MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

om det europæiske innovationspartnerskab vedrørende vand

1. Indledning

Oversvømmelser, vandmangel og tørke har enorme miljømæssige, sociale og økonomiske konsekvenser. Dårlig vandkvalitet udgør en trussel for både sundheden og biodiversiteten, og forsyningen af sikkert drikkevand og kloakering udgør stadig en udfordring - både i og uden for Europa. Bæredygtig forvaltning af det øgede pres på vandressourcerne kræver nye og innovative metoder.

I de europæiske innovationspartnerskaber (EIP'er), som blev foreslået inden for rammerne af Europa 2020-flagskibsinitiativet "Innovation i EU"[1], indgår der en strategisk tilgang og strategiske rammer til afhjælpning af svagheder inden for det europæiske forsknings- og innovationssystem, som skal fremskynde innovation, der kan yde et betydeligt bidrag til løsning af samfundsmæssige problemer. Herigennem kan Europas konkurrenceevne styrkes, og jobskabelsen og den økonomiske vækst øges. EIP'erne er et middel til at samle ekspertise og ressourcer omkring politiske prioriteter gennem mobilisering og etablering af netværker for alle relevante parter på tværs af politikområder, sektorer og grænser med henblik på hurtigere at bringe gevinster ved opdagelser og innovation ud til borgerne.

Betydningen af innovation i forbindelse med vandforvaltning anerkendes af EU-medlemsstaterne. Rådet for Den Europæiske Union opfordrede den 21. juni 2011 Kommissionen til at "undersøge muligheden for et innovationspartnerskab om vand i tæt samarbejde med medlemsstaterne med henblik på at opnå en bæredygtig og effektiv anvendelse af vand"[2].

I forbindelse med Europa 2020-flagskibsinitiativet vedrørende et ressourceeffektivt Europa[3] understreges betydningen af, at Europa går i gang med at sikre bæredygtig forvaltning af vand. Meddelelsen "Køreplan til et ressourceeffektivt Europa"[4] sætter fokus på de effektivitetsgevinster, der kan opnås.

Kommissionen er ved at udarbejde en plan til beskyttelse af Europas vandressourcer, som skal være en vandpolitisk milepæl i køreplanen for ressourceeffektivitet. Planen, som fremlægges ved udgangen af 2012, kommer til at udgøre en strategi til adressering af gennemførelsesproblemer og mangler inden for de nuværende rammer for EU's vandforvaltningspolitik. Planen og EIP'et vil blive udviklet i et tæt samarbejde for at sikre integrering af innovative metoder og tage hensyn til behov for innovationsforanstaltninger i forbindelse med udvikling og gennemførelse af EU's politik til forvaltning af vandressourcer. EIP'et vil desuden bygge på handlingsplanen for miljøinnovation[5], der fokuserer på at sætte skub i innovation, som resulterer i eller tager sigte på, at presset på miljøet reduceres og fremmer brobygning mellem innovation og markedet.

2. Udnyttelse af innovationsmuligheder

Borgerne, virksomhederne, landbruget og industrien får i stigende grad brug for innovative løsninger på grund af behovet for at anvende vandet mere effektivt og med bedre resultater. Nytænkning og mere hensigtsmæssig anvendelse af innovation kan bringe nye løsninger på markedet hurtigt og effektivt og samtidigt opfylde brugernes behov i byområder, landdistrikter og industriområder.

Frigørelse af innovationspotentialet inden for vandforvaltning kan bidrage mærkbart til at øge jobskabelse, økonomisk vækst og konkurrenceevne i Europa. En vækststigning på 1 % inden for vandindustrien i Europa kan være ensbetydende med 10 000-20 000 nye arbejdsplader[6]. Ved at udnytte nye og store markedsmuligheder kan Europa i stigende grad blive førende på verdensmarkedet for vandrelateret innovation og teknologi.

Der er betydelige muligheder for at øge konkurrenceevnen og væksten i den europæiske vandsektor, som omfatter 9 000 aktive små og mellemstore virksomheder og tegner sig for 600 000 arbejdspladser alene inden for vandforsyning. Det samme potentiale finder man også i andre vandrelaterede sektorer (vandforbrugende industrier, udvikling af vandteknologi m.m.), hvor innovation kan sikre større driftseffektivitet. Det globale vandmarked er hurtigt voksende, og det anslås, at det i 2020 vil have en værdi på 1 trillion EUR[7].

De europæiske vandrelaterede sektorer opererer allerede på verdensplan med udvikling af innovative vandløsninger, men høster ofte ikke fordelene ved markedsføring af disse løsninger. Fjernelse af hindringer for markedsgennembrud og fremme af Europas komparative fordele i innovationsværdikæden vil gøre det lettere for europæiske virksomheder at afsætte løsninger på markedet og dermed udnytte hele deres økonomiske potentiale.

Innovative løsninger over for vandrelaterede udfordringer kan medvirke til virkeliggørelse af bredere miljømål som f.eks. at beskytte vores naturkapital og økosystemer og den biodiversitet, der understøtter disse. Hertil kommer, at løsning af problemer med hensyn til drikkevand og spildevandsrensning er til fordel for folkesundheden og vil kunne sikre betydelige besparelser på dette område. Løsninger til at forbedre beskyttelsen af og i oversvømmelsestruede områder vil øge befolkningernes sikkerhed og forebygge mulige økonomiske tab.

3. Samfundsmæssige udfordringer

Uden en effektiv politik til at fremme innovation er der risiko for, at Europa ikke vil være i stand til at udnytte sit potentiale på de globale markeder inden for vandrelateret innovation og derfor unødvendigt vil skulle erhverve teknologi udefra for at adressere sine udfordringer på vandområdet[8].

Nylige studier har vist, at konkurrerende efterspørgsel efter knappe vandressourcer kan føre til en skønnet global vandmangel på 40 % i 2030[9], som også vil berøre store dele af Europa. Konkurrencen om rent vand forventes at få øgede sociale, økonomiske, miljømæssige og globale geopolitiske konsekvenser.

Udfordringerne med hensyn til vandkvalitet og -mængde er betydelige. Der er fare for, at en stor del af Europas ferskvandsressourcer i 2015 ikke vil kunne opfylde de krav, der er fastsat i EU's rammedirektiv for vand. Ifølge en foreløbig analyse foretaget i 2009 er der risiko for, at 30 % af overfladevandet og 38 % af vandet i undergrunden ikke når en tilfredsstillende status[10]. Dette har negative konsekvenser for biodiversiteten og folkesundheden og er til hinder for tilvejebringelse af økosystemtjenester.

Hvad angår mængden af vand, berører vandknaphed og tørke allerede en tredjedel af landområderne i EU på tværs af forskellige breddegrader. En sammenligning af konsekvenserne af tørke i EU i perioderne 1976-1990 og 1991-2006 viser en fordobling af både det område og de befolkninger, der er berørt heraf[11]. Europa er i de seneste 10 år desuden blevet ramt af mere end 175 store oversvømmelser, som har krævet menneskeliv, gjort det nødvendigt at flytte befolkninger og medført store økonomiske tab11.

Projektioner viser, at disse udfordringer vil tage til på grund af klimaforandringer, den samfundsøkonomiske udvikling og øget efterspørgsel efter vand inden for landbruget til produktion af fødevarer og biomasse. Urbanisering og hurtig industrialisering kombineret med den demografiske udvikling har øget vandproblemerne, og gamle vandinfrastrukturer gør udfordringerne endnu større. Hertil kommer, at samspillet mellem mere effektiv anvendelse af vand og energi vil blive stadigt vigtigere i forbindelse med bæredygtig vandforvaltning.

Hvad angår udviklingslandene, er det meget vigtigt at nå millenniumudviklingsmålene for kloakering og drikkevand, hvis det skal kunne lade sig gøre at bekæmpe fattigdom og fremme den økonomiske udvikling for millioner af mennesker.

4. EU's indsats

Beskyttelse af vandressourcerne og fremme af bæredygtig økonomisk vækst hænger sammen og kræver derfor en integreret tilgang. EIP'et vil gøre det nemmere at finde innovative løsninger til støtte for en effektiv EU-vandpolitik samt at frigøre forretnings- og industripotentialet til at innovere og opnå konkurrencefordele. Ud over den nye tilgang til forskning og teknologisk udvikling vil der også være behov for en ny tilgang til finansiering, ikt, regeringsførelse, fysisk planlægning, institutioner, forvaltning og andre discipliner eller et samspil mellem disse faktorer.

4.1 EU-merværdi

Viden og teknologi i den europæiske vandsektor er omfattende, men spredt. EIP'et kan skabe en kritisk masse ved at samle ressourcerne på tværs af sektorer og grænser og fremme konkurrence og ens spilleregler. Indsatsen på europæisk plan kan lette koordinering af indsatsen, forebyggelse af overlappende indsats, opstilling af fælles mål, øge initiativernes omfang og fremskynde udviklingen af innovative løsninger. EIP'et vil gøre bedst mulig brug af de eksisterende ressourcer og anbefale foranstaltninger, hvortil der kræves supplerende støtte. En samlet EU-indsats vil desuden kunne sikre de nødvendige stordriftsfordele til udvikling og gennemførelse og fremme videreformidling af innovative løsninger.

Vand er ikke begrænset til administrative grænser. Det grænseoverskridende aspekt ved vandforvaltningen kræver en holistisk og integreret europæisk indsats for de enkelte afvandingsområder, således som det er afspejlet i den europæiske vandpolitik. Regional og international koordinering er helt afgørende, hvis dette mål skal kunne nås.

Efterspørgselssideforanstaltninger (offentlige kontrakter, lovgivning, standardkrav m.m.) er af afgørende betydning for udvikling og ibrugtagning af vandrelaterede innovative løsninger, og de bør identificeres af EIP'et. Europæisk regulering er meget vigtig, hvis der skal sættes gang i innovation og erhvervsinitiativer. EIP'et kan gøre det lettere at omsætte innovative løsninger til politiktiltag og -gennemførelse. Offentlige myndigheders og forsyningsvirksomheders efterspørgsel efter vandrelateret infrastruktur kan blive en central drivkraft for udvikling og ibrugtagning af innovative løsninger. Andre lovgivningsrammer som f. eks. direktivet om miljøvenligt design kan anses for at fremme afsætning af innovativt design, som understøtter politikmål. Der kan være behov for at fastlægge eller ajourføre relevante standarder.

EU-instrumenter, der fokuserer på innovationsudbudssiden, f. eks. finansiering af forskning og udvikling, skal sammenknyttes hensigtsmæssigt med efterspørgselssideindsats, ‑foranstaltninger og –politikker, som er nødvendige for at fremme innovation. EIP'et vil kombinere en stærk forsknings- og innovationsdimension med efterspørgselssideforanstaltninger på tværs af politiske områder for at afkorte markedslanceringstiden med innovationsstøtteforanstaltninger i EU og på nationalt plan (f. eks. revision af bestemmelser og fremlæggelse af forslag om nye regler, hurtigere produktgodkendelse, hurtigere fastlæggelse af standarder, anvendelse af strategier for offentlige indkøb m.m.). EIP'et vil endelig skabe grænseoverskridende muligheder for, at erhvervslivet, navnlig små og mellemstore virksomheder, kan finde partnere i forbindelse med udvikling af innovative løsninger i hele EU.

4.2 Mål og målområder

I overensstemmelse med de udfordringer og muligheder, der er beskrevet ovenfor, og under hensyn til relevansen af en samlet EU-indsats bør EIP'et for vand bidrage til at nå de overordnede mål med EU-vandpolitikken som omhandlet i rammedirektivet om vand og køreplanen for ressourceeffektivitet. Mere præcist er de strategiske mål frem mod 2020 følgende:

· At kunne levere sikkert, tilgængeligt og ikke for dyrt vand til alle samtidigt med, at det sikres, at der er tilstrækkeligt vand til det omgivende miljø.

· At opnå en relativ afkobling mellem de svindende vandressourcer på den ene side og den økonomiske aktivitet i centrale EU-sektorer på den anden (herunder energi, landbrug og kemikalier).

· At opretholde og forbedre den gode status for vandet i alle EU's afvandingsområder for så vidt angår kvalitet, mængde og anvendelse i en kontekst præget af øget pres på vandressourcerne.

For at måle fremskridtet hen imod virkeliggørelse af disse strategiske mål og tilskynde de berørte parter til et aktivt engagement fastlægges der mål. De afspejler de forskellige indsatsområder, der indgår i det strategiske mål og er gældende for EIP'et. Målene vil blive videreudviklet i den strategiske gennemførelsesplan, der vil blive fastlagt i løbet af efteråret 2012, og er tæt forbundet med den europæiske vandplan, der fremlægges i november 2012.

EIP'et vil under disse omstændigheder tage sigte på virkeliggørelse af følgende 2020-mål:

· Alle planer for forvaltning af afvandingsområder skal være gennemført til tiden i 2015. Efterhånden som presset på vandressourcerne øges, fortsætter man med at nå målene med minimisering af konsekvenser af tørke og oversvømmelser, tilpassede afgrøder, øget vandtilbageholdelse på jorderne og effektiv kunstvanding. Der bliver kun benyttet alternative vandforsyningsmuligheder, når der ikke foreligger billigere muligheder.

· Vandspildet skal reduceres til bæredygtige niveauer i hele EU gennem innovation med fokus på de regioner, hvor et sådant spild er det største problem.

· Vandindvindingen skal ligge under 20 % af de tilgængelige vedvarende vandressourcer i alle regioner.

Dette burde føre til følgende innovations- og konkurrencefordele:

· Markedslanceringstiden for vandrelateret innovation er kortere i Europa end i økonomier med et tilsvarende udviklingsniveau. Europa er den globale markedsspiller inden for innovative løsninger, der er effektive over vandrelaterede udfordringer.

· EU's vandrelaterede miljøvirksomheder skal have øget deres EU-omsætning med 20 %, og deres beskæftigelsesmuligheder med 20 % senest i 2030[12].

· Bæredygtig vandforvaltningspraksis tilføres det globale marked og integreres i EU's og medlemsstaternes vandrelaterede samarbejde med nabolande og udviklingslande.

EIP'et får følgende operationelle mål:

· Ved udgangen af 2012 skal der være godkendt en strategisk gennemførelsesplan.

· Det skal senest i 2013 fungere effektivt som platform for offentlige og private deltagere, så de kan samarbejde effektivt om udvikling af innovative løsninger på vandrelaterede problemer.

· Det skal senest i 2013 have etableret en webbaseret markedsplads for vandressourceinnovation, som gør det muligt for udbudssideaktører og efterspørgselssideaktører i hele EU at samarbejde.

· Senest i 2015 skal der foreligge de første resultater af foranstaltninger til fjernelse af vigtige hindringer for innovation i EU, i medlemsstaterne og regionerne for at sikre, at lovgivning og finansielle instrumenter støtter innovation.

· Senest i 2020 skal der foreligge afprøvede løsninger på 10 større vandrelaterede problemer, der er blevet videreformidlet og opskaleret.

5. Fokusområder for innovation

Med henblik på at optimere foranstaltningerne til at fjerne innovationshindringer, udvikle afsættelige løsninger og fastlægge videreformidlingsstrategier foreslås der tre "arbejdspakker": vandforvaltning i byer, vandforvaltning i landdistrikter og vandforvaltning i virksomheder. Takket være omfattende konsultationer er der blandt de berørte parter bred støtte til denne fremgangsmåde. Anvendelsen af disse arbejdspakker er pragmatisk, således at EIP'ets outputaktiviteter kan organiseres gennem en kohærent gruppe af berørte parter, som har relativt identiske problemer. Følgende vejledende beskrivelse kan udgøre grundlaget for udvikling af arbejdspakkerne.

· Vandforvaltning i byer

Vandforvaltningen i byerne er under voksende pres som et resultat af tiltagende urbanisering (det forventes, at mere end 80 % af EU-landenes befolkninger i 2050 vil leve i byområder[13]). Der er behov for en integreret tilgang, der er centreret omkring byernes vandcyklus, og som inddrager alle de berørte parter, der her indflydelse på eller står over for vandrelaterede udfordringer. Dette omfatter både professionelle aktører og borgere og lokale myndigheder, således at man sikrer accept og ibrugtagning af innovation. Innovative løsninger, der fokuserer på forbindelsen mellem vand og energi, effektiv anvendelse af vand (i hjemmene og i virksomhederne), vandkvalitet, vandinfrastruktur, rekreative områder og aktiviteter, folkesundhed og ikt-understøttet brugerbevidstgørelse. Indsatsen vil blive samordnet med Europa-Kommissionens initiativ vedrørende "intelligente byer og samfund" inden for energi, transport og ikt.

· Vandforvaltning i landdistrikter

I landdistrikterne indgår biodiversitet, landbrug, fysisk planlægning og forvaltning af arealanvendelse i et samspil og kan være i indbyrdes konkurrence med hinanden for så vidt angår de tilgængelige vandressourcer. Hertil kommer, at landdistrikterne kan spille en vigtig rolle i forbindelse med forebyggelse af oversvømmelse og afhjælpning af konsekvenserne af vandmangel og tørke. EIP'et vedrørende vand vil adressere forholdet mellem vandforvaltning på gårdniveau og tildeling af landressourcer til landbruget ved kilden og det tilladelige pres på vandkvaliteten. EIP'et for vandforvaltning vil samordne sit arbejde med EIP'et vedrørende produktivitet og bæredygtighed i landbruget, som vil adressere spørgsmål vedrørende vandkvalitet og ‑mængde på bedriftsniveau.

· Vandforvaltning i virksomheder

Innovation i industriprocesser, ikt-applikationer og ny teknologi til mere effektiv behandling af vand vil både reducere omkostninger, energibehov og forurening. I industrier med stort forbrug af vand, f. eks. energiproduktion eller den kemiske industri, vil innovation, der gør vandanvendelsen mere effektiv i produktionsprocesser, kunne reducere det økologiske fodspor efter vandforbruget. EIP'et vedrørende vand vil fokusere på at gøre det lettere for virksomhederne og de små og mellemstore virksomheder at videreformidle deres innovation. Muligheden for at sikre komplementaritet i forhold til EIP'et vedrørende råvarer vil blive undersøgt.

Der vil blive defineret en række tværgående temaer med henblik på at adressere tværgående spørgsmål, som er relevante for aktiviteterne under to eller alle tre "arbejdspakker". De kunne f.eks. omfatte forvaltning af afvandingsområder, klimaændringer og vand, sammenhængen mellem energi og vand, vandforvaltning, vandrelateret udviklingssamarbejde, finansieringsteknik eller standardisering.

6. Gennemførelse af EIP'et

En strategisk gennemførelsesplan (SGF) vil danne grundlaget for de resultater, der opnås gennem EIP'et. Gennem en bottom-up approach vil der med SGF'en blive udstukket prioriteter for foranstaltninger inden for arbejdspakkerne og fastlagt tværgående temaer, der skal behandles. Der vil med SGF'en blive taget fuldt hensyn til de relevante EU-finansieringsprogrammer[14] og –initiativer med henblik på at optimere finansieringens effekt og bidrage til virkeliggørelse af EIP-målene. Der vil med SGF'en også blive set nærmere på EIP'ets mål under hensyntagen til planen til beskyttelse af Europas vandressourcer.

6.1 Resultater

Gennemførelsen af EIP'et vil give følgende resultater:

· Innovationswebsteder

I 2013 lanceres de første innovationswebsteder, der skal bidrage til at identificere hindringer for innovation og til at teste og demonstrere konkrete aktiviteter, foranstaltninger, prototyper og løsninger i tråd med SGF'en for så vidt angår en særlig vandrelateret udfordring. De kan gå lige fra websteder for fysisk demonstration til samarbejdsprojekter eller udvikling af netværk. Innovationswebstederne vil spille en vigtig rolle i forbindelse med gennemførelsen af EIP'et.

· Videreformidling af innovative løsninger

EIP'et vil lette udviklingen af strategier til videreformidling af nyskabende løsninger og innovative løsninger på de største vandrelaterede problemer og fremme deres markedslancering.

· Fjernelse af hindringer for vandrelateret innovation

Udviklingen af løsninger, der skal sikre succesfuld markedsføring af innovation og videreformidling vanskeliggøres af mange forskellige hindringer (lovgivningsmæssige, finansielle, standardiseringsmæssige, tekniske, sociale m.m.). Der vil med EIP'et kunne identificeres større hindringer for innovation. EIP'et har til opgave at kortlægge de foranstaltninger, der er nødvendige for at løse flaskehalsproblemer, og beskrive muligheder for at fremskynde gennembrudsløsninger og innovation for hvert trin i værdikæden - fra forskning til afsætning på markedet.

· "Markedsplads" for vandrelateret innovation

Der vil senest i 2013 være udviklet og etableret en webbaseret såkaldt markedsplads. Markedspladsen vil gøre det muligt for dem, som står med problemer, og dem, der kan tilbyde løsninger, at etablere kontakter uanset deres geografiske placering. Der vil blive ført tilsyn med markedspladsen gennem EIP'ets forvaltningsstruktur, og den vil blive forbundet med de andre resultatområder.

6.2 Finansiering

EIP'et vil identificere, hvordan forskellige finansieringsprogrammer på EU-plan, nationalt og regionalt plan og private kilder bedst kan arbejde sammen med henblik på at fremme udvikling af innovative løsninger, f.eks. ved anvendelse af netværket af miljøinnovationsfinansieringskilder, der er etableret under handlingsplanen for miljøinnovation. Europa-Kommissionen vil overveje relevant støtte til aktiviteter under EIP'et gennem det syvende rammeprogram. Medlemsstaterne opfordres til at inkludere relevante investeringer i fremtidige programmer under strukturfondene for perioden 2014-2020.

7. Styring

EIP'et kræver deltagelse af og engagement hos alle de aktører, der repræsenterer hele innovationsværdikæden.

EIP'et skal gøre brug af og sikre tæt samordning med aktiviteter og resultater under eksisterende europæiske, nationale og regionale initiativer. Disse initiativer omfatter de relevante fælles programmeringsinitiativer, nationale og regionale forsknings- og innovationsprogrammer, europæiske teknologiplatforme, finansieringsmekanismer samt andre EIP'er og innovationsinitiativer med henblik på at forebygge overlapning og fremme synergi.

Styringsmodellen vil gøre det muligt at anvende en bottom up-tilgang til prioritering af områder, hvor der kan og bør gennemføres innovationsforanstaltninger. Den vil samtidigt sikre engagement på det højeste beslutningstagningsniveau fra alle de berørte parters side.

Fig. 1: Visuel fremstilling af styringsmodellen

Der vil blive oprettet en styringsgruppe på højt plan på foranledning af Europa-Kommissionen. Denne styringsgruppe vil blive ledet af kommissæren for miljø og vil omfatte andre EU-kommissærer, repræsentanter for medlemsstaterne, Europa-Parlamentet og mange forskellige berørte parter. Medlemmerne udnævnes personligt og vil repræsentere hele innovationsværdikæden. Styringsgruppen fastlægger mandatet for EIP'et og vedtager SGF'en og en flerårig køreplan for perioden 2012-2020. Styringsgruppens rolle i gennemførelsesfasen vil blive revideret efter vedtagelsen af SGF'en.

Styringsgruppen nedsætter en task force, som vil afspejle denne gruppes sammensætning og sammenknytte det operationelle niveau og beslutningstagningsniveauet. Task force'en får ansvaret for at udarbejde SGF'en og sikre anvendelse af en bottom up-tilgang. Efter vedtagelse af SGF'en kan task force'ens sammensætning revideres med mulighed for at øge antallet af deltagere, der skal repræsenteres i løbet af implementeringsfasen, samtidigt med at evnen til effektiv beslutningstagning opretholdes. Under EIP'ets gennemførelse vil task force'en få afgørende betydning for overvågning af fremskridt med de aktiviteter, der gennemføres med henblik på at nå de opstillede mål. Hertil kommer, at task force'en vil sikre samordning og krydsning og gensidig udnyttelse af aktiviteterne under EIP'et og støtte fastlæggelse af strategier til videreformidling.

Der vil blive etableret operationelle netværk for hver arbejdspakke, som omfatter alle de aktører, der er relevante for hver arbejdspakke, og deltagerne fra innovationswebstederne. For at sikre maksimal udveksling af viden og erfaringer og stimulere udbredelse af aktiviteterne under EIP'et, vil netværkene være tilgængelige for andre vandrelaterede innovationsaktiviteter i Europa. Det kræves af alle medlemmer af netværkene, at de undertegner en tilsagnserklæring. Netværkene får ansvaret for samordningen mellem arbejdspakkerne, forbindelser til innovationswebsteder og for at fremme EIP-outputforanstaltninger (f.eks. med hensyn til at finde markedsmuligheder, fjerne de forskellige hindringer for innovation, identificere finansieringsmuligheder og udvikle strategier for videreformidling). Netværksaktiviteterne vil blive koordineret og overvåget af task force'en.

Der vil blive afholdt et årligt møde for EIP'et vedrørende vand, der giver alle aktørerne mulighed for at mødes og diskutere EIP-outputforanstaltningerne. På dette møde vil netværkene samles for at redegøre for aktiviteter, følge udviklingen og evaluere resultaterne med innovationswebstederne. Efter mødet for arbejdspakkenetværkene vil der blive gennemført diskussioner på tværs af emnepartnerskaberne for at vurdere fremskridtet og for at afdække områder, hvor der er behov for en fremtidig indsats. Efter disse seancer indkalder task force'en til møde, hvor der aflægges beretning af netværkene og om tværgående emner og der gives strategisk vejledning. Under disse møder vil det blive evalueret, hvordan det går med at nå målene.

Europa-Kommissionen vil fungere som lokomotiv for og fremme aktiviteterne under EIP'et. Europa-Kommissionen vil oprette et EIP-sekretariat, som skal bistå task force'en med fastlæggelse af SGF'en og yde bistand til gennemførelsen af EIP'et. Efter vedtagelsen af SGF'en evaluerer Europa-Kommissionen planen og giver sit bud på, hvordan den vil bidrage til virkeliggørelse af målene for EIP'et.

8. De næste skridt

Europa-Kommissionen har planlagt følgende vigtige etaper:

· Europa-Parlamentet og Rådet vurderer senest i maj 2012 EIP-meddelelsen.

· Nedsættelse af styringsgruppe på højt plan og indledende møde inden sommeren 2012.

· Nedsættelse af task force og oprettelse af et EIP-sekretariat senest i september 2012.

· Task force'en fastlægger SGF'en inden december 2012.

· Styringsgruppen på højt plan vedtager SGF'en i december 2012. Kommissionen forelægger denne plan for Europa-Parlamentet og Rådet sammen med sit svar til planen.

· Gennemførelsen af EIP'et indledes fra starten af 2013: dvs. udvælgelse af det første innovationswebsted, oprettelse af de første arbejdspakkenetværk, gennemførelse af efterspørgselssideforanstaltninger, udvikling af den webbaserede markedsplads m.m.

· Kommissionen organiserer en gennemgang af EIP'er i 2013 for at gøre status over resultater.

· Regelmæssig gennemgang af fremskridt med gennemførelsen på baggrund af opstillede mål.

[1] Kommissionens meddelelse KOM(2010) 546 endelig.

[2] Rådet for Den Europæiske Union den 21. juni 2011: (dok. 11308/11).

[3] Flagskibsinitiativet Et ressourceffektivt Europa (KOM(2011)21 endelig).

[4] "Køreplan til et ressourceeffektivt Europa" (KOM(2011) 571 endelig).

[5] KOM(2011) 899 endelig.

[6] Commission Staff Working Paper Research Joint Programming Initiative on Water (dok. SEC(2011) 1250 final).

[7] LUX Research report, "Water Cultivation: The Path to Profit in Meeting Water Needs", 2008.

[8] Global Water Intelligence, 2011, "Global Water Market 2011 - Meeting the world's water and wastewater needs until 2016".

[9] McKinsey & Company, 2009, "Charting our Water Future: Economic frameworks to inform decision-making".

[10] Note for Water Directors, "Preliminary analysis of the River Basin Management Plans in 2009". Vanddirektørernes møde i Warszawa 8.-9. december 2011.

[11] EMA (Det Europæiske Miljøagentur), 2010: "Water ressources: quantity and flows - SOER 2010 thematic assessment".

[12] De vandrelaterede virksomheder tegner sig for 33 % af det globale marked for miljøvirksomheder, der skønnes at have haft en omsætning på 1,15 trillioner EUR i 2010. Beskæftigelsen i de vandrelaterede virksomheder tegner sig for 22 % af den samlede beskæftigelse i de europæiske miljøvirksomheder i 2010. Ecory's undersøgelse af det antal arbejdspladser, der afhænger af miljø- og ressourceeffektivitetsforbedringer (februar 2012).

[13] Population Division of the Department of Economic and Social Affairs of the United Nations Secretariat, "World Population Prospects: The 2006 Revision and World Urbanization Prospects: The 2007 Revision", http://esa.un.org/unup.

[14] Herunder gennem nationale og regionale forsknings- og innovationsstrategier under den fremtidige EU-samhørighedspolitik.