m KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 12.03.1998 
KOM(1998) 148 endelig udg. 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om ændring af forordning (EF) nr. 2022/95 om indførelse af en endelig 
antidumpingtold på importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland 
(forelagt af Kommissionen) 

BEGRUNDELSE 
Ved forordning (EF) nr. 2022/95x indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen 
af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland. 
Kommissionen genoptog den 29. maj 19972 undersøgelsen af denne import i henhold til 
artikel 12 i Rådets forordning (EF) nr. 384/963, efter at EFMA (europæiske 
gødningsstofproducenters sammenslutning) den 14. april 1997 havde indgivet en klage. 
Den genoptagne undersøgelse mundede ud i den konklusion, at den endelige told, der var 
indført, ikke førte til tilstrækkelig store ændringer i videresalgspriserne i Fællesskabet i 
henhold til artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 384/96. Det blev konstateret, at 
dumpingmargenen var forøget, efter at tolden var indført. Det foreslås derfor, at 
antidumpingforanstaltningen i overensstemmelse med de nye resultater vedrørende 
eksportpriserne ændres fra den minimale importpris, der anvendes i øjeblikket, til en 
specifik told pr. ton på 26,3 ECU. 
Det Rådgivende Udvalg blev konsulteret den 14. januar 1998 og afgav en enstemmig 
positiv udtalelse. Den Juridiske Tjeneste, Generaldirektoratet for Industri og 
Generaldirektoratet for Told og Indirekte Beskatning er blevet hørt og har også 
samtykket i denne foranstaltning. 
1 EFT L 198 af 23.8.1995, s. 1. 
2 EFT C 162 af 29.5.1997, s. 5. 
3 EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. 
A 
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 
af.... 1998 
om ændring af forordning (EF) nr. 2022/95 om indførelse af en endelig 
antidumpingtold på importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om 
beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske 
Fællesskab1, ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2331/96 af 2. december 19962, særlig 
artikel 12, 
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende 
udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
A. PROCEDURE 
1. Tidligere foranstaltninger 
(1) Ved afgørelse 94/293/EF3 i maj 1994 vedtog Kommissionen 
antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af ammoniumnitrat med 
oprindelse i Litauen og Rusland efter en regional antidumpingprocedure 
vedrørende importen til Det Forenede Kongerige. Der indførtes foranstaltninger i 
form af godtagelse af tilsagn, som skulle begrænse eksporten til Det Forenede 
Kongerige fra hvert land til 100 000 tons årligt. Tilsagnet fra de russiske 
myndigheder blev imidlertid allerede misligeholdt inden for det første år, det var 
gældende. 
1 EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. 
2 EFT L 317 af 6.12.1996, s. 1. 
3 EFT L 129 af 21.5.1994, s. 24. 1 OL 
(2) I juni 1994 indledtes en antidumpingundersøgelse, som omfattede hele 
Fællesskabet, vedrørende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Litauen 
og Rusland4 på grundlag af en klage indgivet af EFMA (europæiske 
gødningsstofproducenters sammenslutning). 
I august 1995 indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 2022/955 en endelig 
antidumpingtold, i form af en variabel told, på importen af ammoniumnitrat med 
oprindelse i Rusland. Tolden fastsattes til forskellen mellem en mindsteimportpris 
på 102,9 ECU pr. ton, netto, og prisen, netto, cif Fællesskabets grænse, ufortoldet, 
i alle tilfælde hvor sidstnævnte pris var lavest. Kommissionen afsluttede samtidig 
en regional antidumpingprocedure vedrørende importen af ammoniumnitrat med 
oprindelse i Rusland6. 
Hvad angår importen af varer med oprindelse i Litauen, afsluttedes proceduren 
vedrørende hele Fællesskabet på grundlag af resultaterne af undersøgelsen af 
årsagssammenhængen vedrørende skade7, uden at der indførtes foranstaltninger. 
Det tilsagn vedrørende importen til Det Forenede Kongerige af varer med 
oprindelse i Litauen, der blev godtaget i forbindelse med den regionale 
antidumpingprocedure, fortsatte med at være gældende. 
Den undersøgelse, der bevirkede, at der indførtes foranstaltninger for hele 
Fællesskabet, er i det følgende benævnt "den oprindelige undersøgelse". Den 
oprindelige undersøgelse foregik i perioden fra 1. april 1993 til 31. marts 1994. 
4 EFT C 158 af 9.6.1994, s. 3. 
5 EFT L 198 af 23.8.1995, s. 1. 
6 EFT L 198 af 23.8.1995, s. 29. 
7 EFTL198af23.8.1995,s.27. 
2. Anmodning om genoptagelse af undersøgelsen 
(3) I april 1997 indgav EFMA en anmodning i henhold til artikel 12 i Rådets 
forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen") om 
genoptagelse af undersøgelsen vedrørende importen af ammoniumnitrat med 
oprindelse i Rusland for at få fastslået, om foranstaltningerne havde haft 
indvirkning på videresalgspriserne eller de efterfølgende salgspriser. 
Anmodningen blev indgivet på vegne af fællesskabsproducenter, hvis samlede 
produktion af ammoniumnitrat udgør en betydelig del (som omhandlet i artikel 5, 
stk. 4, i grundforordningen) af den samlede produktion i Fællesskabet af den 
pågældende vare, dvs. af EF-erhvervsgrenen i proceduren. 
(4) Det blev påstået, at antidumpingtolden på importen af ammoniumnitrat med 
oprindelse i Rusland ikke havde ført til ændringer eller kun til utilstrækkelige 
ændringer i videresalgspriserne eller de efterfølgende salgspriser i Fællesskabet. 
Oplysningerne fra EF-erhvervsgrenen indeholdt umiddelbare beviser, som 
berettigede til genoptagelse af undersøgelsen, dvs. en sammenligning af den 
videresalgspris pr. ton, der kunne have været forventet efter foranstaltningernes 
indførelse (beregnet ved sammenlægning af den mindsteimportpris, der fastsatttes 
i Rådets forordning (EF) nr. 2022/95, og alle omkostninger, der påløb mellem 
import og videresalg), og de faktiske videresalgspriser pr. ton i to medlemsstater 
(Frankrig og Det Forenede Kongerige), som angiveligt skulle tegne sig for 82% af 
forbruget af ammoniumnitrat i Fællesskabet. 
3. Genoptagelse af undersøgelsen 
(5) Beviserne i anmodningen blev anset for at være tilstrækkelige. Kommissionen 
offentliggjorde derfor den 29. maj 1997 en meddelelse i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende* om genoptagelse i henhold til artikel 12 i 
grundforordningen af undersøgelsen vedrørende antidumpingforanstaltningerne 
for importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og iværksatte en 
undersøgelse. 
(6) Kommissionen underrettede officielt de producenter/eksportører og 
importører/forhandlere/distributører, som den vidste var berørt af sagen, 
repræsentanterne for eksportlandet og EF-producenterne om genoptagelsen af 
undersøgelsen. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres 
synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt. Alle parter, der anmodede 
om det, blev hørt. Der blev også modtaget skriftlige og mundtlige redegørelser fra 
visse importører/forhandlere/distributører og fra EFMA og visse af 
sammenslutningens medlemmer. Kommissionen sendte spørgeskemaer direkte til 
alle producenter/eksportører og importører/forhandlere/distributører, som den 
vidste var berørt af sagen. 
8 EFT C 162 af 29.5.1997, s. 5. 
(a) Producenter/eksportører i oprindelseslandet og deres forretningsmæssigt 
forbundne selskaber 
Der blev ikke modtaget besvarelser af spørgeskemaet inden for den fastsatte frist. 
En producent/eksportør svarede efter fristens udløb, men på en måde, som kun 
kunne anses for at være utilstrækkelig. Selskabet fik så mulighed for at rette op på 
manglerne i besvarelsen, men undlod at gøre det. Selskabet blev derfor underrettet 
om, at det ville blive anset for at være usamarbejdsvilligt og fik lejlighed til at 
fremsætte bemærkninger til denne afgørelse i overensstemmelse med artikel 18, 
stk. 4, i grundforordningen. Selskabet svarede efter fristens udløb, at det havde 
fremsendt oplysninger, der ikke var fortrolige, og som Kommissionen kunne 
anvende. Disse oplysninger, som allerede var blevet indgivet, var imidlertid helt 
klart utilstrækkelige i forhold til formålet med genoptagelsen af undersøgelsen. 
b) Importører/forhandlere/distributører i Fællesskabet 
Ni ikke-forretningsmæssigt forbundne importører/forhandlere/distributører gav 
sig til kende over for Kommissionen og besvarede spørgeskemaet. Af disse 
samarbejdede to ikke senere og blev derfor udelukket fra undersøgelsen. Begge 
selskaber blev underrettet om afgørelsen og fik lejlighed til at fremsætte 
bemærkninger i overensstemmelse med artikel 18, stk. 4, i grundforordningen. 
«imwiskjgeisespenoden"). 
(8) Undersøgelsen varede længere end det normale tidsrum på seks måneder som 
omhandlet i artikel 12, stk. 4, i grundforordningen, fordi Kommissionen blev 
hæmmet i sine bestræbelser for at indsamle oplysninger på grund af manglende 
samarbejdsvilje. 
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE 
(9) Den vare, der undersøgtes igen, er samme vare med oprindelse i Rusland som 
den, der var berørt af den oprindelige undersøgelse, dvs. ammoniumnitrat, som er 
et gødningsstof, der fremstilles i pilleform eller som granulat og i øjeblikket 
tariferes i KN-kode 3102 30 90 (ammoniumnitrat, også i vandig opløsning, i 
andre tilfælde) og 3102 40 90 (blandinger af ammoniumnitrat med 
calciumcarbonat eller andre uorganiske stoffer uden gødnings værdi, med indhold 
af nitrogen på over 28 vægtprocent). 
C. DEN GENOPTAGEDE UNDERSØGELSE 
1. Samarbejde 
(10) Ingen producenter/eksportører af ammoniumnitrat etableret i Rusland - eller 
forretningsmæssigt forbundet importører/forhandlere/distributører etableret uden 
for Fællesskabet - samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse. Endvidere 
blev der som angivet i betragtning 11 kun vist lidt samarbejdsvilje fra de ikke-
forretningsmæssigt forbundne importører/forhandlere/distributører, som er 
etableret i eller uden for Fællesskabet. 
De foreliggende faktiske oplysninger blev derfor anvendt i overensstemmelse 
med artikel 18 i grundforordningen. Oplysninger fra toldmyndighederne i Det 
Forenede Kongerige, fra erhvervsblade, samarbejdende 
importører/forhandlere/distributører og EF-erhvervsgrenen anvendtes i 
påkommende tilfælde. 
(11) De samarbejdende selskabers indkøb tegnede sig kun for 20% af importen til 
Fællesskabet af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland i 
undersøgelsesperioden. Endvidere var en række samarbejdende selskaber, som 
var forbundet med ikke-samarbejdsvillige selskaber, også involveret i handelen 
med ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland. Selv om dette betød, at 
Kommissionen ikke helt kunne stole på, at de indgivne oplysninger var 
fyldestgørende, blev der alligevel taget hensyn til dem, da det blev fastslået, at 
manglerne ikke var så store, at de kunne give anledning til urimelige 
vanskeligheder i bestræbelserne for at nå et rimeligt nøjagtigt resultat i 
overensstemmelse med artikel 18, stk. 3, i grundforordningen. Omkostningerne 
mellem import og videresalg hos de besøgte selskaber blev i den forbindelse anset 
for at være de mest detaljerede oplysninger og anvendtes til beregning af det 
videresalgsprisniveau, der med rimelighed kunne forventes for den pågældende 
vare, efter at der var blevet vedtaget foranstaltninger. 
2. Ændringer i videresalgspriserne i Fællesskabet 
(12) I henhold til artikel 12, stk. 1 og stk. 2, i grundforordningen undersøgte 
Kommissionen, om der var sket de forventede ændringer i videresalgspriserne i 
Fællesskabet efter indførelsen af endelig antidumpingtold i 1995. Specielt blev 
den videresalgspris til den første uafhængige køber, der kunne have være 
forventet i undersøgelsesperioden (den "forventede" videresalgspris) 
sammenlignet med den videresalgspris, der faktisk konstateredes i samme periode 
(den "faktiske videresalgspris") 
(a) Beregning af den "forventede " videresalgspris 
(13) For at beregne den "forventede" videresalgspris blev det anset for nødvendigt at 
lægge den mindsteimportpris, der fastsattes ved den oprindelige undersøgelse, 
sammen med alle omkostninger, der påløb mellem import og videresalg, plus et 
beløb for fortjeneste. 
Men da der ikke fandtes mere egnede oplysninger, var det nødvendigt at skelne 
mellem omkostningerne i forbindelse med de samarbejdende 
importører/forhandlere/distributørers import - hvor de påløbne omkostninger 
mellem import og videresalg blev efterprøvet ved kontrolbesøg - og 
omkostningerne i forbindelse med ikke-samarbejdsvillige selskabers import - hvis 
omkostninger blev fastlagt på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i 
overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen. 
(14) For at beregne de omkostninger, der påløb mellem import og videresalg for de 
samarbejdende selskabers vedkommende, blev der taget hensyn til passende beløb 
for told, håndteringsomkostninger samt dermed forbundne omkostninger, salgs-, 
general- og administrationsomkostninger (herunder kreditomkostninger) og 
fortjeneste, alt efterprøvet ved kontrolbesøg på stedet. 
En importør fremførte, da resultaterne af den nye undersøgelsen var blevet 
offentliggjort, at den angivne fortjeneste ikke afspejlede den faktiske fortjeneste, 
der var blevet fastslået ved kontrolbesøg. Den anvendte fortjeneste blev undersøgt 
på ny, og der blev efter overvejelser foretaget en passende justering. 
(15) For selskaber, som ikke samarbejdede ved undersøgelsen, blev der taget hensyn 
til passende beløb for told, håndteringsomkostninger samt dermed forbundne 
omkostninger, varetab, salgs-, general- og administrationsomkostninger (herunder 
kreditomkostninger) og fortjeneste ved anvendelse af de højeste konstaterede 
omkostninger pr. medlemsstat for samarbejdende selskaber. Der blev taget 
behørigt hensyn til, at ikke-samarbejdsvillige selskabers import af varer til Det 
Forenede Kongerige først og fremmest var massegods som det fremgik af beviser 
fra toldmyndighederne. Omkostningerne til sække og indpakning i sække blev 
også indføjet i beregningen af de omkostninger, der påløb mellem import og 
videresalg i forbindelse med ikke-samarbejdsvillige selskabers import til Det 
Forenede Kongerige. Beløbet for fortjeneste fastsattes på grundlag af 
oplysningerne i anmodningen om en genoptagelse af undersøgelsen. 
(16) De vejede gennemsnitlige omkostninger mellem import og videresalg og 
fortjeneste blev lagt sammen med den mindsteimportpris, der fastsattes i henhold 
til den oprindelige undersøgelse (på grundlag af en pris frit Fællesskabets grænse, 
ufortoldet), for at fastsætte Fællesskabets "forventede" videresalgspris i ECU i 
undersøgelsesperioden. 
(b) Den faktiske videresalgspris efter foranstaltningernes indførelse 
(17) Den faktiske videresalgspris til den første uafhængige køber for al import til 
Fællesskabet af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland i 
undersøgelsesperioden blev fastlagt. Der skelnedes mellem den faktiske 
videresalgspris for samarbejdende importører/forhandlere/distributørers import og 
den faktiske videresalgspris for ikke-samarbejdsvillige selskabers import. 
10 
(18) For samarbejdende selskabers import beregnedes den faktiske videresalgspris på 
grundlag af de oplysninger, der efterprøvedes ved kontrolbesøg. 
(19) For ikke-samarbejds villige selskabers import beregnedes den faktiske 
videresalgspris på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til 
artikel 18 i grundforordningen på et månedligt grundlag for 
undersøgelsesperioden under henvisning til de offentliggjorte markedspriser i 
erhvervsblade i hver enkelt medlemsstat. I mangel af mere passende oplysninger 
anvendtes den laveste offentliggjorte markedspris for ikke at belønne manglende 
samarbejdsvilje, og fordi de angivne markedspriser var priserne for al importeret 
ammoniumnitrat, medens den russiske ammoniumnitrat ifølge de oplysninger, der 
blev modtaget i løbet af undersøgelsen, forhandledes til en lavere pris end al 
anden importeret ammoniumnitrat. 
(20) Endelig beregnedes en enkelt vejet gennemsnitlig faktisk videresalgspris i ECU 
for al import af den pågældende vare (både som massegods og indpakket i sække) 
for undersøgelsesperioden. 
(c) Utilstrækkelige ændringer i videresalgspriserne 
(21) Forskellen mellem den faktiske videresalgspris og den "forventede" 
videresalgspris blev så beregnet for at fa fastlagt, hvorvidt der havde været 
tilstrækkelige ændringer i videresalgspriserne efter 
antidumpingforanstaltningernes indførelse. 
11 
(22) Det konstateredes, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger ikke havde ført 
til utilstrækkelige ændringer i videresalgspriserne i Fællesskabet. Den faktiske 
videresalgspris fortsatte med at ligge under den "forventede" videresalgspris på et 
vejet gennemsnitligt grundlag. Dette fald i priserne er 
9,0 % 
udtrykt i procent af den vejede gennemsnitlige faktiske videresalgspris. 
På grund af det betydelige fald i ændringerne i videresalgsprisen blev det ikke 
fundet nødvendigt at undersøge yderligere, om de efterfølgende salgspriser i 
Fællesskabet havde ændret sig tilstrækkeligt. 
(d) Andre faktorer som berører den gennemsnitlige videresalgspris for varen 
efter indførelsen af antidumpingtold 
(23) De interesserede parter fremførte ikke andre argumenter, og der konstateredes 
heller ikke andre faktorer i løbet af undersøgelsen, som kunne forklare, hvorfor 
videresalgspriserne som angivet ovenfor ikke havde ændret sig i det omfang, der 
med rimelighed kunne forventes efter indførelsen af antidumpingtold. 
Visse importører fremførte, at lave videresalgspriser afspejlede de dårlige vilkår 
på markedet for ammoniumnitrat. En sådan situation omfatter imidlertid ikke det 
undersøgte problem, nemlig at videresalgspriserne i undersøgelsesperioden (et år) 
ikke afspejlede de påløbne omkostninger og den indhentede fortjeneste i 
tilstrækkelig grad, hvilket ville have været tilfældet, hvis mindsteimportprisen var 
blevet overholdt. 
12 
(e) Konklusion 
(24) Rådet konkluderer, at for så vidt angår ammoniumnitrat med oprindelse i 
Rusland, har antidumpingforanstaltningerne ikke betydet tilstrækkelige ændringer 
i videresalgspriserne i Fællesskabet som omhandlet i artikel 12, stk. 2, i 
grundforordningen. 
3. Genberegning af dumpingmargenen 
(25) I overensstemmelse med artikel 2 i grundforordningen fastlagdes en ny 
dumpingmargen som omhandlet i artikel 12, stk. 2, i samme forordning. 
(a) Normal værdi 
(26) Da ingen producenter/eksportører fremførte, at der havde været ændringer i den 
normale værdi som omhandlet i artikel 12, stk. 5, i grundforordningen, anvendtes 
den normale værdi, der blev fastlagt i den oprindelige undersøgelse for 
referencelandet Polen til den nye beregning af dumpingmargenen. 
(b) Genvurderet eksportpris 
(27) Der beregnedes en eksportpris for al ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland, 
som importeredes til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. 
(28) For de varer, som samarbejdende importører/forhandlere/distributører 
importerede, beregnedes eksportpriserne ved anvendelse af de oplysninger, som 
efterprøvedes ved kontrolbesøg, på grundlag af den pris, der betaltes eller skulle 
betales af disse selskaber. 
13 
(29) I mangel af eksportpriser vedrørende ikke-samarbejdsvillige selskabers import 
blev det besluttet at beregne sådanne priser i overensstemmelse med artikel 2, 
stk. 9, i grundforordningen. Importstatistikkerne i Eurostat blev ikke anset for at 
være et troværdigt grundlag for fastsættelsen af sådanne priser i denne forbindelse 
i betragtning af den synlige forekomst af en associering eller et 
udligningsarrangement. Denne betragtning falder sammen med beviser fra 
toldmyndighederne i Det Forenede Kongerige, som tydede på, at visse ikke-
samarbejdsvillige selskaber generelt brugte at angive for høje eksportpriser. Det 
er også konklusionen af oplysninger om fakturaer for videresalg, som 
Kommissionen har til rådighed, hvor der er angivet en videresalgspris langt under 
den pris, der ville give en importør mulighed for at drive normal forretning, hvis 
mindsteimportprisen blev overholdt; med andre ord, hvis alle omkostninger 
mellem import og videresalg blev fratrukket den fakturerede videresalgspris til 
den første uafhængige køber, opnåedes en importpris, frit Fællesskabets grænse, 
ufortoldet, som var lavere end mindsteimportprisen. 
Der blev derfor beregnet pålidelige eksportpriser, frit Fællesskabets grænse, på 
grundlag af den pris, til hvilken den importerede vare første gang solgtes til en 
uafhængig køber, fastlagt på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i 
overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen, dvs. de oplysninger, der er 
henvist til i betragtning 19, med justering for alle omkostninger mellem import og 
videresalg, herunder også den antidumpingtold, der skal betales, plus et rimeligt 
beløb for fortjeneste. Beløbet for fortjeneste blev fastlagt på grundlag af 
oplysningerne i anmodningen om genoptagelse af undersøgelsen, som også blev 
bekræftet fra andre sider. 
14 
(30) Der beregnedes så en vejet gennemsnitlig eksportpris, frit Fællesskabets grænse, 
for al import af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland. 
(c) Sammenligning 
(31) Der blev foretaget en rimelig sammenligning af den normale værdi som fastlagt i 
den oprindelige undersøgelse og den vejede gennemsnitlige eksportpris som 
fastlagt ovenfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. 
(d) Dumpingmargen 
(32) Af sammenligningen af den normale værdi og de genberegnede vejede 
gennemsnitlige eksportpriser fremgik det, at der fandtes en dumpingmargen, som 
var højere end den, der konstateredes i forbindelse med den oprindelige 
undersøgelse. Den genberegnede vejede gennemsnitlige dumpingmargen var: 
41,9% 
udtrykt i procent af prisen, frit Fællesskabets grænse. 
(e) Konklusion 
(33) Da undersøgelsen viste, at de gældende foranstaltninger ikke havde ført til 
tilstrækkelige ændringer i videresalgspriserne i Fællesskabet, og at 
dumpingmargenerne var øget, er det nødvendigt at ændre de gældende 
foranstaltninger efter de nye resultater vedrørende eksportpriserne i 
overensstemmelse med artikel 12, stk. 3, i grundforordningen. 
15 
4. Forslået ændring af de gældende foranstaltninger 
(34) De foranstaltninger, der hidtil har været gældende, har ikke haft den tilsigtede 
indvirkning på videresalgsprisen for ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland 
som følge af absorberingen af de gældende antidumpingforanstaltninger. De 
faktiske videresalgspriser for undersøgelsesperioden afspejlede ikke de påløbne 
omkostninger mellem import og videresalg. 
I løbet af undersøgelsen blev det overvejet, om det ville være hensigtsmæssigt 
simpelthen at øge mindsteimportprisen, så den kunne afspejle den øgede 
dumpingmargen. 
Det faktum, at der er sket en absorbering af tolden i form af en mindsteimportpris, 
betyder også, at enhver stigning i mindsteimportprisen også vil være uden 
virkninger i forbindelse med en revision af videresalgspriserne eller de 
efterfølgende salgspriser i Fællesskabet. 
Af ovenstående fremgår det, at den fleksibilitet, som de russiske 
producenter/eksportører har opnået via den hidtil gældende variable 
antidumpingtold, ikke har kunnet ændre priserne på ammoniumnitrat med 
oprindelse i Rusland i en sådan grad, at de skadelige virkninger af dumpingen er 
blevet afhjulpet. 
(35) Det konkluderes derfor af resultaterne af den genoptagede undersøgelse - under 
hensyn til den tidligere baggrund for antidumpingforanstaltninger vedrørende 
importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland, som omfatter 
16 
misligholdelse af et tilsagn i det første år, efter at Kommissionen havde godtaget 
det (jf- betragtning 1) - at det også vil være klogt at ændre formen af de gældende 
foranstaltninger. I betragtning af muligheden for absorbering af en værditold for 
denne sæsonbestemte og prisfølsomme vare finder Rådet det hensigtsmæssigt at 
ændre den endelige antidumpingtold på importen af ammoniumnitrat med 
oprindelse i Rusland fra den nugældende mindsteimport pris til en særlig told pr. 
ton. Denne form for antidumpingforanstaltninger vil være mere effektiv og vil 
kunne ændre videresalgspriserne og således afhjælpe de skadelige virkninger af 
dumpingen. 
En importør hævdede, at problemet med absorbering af den gældende 
antidumpingtold var begrænset til importen af massegods, og at 
mindsteimportprisen derfor skulle forblive i kraft for importen af varer indpakket 
i sække, medens den særlige told var egnet for importen af massegods. Fordelene 
ved dette argument blev undersøgt, men argumentet blev ikke godtaget, da 
resultaterne af den genoptagede undersøgelse viste, at absorberingen af tolden 
ikke var begrænset til importen af varerne i form af massegods. 
En producent i Rusland, som ikke havde givet sig til kende inden 
offentliggørelsen af resultaterne af den genoptagede undersøgelse, afgav et 
tilsagn. Tilsagnet blev efter en gennemgang anset for at være uacceptabelt på 
grund af alle de russiske producenter/eksportørers manglende vilje til samarbejde. 
17 
(36) Det nye niveau for antidumpingtold blev fastlagt ved sammenlægning af den 
tidligere told (mindsteimportprisen minus eksportprisen, frit Fællesskabets 
grænse, i den oprindelige undersøgelsesperiode) og forskellen mellem 
eksportpriserne i den oprindelige undersøgelse og eksportpriserne i den 
nuværende nye undersøgelse. Den ændrede told, som skal opkræves pr. ton, af 
prisen, netto, frit Fællesskabets grænse, er 26,3 ECU pr. ton -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2022/95 affattes således: 
"2. Antidumpingtolden fastsættes til 26,3 ECU pr. ton." 
Artikel 2 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
18 
ISSN 0254-1459 
KOM(98) 148 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 il 10 
Katalognummer : CB-CO-98-157-DA-C 
ISBN 92-78-32006-4 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
*)3