Offentliggørelse af en ansøgning om registrering i henhold til artikel 6, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser

(2003/C 207/06)

Med denne offentliggørelse åbnes der mulighed for at fremsætte indsigelser, jf. artikel 7 og 12d i nævnte forordning. Enhver indsigelse mod denne ansøgning skal fremsættes via myndighederne i en medlemsstat, i en WTO-medlemsstat eller i et tredjeland, der er anerkendt efter proceduren i artikel 12, stk. 3, senest seks måneder efter denne offentliggørelse. Offentliggørelsen er begrundet i de forhold, som er beskrevet nedenfor, navnlig i punkt 4.6, der giver grundlag for at betragte ansøgningen som berettiget efter forordning (EØF) nr. 2081/92.

RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2081/92

REGISTRERINGSANSØGNING: ARTIKEL 5

BOB ( ) BGB (x)

Nationalt sagsnummer: 78

1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed Navn: Subdirección General de Sistemas de Calidad Diferenciada - Dirección General de Alimentación - Secretaría General de Agricultura y Alimentación del Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación de España

Adresse: Paseo de la Infanta Isabel, 1, E-28071 Madrid

Tlf. (34) 913 47 53 94

Fax (34) 913 47 54 10.

2. Ansøgende sammenslutning 2.1. Navn: a) Asociación de Jóvenes Agricultores de Asturias (ASAJA).

b) Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos (COAG - Asturias).

c) Unión de Campesinos Asturianos (UCA).

d) Unión de Cooperativas Agrarias Asturianas (UCAPA).

e) Asociación de Investigación de Industrias de la Carne del Principado de Asturias.

f) Cárnicas Hicor.

g) Cárnicas García Nuño.

2.2. Adresse: a) Primo de Rivera, 1. ofic. 32-34 - E-33001 Oviedo.

b) Gascona, 19-1o A - E-33011 Oviedo.

c) Marqués de Santa Cruz, 6 - E-33007 Oviedo.

d) Siglo XX, 26-28 bajo - E-33208 Gijón.

e) Espinero, s/n - E-33429 Noreña.

f) Poligono de Roces, Max Plank, 9 - E-33211 Gijón.

g) Balbona, 18 - E-33429 Bobes (Siero).

2.3. Sammensætning: Producent/forarbejdningsvirksomhed (x) Andet ( ).

3. Produktets art: Kategori 1.1 - Fersk oksekød.

4. Varespecifikation (Sammenfatning af betingelserne i artikel 4, stk. 2)

4.1. Navn: Ternera Asturiana.

4.2. Beskrivelse: Med betegnelsen beskyttes fersk kød af kvæg hidrørende fra dyr, der er født, opdrættet og opfedet i Asturien (Principado de Asturias), og som opfylder alle krav i specifikationen.

Det drejer sig udelukkende om kød fra dyr af racerne Asturiana de los Valles, Asturiana de la Montaña og krydsninger af disse indbyrdes. Amningens mindstevarighed er fem måneder.

Ligeledes godtages krydsninger mellem fuldblodshandyr af racerne Asturiana de los Valles og Asturiana de la Montaña og hundyr, der afstammer fra begge de oprindelige asturianske racer, også selvom disse ikke bærer præg af racerenhed og har nogle morfologiske kendetegn, som falder uden for racestandarden.

Hverken de moderkøer eller tyrekalve, der er registreret under den beskyttede geografiske betegnelse, behøver at være indskrevet i de officielle stambøger for de to racer.

Produkterne kategoriseres i henhold til dyrets alder ved slagtningen på følgende måde:

a) Ternera, under tolv måneder gammel.

b) Añojo, over tolv men under atten måneder gammel.

Inden for hver kategori og i henhold til klassificeringen af slagtekroppe skelnes mellem følgende produkter:

- Culón: for slagtekroppe med en S- eller E-kropsbygning ifølge Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe, med undtagelse af dyr af racen Asturiana de la Montaña.

- Valles: for slagtekroppe med en U- eller R-kropsbygning ifølge Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe, med undtagelse af dyr af racen Asturiana de la Montaña.

- Casín: for slagtekroppe fra dyr af racen Asturiana de la Montaña for kategori R eller derover.

Slagtekroppene skal i alle tilfælde have en kropsbygning svarende til typerne SEUR, med en fedningsgrad på 2 og 3, idet der dog for klasserne S og E tillades en fedningsgrad på 1.

pH-værdien 24 timer efter slagtningen skal være under seks.

Kødets farve skal ligge mellem værdierne "2", rosa, og "4", rød, og opfylde kvalitetsnormen for slagtekroppe af kvæg.

De organoleptiske karakteristika er en høj kvalitet med hensyn til flavour og mørhed for racen Asturiana de los Valles og flavour og saftighed for racen Asturiana de la Montaña.

4.3. Geografisk område: Hele området i den selvstyrende region Principado de Asturias udgør produktionsområdet og opfedningsområdet for den beskyttede geografiske betegnelse. Forarbejdningsområdet er det samme som produktions- og opfedningsområdet.

4.4. Bevis for oprindelse: Kontrolorganet (Consejo Regulador) fører forskellige registre, og produktet identificeres i hver fase, hvilket sikrer, at det kan spores. Det drejer sig om følgende registre:

- Register for kvægbrugsbedrifter

- Register for slagterier

- Register for opskæringsvirksomheder

- Register for grossister

Kontrollen af oprindelsen på de registrerede bedrifter sker ved individuel identificering af kalvene, inden de er 20 dage gamle. Når de indføres i registret, udstedes der en attest med oplysninger om producenten og dyret. Attesten skal følge dyret indtil slagtningen. Enhver begivenhed, herunder overdragelse, salg, død eller overførsel til ikke-registrerede bedrifter eller virksomheder, skal meddeles kontrolorganet.

Dyrene skal identificeres behørigt ved modtagelsen på slagteriet ved hjælp af øremærke, registreringsattest og andre officielle dokumenter.

Slagteriet giver dyret et slagtenummer, meddeler kontrolorganet dataene for kalven og slagtekroppen og beholder øremærkerne til kontrolformål. Slagteriet indfører dataene i slagtebogen. Kontrolorganet kontrollerer dataene og dokumenterne inden den individuelle certificering af slagtekroppene. Hvis kontrolresultatet er tilfredsstillende, foretages identificering ved mærkning og certificering med nummereret etiket og garantibevis.

Slagtekroppene skal ved ankomsten til opskæringsvirksomhederne og/eller grossistvirksomhederne være behørigt identificeret og certificeret. De pågældende virksomheder meddeler kontrolorganet dataene vedrørende slagtekroppenes ankomst, udførelse af opskæring og afsendelse af slagtekroppe eller udskæringer. Hver virksomhed indfører disse data i sin handels- eller opskæringsbog. Alle slagtekroppe og udskæringer identificeres individuelt med etiketter godkendt af kontrolorganet.

Der fastlægges en kontrol- og analyseprocedure for hver fase af processen fra registreringen af bedrifterne til certificeringen af det beskyttede produkt.

4.5. Fremstillingsmetode: Kødet med den beskyttede betegnelse hidrører fra dyr, der er født, opdrættet og opfedet i det geografiske område omfattet af den beskyttede geografiske betegnelse, og som er ammet af moderen i mindst fem måneder.

Opfedningen sker, som det er karakteristisk for det ekstensive kvægbrug, med modermælk og naturligt foder. Efter fravænningen suppleres foderet med kraftfoder på basis af korn og bælgplanter.

Produktion, slagtning, opskæring og oplagring sker i registrerede anlæg i overensstemmelse med de fastsatte normer. Dyrene transporteres til slagteriet, slagtes på registrerede slagterier, og kødet mærkes og oplagres og modnes i registrerede virksomheder.

4.6. Tilknytning: Der har i regionen været køer af Asturiana-racen så langt tilbage, man ved. Det er den vigtigste rødbrune race på Den Iberiske Halvø, både i antal og med hensyn til produktionsegenskaber. Ud fra de biomorfologiske karakteristika for knogler fundet ved udgravningerne i Campa de Torres (Gijón) var de racer, der holdtes i det fjerde og femte århundrede f.Kr., de samme som dem, der findes i dag.

Asturiana de los Valles var oprindeligt en kombineret kød-, malke- og arbejdsrace, der fra de lavtliggende områder blev udbredt til hele Asturien. Fra det 11. århundrede ekspanderede kvægholdet markant, navnlig i det vestlige centrale område og i forbindelse med klostrene. Det medførte også, at store græsarealer blev bedre udnyttet takket være dyreholdet.

Det ekstensive kvæghold og udnyttelsen af de fælles græsgange blev en kilde til permanente stridigheder op gennem århundrederne. I 1277 oprettedes den første sammenslutning (Hermandad) med det hovedformål at danne et fællesskab med henblik på udnyttelse af græsarealerne til kvæghold i området fra kysten til Asturiens og Leons bjerge og med græsning i højlandet om sommeren og i lavlandet om vinteren.

Rykker man længere frem i tiden, kan der i det 19. århundrede findes en mangfoldighed af henvisninger til tilstedeværelsen af Asturiana-kvæg i hele Asturien. I 1836 og 1842 underrettede den britiske konsul i Asturien, J. J. Kelly, det britiske udenrigsministerium om størrelsen af kvægholdet i Asturien.

Abril Brocas (1918) anslog, at der i Asturien var 406534 stk. kvæg, hvoraf en stor del eksporteredes til markederne i Madrid, Barcelona og Valencia.

Med mekaniseringen og indførelsen af særlige malkeracer begyndte Asturiana-koen at miste sin betydning som både malke- og arbejdsrace, og den holdtes nu mest på marginaljorder i Asturiens bjergegne, hvor der anvendtes et produktionssystem, som var tilpasset området og baseret på en teknik og viden, der er gået i arv fra far til søn indtil vore dage.

I de senere år er antallet af dyr af kødkvægsracer vokset betydeligt, og det overstiger nu antallet af dyr af malkeracer. Mens de oprindelige asturianske racer i 1986 tegnede sig for 10 % af kvæget i Asturien som helhed, tegnede de sig således for over 28 % i 1999. Regionen orienterer sig dermed klart mod en kødproduktion baseret på arven fra tidligere tider.

Asturien er en typisk kvægavlsregion med kødkvægsbedrifter spredt ud over hele regionen fra kysten til de høje bjerge.

Opdrættet er baseret på ammekøer og udnyttelse af naturligt foder, både på græsgangene tættest ved bedriften og på græsgangene i bjergene, når vejrforholdene er gunstige, suppleret med fodergræs og ensilage i de koldeste perioder.

Foderet og opdrættet af det slagtekvæg, hvis kød der søges om beskyttet geografisk betegnelse til, tilpasses de traditionelle fremgangsmåder for udnyttelse af regionens ressourcer og følger de typiske særegenheder, der gennem tiderne har præget den asturianske kødproduktion, og som hænger tæt sammen med regionens sociologiske og geografiske faktorer.

Vegetationen i Asturien er karakteristisk for et kystområde ved Atlanterhavet og domineres af løvfældende skove som følge af betydelig nedbør og milde temperaturer, men påvirkes under alle omstændigheder af biotiske, klimatiske og edafiske faktorer.

Den botaniske sammensætning af engarealerne og de højtliggende græsarealer giver stor mangfoldighed. Den består grundlæggende af arter af agronomisk betydning, såsom græsser, bælgplanter og læbeblomstrede, som giver en tilfredsstillende foderkvalitet til kvæg. De vigtigste græssorter er følgende: anthoxanthum odoratum, trifolium pratense, lotus corniculatus, centaurea nigra, nardus stricta, festuca rubra s.l. og trifolium repens.

Kalvene skal mindst die moderkøerne, indtil de er 5 måneder gamle. Under diegivningen skal foderet være naturligt og traditionelt, og det er forbudt at anvende stoffer, som influerer på dyrenes normale vækstrytme, udgør en risiko for menneskers sundhed eller forringer kødets kvalitet.

Under diegivningen følger kalvene moderkøerne på naturlige græsgange, hvor der er høstet, og/eller på græsgange i bjergene, afhængigt af hvornår kalvene er født, og der foregår således en gradvis fravænning, efterhånden som kalvenes indtag af naturligt foder bliver større. Diegivningen, det naturlige foder og det efterfølgende kraftfodertilskud på basis af korn og bælgplanter samt en passende modning af kødet tilfører produktet specifikke organoleptiske karakteristika med hensyn til smag, mørhed og saftighed.

Der anvendes tre forskellige typer af opdræt til opdrættet af Asturiana-racerne, som bestemmes af bedriftens geografiske placering samt af de fodermidler, den råder over. Disse tre typer kaldes traditionelt opdræt, halvintensivt opdræt eller regelmæssig, delvis opstaldning og forbedrede græsgange.

Det traditionelle opdræt anvendes i de bjergrige områder i det sydvestlige Asturien, hvor der er mest kvæg af racen Asturiana de los Valles, og i det bjergrige område i det østlige Asturien for racen Asturiana de la Montaña. Det traditionelle opdræt anvendes af de små bedrifter, som er stærkt afhængige af de fællesarealer, der måtte være til deres rådighed.

Kvæget græsser på græsgangene nær bedriften i det tidlige forår, hvor vejret er mildt, og der er rigeligt med føde. I midten af maj eller begyndelsen af juni åbnes passene (1600-1700 m), så kvæget kan bevæge sig op på højereliggende græsgange. Kalvene følger moderkøerne på græsgangene hele sæsonen, hvilket reducerer pasningsarbejdet betydeligt i sommermånederne. Bedriftens omkringliggende enge høstes med henblik på at vende hø i den periode, hvor kvæget kræver mindst opsyn. Besætningens vinterfoder består næsten udelukkende af dette hø, selvom der i den senere tid også har været tendens til at bruge ensilage.

Det halvintensive opdræt anvendes i de lavereliggende områder i Asturien, der ligger tættere på kysten. Denne metode er meget lig den metode, der anvendes til malkekvæg. De lavereliggende områders terrænform er gunstig og muliggør et mere avanceret landbrug, der kan producere et mere sofistikeret foder sammenlignet med det traditionelle opdræt. Kødkvægets foder disse steder ligner som regel det foder, der gives til malkekvæg, og er baseret på majs- og grøntfoderensilage, tørret græs, grøntfoder i stalden og andet foder.

Forbedrede græsgange, som anvendes i den vestlige del af Asturien, er et ret nyt system i regionen. Det anvendes af bedrifter i områder, der godt kan ligge relativt højt over havets overflade, men hvis terrænform er defineret ved bløde bakker, og som derfor let kan mekaniseres, hvilket i høj grad letter udnyttelsen af områderne. Man har gennemført flere initiativer med henblik på at udnytte de ressourcer, der stod til rådighed, ved at omdanne store jordarealer, der før var dækket af buskads, til græsgange.

I dag drejer det sig om store bedrifter, der som regel gennemsnitligt har et stort antal moderkøer, og som opdrætter kvæget ved at have det gående på græs hele året rundt. Da der er tale om ekstensivt opdræt, er der en tendens til forenkling. Kvæget vil kun blive opstaldet ved kraftige snefald, og i sådanne tilfælde fodres det hovedsageligt med græsensilage og i mindre omfang med tørret græs.

De undersøgelser, der i 1998 blev foretaget af, hvordan forbrugerne både i landet som helhed og i nærområderne opfattede asturiansk kød (Carne de Asturias) og især specialiteten Ternera Asturiana, viste, at det var velkendt og værdsat. Carne de Asturias var således kendt af 29,4 % af den spanske befolkning og 42,2 % af befolkningen i nærområderne. 23,3 % af den spanske befolkning mente, at det bedste kød kom fra Asturien. For nærområdernes vedkommende drejede det sig om 38,0 %.

Videnskabelige undersøgelser af asturianske kalve (projekt INIA SC93/-053), der sammenligner kvalitetsparametre for slagtekroppe af syv spanske kødracer i ekstensivt opdræt, viser særdeles tilfredsstillende resultater hvad angår de organoleptiske egenskaber for kød af asturianske kalve. Det er nr. 1 med hensyn til lugtkvalitet og -intensitet og også saftighed, smag og mørhed. For den samlede vurdering kommer det ind som nr. 2, men nr. 1, hvis det først og fremmest gælder nydelsen.

Kødet er så berømt, at Ternera Asturiana har fået sit eget særlige navn og noteres til højere priser på vigtige markeder (det nationale marked Pola de Siero) og optræder under dette navn i traditionelle slagterforretninger, større og mindre supermarkeder, brochurer, reklamer, opskrifter og andet.

4.7. Kontrolinstans Navn: Consejería de Medio Rural y Pesca del Principado de Asturias

Adresse: Edificio Administrativo, C/ Coronel Aranda, s/n - E-33005 Oviedo.

4.8. Mærkning: Alle slagtekroppe omfattet af BGB "Ternera Asturiana" forsynes med en nummereret etiket, der kontrolleres af Consejo Regulador.

Kød til konsum fra slagtekroppe med BGB forsynes også med en etiket godkendt af Consejo Regulador og en nummereret kontroletiket, der kontrolles og udstedes af Consejo Regulador og påsættes inden afsendelsen af produktet på en sådan måde, at den ikke kan genanvendes, og det dermed sikres, at det beskyttede produkt kan spores hele vejen igennem kæden.

4.9. Krav i nationale bestemmelser - Lov 25/1970 af 2. december 1970 om vindyrkning, vin og alkohol.

- Dekret 835/1972 af 28. marts 1972 til gennemførelse af lov 25/1970.

- Bekendtgørelse af 25. januar 1994 om forholdet mellem den spanske lovgivning og forordning (EØF) nr. 2081/92 for så vidt angår oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler.

- Kongeligt dekret 1643/1999 af 22. oktober 1999 om proceduren for behandling af ansøgninger om optagelse i fællesskabsregistret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser.

EF-nr.: ES/00182/01.01.24.

Dato for modtagelsen af den fuldstændige ansøgning: 23. juni 2003.