Formanden for Rådet udpeger den eller de personer, som på Den Europæiske Unions vegne er beføjet til at give meddelelse i henhold til aftalens artikel 318, med henblik på at udtrykke Den Europæiske Unions samtykke til at blive bundet af aftalen.

(2)Aftalen udgør et vigtigt skridt i retning af et øge Den Europæiske Unions politiske og økonomiske engagement i Centralasien. Ved at styrke den politiske dialog og forbedre samarbejdet på en lang række områder danner aftalen grundlag for et mere effektivt bilateralt samarbejde med Den Kirgisiske Republik.

Der er ikke foretaget en konsekvensanalyse, eftersom aftalen hovedsagelig ajourfører og forbedrer den eksisterende partnerskabs- og samarbejdsaftale og derfor ikke vil indføre væsentlige nye samarbejdsområder, som ville have betydelige økonomiske, sociale eller miljømæssige virkninger. De forventede virkninger er hovedsagelig af politisk karakter, idet EU bestræber sig på at styrke et partnerlands politiske kurs og EU's politiske kapital. Der kan være positive sociale følger for Den Kirgisiske Republik, navnlig i forbindelse med de planlagte bestemmelser om retsstatsprincippet, menneskerettigheder og sikkerhed. Den øgede samhandel, der forventes som følge af et bedre erhvervsmiljø, udgør ikke en risiko for konkrete industrier i nogen af parterne, da Den Kirgisiske Republik og Unionen ikke konkurrerer inden for de samme sektorer. Som anført i køreplanen ville en konsekvensanalyse ikke tilføre tilstrækkelig merværdi.

Den højtstående repræsentant og Kommissionen mener, at de mål, som Rådet har fastlagt i sine forhandlingsdirektiver, er blevet nået, og at udkastet til aftalen kan forelægges til indgåelse.

Aftalen går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå de politiske mål om at styrke forbindelserne mellem Unionen og Den Kirgisiske Republik med henblik på at fremme demokratiske reformer, retsstatsprincippet og en bæredygtig økonomisk udvikling som et middel til at øge stabiliteten og sikkerheden i Den Kirgisiske Republik. Aftalen indebærer ikke noget krav om, at Unionen skal ændre sine regler, forskrifter eller standarder på noget reguleret område.

Aftalen omfatter spørgsmål, der henhører under EU's kompetence, og styrker den politiske dialog og samarbejdet mellem Unionen og Den Kirgisiske Republik. Der er derfor behov for en indsats på EU-plan i stedet for på medlemsstatsplan.

I henhold til artikel 218, stk. 8, i TEUF træffer Rådet afgørelse om undertegnelse med kvalificeret flertal undtagen under de omstændigheder, der er anført i artikel 218, stk. 8, andet afsnit, TEUF, hvor Rådet træffer afgørelse med enstemmighed. Da aftalens to fremherskende elementer er handelspolitik og udviklingssamarbejde, er afstemningsreglen i dette konkrete tilfælde derfor kvalificeret flertal.

Det bemærkes, at aftalen ikke omfatter områder, der henhører under medlemsstaternes kompetence, og derfor ikke kræver, at EU-medlemsstaterne bliver part i denne aftale.

I det konkrete tilfælde har aftalen to primære formål og består af to primære elementer inden for udviklingssamarbejdet og den fælles handelspolitik. Retsgrundlaget for den foreslåede afgørelse bør derfor være artikel 207 og 209 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).

Hvis en gennemgang af en EU-retsakt viser, at den har et dobbelt formål eller består af to elementer, og det ene af disse kan bestemmes som det primære eller fremherskende, mens det andet kun er sekundært, skal retsakten ifølge retspraksis have et enkelt retsgrundlag, nemlig det, der kræves af det primære eller fremherskende formål eller element. Hvis det derimod godtgøres, at retsakten samtidig har flere formål eller elementer, der er uadskilleligt forbundne, uden at det ene er sekundært i forhold til det andet, således at forskellige bestemmelser i traktaten finder anvendelse, skal retsakten undtagelsesvis vedtages med de dertil svarende forskellige retsgrundlag (jf. domme af 10. januar 2006, Kommissionen mod Parlamentet og Rådet, C-178/03, EU:C:2006:4, præmis 42 og 43; af 11. juni 2014, Kommissionen mod Rådet, C-377/12, EU:C:2014:1903, præmis 34; af 14. juni 2016, Parlamentet mod Rådet, C-263/14, EU:C:2016:435, præmis 44; og af 4. september 2018, Kommissionen mod Rådet (Kasakhstan), C-244/17, EU:C:2018:662, præmis 40).

Den udvidede partnerskabs- og samarbejdsaftale moderniserer partnerskabs- og samarbejdsaftalen fra 1999 ved at udvide den til at omfatte nye samarbejdsområder og opgradere de lovgivningsmæssige rammer for vores handelsmæssige og økonomiske forbindelser væsentligt i overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens (WTO's) regler og regionale økonomiske aftaler.

Den udvidede partnerskabs- og samarbejdsaftale tager udgangspunkt i henholdsvis Den Kirgisiske Republiks og EU's ambitioner og behov for at fremme deres bilaterale forbindelser i overensstemmelse med ånden i Rådets konklusioner om EU-strategien for Centralasien af 22. juni 2017. Aftalen vil bidrage til at gennemføre den nye EU-strategi for Centralasien, der blev vedtaget den 15. maj 2019.

Aftalen fastlægger en institutionel ramme bestående af Samarbejdsrådet, Samarbejdsudvalget og Det Parlamentariske Samarbejdsudvalg (se afsnit VII "Institutionelle, almindelige og afsluttende bestemmelser") og et underudvalg vedrørende intellektuel ejendomsret og giver mulighed for at nedsætte underudvalg og andre organer til at bistå Samarbejdsrådet. Den indfører ligeledes en mekanisme til opfyldelse af forpligtelser med henblik på at afhjælpe en af parternes manglende opfyldelse af de forpligtelser, der er indgået i henhold til aftalen.

Partnerskabs- og samarbejdsaftalen indeholder EU's standardbestemmelser om menneskerettigheder, Den Internationale Straffedomstol (ICC), masseødelæggelsesvåben (WMD), håndvåben og lette våben (SALW) og bekæmpelse af terrorisme. Den omfatter tillige samarbejde på områder såsom sundhed, miljø, klimaforandringer, energi, skat, uddannelse og kultur, arbejdsmarkedsforhold, beskæftigelse og sociale anliggender, videnskab og teknologi samt transport. Derudover omfatter aftalen retligt samarbejde, retsstatsprincippet, hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, organiseret kriminalitet samt korruption. Aftalens handelsdel forventes at sikre bedre lovgivningsmæssige rammer for økonomiske aktører og vil derved medføre betydelige økonomiske fordele for EU's virksomheder. Den udvidede partnerskabs- og samarbejdsaftale udgør ikke et initiativ inden for rammerne af programmet for målrettet og effektiv regulering (REFIT).

Aftalen udgør et vigtigt skridt i retning af at øge EU's politiske og økonomiske samarbejde med Centralasien. Den danner grundlag for et mere effektivt bilateralt engagement mellem Unionen og Den Kirgisiske Republik ved at styrke den politiske dialog og udvide samarbejdet på en lang række områder. Aftalen viser også, at EU kan udvikle et mere omfattende forhold til et medlem af Den Eurasiske Økonomiske Union.

EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 13.6.2022 COM(2022) 277 final BILAG

til Forslag til Rådets beslutning om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af den udvidede partnerskabs- og samarbejdsaftale mellem Den Europæiske Union på den ene side og Den Kirgisiske Republik på den anden side



UDKAST

UDVIDET PARTNERSKABS- OG SAMARBEJDSAFTALE

MELLEM DEN EUROPÆISKE UNION OG DEN KIRGISISKE REPUBLIK DEN EUROPÆISKE UNION på den ene side og DEN KIRGISISKE REPUBLIK på den anden side, i det følgende under et benævnt "parterne", SOM TAGER HENSYN TIL de stærke bånd mellem parterne og deres fælles værdier, SOM TAGER HENSYN TIL deres ønske om at styrke det gensidigt fordelagtige samarbejde, der tidligere er blevet etableret ved den partnerskabs- og samarbejdsaftale mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Kirgisiske Republik på den anden side, der blev undertegnet i Bruxelles den 9. februar 1995, SOM TAGER HENSYN TIL deres ønske om at styrke deres indbyrdes forhold, så det afspejler den nye politiske og økonomiske virkelighed og udviklingen i deres partnerskab, SOM UDTRYKKER deres fælles vilje til på alle planer at konsolidere, udbygge og diversificere deres samarbejde om bilaterale, regionale og internationale spørgsmål af fælles interesse,



SOM BEKRÆFTER deres tilsagn om yderligere at fremme, beskytte og gennemføre menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt respekten for de demokratiske principper, retsstatsprincippet og god forvaltningsskik såvel som udviklingen af parlamentarisk demokrati, SOM BEKRÆFTER deres tilslutning til principperne i De Forenede Nationers pagt (i det følgende benævnt "FN-pagten"), verdenserklæringen om menneskerettigheder vedtaget ved FN's Generalforsamlings resolution A/RES/217 (III) A af 10. december 1948 (i det følgende benævnt "FN's menneskerettighedserklæring"), Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (i det følgende benævnt "OSCE"), navnlig Helsingforsslutakten, der blev vedtaget den 1. august 1975 under Konferencen om Sikkerhed og Samarbejde i Europa (i det følgende benævnt "OSCE's Helsingforsslutakt"), den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, der blev vedtaget ved FN's Generalforsamlings resolution 2200A (XXI) af 16. december 1966, og den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, der blev vedtaget ved FN's Generalforsamlings resolution 2200A (XXI) af 16. december 1966, samt folkerettens principper og normer, SOM PÅ NY BEKRÆFTER deres ønske om aktivt at fremme international fred og sikkerhed og om at deltage i effektiv multilateralisme og fredelig bilæggelse af tvister, navnlig ved at samarbejde inden for rammerne af FN og OSCE, SOM TAGER HENSYN TIL deres ønske om yderligere at udvikle deres regelmæssige politiske dialog om bilaterale og internationale spørgsmål af fælles interesse, SOM TAGER HENSYN TIL deres tilslutning til internationale forpligtelser til at bekæmpe spredning af masseødelæggelsesvåben og deres fremføringsmidler,

SOM HENVISER TIL deres vilje til at styrke samarbejdet på området retfærdighed, frihed og sikkerhed, herunder om bekæmpelse af korruption, SOM TAGER I BETRAGTNING, at de gennem deres vidtrækkende samarbejde på et bredt spektrum af områder af fælles interesse har forpligtet sig til at bidrage til Den Kirgisiske Republiks politiske, socioøkonomiske og institutionelle udvikling, SOM HENVISER TIL deres villighed til at styrke deres økonomiske forbindelser på grundlag af principperne om en fri markedsøkonomi og til at skabe et gunstigt klima for at udvide de bilaterale handels- og investeringsforbindelser og den bilaterale konnektivitet, SOM HENVISER TIL deres vilje til at respektere de rettigheder og opfylde de forpligtelser, der følger af deres medlemskab af Verdenshandelsorganisationen (i det følgende benævnt "WTO"), og deres vilje til en gennemsigtig og ikkediskriminerende gennemførelse af disse rettigheder og forpligtelser, SOM HENVISER TIL deres tilsagn om at respektere princippet om bæredygtig udvikling og arbejde sammen om at nå målene i slutdokumentet med titlen "Ændring af vores samfund: 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling" fra FN-topmødet med henblik på at vedtage udviklingsdagsordenen for tiden efter 2015, der blev vedtaget ved FN's Generalforsamlings resolution A/RES/70/1 af 25. september 2015 (i det følgende benævnt "2030-dagsordenen"), under behørig hensyntagen til deres interne programmer,



SOM TAGER HENSYN TIL deres tilsagn om at sikre miljømæssig bæredygtighed og beskyttelse samt gennemførelse af multilaterale miljøaftaler, som de er part i, og deres tilsagn om at styrke samarbejdet om miljø, katastroferisikoreduktion og alle klimaindsatsområder i overensstemmelse med målene i Parisaftalen inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer, som blev vedtaget den 12. december 2015 (i det følgende benævnt "Parisaftalen om klimaændringer"), SOM TAGER HENSYN TIL deres tilsagn om at fremme grænseoverskridende og interregionalt samarbejde, SOM BEMÆRKER, at Irlands særlige stilling i henhold til protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og Danmarks særlige stilling i henhold til protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til nævnte traktater, vil blive afspejlet i denne aftale, hvis det er relevant, ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

AFSNIT I MÅL OG GENERELLE PRINCIPPER ARTIKEL 1 Mål 1. Ved denne aftale indføres et styrket partnerskab og samarbejde mellem parterne på grundlag af fælles værdier og interesser og en ambition om at styrke deres indbyrdes forbindelser på alle aftalens anvendelsesområder til gensidig fordel. 2. Dette samarbejde er en proces parterne imellem, der bidrager til bæredygtig udvikling, fred, stabilitet og sikkerhed gennem øget konvergens af udenrigs- og sikkerhedspolitikken, effektivt politisk og økonomisk samarbejde og effektiv multilateralisme.



ARTIKEL 2 Generelle principper 1. Respekten for de demokratiske principper og menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, der navnlig er nedfældet i FN-pagten, FN's menneskerettighedserklæring, OSCE's Helsingforsslutakt og andre relevante internationale menneskerettighedsinstrumenter, som de er parter i, og for princippet om retsstaten danner grundlaget for parternes interne og internationale politikker og udgør et væsentligt element i denne aftale. 2. Parterne bekræfter deres respekt for principperne om god forvaltningsskik, herunder bekæmpelse af korruption på alle planer. 3. Parterne bekræfter deres tilslutning til principperne om en fri markedsøkonomi, fremme af bæredygtig udvikling og bekæmpelse af klimaændringerne. 4. Parterne tilslutter sig bekæmpelsen af de forskellige former for grænseoverskridende organiseret kriminalitet og terrorisme samt af spredning af masseødelæggelsesvåben (i det følgende benævnt "WMD") og deres fremføringsmidler og tilslutter sig effektiv multilateralisme. 5. Parterne gennemfører denne aftale på grundlag af fælles værdier, principperne om dialog, gensidig tillid og respekt, regionalt samarbejde, effektiv multilateralisme og respekt for deres internationale forpligtelser, navnlig i henhold til deres medlemskab af FN og OSCE.

AFSNIT II POLITISK DIALOG OG REFORM,

SAMARBEJDE OM UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITIK

ARTIKEL 3 Målene for den politiske dialog Parterne skaber en effektiv politisk dialog på alle områder af fælles interesse, herunder udenrigs- og sikkerhedspolitik og interne reformer. Målene for den politiske dialog er: a) at øge effektiviteten af det politiske samarbejde og den politiske konvergens inden for udenrigs- og sikkerhedspolitik samt fremme, bevare og styrke fred og regional og international stabilitet og sikkerhed på grundlag af effektiv multilateralisme b) at styrke demokratiet og den politiske, bæredygtige socioøkonomiske og institutionelle udvikling i Den Kirgisiske Republik c) at styrke respekten for de demokratiske principper, retsstatsprincippet og god forvaltningsskik, menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder og princippet om ikkeforskelsbehandling og at øge samarbejdet på disse områder

d) at udvikle en dialog og uddybe samarbejdet på sikkerheds- og forsvarsområdet e) at fremme fredelig konfliktløsning og principperne om territorial integritet, om grænsers ukrænkelighed og om suverænitet og uafhængighed f) at skabe bedre betingelser for regionalt samarbejde.

ARTIKEL 4 Demokrati og retsstatsprincippet Parterne styrker deres dialog og samarbejde med henblik på: a) at sikre, at de demokratiske principper og retsstatsprincippet finder anvendelse b) at udbygge, konsolidere og forbedre de demokratiske institutioners stabilitet, effektivitet og ansvarlighed c) at fortsætte reformen af retsvæsenet og lovgivningen og sikre velfungerende retshåndhævelses- og retsplejeinstitutioner med henblik på at sikre lige adgang til domstolsprøvelse og retten til retfærdig rettergang (herunder mistænktes, tiltaltes og ofres processuelle rettigheder) for at garantere domstolenes, anklagemyndighedens og de retshåndhævende myndigheders uafhængighed, ansvarlighed, kvalitet og effektivitet

d) at fremme e-forvaltning og fortsætte reformen af den offentlige forvaltning for at opbygge en ansvarlig, effektiv og gennemsigtig forvaltning på nationalt, regionalt og lokalt plan e) at styrke valgprocesserne og valgstyringsorganernes kapacitet f) at sikre en effektiv bekæmpelse af korruption på alle planer.

ARTIKEL 5 Menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder Parterne samarbejder om at fremme og beskytte menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder og om at styrke deres dialog og samarbejde med henblik på: a) at sikre respekt for menneskerettighederne, princippet om ikkeforskelsbehandling og rettighederne for personer, der tilhører mindretal, og sårbare grupper b) at sikre beskyttelse af de grundlæggende frihedsrettigheder, herunder ytrings-, forsamlings- og foreningsfriheden samt mediefrihed og religionsfrihed c) at styrke økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder d) at fremme ligestilling mellem kønnene, fremme, beskytte og opfylde pigers og kvinders rettigheder, herunder ved at sikre deres aktive deltagelse i den private og offentlige sfære

e) at styrke nationale menneskerettighedsrelaterede institutioner, herunder ved at inddrage dem i beslutningsprocessen f) at styrke samarbejdet inden for FN's menneskerettighedsorganer og Menneskerettighedsrådets særlige procedurer, herunder korrekt opfølgning på deres henstillinger i overensstemmelse med parternes nationale lovgivning. ARTIKEL 6

Civilsamfundet Parterne samarbejder om at styrke civilsamfundet og dets rolle i den økonomiske, sociale og politiske udvikling i et åbent demokratisk samfund, navnlig ved at: a) styrke kapaciteten hos, uafhængigheden af og gennemsigtigheden i civilsamfundsorganisationer b) fremme inddragelse af civilsamfundet i lovgivnings- og politikudformningsprocessen ved at etablere en åben, gennemsigtig og regelmæssig dialog mellem offentlige institutioner på den ene side og repræsentanter for civilsamfundet på den anden side c) fremme styrkelse af kontakter, udveksling af oplysninger og erfaringer, herunder gennem seminarer og konsultationer mellem alle sektorer i civilsamfundet i Den Europæiske Union og Den Kirgisiske Republik, herunder ved at gennemføre denne aftale.

ARTIKEL 7 Udenrigs- og sikkerhedspolitik 1. Parterne bekræfter deres tilslutning til folkerettens principper og normer, herunder dem, som er fastsat i FN-pagten og OSCE's Helsingforsslutakt, og deres vilje til at fremme disse principper og normer i deres bilaterale og multilaterale forbindelser. 2. Parterne intensiverer deres dialog og samarbejde på det udenrigs- og sikkerhedspolitiske område, herunder om forskellige aspekter af sikkerheds- og forsvarspolitikken, og behandler navnlig spørgsmål som konfliktforebyggelse og krisestyring, risikoreduktion, cybersikkerhed, en effektiv sikkerhedssektor, regional stabilitet, nedrustning, ikkespredning, våbenkontrol og våbeneksportkontrol.

ARTIKEL 8 Alvorlige forbrydelser, som berører det internationale samfund 1. Parterne bekræfter på ny, at de mest alvorlige forbrydelser, som berører det internationale samfund som helhed, ikke må forblive ustraffede, og at de må forfølges effektivt ved at træffe foranstaltninger på nationalt og internationalt plan.

2. Det er parternes opfattelse, at oprettelsen af Den Internationale Straffedomstol og dennes effektive funktion er en betydelig gevinst for fred og retfærdighed i verden. Parterne styrker samarbejdet om at fremme fred og international retfærdighed. Parterne fremmer en universel tilslutning til Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol og vil drøfte spørgsmålet om ratifikation og gennemførelse under hensyntagen til deres retlige og forfatningsmæssige rammer. 3. Parterne er enige om at arbejde tæt sammen for at forebygge folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser ved hjælp af passende bilaterale og multilaterale rammer. ARTIKEL 9 Konfliktforebyggelse og krisestyring Parterne samarbejder om konfliktforebyggelse og krisestyring og arbejder på at løse regionale konflikter med henblik på at skabe et klima præget af fred og stabilitet.

ARTIKEL 10

Regionalt samarbejde og fredelig konfliktløsning 1. Parterne intensiverer deres fælles bestræbelser på at forbedre vilkårene for øget regionalt samarbejde på nøgleområder som vand, energi, miljø og klimaændringer, integreret forvaltning af vand- og vandenergiressourcer, en grænseforvaltning, der letter bevægelse af personer og varer på tværs af grænserne, og en demokratisk og bæredygtig udvikling og bidrager derved til gode naboskabsforbindelser, stabilitet og sikkerhed i Centralasien. Parterne arbejder for at fremme fredelig konfliktløsning. 2. De i stk. 1 omhandlede bestræbelser skal være i overensstemmelse med målet om at bevare international fred og sikkerhed som fastsat i FN-pagten, OSCE's Helsingforsslutakt og andre relevante multilaterale instrumenter, som parterne har tilsluttet sig.

ARTIKEL 11 Bekæmpelse af spredning af masseødelæggelsesvåben 1. Parterne skønner, at spredning af masseødelæggelsesvåben og deres fremføringsmidler, både til statslige og ikkestatslige instanser, udgør en af de alvorligste trusler mod stabiliteten og sikkerheden i verden. Parterne er derfor enige om at samarbejde og bidrage til at bekæmpe spredning af masseødelæggelsesvåben og deres fremføringsmidler ved en fuldstændig overholdelse og indfrielse på nationalt plan af deres eksisterende forpligtelser i henhold til internationale nedrustnings- og ikkespredningstraktater og -aftaler og andre relevante internationale forpligtelser. Parterne er enige om, at denne bestemmelse udgør et væsentligt element i denne aftale. 2. Parterne er desuden enige om at samarbejde om og bidrage til at bekæmpe spredning af masseødelæggelsesvåben og deres fremføringsmidler ved: a) at tage skridt til alt efter tilfældet at undertegne, ratificere eller tiltræde og til fulde gennemføre alle andre relevante internationale instrumenter b) at indføre en effektiv ordning for national eksportkontrol til at overvåge eksport og overførsel af varer med relation til masseødelæggelsesvåben, herunder kontrol med, at teknologi med dobbelt anvendelsesformål ikke anvendes til fremstilling af masseødelæggelsesvåben, samt til at iværksætte effektive sanktioner mod omgåelse af eksportkontrollen.

3. Parterne er enige om at etablere en regelmæssig politisk dialog til at ledsage og underbygge disse elementer.

ARTIKEL 12 Eksportkontrol med lette våben, håndvåben og konventionelle våben 1. Parterne erkender, at ulovlig fremstilling, overførsel og omsætning af håndvåben og lette våben (i det følgende benævnt "SALW"), herunder ammunition hertil, og overdreven akkumulering heraf, dårlig forvaltning, dårligt sikrede lagre og ukontrolleret spredning fortsat udgør en alvorlig trussel for fred og sikkerhed i verden. 2. Parterne er enige om at iagttage og fuldt ud opfylde deres respektive forpligtelser til at bekæmpe ulovlig handel med SALW, herunder ammunition hertil, i henhold til eksisterende internationale aftaler og FN's Sikkerhedsråds resolutioner, samt de tilsagn, de har givet inden for rammerne af andre internationale instrumenter på dette område, f.eks. FN's handlingsprogram om forebyggelse, bekæmpelse og afskaffelse af alle aspekter ved ulovlig handel med håndvåben og lette våben, som blev vedtaget den 20. juli 2001. 3. Parterne anerkender betydningen af nationale kontrolsystemer for overførsel af konventionelle våben i overensstemmelse med eksisterende internationale standarder. Parterne anerkender betydningen af at foretage sådanne kontroller på en ansvarlig måde som et bidrag til international og regional fred, sikkerhed og stabilitet og til begrænsning af menneskelig lidelse samt til forebyggelse af omdirigering af konventionelle våben. 4. Parterne forpligter sig derfor til at samarbejde og sikre koordinering, komplementaritet og synergi i deres bestræbelser på at regulere eller forbedre reguleringen af international handel med konventionelle våben og til at forebygge, bekæmpe og udrydde ulovlig handel med våben. De er enige om at etablere en regelmæssig politisk dialog til at ledsage og underbygge disse bestræbelser.

AFSNIT III RETFÆRDIGHED, FRIHED OG SIKKERHED

ARTIKEL 13 Beskyttelse af personoplysninger 1. Parterne anerkender betydningen af at fremme og sikre de grundlæggende rettigheder til privatlivets fred og beskyttelsen af personoplysninger som en central faktor for borgernes tillid til den digitale økonomi og et nøgleelement i videreudviklingen af samhandelen og retshåndhævelsessamarbejdet. 2. Parterne samarbejder om at sikre en effektiv beskyttelse og håndhævelse af disse rettigheder, herunder i forbindelse med forebyggelsen og bekæmpelsen af terrorisme og anden grænseoverskridende kriminalitet. Samarbejdet kan omfatte kapacitetsopbygning, teknisk bistand og udveksling af oplysninger og ekspertise samt andre former for samarbejde.

3. Parterne samarbejder med henblik på at sikre et højt beskyttelsesniveau for personoplysninger gennem udveksling af bedste praksis og erfaringer under hensyntagen til europæiske og internationale retlige instrumenter og standarder. For at lette samarbejdet vil Den Kirgisiske Republik bestræbe sig på at tiltræde og gennemføre Europarådets konvention af 28. januar 1981 om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger samt tillægsprotokollen hertil vedrørende tilsynsmyndigheder og grænseoverskridende dataudveksling, der blev udfærdiget den 8. november 2001. ARTIKEL 14 Samarbejde om migration, asyl og grænseforvaltning 1. Parterne bekræfter vigtigheden af at indlede en alsidig dialog om alle migrationsrelaterede emner, herunder lovlig migration, hvor det er relevant, international beskyttelse samt bekæmpelse af ulovlig migration, menneskesmugling og menneskehandel. 2. Samarbejdet baseres på en specifik behovsvurdering, der foretages ved konsultation mellem parterne, og gennemføres i overensstemmelse med deres relevante gældende lovgivning. Det skal navnlig have fokus på:

a) håndtering af de grundlæggende årsager til migration

b) udarbejdelse og gennemførelse af national lovgivning og praksis vedrørende international beskyttelse med henblik på at opfylde bestemmelserne i konventionen om flygtninges retsstilling, der blev vedtaget den 28. juli 1951, og protokollen om flygtninges retsstilling af 31. januar 1967 c) påmindelse om New York-erklæringen om flygtninge og migranter, der blev vedtaget ved FN's Generalforsamlings resolution A/RES/71/1 af 19. september 2016 d) indrejseregler, de indrejste personers rettigheder og status, redelig behandling og integration af lovligt fastboende ikkestatsborgere, uddannelse og foranstaltninger til bekæmpelse af racisme og fremmedhad e) fastlæggelse af en effektiv og præventiv politik mod ulovlig migration, smugling af migranter og menneskehandel, herunder spørgsmålet om, hvordan netværk af menneskesmuglere og -handlere kan bekæmpes, og hvordan ofrene for smugling og menneskehandel kan beskyttes inden for rammerne af de relevante internationale instrumenter f) emner som f.eks. organisation, uddannelse, bedste praksis og andre operationelle foranstaltninger inden for migrationsstyring, navnlig ulovlig migration, dokumentsikkerhed, visumpolitik samt grænseforvaltning og migrationsinformationssystemer.

ARTIKEL 15 Tilbagetagelse og bekæmpelse af ulovlig migration 1. Inden for rammerne af deres samarbejde om forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig migration er parterne enige om: a) at Den Kirgisiske Republik tilbagetager en hvilken som helst af sine statsborgere, som ikke eller ikke længere opfylder gældende betingelser for indrejse i, tilstedeværelse eller ophold på en EU-medlemsstats område, på sidstnævntes anmodning og uden yderligere formaliteter

b) at hver af EU-medlemsstaterne tilbagetager en hvilken som helst af sine statsborgere, som ikke eller ikke længere opfylder gældende betingelser for indrejse i, tilstedeværelse eller ophold på Den Kirgisiske Republiks område, på sidstnævntes anmodning og uden yderligere formaliteter

c) at den Europæiske Unions medlemsstater og Den Kirgisiske Republik udstyrer deres statsborgere med passende rejsedokumenter til sådanne formål eller accepterer, at det europæiske rejsedokument, der er oprettet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1953, anvendes med henblik på tilbagesendelse. Hvis den person, der skal tilbagetages, ikke er i besiddelse af papirer eller andet bevis for statsborgerskab, samarbejder de kompetente diplomatiske og konsulære repræsentationer for den pågældende medlemsstat eller Den Kirgisiske Republik på anmodning af Den Kirgisiske Republik eller den pågældende medlemsstat fuldt ud om at fastslå dennes statsborgerskab. 2. Parterne er enige om, at de på anmodning vil indgå en aftale mellem Den Europæiske Union og Den Kirgisiske Republik om de specifikke forpligtelser, der påhviler Den Europæiske Unions medlemsstater og Den Kirgisiske Republik i forbindelse med tilbagetagelse, herunder de nærmere bestemmelser om tilbagetagelse af andre landes statsborgere og statsløse personer. Parterne kan også, hvis forholdene tillader det, overveje eventuelle forhandlinger om en aftale mellem Den Europæiske Union og Den Kirgisiske Republik vedrørende visumlempelse for statsborgere i Den Europæiske Union og Den Kirgisiske Republik.

ARTIKEL 16 Bekæmpelse af hvidvask af penge og af finansiering af terrorisme 1. Parterne samarbejder med henblik på at forhindre og effektivt bekæmpe, at deres finansielle institutioner og udpegede ikkefinansielle virksomheder og erhverv anvendes til hvidvask af udbytte fra kriminelle aktiviteter og til finansiering af terrorisme. 2. I dette øjemed udveksler de oplysninger inden for rammerne af deres respektive lovgivning og samarbejder om at sikre en effektiv og fuldstændig gennemførelse af anbefalingerne fra Den Finansielle Aktionsgruppe (FATF) samt andre standarder vedtaget af relevante internationale organer på det område. Dette samarbejde kan bl.a. omfatte identificering, sporing, beslaglæggelse, konfiskering og inddrivelse af aktiver eller midler, der stammer fra kriminelle aktiviteter. ARTIKEL 17 Ulovlig narkotika

1. Parterne samarbejder om at sikre en afbalanceret, evidensbaseret og integreret tilgang til ulovlig narkotika og nye psykoaktive stoffer.

2. Politikken og indsatsen på dette område skal rettes mod at styrke strukturerne til forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig narkotika, til indskrænkning af udbuddet af, handelen med og efterspørgslen efter ulovlig narkotika samt til afhjælpning af de sundhedsmæssige og sociale konsekvenser af brugen af ulovlig narkotika med henblik på at mindske skadevirkningerne. Parterne samarbejder om at forebygge anvendelsen af kemiske prækursorer til ulovlig fremstilling af narkotika og psykotrope og nye psykoaktive stoffer. 3. Parterne træffer aftale om de samarbejdsmetoder, der er nødvendige for at realisere de mål, der er omhandlet i stk. 1. Indsatsen tager udgangspunkt i principper, der aftales i fællesskab, i overensstemmelse med de relevante FN-konventioner om narkotikakontrol samt i henstillingerne i slutdokumentet med titlen "Vores fælles tilsagn om effektivt at imødegå og bekæmpe det verdensomspændende narkotikaproblem", der blev vedtaget ved FN's Generalforsamlings resolution A/RES/S-30/1 af 19. april 2016, som den seneste internationale konsensus om den internationale narkotikapolitik, med henblik på at gøre status over gennemførelsen af de tilsagn, der er givet for i fællesskab at tackle og imødegå narkotikaproblemet på verdensplan. ARTIKEL 18 Bekæmpelse af organiseret kriminalitet og korruption 1. Parterne samarbejder om at bekæmpe og forebygge kriminalitet og ulovlige aktiviteter, herunder organiserede, tværnationale aktiviteter såsom: a) smugling af migranter og menneskehandel

b) smugling af og handel med våben, herunder SALW c) smugling af og handel med ulovlig narkotika

d) smugling af og handel med varer e) ulovlige økonomiske og finansielle aktiviteter som f.eks. forfalskning, skattesvig og svig i forbindelse med offentlige udbud f) underslæb i forbindelse med projekter finansieret af internationale donorer g) aktiv og passiv korruption, både i den private og den offentlige sektor h) dokumentfalsk og afgivelse af urigtige erklæringer i) cyberkriminalitet. 2. Parterne styrker det bilaterale, regionale og internationale samarbejde mellem de retshåndhævende myndigheder, herunder om uddannelse og erfaringsudveksling. Parterne gennemfører de relevante internationale standarder effektivt, særlig de standarder, der er fastlagt i De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet, som blev vedtaget ved FN's Generalforsamlings resolution A/RES/55/25 af 8. januar 2001, og protokollerne hertil.

3. Parterne samarbejder om at forebygge og bekæmpe korruption i overensstemmelse med de relevante internationale standarder, særlig de standarder, der er fastlagt i De Forenede Nationers konvention mod korruption, som blev vedtaget ved FN's Generalforsamlings resolution A/RES/58/4 af 31. oktober 2003, og de henstillinger, der følger af vurderingerne i henhold til denne konvention. ARTIKEL 19 Bekæmpelse af terrorisme

1. Parterne bekræfter vigtigheden af at forebygge og bekæmpe terrorisme og er enige om at samarbejde på bilateralt, regionalt og internationalt plan for at forebygge og bekæmpe alle former og udtryk for terrorisme. 2. Parterne er enige om, at det er afgørende at bekæmpe terrorisme under fuld overholdelse af retsstatsprincippet og folkeretten, herunder folkeretten på menneskerettighedsrettighedsområdet, den internationale flygtningeret og den humanitære folkeret, principperne i FN-pagten og alle relevante internationale instrumenter til terrorismebekæmpelse. 3. Parterne understreger vigtigheden af, at alle FN's konventioner og protokoller med relation til terrorismebekæmpelse ratificeres og gennemføres universelt. Parterne er enige om at fremme dialogen om udkastet til generel konvention om bekæmpelse af international terrorisme og om at samarbejde om gennemførelsen af FN's globale terrorbekæmpelsesstrategi, der blev vedtaget ved FN's Generalforsamlings resolution A/RES/60/288 af 8. september 2006, og alle relevante resolutioner fra FN's Sikkerhedsråd.

4. Parterne bekræfter vigtigheden af at bekæmpe terrorisme ved en tilgang, der bygger på retshåndhævelse og retspleje, og er enige om at samarbejde om forebyggelse og bekæmpelse af terrorisme, navnlig ved at: a) udveksle oplysninger om terroristgrupper og individuelle terrorister og deres støttenetværk i overensstemmelse med folkeretten og national ret, navnlig hvad angår data- og privatlivsbeskyttelse b) udveksle erfaringer om forebyggelse og bekæmpelse af terrorisme, midler og metoder og de tekniske aspekter heraf samt om uddannelse i overensstemmelse med den gældende lovgivning c) udveksle synspunkter om radikalisering og rekruttering og om, hvordan man modvirker radikalisering og fremmer afradikalisering og rehabilitering d) udveksle synspunkter og erfaringer vedrørende terrormistænktes grænseoverskridende bevægelser og rejser samt terrortrusler e) dele bedste praksis med hensyn til beskyttelse af menneskerettighederne i bekæmpelsen af terrorisme, navnlig i forbindelse med straffesager f) sikre kriminalisering af terrorhandlinger og træffe foranstaltninger til bekæmpelse af finansiering af terrorisme



g) træffe foranstaltninger mod trusler om kemisk, biologisk, radiologisk og nuklear terrorisme og tage de nødvendige skridt til at forebygge erhvervelse, overdragelse og anvendelse af kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare materialer til terrorformål og til at forebygge ulovlige handlinger mod kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare anlæg i højrisikogruppen. 5. Samarbejdet tager udgangspunkt i relevante tilgængelige vurderinger og gennemføres af parterne i samråd med hinanden. ARTIKEL 20 Retligt og juridisk samarbejde 1. Parterne styrker det eksisterende samarbejde om gensidig retlig bistand og udlevering på grundlag af relevante internationale aftaler. Parterne styrker de eksisterende mekanismer og overvejer eventuelt at udvikle nye mekanismer, der kan lette det internationale samarbejde på dette område. Et sådant samarbejde indbefatter, hvis det er relevant, tiltrædelse og gennemførelse af de relevante internationale instrumenter samt tættere samarbejde med Eurojust. 2. Parterne udbygger det retlige og juridiske samarbejde på det civil- og handelsretlige område, navnlig hvad angår forhandling, ratificering og gennemførelse af multilaterale konventioner om civilretligt samarbejde, herunder konventionerne under Haagerkonferencen om International Privatret.

ARTIKEL 21 Konsulær beskyttelse De diplomatiske og konsulære myndigheder fra en repræsenteret medlemsstat i Den Europæiske Union yder beskyttelse på samme betingelser, som gælder den pågældende medlemsstats egne statsborgere, til enhver statsborger fra en medlemsstat i Den Europæiske Union, som ikke har en fast repræsentation i Den Kirgisiske Republik, der reelt er i en position, hvor den i et givent tilfælde reelt kan yde konsulær beskyttelse.

Med henblik på at indføre en koordineret procedure, der gør det muligt for statsborgere i Den Kirgisiske Republik at modtage konsulær beskyttelse i de EU-medlemsstater, hvor Den Kirgisiske Republik ikke har en fast repræsentation, der reelt er i en position, hvor den i et givent tilfælde kan yde konsulær beskyttelse i en given sag, fraviges kravet om, at Den Kirgisiske Republiks konsulære repræsentationer, der er etableret i en EU-medlemsstat, skal foretage en anmeldelse i henhold til artikel 7 i Wienerkonventionen om konsulære forbindelser af 24. april 1963.



AFSNIT IV HANDEL OG HANDELSRELATEREDE ANLIGGENDER KAPITEL 1 HORISONTALE BESTEMMELSER ARTIKEL 22 Mål Formålet med dette afsnit er:

a) udvidelse, diversificering og lettelse af parternes samhandel, navnlig gennem bestemmelser om told og handelslettelser, tekniske handelshindringer samt sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, samtidig med at hver parts ret til at lovgive med henblik på at nå målene for den offentlige politik bevares b) lettelse af parternes indbyrdes handel med tjenesteydelser og investeringer, herunder gennem fri overførsel af løbende betalinger og kapitalbevægelser

c) effektiv og gensidig åbning af parterners markeder for offentlige indkøb d) fremme af innovation og kreativitet ved at sikre en tilstrækkelig og effektiv beskyttelse af alle intellektuelle ejendomsrettigheder e) fremme af lige konkurrencevilkår inden for parternes økonomiske aktiviteter, navnlig med hensyn til deres indbyrdes handel og investeringer f) udvikling af den internationale handel på en måde, der bidrager til bæredygtig udvikling i dens økonomiske, sociale og miljømæssige dimensioner g) oprettelse af en effektiv, retfærdig og forudsigelig tvistbilæggelsesmekanisme til at løse tvister om fortolkningen og anvendelsen af dette afsnit. ARTIKEL 23 Definitioner I dette afsnit forstås ved:

a) "landbrugsaftalen": den aftale om landbrug, der er indeholdt i bilag 1A til WTO-overenskomsten

b) "aftalen om importlicensprocedurer": den aftale om importlicensprocedurer, der er indeholdt i bilag 1A til WTO-overenskomsten c) "antidumpingaftalen": den aftale om anvendelsen af artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994, der er indeholdt i bilag 1A til WTO-overenskomsten d) "dage": kalenderdage, inkl. weekender og helligdage e) "energichartertraktaten": den energichartertraktat, der blev udfærdiget i Lissabon den 17. december 1994 f) "eksisterende": allerede gældende på datoen for denne aftales ikrafttræden g) "GATT 1994": den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel af 1994, der er indeholdt i bilag 1A til WTO-overenskomsten h) "GATS": den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser, der er indeholdt i bilag 1B til WTO-overenskomsten i) "foranstaltning": enhver foranstaltning truffet af en part, hvad enten den er i form af en lov, forskrift, regel, procedure, beslutning eller administrativ handling eller andet

j) "en parts foranstaltninger": alle foranstaltninger indført eller opretholdt af:

i) centrale, regionale eller lokale myndigheder, og ii) ikkestatslige organer under udøvelse af beføjelser, som er delegeret af centrale, regionale eller lokale myndigheder k) "person": en fysisk eller en juridisk person l) "Den reviderede Kyotokonvention": den internationale konvention om forenkling og harmonisering af regler om toldbehandling, der blev udfærdiget i Kyoto den 18. maj 1973, med ændringer m) "aftalen om beskyttelsesforanstaltninger": den aftale om beskyttelsesforanstaltninger, der er indeholdt i bilag 1A til WTO-overenskomsten n) "SCM-aftalen": den aftale om subsidier og udligningsforanstaltninger, der er indeholdt i bilag 1A til WTO-overenskomsten o) "SPS-aftalen": den aftale om anvendelse af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, der er indeholdt i bilag 1A til WTO-overenskomsten p) "TBT-aftalen": den aftale om tekniske handelshindringer, der er indeholdt i bilag 1A til WTO-overenskomsten

q) "tredjeland": et land eller territorium uden for denne aftales geografiske anvendelsesområde r) "aftalen om handelslettelser": den aftale om handelslettelser, der er indeholdt i bilag 1A til WTO-overenskomsten

s) "TRIPS-aftalen": den aftale om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder, der er indeholdt i bilag 1C til WTO-overenskomsten t) "Wienerkonventionen om traktatretten": Wienerkonventionen om traktatretten, der blev udfærdiget i Wien den 23. maj 1969 u) Verdenstoldorganisationens Arushaerklæring": Toldsamarbejdsrådets erklæring vedrørende integritet i toldvæsenet, udfærdiget i Arusha, Tanzania, den 7. juli 1993 v) "WTO": Verdenshandelsorganisationen w) "WTO-overenskomsten": Marrakeshoverenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, udfærdiget den 15. april 1994.

ARTIKEL 24 Forholdet til andre internationale aftaler 1. Parterne bekræfter deres rettigheder og forpligtelser over for hinanden i henhold til WTO-overenskomsten og enhver anden aftale, som begge er part i. 2. Intet i denne aftale må fortolkes således, at en af parterne skal handle på en måde, der er uforenelig med dens forpligtelser i henhold til WTO-overenskomsten.

ARTIKEL 25 Henvisninger til love og forskrifter og andre aftaler 1. Enhver henvisning i dette afsnit til love og forskrifter, enten generelt eller ved henvisning til en særlig bestemmelse, en særlig forordning eller et særligt direktiv, skal forstås som en henvisning til disse love og forskrifter med eventuelle senere ændringer, medmindre andet er angivet. 2. Enhver henvisning eller hel eller delvis inkorporation ved henvisning i dette afsnit til andre aftaler eller retsakter, skal, medmindre andet er angivet, forstås som omfattende: a) tilhørende bilag, protokoller, fodnoter, fortolkende bemærkninger og forklarende bemærkninger og

b) efterfølgeraftaler, hvori parterne er part, eller ændringer, der er bindende for parterne, undtagen hvis henvisningen bekræfter eksisterende rettigheder. ARTIKEL 26 Adgang til søgsmål i henhold til national ret En part må i sin lovgivning give adgang til søgsmål over for den anden part med den begrundelse, at en foranstaltning truffet af den anden part er uforenelig med denne aftale.

ARTIKEL 27 Særlige opgaver for Samarbejdsrådet i sin handelssammensætning 1. Når Samarbejdsrådet udfører en af de opgaver, det pålægges i forbindelse med dette afsnit, består det af repræsentanter for parterne med ansvar for handelsrelaterede anliggender i overensstemmelse med parternes respektive retlige rammer eller af deres stedfortrædere.

2. Når Samarbejdsrådet optræder i sin handelssammensætning: a) har det beføjelse til at vedtage afgørelser med henblik på efter fælles overenskomst at ajourføre eller ændre følgende under behørig hensyntagen til afslutningen af parternes respektive interne procedurer som fastsat i deres lovgivning: i) bilag 2 ii) bilag 8-A, 8-B og 8-C iii) bilag 9 iv) bilag 14-A og 14-B v) Protokol I.

Sådanne ajourføringer og ændringer bekræftes af og træder i kraft ved udveksling af diplomatiske noter mellem parterne, medmindre parterne aftaler andet. b) kan det vedtage afgørelser om fortolkning af bestemmelserne i dette afsnit c) kan det vedtage afgørelser om nedsættelse af yderligere underudvalg ud over dem, der er nedsat ved dette afsnit, bestående af repræsentanter for parterne, og tildele dem ansvarsområder inden for sin kompetence; det kan endvidere beslutte at ændre de opgaver, der er tildelt de underudvalg, det nedsætter, og at opløse dem.

3. Når Samarbejdsrådet optræder i sin handelssammensætning, træffer det afgørelser og fremsætter passende henstillinger efter afslutningen af parternes respektive interne procedurer som fastsat i deres lovgivning. 4. Hvis der ikke finder møder sted i Samarbejdsrådet, kan de i stk. 2 omhandlede afgørelser træffes ved skriftlig procedure. ARTIKEL 28 Særlige opgaver for Samarbejdsudvalget i dettes handelssammensætning 1. Når Samarbejdsudvalget udfører en af de opgaver, det pålægges ved dette afsnit, består det af repræsentanter for parterne med ansvar for handelsrelaterede anliggender eller af deres stedfortrædere. 2. Når Samarbejdsudvalget optræder i sin handelssammensætning, har det navnlig til opgave at:

a) bistå Samarbejdsrådet ved udøvelsen af dettes opgaver i forbindelse med handelsanliggender b) være ansvarligt for den korrekte gennemførelse og anvendelse af dette afsnit; i den henseende, og uden at det berører de rettigheder, der er fastsat i kapitel 14, kan hver part indbringe ethvert spørgsmål vedrørende anvendelsen eller fortolkningen af dette afsnit til drøftelse i Samarbejdsudvalget

c) overvåge den videre udvikling af dette afsnit efter behov og evaluere resultaterne af dets anvendelse d) finde passende metoder til forebyggelse og løsning af problemer, som ellers kunne opstå inden for områder, som er omhandlet i dette afsnit, og e) føre tilsyn med arbejdet i alle underudvalg, der nedsættes i henhold til dette afsnit. 3. Samarbejdsudvalget kan ved udførelsen af sine opgaver i henhold til nærværende artikels stk. 2 fremsætte forslag om behovet for at vedtage afgørelser om ajourføringer eller ændringer som omhandlet i artikel 27, stk. 2, litra a), eller om fortolkninger som omhandlet i artikel 27, stk. 2, litra b), hvis der ikke finder møder sted i Samarbejdsrådet. 4. Når Samarbejdsudvalget optræder i sin handelssammensætning, træffer det afgørelser og fremsætter passende henstillinger efter afslutningen af parternes respektive interne procedurer som fastsat i deres lovgivning. ARTIKEL 29 Koordinatorer 1. Den Europæiske Union og Den Kirgisiske Republik udpeger en koordinator for dette afsnit senest 60 dage efter denne aftales ikrafttræden og informerer hinanden om koordinatorernes kontaktoplysninger.



2. Koordinatorerne samarbejder om at udarbejde dagsordener og på anden vis forberede Samarbejdsrådets og Samarbejdsudvalgets møder i overensstemmelse med dette kapitel og følger om nødvendigt op på disse organers beslutninger. ARTIKEL 30 Underudvalg 1. Underudvalg sammensættes af repræsentanter for Den Europæiske Union på den ene side og af repræsentanter for Den Kirgisiske Republik på den anden side. 2. Underudvalgene træder sammen senest et år efter denne aftales ikrafttræden og derefter én gang om året eller efter anmodning af en af parterne eller Samarbejdsudvalget på passende niveau. Møder, der afholdes ved personligt fremmøde, finder sted skiftevis i Bruxelles eller Bisjkek. Møder kan også afholdes via tilgængelige teknologiske midler. 3. Underudvalgene ledes i fællesskab af repræsentanter for parterne.

KAPITEL 2 HANDEL MED VARER

Artikel 31 Anvendelsesområde Medmindre andet er fastsat i denne aftale, finder dette kapitel anvendelse på en parts varehandel. Artikel 32 Definitioner I dette kapitel forstås ved: a) "konsulatsforretninger": proceduren for indhentning hos en konsul fra den importerende part på den eksporterende parts område eller på en tredjeparts område af en konsulatsfaktura eller et konsulatscertifikat for en handelsfaktura, et oprindelsescertifikat, en fragtliste, en "shippers' export declaration" eller enhver anden tolddokumentation i forbindelse med importen af en vare

b) "told": enhver form for told eller afgift, der pålægges ved eller i forbindelse med import af en vare; det omfatter ikke: i) afgifter svarende til en intern skat, der pålægges i overensstemmelse med artikel 34 ii) antidumping-, særlig beskyttelses-, udlignings- eller beskyttelsestold anvendt i overensstemmelse med GATT 1994, antidumpingaftalen, aftalen om landbrug, SCM-aftalen og aftalen om beskyttelsesforanstaltninger, alt efter hvad der er relevant

iii) gebyr eller anden afgift, der pålægges ved eller i forbindelse med importen af en vare, der beløbsmæssigt er begrænset til de anslåede omkostninger for de ydede tjenester c) "eksportlicensprocedure": administrativ procedure, der anvendes, som kræver indgivelse af en ansøgning eller anden dokumentation (bortset fra den, der generelt kræves til toldprocedurer) til det eller de relevante administrative organer som en forudgående betingelse for eksport fra den eksporterende parts område d) "en parts vare": en indenlandsk vare som defineret i GATT 1994 e) "det harmoniserede system" eller "HS": det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, herunder alle bemærkninger og ændringer hertil, udviklet af Verdenstoldorganisationen

f) "importlicensprocedure": administrativ procedure, der anvendes, som kræver indgivelse af en ansøgning eller anden dokumentation (bortset fra den, der generelt kræves til toldprocedurer) til det eller de relevante administrative organer som en forudgående betingelse for import til den importerende parts område g) "genfremstillet vare": en vare henhørende under HS-kapitel 84, 85, 87, 90 eller position 9402, som: i) helt eller delvis består af dele, som stammer fra varer, der tidligere har været anvendt ii) har ydeevne og driftsstand, der svarer til den tilsvarende vare i ny stand, og iii) gives den samme garanti som en tilsvarende vare i ny stand.

Artikel 33 Mestbegunstigelsesbehandling 1. Hver af parterne giver hver især varer fra den anden part mestbegunstigelsesbehandling i overensstemmelse med artikel I i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil, som er indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer.

2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på præferencebehandling, som parterne giver varer fra et tredjeland i overensstemmelse med WTO-aftalen. Artikel 34 National behandling Parterne indrømmer hver især national behandling for varer fra den anden part, jf. artikel III i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil. Med henblik herpå indarbejdes artikel III i GATT 1994 og bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil tilsvarende i og gøres til en del af nærværende aftale. Artikel 35 Import- og eksportrestriktioner

Ingen af parterne må indføre eller opretholde andre forbud eller restriktioner end told, skatter og andre afgifter — det være sig i form af kontingenter, import- eller eksportlicenser eller andre foranstaltninger — ved import af varer fra den anden part eller eksport eller salg til eksport af varer bestemt til den anden parts område, jf. dog artikel XI i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil. Med henblik herpå indarbejdes artikel XI i GATT 1994 og bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil tilsvarende i og gøres til en del af nærværende aftale.



Artikel 36 Eksporttold, -skatter eller andre afgifter 1. Ingen af parterne må indføre eller opretholde nogen form for told, skatter eller andre afgifter, der pålægges ved eller i forbindelse med eksport af en vare til den anden part, eller andre foranstaltninger med tilsvarende virkning undtagen for varer i overensstemmelse med tabellen i bilag 2. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på varer, der er i transit gennem en parts område, jf. artikel V i GATT 1994, eller på varer, som i henhold til en international aftale mellem Den Kirgisiske Republik og en tredjepart er blevet importeret til Den Kirgisiske Republik uden pålæggelse af eksportafgifter, som denne tredjepart ellers kunne have pålagt ved eksport til Den Europæiske Union i overensstemmelse med den pågældende tredjeparts liste over indrømmelser, der er knyttet som bilag til GATT 1994, eller eventuelle bilaterale forpligtelser over for Den Europæiske Union. 2. Intet i denne artikel er til hinder for, at en part kan pålægge eksport af en vare til den anden part et gebyr eller en afgift, der er tilladt i henhold til artikel 38. Artikel 37 Eksportkontrol af produkter med dobbelt anvendelse Parterne udveksler oplysninger og god praksis vedrørende eksportkontrol af produkter med dobbelt anvendelse med henblik på at fremme konvergensen mellem Den Europæiske Unions og Den Kirgisiske Republiks eksportkontrol.



Artikel 38

Gebyrer og formaliteter 1. Artikel VIII i GATT 1994 og de fortolkende bemærkninger hertil samt enhver undtagelse fra og fritagelse for forpligtelserne i artikel VIII i GATT 1994, der finder anvendelse i henhold til WTO-overenskomsten, er indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer. 2. Parterne offentliggør straks alle gebyrer og afgifter, som de pålægger i forbindelse med import eller eksport, på en sådan måde, at det er muligt for offentlige myndigheder, virksomheder og andre interesserede parter at få kendskab dertil. 3. Hver part gennemgår regelmæssigt de gebyrer og afgifter, som den pålægger, med henblik på så vidt muligt at reducere deres antal og forskellighed. 4. Ingen af parterne må kræve udførelse af konsulatsforretninger, herunder betaling af de dermed forbundne gebyrer og afgifter, i forbindelse med import af varer fra den anden part.



Artikel 39 Genfremstillede varer 1. En part bestræber sig på at give den anden parts genfremstillede varer en behandling, der ikke er mindre gunstig end den behandling, den giver tilsvarende varer i ny stand. 2. Hvis en part indfører eller opretholder import- og eksportforbud eller -restriktioner for brugte varer, bestræber den sig på ikke at anvende disse foranstaltninger på genfremstillede varer.

3. En part kan kræve, at genfremstillede varer udpeges som sådanne med henblik på distribution eller salg på dens område, og at de opfylder alle gældende tekniske krav for tilsvarende varer i ny stand. Artikel 40 Midlertidig indførsel af varer Hver part indrømmer den anden part fritagelse for importtold og -afgifter på varer, der indføres midlertidigt, i de tilfælde og i overensstemmelse med de procedurer, der er fastlagt i internationale konventioner om midlertidig indførsel af varer, som de måtte være bundet af. Denne fritagelse finder anvendelse i henhold til parternes respektive lovgivning.



Artikel 41 Transit Artikel V i GATT 1994 er indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale. Parterne træffer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at lette transit af energiprodukter i overensstemmelse med princippet om transitfrihed og i henhold til artikel 7, stk. 1 og 3, i energichartertraktaten. Artikel 42 Import- og eksportmonopoler

Ingen af parterne må udpege eller opretholde et udpeget import- eller eksportmonopol. I denne artikel forstås ved import- eller eksportmonopol eneretten til eller en parts bemyndigelse af en enhed til at importere en vare fra eller eksportere en vare til den anden part.



Artikel 43 Oprindelsesmærkning 1. Kræver Den Kirgisiske Republik et oprindelsesmærke ved import af varer fra Den Europæiske Union, accepterer den oprindelsesmærkningen "Made in EU" eller tilsvarende på et sprog i overensstemmelse med kravene til oprindelsesmærkning i Den Kirgisiske Republik på betingelser, der ikke er mindre gunstige end dem, der gælder for oprindelsesmærker i Den Europæiske Unions medlemsstater. 2. For så vidt angår oprindelsesmærket "Made in EU" behandler Den Kirgisiske Republik Den Europæiske Union som et enkelt område. Artikel 44 Importlicensprocedurer Hver part indfører og forvalter importlicensprocedurer i henhold til artikel 1, 2 og 3 i aftalen om importlicensprocedurer. Med henblik herpå er artikel 1, 2 og 3 i aftalen om importlicensprocedurer indarbejdet i og gjort til en del af nærværende aftale med de fornødne ændringer.





Artikel 45 Eksportlicensprocedurer 1. Hver part sikrer i overensstemmelse med sine kompetencer gennemsigtighed med hensyn til eksportlicensprocedurer og offentliggør enhver ny eksportlicensprocedure eller enhver ændring af en eksisterende eksportlicensprocedure på en sådan måde, at det er muligt for offentlige myndigheder, virksomheder og andre interesserede parter at få kendskab dertil. Offentliggørelsen sker så vidt muligt senest 30 dage før en ny eksportlicensprocedure eller ændring af en eksisterende eksportlicensprocedure får virkning, og under alle omstændigheder senest på den dato, hvor den pågældende procedure eller ændring får virkning. 2. Offentliggørelsen af eksportlicensprocedurer omfatter følgende oplysninger: a) ordlyden af eksportlicensprocedurerne eller eventuelle ændringer heraf b) de varer, der er omfattet af hver eksportlicensprocedure

c) for hver procedure en beskrivelse af eksportlicensansøgningsproceduren og eventuelle kriterier, som en ansøger skal opfylde for at være berettiget til at ansøge om en eksportlicens, f.eks. krav om en virksomhedslicens, etablering eller vedligeholdelse af en investering eller drift gennem en særlig virksomhedsform på en parts område d) et eller flere kontaktpunkter, hvor interesserede kan få yderligere oplysninger om betingelserne for at opnå en eksportlicens e) det eller de administrative organer, hvortil en ansøgning eller anden relevant dokumentation skal indgives f) en beskrivelse af den eller de foranstaltninger, som det er formålet at gennemføre i forbindelse med eksportlicensproceduren

g) den periode, hvor hver enkelt eksportlicensprocedure vil være gældende, medmindre proceduren forbliver gældende, indtil den trækkes tilbage eller revideres i en ny offentliggørelse h) hvis parten agter at anvende en eksportlicensprocedure til at forvalte en eksportkvote, den samlede mængde og, hvis det er relevant, kvoteværdien og kvotens begyndelses- og slutdato, og i) enhver fritagelse for eller undtagelse fra eksportlicenskravet, hvordan man anmoder om disse fravigelser eller undtagelser, og kriterierne for deres tildeling.

3. Senest 45 dage efter denne aftales ikrafttræden giver parterne hinanden meddelelse om deres respektive eksisterende eksportlicensprocedurer. En part, der indfører en ny eksportlicensprocedure eller ændrer en eksisterende eksportlicensprocedure, giver den anden part meddelelse om proceduren eller ændringen senest 60 dage efter offentliggørelsen. Meddelelsen skal indeholde henvisningen til den eller de kilder, hvor de oplysninger, der kræves i henhold til stk. 2, er offentliggjort, og skal i givet fald omfatte adressen på det relevante officielle websted. ARTIKEL 46 Handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter Parterne bekræfter deres rettigheder og forpligtelser i henhold til: a) artikel XIX i GATT 1994 b) aftalen om beskyttelsesforanstaltninger c) artikel 5 i aftalen om landbrug

d) artikel VI i GATT 1994 e) antidumpingaftalen og f) SCM-aftalen.

ARTIKEL 47 Gennemsigtighed i forbindelse med de handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter 1. Parterne er enige om, at handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter (antidumping-, antisubsidie- og globale beskyttelsesforanstaltninger) bør anvendes i fuld overensstemmelse med de relevante WTO-krav og på grundlag af et retfærdigt og gennemsigtigt system. 2. Inden der træffes endelig afgørelse om at indføre antidumping- eller udligningsforanstaltninger, sørger parterne for at fremlægge alle de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund herfor, jf. dog antidumpingaftalens artikel 6.5 og SCM-aftalens artikel 12.4. Ved fremlæggelsen skal de berørte parter have tilstrækkelig tid til at fremsætte bemærkninger. 3. Alle berørte parter skal have mulighed for at tilkendegive deres synspunkter i forbindelse med antidumping- og antisubsidieundersøgelser, forudsat at det ikke forsinker gennemførelsen af disse unødigt. 4. Denne artikel er ikke omfattet af dette afsnits kapitel 14.



KAPITEL 3 TOLD Artikel 48 Toldsamarbejde 1. Parterne styrker deres samarbejde på toldområdet for at sikre gennemsigtige handelsvilkår, lette samhandelen, styrke sikkerheden i forsyningskæden, fremme forbrugersikkerheden, undgå opståelsen af varestrømme, der krænker intellektuelle ejendomsrettigheder, samt bekæmpe smugling og svig. 2. Med henblik på at gennemføre de mål, som er omhandlet i stk. 1, og inden for rammerne af de disponible ressourcer samarbejder parterne bl.a. om at: a) forbedre toldlovgivningen og harmonisere og forenkle toldprocedurerne i overensstemmelse med de internationale konventioner og standarder, der gælder for told- og handelslettelser, herunder dem, som er udviklet af Verdenshandelsorganisationen (herunder aftalen om handelslettelser) og Verdenstoldorganisationen (navnlig den reviderede Kyotokonvention), under hensyntagen til instrumenterne og bedste praksis udviklet af Den Europæiske Union, herunder "blueprints" på toldområdet

b) indføre moderne toldsystemer, herunder moderne toldbehandlingsteknologi, bestemmelser vedrørende godkendte økonomiske aktører, automatiserede, risikobaserede analyse- og kontrolprocedurer, forenklede procedurer for frigivelse af varer, efterfølgende kontrol af toldbehandlingen, gennemsigtig toldværdiansættelse samt bestemmelser om partnerskaber mellem toldvæsen og erhvervsliv c) sikre, at omladning og transit gennem deres respektive områder lettes og kontrolleres effektivt, sikre samarbejde og koordinering mellem alle kompetente myndigheder og organer i deres respektive områder med henblik på at lette transittrafikken, og, hvis det er relevant og hensigtsmæssigt, forfølge muligheder for at gøre deres respektive toldforsendelsesordninger kompatible

d) tilskynde til de højeste standarder for faglig etik, navnlig ved grænsen, gennem anvendelsen af foranstaltninger, der afspejler principperne i Verdenstoldorganisationens Arushaerklæring e) udveksle bedste praksis og yde teknisk støtte til planlægning og sikring af de højeste standarder for faglig etik f) udveksle relevante oplysninger og data under overholdelse af hinandens bestemmelser om fortrolig behandling af følsomme oplysninger og om beskyttelse af personoplysninger, hvis det er relevant g) foranstalte koordinerede toldaktioner mellem deres toldmyndigheder, hvis det er relevant og hensigtsmæssigt.



Artikel 49 Gensidig administrativ bistand I overensstemmelse med protokol I yder parterne hinanden gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål, uden at det berører de øvrige former for samarbejde, der er omhandlet i denne aftale, navnlig i artikel 48. Artikel 50 Toldværdiansættelse

1. Artikel 1-17 i aftalen om anvendelsen af artikel VII i GATT 1994, der er indeholdt i bilag 1A til WTO-overenskomsten, gælder for toldværdiansættelsen af de varer, der handles mellem parterne. Disse bestemmelser er hermed indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer. 2. Parterne samarbejder med henblik på at nå frem til en fælles holdning til spørgsmål vedrørende toldværdiansættelse.

KAPITEL 4 TEKNISKE HANDELSHINDRINGER Artikel 51 Mål Formålet med dette kapitel er at lette varehandelen mellem parterne ved at forebygge, afdække og fjerne unødige tekniske handelshindringer. Artikel 52 Anvendelsesområde

1. Dette kapitel finder anvendelse på udarbejdelse, vedtagelse og anvendelse af alle de standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der er defineret i TBT-aftalen, og som kan påvirke handelen med varer mellem parterne.

2. Uanset stk. 1 finder dette kapitel ikke anvendelse på: a) specifikationer vedrørende indkøb udarbejdet af statslige organer med henblik på egen produktion eller eget forbrug, eller b) sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger som defineret i bilag A til SPS-aftalen, og som er omfattet af nærværende aftales kapitel 5. Artikel 53 Forholdet til TBT-aftalen Parterne bekræfter deres eksisterende rettigheder og forpligtelser over for hinanden i henhold til TBT-aftalen, der herved er indarbejdet i og gjort til en del af nærværende aftale med de fornødne ændringer. Artikel 54 Tekniske forskrifter

1. Hver part foretager i overensstemmelse med de regler og procedurer, der gælder for den pågældende part, en reguleringsmæssig konsekvensanalyse af de planlagte tekniske forskrifter under hensyntagen til de tilgængelige reguleringsmæssige og ikkereguleringsmæssige alternativer til den foreslåede tekniske forskrift, som kan opfylde partens legitime mål i henhold til TBT-aftalens artikel 2.2.

2. Hver part bruger relevante internationale standarder som grundlag for dens tekniske forskrifter, medmindre den kan påvise, at sådanne internationale standarder ville være et ineffektivt eller uegnet middel til at realisere de legitime mål, der forfølges. 3. Hvis en part ikke har benyttet internationale standarder som grundlag for dens tekniske forskrifter, skal den efter anmodning fra den anden part træffe foranstaltninger til at sikre, at enhver væsentlig afvigelse fra den relevante internationale standard identificeres, og redegøre for, hvorfor disse standarder blev anset for uegnede eller ineffektive i forhold til det tilstræbte mål. 4. Hver part gennemgår sine tekniske forskrifter med henblik på at øge deres konvergens med relevante internationale standarder og tager bl.a. hensyn til enhver ny udvikling i de relevante internationale standarder eller enhver ændring af de omstændigheder, der har medført forskelle i forhold til en relevant international standard. 5. Ved udarbejdelsen af vigtige tekniske forskrifter, som kan få væsentlig indflydelse på handelen, træffer hver part foranstaltninger til i overensstemmelse med sine respektive regler og procedurer at sikre, at der er indført procedurer, som gør det muligt for folk at komme med input gennem en offentlig debat, undtagen hvis der opstår, eller der er fare for at der vil opstå, akutte problemer med hensyn til sikkerhed, sundhed, miljøbeskyttelse eller national sikkerhed, og at resultatet af debatten offentliggøres.



Artikel 55 Standarder 1. Med henblik på den bredest mulige harmonisering af standarder tilskynder hver part de standardiseringsorganer, der er oprettet på dens område, samt de regionale standardiseringsorganer, som parten eller de standardiseringsorganer, der er etableret på dens område, er medlemmer af, til: a) inden for rammerne af deres ressourcer at deltage i relevante internationale standardiseringsorganers udarbejdelse af internationale standarder

b) at anvende relevante internationale standarder som grundlag for de standarder, de udarbejder, undtagen i tilfælde, hvor sådanne internationale standarder ville være ineffektive eller uhensigtsmæssige f.eks. på grund af et utilstrækkeligt beskyttelsesniveau eller væsentlige klimatiske eller geografiske faktorer eller grundlæggende teknologiske problemer c) at undgå gentagelse af eller overlapninger med internationale standardiseringsorganers arbejde d) med passende mellemrum at revidere nationale og regionale standarder, som ikke er baseret på relevante internationale standarder, med henblik på at øge deres konvergens med disse internationale standarder

e) at samarbejde med den anden parts relevante standardiseringsorganer om internationale standardiseringsaktiviteter; dette samarbejde kan foregå i de internationale standardiseringsorganer eller på regionalt plan, og f) at fremme bilateralt samarbejde mellem dem og den anden parts standardiseringsorganer. 2. Parterne bør udveksle oplysninger om deres respektive standardiseringsprocesser og det omfang, i hvilket de anvender internationale, regionale eller subregionale standarder som grundlag for deres nationale standarder. 3. Hvis krav til standarder er påkrævet i et udkast til teknisk forskrift eller en overensstemmelsesvurderingsprocedure, finder forpligtelsen til gennemsigtighed som fastsat i denne aftales artikel 58 og i TBT-aftalens artikel 2 eller 5 anvendelse. 4. Internationale standarder vedtaget af Den Internationale Standardiseringsorganisation, Den Internationale Elektrotekniske Kommission, Den Internationale Telekommunikationsunion og Codex Alimentarius-Kommissionen, som er nedsat ved FN's Fødevare- og Landbrugsorganisation, anses for at være de relevante internationale standarder som omhandlet i TBT-aftalens artikel 2 og 5 og bilag 3 hertil, uden at dette er til hinder for anvendelsen af andre internationale standarder.

5. En standard, der er udviklet af andre internationale organisationer, vil også kunne betragtes som relevant international standard i henhold til TBT-aftalens artikel 2 og 5 og bilag 3 hertil, forudsat at den er udviklet: a) af et standardiseringsorgan, der søger at opnå konsensus enten blandt:

i) deltagende WTO-medlemmers nationale delegationer, der repræsenterer alle de nationale standardiseringsorganer i deres område, som har vedtaget eller forventer at vedtage standarder for det emneområde, som den internationale standardiseringsaktivitet vedrører, eller ii) deltagende WTO-medlemmers statslige organer, og b) i overensstemmelse med udvalgets beslutning om principper for udvikling af internationale standarder, vejledninger og anbefalinger med hensyn til TBT-aftalens artikel 2 og 5 og bilag 3 hertil. Artikel 56 Overensstemmelsesvurdering 1. Bestemmelserne i artikel 52 om udarbejdelse, vedtagelse og anvendelse af tekniske forskrifter finder tilsvarende anvendelse på overensstemmelsesvurderingsprocedurer.

2. Hvis en part kræver en overensstemmelsesvurdering som en udtrykkelig bekræftelse af et produkts overensstemmelse med en teknisk forskrift, skal den udvælge overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der står i rimeligt forhold til den pågældende risiko, herunder eventuel anvendelse af leverandørens overensstemmelseserklæring. 3. Hvis en part kræver en tredjemandsoverensstemmelsesvurdering som en udtrykkelig bekræftelse af et produkts overensstemmelse med en teknisk forskrift og ikke har overdraget denne opgave til en statslig myndighed som angivet i stk. 4, skal den: a) fortrinsvis anvende akkreditering til at godkende overensstemmelsesvurderingsorganer b) gøre bedst mulig brug af internationale standarder for akkreditering og overensstemmelsesvurdering og af internationale aftaler, hvori parternes akkrediteringsorganer er involveret, f.eks. gennem mekanismerne i International Laboratory Accreditation Cooperation (ILAC) og International Accreditation Forum (IAF)

c) overveje at tilslutte sig eller eventuelt opfordre sine overensstemmelsesvurderingsorganer til at tilslutte sig internationale operative aftaler eller ordninger, som har til formål at lette harmonisering eller accept af overensstemmelsesvurderingsresultater d) sikre, at de økonomiske aktører kan vælge mellem de overensstemmelsesvurderingsorganer, som myndighederne i en part har godkendt for et bestemt produkt

e) sikre, at overensstemmelsesvurderingsorganerne er uafhængige af fabrikanter, importører og erhvervsdrivende generelt, og at der ikke er nogen interessekonflikter mellem akkrediteringsorganerne og overensstemmelsesvurderingsorganerne f) tillade, at overensstemmelsesvurderingsorganer anvender underleverandører til at udføre test eller inspektioner i forbindelse med overensstemmelsesvurderingen, og g) på et fælles websted offentliggøre en liste over de organer, parten har udpeget til at foretage en sådan overensstemmelsesvurdering, og relevante oplysninger om omfanget af udpegelsen af disse organer. 4. Intet i stk. 3, litra f), må fortolkes således, at en part hindres i at kræve, at underleverandører skal opfylde de samme krav, som det overensstemmelsesvurderingsorgan, de har kontrakt med, vil skulle opfylde for selv at kunne udføre de test eller den inspektion, der er indgået kontrakt om. 5. Intet i denne artikel er til hinder for, at en part kan kræve, at overensstemmelsesvurderingen i forbindelse med specifikke produkter udføres af specifikke statslige myndigheder. I så fald skal den pågældende part: a) begrænse gebyrerne for overensstemmelsesvurdering til de anslåede omkostninger ved de ydede tjenester og på anmodning af en ansøger om overensstemmelsesvurdering redegøre for, hvordan de gebyrer, den pålægger for en sådan overensstemmelsesvurdering, er begrænset til de anslåede omkostninger ved de ydede tjenester, og

b) gøre gebyrerne for overensstemmelsesvurdering offentligt tilgængelige. 6. Tre år efter denne aftales ikrafttræden indleder parterne drøftelser om accept af en leverandørs overensstemmelseserklæring som bevis for overensstemmelse med eksisterende tekniske forskrifter, navnlig på følgende områder:

a) sikkerhedsaspekter ved elektrisk og elektronisk udstyr b) sikkerhedsaspekter ved maskineri c) udstyrs elektromagnetiske kompatibilitet d) energieffektivitet, herunder krav til miljøvenligt design, og e) begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr.



Artikel 57 Samarbejde om tekniske handelshindringer 1. Parterne styrker deres samarbejde om standarder, tekniske forskrifter, metrologi, markedsovervågning, akkreditering og overensstemmelsesvurderingsprocedurer med henblik på at øge den gensidige forståelse af deres respektive ordninger og lette adgangen til hinandens markeder. Til det formål tilstræber parterne at indkredse og udvikle samarbejdsmekanismer og -initiativer tilpasset særlige emner eller sektorer, herunder at: a) udveksle oplysninger og erfaringer om udarbejdelsen og anvendelsen af deres respektive tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer

b) opfordre til samarbejde mellem deres respektive organer med ansvar for metrologi, standardisering, overensstemmelsesvurdering og akkreditering, og c) udveksle oplysninger om udviklingen i relevante regionale og multilaterale fora vedrørende standarder, tekniske forskrifter, overensstemmelsesvurderingsprocedurer og akkreditering. 2. Med henblik på at fremme samhandelen mellem dem skal parterne: a) forsøge at reducere de forskelle, der findes mellem dem inden for tekniske forskrifter, retslig metrologi, standardisering, markedsovervågning, akkreditering og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, bl.a. ved at tilskynde til anvendelse af relevante, internationalt anerkendte instrumenter på disse områder

b) i overensstemmelse med internationale regler fremme anvendelsen af akkreditering til støtte for vurderingen af overensstemmelsesvurderingsorganernes tekniske kompetence og aktiviteter, og c) fremme Den Kirgisiske Republiks og relevante nationale organers deltagelse i og eventuelle medlemskab af europæiske og internationale organisationer, hvis aktiviteter vedrører standarder, overensstemmelsesvurdering, akkreditering, metrologi og lignende. Artikel 58 Gennemsigtighed 1. Når en part fremsender en foreslået teknisk forskrift eller overensstemmelsesvurderingsprocedure til WTO's centralregister for notifikationer, giver den den anden part en frist på mindst 60 dage til at fremsætte skriftlige bemærkninger, undtagen hvis der opstår, eller der er fare for, at der vil opstå, akutte problemer med hensyn til sikkerhed, sundhed, miljøbeskyttelse eller national sikkerhed. En part skal overveje en rimelig anmodning om forlængelse af fristen for fremsættelse af bemærkninger. 2. Modtager en part bemærkninger til sin foreslåede tekniske forskrift eller overensstemmelsesvurderingsprocedure fra den anden part, skal den:

a) hvis den anden part anmoder herom, drøfte de skriftlige bemærkninger med deltagelse af dens egen kompetente tilsynsmyndighed på et tidspunkt, hvor de kan tages i betragtning, og

b) besvare bemærkningerne skriftligt senest på datoen for offentliggørelse af den tekniske forskrift eller overensstemmelsesvurderingsproceduren. 3. Hver part offentliggør senest på datoen for offentliggørelsen af den vedtagne tekniske forskrift eller overensstemmelsesvurderingsprocedure sine svar på de bemærkninger, som den modtager efter den i stk. 1 nævnte underretning, på et websted. 4. Hver af parterne skal på anmodning af den anden part give oplysninger om formålet med samt retsgrundlaget og begrundelsen for en teknisk forskrift eller en overensstemmelsesvurderingsprocedure, som parten har vedtaget eller agter at vedtage. 5. Hver part sikrer, at de tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, den har vedtaget, offentliggøres på et gratis tilgængeligt websted. 6. Hver part giver oplysninger om vedtagelsen og ikrafttrædelsen af den tekniske forskrift og overensstemmelsesvurderingsprocedure og den vedtagne endelige tekst i form af et tillæg til den oprindelige meddelelse til WTO. 7. Der skal afsættes tilstrækkelig lang tid mellem offentliggørelsen og ikrafttrædelsen af tekniske forskrifter til, at den anden parts økonomiske aktører kan tilpasse sig. Ved udtrykket "tilstrækkelig lang tid" forstås en periode på ikke mindre end seks måneder, undtagen når dette ville være et uegnet middel til at opnå de forfulgte legitime mål.

8. En part overvejer velvilligt en rimelig anmodning fra den anden part, der er modtaget inden for udløbet af perioden for fremsættelse af bemærkninger efter fremsendelsen af en foreslået teknisk forskrift til WTO som omhandlet i stk. 1, om at forlænge tidsrummet mellem vedtagelsen af den tekniske forskrift og dens ikrafttræden, undtagen når forlængelsen ville være et uegnet middel til at opnå de forfulgte legitime mål. Artikel 59

Mærkning og etikettering 1. Parterne er enige om, at en teknisk forskrift kan omfatte eller udelukkende behandle krav til mærkning eller etikettering. I de tilfælde anvender parterne principperne i TBT-aftalens artikel 2.2. 2. Hvis en part kræver obligatorisk mærkning eller etikettering af varer, skal den: a) kun kræve de oplysninger, som er relevante for forbrugerne eller brugerne af produktet, eller som angiver produktets overensstemmelse med de obligatoriske tekniske krav b) ikke kræve nogen forhåndsgodkendelse, registrering eller certificering af etiketter eller mærker til produktet eller betaling af gebyrer som en forudsætning for at bringe produkter i omsætning på dets marked, som ellers opfylder dens fastsatte krav, medmindre det er nødvendigt på grund af produktets risiko for menneskers, dyrs eller planters liv eller sundhed, miljøet eller den nationale sikkerhed

c) hvis den kræver, at økonomiske operatører anvender et unikt identifikationsnummer, udstede et sådant nummer til den anden parts økonomiske operatører uden unødigt ophold og uden forskelsbehandling d) hvis det ikke er vildledende, modsigende eller forvirrende i forhold til de oplysninger, der kræves i den part, der importerer varerne, tillade følgende: i) oplysninger på andre sprog end det, der kræves i den importerende part ii) internationalt anerkendte nomenklaturer, piktogrammer, symboler eller grafiske billeder og iii) supplerende oplysninger ud over dem, der kræves i den part, der importerer varerne

e) acceptere, at etikettering, herunder supplerende etikettering eller rettelser til etiketteringen, finder sted i toldlagre eller andre udpegede områder som et alternativ til etikettering i oprindelseslandet, og f) eventuelt overveje at acceptere ikkepermanente eller aftagelige etiketter eller mærkning eller etikettering i ledsagedokumenterne i stedet for fysisk anbragt på produktet.

Artikel 60 Konsultationer 1. En part kan ved skriftlig henvendelse til den anden parts koordinator for TBT-kapitlet anmode den anden part om konsultationer vedrørende spørgsmål i forbindelse med dette kapitel. Parterne bestræber sig bedst muligt på at finde en gensidigt tilfredsstillende løsning på spørgsmålet og kan til det formål indkalde Samarbejdsudvalget. 2. Det præciseres, at denne artikel ikke berører parternes rettigheder og forpligtelser i henhold til kapitel 14. Artikel 61 Koordinator for TBT-kapitlet 1. Hver part udnævner en koordinator for TBT-kapitlet og underretter den anden part, hvis der udnævnes en ny. Koordinatorerne af TBT-kapitlet arbejder i fællesskab på at lette gennemførelsen af dette kapitel og samarbejdet mellem parterne i alle spørgsmål, der vedrører TBT-aftalen.



2. Hver koordinator for TBT-kapitlet har bl.a. til opgave at: a) overvåge gennemførelsen og forvaltningen af dette kapitel, herunder alle spørgsmål vedrørende udarbejdelse, vedtagelse, anvendelse eller håndhævelse af standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer b) kommunikere med den anden parts koordinator af TBT-kapitlet om parternes initiativer til at styrke samarbejdet om udarbejdelse og forbedring af standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer og udveksle oplysninger om udviklingen i ikkestatslige, regionale og multilaterale fora vedrørende standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer. 3. Koordinatorerne af TBT-kapitlet kommunikerer med hinanden ved hjælp af en hvilken som helst i fællesskab aftalt metode, som gør det muligt for dem at udføre deres opgaver.

KAPITEL 5 SUNDHED OG PLANTESUNDHED Artikel 62 Mål Formålet med dette kapitel er at fastlægge principperne for sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (i det følgende benævnt "SPS-foranstaltninger") i samhandelen mellem parterne og at samarbejde om dyrevelfærd, plantebeskyttelse og antimikrobiel resistens. De i dette kapitel fastlagte principper skal anvendes af parterne på en måde, der letter samhandelen og forhindrer, at der skabes uberettigede handelshindringer mellem dem, og som samtidig bevarer parternes respektive beskyttelsesniveau med hensyn til menneskers, dyrs eller planters liv eller sundhed.

Artikel 63 Multilaterale forpligtelser Parterne bekræfter deres rettigheder og forpligtelser i henhold til SPS-aftalen.



Artikel 64 Principper 1. Parterne sikrer, at SPS-foranstaltninger udarbejdes og anvendes på grundlag af principperne proportionalitet, gennemsigtighed, ikkeforskelsbehandling og videnskabelig begrundelse og under hensyntagen til internationale standarder (den internationale plantebeskyttelseskonvention, der blev undertegnet i Rom den 6. december 1951 (i det følgende benævnt "IPPC"), Verdensorganisationen for Dyresundhed (i det følgende benævnt "OIE") og Codex Alimentarius-Kommissionen (i det følgende benævnt "Codex Alimentarius")). 2. Hver part sikrer, at dens SPS-foranstaltninger ikke vilkårligt eller uberettiget diskriminerer mellem dens eget område og den anden parts område, for så vidt de samme eller tilsvarende forhold gør sig gældende. SPS-foranstaltninger må ikke anvendes på en måde, der kan udgøre en skjult begrænsning af samhandelen mellem parterne. 3. Hver part sikrer, at dens relevante myndigheder gennemfører SPS-foranstaltninger, ‑procedurer og -kontroltiltag, og at anmodninger om oplysninger modtaget fra den anden parts kompetente myndigheder behandles hurtigst muligt og på en måde, der ikke er mindre gunstig for importerede produkter end for tilsvarende indenlandske produkter.



Artikel 65

Importkrav 1. Den importerende parts importkrav finder anvendelse på hele den eksporterende parts område, jf. dog artikel 64. 2. Importkravene, der fremgår af attester, der kan kræves ved handel med fødevarer og landbrugsprodukter mellem parterne, baseres på principperne fra IPPC, OIE og Codex Alimentarius og deres relevante standarder, medmindre importkravene er underbygget af en videnskabelig risikovurdering, som er gennemført i overensstemmelse med de gældende internationale regler i SPS-aftalen. 3. Kravene i importtilladelser udstedt af Den Kirgisiske Republik må ikke indebære strengere sundheds- og dyresundhedsbetingelse end dem, der er fastlagt i attesterne i stk. 2. Hver part bør anvende harmoniserede importtilladelser, der forvaltes på centralt plan, og som gælder for hele den eksporterende parts område.



Artikel 66 Foranstaltninger vedrørende dyre- og plantesundhed I overensstemmelse med SPS-aftalen og de relevante standarder, retningslinjer og henstillinger fra IPPC, OIE og Codex Alimentarius: a) anerkender parterne begrebet parasit- eller sygdomsfrie områder og områder med lav forekomst af parasitter eller sygdomme b) baserer den importerende part sine sundhedsforanstaltninger, der gælder for den eksporterende part, hvis område er berørt af en pest eller sygdom, på den beslutning om zoneinddeling, der er truffet af den eksporterende part, forudsat at det beskyttelsesniveau, som den importerende part finder passende, opnås

c) inddrager parterne, når de fastlægger parasit- eller sygdomsfrie områder og områder med lav forekomst af parasitter eller sygdomme, faktorer som f.eks. geografisk beliggenhed, økosystemer, epidemiologisk tilsyn og sundheds- eller plantesundhedskontrollens effektivitet i de pågældende områder.



Artikel 67 Inspektion og revision Inspektion og revision, som den importerende part foretager på den eksporterende parts område med henblik på at evaluere og anerkende sidstnævntes ordninger for inspektion og certificering, udføres efter de relevante standarder, retningslinjer og henstillinger fra IPPC, OIE og Codex Alimentarius. Omkostningerne ved inspektion og revision afholdes af den part, der foretager inspektionen og revisionen. Artikel 68 Informationsudveksling og samarbejde 1. Parterne drøfter og udveksler information om eksisterende SPS- og dyrevelfærdsforanstaltninger og om udarbejdelsen og gennemførelsen heraf. I forbindelse med drøftelserne og informationsudvekslingen tages der, alt efter hvad der er relevant, hensyn til SPS-aftalen og standarderne, retningslinjerne og henstillingerne fra IPPC, OIE og Codex Alimentarius. 2. Parterne er enige om at samarbejde om forhold vedrørende fødevaresikkerhed, dyresundhed, dyrevelfærd, plantesundhed, plantebeskyttelse og antimikrobiel resistens gennem udveksling af oplysninger, ekspertise og erfaringer med det formål at opbygge kapacitet på dette område. Samarbejdet kan omfatte teknisk bistand.

3. Parterne indleder efter anmodning fra en af dem en rettidig dialog om SPS-spørgsmål for at drøfte forhold vedrørende SPS og andre hastende spørgsmål, som falder ind under dette kapitel. Samarbejdsudvalget kan indføre regler for gennemførelsen af denne dialog.

4. Parterne udpeger og ajourfører regelmæssigt kontaktpunkterne for kommunikation vedrørende forhold, der falder ind under dette kapitel. Artikel 69 Gennemsigtighed Hver part skal: a) tilstræbe gennemsigtighed hvad angår SPS-foranstaltninger på handelsområdet, særlig dem, der anvendes på import fra den anden part b) på den anden parts anmodning og inden for to måneder efter datoen for en sådan anmodning meddele de krav, som gælder for import af bestemte produkter, og angive, om der er behov for en risikovurdering, og c) ved brev, fax eller e-mail og uden unødigt ophold give den anden parts kontaktpunkt meddelelse om alvorlige eller væsentlige risici for dyre- eller plantesundheden, herunder en eventuel fødevarekrise, der vedrører varer, som handles mellem parterne.

KAPITEL 6 HANDEL MED TJENESTEYDELSER OG INVESTERINGER

Artikel 70 Mål, anvendelsesområde og dækning 1. Parterne, der bekræfter deres respektive forpligtelser i henhold til WTO-overenskomsten, fastlægger hermed de ordninger, der er nødvendige for en gensidig forbedring af vilkårene for handel med tjenesteydelser og investeringer. 2. Intet i dette kapitel må fortolkes på en sådan måde, at der indføres forpligtelser i forbindelse med offentlige udbud, som er omfattet af kapitel 9. 3. Dette kapitel finder ikke anvendelse på subsidier, der ydes af en af parterne. 4. Parterne bekræfter på ny deres ret til inden for deres respektive område at regulere med henblik på at nå legitime politiske mål såsom beskyttelsen af folkesundheden, sociale tjenesteydelser, folkeoplysning, sikkerhed, miljøet, herunder klimaændringer, eller den offentlige sædelighed, social- eller forbrugerbeskyttelse, beskyttelse af privatlivets fred og databeskyttelse samt fremme og beskyttelse af den kulturelle mangfoldighed.

5. Dette kapitel finder ikke anvendelse på foranstaltninger over for fysiske personer, der søger adgang til en af parternes arbejdsmarked, og ej heller på foranstaltninger vedrørende statsborgerskab, bopæl eller fast beskæftigelse. 6. Dette kapitel er ikke til hinder for, at en part kan anvende foranstaltninger til at regulere fysiske personers indrejse i eller midlertidige ophold på dens område, herunder foranstaltninger, som er nødvendige for at beskytte integriteten og sikre en ordnet grænsepassage for fysiske personer, forudsat at sådanne foranstaltninger ikke anvendes på en sådan måde, at de annullerer eller forringer fordelene for den anden part i medfør af dette kapitel. Den omstændighed, at der stilles visumkrav for fysiske personer fra bestemte lande og ikke for andre, anses ikke i sig selv for at ophæve eller forringe fordelene i medfør af dette kapitel. 7. Med henblik på dette kapitel tages der ikke hensyn til den behandling, en part giver: a) i henhold til en aftale, der i væsentlig grad liberaliserer handelen med tjenesteydelser (herunder etablering inden for tjenesteydelser), der opfylder kriterierne i artikel V og artikel Va i GATS, eller til en aftale, som i væsentlig grad liberaliserer etablering inden for andre former for erhvervsvirksomhed, der opfylder de samme kriterier, for så vidt angår de pågældende aktiviteter

b) som følge af foranstaltninger vedrørende anerkendelse, herunder af standarderne eller kriterierne for meddelelse af tilladelse, licens eller certificering af en fysisk person eller en virksomhed med henblik på udøvelse af en økonomisk aktivitet eller af tilsynsforanstaltninger.

8. Dette kapitel finder ikke anvendelse på den audiovisuelle sektor. Artikel 71 Definitioner I dette kapitel forstås ved: a) "aktivitet, der udføres under udøvelse af offentlig myndighed": aktiviteter, herunder levering af tjenesteydelser, der hverken udføres på et kommercielt grundlag eller i konkurrence med en eller flere økonomiske aktører b) "filial": et forretningssted, der er etableret på en parts område, og som ikke har status som juridisk person, men som udadtil varigt fremtræder som en repræsentation for hovedvirksomheden, der er etableret på den anden parts område, med en ledelse og materielt udstyret således, at det kan forhandle med tredjemand, således at sidstnævnte, skønt han ved, at der eventuelt opstår en retlig forbindelse med hovedvirksomheden, hvis hovedsæde ligger i den anden parts område, ikke behøver at henvende sig direkte til denne, men kan indgå aftaler på det forretningssted, som repræsentationen udgør

c) "grænseoverskridende levering af tjenesteydelser": levering af en tjenesteydelse: i) fra den ene parts område til den anden parts område, eller

ii) på den ene parts område til en forbruger af tjenesteydelsen i den anden part d) "økonomisk aktivitet": al virksomhed inden for industri, handel eller liberale erhverv samt håndværk, undtagen tjenesteydelser eller aktiviteter, der udføres under udøvelse af offentlig myndighed e) "virksomhed": en juridisk person, en filial eller et repræsentationskontor oprettet gennem etablering f) "etablering": oprettelse eller erhvervelse af en juridisk person, herunder gennem kapitalandele, eller oprettelse af en filial eller et repræsentationskontor i henholdsvis Den Europæiske Union eller Den Kirgisiske Republik med henblik på at etablere eller opretholde varige økonomiske forbindelser

g) "virksomhedsinternt udstationeret": fysisk person, som har været ansat i en juridisk person i en part eller har været partnere heri i mindst et år umiddelbart forud for datoen for ansøgningen om indrejse og midlertidigt ophold i den anden part, og som midlertidigt er overflyttet til en virksomhed på den anden parts område, som er en del af den samme gruppe som førstnævnte juridiske person, herunder dens repræsentationskontor, datterselskab, filial eller hovedselskab, forudsat at: i) den pågældende fysiske person tilhører en af følgende kategorier: A) administratorer eller ledere: personer i en overordnet stilling, der primært forestår ledelsen af virksomheden, og som i generel tilsyns- og ledelsesmæssig henseende først og fremmest sorterer under virksomhedens bestyrelse eller aktionærer eller tilsvarende, og som mindst: 1) leder virksomheden eller en afdeling heraf 2) fører tilsyn og kontrol med andre tilsyns-, fag- eller ledelsesmedarbejderes arbejde, og 3) har personlig beføjelse til at ansætte og afskedige eller anbefale ansættelse og afskedigelse eller andre personalerelaterede dispositioner



B) specialister: personer med en specialiseret viden af væsentlig betydning for virksomhedens produktion, forskningsudstyr, teknikker, processer, procedurer eller ledelse, eller C) erhvervspraktikanter: personer, der besidder en universitetsgrad, og som midlertidigt overføres med henblik på karriereudvikling eller uddannelse i forretningsteknikker eller -metoder ii) der for så vidt angår Den Europæiske Union ved bedømmelsen af den i nr. i), litra B), omhandlede viden ikke blot tages hensyn til viden, der er specifik for virksomheden, men også til, om den fysiske person har et højt kvalifikationsniveau i forbindelse med en type arbejde eller aktivitet, der kræver specifik teknisk viden, herunder medlemskab af en anerkendt faggruppe h) "investor fra en part": en fysisk eller juridisk person fra den pågældende part, der søger at udøve eller udøver erhvervsvirksomhed gennem etablering på den anden parts område i) "juridisk person": enhver juridisk person, der lovligt er oprettet eller på anden måde organiseret i henhold til den relevante lovgivning, uanset om formålet er at skabe fortjeneste eller ej, og uanset om den er privat eller offentligt ejet, herunder enhver/ethvert koncern, trust, partnerskab, joint venture, enkeltmandsvirksomhed eller sammenslutning

j) "juridisk person fra/i en part": en juridisk person, som er oprettet i overensstemmelse med lovgivningen i Den Europæiske Union eller dens medlemsstater eller lovgivningen i Den Kirgisiske Republik, og hvis vedtægtsmæssige hjemsted, hovedkontor eller hovedforretningssted er beliggende på henholdsvis Den Europæiske Unions område eller på Den Kirgisiske Republiks område; hvis en juridisk person, som er oprettet i overensstemmelse med lovgivningen i Den Europæiske Union eller dens medlemsstater eller lovgivningen i Den Kirgisiske Republik, kun har sit vedtægtsmæssige hjemsted eller hovedkontor på henholdsvis Den Europæiske Unions område eller på Den Kirgisiske Republiks område, betragtes den ikke som en juridisk person fra/i en part, medmindre den i udstrakt omfang driver erhvervsvirksomhed på henholdsvis Den Europæiske Unions område eller på Den Kirgisiske Republiks område; rederier, der er etableret uden for Den Europæiske Union og Den Kirgisiske Republik, og som kontrolleres af henholdsvis statsborgere i en EU-medlemsstat eller Den Kirgisiske Republik, er også omfattet af dette kapital, hvis deres skibe er registreret i overensstemmelse med den respektive lovgivning i den pågældende EU-medlemsstat eller Den Kirgisiske Republik og fører en EU-medlemsstats eller Den Kirgisiske Republiks flag k) "fysisk person fra/i Den Europæiske Union" eller "fysisk person fra/i Den Kirgisiske Republik": henholdsvis en statsborger i en EU-medlemsstat og en statsborger i Den Kirgisiske Republik i henhold til de nationale love og forskrifter i henholdsvis den pågældende EU-medlemsstat eller Den Kirgisiske Republik

l) "drift": styring, forvaltning, vedligeholdelse, anvendelse, adgang til og salg eller anden form for afhændelse af en virksomhed m) "tjenesteydelser": alle tjenesteydelser i alle sektorer, bortset fra tjenesteydelser forbundet med udøvelse af offentlig myndighed n) "tjenesteyder": enhver fysisk eller juridisk person, der søger at levere eller leverer en tjenesteydelse

o) "datterselskab af en juridisk person i en part": en juridisk person, der kontrolleres af en anden juridisk person i parten p) "levering af en tjenesteydelse": fremstilling, distribution, markedsføring, salg eller levering af en tjenesteydelse. Artikel 72 Mestbegunstigelsesbehandling og national behandling 1. For så vidt angår oprettelsen og driften af en virksomhed med henblik på udøvelse af økonomiske aktiviteter på Den Europæiske Unions område giver Den Europæiske Union investorer fra Den Kirgisiske Republik og deres virksomheder en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, som gives investorer fra tredjelande og deres virksomheder.

2. For så vidt angår oprettelsen og driften af en virksomhed med henblik på udøvelse af økonomiske aktiviteter på Den Kirgisiske Republiks område giver Den Kirgisiske Republik investorer fra Den Europæiske Union og deres virksomheder en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, som gives dens egne investorer og deres virksomheder, eller, hvis den er gunstigere, den behandling, som gives investorer fra tredjelande og deres virksomheder. 3. Det præciseres, at den i stk. 1 og 2 omhandlede behandling ikke omfatter procedurer for tvistbilæggelse mellem investorer og stater, som andre internationale aftaler indeholder bestemmelser om. Materielle bestemmelser i andre internationale aftaler indgået af en part med en tredjepart udgør ikke i sig selv forskelsbehandling i henhold til denne artikel. En parts foranstaltninger i henhold til sådanne bestemmelser kan udgøre en sådan behandling, jf. stk. 1 og 2, og kan dermed give anledning til en overtrædelse af denne artikel. 4. Nærværende artikels stk. 1, 2 og 3 gælder ikke for lufttransport, transport ad indre vandveje samt søtransport. Artikel 73

Horisontal begrænsning vedrørende tjenesteydelser 1. Uanset dette kapitels øvrige bestemmelser bør en part for så vidt angår sektorer eller foranstaltninger, der er omfattet af GATS, ikke være forpligtet til at indrømme en behandling, der er gunstigere end den, som den pågældende part for hver servicesektor, delsektor og leveringsform er forpligtet til at indrømme i henhold til GATS.

2. Med hensyn til tjenesteydelser skal det bemærkes, at parternes respektive lister over deres særlige forpligtelser i henhold til GATS, herunder deres forbehold og for Den Europæiske Unions vedkommende bilaget om undtagelser fra artikel II (liste over mestbegunstigelsesundtagelser), indarbejdes i og gøres til en del af denne aftale og finder anvendelse. Artikel 74 Tilsynsklausul 1. Intet i denne aftale må fortolkes således, at en part hindres i at træffe foranstaltninger af forsigtighedsgrunde, herunder foranstaltninger til beskyttelse af investorer, indskydere, forsikringstagere eller personer, over for hvem en leverandør af finansielle tjenesteydelser har en tillidsforpligtelse, eller til sikring af det finansielle systems integritet og stabilitet. Hvis sådanne foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med denne aftale, må de ikke anvendes som middel til at omgå en parts indrømmelser eller forpligtelser i henhold til denne aftale. 2. Intet i denne aftale må fortolkes således, at en part tvinges til at videregive oplysninger om enkeltkunders forhold og regnskaber eller fortrolige eller retsbeskyttede oplysninger, som er i offentlige organers besiddelse.



Artikel 75 Nægtelse af fordele

En part kan nægte en juridisk person fra den anden part eller en virksomhed, som den pågældende juridiske person har oprettet på partens område, fordelene i medfør af dette kapitel, hvis den part, der giver afslag, indfører eller opretholder foranstaltninger vedrørende opretholdelse af international fred og sikkerhed, herunder beskyttelse af menneskerettighederne, so