A4-0257/98

Beslutning om gennemfoerelsen af Amsterdam-traktaten: foelgerne af taettere samarbejde

Europa-Parlamentet,

* der henviser til det nye afsnit VII (tidligere afsnit VIa) i Amsterdam-traktaten med titlen »Bestemmelser om taettere samarbejde«, EU-traktatens nye artikel 40 - 42 (tidligere K.12 - K.14) og EF-traktatens nye artikel 11 (tidligere artikel 5 A),

* der henviser til sine beslutninger af 13. marts 1997 ((EFT C 115 af 14.04.97, s. 165.)) om regeringskonferencen og af 19. november 1997 ((EFT C 371 af 08.12.97, s. 99.)) om Amsterdam-traktaten (CONF 4007/97 - C4-0538/97),

* der henviser til forretningsordenens artikel 148,

* der henviser til betaenkning fra Udvalget om Institutionelle Spoergsmaal og Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender (A4-0257/98),

A. der henviser til, at alle medlemsstaterne har indgaaet en grundlaeggende forpligtelse til at arbejde hen imod en stadig snaevrere union mellem de europaeiske folk og Den Europaeiske Unions stater,

B. der henviser til, at enhver form for differentiering indebaerer en risiko for at underminere solidariteten mellem medlemsstaterne og foraarsage en fragmentering af faellesskabets retsomraade,

C. der henviser til, at der stadig er risiko for at tingene koerer fast, navnlig fordi medlemsstaterne til tider har forskellige forventninger, og at Amsterdam-traktaten i mange tilfaelde fastholder kravet om enstemmighed,

D. der henviser til, at Faellesskabet siden 1957 har anerkendt, at en vis differentiering i integrationsprocessens hastighed og omfang kan vaere gavnlig for den europaeiske integration, hvis de faelles maal fastholdes, og differentieringen opfattes som en ekstraordinaer udvej og et overgangsfaenomen,

E. der noterer sig, at der med Amsterdam-traktaten er indfoert en ny form for differentiering i EU-traktaten, der benaevnes »taettere samarbejde«, og som gaelder for soejle et og tre,

F. der henviser til, at indfoerelsen af den faelles valuta tvinger Unionen til at skaffe sig midlerne til at foere en egentlig faelles oekonomisk politik,

G. der henviser til, at udvidelsen vil goere Unionen mere forskelligartet,

H. der henviser til, at Den Europaeiske Union skal finde en hensigtsmaessig politisk loesning paa denne voksende forskelligartethed, samtidig med at solidariteten mellem medlemsstaterne opretholdes,

Princip

1. er af den overbevisning, at fastlaeggelsen af en institutionel ramme for udviklingen af taettere samarbejde er at foretraekke frem for, at det finder sted uden for traktatsystemet;

2. mener faktisk, at det kun er faellesskabssystemet, der kan yde de noedvendige garantier med hensyn til demokratisk kontrol, domstolskontrol og solidaritet;

3. erindrer om, at hensigten med de i Amsterdam-traktaten fastlagte politiske og retlige betingelser for udviklingen af et taettere samarbejde er at begraense den risiko for en underminering af solidariteten mellem medlemsstaterne og fragmentering af Faellesskabets retsomraade, som er forbundet med enhver form for differentiering;

4. giver udtryk for sin tilfredshed med opretholdelsen af den faelles institutionelle ramme i forbindelse med det taettere samarbejde;

Anvendelsesomraade

5. henviser til de juridiske krav om overholdelse af de betingelser, der er fastsat i traktaten for anvendelsen af bestemmelserne om taettere samarbejde, herunder:

* overholdelse af gaeldende faellesskabsret og den faelles institutionelle ramme,

* anvendelse som sidste udvej,

* respekt for de ikke-deltagende medlemsstaters rettigheder og interesser,

* neutralitet for saa vidt angaar konkurrencevilkaarene mellem medlemsstaterne;

6. paapeger, at Domstolen har kontrolbefoejelser, og at spoergsmaalet om overholdelse af ovennaevnte betingelser kan henvises til Domstolen, der kan traeffe praejudiciel afgoerelse;

7. fremhaever derfor, at Amsterdam-traktatens bestemmelser om taettere samarbejde er ekstraordinaere og begraensede;

8. mener, at taettere samarbejde egner sig bedre til gennemfoerelse af handlingsprogrammer, navnlig paa omraader som politisamarbejde og retligt samarbejde, industri-, forsknings-, uddannelses- og erhvervsuddannelses- eller miljoepolitik, end til lovgivningsmaessige foranstaltninger;

9. opfordrer Kommissionen til med henblik paa Amsterdam-traktatens ikrafttraeden at udarbejde en undersoegelse om de potentielle anvendelsesomraader for det taettere samarbejde;

Ivaerksaettelse af et taettere samarbejde

10. er af den opfattelse, at den mulighed, Amsterdam-traktaten giver enhver medlemsstat for, af vigtige aarsager, der vedroerer den nationale politik, at modsaette sig, at der traeffes afgoerelse med kvalificeret flertal om ivaerksaettelse af bestemmelserne om taettere samarbejde, ikke blot er i modstrid med den erklaerede hensigt om ad denne vej at fjerne visse hindringer, men heller ikke staar i et rimeligt forhold til omfanget af de mulige anvendelser; mener derfor, at der er tale om en helt ekstraordinaer mulighed, der kun boer anvendes som sidste udvej i en politisk noedsituation;

11. opfordrer Kommissionen til at indlede en politisk dialog med en medlemsstat, som oensker at modsaette sig et taettere samarbejde, med henblik paa at undersoege mulighederne for en konstruktiv politisk loesning;

Demokratisk kontrol

12. finder, at ivaerksaettelsen af ethvert taettere samarbejde boer underkastes demokratisk kontrol af Europa-Parlamentet;

13. finder, at Kommissionen boer forpligte sig til at traekke et forslag om taettere samarbejde inden for foerste soejle tilbage, hvis Europa-Parlamentet afgiver negativ udtalelse;

14. erindrer om, at der under ingen omstaendigheder i forbindelse med ivaerksaettelsen af et taettere samarbejde maa saettes spoergsmaalstegn ved Parlamentets institutionelle enhed;

15. mener, at princippet om budgettets enhed skal respekteres i de tilfaelde, hvor der etableres et taettere samarbejde; Unionens budget skal have en struktur for opfoerelse af indtaegter og udgifter, som goer det muligt at opfoere de saaledes opstaaede udgifter; disse bevillinger boer ikke indgaa i lofterne over de egne indtaegter eller i de finansielle overslag; gennemfoerelsesbestemmelserne kan fastlaegges inden for rammerne af en interinstitutionel aftale og i forbindelse med revisionen af finansforordningen;

16. foreslaar, at bestemmelserne om underretning og hoering af Europa-Parlamentet om ivaerksaettelse af et taettere samarbejde inden for soejle tre fastlaegges paa samme maade;

17. kraever, at princippet om aabenhed i forbindelse med det taettere samarbejde overholdes strengt;

Konklusion

18. understreger, at der ikke findes nogen proceduremaessig mekanisme, der kan erstatte den noedvendige faelles politiske vilje;

19. finder navnlig, at det er urealistisk at forvente, at et taettere samarbejde kan udgoere en tilstraekkelig institutionel ramme for de vigtigste fremtidige udfordringer i forbindelse med den europaeiske integration, nemlig udvidelsen og styrkelse af det oekonomiske aspekt af OEMU'en; erindrer desuden om, at bestemmelserne om taettere samarbejde ikke gaelder for den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik; goer endvidere opmaerksom paa, at man i forbindelse med udvidelsen snarere burde anvende den velafproevede metode med overgangsordninger end et taettere samarbejde;

20. finder, at den europaeiske integrations hidtidige forloeb og en tilbundsgaaende analyse af Amsterdam-traktatens bestemmelser om taettere samarbejde viser, at den eneste vej hen imod stoerre integration er at anvende kvalificeret flertal ved alle afgoerelser, undtagen i forfatningsmaessige spoergsmaal.

21. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter.