KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(90) 329 endelig udg. 
Bruxelles, den 19 .juli 1990 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET 
DEN GENERELLE PRÆFERENCEORDNING 
RETNINGSLINJER FOR 1990'ERNE 

UDKAST TIL MEDDELELSE 
TIL RÅDET FRA KOMMISSIONEN 
DEN GENERELLE PRÆFERENCEORDNING: 
RETNINGSLINJER FOR 1990'ERNE 
INDLEDNING 
Den generelle præferenceordning, som blev indført for at give udvik­
lingslandene mulighed for bedre adgang til de udviklede landes marked, 
er nu tyve år gammel. Tanken blev bragt på bane i begyndelsen af 
60'erne i UNCTAD, og ordningen blev lanceret på den anden konference i 
New Delhi i februar-marts 1968 og fik sin endelige udformning ved 
resolution 21(11) vedtaget af Det Særlige Udvalg for Præferencer I 
oktober 1970; den blev siden Indarbejdet i de forskellige nationale 
arrangementer, og Fællesskabet var en af de første blandt de industria­
liserede lande ti I at Iværksætte sit arrangement den 1. Juli 1971. 
Ordningen sigter på at fremme den økonomiske udvikling og industriali­
seringen i landene ! den tredje verden og er således forbeholdt disse 
lande; den udgjorde en undtagelse fra reglerne i artikel I i GATT (be­
slutning truffet af de kontraherende parter I GATT den 25. Juni 1971) 
for en periode på ti år, forlænget i 1980 I medfør af en ny, nu 
permanent undtagelse (habiIitationsklausul vedtaget af de kontrahe­
rende parter I GATT den 28. november 1979). 
- 2 -
1990 er således året for det store ti årsmøde i UNCTAD, hvor ordningen 
skal revideres. 
3. Dette er en anledning for Fællesskabet til at foretage en nøjere 
undersøgelse af, hvorledes dets eget generelle præferencearrangement 
har fungeret indtil nu, og hvilke konklusioner der bør drages med 
hensyn til fremtiden i lyset af dets grundlæggende målsætning, den 
økonomiske og industrielle udvikling I den tredje verden og under 
hensyntagen til de Indtrufne forandringer i det økonomiske og handels­
mæssige klima i verden siden ordningens indførelse, i hvilken sammen­
hæng ordningen skal ses. 
* 4c 
TILBAGEBLIK 
4. Formålet med den generelle præferenceordning (GSP) er at Indrømme 
fordele i form af toldpræferencer, og den bygger på principper om 
selvstændighed, ikke-gensidighed og ikke-forskelsbehandling mellem de 
begunstigede lande. Den blev oprettet ved udgangen af 60'erne I en tid, 
der var kendetegnet ved fire specifikke forhold: 
- en relativ høj toldbeskyttelse i de Industrialiserede GATT-
medlemmer; 
- et begrænset antal frihandelsaftaler mellem industrialiserede lande 
(EØF/EFTA- overenskomsterne trådte først I kraft i 1973); 
- ringe deltagelse af udviklingslandene i GATT's forhandl Ingsord-
nInger og de deraf følgende multilaterale discipliner; 
- 3 -
- en relativ begrænset forskel i underudviklingsniveauet i de 
begunstigede lande. 
GSP var således på det tidspunkt, hvor den blev indført, af virkelig 
interesse for de begunstigede lande, fordi den bød på en væsentlig 
præferencemargen og udgjorde en effektiv fordel i forhold til den 
toldbehandling, som de industrialiserede lande indrømmede hinanden, og 
fordi den var et attraktivt alternativ for udviklingslandene til GATT's 
forhandl ingsmekanismer (som Indtil da var den eneste kendte Juridiske 
mulighed for at opnå generelle toldnedsættelser), idet de kunne 
unddrage sig de multilaterale discipliner og samtidig beskytte sig mod 
en indbyrdes forskelsbehandling. 
5. Det må dog konstateres, at situationen på disse fire områder og for 
endnu andre har ændret sig betydeligt i de tyve år, der er forløbet 
siden da. 
A. Udhulning af præferencefordelen 
6. De udviklede landes toldbeskyttelse er blevet stærkt reduceret som 
følge af de kombinerede virkninger af den multilaterale gradvise 
nedsættelse af tarifferne efter Tokyo-runden (det aritmetiske gennem­
snit af industritarifferne i de udviklede lande faldt fra 10,4% til 
6,4%) og den tiltagende udbredelse af frihandelszoner eller toldunio­
ner mellem industrialiserede lande i henhold til artikel XXIV i GATT 
(EØF/EFTA-overenskomster, aftale mellem Australien og New Zealand, 
aftale mellem De Forenede Stater og Canada, de gentagne udvidelser af 
Fællesskabet). 
De direkte virkninger af den nedsatte toldbeskyttelse har været en til­
svarende Indskrænkning af præferencemargenen for de begunstigede lande. 
- 4 -
Selv om denne udvikling har skabt nye multilaterale handelsmuligheder 
for udviklingslandene, har den også samtidig reduceret deres præferen­
cemargen. Disse landes tab af præferencefordele er I samme periode 
blevet understreget ved, at de udviklede lande har indført Ikke-
toldmæssige foranstaltninger, som har ramt deres eksport I en række 
følsomme sektorer, deriblandt tekst 11 sektoren. 
En anden omstændighed har føjet sig til de faktorer, der er beskrevet 
under punkt 4. Det drejer sig om de særlige præferenceaftaler med AVS-
Iandene og Middelhavslandene, som betyder, at disse lande behandles 
gunstigere end i GSP-ordnIngen. 
Trods denne udvikling betragter Fællesskabet og udviklingslandene 
fortsat GSP som et meget vigtigt instrument. I 1988 blev der således 
for en import til en værdi af 16 mia. ECU Indrømmet en toldnedsættelse 
på omkring 1 mia. ECU trods udhulingen af præferencemargenen. 
- 5 -
Aile disse forandringer i verdenshandel storholdene og den interne 
udvikling i udviklingslandene har tillige ført til en ændret politisk 
holdning I udviklingslandene til henholdsvis GATT-instrumenterne og 
GSP. Udviklingslandene vender sig i stigende grad bort fra en politik 
med importsubstitution og beskyttelse af spirende industrier og erken­
der nu de positive virkninger af en liberalisering af deres markeder 
for deres økonomi. De udviser mindre interesse for udhulingen af GSP, 
men til gengæld større interesse for GATT-forhandlingerne om konsoli­
derede og dermed varige indrømmelser som en modydelse for en liberali­
ser ing. 
Uruguay-Runden er den bedste mulighed for at konkretisere denne udvik­
ling. For første gang deltager flere udviklingslande effektivt i for­
handlingerne, og Integrationen af udviklingslandene i ordningen er et 
af de anerkendte mål i Punta del Este. Den burde bidrage til en yder­
ligere nedbringelse af tolden og Ikke-toldmæssIge foranstaltninger og 
dermed en videre indskrænkning af GSP's rolle som alternativ på dette 
område. 
- 6 -
B- Forskel 1igartethed og differentiering 
Siden GSP blev Introduceret, har de forskellige berørte politiske 
kredse og erhvervskredse i Fællesskabet reageret stærkt for at få 
begrænset præferencefordelene. 
En af de faktorer, som for nylig er blevet fremhævet som berettigelse 
for disse forsvarsreaktioner, er de meget forskelligartede udviklings­
forløb i landene i den tredje verden. 
Udviklingslandene er på nuværende tidspunkt langt fra en ensartet 
gruppe lande. Situationen i udviklingslandene strækker sig nu fra 
dynamiske og konkurrencedygtige økonomier hovedsagelig i Asien, med en 
indkomst pr. indbygger svarende til eller endog over indkomsten i visse 
af Fællesskabets medlemslande, til de fattigste økonomier i de mindst 
udviklede lande, hvor størstedelen af befolkningen lever på et subsi­
stensminimum. Gruppen af udviklingslande omfatter tillige visse mellem­
indkomst- eller lavindkomst lande (Indien, Kina, Brasilien), som har en 
meget uensartet indkomstfordeling, men samtidig visse meget udviklede 
og konkurrencedygtige Industrisektorer (se bilag I). 
Denne udvikling er på en måde i overensstemmelse med de målsætninger, 
der forfølges med GSP, i det mindste hvad angår de lande, hvor væksten 
har været hurtig. 
Den har imidlertid ført til en styrkelse af de såkaldte "differen­
tier ings"-foranstal tninger , der sigter på at begrænse den andel af 
fordelene, som de mest konkurrencedygtige lande tegner sig for. Den har 
således bidraget til at komplicere forvaltningen af arrangementet i 
betydelig grad. 
- 7 -
C. Beskyttelse og strukturtilpasning 
10. Different lerIngsforanstaltnlngerne og alle andre foranstaltninger, som 
sigter på at begrænse fordelene ved ordningen for eksportlandene med 
henblik på at beskytte fællesskabsmarkedet mod en overdreven indtræng­
ning af følsomme varer, er i realiteten affødt af EF-arrangementets 
meget omfattende produktdækning og den omstændighed, at den gælder for 
alle udviklingslande samt siden Indeværende år visse østeuropæiske 
lande. GSP's autonome karakter gør det lettere at anvende dem. I denne 
forbindelse forekommer der oftest en graduering i forhold til de na­
tionale markeder i Fællesskabet netop for at tage hensyn til den ulige 
fordeling af fordele og omkostninger mellem Fællesskabets regioner af 
præference indrømmelserne over for udviklingslandene. De interne meka­
nismer for fordeling af importen mellem medlemsstaterne har hidtil 
givet mulighed for en tilstrækkelig regional graduering. I udsigten til 
enhedsmarkedet i 1993 og særlig på baggrund af Domstolens dom 51/87 er 
det ikke længere muligt at henholde sig til disse Interne mekanismer. 
Fællesskabet må nu søge at udligne virkningerne gennem støtte af den 
strukturelle tilpasning i de svageste regioner. De voksende 
investeringer som følge af udsigten til enhedsmarkedet I 1993 vil til 
en vis grad bidrage hertil. Desuden modtager de svageste regioner 
omfattende støtte fra Fællesskabets strukturfonde til at øge de 
traditionelle industrierhvervs konkurrenceevne og skabe økonomisk 
differentiering i industriområderne. Men dette er et arbejde på læn­
gere sigt, og i mellemtiden bør der ved tildelingen af GSP tages hen­
syn til de mest sårbare sektorer og regioner uden det indre markeds 
barrierer, en sårbarhed, som vil formindskes i takt med gennemførelsen 
af de nødvendige Justeringer. 
- 8 
D. Følgerne af EF-arrangementets komplicerede forvaltning og usikkerheds­
momenterne ved arrangementet 
11. Fællesskabsarrangementet koster på grund af den komplicerede forvalt­
ning for dyrt i tid, penge, personale og administrâtion^1^. Dette 
forhold forværres endvidere som følge af manglende stabilitet og gen­
nemsigtighed. Alene den omstændighed, at arrangementet fornyes årligt, 
skaber en usikkerhed, som er stærkt belastende for importørerne og 
eksportørerne, som begrænser deres mulighed for mere langsigtede prog­
noser og bevirker, at eksporterhvervene i de begunstigede lande afhol­
der sig fra at foretage Investeringer. 
Visse kontingenter eller faste mængder til nulsats er så eftersøgt, at 
de opbruges i årets første tre dage; andre kontingenter af større om­
fang giver anledning til alvorlige forstyrrelser i distributionsnet-
tene, fordi de bevirker en kontingentJagt, som fordrejer det normale 
handels- og produktionsmønster. 
I tekstilsektoren understreges disse problemer af virkningerne af det 
særlige arrangement, som gælder her (fordobling af kontingenterne i 
løbet af året, opretholdelse af en fordeling mellem medlemsstater, 
dobbelt tilbageføring til reserve), og som i sidste ende skaber ofte 
forstyrrende afbrydelser i forsyn ingskredsløbet, som I almindelighed 
er uden forbindelse ti I de handelsmæssige realiteter. 
12. De kvantitative begrænsninger giver arrangementet et uforudsigeligt 
aspekt, som er særlig fremherskende i tilfældet med lofterne. I mod­
sætning til kontingenterne og de faste mængder til nu I sats genindfø­
res tolden ikke automatisk når loftet er nået. Det sker på anmodning af 
en medlemsstat eller af Kommissionen på et hvilket som helst tids­
punkt, når loftet er overskredet. Herved opstår en meget stor usikker­
hed for leverandørerne og importørerne med hensyn til, hvorledes deres 
(1) Se bilag II, hvor der gives en illustration af den komplicerede for­
valtning. 
- 9 -
forsendelser vil blive behandlet. Til denne uforudsigelighed, som er 
generende for virksomhederne, føjer der sig et vist aspekt af mang­
lende sammenhæng eller endog urimelighed. Da genindførelsen af tolden 
kan ske på et hvilket som helst tidspunkt, når loftet er overskredet, 
og da anmodningen herom ofte opfylder handelsmæssige eller politiske 
krav, som pr. definition kan variere efter leverandør og medlemsstat, 
kan der opstå en ulige behandling af de begunstigede lande. 
Det skal endvidere bemærkes, at de negative virkninger af systemet med 
genindførelse af tolden alt taget i betragtning også kan gøre sig gæl­
dende for såkaldte ikke-følsomme varer under tilsyn, for hvilke tolden 
kan genindføres hinsides en tærskel, der benævnes "referencegrund­
laget", eller endog for ikke-følsomme varer. 
13. Desuden er systemet med kvantitative begrænsninger af fordelene ved 
Fællesskabets GSP-arrangement for de varer, som udviklingslandene 
effektivt eksporterer, fordi de byder på relative fordele, særlig bela­
stende for økonomier, som ofte er afhængige af indkomstkilder, der er 
koncentreret om et eller to konkurrencedygtige produkter. Endvidere er 
fordelene i landbrugssektoren ofte meget begrænsede, hvad angår præ­
ferencetolden. 
14. Det er set ud fra industr ial iser ingsaspektet, at opgørelsen over GSP 
udviser den stærkeste kontrast. Den er klart positiv for et begrænset 
antal lande med hurtig vækst i indkomsten pr. indbygger, som har sik­
ret sig størstedelen af fordelene ved GSP, og den er endnu relativ 
positiv for de lande, som har kunnet udvikle visse industrisektorer for 
konkurrencedygtige eksportvarer, men det er slet ikke tilfældet for de 
mindst udviklede lande. Deres meget ringe bidrag - knap 1% - til 
handlen med de varer, der er omfattet af GSP, skyldes til dels deres 
ringe bidrag til verdenshandelen med industrivarer, men også den 
10 -
omstændighed, at de klart underudnytter ordningen, er et negativt ele­
ment i denne status, selv om det ikke kan tilskrives selve arrangemen­
tet, fordi de mindst udviklede lande I teorien Indrømmes en særbehand­
ling uden begrænsning med en bredere produktvægtning. Der er mange 
grunde (administrative strukturer, manglende oplysning, kommunika­
tionsproblemer), som kan forklare denne underudnyttelse. Dog skal det 
her understreges, at oprindelsesreglerne spiller en vis restriktiv 
roi le heri. 
15. I bilag III behandles I enkeltheder spørgsmålet om oprIndelsesreglerne. 
Hensigten med dem var oprindeligt at tilskynde til en mere avanceret 
industrialisering i udviklingslandene, og de fastsætter, at der skal 
være tale om en betydelig forarbejdningsgrad, for at produktet kan opnå 
oprindelsesstatus. Det må dog konstateres, at de fleste begunstigede 
lande ikke har været i stand til at opnå den fornødne forarbejdnings­
grad for visse produkter og derfor Ikke har kunnet drage fordel af 
præferencerne. Det gælder særlig de mindst udviklede lande og tekstil-
og elektroniksektoren. 
Den særlige hurtige udvikling i samkvemmet inden for industrier I for­
hold til samkvemmet mellem industrier er et tegn på, at produktionen 
tenderer mod en fordeling på flere lande, hvilket strider mod den 
vertikale integration, som kræves i henhold til visse af oprindelses­
reglerne. Det er derfor nødvendigt at afpasse disse efter verdenshand­
len, som den foregår i dag, idet der naturligvis skal tages hensyn til 
kravet om, at præferencebehandlingen forbeholdes de lande, som har brug 
derfor, og som denne behandling er bestemt for. 
- 11 -
II. RETNINGSLINJERNE FOR DET KOMMENDE ART I 
16. Fællesskabet bør drage lære af den kritik, der redegøres for I tilbage-
bi ikket. 
Man kunne på grundlag heraf komme til den konklusion, at GSP ikke 
længere har nogen berettigelse. Man kunne også konkludere, at den burde 
forbedres betydeligt. Det er det, som Kommissionen foreslår Rådet. 
- En simpel afskaffelse af GSP vil kunne ses som en tilkendegivelse af 
magtesløshed over for de problemer, som endnu findes på udviklings­
området, og som endnu kræver løsninger. 
- Der er set på denne måde stadig behov for et handelspolitisk instru­
ment, der er udviklingsorienteret, og som er afpasset efter udvik­
lingslandene. Dette er så meget desto mere nødvendigt i en tid, hvor 
Fællesskabets politik over for de østeuropæiske lande begynder at 
give anledning til tvivl i udviklingslandene med hensyn til de pri­
oriterede hovedlinjer I Fællesskabets politik udadtil. 
- Endvidere må Fællesskabets bistand til de ikke-assoclerede udvik­
lingslande ikke alene bygge på finansieringsinstrumenter, også selv 
om disse suppleres med andre instrumenter for økonomisk samarbejde. 
Disse er nødvendigvis begrænsede set I forhold til udviklingslan­
denes behov, Idet disses adgang til de Industrialiserede landes 
marked fortsat er af allerstørste betydning for deres udvikling. 
17. Men på hvilke vilkår vil GSP endnu være et passende middel til at 
virkeliggøre målsætningerne for udviklingslandenes udvikling og inte­
gration i verdenshandelen? 
- 12 -
A. Forbindelsen mellem GSP og det multilaterale samhandelssystem 
18. Den generelle præferenceordning er Ikke længere som tidligere et 
alternativ til GATT-mekanismerne. Disse er blevet og vil med Uruguay-
Runden I efterhånden højere grad blive det vigtigste Instrument for 
udviklingslandene, fordi det garanterer dem en sikrere adgang til de 
industrialiserede landes marked end indrømmelser i henhold til GSP, som 
pr. definition kan tilbagekaldes. 
19. Uruguay-Runden giver den bedste mulighed for at sikre en udvikling I 
retningen af udviklingslandenes Integration i verdenshandelen. En 
liberalisering af udviklingslandenes import er i deres egen Interesse 
for bedre at sikre deres udvikling, men I betragtning af deres høje 
beskyttelsesniveau ville en sådan liberalisering kunne fremmes på 
grundlag af en positiv evaluering af deres andel I de fordele, som de 
opnår under forhandlingerne. De udviklede lande bør derfor tilskynde og 
bidrage til denne proces. 
20. Hvis GSP antager en struktureret form, vil den kunne fremstå som et 
nyttigt supplement I denne henseende, selv om den Ikke Indgår i 
forhandlingerne, da den skal bevare sin autonome karakter; den vil I 
praksis kunne bidrage til en hurtigere Iværksættelse over for de 
begunstigede lande af de gradvise nedsættelser af de konsoliderede 
toldsatser, som følger af Uruguay-Runden; den bør desuden omfatte 
ledsageforanstaltninger til støtte for udviklingslandenes Integration i 
et udvidet multilateralt system under GATT. 
B. Mod et fornyet EF-arrangement for årtiet 1990-2000 
21. Et fornyet generelt præferencearrangement bør være attraktivt, dvs 
dels væsentligt, enklere, mere stabilt og mere gennemsigtigt. 
- 13 -
Hovedprincipperne er som følger: 
1 ) Arrangementet er I princippet åbent for de lande, som I øjeblikket er 
omfattet heraf 
2) Arrangementets produktdækning opretholdes og forbedres på bedst mulige 
måde 
3) Arrangementet bør forenkles. Denne forenkling er den største forbedring 
i det fornyede arrangement. Den bør derfor være gennemgribende. 
Den forudsætter en udskiftning af de nuværende kvantitative begræns­
ninger for toldpligtige varer med en ny fremgangsmåde, som kan forene 
to krav af lige stor betydning. 
- Behovet for at opretholde en tilstrækkelig stor præferencemargen, 
særligt for de mindst udviklede lande til at berettige virksomhe­
dernes benyttelse af ordningen, idet der ellers vil opstå risiko for 
underudnyttelse af ordningen I endnu højere grad, end det er til­
fældet i øjeblikket; 
- en graduering af åbningen af fællesmarkedet som følge af det nye 
arrangement i forhold til dels varernes følsomhed, dels landenes 
konkurrencedygtighed. Denne graduering bør suppleres med en 
suspens ionsklausul, som undervejs giver mulighed for at gribe ind 
over for en uforudset udvikling i importstrømmen for visse varer. 
På grundlag af disse to parametre kan man forestille sig en løsning med 
tre mulige arrangementer for alle toldpligtige varer efter varer/land: 
- toldfritagelse uden kvantitative begrænsninger for størstedelen af 
varerne, særlig industrivarer; 
- 14 
- en simpel nedsættelse af mestbegunstigelsestolden (uden kvantitative 
begrænsninger) for varer, som anerkendes som følsomme. Nedsættelsen 
af mestbegunstigelsestolden vil kunne fastsættes til en gradueret 
procentdel af mestbegunstigelsestolden, forudsat at mestbegunstI-
gelsestolden ikke er lavere end en variabel minimumstærskel alt 
efter sektor; 
- ren og skær udelukkelse for kombinationerne varer/1 and, som ikke kan 
henføres under den ene eller den anden kategori enten på grund af 
høj følsomhed eller manglende mulighed for en toldnedsættelse under 
henyntagen til en eventuel utilstrækkelig præferencemargen. 
Klassifikationen af kombinationerne varer/land i den ene eller den 
anden af disse kategorier bør ske på grundlag af kriterier, som ikke 
blot bygger på niveauet af mestbegunstIgelsestolden, men også på tid­
ligere udnyttelse af de bestående begrænsninger og deres udvikling 
igennem tiden. Med henblik på udelukkelse skal disse kriterier I givet 
fald vægtes med andre generelle indikatorer (håndeIsresultater uden for 
GSP, gennemsnitlig indkomst pr. indbygger osv.). 
4) Stabilitet I ordningen bør i princippet sikres en anvendelsesperiode på 
mindst tre år og en suspens Ionsklausul, som kun bringes i anvendelse i 
ekstraordinære tilfælde, som er berettiget i en reel forstyrrelse af 
markedet. Forud for toldens genindførelse skal der gives meddelelse til 
de begunstigede lande. Fællesskabet bør bestræbe sig på at undgå, at 
anvendelsen af suspens ionsklausul en alt i alt ikke bevirker nogen Ind­
skrænkning af GSP-ti I buddet. 
5) De mindst udviklede lande skal fortsat drage fordel af en mere favora­
bel ordning med toldfritagelse uden begrænsning overalt, hvor det er 
muligt. 
- 15 -
C. Mod en fornyet generel præferenceordning 
22. En sådan betydelig indsat fra EF-side, som denne nye politik indebærer, 
vil kun kunne bære frugt, hvis den bakkes op af Fællesskabets partnere 
i OECD, som yder en tilsvarende indsats. 
23. Der må ikke forekomme så store forskelle i donorlandenes anvendelse af 
arrangementerne, som f.eks. udelukkelse af hele sektorer så som 
tekstiler. Der må opnås en vis harmonisering af donorlandenes politik, 
hvad angår arrangementernes dækning. 
Dette vil få to hovedfordele: 
- for udviklingslandene, en udvidelse af anvendelsesområdet for de 
præferencer , som de opnår ; 
- for donorlandene, en bedre fordeling af byrderne ved llberalise-
rIngen. 
24. Fællesskabet vil endvidere ikke kunne forventes at yde en sådan 
indsats, medmindre de begunstigede lande selv i takt med deres voksende 
ydeevne bidrager til liberaliseringen af samhandelen for udviklings-
I andene. 
- 16 -
25. Dette betyder i særdeleshed, at Fællesskabet til gengæld for sit 
tilbud forventer, at mange udviklingslande, dog ikke de mindst 
udviklede lande, i forhold til deres udviklingsniveau efterhånden 
påtager sig flere forpligtelser Inden for GATT. Et aktivt bidrag fra 
udviklingslandene til resultatet af forhandlingerne om GATT-reglerne 
og -disciplinerne og accept af udvidede multilaterale discipliner på 
toldområdet og andre områder vil være et tegn til at skabe øget 
liberalisering i GSP for samtlige begunstigede lande.. 
26. Hvad angår fiskeriet, vil Fællesskabet ved indrømmelsen af præferencer 
tage hensyn til alle specifikke elementer i denne sektor. 
27. Dette betyder tillige, at Fællesskabet agter at tilpligte de mest 
avancerede begunstigede lande samt de østeuropæiske lande til at åbne 
deres marked for import fra udviklingslande på samme måde, som Fæl­
esskabet indrømmer en bedre adgang til fællesskabsmarkedet. 
27a. Ydermere vil Kommissionen aktivt søge at sikre, at alle supplerende 
indrømmelser til fordel for ikke-LDC og ikke-AVS-lande vil blive op­
vejet af yderligere åbning af disse landes markeder for LDC-landene. 
- 17 -
KONKLUSIONER 
28. Med denne fremgangsmåde skabes der en forbindelse, som dog ikke er 
nogen betingelse, mellem adgangen til GSP og de begunstigede landes 
voksende deltagelse i GATT-mekanismerne eller selv en garanti for 
konkrete indrømmelser fra deres side Inden for disse rammerne. Den er 
en nyskabelse og giver et meget mere åbent og aktivt billede af GSP. 
Men den er ikke revolutionerende, fordi den blot er det logiske 
resultat af en udvikling, som blev påbegyndt for længe siden, og som 
blev Indledt med differentieringen af udviklingslandene, først med 
habiI itationsklausulen af 1979, og som nu har ført til Uruguay-Runden 
og den mere udtalte inddragelse af udviklingslandene i forhandlings­
processen. 
GSP må ikke forblive i periferien af denne udvikling. Den bør tage 
hensyn hertil, ledsage den og endog fremme den gennem sin supplerende 
rolle under hensyn til GATT-reglerne på området. 
Det bør dog slås fast, at der ikke er tale om noget direkte eller 
Indirekte forsøg på at omgøre GSP til et aftale instrument. GSP bør 
fortsat være en autonom ordning, hvilket ikke betyder, at den bør 
forblive uigennemtrængelig. UNCTAD bør på sin side også tage hensyn 
t i I denne udvikling. 
29. Kommissionen er af den opfattelse, at den nye foreslåede fremgangsmåde 
under alle omstændigheder er den eneste, som vil kunne sætte GSP som 
et grundlæggende instrument i Fællesskabets udviklingspolitik I stand 
til at spille en nyttig rolle i de kommende år. 
- 18 -
29a. Med regler for nye områder efter forhandlingerne I Uruguay-Runden, 
specielt liberaliseringen af udvekslingen af tjenesteydelser, vil der 
blive skabt nye muligheder for vækst i verdensøkonomien. Dette inde­
bærer dog, at udviklingslandene må gøre en særlig indsats for at følge 
de nye discipliner og fuldt udnytte den deraf følgende ekspanderende 
handel. Fællesskabet ønsker at fremme denne proces og vil undersøge, 
hvilke foranstaltninger der bør træffes i forbindelse med samarbejds­
programmer og bestemmelser for at give udviklingslandene bedst mulig 
støtte. Med hensyn til tjenesteydelser vil der blive taget hensyn til 
landenes særlige behov på uddannelsesområdet. Mere generelt vil Fæl­
lesskabet søge at styrke især de mindst udviklede landes kapacitet til 
at udføre tjenesteydelser nationalt og ved eksport. Også foranstalt­
ninger, som kan lette adgangen til informations- og distributions­
nettet vil blive taget op ti I undersøgelse. 
30. Det foreslås Rådet at bekræfte retningslinjerne i denne meddelelse. 
På det praktiske plan kan der ikke fremsættes noget konkret detaljeret 
forslag til en fornyet GSP, før forhandlingerne under Uruguay-Runden 
er afsluttet ved udgangen af 1990. 
En forbedret ordning vedrørende oprindelsesregler for de mindst udvik­
lede lande vil blive iværksat I 1991 som bidrag til Paris-Konferencen 
i september 1990. 
w*>^£ 3T 
Chapter 1: Introduction. 
This paper has been prepared with a view to provide the necessary macro-economic 
background to the coming revision of the Community's Scheme of Generalised Preferences 
(GSP). The Community's scheme was also reviewed in the beginning of the eighties. 
More changes were introduced in 1985, notably with respect to differentiation and 
graduation of products from countries which had obtained a substantial market share 
in the Community. In 1987 changes were introduced with respect to textile imports. 
The Community introduced its GSP scheme in 1971, following the adoption of a 
resolution by the UNCTAD special committee on preferences in 1970, which called for 
granting generalized non-reciprocal and non-discriminatory trade preferences to 
developing countries by the industrial countries. The objectives of such preferences 
were to: 
- increase export earnings of developing countries, 
- promote industrialisation of developing countries and 
- accelerate economic growth in developing countries. 
The principle of 'differential and preferential treatment' was incorporated in 
the GATT 'enabling clause' of 1979, and interpreted as allowing the adaptation of the 
GSP benefits along with the improvement in the economic status of the developing 
countries. 
Much has changed in the trading area since the inception of the GSP. Among 
the world's top twenty exporters there were only two developing countries in 1973, 
today six developing countries belong to the group of the world's top twenty exporters. 
Yet, the overall share of developing countries in world exports has remained almost 
stable at about 20 percent, indicating that there has been a strong trend towards 
differentiation. 
The changed position of the developing countries in the international trading 
system can also be gauged from their participation in the Uruguay Round. Contrary 
to earlier Rounds the developing countries are now playing a much more active role. 
This paper will not deal with the question of the effectiveness of the GSP as 
an instrument of promoting export growth in developing countries. Much has been 
written on this subject, particularly up to the mid-eighties. Most studies concluded 
that the importance of the GSP as an instrument for promoting economic development 
and export diversification has been limited, yet at the same time it has been argued 
that the GSP has never been implemented in a manner as originally envisaged by its 
protagonists, for example because product coverage has been limited, particularly in 
product groups of interest to developing countries. An UNCTAD^ study shows that 
developing countries would be only slightly worse off if all MFN rates were set at 
zero percent, compared to a situation in which there was a complete and unrestricted 
GSP coverage. The effect of zero MFN rates would be trade diversion, as developing 
countries would lose their preferential margin over competitors from industrialised 
countries, but this would be compensated for by trade creation, particularly favourable 
to developing countries, as these countries face relatively high MFN rates and tariff 
escalation. 
The structure of this paper is as follows. The second chapter describes the 
Community's trade relations with developing countries, both in qualitative and 
quantitative terms. This chapter serves basically as a background chapter. The third 
chapter analyses the Community's GSP scheme as it has evolved during the eighties. 
Some conclusions are summarised in the last chapter, chapter 4. 
1/ G. Karsenty and S. Laird, The generalised system of preferences; a quantitat­
ive assessment of the direct trade effects and of policy options, Discussion paoers 
no. 18, UNCTAD, Geneva, 1986. 
CHAPTER 2: THE GSP COUNTRIES AND EC TRADE 
I . T H E 
PYRAMID EC's TRADE 
OF PRIVILEGES POLICY TOWARDS DEVELOPING COUNTRIES: THE 
The European Community subscribes to the fundamental GATT 
principle of M F N treatment whereby countries cannot discriminate 
between countries in their trade policies. Yet, by virtue of 
other GATT-accepted principles such as the "enabling clause", the 
EC does grant preferential treatment both to groupings of 
industrialized countries with whom it has free trade area 
agreements (namely, EFTA) and to most developing countries as 
well. 
Yet, the preferential treatment towards LDCs is not uniform. On 
the contrary, depending on historical and geo-strategic factors, 
the treatment is "more preferential" in some cases than in 
others. More precisely, an order of preference often called a 
"pyramid of privileges" can be distinguished as follows: 
1 ACP countries 
The Lome agcÊÊBîSÛÎ between the EC and most of the countries of 
Africa, the Caribbean and the Pacific (a total of 69 since Lome 
IU) grants to those countries trajgÊ_fiEÊfër.ÊD£ÊS that virtually 
allow for duty-free entry of industrial exports without any 
quantitative limitations. Imports of agricultural products ara 
virtually duty free as well and, within some quantitative limits 
and calendar restrictions, they benefit from reductions and 
suspensions in their variable levies; furthermore, sugar and beef 
have a secured market access at favorable EC prices. The EC's 
relationship with this group of countries, which includes the 
largest number of Least Developed Countries, is the most 
developed and privileged among those with LDCs. 
2 . Mediterranean countries 
Within a global framework common to all the various countries of 
Southern Europe (Cyprus, Malta, Turkey and Yugoslavia) and the 
Southern (Algeria, Egypt, Morocco, Tunisia) and Eastern 
Mediterranean (Israel, Jordan, Lebanon, Syria) the EC has 
economic and commercial bilateral ag.reem.ents of various kinds 
(cooperation, association, customs unions, etc) with each of 
those countries providing for financial and technical aid (1) and 
granting important trade_p.references for their exports to the EC. 
1. Including access to European Investment Bank loans from 
which the ACP and Mediterranean countries ara the only non-EC 
countries to benefit 
The extent of the trade preferences varies with the countries: 
they tend to below those granted to ACP countries but in many 
cases, for many countries and for many products they allow for 
duty-free entry of industrial goods subject, some times, to 
tariff quotas or voluntary export restrains. 
3 . The GSP beneficiary countries. 
By virtue of its GSP scheme, the EC y.ûilite.r.a.lly., i.e., without 
the mediation of a Treaty or formal agreement and without 
involving reciprocity, grants a series of fleDgr alizjjd <in the 
sense they are extended, in principle (2), to all LDCs) duty 
reductions for imports originating from LDCs. The granting of 
these reductions is made on a year-to-year basis but within a 
scheme whose structure has been established until now for ten-
year per i ods (3). 
To the extent that GSP concessions are, as a rule, granted to all 
developing countries, all LDCs are in a sense "GSP countries". 
However, because the preferential treatment from the GSP involves 
concessions that are below those granted by the Lome Convention 
and the Mediterranean agreements, the only countries that 
effectively make use of the GSP scheme are the non-Mediterranean 
Asian countries and the Latin American countries. These 
countries are the main focus of this paper and throughout the 
remainder of it they are alternatively referred to as "GSP 
beneficiaries" or "GSP beneficiary countries". 
Regarding semi-manufactu 
products most of them enj 
importation is duty-fre 
ceilings and quotas. How 
well as rules of o 
complexities tend to limi 
actually received. F 
implemented a more form 
differentiation so that 
competitiveness, they are 
with a gradual limitation red (i nclud 
oy GSP treat 
e for amou 
ever, these 
r i g i n r e q u i 
t the extent 
urthermore, 
al approach 
after countr 
faced, on 
of their pr i ng mi ni ng 
ment and, 
nts not 
quanti tat i 
rements a 
to which 
since 1 
concerni 
i es reach 
a product 
eferenti al ) and manuf 
as a result 
exceedi ng 
ve restri et 
n d a d m i n i s 
GSP benef 
986 the 
ng graduât 
a certai n 1 
-by-product 
treatment . actured 
, thei r 
certai n 
ions as 
trati ve 
its are 
EC has 
ion and 
e v e 1 of 
basis, 
With respect to textiles, their treatment and concessions arz 
different from those affecting the other industrial products. 
Their importation also benefits from preferential treatment but 
2. However, there are two significant exceptions to this 
principle: Korea and Taiwan. Korea, although formally a GSP 
beneficiary, has been explicitly suspended since 19 88, and on a 
temporal1 y basis, from enjoying the preferences of the system. On 
the other hand, Taiwan, because it does not belong to the UN 
organizations, has never been granted GSP treatment. 
The periods referred to are 1971-1980 and 1981-1990 
s 
within the context of tariff quotas, some of which are, al1ocated 
by Member State; furthermore, this preferential treatment is 
dependent upon potential beneficiary countries having concluded 
export-restrain agreements within the framework of the Multifibre 
Arrangement. 
With some 
accords, t 
agreements 
barri ers a 
import b a 
facilitate 
Most of t 
of them ar 
the EC ha 
the Andean 
Latin Ame 
(Banglades 
countri es . 
with d e v e I 
the Mul ti f of th 
he EC 
of 
re con 
rri er 
and p 
hese a 
e with 
s c o m m 
Group 
ri can 
h , C h i 
A s 
o p i n g 
i bre A ese 
al so 
a no 
cerne 
conc 
romot 
greem 
gro 
erci a 
, the 
(Me 
na, 
econd 
count 
rr ang countr 
has va 
n-EEêf 
d. W 
essi on 
e expo 
ents 
ups of 
1 and 
Cent 
xi co, 
Indi a, 
type 
ries i 
e m e n t i es o 
ri ous 
ÊEÊBt 
hi 1 e 
s, t 
rts 
are w 
cou 
coope 
rai 
Braz 
Pak 
of 
s tha 
al rea utsi 
tra 
iJl 
thés 
hey 
from 
ith 
ntri 
rati 
Amer 
il', 
i sta 
trad 
t of 
dy m de the 
de and 
char a 
e agr 
norma 
those 
i ndi vi 
es i ns 
on agr 
i c a C 
Ur ug 
n, Sr 
e agre 
those 
enti on Lome 
coo 
et er 
eemen 
lly i 
cou 
dual 
tead . 
eemen 
o m m o n 
uay, 
i La 
e m e n t 
unde 
ed ab and M 
perati 
as f 
ts do 
nclude 
ntri es 
countr 
Mor 
ts wi t 
Mark 
etc. ) 
nka, 
s sign 
r the 
ove . edit 
on b 
ar a 
not 
me a 
to 
i es 
e pr 
h th 
et 
an 
Y erne 
ed b 
f r am erra 
i 1 at 
s i m 
i nv 
sure 
the 
but 
eci s 
e AS 
and 
d A 
n, e 
y th 
ewor nean 
er al 
port 
ol ve 
s to 
EC. 
some 
ely, 
EAN, 
some 
si an 
te. ) 
e EC 
k of 
II. The EC'S TRADE WITH GSP BENEFICIARY COUNTRIES 
While GSP benefits are granted to LDCs in general, not all of 
them apply and receive those benefits. For 1990, 133 countries 
and 25 territories are eligible for GSP benefits (4). 
However, not all of these eligible countries always apply for or 
utilize the GSP benefits to which they are entitled. Indeed, 
because the Mediterranean and ACP countries often receive a 
better treatment under their bilateral agreements than under the 
GSP, they choose to apply for GSP benefits only for some products 
or in some instances. Still, these countries retain their 
entitlement to GSP treatment and have the choice to apply for 
those benefits. 
Other countries do not have that choice and those are the GSP 
beneficiarles in strictu sensu. For the purpose of this paper, 
"GSP beneficiary countries" covers those countries that are not 
eligible for any other preferential treatment and apply for and 
effectively receive GSP benefits. For 1988, the number of these 
4 . Included in this number are Korea, because its 
preferences have been only suspended. Also included, ave Hungary 
and Poland, two countries that for the first time have been 
brought into the scheme. However, both of these countries are 
excluded from the preferences for steel products. For a complete 
list of eligible countries, consult the Qffiçial_JournaJ___of_the 
£uroee£Q_Çommunitigs, L383/89. 
countries was 56 (5): of these, 20 countries were in th-e American 
continent, 21 in South and South-East Asia and 10 in the Middle 
East. 
l^_lDÎ2ortan£ê_of-GSE-bênÊfi£iaEiÊ§i_ÊXfiôE£S_to„î;i3e-£Ç 
GSP beneficiaries' exports to the EC accounted for ECU 83 billion 
in 1988. As shown in Table I below, these exports represented 
more than one fifth of all EC imports and about 70% of all EC 
imports from developing countries. It will be noted that the 
share of both developing countries in general and GSP 
beneficiaries in particular fell markedly between 1981 and 1988. 
This is because many of the oi1-exporting developing countries 
are included in the GSP and the decline in the price of oil 
during the 1980s is the main . factor behind the fall in the 
relative importance of GSP beneficiaries' exports in total EC 
imports. Indeed, when oil is excluded from both total EC imports 
and EC imports from GSP countries, the share of the latter in the 
former appears to have remained stable during the 1980s at 18-20% 
TABLE I 
GEOGRAPHICAL STRUCTURE OF 
(i n per cent) EC IMPORTS 
1981 1984 1988 
Industrial countries 
State tradi ng count. 
Developing countries 
Of which: 
ACP 
Medi t. basi n 
GSP benef. 
GSP benef. excl fuel s 48 51 62 
8 10 8 
44 39 30 
6 7 4 
9 10 8 
34 28 21 
18 20 18 
Note: For 1981, figures correspond to EC-10. For the other 
years, to EC-12. The sum of imports from the various developing 
country groupings exceed total imports from developing countries 
due to a certain overlapping between country groupings. 
Source: Eurostat 
The complete listing of these countries is in Appendix I 
2i_ÊyQlyti<2n„of_SêÊ«bëûÊfi£iiEiÊëi_ÊXE2E£ê-to_thê_EC 
GSP exports to the EC during the 1980s have fluctuated in line 
with world exports to the EC which have also fluctuated during 
that period. This partly reflects the evolution of economic 
activity in the Community. The decline in economic growth in the 
mid-1980s resulted in a fall of both total exports, and LDCs' 
exports, to the EC. Its recovery in recent years has also 
resulted in an important recovery of global exports, as well as 
exports from LDCs to the EC. 
As Table II shows, exports from LDCs have performed less well 
during the 1980s than have the exports from industrialized 
countries. As already noted, the decline in the prices of fuels 
and other primary commodities which LDCs export, helps explain 
this development. As shown in Table II, GSP beneficiaries 
performed below the LDCs* average during the early part of the 
1980s, about average in the middle of the 1980s and above average 
in the late 1980s. Yet, when fuels are excluded from the 
analysis, exports from the GSP beneficiaries to the EC appear to 
have grown well above the LDCs' average throughout the whole past 
decade. 
TABLE II 
AUERAGE OF ANNUAL GROWTH RATES OF EC IMPORTS 
(in value terms, in per cent) 
1981 
Industrial countries 
State trading count. 
Developing countries 
Of which: 
ACP 
Medit. basin 
GSP benef. 
G 5 P benef. e x c I fuels 1-83 1984-86 1986-8 
7 0 10 
13 -13 5 
-3 -14 4 
-9 -13 -5 
11 -12 3 
-5 -14 2 
11 0 8 
TOTAL 
Note: The growth rate for 1983-84 is not given in the table 
because 19EM-83 figures correspond to EC-10 while those for the 
other years correspond to EC-12 
Source: Eurostat 
p 
^^--eoBîEosition.of.ssp^bÊDgficiâEiÊëi-tEâdÊ.yitb-tbÊ-ÊÇ 
As pointed out before and as shown in Table III below, fuels 
represent a major component of EC imports from GSP countries. 
Indeed, given the fall in the value of oil exports, their share 
in total exports from GSP beneficiary countries to the EC has 
declined spectacularly from about two thirds to about one 
quarter. Meanwhile, the share of textiles has doubled from its 
1981 level and the other industrial products' share has risen to 
40% . 
TABLE III 
STRUCTURE OF EC IMPORTS FROM GSP BENEFICIARY COUNTRIES 
(i n per cent) 
1981 1984 1988 
Food and agriculture 
Fuels 
Te x t i 1 es 
Other i nd. products 
(inc. mining) 11 17 20 
65 50 24 
7 9 14 
16 23 40 
TOTAL 100 100 100 
Source: Eurostat 
However, the increasing importance of textiles and other 
industrial products in GSP countries exports to the EC is not 
just the result of the decline in the importance of oil trade. 
As shown in Table Iv" below, exports of industrial products have 
expanded more vigorously than total GSP countries' exports to the 
EC. 
TABLE IV 
AVERAGE OF ANNUAL GROWTH RATES OF EC IMPORTS 
FROM GSP BENEFICIARY COUNTRIES 
(in per cent) 
Food and agriculture 
Fuels 
Texti I es 
Other ind. products 
(inc. mining) 
TOTAL 
TOTAL LESS FUELS 1981-83 1984-86 1986-88 
10 -5 1 
-15 -27 -12 
6 3 9 
11 2 14 
-5 -13 2 
11 0 8 
Note: As for the absence of growth rates for 1983-84, see note to 
T a b I e 111 
Source : E urostat 
10 
Chapter 3: The Community's GSP scheme. 
Introduction^ 
Following the above general analysis of trade flows between the GSP countries 
and the Community, this chapter reviews the Community's GSP scheme in some detail. 
As much as possible emphasis will be given to quantitative evidence. The first part 
deals with trade and benefit coverage. It describes the trade regime faced by GSP 
countries exporting to the Community. The second part analyses the GSP scheme from 
a product group point of view. As there are major differences between product groups, 
this is relevant in view of the revision of the scheme. The third part analyses the 
GSP scheme from a country point of view. Which countries have been the main 
beneficiaries of the scheme, and what can be said about the distribution of GSP benefits 
between low and high income countries, are some of the questions which will be 
answered. Lastly, a comparison will also be made between the Community's preferential 
trade arrangements with on the one hand the GSP countries and on the other the 
ACP and Mediterranean countries. 
Trade and benefit coverage. 
This section describes briefly what part of trade is actually covered by the 
GSP scheme. 
Trade from GSP beneficiaries can be roughly divided into the following categories: 
Firstly, trade which enters the Community duty free anyway, because the MFN rate 
is set at zero. Secondly, trade that is specifically excluded from the GSP scheme. This 
concerns primarily agricultural goods and a number of industrial goods. Thirdly, 
imports that fall or are covered under the GSP scheme, of which in turn a part actually 
receives preferential treatment 2/. The table below presents the details.^-^ 
1/ The analysis of the GSP scheme is severely hampered by lack of data. 
Although it is expected that the Statistical Office of the European Communities 
(EUROSTAT) will make available additional data, the present analysis is based on 
the regularly produced statistics. These however do not allow an analysis of the 
degree of preferences extended to eligible countries. Note also that starting from 
1988 South Korea has been excluded from the GSP scheme; this is taken into 
account by the statistics presented in this chapter. 
2/ Note that in what follows GSP covered trade will also be referred to as GSP 
eligible trade. GSP benefits stand for trade that has actually received preferential 
treatment. 
11 
Table 1: Composition EC imports from GSP countries by import regime (in percentages). 
MFN zero 
dqty 
73.6 
69.1 
64.0 
58.5 
55.8 
45.2 
42.7 
39.4 Not covered 
by GSP 
6.1 
7.7 
10.1 
10.7 
11.3 
18.0 
13.0 
13.8 Covered 
by GSP 
20.3 
23.2 
25.8 
30.8 
33.0 
36.8 
44.3 
46.7 1981 
1982 
1983 
1984 
1985 
1986 
1987 
1988 
Source: Estimates Commission services. 
The rapidly declining share of duty free imports from GSP beneficiaries can be 
attributed to the fall in oil prices and exchange rate movements between the ECU and 
the US dollar. It does therefore not represent a tightening of the import regime. The 
share of non-covered GSP imports provides an idea about the magnitude of the 
exclusions from the system. Non-covered imports increase up to 1986, when they 
amounted to 18 percent of the total, this largely being a reflection of the decreasing 
share of MFN zero duty imports, After 1986 the share of non-covered imports decreases. 
This latter decrease can probably be attributed to the review of the scheme which 
took place in 1986. What matters is the relationship between the non-covered part and 
the covered part of the imports. This is shown in the next table. 
Table 2: Coverage of GSP trade (in percentages). 
Share sensitive products.-
(1) 
1981 
1982 
1983 
1984 
1985 
1986 
1987 
1988 Coverage 
ratio 
(2) 
73.2 
72.3 
68.3 
71.3 
71.5 
64.6 
73.7 
77.2 Benefit 
ratio 
(3) 
29.2 
28.7 
27.6 
29.9 
32.7 
24t5 
30.3 
31.3 in GSP 
covered 
(4) 
62.1 
62.4 
61.2 
62.3 
64.8 
61.7 
59.1 
55.7 in GSP 
received 
(5) 
51.3 
52.8 
54.4 
56.9 
62.1 
55.0 
48.8 
45.5 Ratio 
(4)/(5) 
(6) 
120.9 
118.0 
112.6 
109.5 
104.3 
112.2 
121.2 
122.3 
Source: Commission services 
12 
The second column shows the coverage ratio, that is that part of dutiable EC 
imports originating in GSP countries that falls under the GSP scheme. In other words, 
it shows that part of imports from eligible countries, which in principle could benefit 
from preferential treatment. While the data is fairly comparable over the period shown, 
it should be borne in mind that from 1987 onwards it no longer includes imports in 
product categories from countries whose exports have been graduated /excluded from 
the scheme. As the data shows, the coverage ratio is fairly stable over time. The 
coverage of the scheme is fairly comprehensive, about 70 percent of all imports from 
eligible countries qualify in principle for preferential treatment. 
Quota/ceilings, but also nonfulfilment of administrative requirements and/or 
non-compliance with rules of origin requirements, cause a much lower actual utilisation 
of the GSP benefits. This is shown in the third column of table 2, the benefit ratio, 
here defined as that part of dutiable imports from GSP countries that actually benefits 
from GSP preferential treatment. The benefit ratio peaks in 1985, after which it falls 
to a level of about 31 percent in 1988. No clear trend can be discerned. Moreover, 
the actual reasons for the movements in the benefit ratio are hard to identify at this 
level of aggregation. Changes in product composition, price movements, and changes 
in the administration of the regime are all factors which might influence the benefit 
ratio. 
The fourth and fifth columns of the table deal with sensitive goods. Column 4 
shows the share of sensitive goods in total eligible GSP imports vf while the fifth 
column presents the share of sensitive goods in GSP imports which have actually 
received GSP benefits. The high share of the sensitive products is striking; it amounts 
to about 60 percent of covered GSP imports, but it has been declining since 1985, due 
to the policy of differentiation and the exclusion of Korea from the scheme in 1988. 
As for actual GSP benefits, the share of sensitive goods is consistently lower compared 
to covered imports; this confirms that for sensitive products it is generally more 
difficult to obtain preferential treatment. The last column of the table provides an 
idea about the extent to which it is more difficult to obtain preferential treatment for 
sensitive products. It shows the ratio of the two columns (the columns 4 and 5) 
multiplied by 100. A ratio of 100 would imply that sensitive and non-sensitive products 
would have an equal probability of receiving actually GSP benefits. As mentioned this 
is not the case; in the first half of the eighties the ratio shows a downward trend 
up to 1985. From 1986 onwards it rises again, indicating that it has become relatively 
more difficult to benefit from preferential treatment for sensitive goods. 
1/ The definition of sensitive goods is a rather broad one. It includes goods 
which are subject to some form of surveillance. This can be either quotas or ceil­
ings, but also mere surveillance. This definition is in accordance with the practice 
applied in the compilation of GSP statistics. 
13 
IMPACT OF GSP SYSTEM IN 1 938 
Dutiobie imports 
Not covered 
m 1001 
Covered 
\ 
/(zU 
5ef*sitive ensitive For 1988 the impact of the GSP 
system on imports from GSP countries 
is summarised in the chart on the right. 
Starting from the total dutiable imports 
from GSP countries (100%), a distinction 
is made between not-covered (22.8%) and 
covered imports (77.2%). The covered 
part of imports are in turn broken down 
by sensitive (43.0%) and non-sensitive 
products (34.2). For each of these two 
groups the bottomline indicates the 
distribution between that part of 
sensitive and non-sensitive products respectively which" did or did not benefit from 
preferential treatment. It shows clearly that a much smaller part of the sensitive 
product benefited from preferential treatment compared to the non-sensitive products; 
even of the non-sensitive products only 50 percent benefited actually from preferential 
treatment. Benef^J ^efited Bene Nx>n—s 
IE 
efited \Not / r efited 
DU HU GZ3 ŒZ3 
14 
Coverage and benefits by product groups. 
This section reviews the coverage of the Community GSP scheme by product 
groups. Four product groups are distinguished, agriculture, textile products (comprising 
MF A, non-MFA, jute and coir), industrial products and petroleum products. Table 3 
presents the details. 
Table 3: Distribution GSP imports, covered imports and imports with actual preferential 
treatment by product groups (in percentages) 
1981 
1982 
1983 
1984 
1985 
1986 
1987 
1988 imports 
covered 
received 
imports 
covered 
received 
imports 
covered 
received 
imports 
covered 
received 
imports 
covered 
received 
imports 
covered 
received 
imports 
covered 
received 
imports 
covered 
received Agriculture 
11.2 
12.3 
18.2 
12.8 
12.7 
18.4 
15.1 
13.3 
19,0 
16.8 
13.0 
17.3 
17.7 
12.1 
15,9 
20.3 
123 
18.3 
17.4 
16.3 
25.1 
19.6 
15.9 
26.0 Textiles 
7.0 
25.5 
9.8 
7.7 
24.8 
9.8 
8.7 
23.7 
10.8 
8.9 
22.8 
9.0 
9.4 
21,7 
8.6 
12.6 
24.8 
11.3 
14.3 
24.2 
10.4 
14.5 
24.8 
13.5 Other 
industrial 
16.1 
62.2 
72.0 
18.1 
47.6 
42.6 
22.2 
48.3 
41.8 
22.7 
46.2 
40.5 
24.2 
45.9 
39.0 
31.7 
52.5 
48.3 
35.3 
51.3 
47.4 
39.7 
49.6 
49.8 Petroleum 
products 
64.9 
n.a.s/ 
n.a. 
60.3 
14.9 
29.2 
51.9 
14.7 
28.3 
50.3 
18.0 
33.1 
47.6 
20.3 
36.5 
33.1 
10.2 
21.7 
30.9 
8.2 
17.0 
24.4 
10.1 
12.1 Total imports 
(mln ECU) 
21470.8 
8063.1 
23508.5 
8863.9 
25048.4 
9429.1 
31385.0 
12472.1 
33999.8 
14724.7 
31574.5 
11289.1 
38748.3 
14998.7 
38324.4 
15538.5 
a/ Not separately available, included under other industrial products. The 1981 
data pertaining to industrial products are therefore not comparable with those 
for later years. 
Source: EUROSTAT 
Table 3 shows in the first place the distribution of total imports from GSP 
countries by main product categories. Price- and exchange rate movements, as well 
as real changes in the composition of imports from GSP countries have caused a 
15 
substantial shift in the product composition of imports from GSP countries. In the 
early eighties about two thirds of total imports from GSP countries consisted of oil 
and oil products. In 1988 this share was reduced to only 24.4 percent. Simultaneously, 
the shares of textiles and other industrial products has increased, and combined these 
imports account now for almost 55 percent of total imports from GSP countries. 
Due to lack of data, it is not possible to show the share of MFN zero duty 
imports in each of the distinguished product categories for each of the years; this, 
in turn, would allow the calculation of coverage- and benefit ratio's similar to one's 
shown earlier. Yet, on the basis of 1987 data it is known that the coverage ratio, as 
defined already, varies considerably from product group to product group. The coverage 
ratio amounted in that year to 57 percent for agricultural goods, 84 percent for textiles 
and 78 percent for industrial goods, including petroleum products. Consequently, there 
appears to exists an inverse relationship between the coverage ratio and the distribution 
of GSP benefits. Product groups with a low coverage ratio have a relatively high share 
in the benefits, product groups with a high coverage ratio have a relatively lov: share 
in the benefits. Therefore, agriculture products have a relatively low coverage, but 
combine this with a relatively high share in benefits in relation to its share in covered 
imports; textile products have a high coverage ratio, but a relatively low share in 
benefits. Industrial products, including petroleum products, possess an intermediate 
position. To this should however be added that in the case of agricultural goods the 
benefits are mostly extended in the form of a duty reduction, rather than a duty 
exemption, which is the case for industrial products. This duty exemption amounts to 
as much as about 14 percent in the case of textiles. 
Another presentation of the finding that the GSP benefits across product groups 
are not distributed in accordance with their respective shares in eligible imports is 
shown in the table below. This table presents for each of the product groups the 
share of GSP covered imports which actually received GSP preferential treatment. 
16 
Table 4: Share of GSP covered imports which actually received GSP preferential 
treatment, (in percentages) 
1981 
1982 
1983 
1984 
1985 
1986 
1987 
1988 Agriculture 
55.8 
54.5 
53.8 
53.0 
56.9 
53.7 
59.6 
66.3 Textiles 
14.5 
15.0 
17.2 
15.7 
17.1 
16.3 
16.7 
22.1 Other 
industrial 
43.4 
33.7 
32.6 
34.9 
36.9 
32.9 
35.8 
39.7 Petroleum 
products 
n.a.^ 
73.8 
72.4 
73.0 
77.7 
75.8 
80.5 
48.6 
a/ Not separately available, included under other industrial products. The 1981 
data pertaining to industrial products are therefore not comparable with those 
for later years. 
Consistent with the observation above, agricultural products once included in 
the system stand a much higher chance of receiving preferential treatment. About 60 
percent of eligible GSP agricultural imports, and even almost two thirds in 1988, 
actually received preferential treatment. In the case of textiles it is only 20 percent 
of covered imports which actually received preferential treatment. Industrial products 
and petroleum exports are positioned in between agriculture and textiles. 
Coverage and benefits by countries. 
This section reviews the distribution of the coverage and benefits of the system 
by eligible countries. It consists of two parts; the first part identifies the top 10 
beneficiaries of the scheme during the eighties. The second part analyses the distribution 
of benefits by income level of the beneficiaries. This last analysis is particularly 
relevant in view of the contemplated differentiation of beneficiary countries. 
It is often argued that only a limited number of countries have really benefited 
from the GSP scheme. Obviously, countries which develop the capability to produce 
for the world market stand a much better chance to benefit from preferential treatment 
under the GSP scheme. An identification of the main beneficiaries of the GSP scheme 
over time shows that there has been considerable changes. Firstly, comparing 1981, 
1985 and 1988, as shown in table 5, it can be seen that OPEC countries have almost 
completely disappeared from the list of top ten beneficiaries. In terms of benefits, 
there has been a shift to countries producing manufactures. Secondly, differentiation, 
formally incorporated in the Community's GSP scheme in 1986 was in fact already 
practiced before that year. In this respect it is interesting to compare the ranking 
of the countries with respect to GSP trade coverage and GSP trade benefits. It can 
17 
be seen that for oil exporting countries the scheme has been particularly attractive; 
most oil exporting countries combine a low share in trade covered with a high share 
in GSP benefits, e.g. Kux-;ait, Venezuela. The scheme has therefore been biased in 
favour of oil products. Furthermore, for countries like Hong Kong, Singapore and 
Korea their ranking in terms of benefits has always been considerably lower than 
their ranking in terms of covered trade, implying that these countries have been less 
successful in actually obtaining preferential treatment due to quota, ceilings, rules of 
origin etc. 
Table 5: Share top ten beneficiaries in total GSP trade, 1981, 1985, 1988. 
1981 
Romania 
Brazil 
Venezuela 
Hongkong 
China 
India 
South Korea 
Saudi Arabia 
Malaysia 
Philippines 
Total top ten Share in 
covered 
tråde 
6.9 
7.9 
3.4 
17.2 
5.9 
6.4 
10.7 
4.0 
3.9 
3.1 
69.4 
1988 
China 
Brazil 
India 
Thailand 
Hongkong 
Romania 
Indonesia 
Kuwait 
Singapore 
Malaysia Share in 
GSP 
benefits 
9.9 
9.2 
7.6 
7.3 
7.3 
7.2 
7.0 
4.7 
4.6 
4.3 
69.1 1985 
Kuwait 
Brazil 
Romania 
India 
Venezuela 
South Korea 
China 
Hongkong 
Saudi Arabia 
Malaysia 
Total top ten 
Share in 
covered 
tråde 
13.1 
10.0 
5.8 
4.8 
13.2 
3.6 
3.4 
2.7 
7.0 
3.8 Share in 
covered 
trade 
5.1 
8.7 
5.9 
5.3 
3.0 
9.2 
6.7 
13.1 
3.9 
4.1 
64.9 
Share in 
GSP 
benefits 
13.8 
13. S 
9.3 
6.3 
5.6 
4.6 
4.3 
4.1 
3.9 
3.9 Share in 
GSP 
benefits 
10.6 
9.3 
8.4 
6.7 
6.4 
6.0 
6.0 
5.3 
4.5 
4.4 
67.5 
Total top ten 67.3 69.5 
Looking at the distribution of benefits in 1988, it is interesting to observe that 
China has become the main beneficiary of the Community's GSP scheme, just ahead of 
Brazil; Braril has however a considerably lower share in GSP covered trade, implying 
18 
that the system is more favourable to China. Asian countries dominate; seven out of 
the top beneficiaries are located in Asia. The position of India is also noteworthy; it 
has a relatively low share in GSP covered trade compared to its share in GSP benefits. 
Lastly, the ASEAN countries combined are also one of the main beneficiaries of the 
scheme. 
As differentiation is one of the policy objectives currently investigated, it is 
interesting to find out as to whether the current scheme already differentiates among 
groups of countries classified by their income level. For this purpose table 6 has 
been compiled, which shows for four income groups the coverage- and the benefit 
ratio, as well as the share in covered imports which actually received GSP benefits. 
The classification of countries is reproduced in appendix II, and is taken from the 
1989 World Development Report. 
Table 6: Coverage and benefit ratio by income group 
Low Lower 
middle Upper 
middle High 
Coverage ratio ^ 
1981 
1983 
1985 
1987 
1988 80.8 54.7 
90.0 54.2 
86.7 55.3 
94.3 74.2 
89.3 74.7 76.3 
66.6 
66.9 
68.6 
60.1 101.5 
90.0 
101.5 
S7.9 
93.0 
Benefit ratio 
1981 
1983 
1985 
1987 
1988 38.6 29.0 
40.4 29.8 
43.0 29.2 
42.5 39.3 
44.9 39.2 28.4 
23.0 
28.1 
23.6 
24.1 23.9 
26.0 
37.6 
26.0 
21.8 
Benefits as a percentage of covered trade 
1981 
1983 
1385 
X „.> '-J i 
1988 47.8 
44.8 
49.6 
44.9 
50.3 53.0 
54.9 
s:'ï.s 
52.9 
52.5 37.3 
34.5 
41.9 
34.4 
40.1 23.6 
28.8 
37.1 
29.6 
23.4 
Note that a coverage ratio in excess of 100 percent i: 
of MFN zero duty products U\ che GSP scheme. caused by the inclusion 
19 
As for the coverage ratio, it is clear that both low- and high income countries 
have a fairly comprehensive coverage. The coverage r d.o is the lowest for the 
upper-middle income countries. Consequently, the lower- and the upper middle income 
countries appear to have the highest interest in an extension of the coverage of the 
scheme. As for the benefit ratio, that is that part of dutiable imports which actually 
receives preferential treatment, there has always been a tendency that the higher the 
level of income, the lower the benefit ratio. The sharp fall of the benefit ratio for the 
high income countries and to a lesser extent for the upper-middle income countries 
can be attributed to the policy of differentiation formally adopted after 1985. 
Differentiation is also clear from the bottom of table 6, which shows the GSP 
benefits expressed as a percentage of covered trade, being, in fact, the ratio of the 
benefit- and coverage ratio. Both for low and lower middle income countries this ratio 
is in excess of 50 percent; for upper-middle and higher income couafcries this ratio 
is substantial lower, while for the latter group of countries it shows a strong decline 
after 1985. 
The position of the least developed countries is somewhat hiddden in the above 
table. These countries, with a single exception belonging to the group of low income 
countries, merit however separate attention. This is particularly so because to the 
group of low income countries belong such countries as China, India, Pakistan and 
Indonesia which are important beneficiaries from the GS scheme (compare table 5). 
The position of the least developed countries can be gauged from the table below, 
which shows, quite similar to table 6, the coverage- the benefit ratio and the GSP 
benefits expressed as a percentage of covered trade. 
Table 7: Coverage and benefit ratio of the least developed countries. 
1981 1983 1985 1987 1988 
Coverage ratio 
Benefit ratio 
Benefits as a percentage of revered 
trade 
Table 7 shows indeed that the least developed countries have benefited from a 
relatively more generous treatment of their imports in the Community. Both the coverage-
and the benefit ratio are cor..v.iderably higher, when coraucw^d with those of the group 
of low income countries show:; in table 6. Furthermore, «t * he end of the eighth, the 
coverage of the imports from the least developed countrw: was almost complex., with 
the benefit ratio standing at about 60 percent, almost w.; ,e as high as for ail GSP 
eligible countries combined (see table 2). The large gap between on the one han the 
benefit ratio of the least developed countries and on the other ail GSF countries 
combined implies, of course, a very small share of the least developed countries in 87.3 
53.7 
61.5 80.4 
48.0 
59.7 36,1 
51.3 
59.6 98.8 
G5.2 
66.0 94.9 
58.2 
61.4 
20 
total GSP imports. In fact, in 1988, imports from the least developed GSP countries 
amounted only to 1.1 percent of total imports from GSP countries, which in turn was 
equivalent to about 0.2 percent of total extra-EEC imports. 
From a trade policy point of view vis-a-vis developing countries it is interesting 
to compare the GSP countries with the group of ACP countries and the Mediterranean 
countries. Also the last two groups of countries benefit from preferential treatment 
in the Community market, which is generally of a more generous nature. For this 
purpose, the table below has been compiled. 
Table 8: The Community's preferential trade arrangements with developing countries 
in 1987. 
All LDCs 
ACP 
Mediterranean b/ 
GSP countries r'/ 
GSF - low 
GSP - lower middle 
GSP - upper middle 
GSP - high Imports 
100.0 
14.7 
10.5 
74.7 
10.5 
13.0 
34.5 
16.0 MFN = 0 
100.0 
19.4 
10.5 
70.1 
5.9 
11.9 
35.9 
16.0 Dutiable 
100.0 
11.3 
10.6 
78.1 
13.8 
13.9 
33.4 
16.0 Covered ** 
100.0 
13.7 
12.9 
73.4 
15.9 
12.5 
27.9 
17.1 Benefits87 
100.0 
24.9 
23.4 
51.7 
13.0 
12.0 
17.4 
9.2 
a/ In the case of the ACP and Mediterranean countries it has been assumed that 
all dutiable imports are covered by the preferential trade arrangement, as well 
as that these imports have actually received preferential treatment. This results 
in 2 slight upward bias in the shares of ACP and Mediterranean countries in 
covered and benefited trade. 
b/ Tunisia, Morocco, Algeria, Egypt, Libanon, Jordan , Syria. 
c/ Figures might not add up due to rounding. 
Table 8 confirms again the importance of GSP countries in total imports from 
developing countries. ACF countries account only for 14.7 percent in total imports 
from developing countries and Mediterranean countries for about 10 percent. ACP 
countries have a relatively high share in non-dutiable imports and their share in 
preferential imports is more than twice as high as could be expected on the basis of 
their share in dutiable imports. For Mediterranean countries this ratio is equally 
favourable. As was demonstrated before, the low income GSP countries are generally 
treated more favourably than the higher income countries, yet, as the table shows, 
compared to the ACP and Mediterranean countries, low income GSP countries benefit 
considerably less from preferential treatment. 
APPENDIX I 
LIST OF GSP BENEFICIARY COUNTRIES 
A F R I C A 
L i b y a 
AMERICA 
A . Central America 
Costa Rica 
El Salvador 
G u a t e m a i a 
Honduras 
Mexi co 
Ni caragua 
Panama 
B . Cari bbean Basin 
Cuba 
Dominican Repubiic 
Hai ti 
C. South America 
Argenti na 
Bol i v i a 
Brazi I 
Chile 
Colombia 
E c u a a o r 
Paraguay 
Peru 
Uruguay 
UenezueIa 
ASIA 
A. East Asia 
Hong Kong 
Korea 
hacao 
B. South-East A s i a 
Brunei 
I n d o n e s i a 
Kampuchea 
Laos 
Mala y s ia 
P h i I i p p i n e s 
Si ngapore 
Thai I and 
Ui etnam 
C. South Asia 
Afghanistan 
Bangladesh 
Bhutan 
Burma 
India 
Mald i u e s 
Nepal 
Pakistan 
Sri Lanka 
D. Middle East 
Saudi Arabia 
Bahrai n 
United Arab Em. 
Iran 
Iraq 
Kuwait 
Oman 
Quatar 
North Vem en 
South Yemen 
E. Central Asia 
China 
EUROPE 
Romani a 
Yugoslavi a 
OCEANIA 
Nauru 
<£3 
APPENDIX II 
LOW INCOME COUNTRIES 
GDP PER CAPITA LESS THAN $500 IN 1987 
AFGHANISTAN 
BANGLADESH 
BHUTAN 
BURMA 
CHINA HAITI 
INDIA 
INDONESIA 
KAMPUCHEA 
LAOS MALDIVES 
NEPAL 
PAKISTAN 
SRILANKA 
VIETNAM 
S.YEMEN 
LOWER MIDDLE INCOME COUNTRIES 
GDP PER CAPITA LESS THAN $2000 IN 1987 
BOLIVIA 
CHILE 
COLUMBIA 
COSTARICA 
CUBA 
EL SALVADOR EQUADOR 
GUATEMALA 
HONDURAS 
MALAYSIA 
MEXICO 
NICARAGUA PARAGUAY 
PERU 
PHILIPPINES 
DOMINICAN REP. 
SYRIA 
THAILAND 
N.YEMEN 
UPPER MIDDLE INCOME COUNTRIES 
GDP PER CAPITA LESS THAN $6000 IN 1987 
ARGENTINA 
BRAZIL 
IRAN 
IRAQ SOUTH KOREA 
LIBYA 
MACAO 
OMAN PANAMA 
ROMANIA 
URUGUAY 
VENEZUELA 
YUGOSLAVIA 
HIGH INCOME COUNTRIES 
GDP PER CAPITA MORE THAN $6000 IN 1987 
SAUDI ARABIA 
BAHRAIN 
BRUNEI UAE 
HONGKONG 
KUWAIT NAURU 
QUATAR 
SINGAPORE 

ANNEXE I I 
SPG 1990 - QUELQUES STATISTIQUES DE GESTION 
1 . Nombre de montants préférentiels administrés (Corée exclue) 
Bon nombre des préférences tarifaires généralisées sont assorties, en 
ce qui concerne de nombreux pays en vole de développement 
spécifiques, d'une limitation sur la quantité qui peut en bénéficier. 
Ces limitations prennent i a forme notamment de contingents 
tarifaires, de montants fixes et de plafonds tarifaires, et elles 
demandent un travail administratif de la part non seulement des Etats 
membres mais aussi des services de la Commission (XXI/A/2). 
Le nombre de ces montants préférentiels (la Corée exclue) figure ci-
dessous : 
Prodults industrlels 
Produi ts text iles 
Produi ts agr icoles 
- soumis a droits 
de douane 
- soumis a preleve-
ment 
Prodults CECA Montants fixes 
106 
10 
5 
8 
-Cont ingents 
-
373 
-
-
11 Plafonds 
135 
442 
6 
Epuisements connus au 31.3.90 
Pour les produits soumis à contingent tarifaire ou montant fixe, les 
administrations douanières des Etats membres procèdent à un tirage 
sur le montant concerné dès qu'elles reçoivent une demande de 
bénéfice dûment Justifiée. Les tirages continuent Jusqu'à épuisement 
du montant. 
Le nombre d'épuisements connus au 31.3.90 figure c i-dessous : 
Prodults Industrlels 49 
Produi ts text i les 94 
Produits agricoles 1 
TOTAL 144 
Parmi ces épuisements, 63 ont eu lieu le 3.1.1990 (c'est-à-dire dès 
le premier jour de leur disponibilité). 
- 2 -
Clauses de retour effectuées (seuls textiles) 
Les contingents tarifaires pour les produits textiles comportent deux 
tranches, dont une est préallouée comme quote-part initiale aux Etats 
membres pour leur gestion directe, et l'autre constitue une réserve 
communautaire gérée par les services de la Commission. Quand un Etat 
membre a épuisé sa quote-part initiale II tire sur la réserve. Dans 
le cas où une réserve est presque épuisé une clause de retour est 
prévue selon laquelle les Etats membres doivent reverser à la 
Commission les quantités éventuelles de leurs quotes-parts initiales 
qu'ils n'ont pas utilisées. Dans certains cas les reversements 
doivent se faire en deux étapes. 
Les clauses de retour effectuées Jusqu'au 31.3.90 peuvent se résumer 
comme su i t : 
Reversements 
à 1 étape Reversements 
à 2 étapes 
50 % solde TOTAL 
Janv1er 
févr1er 
mars 48 
10 
9 29 
6 
9 18 
1 
12 95 
17 
30 
Sélection de transactions traitées quotidiennement par les services 
tie la Commission 
Dans leur gestion des contingents tarifaires et montants fixes, les 
services de la Commission (XXI/A/2) procèdent chaque Jour à 
l'enregistrement et au traitement des communications des Etats 
membres. Ces communications ont trait notamment aux quantités à tirer 
ou à reverser sur les divers montants préférentiels. Pour chaque 
tirage ou reversement, une transaction doit être opérée sur le solde 
du montant préférentiel concerné. 
Le nombre de transactions traitées ainsi jusqu'au 31.3.90 peut se 
résumer comme suit (celles des 8.1.90, 19.1.90 et 6.2.90 ont été 
particulièrement nombreuses) : 
I 
8.1.90 
19.1.90 
6.2.90 
moyenne 
Jan-mars • • 
TI rages 
734 
1 049 
814 
167,8 " 
Revers. 
268 
146 
13,4 D i vers 
1 
3 
20,9 TOTAL 
734 
1 318 
963 
202,1 
3 -
5. Télex et telefax 
La gestion des montants fixes et plafonds a, jusqu'au 31.3.90, 
demandé l'Çrnvoi aux Etats membres des communications suivantes 
(envoyées par télex ou telefax selon les moyens de chaque 
Administration douanière) : 
- allocations Journalieres 
- epuisements 
- declenchement d'une 
clause de retour 
- rapports mensuels 
TOTAL Jan. 
18 
6 
13 
1 
38 fev. 
20 
13 
12 
1 
46 mars 
22 
13 
19 
1 
55 TOTAL 
60 
32 
44 
3 
139 
Chaque communication visée c i-dessus est envoyée à un nombre 
important de destinataires dans les Etats membres. Certains de ces 
telexes ont atteint une longueur de 10 mètres. 
En plus, de nombreuses communications sont échangées avec les Etats 
membres concernant la régularisation des années précédentes ainsi que 
la surveillance des plafonds tarifaires et bases de référence, et les 
rétablissements éventuels des droits de douane normaux. 
Coût d'administration SPG (ECUS) 
Mis à part le coût du personnel et des bureaux, le coût de la gestion 
du SPG résulte de l'utilisation de moyens informatiques et de 
télécommunications. Une estimation du coût annuel en ce qui concerne 
les services de la Commission (XXI/A/2) et un Etat membre, 
a produit les chiffres suivants (en ECUS): 
Frais d'ordinateur Té IécommunIca 11ons TOTAL 
XXI/A/2 
Républi que 
fédérale 
d'AIlemagne 18 750 
526 500 53 750 
223 500 72 500 
750 000 
Sur cette base le coût total de la gestion du SPG au niveau de 
Communauté pourrait être estimé à 3 million d'ECUS. 

Annexe 111 
Les r_è£Les_ d'origine 
A. Description des nèfles d'origine préférentielles actuelles 
1. Les règles d'origine applicables dans le cadre d'un régime 
préférentiel tel que le SPG fixent les conditions sous 
lesquelles les produits des pays bénéficiaires peuvent 
bénéficier du traitement préférentiel à 1'importation dans la 
Communauté^1). Un produit ne peut donc bénéficier des 
préférences prévues que s'il satisfait aux règles d'origine 
prévues dans le cadre de l'accord avec le(s) pays concerné(s) 
ou appliquées dans le cadre d'un régime autonome. 
2. Ces règles concernent notamment le degré et la nature des 
ouvraisons et des transformations requises pour obtenir 
l'origine d'un pays bénéficiaire du SPG lorsque des matières, 
pièces et composants importés d'autres pays sont utilisés dans 
la fabrication d'un produit. 
3. Dans le cadre des régimes préférentiels, l'origine est basée 
sur la notion de la transformation suffisante dans un pays (ou 
groupement de pays) particulier. La notion de "transformation 
suffisante" est définie selon la même approche 
systématique dans tous les accords et arrangements 
préférentiels conclus ou adoptés par la Communauté avec ou 
vis-à-vis de pays tiers. Cette notion se traduit par la règle 
générale du changement de position tarifaire, c'est-à-dire que 
le degré de transformation nécessaire pour obtenir un produit 
fini qui relève d'une position tarifaire différente de celle 
de chacune des matières non originaires utilisées, est 
considéré comme suffisant pour oonférer à ce produit le 
caractère originaire aux fins de l'application du traitement 
préférentiel. 
(1) Il ne faut pas confondre les règles d'origine préférentielles 
avec les règles d'origine non préférentielles, qui sont 
prévues à d'autres fins. 
'Cette règle générale est assortie, dans tous les accords et 
arrangements préférentiels, d'une liste d'exceptions qui 
indique les produits pour lesquels des conditions autres que 
cette règle de base ou, le cas échéant, supplémentaires à 
cette règle, doivent être remplies pour obtenir l'origine 
préférentielle. Dans le passé, les accords et arrangements 
visés comportaient deux listes, l'une reprenant les produits 
pour lesquels le changement de position tarifaire n'était pas 
suffisant pour conférer l'origine, l'autre reprenant les 
produits pour lesquels des ouvralsons et transformations ne 
résultant pas dans un changement de position tarifaire 
pouvaient néanmoins être considérées comme suffisantes. 
Lors de 1'introduction du système harmonisé, ces deux listes 
ont été combinées, ce qui constitue une simplification 
considérable pour l'utilisateur. 
Si cette liste de conditions différentes et/ou 
supplémentaires est "unique" dans le cadre de chacun des 
régimes préférentiels, elle varie cependant quelque peu entre 
les différents accords et arrangements. Les conditions 
prévues sont ainsi plus restrictives dans le cadre du régime 
autonome SPG que dans tous les accords négociés. Parmi les 
accords négociés, ces conditions sont plus généreuses pour les 
pays ACP et les PTOM. 
D'autres divergences entre les règles d'origine 
préférentielles apparaissent dans le texte des différents 
protocoles "origine" des accords préférentiels, notamment en 
ce qui concerne : 
une tolérance générale en matières originaires de pays 
tiers (ACP - PTOM) et 
les dispositions relatives au "cumul". De telles 
dispositions permettent à un pays bénéficiaire de 
préférences de traiter les produits originaires d'autres,• 
pays bien précisés (par exemple : membres d'un groupement 
régional) ou bien les opérations effectuées dans ces pays, 
comme si ces produits avaient été obtenus, ou ces 
opérations effectuées, dans le pays bénéficiaire en 
question (ACP - PTOM : cumul complet entre eux et avec la 
CEE; pays méditerranéens (autres que Maghreb) : cumul 
bilatéral CEE-pays concerné). 
A tous égards, cependant, les conditions que doivent 
satisfaire les pays SPG sont plus restrictives que celles que 
doivent satisfaire les autres pays en voie de développement. 
- 3 -
B. quelques aspects économiques des. règles, d'origine ££G 
7. L'objectif des règles d'origine préférentielles, basées sur 
la notion de la transformation suffisante dans, lfi pays 
bénéficiaire est d'encourager l'industrialisation des pays 
bénéficiaires du SPG, en subordonnant l'octroi du traitement 
préférentiel à la condition d'atteindre un certain degré de 
transformation. Cette condition est également nécessaire pour 
réserver ces préférences aux produits des pays concernés et 
pour éviter qu'elles ne s'appliquent à des produits dont le 
contenu est largement attribuable à d'autres pays. 
8. Ceci crée un certain dilemme, puisque d'une part le degré de 
transformation exigé doit être suffisamment élevé pour 
justifier l'application de la préférence prévue pour le pays 
bénéficiaire et pour encourager l'implantation dans ce pays de 
vraies industries de transformation (et non pas, par exemple, 
de simples entreprises d'assemblage de produits originaires de 
pays industrialisés); d'autre part, il faut tenir compte du 
fait que si les règles d'origine sont trop strictes, les pays 
concernés pourraient avoir beauooup de difficultés d'atteindre 
le degré de transformation Imposé et donc d'obtenir 
l'application des preferences. 
9. En outre, l'internationalisation croissante de la production 
va à 1'encontre de oertaines exigences relatives à la 
nécessité d'effectuer, dans un pays particulier, un certain 
degré de transformation et/ou certains types d'ouvralsons, et 
le rend nécessaire de reconsidérer le niveau et la nature de 
ces exigences. En effet, dans les années 1980, le taux de 
croissance des échanges mondiaux des biens manufacturés (5,4 % 
per annum) a excédé de 60 % le taux de croissance de la 
production mondiale (3,3 % p.a.). 
10 Par ailleurs, les règles d'origine sont identiques pour tous 
les pays SPG, ce qui comporte des désavantages pour les 
économies les moins puissantes, qui n'ont pas les mêmes 
possibilités de développer certaines industries et qui 
dépendent beaucoup plus sur le commerce extérieur. En 
conséquence, ces pays sont obligés d'importer d'autres pays 
certains composants de produits qu'ils envisagent d'exporter à 
la Communauté, et risquent de ne pas pouvoir satisfaire aux 
règles d'origine SPG et donc de bénéficier des préférences 
prévues. 
- 4 -
11 Pour d'autres pays en voie de développement, à savoir les pays 
ACP et les PTOK. certaines des règles d'origine sont 
effectivement moins restrictives que celles actuellement 
applicables aux pays SPG, y compris aux 9 PMA non ACP entre 
eux C Afghanistan, Bangladesh, Bhoutan, Laos, Maldives, 
Myanmar, Hepal, Yemen du Nord, Yemen du Sud). Cette 
divergence n'est guère compatible avec l'esprit de la 
coopération. 
12 S'il est difficile d'estimer avec précision l'impact des 
règles d'origine SPG, il est toutefois olair que ces règles 
doivent faire l'équilibre entre d'une part les exigences d'un 
instrument de politique commerciale et d'autre part, celles 
d'un outil de développement. Une tension existe entre 
l'imposition des règles d'origine restrictives cpii fixent un 
degré de transformation et, dans certains cas, un contenu en 
produits locaux, assez élevé, et les tendances actuelles de la 
production mondiale en faveur de la spécialisation accrue. 
C'est dans cette optique qu'une révision des règles d'origine 
SPG devrait être considérée. 
C. Orientations 
13 II conviendrait d'inclure la question des règles d'origine 
dans le débat relatif au nouveau schéma SPG pour les années 
90, sans préjudice de la procédure d'adoption des dispositions 
en question qui est réservée à la Commission. 
14 II est considéré que pour améliorer l'accès au marché 
communautaire des produits des pays SPG et particulièrement 
des PMA, il convient d'apporter certains assouplissements aux 
règles d'origine SPG. 
15 Aucune modification des dispositions SPG actuelles n'est 
envisagée en ce qui concerne : 
- les produits entièrement obtenus, c'est-à-dire des produits 
de la nature et les marchandises fabriquées à partir de 
tels produits sans aucun apport de produits importés; et 
- la substance des "notes explicatives". 
En conséquence, par exemple, 11 n'y aurait aucune modification 
des dispositions actuelles pour les produits de la pêche (sauf 
que le point 16 d) ci-après se réfère à tous 
produits). 
- 5 -
16 En détail, les modifications à examiner, pour tous les pays 
bénéficiaires SPG. seraient dans les domaines suivants : 
a) révision, en vue d'y apporter des améliorations, de la 
liste des opérations conférant l'origine qui remplacent, 
poux les produits concernés, la règle générale du 
changement de position tarifaire, visée au paragraphe 4 ci-
dessus . 
b) modification des notes introductives de la Liste pour 
introduire une tolérance en matière de l'utilisation de 
garnitures et accessoires en matières textiles; 
c) introduction de dispositions relatives au cumul (type 
"bilatéral") entre les produits originaires de la CEE et 
les produits du pays SPG concerné C "élément du pays 
donneur"); La substance de cette innovation devrait être 
de nature à comporter un avantage réel pour les pays SPG; 
d) les dispositions relatives au cumul régional (AHASE, MCAC, 
pacte andin) seraient inchangées. Toutefois, celles-ci 
pourraient être étendues à d'autres groupements régionaux 
tels que le cône sud (Argentine, Brésil,"Uruguay) , ALADI, 
SAABC pourvu qu'ils satisfassent aux conditions prévues 
(application entre membres du groupement des mêmes règles 
d'origine, infrastructure administrative suffisante pour 
permettre l'application des contrôles nécessaires ...). 
17 En ce. qui concerne les E2£A, en plus des améliorations visées 
ci-dessus en ce qui concerne tous les pays bénéficiaires du 
SPG, il est envisagé que ces pays bénéficieraient d'autres 
modifications telles que l'introduction d'une tolérance 
générale de 10* ainsi que d'une révision des dispositions 
relatives aux demandes de dérogations, pour prévoir que la 
Communauté "accède à toutes les demandes de dérogations des 
PMA bénéficiaires du SPG qui sont dûment justifiées et qui ne 
peuvent causer un grave préjudice à une industrie établie de 
la Communauté. 
- 6 -
Il convient de rappeler que la Communauté et les pays de 
l'AELE appliquent les mêmes règles d'origine dans le cadre de 
leurs différents sohémas SPG et que oe lien comporte des 
avantages importants pour les pays bénéficiaires SPG. Dès 
l'adoption d'une position commune, il sera donc nécessaire 
d'aborder avec les partenaires de l'AELE la question de la 
continuation de ce lien important. 

ISSN 0254-1459 
KOM (90) 329 endelig ud g. 
DOKUMENTER 
DA 02 il 
Katalognummer : CB-CO-90-347-DA-C 
ISBN 92-77-62385-3 
SALGSPRIS til og med 30 sider: 3,50 ECU for hver 10 sider derudover: 1,25 ECU 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg