ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (84) 1 18 
 
 
 
Vol. 1984/0042 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the open ing to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Communit y and the European Atom ic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this file is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 19 83 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 vom 2 7.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
K 0 M C 8 4 ) 118 endelig udg. 
Bruxelles, den 9. marts 1984
B E R E T N IN G  F R A  K O M M I S S I O N E N  T IL  R Å D E T  
" D E T  Ø K O N O M I S K E  B E H O V "
so m  betingelse for meddelelse af tilladelse (art. 3, stk. 3, 
litra c) i Rådets første direktiv af 12. december 1977 o m  
samordning af lovgivningen o m  adgang til at optage og udøve 
virksomhed so m  kreditinstitut - 
77/780/EØF
K 0 M C 8 4 ) 118 endelig udg.

Kommissionens beretning 
til Rådet o m
"det økonomiske behov" so m  betingelse for meddelelse af tilladelse (art. 3  
stk. 3, litra c )  i Rådets første direktiv af 12. december 1977 o m  samord­
ning af lovgivningen o m  adgang til at optage og udøve virksomhed so m  kredit­
institut - 77/780/EØ F
1) I  henhold til artikel 3, stk. 3, litra c), i direktiv 77/780/EØF skal 
K om m issionen inden 6  år efter meddelelsen af direktivet, efter at have 
hørt D et rådgivende Udvalg, forelægge Rådet en beretning o m  anvendelsen 
af kriteriet o m  det økonomiske behov. Ifølge litra d) kan anvendelsen 
af kriteriet o m  det økonomiske behov kun ske på grundlag af forudfast- 
satte, generelle kriterier, so m  skal offentliggøres, meddeles Kommissionen 
sam t D et rådgivende Udvalg, og s e n i l  har til formål at frem m e: ·
- sikkerheden in e d  hensyn til opsparingen
- øget produktivitet i banksystemet,
- m ere ensartede konkurrenceforhold for de forskellige kategorier af 
kreditinstitutter,
- et større udbud af banktjenesteydelser, afhængig af befolkningen 
og af den økonomiske aktivitet.
I  denne beretning til Rådet gøres der status over den hidtidige anvendelse 
af dette kriterium.
2) S o m  bekendt m å  medlemsstaterne i henhold til artikel 3, stk. 3, litra a) 
i direktiv 77/780/EØF ikke fastsætte bestemmelse o m , at anmodninger o m  
tilladelse til at optage virksomhed so m  kreditinstitut skal behandles ud 
fra markedets økonomiske behov. I  litra b) tilføjes imidlertid, at såfremt 
det i de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i en medlems­
stat ved meddelelsen af dette direktiv fastsættes, at markedets økonomiske 
behov er en betingelse for tilladelse, og såfremt de tekniske og struktu­
relle vanskeligheder i dens banksystem ikke gør det muligt for den at 
undlade at anvende dette kriterium inden for den frist, der er fastsat for

-  2 -
direktivets gennemførelse, kan denne stat dog i en periode på 7 år fortsat  
anvende dette kriterium, når blot den senest 6 måneder efter meddeler  
Kommissionen sin afgørelse og begrundelsen herfor.
Fire lande har udnyttet denne mulighed, nemlig Frankrig, Irland og  
Italien for alle kreditinstitutters vedkommende og Danmark udelukkende  
for realkreditinstitutter.
3) Forbudet mod at anvende "markedets økonomiske behov" som kriterium for  
at meddele tilladelse til udøvelse af virksomhed som kreditinstitut er  
begrundet i, at vurderingen af, om dette kriterium er opfyldt, i sagens  
natur i vidt omfang beror på et skøn, hvorved den kompetente nationale  
myndighed rent faktisk ville få diskretionære beføjelser med hensyn til  
meddelelse af tilladelse. Traktaten går imidlertid imod enhver oprethol­
delse af beføjelser, der kan give anledning til forskelsbehandling. Der  
er nemlig risiko for, at den afskaffelse af restriktionerne for fri eta­
blering og fri udveksling af tjenesteydelser, som er fastsat i trakta­
tens artikel 32 og 59, i praksis ikke får virkning for kreditinstitutter,  
hvis der gives en diskretionær beføjelse til at vurdere denne bestem­
melses rækkevidde. For at sikre en reel afskaffelse af enhver form for  
forskelsbehandling er det derfor også nødvendigt i videst muligt omfang  
at afskaffe tilsynsmyndighedernes diskretionære beføjelser med hensyn  
til anvendelsen af markedets økonomiske behov som kriterium for meddel­
else af tilladelse.
4) Forbudet mod i fremtiden at anvende markedets økonomiske behov som kri­
terium er fastsat i direktivets artikel 3, der vedrører meddelelse af  
tilladelse til nye kreditinstitutter. I artikel 4, der omhandler filialer  
af kreditinstitutter med hjemsted i en anden medlemsstat, henvises for  
så vidt angår kriterierne for meddelelse af tilladelse til den lovgivning  
og procedure, som gælder for kreditinstitutter, der har hjemsted på værts­
landets område. Denne lovgivning og procedure skal pr. definition være  
i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 3., stk. 2 til 4. Det  
således klart.

at forbudet mod anvendelse af det økonomiske behov som kriterium for med­
delelse af tilladelse også gælder filialer. Hvis dette ikke var tilfældet,  
ville afskaffelsen af restriktionerne for fri etablering rent faktisk kun  
få virkning for oprettelse af datterselskaber, og dette kunne udgøre en  
væsentlig hindring for oprettelse af filialer. Traktaten tillader imid­
lertid ingen forskelsbehandling, idet virksomheder med hjemsted i en anden  
medlemsstat, i dette tilfælde kreditinstitutter, altid skal kunne vælge,  
om de ønsker at oprette en filial eller et datterselskab. De kan i øvrigt  
vælge at gøre begge dele, men dette forekommer relativt sjældent.
I dom af 1. marts 1983 i sag 300/81 (Kommissionen mod den italienske repu­
blik) følger Domstolen i sine præmisser ovennævnte principper. Den udtaler  
blandt andet, at "Rådets direktiv 77/780 udgør første etape i harmoniserin­
gen af bankstrukturerne og tilsynet hermed. Denne harmonisering har til  
formål gradvis at skabe fri etablering for kreditinstitutter og fri udvek­
sling af banktjenesteydelser. I denne henseende indfører direktivet visse  
mindstebetingelser for meddelelse af tilladelse til kreditinstitutter, som  
alle medlemsstater skal overholde. Med henblik på at lette adgangen til at  
optage virksomhed som kreditinstitut har disse betingelser blandt andet til  
formål at begrænse de diskretionære beføjelser, visse tilsynsmyndigheder  
har med hensyn til at meddele tilladelse til kreditinstitutter."
I henhold til artikel 3, stk. 3, litra d) i direktiv 77/780, skulle Det råd­
givende Udvalg allerede på sine første møder påbegynde arbejdet med at under­
søge de kriterier, som nogle medlemsstater indtil videre fortsat går ud fra,  
når de anvender "det økonomiske behov" som betingelse for meddelelse af  
tilladelse til kreditinstitutter. På det tredje møde den 19. juni 1980 anmo­
dede Det rådgivende Udvalg derfor om senest den 30. september 1980 at få  
meddelelse om, hvilke kriterier der anvendes ved vurderingen af det økonomiske  
behov.

- 4 -
Danmark, Frankrig, Irland og Italien har efterkommet anmodningen og frem­
sendt oplysninger om de kriterier, de anvender ved vurderingen af det øko­
nomiske. behov. Der er tale om følgende kriterier, som må ses i lyset af  
de under pkt. 1 nævnte mål:
a) Danmark 'uoelukkende for realkreditinstitutter)
- ved meddelelsen af nye tilladelser søger de ansvarlige myndigheder  
at tilgodese en enkel og rationel opbygning af realkreditmarkedet
j overensstemmelse med den allerede opnåede harmonisering på EF-plan.
b) Frankrig
- et nyt kreditinstitut skal kunne imødekomme markedets behov og navn­
lig sikre et bedre udbud af tjenesteydelser,
- dets finansielle cg tekniske midler skal kunne stå mål med de til­
stræbte mål,
- kreditinstituttets fremtidsperspektiver skal være forenelige med  
en sund konkurrence,
- kreditinstituttets ledere skal være pålidelige og kompetente og  
i særdeleshed besidde de nødvendige administrative erfaringer og  
de fornødne kvalifikationer for at tilgodese kravet om sikkerhed
med hensyn til opsparingen,
- det skal være oplyst, hvem der ejer kreditinstituttets aktier eller  
kapital.
c) Irland
- de økonomisk-politiske og pengepolitiske krav skal være opfyldt,
- der skal være fuld sikkerhed omkring de indskudte midler,
- der skal fortsat være sikret gennemsigtighed omkring banktrans­
aktionerne.
d) Italien
- der skal være opnået øget produktivitet i banksystemet,
- der skal være skabt bedre konkurrenceforhold på bankmarkedet.

- 5 -
(Som bekendt or direktivet endnu ikke blevet gennemført i den italienske  
lovgivning, og Domstolen har som følge heraf i ovennævnte afgørelse af­
sagt dom mod Italien. De under pkt. 1 nævnte betingelser overholdes i  
administration!;ri).
7) De pågældende medlemsstater synes derfor
ved anvendelse af kriteriet om det økonomiske behov at have  
taget hensyn til bestemmelserne i artikel 3, stk. 3, litra d) i direktiv  
77'780.
Dette bekræftes af de statistiske oplysninger, Kommissionen råder over.
Når man ser bort fra Danmark, hvor det økonomiske behov kun anvendes som  
kriterium ved meddelelse af tilladelse til nye kreditinstitutter
og hvor der ikke er meddelt tilladelse til noget nyt realkreditinstitut,  
fordi der hverken fra landets egne statsborgere eller fra institutter  
i de øvrige EF-lande, ikke er indgivet nogen ansøgning, er der i de tre  
øvrige lande, hvor det økonomiske behov anvendes som kriterium både for  
oprettelse af nye kreditinstitutter og for oprettelse af filialer (i  
Frankrig fandtes denne mulighed i loven, men var hidtil ikke blevet  
udnyttet - det blev den imidlertid igen ved en afgørelse truffet af  
Conseil National du Crédit i august 1982) ikke konstateret nogen lukning  
af markederne.
Med udgangspunkt i  1. januar 1980, som er den dato, fra hvilken direktiv  
77/780 skulle være gennemført, når man for perioden 1/1-1980 - 30/6-1983  
frem til følgende resultater:
F rankrig:
- antal nye kreditinstitutter (inkl. datterselskaber af udenlandske kredit­
institutter, med hjemsted både i og uden for EF): 29
- antal nye filialer af udenlandske kreditinstitutter: 5 (heraf ét med  
hjemsted i FF)
- antal nye filialer af franske kreditinstitutter: 1116 (der er ingen nøj­
agtige oplysninger om antallet af tilladelser til nye filialer efter  
august 1982).

-  6 -
Irland:
- antal nye kreditinstitutter (inkl. datterselskaber af udenlandske  
kreditinstitutter med hjemsted både i og uden for EF): 3
- antal nye filialer af udenlandske kreditinstitutter: 0
- antal nye filialer af irske kreditinstitutter: 21
11 a 11 f i  'i:
- antal nye kreditinstitutter (inkl. datterselskaber af udenlandske  
kreditinstitutter, med hjemsted både i og uden for EF): 59
- antal nye filialer af udenlandske kreditinstitutter: 13 (heraf 6  
med hjemsted i EF)
- antal nye filialer af italienske kreditinstitutter: 761.
8) I  stk. 3, litra c) i direktivets artikel 3 er det desuden fastsat, at  
Kommissionen sammen med denne rapport i givet fald skal forelægge for­
slag, der tager sigte på at bringe anvendelsen af det kriterium om det  
økonomiske behov til ophør, som i henhold til litra b) i samme stykke  
tillades anvendt i de medlemsstater, der rettidigt har givet meddelelse  
om, at de har til hensigt stadig at anvende det i en periode på 7 år  
fra meddelelsen af direktivet. Denne periode udløber således den 15.  
december 1984.
Den bestemmelse, der er omtalt i begyndelsen af dette afsnit, betyder  
rent faktisk, at perioden forlænges med yderligere 5 år, altså indtil  
15.12.1989, medmindre Rådet i mellemtiden på Kommissionens forslag en­
stemmigt vedtager en beslutning om, at anvendelsen af dette kriterium  
skal bringes til ophør.
9) I betragtning af det ovenstående, som klart viser, at anvendelsen af  
kriteriet om det økonomiske behov ikke har været nogen uoverstigelig  
hindring for, at nye kreditenheder (nye kreditinstitutter, dattersel­
skaber eller filialer af udenlandske kreditinstitutter, nye filialer  
af indenlandske kreditinstitutter) kan få adgang til de pågældende  
landes marked, og da de problemer med banksystemernes strukturer,

- 7 -
d(:T er omhandlet i artikel 3, stk. 3, litra b), ikke synes at være blevet  
løst, finder kommissionen det ikke hensigtsmæssigt at foreslå, at afskaffe  
medlemsstaternes mulighed for at anvende kriteriet om det økonomiske behov  
tidligere end oprindeligt fastsat.
Det kan nemlig anføres, at:
" ^  Danmark er situationen efter den reorganisering af realkreditmarkedet,  
som fandt sted i begyndelsen af 70'erne, endnu ikke blevet stabil nok til  
at åbne fri adgang for nye kreditinstitutter.
- i Frankrig er den midlertidige opretholdelse af kriteriet om det økonomiske
behov, både med hensyn til oprettelse af nye kreditinstitutter og oprettelse  
af filialer af allerede eksisterende institutter, berettiget som
følge nf den s ituation,der opstod efter nationaliseringerne af en betydelig  
del af det franske banksystem i 1982 samt de strukturomlægninger, der vil  
blive iværksat i henhold til den nye banklov, der ventes vedtaget i begyn­
delsen af 1984, og som kommer til at omfatte kreditinstitutter med særlig  
lovmæssig status, der hidtil havde været undtaget fra denne lov.
- i Irland er der endnu ikke opnået en fuldstændig løsning på problemerne
med den reorganisering, der fandt sted i begyndelsen af 70'erne, og som  
har ført til en kraftig koncentration af det irske banksystem,
hvilket taler for en fortsat anvendelse af kri­
teriet. om det økonomiske behov.
- i Italien blev der i slutningen af 70'erne indledt en omstrukturering af  
banksystemet, hvorved den hidtidige, restriktive praksis med hensyn til  
meddelelse af tilladelser til oprettelse af nye filialer, blev afløst af  
såkaldte "filialplaner", som førte til en betydelig stigning i antallet  
af nye filialer. Skønt den italienske "banktæthed" imidlertid stadig
i  en stor del af landet er relativt lav,
ville det være uklogt at bringe anven­
delsen af kriteriet om det økonomiske behov til øjeblikkeligt ophør,

-  8 -
da nette kunne føre til. oprettelse af flest mulige filialer i  områder, hvor  
der allerede er et tilstrækkeligt antal.
Med hensyn til oprettelse af nye banker har Italien ikke ophævet en admini­
strativ afgørelse fra 1966, som i  praksis forbyder oprettelse af nye kredit­
institutter, bortset fra, når der er tale om kooperative kreditinstitutter  
og datterselskaber ar udenlandske banker eller datterselskaber oprettet af  
udenlar.dske og italienske banker i  fællesskab. Kommissionen finder det øn­
skeligt, at forlængelsen af den periode, i  lløbet af hvilken kriteriet om  
det økonomiske behov ma benyttes, skal anvendes i  overensstemmelse med reg­
lerne, der er fastsat i  Direktivet.
KONKLUSION
I betragtning af,
- at den fortsatte anvendelse af kriteriet om det økonomiske behov ikke  
har ført til nogen lukning eller opsplitning af markederne,
- at medlemsstaterne ved anvendelsen af dette kriterium i  vid udstrækning  
overholder betingelserne i  artikel 3, stk. 3, litra d) i  direktiv 77/780,
- at de arsager, som lå til grund for disse medlemsstaters fortsatte an­
vendelse af dette kriterium, i  et vist omfang stadig gør sig gældende,
finder Kommissionen det ikke hensigtsmæssigt at foreslå Rådet at træffe af­
gørelse om at bringe anvendelsen af dette kriterium til ophør inden udlø­
bet af tidsfristen i  artikel 3, stk. 3, litra c) i  ovennævnte direktiv, nem­
lig 15. december 1989; efter denne dato vil anvendelsen af det økonomiske  
behovskriterium som betingelse for meddelelse af tilladelse blive betragtet  
som overtrædelse af artikel 189 i  traktaten.
Det Radgivende Udvalg for Bank lovgivning gennemgik rapporten på dets sidste  
møde, den 7. december 1983, og godkendte enstemmigt dens konklusioner. Imid­
lertid meddelte visse delegationer at de ikke kunne følge Kommissionens  
fortolkning m.h. t. den ovennævnte afgrænsning af bestemmelse vedrørende åb­
ning af filialer af allerede etablerede kreditinstitutter.

B I L A G
Specielt vedrørende Grækenland
Traktaten om Grækenlands tiltrædelse af 28. nnaj 1979 indeholder ingen  
bestemmelser om det økonomiske behov i banksektoren. Der var imidlertid  
en stiltiende overenskomst om, at de forskellige meddelelsesfrister,  
der er fastsat i direktiv 77/780, skulle anvendes analogt på Grækenland,  
således at den græske regering først den 30. juni 1981 (altså seks måne­
der efter tiltrædelsen af EF) skulle underrette Kommissionen, hvis den  
havde til hensigt at udnytte den mulighed, artikel 3, stk. 3, litra b)  
i  direktivet åbner for fortsat at anvende kriteriet om det økonomiske  
behov både for oprettelse af nye banker og for oprettelse af filialer  
af græske eller udenlandske banker.
Pr. 30. juni 1981 havde Kommissionen endnu ikke modtaget nogen meddelelse,  
og Grækenland ansås derfor for at have givet afkald på ovennævnte mulighed.  
Hvis Grækenland opretholdt kriteriet om det økonomiske behov, måtte det  
derfor betragtes som en overtrædelse af direktiv 77/780.
I  november 1981 meddelte den nye regering, der trådte til efter valget i  
oktober 1981, at den havde til hensigt at opretholde kriteriet om det øko­
nomiske behov, og den gav samtidig udtryk for, at den ikke betragtede sig  
som bundet af den foregående regerings "forsømmelighed".
Efter Kommissionens opfattelse havde Grækenland rent formelt fortabt ret­
ten til at give meddelelse herom, men den fandt, at det ville være både  
politisk uklogt og urimeligt, hvis en medlemsstat, der på tidspunktet for  
sin tiltrædelse af EF, havde kriteriet om det økonomiske behov i sin lov­
givning, ikke kunne anvende dette kriterium i den i direktiv 77/780 fast­
satte overgangsperiode, medens alle de øvrige medlemsstater, som havde samme  
kriterium i deres lovgivning på tidspunktet for direktivets vedtagelse,  
fortsat kunne anvende det indtil 15. december 1989.

-  2 -
Traktaten giver kun én mulighed for at løse dette problem, nemlig at fore­
ligge Rådet forslag til et direktiv om ændring af direktiv 77/780, der inde­
holder en eneste artikel, som formelt giver Grækenland mulighed for at an­
vende bestemmelsen i  artikel 3, stk. 3, litra b).
Et sådant direktiv kunne vedtages gennem en fremskyndet procedure, således  
som man med held har gjort det i  tilsvarende tilfælde, hvor der var tale om  
rent formelle problemer, f.eks. ved direktiv 82/148, som fastsatte samme  
ikrafttrædelsesdato for de tre rådsdirektiver om værdipapirbørser (79/279,  
80/390 og 82/121).
Kommissionen vil oversende sit forslag til Rådet snarest.
*  *  * k k 'k - k - k i r - k - k i f k - k - ^ ' k - k - k - k ^ ’ k ' k ' k ' k i c ' k ^ - k i f k