DA Den Europæiske Unions Tidende C 125/80

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om Den Europæiske Unions deltagelse i partnerskabet for forskning og innovation i Middelhavsområdet (PRIMA), der iværksættes af flere medlemsstater

(COM(2016) 662 final — 2016/0325 (COD))

(2017/C 125/12)

Ordfører: Emilio FATOVIC

Anmodning om udtalelse Kommissionen, 18.10.2016, Rådet 9.11.2016, Parlamentet 27.10.2016 Retsgrundlag Artikel 188 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Kompetence REX Vedtaget på plenarforsamlingen 26.1.2017 Plenarforsamling nr. 522 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 164/3/1

1. Konklusioner og anbefalinger

1.1. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bifalder i tråd med sine mange tidligere udtalelser deltagelsen i PRIMA, hvis sigte er at udvikle fælles innovative løsninger, der skal gøre vandforsyningen og fødevaresystemerne i Middelhavsområdet mere sikre, effektive, virkningsfulde og bæredygtige med hensyn til såvel miljøvenlighed som omkostninger.

1.2. EØSU mener, at deltagelse i PRIMA vil have en merværdi for hele EU, da man på den måde vil kunne anlægge en integreret tilgang til nogle af de underliggende årsager til ustabilitet i Middelhavsområdet og massemigration. Dertil kommer, at kontraktlige partnerskaber og en multilateral og fælles tilgang frem for en bilateral tilgang vil kunne gøre PRIMA til en vigtig model i de kommende år.

1.3. EØSU mener, at en tilgang, der reelt er holistisk, på flere niveauer og tværsektoriel, ledsaget af konkrete og målbare mål for bæredygtighed, modstandsdygtighed, livs- og jobkvalitet, menneskerettigheder og demokrati er absolut nødvendige forudsætninger for, at PRIMA kan få succes.

1.4. EØSU er enigt i forslaget om, at retsgrundlaget for deltagelse i PRIMA skal være artikel 185 i TEUF for at sikre størst mulig videnskabelig, forvaltningsmæssig og finansiel integration og for første gang inddrage medlemsstater og tredjelande på lige fod. Inden for rammerne af en bredere makroregional strategi for Middelhavsområdet, hvorunder der tages hensyn til alle de øvrige politikker, initiativer og partnerskaber, der allerede findes i regionen, vil dette gøre det muligt at løse de problemer, der er fælles med tredjelande, mere effektivt ud fra en tankegang om fælles udvikling og fælles beslutningstagning.

1.5. EØSU er enigt i princippet om, at EU-støtten til PRIMA som et minimum skal svare til den nationale støtte, og at Kommissionen gives mulighed for at nedsætte EU's finansielle bidrag forholdsmæssigt, hvis de initiativtagende lande ikke betaler deres bidrag eller betaler for sent.

1.6. Udvalget støtter oprettelsen af PRIMA-GS som gennemførelsesstruktur med ansvar for forvaltningen af og kontrollen med PRIMA. EØSU ser gerne, at dette organ bliver kendetegnet af en åben forvaltning og indfører inklusive adgangsordninger især for nye tredjelandes og medlemsstaters deltagelse. Derudover håber udvalget, at alle potentielt interesserede parter (regioner, lokale myndigheder, universiteter og det organiserede civilsamfund) får mulighed for at deltage i PRIMA-GS med det formål at styrke forvaltningen og bidrage til i fællesskab at kortlægge og overvåge programmets økonomiske, beskæftigelsesmæssige og sociale virkninger.

1.7. I overensstemmelse med princippet om integrering med andre EU-politikker anbefaler EØSU, at PRIMA integreres med pakken om den cirkulære økonomi og alle øvrige dertil knyttede initiativer (f.eks. arealudnyttelse og gødning).

1.8. Udvalget gentager, at det haster med et jordbundsrammedirektiv, hvori der tages hensyn til forskellene mellem EU-landene med henblik på at målrette forsknings- og innovationsaktiviteterne under PRIMA bedst muligt.

1.9. EØSU gentager, at programmet skal sætte spørgsmålet om vand ind i en større sammenhæng, hvor den miljømæssige, økonomiske og sociale dimension og hele vandkredsløbet, herunder de kunstige faser, tages i betragtning med bæredygtig udvikling for øje. Der er således brug for en tilgang til vandudvinding, der er mere retfærdig, hvor der er en balance mellem kravene og konkurrencen mellem de økonomiske sektorer og energisektorerne, behovet for at bevare økosystemer for ferskvand og pligten til at garantere en af borgernes grundlæggende rettigheder.

1.10. EØSU anser Horisont 2020-programmet for at være det mest velegnede instrument til at fordele midlerne og er enigt i beslutningen om at kategorisere en stor del af aktiviteterne under PRIMA som såkaldt »samfundsmæssige udfordringer«. Mere specifikt anbefaler udvalget at fremme forsknings- og innovationsprocesser i landbrugssektoren og inden for fødevareproduktionen, som sikrer et højt samfundsmæssigt udbytte, er økonomisk overkommelige og lette at overføre, og hvor den traditionelle viden tillige udnyttes som et modtræk over for hjerneflugt og for at fremme den økonomiske vækst og beskæftigelsesegnetheden i overensstemmelse med målene for bæredygtig udvikling.

1.11. I tilfælde af at et eller flere projekter ikke kan finansieres med nationale midler, fordi den nationale bevilling er opbrugt, er EØSU tilhænger af, at de finansieres med midler fra PRIMA-GS. Denne finansiering, som ikke må overstige 20 % af EU's samlede bidrag til PRIMA, vil garantere, at de projekter, der gennemføres, er af høj kvalitet.

1.12. EØSU er fortaler for, at aktører fra EU-lande, som ikke er omfattet af PRIMA, kan deltage, hvis de har kompetencer, der ikke findes i de lande, der allerede deltager i PRIMA. I disse tilfælde må finansieringen ikke overstige 50 % til »forsknings- og innovationsaktioner«, og den skal ligge på mellem 35 % og 50 % til »innovationsaktioner«. Det vil således være muligt at gennemføre ambitiøse projekter i en EU-sammenhæng og støtte lande, som ønsker at deltage og investere i PRIMA.

1.13. I lyset af de store vanskeligheder, som mange tredjelande, der allerede er associeret med Horisont 2020, har haft med hurtigt og effektivt at efterleve programmets formelle krav, ser udvalget gerne, at de pågældende krav forenkles i det mulige omfang, og at kapacitetsopbygningsprocessen aktivt fremmes.

2. Indledning

2.1. Ifølge FN bor der i Middelhavsområdet 180 millioner »vandfattige« mennesker, hvilket svarer til 50 % af de »vandfattige« på hele jordkloden (1). Dette har yderst alvorlige indvirkninger på ernæring, sundhed, indkomstmuligheder, levestandard og trivsel.

2.2. I FAO-rapporten »Mediterra 2016« understreges det, at denne situation i de seneste år er blevet yderligere forværret af politisk ustabilitet, klimaændringer og hurtig befolkningstilvækst. Hertil kommer det »tredobbelte spild«, der følger af dårlig anvendelse af naturressourcerne, madspild og langsom forsvinden af traditionel viden (2).

2.3. Problemerne med vandknaphed og tilgængelig og bæredygtig fødevareproduktion er nogle af de væsentligste årsager til den migrationsbølge, som Europa oplever i øjeblikket. Hvis årsagerne til disse problemer ikke fjernes, bliver det umuligt at håndtere konsekvenserne både på kort og lang sigt.

2.4. De investeringer i forskning og innovation (F&I) inden for vandforsyning og bæredygtig fødevareproduktion, som medlemsstaterne i Middelhavsområdet har foretaget, har aldrig stået i forhold til udfordringens omfang og været begrænset til fragmenteret samarbejde reguleret af bilaterale aftaler.

2.5. Idéen om et partnerskab for forskning og innovation i Middelhavsområdet (PRIMA) opstod på Euro-Middelhavskonferencen om videnskab, teknologi og innovation, som blev afholdt i Barcelona i 2012. Målet er at styrke Euro-Middelhavssamarbejdet vedrørende forskning og innovation (F&I) inden for rammerne af de bredere målsætninger for EU's udenrigspolitik i forhold til de sydlige nabolande (3).

2.6. På grundlag af Rådets konklusioner (konkurrenceevne) af 5. december 2014 og et formelt forslag, der blev fremlagt i december samme år af medlemsstaterne og tredjelande i Middelhavsområdet (4), har Kommissionen udarbejdet en detaljeret konsekvensanalyse (5) og et forslag til deltagelse i programmet (6), som analyseres i denne udtalelse.

3. Resumé af Kommissionens forslag

3.1. Retsgrundlaget for deltagelse i PRIMA er artikel 185 i TEUF. Det er et instrument, der giver EU mulighed for i forbindelse med gennemførelsen af det flerårige rammeprogram at deltage i forsknings- og udviklingsprogrammer, som iværksættes af flere medlemsstater efter aftale med de pågældende medlemsstater, herunder at blive inddraget i de strukturer, som er oprettet til at varetage gennemførelsen af disse programmer.

3.2. Programmet, som har en varighed af ti år, vil blive iværksat i fællesskab af 14 lande: — 9 medlemsstater: Cypern, Frankrig, Grækenland, Italien, Luxembourg, Malta, Portugal, Tjekkiet og Spanien — 2 tredjelande, der er associeret med Horisont 2020: Israel og Tunesien — 3 tredjelande, der ikke er associeret med Horisont 2020: Egypten, Libanon og Marokko.

3.2.1. Deltagelse af tredjelande, der ikke er associeret med Horisont 2020, forudsætter, at der indgås en international aftale med EU med henblik på at udvide de retlige rammer for PRIMA.

3.3. Målet med PRIMA er at udvikle fælles innovative løsninger til vandforsyning og fødevaresystemer, hvilket Middelhavsområdet har akut behov for. Disse løsninger skal gøre systemerne for adgang til vand og fødevarer mere sikre, effektive, virkningsfulde og bæredygtige med hensyn til såvel miljøvenlighed som omkostninger.

3.4. PRIMA vil blive placeret i en bredere og mere omfattende ramme af aktioner på højt niveau og skal integreres med europæiske initiativer på andre områder end F&I. Som eksempler kan nævnes: — det videnskabelige diplomati — revision af den europæiske naboskabspolitik — mål for bæredygtig udvikling — migration — det europæiske klimadiplomati efter COP21.

3.5. PRIMA har i tråd med Kommissionens meddelelse om oprettelsen af en ny ramme for partnerskaber med tredjelande som led i den europæiske dagsorden for migration (7) til formål at tackle de underliggende årsager til migration gennem anvendelse af alle de EU-politikker, der er til rådighed (8), og ved hjælp af kontraktlige partnerskaber.

3.6. Hvad angår subsidiariteten, er PRIMA tilrettelagt som et fælles program, der er baseret på og sammensat af nationale programmer og aktiviteter, som forvaltes og gennemføres af de deltagende medlemsstater og associerede lande med støtte og deltagelse fra EU. Sammen med en betydelig investering af ressourcer burde den multilaterale og multisektorielle tilgang gøre det muligt at nå de mellemlangsigtede og langsigtede tekniske og politiske mål, som de enkelte medlemsstater hidtil ikke har været i stand til at opnå på egen hånd.

3.7. Med hensyn til proportionaliteten deltager EU i PRIMA i medfør af de kompetencer, der er fastsat i TEUF, og vil nøjes med at lette og støtte, herunder med finansielle midler, deltagerlandenes opfyldelse af målene i PRIMA. Deltagerlandene skal arbejde sammen for bedre at koordinere, ensrette og integrere de relevante nationale programmer og aktiviteter og i sidste ende udarbejde et fælles langsigtet strategisk forskningsprogram.

3.8. Unionen vil yde finansiel støtte, der matcher de nationale investeringer. EU's bidrag vil være på op til 200 mio. EUR, inkl. EFTA-bidrag. Bidraget vil blive frigjort under Horisont 2020, rammeprogrammet for forskning og innovation. Denne forpligtelse dækker syv års arbejde i perioden 2018-2024.

3.9. Det maksimale bidrag fra EU kan ikke overstige de beløb, der afsættes af de initiativtagende lande. Derudover kan Kommissionen nedsætte EU's finansielle bidrag forholdsmæssigt, hvis deltagerlandene i PRIMA ikke bidrager eller bidrager med et nedsat beløb.

3.10. Kommissionen forventer, at det til gennemførelsen af det tiårige program vil være nødvendigt at udarbejde en komplet strategisk dagsorden for forskning, der skal gennemføres i sin helhed via en række indkaldelser af tværnationale forslag i flere deltagerlande og gennem en specifik gennemførelsesstruktur. EU's bidrag vil primært blive forvaltet af PRIMA's primære gennemførelsesstruktur, PRIMA-GS.

3.11. Kommissionen forventer, at de årlige arbejdsplaner vil sikre konsekvens og koordinering mellem samtlige aktiviteter under PRIMA og være rettet mod opnåelsen af de generelle og specifikke mål, der er fastsat i programmet. Den årlige arbejdsplan, som skal godkendes af Kommissionen, skal omfatte: — indkaldelser af tværnationale forslag, som skal finansieres af PRIMA-GS med bidrag fra EU i overensstemmelse med reglerne i Horisont 2020 — aktiviteter, der udelukkende finansieres af deltagerlandene, og som medregnes for at matche EU's bidrag. Disse aktiviteter vil blive vurderet af et udvalg bestående af eksterne eksperter, inden de indsættes i den årlige arbejdsplan.

3.12. Den årlige rapport fra PRIMA-GS vedrører begge typer aktiviteter og vil danne grundlag for de eventuelle nødvendige korrektioner og ændringer af bl.a. det økonomiske tilsagn efter en beslutning fra Kommissionen. I øvrigt vil der i 2022 blive foretaget en midtvejsevaluering af PRIMA og i 2028 en endelig evaluering.

4. Generelle bemærkninger

4.1. Det bemærkes, at EØSU: — flere gange har understreget, at vand (9) og bæredygtighed i produktionskæden inden for fødevarer og landbrug (10) bør være nogle af hovedtemaerne i de nuværende og fremtidige europæiske politikker — også har gjort opmærksom på, at den nuværende vand- og fødevarekrise i landene i Middelhavsområdet (11) sammen med krige og manglende overholdelse af de grundlæggende menneskerettigheder er blandt hovedårsagerne til den migrationsbølge, som Europa oplever i øjeblikket — flere gange har understreget nødvendigheden af at styrke samarbejdet med tredjelande, først og fremmest med de lande, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik og deltager i Middelhavsunionen, med det formål at tackle de fælles udfordringer (12) mere effektivt ud fra en tanke om fælles udvikling (13) — flere gange har opfordret til resolutte og afgørende foranstaltninger for at tackle og fjerne årsagerne til den nuværende politiske, økonomiske, sociale og humanitære krise i Middelhavsområdet (14). EØSU bifalder PRIMA, forudsat at det udvikles efter en tilgang, der reelt er holistisk (15), på flere niveauer (16) og tværsektoriel (17), da disse er absolut nødvendige forudsætninger for, at programmet kan få succes, og at der bl.a. fastlægges konkrete og målbare standarder for bæredygtighed (18), modstandsdygtighed, livs- og arbejdskvalitet, menneskerettigheder og demokrati.

4.2. Udvalget er enigt i Kommissionens forslag, som støttes af de nationale regeringer, regioner, lokale myndigheder, universiteter, det organiserede civilsamfund og alle berørte interessenter (19), om at basere PRIMA på artikel 185 i TEUF for at sikre størst mulig videnskabelig, forvaltningsmæssig og finansiel integration med inddragelse af medlemsstater og tredjelande.

4.3. Udvalget mener, at PRIMA kan blive et vigtigt initiativ og en fremragende model, da det inden for rammerne af en bredere makroregional strategi for Middelhavsområdet (20) vil overflødiggøre de bilaterale partnerskabsaftaler, der sammen med de begrænsede midler hidtil har hindret en konsekvent indsats over for nogle af de store problemer, som plager Middelhavsområdet.

4.4. EØSU er enigt i princippet om, at EU-støtten til PRIMA skal svare til den nationale støtte, og at Kommissionen gives mulighed for at nedsætte EU's finansielle bidrag forholdsmæssigt, hvis de initiativtagende lande ikke betaler deres bidrag eller betaler for sent.

4.5. Udvalget opfatter PRIMA-GS som en gennemførelsesstruktur, der er helt nødvendig og afgørende for forvaltningen af og kontrollen med PRIMA og de europæiske midler, der afsættes til det, og håber derfor, at det vil være kendetegnet ved en åben forvaltning.

4.6. EØSU anser Horisont 2020-programmet for at være det mest velegnede instrument til at fordele midlerne og er enigt i beslutningen om at kategorisere en stor del af aktiviteterne under PRIMA som såkaldt »samfundsmæssige udfordringer« i betragtning af deres globale og tværnationale karakter (21).

4.6.1. Udvalget bemærker, at mange af de tredjelande, der allerede er associeret med Horisont 2020, hidtil har haft meget svært ved hurtigt og effektivt at efterleve programmets formelle krav. EØSU ser derfor gerne, at disse krav forenkles i det mulige omfang for at gøre deltagelsen lettere og maksimere resultaterne.

5. Særlige bemærkninger

5.1. Udvalget konstaterer, at ikke alle Middelhavslande er involveret i processen. Principielt bør enhver medlemsstat og ethvert tredjeland kunne deltage i PRIMA-initiativet, forudsat at landet bidrager til initiativets finansiering. EØSU bemærker imidlertid, at det er PRIMA-GS' generalforsamling, der består af repræsentanter for de nationale regeringer, som enstemmigt skal godkende nye tredjelandes deltagelse (22). Afhængigt af de politiske og sociale forhold i det tredjeland, der ønsker at deltage, anbefaler udvalget, at EU anlægger en mere inklusiv tilgang og undgår et system med enstemmighed og i stedet anvender kvalificeret flertal, da det ellers kunne udvikle sig i retning af en vetoret for visse lande i forhold til andre. Det anbefaler i øvrigt, at de aktiviteter, der skal iværksættes i forbindelse med programmets gennemførelse, repræsenterer en bred vifte af teknologiske modenhedsniveauer, således at alle faser af den videnskabelige produktion er omfattet.

5.2. EØSU henstiller, at programmet får reel horisontal karakter i forhold til alle de andre EU-politikker og -initiativer, der allerede er på plads, eller som skal gennemføres, således at dets gennemslagskraft forstærkes. Udvalget finder det i særdeleshed nødvendigt, at der i det videre forløb er sammenhæng med pakken om den cirkulære økonomi (23). Dette kommer til at spille en afgørende rolle for en bæredygtig anvendelse af vand og en bæredygtig fødevare- og landbrugsproduktion (f.eks. arealudnyttelse og gødning (24)).

5.2.1. Udvalget mener, at PRIMA-initiativet endnu en gang understreger, at det haster med et jordbundsrammedirektiv (25), hvori der tages hensyn til forskellene mellem de forskellige EU-lande, hvilket er nødvendigt for at afgrænse og målrette forsknings- og innovationsaktiviteterne bedst muligt.

5.3. EØSU anbefaler en tilgang på flere niveauer med aktiv deltagelse af det organiserede civilsamfund. Dette vil kunne blive afgørende for opnåelse og formidling af ikke blot de specifikke mål, men også de mere generelle mål vedrørende demokratisering og styrkelse af beskyttelsen af menneskerettighederne i mange tredjelande (26). Udvalget håber derfor på, at det organiserede civilsamfund får mulighed for at deltage direkte i form af et rådgivende udvalg, herunder i PRIMA-GS, med det formål at styrke forvaltningen og bidrage til i fællesskab at kortlægge og overvåge programmets økonomiske og sociale virkninger (27).

5.4. I tilfælde af at et eller flere projekter ikke kan finansieres med nationale midler via de nationale finansieringsorganer, fordi den nationale bevilling er opbrugt, foreslår udvalget, at disse projekter finansieres med midler fra PRIMA-GS. Denne EU-finansiering må ikke overstige 20 % af det samlede bidrag fra EU, og hvis de supplerende midler ikke er tilstrækkelige, vælges det næste projekt i rækken. Denne foranstaltning er helt nødvendig for at fastholde den høje kvalitet af de projekter, der gennemføres.

5.5. EØSU er fortaler for, at aktører fra EU-lande, som ikke er omfattet af PRIMA, kan deltage i finansieringen, hvis de har kompetencer, der ikke findes i de lande, der allerede deltager i PRIMA. I disse tilfælde kan finansieringen ikke være på mere end 50 % af de støtteberettigede omkostninger til »forsknings- og innovationsaktioner«, og den skal ligge på mellem 35 % og 50 % af de støtteberettigede omkostninger til »innovationsaktioner«. Dermed vil de projekter, der gennemføres i en EU-sammenhæng, kunne holde et højt niveau, samtidig med at de lande, som ønsker at deltage og investere i PRIMA, støttes.

5.6. EØSU gentager, at spørgsmålet om vand skal ses i en større sammenhæng, hvor den miljømæssige, økonomiske og sociale dimension og hele vandkredsløbet, herunder de kunstige faser, der muliggøres af nye teknologier, tages i betragtning med bæredygtig udvikling for øje. Der er således brug for en tilgang til vandudvinding, der er mere retfærdig, der lever op til kravene og konkurrencen mellem de økonomiske sektorer og energisektorerne, behovet for at bevare økosystemer for ferskvand og kravet om at garantere en af borgernes grundlæggende rettigheder (28).

5.7. EØSU minder om, at et af de store problemer i Middelhavsområdet, navnlig på den afrikanske side, er tabet af traditionelle bæredygtige landbrugsteknikker som en konsekvens af hjerneflugt (først og fremmest de unge). Udvalget anbefaler, at man som et led i undersøgelser og forskning med høj merværdi under Horisont 2020-programmet udvikler processer med et stærkt samfundsmæssigt udbytte, og som er økonomisk overkommelige og lette at overføre, således at denne viden kan udnyttes, og den økonomiske vækst og beskæftigelsesegnetheden fremmes.

Bruxelles, den 26. januar 2017. Georges DASSIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) UNEP/MAP-Plan Bleu, State of the Environment and Development in the Mediterranean, Athen, 2009. Kun omkring 3 % af planetens vandressourcer findes i Middelhavsområdet. Ifølge FN har hvert menneske brug for mindst 1 700 m3 vand om året for at leve en værdig tilværelse. I Middelhavsområdet, hvor der bor 460 millioner mennesker, anses godt og vel 180 millioner for at være »vandfattige«, eftersom de har mindre end 1 000 m3 vand pr. indbygger om året, og af disse har ca. 80 millioner ikke mere end 500 m3, hvilket betyder, at de lever under forhold med ekstrem knaphed på vandressourcer.

(2) CIHEAM/FAO. Mediterra 2016. Zero Waste in the Mediterranean. Natural Resources, Food and Knowledge, Paris, Presses de Sciences Po, 2016.

(3) COM(2016) 385 final. Meddelelse fra Kommissionen om oprettelsen af en ny ramme for partnerskaber med tredjelande som led i den europæiske dagsorden for migration.

(4) Dette forslag blev fremlagt af 19 lande.

(5) SWD(2016) 332 final.

(6) COM(2016) 662 final.

(7) Se fodnote 3.

(8) Uddannelse, forskning, klimaændringer, energi, miljø, landbrug.

(9) EØSU's udtalelse (EUT C 44 af 15.2.2013, s. 147; EUT C 12 af 15.1.2015, s. 33).

(10) EØSU's udtalelse (EUT C 303 af 19.8.2016, s. 64).

(11) EØSU's udtalelse (EUT C 347 af 18.12.2010, s. 41).

(12) EØSU's udtalelse (EUT C 383 af 17.11.2015, s. 91).

(13) Resolution om »EØSU's bidrag til Kommissionens arbejdsprogram 2017«, 2016. Punkt 9.4. »Evaluering af den europæiske naboskabspolitik skal have høj prioritet. Relationer med lande syd og øst for Middelhavet bør ikke være styret af en defensiv tilgang dikteret af sikkerhedsaspekter eller flygtningekrisen, men snarere udvikle sig til en politik for reel fælles udvikling mellem ligeværdige parter«.

(14) EØSU's udtalelse om EU-handlingsplanen for bekæmpelse af smugling af migranter: »EØSU bifalder Kommissionens seneste forslag vedrørende »håndtering af den eksterne dimension af flygtningekrisen«(…). Dette seneste forslag tyder på en erkendelse af, at de dybereliggende årsager til migrationen er mere komplekse end indre anliggender og sikkerhed, men har tråde til andre politikker som handel, udvikling, udenrigspolitik og integration. Dette er i overensstemmelse med princippet om sammenhæng i politikkerne i EU's internationale udviklingssamarbejde (EUT C 71 af 24.2.2016, s. 75), punkt 1.7.

(15) Udtalelse om en makroregional strategi i Middelhavsområdet (EUT C 44 af 15.2.2013, s. 1), punkt 1.4.

(16) EØSU's udtalelse om en makroregional strategi i Middelhavsområdet: »EØSU finder, at forudsætningerne på trods af den meget følsomme (…) situation i Middelhavsområdet er til stede for at indlede en dialog på flere niveauer mellem Kommissionen, medlemsstaterne, de lande, som deltager i Euromiddelhavssamarbejdet, de lokale og regionale myndigheder og civilsamfundet om udarbejdelsen af en makroregional strategi (i to dele) for Middelhavet, som skal opfylde områdets behov og styrke dets internationale konkurrenceevne« (EUT C 44 af 15.2.2013, s. 1), punkt 1.1.

(17) EØSU’s udtalelse om Fremme af vedvarende energi og EU's naboskabspolitik: Euro- Middelhavsområdet (EUT C 376 af 22.12.2011, s. 1) (punkt 1.3, 1.10 og 1.11). EØSU’s udtalelse om Den eksterne dimension af EU's energipolitik (EUT C 264 af 20.7.2016, s. 28), punkt 1.1, 1.2.3 og 1.3. EØSU's udtalelse om Bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet (EUT C 43 af 15.2.2012, s. 56).

(18) EØSU's udtalelse om Målene i Euro-Middelhavsregionen efter 2015 (EUT C 383 af 17.11.2015, s. 44).

(19) PRIMA Impact Assessment — Arrangement for interessenter, Malta, 17. april 2016.

(20) EØSU's udtalelse om På vej mod en strategi til fremme af samhørigheden i Middelhavsområdet (EUT C 170 af 5.6.2014, s. 1).

(21) EØSU's udtalelse om Fælles teknologiinitiativer og offentlig-private partnerskaber/Horisont 2020 (EUT C 34 af 2.2.2017, s. 24).

(22) COM(2016) 662 final. Art. 12, stk. 2.

(23) EØSU's udtalelse om Pakken om cirkulær økonomi (EUT C 264 af 20.7.2016, s. 98).

(24) EØSU's udtalelse om Cirkulær økonomi — gødning (EUT C 389 af 21.10.2016, s. 80).

(25) EØSU's udtalelse om Temastrategi for jordbundsbeskyttelse (EUT C 168 af 20.7.2007, s. 29). EØSU's udtalelse om Cirkulær økonomi — gødning (EUT C 389 af 21.10.2016, s. 80,. punkt 1.4, 3.6.

(26) EØSU's udtalelse om Civilsamfundet i Euromed-regionen (EUT C 376 af 22.12.2011, s. 32).

(27) EØSU's udtalelse Styring af makroregionale strategier (EUT C 12 af 15.1.2015, s. 64).

(28) EØSU's udtalelse om Integrering af vandpolitikken i de øvrige EU-politikker (EUT C 248 af 25.8.2011, s. 43), punkt 1.13.