurderingsmetodologien. Den skulle søge at etablere en 
25 
konstruktiv dialog mellem Kommissionen, medlemsstaterne og implicerede parter. Der 
ville kunne opnås enighed om anvendelse af gensidig anerkendelse ved at gøre det muligt 
for Kommissionen og medlemsstaterne af nå frem til konsensusløsninger, hvorved man 
ville undgå, at det i for høj grad blev nødvendigt at gribe ind ved brug af 
overtrædelsesproceduren. I de tilfælde, hvor en gensidig anerkendelse viste sig ikke at 
være mulig, ville det være en ny, hurtig og præcis metode til at afdække specifikke 
problemer, som krævede en harmonisering. Man ville derfor undgå bredt anlagte og 
altomfattende harmoni seringsinitiativer. 
Ekspertgruppen skulle også fungere som et forum for et administrativt samarbejde, 
specielt via en informationsudveksling om nye udviklingstendenser på dette område som 
led i informationssamfundet. Ekspertgruppen skulle også gøre sig overvejelser om, 
hvordan EF's strategi inden for kommerciel kommunikation kunne fremmes på 
internationalt plan, hvilket er af afgørende betydning i betragtning af 
informationssamfundets globale karakter. 
Med hensyn til gruppens beskaffenhed foreslog Kommissionen, at den skulle være en 
ekspertgruppe, som kunne indkaldes, når der opstod problemer. Kommissionen ville 
skulle forelægge de problemer, der skulle behandles. Ekspertgruppen skulle bestå af 
repræsentanter for medlemsstaterne, eventuelt ledsaget af nationale brancheforeninger, 
når det behandlede emne faldt ind under deres kompetenceområder. 
For at Kommissionen kunne målrette og basere sit arbejde på ajourført information, og 
for at sikre, at ekspertgruppens arbejde var koncentreret om centrale spørgsmål, som var 
relevante for "modtagere", "leverandører", "brugere" og "formidlere" af kommerciel 
kommunikation, fremsatte Kommissionen to forslag til forbedring af 
informationsudvekslingen og kommunikationen med de berørte kredse. Det første forslag 
vedrørte et centralt kontaktpunkt, som både kunne formidle og indsamle oplysninger om 
lovgivningsspørgsmål inden for disse tjenesteydelser. Det andet vedrørte et online-
informationsnet, hvorved de berørte parter kunne få direkte adgang til Kommissionens og 
ekspertgruppens arbejde, og som ville være et supplement til det eksisterende nyhedsbrev 
om kommerciel kommunikation'. 
4. Områder inden for kommerciel kommunikation, som bør prioriteres 
I grønbogens del I, II og III opfordredes respondenter til at fremkomme med kommen­
tarer til Fællesskabets målsætninger på dette område og også til de problemområder, som 
Kommissionen havde identificeret på grundlag af de undersøgelser, den havde foretaget 
forud for tekstens udarbejdelse. 
Commercial Communications udkommer hver anden måned og udsendes til 5.000 berørte parter på 
dette område, herunder medlemmer af Europa-Parlamentet og nationale forvaltninger. Spørgsmål 
vedrørende nyhedsbrevet rettes til udgiveren (fax(00 44) 1 273 772727 og e-
mail:asi@dial. pipex.com). 
26 
Bilag 2. Resumé af svar på grønbogen om kommerciel kommunikation i det indre 
marked 
1. Definitioner og anvendelsesområde 
Europa-Parlamentet 
I sin beslutning opfordrede Parlamentet til, at begreberne kommerciel kommunikation og 
tjenesteyder blev defineret nærmere. Det tilkendegav også, at dette anvendelsesområde 
burde udvides til at omfatte emballering, og opfordrede Kommissionen til at undersøge 
hindringerne for at anvende kommerciel kommunikation på emballering1. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
ØSU anfægtede ikke det i grønbogen anførte anvendelsesområde, men mente, at 
kommercielle kommunikationstjenester, som anvendes eller leveres af velgørenheds­
organisationer og andre organisationer, der ikke arbejder med gevinst for øje, burde 
omfattes af definitionen i betragtning af den vigtige rolle, som disse tjenester spiller for 
disse organisationers virke. 
Medlemsstater 
Ingen medlemsstater anfægtede den definition på kommerciel kommunikation, der er 
anført i grønbogen. 
Implicerede parter2 
Visse brugere af kommerciel kommunikation (f.eks. annoncører) og forbrugerorganisa­
tioner kritiserede definitionen for ikke at omfatte kommerciel kommunikation på 
emballeringen, som var nært forbundet med de øvrige kommunikationstjenester, som 
definitionen omfattede. Man bemærkede, at kommerciel kommunikation på 
emballeringen indgik direkte i mærkevarestrategierne. Forbrugerorganisationer pegede 
på, at anprisninger og reklamer på emballeringen tiltrækker forbrugernes opmærksomhed 
og derfor også burde reguleres. 
Endvidere anfægtede nogle få forbrugerorganisationer hele fremgangsmåden på grundlag 
af to ræsonnementer. For det første anførte de, at eftersom forbrugerne ikke efterspurgte 
kommercielle kommunikationstjenester, kunne de ikke betragtes som tjenesteydelser i 
henhold til traktatens bestemmelser. For det andet fremførte de, at i henhold til Domsto­
lens nylige retspraksis kunne restriktioner for "salgsmetoder" ikke analyseres i henhold 
til EF-traktatens bestemmelser om fri bevægelighed, medmindre der var tale om en 
diskriminerende anvendelse. 
F.eks. salgsfremmende foranstaltninger som rabatmærker eller konkurrencer, der er placeret på 
produktets emballering. 
De fem interessegrupper er "modtagere" (dvs. alle former for forbrugerorganisationer og 
organisationer med kompetence på folkesundhedsområdet) "brugere" (f.eks. annoncører), 
"leverandører" (f.eks. reklame- eller direkte markcdsføringsbureauer), "formidlere" (f.eks. medier 
eller arrangører af sportsbegivenheder) og "brancheforeninger", som var de fem målgrupper i den 
indledende undersøgelse, som Kommissionen gennem forte forud for udarbejdelsen af grønbogen. 
27 
2. Vurderingsmetodologien 
Europa-Parlamentet 
Parlamentets beslutning støttede klart den foreslåede metodologi. I beslutningen hedder 
det, at Parlamentet: 
"støtter den i grønbogen foreslåede fremgangsmåde, som består i at vurdere de restrik­
tive foranstaltningers proportionalitet i forhold til de mål, de forfølger, idet dette vil gøre 
det muligt at sikre både det indre markeds funktion og en bedre beskyttelse almene 
hensyn såsom forbrugerbeskyttelse, beskyttelse af den offentlige sundhed, beskyttelse af 
den intellektuelle og kommercielle ejendomsret samt beskyttelse af privatlivets fred;" 
Parlamentet fremsatte en række forslag med hensyn til gennemførelsen. Eksempelvis kan 
nævnes, at det: 
"opfordrer Kommissionen til [i denne meddelelse/ at offentliggøre definitionen på en 
metodologi til vurdering af proportionalitet, som omfatter snævre tidsfrister for afgø­
relser og er baseret på gældende retspleje, samt forklarer, hvordan den kan anvendes 
i forbindelse med de gældende retsregler på nationalt plan og på fællesskabsplan, 
branchekodekserne og nye forslag til retsregler" 
- opfordrer til, at vurderingen baseres på "a) behovet for at kombinere målsætninger om 
åbning af markedet med bevarelsen og forbedringen afstandarder ... c) behovet for en 
passende blanding af lovgivning og selvregulering, som afspejler de kulturelle 
forskelle i medlemsstaterne. " 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
ØSU bifaldt undersøgelsen af potentielle "kædereaktioner" (kriterium A) som en vigtig 
del af den foreslåede indledende proces. Det udtalte sig positivt om den foreslåede 
metodologi og den analyse, som den var baseret på, som beskrevet i det 
arbejdsdokument, der blev udleveret sammen med grønbogen3. 
Mere generelt bemærkede udvalget i sine konklusioner, at: 
"..man ved at indføre en sådan metodologi kan opnå et komplet, accepteret vurderings-
redskab, som kan begrænse den tvetydighed og/eller usikkerhed, der ellers ville være 
fremherskende." 
Selv om udvalget bemærkede, at en mindre effektiv forbrugerbeskyttelse såvel som 
enhver unfair begunstigelse af multinationale virksomheder ville være uacceptabel, 
mente det, at: 
"...metodologien kan åbne mulighed for at kombinere en mere effektiv forbrugerbeskyt­
telse med en harmonisering af praksis inden for kommerciel kommunikation. Dette skulle 
i sidste instans også bidrage til en mere åben konkurrence mellem de virksomheder, der 
frembringer og leverer kommercielle kommunikationstjenester." 
".. bekræfter i analytisk form erfaringerne blandt såvel de OSU-medlemmer, der beskæftiger sig med 
produktion og markedsføring af varer og tjenester, som de medlemmer, der har gransket emnet fra el 
forbrugersynspunkt. " 
28 
Medlemsstater 
Ni medlemsstater fremsatte kommentarer til dette forslag. De kan stort set inddeles i to 
grupper. De, der støttede det, og en, som i realiteten var fuldstændig imod metodologien. 
Af de otte, der stillede sig positivt, gav to deres fulde støtte til metodologien. For at citere 
en: 
"Den .. regering har ingen indvendinger mod den metodologi, Kommissionen har fore­
slået med henblik på en ensartet vurdering af foranstaltninger, herunder EF-foranstalt­
ninger. Med hensyn til kommerciel kommunikation giver metodologien et konkret udtryk 
for de principper, der også ligger til grund for [dens] lovgivning."" 
Den tredje støttede metodologien, men mente, at der ville være behov for mere høring for 
at gøre den så gennemsigtig og effektiv som muligt. Den fjerde mente, at den i mindre 
grad burde have fokus rettet mod målsætningen for det indre marked. Den femte og sjette 
mente, at metodologien ville være nyttig, men foreslog, at kædereaktionen skulle inde­
holde flere oplysninger om virkningen på forbrugerne. Den næste mente ikke, at metodo­
logien kunne være juridisk bindende, eftersom man kun kunne henholde sig til 
Domstolens retspraksis, mens den ottende mente, at selv om den principielt ikke havde 
noget at indvende, var overtrædelsesproceduren tilstrækkeligt effektiv, og man kunne 
anvende Domstolens retspraksis i forbindelse med de pågældende problemer. 
Kun en enkelt medlemsstat var principielt imod proportional itets-
vurderingsmetodologien. Den mente, at den foreslåede metodologi var for uklar og 
upraktisk at anvende4. Endvidere var den ikke enig i, at der er behov for kontrol i 
oprindelseslandet på dette område. 
Implicerede parter 
Der blev modtaget fire slags synspunkter vedrørende den foreslåede metodologi for 
proportionalitetsvurdering. Disse kan opsummeres på følgende måde: 
Proportionalitetsvurderingsmetodologien bør styrkes og gøres obligatorisk, eftersom 
resultaterne af den hverken er politisk eller juridisk bindende. 
Respondenter fra hele spektret af implicerede parter, som generelt så positivt på metodo­
logien, ønskede at styrke anvendelsen af den og dens retlige position. Bl.a. fremkom der 
disse fire forslag: 
- Proporlionalitetsvurderingsmetodologien hor obligatorisk anvendes på alle afgørelser, 
som Kommissionen træffer på dette område (dvs. når den undersøger nationale restrik­
tioner, og når den forbereder harmoniseringsinitiativer), 
4 Den anførte, at 
" det vil ikke være muligt at udarbejde en oversigt over alle potentielle virkninger af en foranstaltning 
på markedet. Det er tvivlsomt, om kædereaktionsanalysen vil være realistisk, gennemjørlig eller til 
nogen hjælp. Det vil være meget vanskeligt at identijicere og fastlægge foranstaltningens specifikke 
mål. Det vil også være vanskeligt at identijicere og evaluere de negative bivirkninger af 
foranstaltningen. " 
29 
- Medlemsstaterne bør forpligtes til at anmelde alle nye foranstaltninger, som berører 
disse tjenesteydelser, og disse bør underkastes proportionalitetsvurderingsmetodolo-
gien, inden de vedtages. 
- Selvregulerende kodekser bør fremmes af Kommissionen og også underkastes propor-
tionalitetsvurderingsmetodologien. 
- Proportionalitetsvurderingsmetodologien bør anvendes effektivt, således at den ikke 
skaber yderligere forsinkelser i den nuværende langvarige overtrædelsesprocedure. 
Det blev bl.a. foreslået, at hvis denne metodologi vedtages, bør Kommissionen 
forpligte sig til at sørge for en hurtigere behandling af klager efter overtrædelses­
proceduren i henhold til traktatens artikel 169. 
Vurderingsmetodologien er styret af markedet og tager ikke hensyn til interesserne 
blandt modtagerne af kommercielle kommunikationstjenester. 
Denne kritik blev fremsat af langt hovedparten af de responderende forbrugerorganisa­
tioner og interessegrupper på folkesundhedsområdet. I det væsentlige anførte de, at krite­
rium A om kædereaktioner er udbudsstyret og derfor ikke tager hensyn til behovene 
blandt modtagerne af de forskellige former for kommerciel kommunikation. Det blev 
endvidere anført, at ved at foreslå denne vurdering var det Kommissionens hensigt at se 
bort fra beviserne på, hvordan modtagere kan rammes af visse former for kommercielle 
kommunikationstjenester. 
Vurderingsmetodologien er ikke relevant, da vægten bør være på subsidiaritet og ikke 
proportionalitet. 
Proportionaliteten i en restriktion blev ikke anset for at være vigtig af visse berørte parter. 
Disse mente, at da kommercielle kommunikationstjenester var et kulturelt følsomt 
område, kunne de ikke behandles på samme måde som andre tjenesteydelser, men 
snarere skulle tage højde for nationalt følsomme områder, som det afspejles i de 
eksisterende nationale regler. Dette synspunkt blev tilkendegivet af visse 
forbrugerinteressegrupper, visse annoncører (overvejende nationale annoncører) og 
brancheforeninger. Der var forslag om, at inden man analyserer proportionaliteten, bor 
man anvende subsidiaritetsprincippet til i en vis forstand at "udelade" kommerciel 
kommunikation fra Kommissionens nuværende og fremtidige indsatsområder. Afhængigt 
af svarene varierede omfanget af denne udelukkelse. Det mest yderliggående forslag i 
form af en fuldstændig udelukkelse kom fra nogle få forbrugerorganisationer. Aspekter 
såsom fremstilling af kvinder, anvendelse af nøgenhed i reklamer osv. blev ofte omtalt. 
Det er umuligt at anvende proportionalitetsvurderingsmetodologien, og det ville derfor 
være meget mere hensigtsmæssigt, hvis Kommissionen forelagde generelle retningslinjer 
og gennemførte en harmonisering på grundlag heraf 
30 
Et mindretal af respondenter på tværs af alle interessegrupper mente, at kædereaktionen 
var alt for kompleks at evaluere og anvende, og at det ville være meget enklere at fast­
sætte nogle fælles retningslinjer5. 
3. Forbedret koordination og information på EF-plan 
Europa-Parlamentet 
Parlamentet stemte med stort flertal for ekspertgruppen og mente, at den burde styrkes. 
Det opfordrede til, at der blev nedsat et trepartsudvalg bestående af lige mange repræsen­
tanter fra medlemsstaterne, industrien og forbrugerorganisationer, og anmodede om at 
blive hørt om dets forretningsorden. 
Parlamentet opfordrede også Kommissionen til at gøre ekspertgruppens procedurer fuldt 
gennemsigtige og anmodede Kommissionen om at sikre, at: 
"..udvalget hører klagerne, jævnligt afholder moder, arbejder med snævre tidsfrister, 
offentliggør sine resultater samt behandler alle klager, der indgives til Kommissionen; 
udvalget skal aflægge beretning for Europa-Parlamentet;" 
Med hensyn til kontaktpunktet og informationsnettet understregede Parlamentet, at 
kontaktpunktet skulle prioritere oprettelsen af en central database over retsregler og 
branchekodekser på dette område samt aflægge rapport til Parlamentet om sidstnævnte. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg hilste forslaget om en ekspertgruppe velkommen. 
Det bifaldt også ideen om, at ansvaret for Kommissionens overordnede politik for 
kommerciel kommunikation samles i ét generaldirektorat. Det mente, at sådant centralt 
kontaktpunkt burde sikre: "en fælles, konsistent approach til dette vanskelige emne." 
Endelig tilføjede det: 
"De nationale regeringer kunne også overveje parallelordninger for de tilfælde, der 
falder ind under de nationale konkurrencemyndigheder." 
Medlemsstater 
Ni medlemsstater fremsatte kommentarer til forslaget om at oprette en ekspertgruppe. 
Hovedparten af medlemsstaterne støttede ideen om en ekspertgruppe. To var enige i, at 
den ville være hensigtsmæssig, og bemærkede, at den ikke bør underminere Kommis­
sionens initiativret eller forlænge den tid, som Kommissionen brugte på at behandle 
sager. En rejste det spørgsmål, om brancheorganisationerne skulle deltage i 
ekspertgruppen. To andre opfordrede til, at forbrugerorganisationerne i højere grad skulle 
inddrages. En anden tilkendegav sin støtte og anførte, at ekspertgruppen burde have en 
række permanente medlemmer på hinanden følgende møder for at sikre konsistensen. To 
medlemsstater var ikke imod forslaget i princippet, men mente, at man skulle være 
"Brugere", "leverandører" og "formidlere", som krævede et sådant alternativ, ønskede typisk ikke 
nogen bindende europæiske retningslinjer, mens navnlig forbrugergrupper mente, at disse 
retningslinjer burde danne grundlag for en EF-harmonisering. 
31 
opmærksom på, at det ikke overlappede arbejdet i visse andre udvalg, og at det ville være 
hensigtsmæssigt at undersøge nærmere, hvordan den ville fungere. 
En medlemsstat var imod med den begrundelse, at online-informationsnettet og kontakt­
punktet ville være tilstrækkelige til at udveksle informationer mellem medlemsstaterne. 
Hvad angår det centrale kontaktpunkt og informationsnettet, fremsatte syv medlemsstater 
kommentarer til dette forslag og tilsluttede sig det i princippet. Fem støttede det. To 
andre medlemsstater var enige i forslaget, men opfordrede til, at der blev gjort en særlig 
indsats for at sikre, at forbrugerorganisationerne havde tilstrækkelige ressourcer til at 
deltage i et sådant net. 
Implicerede parter 
Ekspertgruppen skal arbejde med snævre tidsfrister og ikke afstedkomme yderligere 
administrative forsinkelser i behandlingen af klager. 
Selv om langt hovedparten af de berørte parter fra de fem interessegrupper6 så med 
tilfredshed på oprettelsen af ekspertgruppen og dens funktion, blev det tilkendegivet, at 
den ikke måtte medføre en yderligere administrativ byrde for Kommissionen, når den 
behandler klager eller opfordringer til harmonisering. De implicerede parter ønskede, at 
ekspertgruppen skulle arbejde parallelt med enten overtrædelsesproceduren eller 
Kommissionens nuværende initiativer med henblik på harmonisering af visse 
bestemmelser vedrørende kommerciel kommunikation. 
Ekspertgruppens arbejde skal være langt mere åbent og gennemsigtigt. 
"Brugere", "leverandører" og "formidlere" var generelt åbne over for ekspertgruppens 
sammensætning, selv om en række af deres branchesammenslutninger krævede, at de fik 
ret til at sidde i ekspertgruppen eller i det mindste til at rette henvendelser til det. Der var 
forslag lige fra fuld deltagelse, hvor ekspertgruppens arbejde ville foregå for åbne døre, 
og den ville afholde offentlige høringer, til oprettelse af skyggeudvalg til hver af de fem 
berørte parter, som ville udvælge repræsentanter, der på særlige møder i ekspertgruppen 
ville forelægge skriftlige indlæg fra deres respektive "valgkredse". 
Forbrugerorganisationerne var ikke enige i, at brancheforeningerne skulle være den 
eneste gruppe ud over medlemsstaterne, som kunne deltage i sådanne møder. 
Ekspertgruppens dagsorden og resultaterne af møderne skal offentliggøres 
De, der gik ind for ekspertgruppen, men som lagde stor vægt på, at dens arbejde blev så 
gennemsigtigt som muligt, opfordrede til, at dens dagsorden blev offentliggjort, inden 
den påbegyndte drøftelsen af et specifikt emne. Endvidere opfordrede mange 
respondenter fra de fem hørte grupper til, at ekspertgruppen udledte konklusioner i 
forbindelse med et specifikt spørgsmål inden for en fastsat tidsramme, og anmodede om, 
at disse konklusioner blev offentliggjort og stillet til disposition for alle implicerede 
parter. 
6 Jf. fodnote 2. 
32 
4. Områder inden for kommerciel kommunikation, som bør prioriteres 
Europa-Parlamentet 
Parlamentet opfordrede Kommissionen til i denne meddelelse at opstille en komplet liste 
over de nuværende hindringer for den fri udveksling af kommercielle kommunikations­
tjenester, men bemærkede endvidere, at opmærksomheden efter dets opfattelse navnlig 
skulle rettes mod følgende områder: 
- restriktioner med hensyn til multilevel marketing7 
- restriktioner med hensyn til mærkediversificering 
- restriktioner med hensyn til kommerciel kommunikation på emballering samt 
- restriktioner med hensyn til sponsorering af begivenheder og tv-sponsorering. 
Parlamentet opfordrede Kommissionen til at fremlægge en mere detaljeret vurdering af 
virkningerne af kommerciel kommunikation på børn såvel som på privatlivets fred og 
eventuelle ordninger for grænseoverskridende forbrugerklager. 
Det opfordrede også Kommissionen til at opstille en ramme af bestemmelser vedrørende 
uhæderlige markedsføringsmetoder. 
Endelig mente Parlamentet, at Kommissionen burde overveje en SLIM8-analyse af 
sektoren - uden dog at komme nærmere ind på, hvilke lovgivningstekster der skulle revi­
deres. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
ØSU fremsatte ingen bemærkninger til dette punkt. 
Medlemsstater 
Syv af de medlemsstater, der svarede på høringen, fremsatte kommentarer til dette punkt. 
En medlemsstat mente ikke, at forskellige nationale restriktioner for vildledende reklame 
med hensyn til de lovregulerede erhverv skulle tages op. Selv om medlemsstaten bemær­
kede, at den havde ophævet sit forbud mod prisreklamer og rabatter, mente den, at der er 
behov for en harmonisering af "slagtilbud"9 og illoyal prisunderbydning. Den anmodede 
endvidere om et harmoniseret forbud mod cold-calling (uopfordret telefonsalg) og 
lignende restriktioner for kommunikation via e-mail og Internet. Med hensyn til børn 
understregede den, at man som led i enhver fremtidig foranstaltning skal skelne mellem 
information og kommerciel kommunikation. Med hensyn til finansielle tjenesteydelser 
Ved multilevel marketing forstås markedsføringssystemer, som foregår via dørsalg eller salg i 
hjemmet, hvor forhandlere, der arbejder som freelancesælgere for en bestemt virksomhed, 
markedsfører den pågældende virksomheds produkter eller tjenesteydelser ved at gøre reklame for 
dem på lokalt plan og forsøge at arrangere møder med særlige kunder i disses hjem eller på andre 
forud aftalte steder. 
SLIM er en forkortelse af Simpler Legislation for the Internal Market (forenkling af lovgivningen om 
det indre marked). 
"Lockvogelwerbung". 
33 
fandt den, at den manglende harmonisering af reklamer på dette område undergravede 
forbrugernes tillid til ikke-nationale virksomheder. 
Den anden medlemsstat pegede på, at det kunne være nødvendigt at ændre dens lov­
bestemmelser vedrørende salgsperioder, og at dens retsregler vedrørende gratis gaver, 
promotiontilbud og konkurrencer er nogle af de mest restriktive i Europa og er ved at 
blive revideret. 
Den tredje tilkendegav, at grønbogen skulle have lagt større vægt på at beskytte og 
udforme forbrugerrelaterede bestemmelser. På europæisk plan mente den med hensyn til 
illoyale markedsføringsmetoder, at de kodekser, som Det Internationale Handelskammer 
har opstillet, kunne udgøre et godt grundlag for en harmonisering. 
Den fjerde bemærkede, at dens lovbestemmelser vedrørende lægemiddelreklamcr er 
forenelige med EF-retten. Den mente, at der fortsat var problemer med hensyn til 
kommerciel kommunikation i forbindelse med Internet, miljoreklamer og mere generelt 
kommerciel kommunikation og den offentlige sundhed. 
Den femte gennemgik listen over områder, der var fremhævet i grønbogen, og anførte, at 
den ikke anvendte nogen uforenelige restriktioner på grænseoverskridende kommercielle 
kommunikationsaktiviteter. Den mente ikke, der var behov for en yderligere harmonise­
ring på nogen af disse områder, og at eventuelle restriktioner andre steder skulle 
afhjælpes af medlemsstaterne selv og ikke af Fællesskabet. 
Den sjette mente, at meget kunne tale for en harmonisering af forbruger­
beskyttelseslovgivningen på grundlag af artikel 129 A, stk. 3, og anfægtede, at der på 
nogen måde skulle være behov for at nedsætte antallet af nationale restriktioner på grund 
af principperne for det indre marked. 
Den syvende medlemsstat understregede, at med hensyn til lægemiddelreklamer burde 
alle medlemsstater omsætte direktiv 92/28/EØF. Den rejste også spørgsmålet om 
alkohol-sponsorering og talte her for selvregulerende kodekser. For så vidt angår public 
relations-virksomhed, satte den spørgsmålstegn ved restriktioner, som var foranlediget af 
fastholdelse af detaljerede krav for public relations-virksomheder, som byder på 
offentlige indkøbsaftaler. 
Implicerede parter 
I betragtning af de mange meget forskellige berørte parter, der svarede på grønbogen, og 
af den omstændighed, at nogle var enkeltpersoner og andre repræsentative organer, er det 
ikke muligt for Kommissionen at opstille en liste over prioriteringer blot på grundlag af, 
hvor mange gange der er henvist til det dette eller hint specifikke problem10. Det bør 
imidlertid bemærkes, at en række eller mange respondenter bekræftede alle de områder, 
som i henhold til grønbogen burde underkastes en nærmere analyse. 
10 Dette ville betyde en forfordeling af forbruger- og folkesundhedsorganisationer, hvis repræsentation i 
realiteten er mindre end de forskellige erhvervsrepræsentationer. 
34 
5. Andre foranstaltninger, som der blev gjort opmærksom på som led i høringen 
Resumé af de modtagne svar 
Europa-Parlamentet 
Parlamentet kritiserede de lange forsinkelser i forbindelse med Kommissionens 
behandling af overtrædelsessager og mente, at Kommissionens beslutninger om, hvorvidt 
den ville gå videre med sådanne klager eller ej, skulle kunne ankes for at gøre 
Kommissionen mere ansvarlig, hvorfor det: 
"anmoder om indførelse af en rådsafgorelse, der åbner mulighed for, at eventuelle over­
trædelsessager kan anlægges ved Retten af Forst e Instans" ;" 
Det mente, at når der er proportionalitet i restriktioner, og der er behov for en harmonise­
ring, bør Kommissionen se nærmere på Det Internationale Handelskammers kodekser 
som en model for en sådan harmonisering, navnlig på området online-kommerciel 
kommunikation. 
Endelig opfordrede Parlamentet de nationale regeludstedende organer til at anvende prin­
cippet om kontrol i oprindelseslandet og mente, at Kommissionen, forbrugerorganisatio­
nerne og industrien skulle overveje en styrkelse af de selvregulerende klageprocedurer på 
tværs af grænserne såsom EASA's12 procedurer. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
ØSU tilføjede ikke noget til forslagene i grønbogen. 
Medlemsstater 
En medlemsstat mente, at der burde foretages en mere detaljeret undersøgelse af behovet 
for EU-bestemmelser vedrørende forbrugerbeskyttelse eller de almene hensyn. 
En anden fremførte, at afskaffelsen af handelshindringer skulle ledsages af oprettelsen af 
et EF-netværk til tvistbilæggelse, både retsligt og udenretsligt, sammen med et sammen­
hængende retshjælpssystem til fællesskabsborgere, der ikke bor i den medlemsstat, hvor 
tvisten opstår. 
En tredje kritiserede den eksisterende overtrædelsesprocedure for at være langsom og 
ineffektiv og anmodede om, at klageproceduren blev forbedret. Den mente, at man burde 
trække på erfaringen blandt brancheorganisationerne på dette område, navnlig med 
henblik på informationssamfundet. 
Implicerede parter 
Forbrugerorganisationer og folkesundhedsorganisationer, som repræsenterer 
"modtagere", mente, at Kommissionen i langt højere grad skulle lægge vægt på de 
11 Dette er i tråd med Europa-Parlamentets holdning i dets beslutning af 16.09.93 om Domstolens rolle i 
forbindelse med udviklingen af Det Europæiske Fællesskabs forfatningssystem (EFT C 268 af 
4.10.93, s. 156). 
12 European Advertising Standards Alliance. 
35 
problemer, der opstår for forbrugerne som led i den grænseoverskridende kommercielle 
kommunikation. Ud over at Kommissionen skulle give offentligheden let adgang til alle 
nationale bestemmelser og selvregulerende kodekser på dette område, fremsatte de også 
to andre forslag. På den ene side ønskede de en harmonisering til sikring af, at de natio­
nale standarder ikke blev undermineret, og på den anden side mente de, at Kommissionen 
burde samle sin indsats om en effektiv håndhævelse, navnlig hvad angår sager på tværs 
af grænserne. De understregede, at den burde tilskyndes til at etablere tvistbilæggelses-
ordninger på tværs af grænserne og informationsudveksling om nationale retsbestem­
melser og håndhævelsen heraf. 
"Brugere", "leverandører" og "formidlere" fremførte, at den nuværende overtrædelses­
procedure bør forbedres, således at den kunne blive mere gennemsigtig, hurtigere (nogle 
opfordrede til, at der blev fastsat snævre tidsfrister for sagsbehandlingen) og ændres på 
en sådan måde, at Kommissionens beslutninger om at gå videre med en klage eller ej 
kunne ankes af alle berørte parter. 
36 
Finansieringsoversigt 
1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE 
Meddelelse om opfølgning af grønbogen om kommerciel kommunikation i det indre 
marked 
2. BUDGETPOST 
B5-3000 - Strategisk program for det indre marked 
3. RETSGRUNDLAG 
Meddelelse om opfølgning af grønbogen om kommerciel kommunikation i det indre 
marked (artikel 52-66 og artikel 100 A) 
4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 
Grønbogen om kommerciel kommunikation i det indre marked fra maj 1 °% fremhævede 
denne sektors store betydning i henseende til dens beskæftigelses- og vækstpotentiel og 
dens nøglerolle med at hjælpe de europæiske virksomheder og almennyttige 
organisationer med at markedsføre deres varer og tjenesteydelser inden for EU. 
Grønbogen pegede dog også på en række hindringer for grænseoverskridende 
kommercielle kommunikationstjenester, som forpurrer, at det indre marked fungerer på 
rette vis på dette felt. 
Den meget høje responsrate bekræfter sektorens store betydning. Ud over Europa-
Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og ti medlemsstater har 433 
interesserede parter gennem de sidste 18 måneder reageret på opfordringen til at 
fremkomme med bemærkninger. De 433 interesserede parter fordeler sig som følger: 127 
udbydere af kommercielle kommunikationstjenester (f.eks. reklamebureauer, hvoraf 30 
var brancheforeninger på EU-plan eller nationalt plan), 44 modtagersammenslutninger 
(f.eks. forbrugerorganisationer eller organisationer på folkesundhedsområdet), 107 
brugere (f.eks. annoncører, heraf 70 brancheforeninger), 52 formidlere (f.eks 
medieselskaber, heraf 18 brancheforeninger) og 13 branchesammenslutninger på nationalt 
plan eller EU-plan. Generelt blev der givet udtryk for kraftig støtte til Kommissionens 
forslag, ja, det blev endog foreslået at udbygge og supplere dem. 
Det foreslås i meddelelsen, at Kommissionen vedtager en række foranstaltninger inden for 
denne sektor, som skal have til formål at fremme grænseoverskridende kommercielle 
kommunikationstjenester ved at indføre effektive og gennemsigtige reguleringsrammer, 
som også vil sikre, at de implicerede samfundshensyn beskyttes på passende vis. Dette er i 
fuld overensstemmelse med - og et supplement til - strategisk mål 1 i handlingsplanen for 
det indre marked om at effektivisere gælderide regler. 
Mere konkret foreslår Kommissionen: 
39-
1) at man ved hjælp af en gennemsigtig proportionalitetsvurderingsmetodologi finder 
frem til, hvilke reguleringsmæssige restriktioner der findes indenfor grænseover­
skridende kommercielle kommunikationstjenester 
2) at der nedsættes en ekspertgruppe vedrørende kommerciel kommunikation 
3) at der oprettes et kontaktpunktsnetværk og informationsnet indenfor kommerciel 
kommunikation 
4) at der oprettes en database for kommerciel kommunikation 
5) at klageproceduren accelereres 
6) at der oprettes et ekspertnetværk 
7) at det internationale samarbejde på dette felt udbygges 
8) at der skabes klarhed over problematikken i forbindelse med elektronisk handel 
9) at der fremlægges en rapport for Parlamentet. 
Kommissionen vil bringe denne struktur i anvendelse inden for fire hovedområder, hvor de 
nationale regler om kommerciel kommunikation er vidt forskellige og derfor potentielt 
kan give anledning til barrierer inden for det indre marked og en utilstrækkelig beskyttelse 
på tværs af grænserne inden for EU. De fire områder er i) beskyttelse af mindreårige, 
ii) illoyal konkurrence, iii) sponsorering og iv) vildledende reklame. 
4.1 Foranstaltningens generelle formål 
Oprettelse af et informationsnet 
Informationsnettet vil bidrage til at forbedre koordinationen og informationsformidlingen 
på EU-plan og vil tjene til støtte for Kommissionen i dens hjælp til medlemsstaterne med 
at gøre foranstaltningerne på dette felt mere gennemsigtige. Det vil endvidere muliggøre 
en udvidelse af informationsudvekslingen mellem de forskellige organisationer og de 
nationale og EU's regulerende myndigheder. De finansielle konsekvenser består i at 
indsamle de nødvendige reguleringsdata, sikre, at disse data formidles på behørig vis, og 
sætte medlemsstaterne og andre implicerede parter i stand til at gøre sig bekendt med 
denne og anden relevant information. Dette vil være et supplement til det eksisterende 
nyhedsbrev om kommerciel kommunikation. Begge disse foranstaltninger har fået 
enstemmig opbakning fra alle respondenterne på grønbogen. 
4.2 Foranstaltningens varighed og nærmere bestemmelser for dens forlængelse 
Informationsnettet 
Det primære middel til at opbevare, formidle og udveksle informationen vil blive et 
websted. Udviklingen, afprøvningen og driften af dette websted vil blive overdraget til en 
ekstern tjenesteyder. Derved etableres den nødvendige kanal for udveksling af 
reguleringsdata mellem Kommissionen og medlemsstaternes myndigheder. 
(i tusinde ECU) 
B5-3000 1998 
158,5 1999 
135 2000 
115 2001 
115 I alt 
523,5 
^ 
5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE/INDTÆGTERNE 
5.1 Ikke-obligatoriske udgifter 
5.2 Ikke-opdelte bevillinger 
6. UDGIFTERNES ART 
6.1 UDGIFTERNES ART 
Informationsnettet 
Udgifterne til eksterne kontrakter med henblik på etablering af websted: indsamling, 
sammenfatning og indlæsning af reguleringsdata samt udvikling af 
informationsudvekslingskanaler og drift af nettet i en pilotperiode på fire år. 
7. FINANSIELLE VIRKNINGER PÅ DEL B 
(i tusinde ECU) 
B5-3000 1998 1999 2000 2001 I alt 
Globale kontrakter til etablering af netinfrastruktur 
Serverenhed: 
- maskinel 
- programmel 
- Internet-adgang 
- vedligeholdelse (maskinel og 
programmel) 
- infrastruktur 
Personale *: 
lokal systemadministrator 
Web master 
Konvertering af lovgivning: 
(4 ECU/side-20.000 sider) 
I alt 30 
10 
15 
6 
12,5 
25 
60 
158,5 30 
4 
6 
25 
50 
20 
135 30 
4 
6 
25 
50 
-
115 30 
4 
6 
25 
50 
-
115 30 
4 
6 
87,5 
175 
80 
523,5 
*) Seks måneder i løbet af det første ar. 
2 e] 
8. FORHOLDSREGLER MOD SVIG 
Udgiftskontrollen omfatter en kontrol af, at opgaverne er korrekt udført, inden der 
sker betaling, under hensyntagen til de kontraktlige forpligtelser og principperne om 
sparsommelighed og sund finansiel forvaltning. Der vil blive indsat bestemmelser 
mod svig (kontrol, fremlæggelse af rapporter osv.) i alle kontrakter, der indgås 
mellem Kommissionen og eksterne tjenesteydere. 
9. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS 
9.1 Specifikke og kvantificerbare mål, målgruppe 
Informationsnettet 
Den specifikke målsætning er at fremme handelen med kommercielle 
kommunikationstjenester i det indre marked og samtidig hjælpe medlemsstaterne med at 
sikre integrationen på det indre marked. Foranstaltningen har til formål at sikre, at de 
fremtidige EU-reguleringsrammer vil medvirke til at fremme investeringer i disse tjenester, 
hvilket naturligvis vil øge EU-industriens konkurrenceevne og jobskabelsen i den. 
Den sektor, der sigtes mod, spænder meget bredt. Ud over selve den kommercielle 
kommunikationssektor, som beskæftiger over 1 million mennesker i EU, vil 
foranstaltningen også være til gavn for dens brugere (dvs. alle virksomheder og 
organisationer, der bruger disse tjenester) og forbrugerne, som skulle komme til at råde 
over mere information om den vifte af varer og tjenesteydelser, der står til rådighed for 
dem på den indre marked. Endelig, men ikke mindst, vil en effektivt fungerende 
kommerciel kommunikationssektor afføde større udgifter i medierne og de nye medier. 
Medierne og den elektroniske handel vil derfor også drage fordel af denne foranstaltning. 
Informationsnettet er også et middel til at gøre den tilknyttede ekspertgruppes arbejde så 
åbent og gennemsigtigt som muligt og fremme udvekslingen af reguleringsdata. 
9.2 Begrundelse for foranstaltningen 
Informationsnettet 
EU har enekompetence med hensyn til målsætningen vedrørende det indre marked, og der 
er behov for en dialog mellem medlemsstaterne baseret på en aftalt metodologi, der 
forestås og struktureres af Kommissionen, for at hjælpe dem med at fa det indre marked 
til at fungere. 
Denne type foranstaltning er blevet valgt, fordi man ellers ville stå over for en omfattende 
bølge af overtrædelsessager og krav om harmonisering På denne måde skulle 
Kommissionens fremtidige engagement kunne begrænses, og medlemsstaterne skulle blive 
hjulpet med at løse deres opgaver mere effektivt med en nettobesparelse af EU-midler til 
følge. 
HÙ 
Informationsnettet bygger på det grundlag, der allerede er opbygget med det eksisterende 
nyhedsbrev om kommerciel kommunikation, som blev igangsat inden denne meddelelse 
som et forum for diskussion. Nettet vil desuden opfylde forbrugerorganisationernes og 
folkesundhedsmyndighedernes krav om nemmere adgang til medlemsstaternes og EU's 
regler på dette felt. 
Foranstaltningen vil fa afledte virkninger og en multiplikatoreffekt. 
9.3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen 
Resultatindikatorer vil være de ændringer i de nationale foranstaltninger, der måtte blive 
foretaget med henblik på anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse mellem 
medlemsstaterne på regelsættet for kommercielle kommunikationstjenester. 
Der vil hvert andet år blive forelagt overvågningsrapporter for Europa-Parlamentet. 
10 UDGIFTER TIL ADMINISTRATION (DET ALMINDELIGE BUDGETS 
SEKTION III) 
Den faktiske afsættelse af de nødvendige administrative ressourcer sker ved Kommis­
sionens årlige afgørelse om ressourcetildeling, bl.a. under hensyntagen til antallet af 
ansatte og de supplerende beløb, der måtte være tildelt af budgetmyndigheden. 
10.1 Indvirkningen på antallet af stillinger 
Stillingstype 
Tjenestemaend 
eller midlcrtidigt 
ansattc A 
B 
C 
Andre ressourcer 
lait Antal ansatte, der skal 
tilknyttes forvaltningen af 
foranstaltningen 
Faste 
stillinger 
1,5 
1 
2.5 Midler­
tidige 
stillinger Heraf 
Ved anvendelse af 
eksisterende rcssourcer 
i det pagseldendc 
generaldirektorat eller 
den pagasldende 
tjeneste 
1,5 
1 
2,5 Ved 
anven­
delse af 
yderligere 
ressourcer Varighcd 
Mindst fern 
ar 
S3 laenge 
foranstalt­
ningen 
varer 
\Al 
10.2 De menneskelige ressourcers samlede finansielle indvirkning 
Ved anvendelse af eksisterende ressourcer til forvaltning af foranstaltningen, 2,5 mand/år a 
108 000 ECU = 270 000 ECU (beregning baseret på kapitel A-l, A-2, A-4, A-5 og A-7). 
(i tusinde ECU) 
Stillingstype 
Tjenestemaend 
Midlertidigt 
ansatte A 
B 
C 
Andre ressourcer 
lait Antal ansatte, der skal tilknyttes forvaltningen 
af foranstaltningen 
Faste stillinger x 
årlige beløb Midlertidige stillinger 
1,5 x 108 
1x108 
2,5 x 108 Arlige udgifter 
162 
108 
270 
10.3 Forøgelse af andre driftsudgifter som følge af foranstaltningen 
(i tusinde ECU) 
Budgetpost 
(nr. og 
betegnelse) 
A-7030, M0der 
og indkaldelser i 
almindelighed (i 
tilknytning til 
ekspertgruppen) 
A-701 
Tjeneste- og 
befordrings-
udgifter i 
forbindelsc 
hermed 
1 alt 1998 
19,5 
11,75 
31,75 1999 
39 
11,75 
50,75 Belob 
2000 
39 
11,75 
50,75 2001 
39 
11,75 
50,75 2002 
39 
11,75 
50,75 Beregningsmetode 
15 repraesentanter a 650 
ECU x 4 moder = 39 000 
ECU/ar, forste ar dog kun to 
moder = 15 repraesentanter a 
650 ECU x 2 moder 
19 000 ECU 
-En dags besog i hver EU-
hovedstad = 650 ECU x 15 
hovedstajder ••= 9 750 ECU 
pr. ar 
-To x en dags besog i 
Geneve - 2 x 1 000 ECU 
2 000 ECU 
- 11 750 ECU/ar 
For 1998 dækkes de øvrige udgifter i forbindelse med foranstaltningen (de bevillinger, der 
ansøges om på budgetpost A-7030 og A-7010) via Kommissionens bevillinger til GD XV 
(samlet bevilling i overensstemmelse med Kommissionens afgørelse den 18. februar). For 
de efterfølgende år vil de reelle administrative ressourcer afhænge af Kommissionens 
årlige afgørelse om ressourcetildeling på basis af det samlede beløb, der bevilges af 
budgetmyndighederne. 
Hl 
ISSN 0254-1459 
KOM(98) 121 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 10 02 09 04 
Katalognummer : CB-CO-98-141-DA-C 
ISBN 92-78-31850-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
t/J