28. 4. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 101/1 
II 
(Forberedende retsakter) 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
Udtalelse om Rådets afgørelse om vedtagelse af flerårige forsknings- og udviklingsprogrammer 
på miljøområdet (1986-1990) 
(86/C 101/01) 
Procedure 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 20. august 1985 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om ovennævnte 
emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for miljøbeskyttelse, sundhedsvæsen og 
forbrug, som udpegede Michel De Grave til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 4. februar 
1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 234. plenarforsamling den 26. februar 1986 
enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1'. Godkendelse og begrundelse 
1.1.1. Udvalget godkender Kommissionens program­
forslag. Det mener, det er nødvendigt at opretholde 
forskningen i Europa på et tilstrækkeligt niveau i forhold til 
andre udviklede områder. Det er også nødvendigt at 
fremme samordningen af forskningen og den gensidige 
information inden for Fællesskabets grænser, således at 
man undgår dobbeltarbejde, og investeringerne bliver så 
effektive som muligt. Programmet befordrer i øvrigt et 
berigende internationalt samarbejde. 
1.1.2. Forskning inden for miljøbeskyttelse, klimatologi 
og industrisikkerhed er uden undtagelse langsigtet forsk­
ning, som kun vanskeligt giver resultater, der kan give 
forventninger om udbytte på kort sigt. Forskning på disse 
områder er således ikke særlig attraktiv for forskningsorga-
nerne, hvad enten de er offentlige eller private, under 
universitetet eller erhvervslivet, som har vanskeligheder 
med at mobilisere de nødvendige midler. Ikke desto mindre 
er det sandt, at forskning på disse områder sandsynligvis på 
lang sigt stort set giver overskud. 
1.2. Finansiering 
1.2.1. Programmet beløber sig for den femårige periode 
til 105 millioner ECU, der skal fordeles som følger: 
— 65 millioner ECU til miljøbeskyttelse, 
— 25 millioner ECU til klimatologi, 
— 15 millioner ECU til større teknologiske risici. 1.2.2. Det drejer sig ud fra en samlet betragtning om et 
meget beskedent program. Udvalget understreger, hvad 
angår miljøbeskyttelse, som er det ældste program, at 
vurderingen af de tidligere programmer er yderst positiv. 
Man må ligeledes glæde sig over de første resultater, der 
med begrænsede finansielle midler er opnået inden for 
området klimatologi. Med hensyn til større teknologiske 
risici er de seneste katastrofer tilstrækkelig begrundelse for 
den foreslåede aktion. Dette område er en smule udviklet i 
nogle medlemsstater, men kun meget lidt i de fleste 
medlemsstater. Imidlertid er seriøs forskning på dette 
område meget bekostelig. Det foreslåede beløb bør således 
betragtes som et minimum, især i betragtning af det meget 
store antal stoffer og forskellige situationer. Udvalget 
appellerer derfor til, at der ikke røres ved beløbet på 105 
millioner ECU. 
1.3. Programmets indhold 
1.3.1. Ud over de tre underkapitler i programmet mener 
Udvalget, at der bør være øget forskning i jordskælv. Dette 
fænomen har ramt adskillige medlemsstater hårdt, og 
rammer undertiden helt uventet medlemsstater, hvor der 
generelt kun er ringe risiko for jordskælv. 
1.3.2. Udvalget mener at vide, at et sådant program 
teknisk set er parat, og at det således vil være muligt at 
inkorpore det i programmet om forskning og udvikling på 
miljøområdet. 
1.3.3. Udvalget ønsker imidlertid på ingen måde at 
forsinke vedtagelsen af dette program. Det forestiller sig 
Nr. C 101/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 4. 86 
derfor, at programmet vedrørende jordskælv vedtages 
formelt på et senere tidspunkt eller i en særlig form. 
1.3.4. Endelig understreger Udvalget, at bevillingerne til 
forskning i jordskælv i betragtning af programmets 
finansielle begrænsninger kun kan være tillægsbevillinger. 
1.4. 'Samarbejde med tredjelande 
1.4.1. I de nuværende forskningsprogrammer lægges 
der selvfølgelig stor vægt på videnskabeligt samarbejde 
med de industrialiserede lande. 
1.4.2. Man burde også fremme det for tiden meget 
begrænsede samarbejde med udviklingslandene, også selv 
om disse lande har en vis præference for projekter, som 
giver øjeblikkelige resultater. 
1.4.3. Forskningsprojekter vedrørende klimatologi eller 
i relation til miljøpolitikken i EF's middelhavsområde 
(f.eks. fugletræk, ørkendannelse) kan gøres til genstand for 
et samarbejde med tredjelandene omkring Middelhavet. 
Udvalget minder i den henseende om, at det i sin udtalelse 
om miljøbeskyttelse i middelhavsbækkenet 0) omtalte 
Dakar-konferencens arbejde om ørkenens fremtrængen af 
24. juli 1984, hvor eksperterne havde foreslået at udarbejde 
et regionalt samarbejdsprogram baseret på bevarelse af 
vand, jord og vegetation. Udvalget opfordrede i den 
forbindelse Fællesskabet til at yde disse bestræbelser 
videnskabelig støtte dels som led i samarbejdspolitikken, 
dels fordi fænomenet muligvis vil få konsekvenser for de 
økologiske forhold og klimaet i Fællesskabets middelhav­
sområder. 
1.4.4. I øvrigt understreger Udvalget, at EF ud over den 
geografiske europæiske del også indbefatter de franske 
oversøiske departementer. Disse har, hvad miljø og klima 
angår, nogle særlige karakteristika (cykloner), som kan 
udnyttes i samarbejdet mellem Fællesskabet og visse 
tredjelande. 
1.5. Udbredelse af kendskabet til forskningsresultaterne 
1.5.1. Allerede tidligere har Det økonomiske og sociale 
Udvalg slået til lyd for et bedre kendskab til resultaterne af 
forskningsprogrammerne, i og med at de fælles midler, der 
er investeret i forskningen, kun vil være fuldt effektive, hvis 
der også investeres tilstrækkeligt i udbredelsen af kendska­
bet hertil i videnskabelige kredse, i pressen og offentlighe­
den, såvel som inden for bevægelser, organer og institutio­
ner, som berøres af vedtagelsen af forordninger inden for 
miljøområdet (2). 
1.5.2. Udvalget glæder sig over det øgede antal af 
publikationer i forlængelse af de tidligere programmer, 
som er citeret i Kommissionens forslag. 
(!) EFT nr. C 160 af 1. 7. 1985, s. 4, punkt 7.7. 
(2) Se udtalelsen »F&U - 1981-1985«, EFT nr. C 353 af 
31. 12. 1980, s. 16, punkt 8. 1.5.3. Udvalget mener, det er vigtigt, at Kommissionen 
går et skridt videre ved at informere den videnskabelige 
presse (herunder også den videnskabelige audiovisuelle 
presse) mere fyldestgørende, f.eks. i forbindelse med 
vedtagelsen af programmet for 1986-1990. Dette vil helt 
sikkert styrke EF's image. Pressen og tilmed de berørte 
fagfolk er generelt meget ringe informeret om dette aspekt 
af EF-politikken. 
1.5.4. I øvrigt vil de kræfter i samfundet (f.eks. industri-
og landbrugsvirksomheder og arbejdstagere), som iværk­
sættelsen af politikkerne afhænger af, blive meget mere 
bevidste, hvis de informeres bedre. 
1.6. Forbindelsen mellem forskning og politikken til 
fremme af de nye teknologier 
1.6.1. Udvalget mener, der bør være en rimelig sammen­
hæng mellem forskningspolitikken og politikkerne til 
fremme af de nye teknologier. 
1.7. Forbindelsen med de andre F & U-programmer 
1.7.1. Det er vanskeligt at se forbindelsen mellem det 
foreslåede program og de eksisterende programmer (PAR, 
ACE, BRITE osv.) eller fremtidige programmer (EURE-
KA). 
1.7.2. Det er frem for alt bydende nødvendigt, at EFC's 
program vedrørende miljø og industrisikkerhed samordnes 
med det foreslåede program, således at de supplerer 
hinanden, og dobbeltarbejde undgås. 
1.8. Industriens medvirken 
1.8.1. Hidtil har der kun sjældent været indgået 
kontrakter med industrikoncerner; dette skyldes forment­
lig, at industrien endnu ikke er forberedt til den form for 
støttet forskning, men også de administrative vanskelighe­
der, for slet ikke at nævne problemerne i relation til 
industriel ejendomsret, som selv på dette område i visse 
tilfælde vil være altoverskyggende. 
1.8.2. Men i det foreliggende forslag er der lagt vægt på 
industriens deltagelse, især i programmet om de større 
teknologiske ricisi. Derfor er det hensigtsmæssigt at sikre 
en bedre deltagelse fra industrien i et vist antal tilfælde. 
1.8.3. Udvalget mener, at miljøforskningsprogrammet 
bl.a. skal bidrage til at forbedre Fællesskabets konkurren­
ceevne inden for miljøteknologi. 
1.9. Høring af berørte kredse 
Da de specifikke prioriteter inden for programmets tre dele 
skal udarbejdes inden høring af Det rådgivende udvalg for 
forvaltning og koordinering (CGC), som kun består af 
regeringsrepræsentanter, mener Udvalget, at Kommissio-
28. 4. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 101/3 
nen også bør træffe beslutning om, hvorledes arbejdsmar­
kedets parter, forbrugerne og de europæiske miljøbeskyt-
telsesorganisationer bedst høres. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Miljøbeskyttelsesprogrammet 
Udvalget konstaterer, at programmet er velafbalanceret. 
Følgende bemærkninger skal således kun opfattes som 
supplerende kommentarer: 
2.1.1. Forurenende stoffers indvirkning på sund­
heden 
Dette emne kan kun behandles ved at gennemføre 
epidemiologiske undersøgelser. Kommissionen bør sikre, 
at alle formelle krav opfyldes, da der findes visse dertil 
knyttede metodologiske vanskeligheder. 
2.1.2. Luftkvalitet 
Luftkvalitet er et prioriteret emne, men der bør gøres en 
særlig indsats inden for kemiske processer i stratosfæren 
(punkt 4,4. led), som er et område, man kun ved meget lidt 
om, men som kan spille en væsentlig rolle. 
2.1.3. Forureningsbekæmpelse 
Med hensyn til »rene« (mindre forurenende) teknologier 
har de nuværende demonstrationsprogrammer vist sig 
effektive (punkt 10,2. led), og bør derfor fremmes. Der bør 
derfor foreslås et specifikt demonstrationsprogram. 
2.1.4. Hidtil udeladte emner 
2.1.4.1. Udvalget er foruroliget over den øgede vold i 
Europa. Der synes at være en vis sammenhæng mellem 
volden og miljøets kvalitet (livsrammen). Selv om dette 
problem ligger uden for de nuværende miljøforskningsom­
råder, vil det være hensigtsmæssigt at rette opmærksomhe­
den herpå med henblik på senere foranstaltninger; i første 
række kunne man måske foretage en klassificering af 
miljøtyperne. 
2.1.4.2. Udvalget ønsker ligeledes, at programmet 
udvides til også at omfatte forskning i sanering af 
kystzoner. 
2.2. Klimatologi 
2.2.1. Dette underkapitel er — med rette — primært 
koncentreret om den menneskelige aktivitets forudsigelige 
indvirkninger på planetens klima (industri, afbrænding af 
fossile brændstoffer, skovødelæggelse). Den betydelige 
stigning i atmosfærens indhold af C02 og chlorfluorcar-
bonhydrider osv. kan have konsekvenser, der er så meget 
desto vanskeligere at afgrænse, som man på nuværende 
tidspunkt endnu ikke har kontrol med alle de relevante 
parametre. Det er således absolut nødvendigt at undersøge 
tidligere klimaændringer for at kontrollere forudsigelserne om fremtiden, herunder især om ørkendannelsen i 
Sydeuropa og den forstærkede ørkendannelse i Afrika. 
2.2.2. Udvalget understreger ligeledes nødvendigheden 
af, at der foretages grundigere undersøgelser over ekstreme 
og ret sjældne fænomener, som har betydelige menneskeli-
ge og økonomiske konsekvenser. En bedre vejrudsigt ville 
gøre det muligt at begrænse tab af menneskeliv samt 
økonomiske tab. 
2.2.3. Denne del af »klimatologi«-programmet nærmer 
sig det meteorologiske område. Man kan i den henseende 
understrege de meget vigtige resultater, der allerede er 
opnået takket være COST-bevillingerne, som har ført til 
oprettelsen af Det europæiske center for middelfristede 
Vejrprognoser i Reading ved London. Der kan nu laves 
meget pålidelige prognoser, som dækker fire til fem dage. 
De af Det europæiske Center udviklede modeller er nu 
ifølge komparative undersøgelser foretaget af Den meteo­
rologiske Verdensorganisation bedre end de andre eksiste­
rende modeller, bl.a. i USA og Japan. 
2.2.4. Udvalget mener, at forskningen fremover fortsat 
bør dække visse meteorologiske emner, der allerede 
samarbejdes om på europæisk plan. Man bør ikke glemme, 
hvor omfattende økonomiske og undertiden menneskelige 
omkostninger der er ved visse fænomener (storm, tåge, 
frost, oversvømmelse) for en lang række aktiviteter 
(landbrug, fiskeri, søfart, vedligeholdelse af veje og 
jernbaner, luftfart osv.). 
2.2.5. Meteorologiske prognoser gør det også muligt at 
forudsige, i hvilke perioder der er højrisiko for skovbrande, 
jordskred, laviner, uvejr osv. 
Flere COST-aktioner vedrører allerede det meteorologiske 
område: 
— iværksættelse af et forsøgsnet af oceanstationer (områ­
der, som dækkes dårligt af de for prognosemodellerne 
nødvendige observationer), 
— harmonisering af radardata med henblik på udveksling 
med nabolande. 
2.2.6. Man kan imidlertid konstatere en slående forskel 
mellem de informationer, der er disponible teknisk set og 
de informationer, der reelt i en praktisk form er disponible 
for brugerne, hvad enten det drejer sig om agro­
meteorologi, sikkerhed i luften osv. Der bør sættes alvorligt 
ind for at forbedre situationen bl.a. ved hjælp af de nye 
informationsteknologier. Det ville være nyttigt med en 
status over de praktiske resultater. 
2.3. Større teknologiske risici 
2.3.1. Indledning 
2.3.1.1. Udvalget går kraftigt imod enhver nedskæring i 
dette program. 
Nr. C 101/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 4. 86 
2.3.1.2. Udvalget understreger nødvendigheden af dette 
program, samt af et samarbejde på dette område med 
lande, hvortil teknologierne eksporteres (f.eks. Bophal, 
Mexico...). Udvalget glæder sig over den allerede eksiste­
rende forskning i visse medlemsstater. 
2.3.1.3. Den kemiske sektor er en af de industrisektorer, 
hvor uheldsrisikoen er størst. I forhold til andre risikosek­
torer i industrien, f.eks. kernesektoren, er forskningen i den 
kemiske sektor langt bagud både på EF-plan og nationalt 
plan. 
2.3.1.4. Udvalget understreger, at forskningen skal tage 
højde både for ulykker og eventuelle forsætlige aktioner. 
Man bør meget hurtigt træffe konkrete foranstaltninger til 
forebyggelse og kontrol. 
2.3.1.5. Udvalget ønsker i relation til forslag, som 
tenderer imod at overdrage FFC en del af programmet, at 
gøre opmærksom på det store antal forsøg, der skal 
foretages (brande, eksplosioner), og som der findes meget 
få forsøgsområder til. 2.3.2. Indhold 
AFSNIT A 
Det drejer sig absolut om det program, der hurtigst kan 
udnyttes: De forskellige områder (A 1 til A B) er korrekt 
opregnet, og de tilsvarende forskningsstrukturer eksisterer. 
Dette program bør interessere mange specialiserede 
forskningsorganer og også industrien. Iværksættelsen af 
dette program skal topprioriteres, ved at størstedelen af de 
til rådighed værende bevillinger anvendes hertil. En 
betingelse for programmet er, at metoderne harmoniseres. 
Denne harmonisering er meget presserende. I mangel heraf 
vil hver enkelt medlemsstat udvikle sine egne modeller. 
AFSNIT B 
De områder, der berøres af denne sektor, er formentlig 
mere fundamentale end områderne i sektor A, men 
programmet er meget mindre veldefineret og kan ikke, 
således som det nu foreligger, udbydes i licitation. Desuden 
er de tre elementer B 1, B 2 og B 3 i konstant udvikling. 
AFSNIT C 
Aktiviteterne vedrørende nødsituationer (C 7 og C 8) har 
umiddelbar interesse. 
Bruxelles, den 26. februar 1986. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 1900/85 om 
indførelse af fællesskabsformularer til angivelse til udførsel og indførsel 
(86/C 101/02) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 23. januar 1986 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om ovennævnte 
emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for industri, handel, håndværk og 
tjenesteydelser som udpegede Paul Broicher til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 5. 
februar 1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 234. plenarforsamling den 26. februar 1986 
enstemmigt følgende udtalelse: 
Udvalget godkender forordningsforslaget. 
Med forordning (EØF) nr. 1900/85 blev formularerne til angivelse af udførsel og indførsel tilpasset 
formularerne til den interne handel. For at undgå afvigelser i koderne til henholdsvis den interne og 
den eksterne handel og for i givet fald at kunne foretage yderligere tilpasninger til den interne