P6_TA(2007)0049

Den fælles markedsordning for vin

Europa-Parlamentets beslutning om reformen af den fælles markedsordning for vin (2006/2109(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 22. juni 2006: "Mod en bæredygtig europæisk vinsektor" (KOM(2006)0319),

- der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin [1],

- der henviser til sin holdning af 14. april 1999 om forslag til Rådets forordning om fastsættelse for produktionsåret 1999-2000 af orienteringspriserne for vin [2], sine holdninger af 11. februar 1999 [3] og 6. maj 1999 [4] om den fælles markedsordning for vin inden for rammerne af agenda 2000, samt sine holdninger af 11. december 2001 [5] og 15. november 2005 [6] om ændring af forordning (EF) nr. 1493/1999,

- der henviser til Kommissionens arbejdsdokumenter fra februar 2006 om henholdsvis den fælles markedsordning for vin og vinsektorens økonomi [7],

- der henviser til konklusionerne fra seminaret "vin — udfordringer og perspektiver for europæiske vine", som Kommissionen afholdt den 16. februar 2006 [8],

- der henviser til de eksterne analyser, der er udarbejdet på foranledning af henholdsvis Kommissionen [9] og Europa-Parlamentet,

- der henviser til de synspunkter og diskussioner, der kom til udtryk under den offentlige høring om en bæredygtig europæisk vinsektor, som Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter afholdt den 12. juli 2006,

- der henviser til forretningsordenens artikel 45,

- der henviser til betænkning fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og udtalelse fra Udvalget om International Handel og Udvalget om Regionaludvikling (A6 0016/2007),

A. der henviser til, at vindyrkningen er et vigtigt element i den europæiske multifunktionelle landbrugsmodel, idet den repræsenterer mere end 1,6 millioner bedrifter, som dækker 3,4 millioner hektar og tegner sig for 5,4% af Den Europæiske Unions landbrugsproduktion, men kun modtager 2,5% af støtten fra Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL); understreger, at vindyrkningen i sig selv har en positiv indvirkning på miljøet, første og fremmest fordi den beskytter jorden mod erosion, men også fordi den som regel er forbundet med en ekstensiv udnyttelse af naturressourcerne;

B. der henviser til, at den europæiske vinproduktion fortsat er en vigtig eksportsektor og tegner sig for 60 % af verdensproduktionen;

C. der henviser til, at denne sektors stærke position på eksportområdet hviler på en globalt anerkendt tradition for kvalitet;

D. der henviser til, at Den Europæiske Union er verdens største producent, forbruger og eksportør af vin,

E. der henviser til, at de væsentlige ændringer, der er foretaget inden for den fælles landbrugspolitik og i forbindelse med EU's internationale aftaler og forhandlinger — hovedsageligt inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen (WTO) — siden den seneste gennemgribende reform af den fælles markedsordning for vin på grundlag af forordning (EF) nr. 1493/1999, samt markedssituationen inden for den pågældende sektor og erfaringerne i forbindelse med gennemførelsen af den nævnte forordning, nødvendiggør en tilpasning til den nye situation, hvorfor der ikke kan kræves yderligere indrømmelser af EU,

F. der henviser til, at reformen af vinsektoren bør skabe sikkerhed omkring fremtiden for den fælles markedsordning for vin og stabile vilkår for vinavlerne, og at der ikke på ny må kunne sættes spørgsmålstegn ved reformen under Doha-runde-forhandlingerne, navnlig for så vidt angår intern støtte,

G. der henviser til, at EU's vinsektor kræver et fast politisk tilsagn fra EU's side i form af udarbejdelse af en egentlig europæisk vinpolitik via den fælles markedsordning for vin med sigte på at fremme vinens og vinsektorens plads i vort samfund,

H. der finder, at Kommissionen bør arbejde for at sikre, at reformen af sektoren fokuserer på udvikling af en egentlig EU-politik for vindyrkning, som kan bidrage til at forbedre produktions-, forarbejdnings- og frem for alt markedsføringsstrukturerne i EU, udvikle nye og voksende markeder og samtidig konsolidere de traditionelle markeder;

I. der henviser til, at Kommissionen i sin ovennævnte meddelelse anerkender, at der er behov for at opretholde en særlig fælles markedsordning for vin, og foreslår en gennemgribende reform af den gældende markedsordning,

J. der påpeger, at det på grundlag af Kommissionen meddelelse og de ledsagende analyser og dokumenter vil være muligt at udarbejde et globalt reformforslag for den fælles markedsordning for vin, som bygger på elementerne i de forskellige varianter, som Kommissionen har opstillet, uden at lægge sig fast på den eller den anden variant, hvorfor en gennemgribende reform af markedsordningen for vin, der omfatter væsentlige ændringer af de foreslåede foranstaltninger, må betragtes som hensigtsmæssig for at nå de tilsigtede mål,

K. der finder, at det primære sigte med reformen af vinsektoren bør være at gøre den europæiske vinsektor mere dynamisk og konkurrencedygtig uden tab af markedsandele på internationalt plan og under hensyntagen til de europæiske vinproducenters og forbrugeres interesser, de europæiske vindyrkningstraditioner og de europæiske vines kvalitet og autentiske karakter;

L. der henviser til, at markedsligevægt ikke kan opnås ved hjælp af mængdestyring og politiske indgreb i produktionen,

M. der henviser til, at situationen i vinsektoren lægger op til en retfærdig og ambitiøs reform, som ved hjælp af en gennemgribende tilpasning af den fælles markedsordning for vin kan sikre en reel fremtid for europæisk vindyrkning, uden at det går ud over produktionskapaciteten,

N. der henviser til, at en sådan ambitiøs reform bør omfatte tilstrækkelige midler, dels for at kunne finansiere de nødvendige tilpasninger med henblik på modernisering af den fælles markedsordning for vin, dels for at kunne afbøde eventuelle sociale konsekvenser heraf,

O. der påpeger, at Kommissionens scenario med en "gennemgribende reform" af den fælles markedsordning for vin, kan kritiseres på flere punkter, bl.a. følgende:

i) Kommissionens analyse bygger på et fejlagtigt grundlag, idet det faldende interne forbrug er overvurderet (se data fra Den Internationale Vinorganisation — OIV) og det opfattes som en af de væsentligste årsager til problemerne i sektoren; de foreslåede løsninger, navnlig omfattende rydning, er uhensigtsmæssige og løser ikke problemerne i forbindelse med den væsentligste udfordring for sektoren, nemlig at sikre konkurrencedygtigheden; en af de vigtigste metoder til at få den europæiske vinsektor ud af de vanskeligheder, som den befinder sig i, er en stimulering af efterspørgslen via fremstød på de europæiske og internationale markeder

ii) Kommissionens plan om omfattende og udifferentieret rydning udgør et urimeligt anslag mod de europæiske vindyrkningstraditioner, navnlig i de mest udsatte områder, og en uhensigtsmæssig metode til at undgå europæisk overproduktion og styrke sektorens konkurrencedygtighed på et ekspanderende verdensmarked

iii) en fuldstændig liberalisering af kapaciteten vil være farlig, da man risikerer at modarbejde indsatsen for at genskabe ligevægten mellem udbud og efterspørgsel og bidrage til en udflytning af vinproduktionen; det, der reelt burde satses på, nemlig en mere effektiv fordeling af plantningsrettighederne i en medlemsstat, berøres derimod ikke

iv) Kommissionens forslag vil medføre en gradvis udvanding af foranstaltningerne til regulering af markedet og af støtten til vinavlerne ved at overføre bevillinger fra den fælles landbrugspolitiks første søjle til anden søjle, dvs. til udvikling af landdistrikter

v) EU-borgerne er generelt kritisk indstillede over for udviklingen inden for sektoren, den måde hvorpå ordningen forvaltes og afsætningsmulighederne for europæiske vine, samtidig med at de importerede vine fra den "nye verden" generelt står stadig stærkere på markedet

vi) der bliver ikke foreslået tilstrækkelige foranstaltninger til opfyldelse af behovet for at forbedre informationen til forbrugerne om vins kvalitet og helbredsmæssige fordele ved et moderat forbrug

vii) Kommissionen foreslår en omstrukturering af den europæiske vindyrkning, som vil medføre en samling af produktionen hos nogle få store vinbrug og gøre de producerede vine mere ensartede, hvilket vil være en trussel mod mangfoldigheden af europæiske vine og den økonomiske, sociale og kulturelle rigdom i en lang række europæiske regioner,

P. der finder, at den fælles markedsordning for vin i betragtning af den "nye verdens" aggressive handelspolitik må udvikles for at øge den europæiske vindyrkningssektors konkurrencedygtighed og evne til at tilpasse sig til ændringerne på verdensmarkedet uden dermed at gøre den europæiske sektor til en justeringsvariabel på verdensmarkedet,

Q. der påpeger, at reformen af denne fælles markedsordning er en enestående anledning til at genskabe den europæiske vinsektors evne til at klare sig i den stadig hårdere konkurrence på internationalt plan,

R. der mener, at sigtet med reformen af den fælles markedsordning for vin må være at stabilisere vindyrkningsregionerne og sektoren som helhed, at regulere udbud og efterspørgsel på den mest effektive og integrerede måde under fuld hensyntagen til den europæiske vindyrkningstradition og de europæiske vines kvalitet og autentiske karakter, at overbevise forbrugerne i og uden for Europa om den høje kvalitet, der er kendetegnende for europæiske vine, samt vise, at denne er garanteret gennem en integreret og gennemsigtig fællesskabslovgivning, der også tager hensyn til de kulturelle aspekter,

S. der henviser til, at EU's vinsektor er kendetegnet ved en række særlige forhold med hensyn til dyrkningsmetoder samt produktions- og markedsføringsstrukturer, der adskiller den fra de øvrige landbrugssektorer, og at ordningen med afkoblet enkeltbetaling derfor ikke bør anvendes i denne sektor;

T. der henviser til, at vinsektorens konkurrencedygtighed kun kan forbedres ved hjælp af systematiske oplysningskampagner og salgsfremstød med det formål at generobre markedsandele inden for EU og erobre nye andele i vækstlande, og at sådanne fremstød bør finansieres over en særlig reklamefond forvaltet af erhvervs- og brancheorganisationer, sammenslutninger til beskyttelse og fremme af konkrete vinområder og statslige regionaludviklingsorganer,

Reformens generelle principper

1. finder det absolut nødvendigt, at en reform af den fælles markedsordning for vin kommer til at bygge på følgende grundprincipper:

a) en forenkling og harmonisering af lovgivningsforanstaltningerne, der tager hensyn til sektorens særlige karakter

b) styrkelse og forbedring af den europæiske vinsektors evne til at klare sig i den stadig hårdere konkurrence på internationalt plan

c) bibeholdelse af den fælles markedsordning for vin og af fællesskabsbudgettet herfor under den fælles landbrugspolitiks første søjle

d) forenelighed mellem vinsektoren og politikkerne under den fælles landbrugspolitik med henblik på en bæredygtig reform af den fælles markedsordning for vin

e) en territorial indfaldsvinkel og hensyntagen til samtlige naturressourcer ved at sikre vindyrkningssektorens overholdelse af reglerne for krydsoverensstemmelse og god dyrkningspraksis, dvs. indførelse af incitamenter, der kan hjælpe sektoren med at bevæge sig i retning af produktionsmetoder, der giver flere og bedre muligheder for at kontrollere produktionen og beskytte miljøet med det mere langsigtede mål at sikre vinavlerne et anstændigt indkomstniveau og forbedre produktkvaliteten

f) bibeholdelse af de fælles regler i den fælles markedsordning for vin suppleret med iværksættelse af et omfattende strukturstøtteprogram med det formål at styrke den europæiske vinsektors konkurrenceevne og bæredygtighed

g) subsidiaritet i forbindelse med gennemførelsen af den nye ordning baseret på gennemførelse af nationale støtte- og udviklingsprogrammer for vinsektoren, der bl.a. skal omfatte støtteberettigede fællesskabspolitikker og foranstaltninger, som finansieres over budgettet for den fælles markedsordning for vin, dvs. under den fælles landbrugspolitiks første søjle

h) en gradvis gennemførelse af den nye fælles markedsordning for vin i to faser, således at der ved den første fases afslutning kan foretages en vurdering af resultaterne og en eventuel tilpasning af de fællesskabspolitikker, medlemsstaterne har udvalgt og som er medtaget i de nationale støtte- og udviklingsprogrammer for vinsektoren, uden at dette dog må medføre nogen ændringer i fordelingen af budgetbevillingerne under den fælles markedsordning for vin mellem medlemsstaterne

i) forøgelse af producentorganisationernes og andre erhvervsorganisationers rolle og medansvar, samt en tilpasning af fortegnelsen over vindyrkningsarealer

j) specifikke salgsfremstød med henblik på at genvinde markedsandele og åbne nye markeder i og uden for EU samt oplysningskampagner med henblik på at fremme et moderat og ansvarligt vinforbrug i Europa

2. understreger, at reformen ligeledes skal tage højde for følgende:

a) udvidelsen af EU med Bulgarien og Rumænien, to lande med store vinproduktionssektorer, som skal tilpasses både til de nye markeds- og interventionsforanstaltninger og til kontrol- og overvågningsmekanismerne under den nye ordning

b) den stadig hårdere internationale konkurrence med hensyn til såvel produktion som forbrug

c) den kontinuerlige udvikling af vinmarkedet i Kina, som aktivt har påbegyndt vinproduktion, samt den voksende produktion i andre nye producentlande såsom Australien, New Zealand, USA, Canada og Sydafrika

d) virkningerne af EU's handelsaftaler

e) de internationale WTO-forhandlinger under Doha-Runden, som ikke må sætte spørgsmålstegn ved reformens principper, men tværtimod integrere dem i de forpligtelser, der indgås som led i denne runde, navnlig hvad angår intern støtte

f) fremtidsperspektiverne for den fælles landbrugspolitik, især spørgsmålet de fremtidige bevillinger, hvorom der vil blive indledt drøftelser i 2009;

Regelsanering af den fælles markedsordning for vin — en enkelt fællesskabspolitik

3. er overbevist om, at reformen af den fælles markedsordning for vin i højere grad bør fastsætte mål for og skabe sammenhæng mellem de forskellige politikker, foranstaltninger til etablering af markedsligevægt, strukturinterventioner og bestemmelser vedrørende mærkning og klassificering af vine gennem opstilling af målsætningerne for den fælles markedsordning for vin og udarbejdelse af de politikker, der kan anvendes for at nå dem; finder, at en sådan overordnet sammenhæng under alle omstændigheder skal bygge på nærhedsprincippet, således at der tages hensyn til nationale og regionale særegenheder, og det gøres tydeligt, at EU søger at erobre markeder og vinde forbrugernes tillid ved hjælp af samordnede politikker;

4. finder, at overførslen af bevillinger fra den fælles landbrugspolitiks første søjle til den anden søjle, som indebærer samfinansiering via udviklingsprogrammer for landbruget, strider mod enhver logik og bør afvises, således at de nationale finansieringsrammer kan tilføres økonomiske midler, og sektoren sikres en bæredygtig udvikling gennem de foranstaltninger under de nationale finansieringsrammer, som Kommissionen angiver;

5. minder om, at fordelingen af fællesskabsstøtte inden for andre landbrugssektorer, som har gennemgået en reform inden for rammerne af den nye fælles landbrugspolitik, via fastlæggelse af "nationale rammebeløb" har taget udgangspunkt i en fuldstændig eller delvis afkobling af fællesskabsstøtten; understreger, at den nye fælles markedsordning for vin skal være baseret på gennemførelsen af ensartede tiltag, som er fælles for alle medlemsstater, og tiltag i henhold til subsidiaritetsprincippet, som giver mulighed for at tage hensyn til specifikke behov for vinsektoren i hver medlemsstat eller hvert produktionsområde; tilføjer, at sektoren (produktion, handel, branche, produktionsområder ...) i hver medlemsstat i samråd med den regionale og nationale administration ved hjælp af en række programmer bør definere, hvordan målet om tilpasning af produktionen til markedet kan nås ved at anvende et eller flere af de tiltag, der er defineret inden for rammerne af de nationale rammebeløb; mener, at tiltag i henhold til subsidiaritetsprincippet skal defineres og reguleres på europæisk plan for at undgå konkurrenceforvridning, og at tiltagene udelukkende skal finansieres over fællesskabsbudgettet;

Reform i to faser (2008-2011 og 2012-2015)

6. er af den opfattelse, at en opfyldelse af reformens mål kræver en gradvis gennemførelse i to faser: i første fase (2008-2011) må målet være at skabe ligevægt, omorganisere og øge gennemsigtigheden på markedet samt støtte producenter og vindyrkningsområder via en gradvis indførelse af foranstaltninger, som hovedsagelig skal have karakter af enkeltforanstaltninger på fællesskabsniveau og sigte på at forberede vinsektoren på en mere aggressiv åbning af markederne ved gradvis at lade de ressourcer, der spares til destillation, indgå i støtten til fremme af konkurrencedygtighed og udvikling;

7. mener, at det i lyset af reformens sandsynlige konsekvenser og komplekse karakter samt nødvendigheden af en gradvis gennemførelse vil være nødvendigt at gøre midtvejsstatus, således at der ved den første fases afslutning indføjes en mellemfase, som skal anvendes til at evaluere de første virkninger og eventuelt justere samtlige de midler, der allerede er taget i brug, og de midler, der endnu ikke måtte være taget i brug, under hensyn til deres oprindelige formål;

8. understreger, at eftersom den nuværende situation kalder på en hurtig indsats for at løse problemerne i den europæiske vindyrkningssektor, bør de politikker, som skal støtte reformen — enten via det eksisterende fællesskabsbudget eller via supplerende midler hertil — implementeres fra begyndelsen, nogle i gradvis stigende omfang, herunder fremme af markedsføring og forbedring af kvaliteten, andre i gradvis faldende omfang, herunder markedsinterventionsmekanismer;

Gennemgribende reform af den fælles markedsordning for vin og foreneligheden heraf med den nye fælles landbrugspolitik

9. understreger, at vindyrkningen principielt har en positiv indvirkning på miljøet, primært fordi den beskytter jorden mod erosion, men også fordi den generelt indebærer en ekstensiv udnyttelse af naturens ressourcer; finder, at det af disse grunde samt med henblik på at harmonisere ordningen i den nye fælles landbrugspolitiks ånd vil være formålstjenligt på fællesskabsplan at fremme de vigtigste af de dyrkningsmetoder, der tager hensyn til miljøet, og som kan finansieres over budgettet for den fælles markedsordning for vin;

Produktionskontrol med henblik på overvågning af kvalitet, miljøvirkning og markedsligevægt

10. påpeger, at en fastlæggelse af retningslinjer for fremstillingsmetoden for bordvin også vil bidrage til at afklare deres markedsføringsvilkår og gøre det lettere at skelne dem fra vine med en geografisk betegnelse, som er underkastet langt strengere produktionsbetingelser og er beskyttet på lokalt og regionalt plan;

11. finder det af afgørende betydning, at vinavlerne pålægges at overholde regler for dyrkningspraksis samt normerne på miljø-, plantesundheds- og andre områder med henblik på at bidrage til miljøbeskyttelsen, kontrollen med primærproduktionen, begrænsningen af produktionskapaciteten, reduktionen af overskud, samt forbedringen af vinkvaliteten og dermed reducere omfanget af vine, der destilleres;

Destillation — mekanisme til krisestyring og markedsstabilisering, miljøbeskyttelse og kvalitetsforbedring

12. understreger, at Kommissionens forslag om bibeholdelse af destillation eller tilbagetrækning af biprodukter uden finansiering ikke giver nogen mening, eftersom destillation vedrører vinproducenter, men udføres af destillerier, hvilke reelt umuliggør en sådan foranstaltning; understreger endvidere, at Kommissionens forslag om kontrolleret tilbagetrækning af biprodukter vil skabe alvorlig miljøproblemer i de store vindyrkningsområder; påpeger, at forslaget om at afskaffe destillation af overskudsvin af druesorter med dobbelt klassificering vil resultere i, at der vil blive fremstillet væsentlig mere vin, hvilket vil medføre alvorlige forstyrrelser på det regionale og europæiske marked og samtidig skabe problemer inden for de enkelte regioner; påpeger, at en brutal absorbering af eksisterende overskud som den, Kommissionens forslag lægger op til, vil indvirke alvorligt på såvel markedet som vinavlernes indkomst;

13. understreger, at destillation af vin oprindeligt blev indført som en ren nødforanstaltning, men siden er blevet det dyreste og mest diskutable element i den fælles markedsordning for vin; destillationsordningerne bør derfor udfases i løbet af en rimelig overgangsperiode, som kan give vinproducenterne tid til at konsolidere sig eller gå over til mere bæredygtige produktionsmetoder samt produktion af kvalitetsvin; i løbet af overgangsperioden bør de vinproducenter, der har benyttet sig af destillation, sættes i stand til at etablere sig på markedet for kvalitetsvin under anvendelse af rydningsordninger, frivillige ordninger for udbudsstyring og foranstaltninger til landdistriktsudvikling med henblik på en bedre markedsføring af kvalitetsvine samt diversificering;

14. er modstander af en øjeblikkelig afskaffelse af destillationsordningen og andre markedsstøtteforanstaltninger ud fra den betragtning, at selv om der selvsagt er plads til forbedringer i den måde, hvorpå sådanne foranstaltninger udformes og udføres, forekommer det ikke hensigtsmæssigt at afskaffe dem uden en overgangsperiode med henblik på at udnytte de fordele, som nogle af disse foranstaltninger indebærer; understreger, at der i løbet af en sådan overgangsperiode bør ske en gradvis nedsættelse af de beløb, der afsættes til markedsinterventionsmekanismer, samtidig med at der indføres foranstaltninger til forbedring af kvaliteten og afsætningen af europæiske vine;

15. finder det hensigtsmæssig at bevare støtten til destillation af biprodukter fra vinfremstillingen for fortsat at garantere de europæiske vines kvalitet og undgå miljøskader som følge af tilbagetrækningen af disse produkter; mener desuden, at der også bør bevares støtte til destillation af bordvin til konsumalkohol, fordi det er den eneste anvendelse, der finder virkelig afsætning på markedet;

16. mener, at anvendelsen af destillation af biprodukter bør revideres, således at denne ordning bliver billigere på fællesskabsplan, navnlig ved at give mulighed for afsætning af en del af alkoholen på andre markeder såsom markederne for konsumalkohol;

17. finder det tilrådeligt i reformens første fase at lade de fire eksisterende destillationsforanstaltninger erstatte af kun to:

a) en obligatorisk destillationsforanstaltning, der kan fungere som et sikkerhedsnet og skabe mulighed for en gradvis omorganisering af markedet, samtidig med at den tilgodeser miljø- og kvalitetsformål

b) frivillig destillation af vinalkohol, som kan give mulighed for en tilpasning af sektoren for vinalkohol, der anvendes som tilsætning til visse vinprodukter (hedvin, brandy) eller anvendes til afbalancering af vin;

18. finder, at der må etableres en ny krisestyringsmekanisme, som skal benyttes, når der opstår specifikke, alvorlige og reelle nødsituationer som konstateret på grundlag af strenge objektive kriterier, der på forhånd er fastsat på fællesskabsplan;

19. finder, at offentlig lagring af alkohol bør afskaffes, og at afsætning af alkohol hidrørende fra krisedestillation bør erstattes af en ordning, hvor der umiddelbart gennemføres direkte salgsforanstaltninger ved indkaldelse af bud;

Ubegrænset rydning — rydningskriterier

20. konstaterer, at Kommissionen i sin ovennævnte meddelelse peger på rydning som et middel til at begrænse produktionen og arbejdsstyrken inden for den pågældende sektor, snarere end at kontrollere produktionen ved hjælp af udbuds- og efterspørgselsbegrænsende foranstaltninger; mener, at det med denne politik ikke vil være muligt at opnå den ønskede forøgelse af konkurrenceevnen i reformens anden fase, understreger, at øget subsidiaritet ikke bør bruges som et alibi for en vilkårlig deregulering, som vil føre til illoyal konkurrence også inden for EU's grænser;

21. mener ikke, at spørgsmålet om endelig nedlæggelse af vindyrkningsarealer bør være kernen i reformen af den fælles markedsordning for vin, men at det i stedet bør være et af parametrene for strukturinterventioner, som finansieres over den fælles markedsordning for vins budget via nationale finansieringsrammer med sigte på at forny vindyrkningskapaciteten og gradvis tilpasse vinsektoren til markedsbehovet;

22. finder, at initiativet til endelig nedlæggelse af vindyrkningsarealer bør komme fra producenten, forudsat at medlemsstaterne har mulighed for godkende eller afslå en endelig nedlæggelse ud fra nationale og/eller regionale kriterier af miljømæssig og social karakter, der er forenelige med objektive betingelser, som på forhånd er fastlagt på fællesskabsplan; finder det vigtigt, at hver medlemsstat og hver region får mulighed for at fastsætte en fleksibel øvre rydningsgrænse for hver region, og at de får mulighed for at vælge, hvilke vinkategorier der skal prioriteres i rydningsprogrammet;

23. mener, at objektive fællesskabskriterier til begrænsning af mulighederne for endelig nedlæggelse af dyrkningsarealer bør omfatte følgende: a) vinmarker i bjerg-, kyst- og øområder, der hovedsageligt producerer vine med geografiske betegnelser; b) vinmarker på skråninger, hvor jorderosion og tab af biodiversitet skal forhindres, eller i traditionelle regioner af historisk betydning; c) vinmarker, hvor der produceres vin med et afsætningsmarked; d) vinmarker, hvor en overdreven reduktion ville true eksistensen af et helt område eller en kontrolleret oprindelsesbetegnelse; e) vinmarker, hvortil der er ydet strukturstøtte inden for rammerne af fællesskabsprogrammer; f) tilfælde, hvor nedlæggelse af vinproduktion indebærer miljørisici;

24. mener endvidere, at objektive fællesskabskriterier, som er i overensstemmelse med en mere generel omstrukturering af det produktive og menneskelige potentiale i landdistrikterne, og som kan fremme valget af endelig nedlæggelse af vindyrkningsarealer, eksempelvis kan omfatte følgende tilfælde: a) vinmarker med et meget lavt udbytte, hvor der ikke er nogen mulighed for at genskabe den oprindelige kapacitet; b) de tilfælde hvor vinavlere er omfattet af en ordning for førtidspensionering; c) vinmarker, som er uegnede til produktion af kvalitetsvine eller vine, som kan markedsføres;

25. henstiller, at der i tilgift til ordningen med endelig nedlæggelse af dyrkningsarealer indføres en mulighed for midlertidig rydning, og at hver medlemsstat skal kunne vælge, hvorvidt den vil benytte sig af denne mulighed; mener, at midlertidig rydning vil give vinavlerne mulighed for at modtage en økonomisk støtte, samtidig med at plantningsrettighederne indefryses i flere år, hvorefter vinavlerne vil kunne genplante, overdrage deres plantningsrettigheder eller ansøge om overgang til endelig rydning, hvis en sådan ordning findes i medlemsstaten;

26. mener, at ryddede dyrkningsområder, for hvilke der udbetales en fast kompensation, vil kunne sammenlægges med de områder, som er berettigede til en ensartet afkoblet støtte; mener, at rydningspræmien og enkeltbetalingen skal fastsættes under hensyntagen til miljømæssige mindstekrav, så forringelse af landdistrikter undgås; finder, at hver medlemsstat bør kunne yde vinavlere omfattet af rydningsprogrammet en supplerende støtte via midlerne under støtte- og udviklingsprogrammerne for vinsektoren, via anvendelse af mekanismen for produktionssvingninger og/eller via en nyopdeling af den nationale reserve af enkeltbetalingsrettigheder, således at producentstøtten kan nå op på samme niveau som den afkoblede direkte betaling på nationalt eller regionalt plan; bemærker, at der ikke kan betales kompensation for rydning af ulovlige beplantninger;

Forbud mod nyplantning — gradvis liberalisering af nyplantninger

27. mener, at der bør anvendes en omhyggelig og gennemsigtig procedure for en gradvis tildeling af nyplantningsrettigheder med henblik på at forhindre, at en ukontrolleret udvidelse af EU's vindyrkningskapacitet påvirker markedet i negativ retning; mener, at medlemsstaterne bør fremlægge programmer, som indbefatter den påtænkte beplantningsgrad, processen med tildeling af nye rettigheder, tidsplanen for gennemførelsen og vinsorterne i hver region; finder, at nyplantningsrettigheder fortrinsvis bør gives til unge landbrugere, med henblik på produktion af kvalitetsvine samt til vindyrkningsarealer, der deltager i kvalitetsog markedsføringsprogrammer, og at de bør indføres i den ændrede fortegnelse over vindyrkningsarealer; finder, at hver medlemsstat i samarbejde med regionerne samt branche- og producentorganisationerne og forud for nogen tildeling af nyplantningsrettigheder bør foretage en vurdering af rydningsprogrammet og dets udvikling; finder, at der forud for tildelingen af nyplantningsrettigheder bør foretages en vurdering af situationen for ikke-lovliggjorte og ulovlige beplantninger;

28. påpeger, at det med hensyn til områder, hvor der produceres vine med geografisk betegnelse, måske ville være hensigtsmæssigt at lade de kompetente regionale myndigheder træffe afgørelserne om liberalisering i betragtning af behovet for at beskytte værdien af de investeringer, som vinavlerne i de pågældende områder har foretaget, for at undgå, at den pågældende geografiske betegnelse devalueres og for at sikre fortsat kontrol med produktkvaliteten;

29. finder, at nyplantninger ikke bør være omfattet af støtteberettigede tiltag vedrørende f.eks. omstrukturering, dyrkningsmetoder, krydsoverensstemmelse og krisestyring, hvorimod de kan være omfattet af kollektive aktioner, som producent- og/eller brancheorganisationer iværksætter som led i politikker for afsætningsfremme, forbrugeroplysning, markedsresearch og erstatning i forbindelse med naturkatastrofer, som indgår i de nationale støtte- og udviklingsprogrammer for vinsektoren;

Fortegnelse over vindyrkningsarealer — effektive kontrol- og styringsredskaber for den fælles markedsordning

30. henstiller, at medlemsstaterne pålægges at føre en fortegnelse over vindyrkningsarealer med angivelse f de sorter, der dyrkes, og antallet af vinstokke i hver enhed (jf. forordning (EØF) nr. 2392/86 [10]);

31. understreger, at fortegnelsen over vindyrkningsarealer er det primære redskab til kontrol af, om roduktionsgrænserne er overholdt;

Tilsætning

32. er klar over, at tilsætning indvirker direkte på produktionsniveauerne, eftersom denne praksis kan edføre en forøgelse af den mængde, der produceres pr. hektar; understreger imidlertid, at spørgsmålet m at bevare eller afskaffe støtten til koncentreret most og rektificeret koncentreret most er snævert og løseligt forbundet med spørgsmålet om afskaffelse eller bevarelse af tørsukring med sakkarose, idet der gså må tages hensyn til faldet i sukkerprisen som følge af reformen af den fælles markedsordning for ukker, medlemsstaternes forskellige ønologiske traditioner, hensigtsmæssigheden og den tekniske gennemførlighed f at begrænse anvendelsen af disse ønologiske fremgangsmåder til helt præcise maksimumsmængder amt sådanne mulige alternative anvendelser af mosten, som har positiv indvirkning på reduktionen af inoverskuddene;

33. er af den opfattelse, at medlemsstaternes godkendelse af tilsætning af sukker kan gøres betinget af verholdelse af visse krav som f.eks. kontrol med kvalitetsfremmende foranstaltninger (bl.a. overholdelse af roduktionslofter) og af de klimatiske forhold;

34. mener, at tilsætning bør tillades i enhver vindyrkningsregion, hvor det anvendes traditionelt og hvor er ikke forekommer strukturelle overskud; finder, at Kommissionens forslag om at nedsætte den maksimale ilsætning ikke er berettiget; de nuværende regler bør fortsat være gældende;

35. er af den opfattelse, at tilsætning af sukker til vin ikke bør forbydes, da et forbud ville være diskriminerende ver for medlemsstater beliggende i dele af EU, hvor det er vanskeligere at dyrke vin på rund af et mindre gunstigt klima;

36. fremhæver nødvendigheden af at opretholde støtten til most og rektificeret koncentreret most, som nvendes til tilsætning, eftersom der er tale om en historisk ønologisk fremgangsmåde, som bør bevares;

37. understreger, at støtten til most, der er anvendes til fremstilling af druesaft, bør bevares, da det drejer ig om at holde fast ved et produkt, der anvendes til et andet formål end vinfremstilling, fordi dette formål ar betydning for sektoren og bidrager til at fastholde markedsligevægten;

38. mener, i tilfælde af tilsætning af koncentreret most, at denne most skal stamme fra samme roduktionsområde;

39. påpeger, at den undersøgelse, der fastslår en forbindelse mellem tilsætning af sukker og overproduktion f vin i EU, stammer fra 1991, ikke afspejler de nuværende markedsforhold og under alle omstændigheder kke var særlig oplysende;

Offentlig alkoholintervention - privat lagring af vin og most

40. finder, at man bør undersøge mulighederne for at bibeholde privat lagring af vin og most, i det indste i reformens første fase (2008-2011) og i lyset af de foreslåede begrænsninger med hensyn til estillation og afskaffelse af offentlig lagring;

Erhvervs- og brancheorganisationer og -organer

41. understreger, at brancheorganisationerne, hvis der tilvejebringes en fællesskabsramme herfor, kan tage nitiativer med henblik på f.eks. at sikre en bedre udnyttelse af produktionskapaciteten, oplysning af forbrugerne m fordelene ved et moderat forbrug af vin, den nødvendige forskning til kanalisering af produktionen en imod produkter, som bedre er tilpasset behovene på hjemmemarkedet og eksportmarkederne, ødvendige kommercielle investeringer, søgen efter nye midler til begrænsning af anvendelsen af plantebeskyttelsesstoffer, vergangen til økologisk landbrug, etc.;

42. anmoder Kommissionen om i sit forslag at udvise vilje til at reformere vinsektoren, navnlig ved hjælp f en effektiv og konkret fællesskabspolitik til fremme af europæisk vin gennem tilvejebringelse af passende inansielle midler hertil;

43. mener, at der bør etableres en særlig reklamefond for europæisk vin forvaltet af erhvervs- og brancheorganisationer, ammenslutninger til beskyttelse og fremme af konkrete vinområder og statslige egionaludviklingsorganer;

44. finder det nødvendigt, at Kommissionen fastsætter generelle retningslinjer for reklamefremstød for uropæiske vine baseret på et moderat og ansvarligt vinforbrug og ledsaget af den nødvendige finansiering;

Mærkning og fremme af europæisk vin

45. er af den opfattelse, at EU må gøre en målrettet indsats for, at markedsandelen for vine med en særlig eografisk betegnelse konsolideres, og at de anerkendes og beskyttes på verdensplan; påpeger, at kendskabet il disse vine vil blive lettere med en forenkling af mærkningen;

46. mener ikke, at det at producere en kvalitetsvin og mærke den specielt uden samtidig at iværksætte yldestgørende reklamefremstød for vinen på verdensmarkedet er nok til at bevare eller eventuelt øge efterspørgslen; inder, at det med henblik herpå er absolut nødvendigt at fastlægge specifikke og tilstrækkeligt elfinansierede aktioner, som skal tage sigte på at forbedre evnen til at overbevise verdensmarkedet om valiteten af europæisk vin;

47. mener, at eftersom mærkningsbestemmelserne for nylig er blevet ændret ved forordning (EF) r. 1991/2004 [11] og (EF) nr. 1427/2004 [12], bør virkningerne af disse ændringer vurderes, inden der foretages derligere ændringer;

48. understreger, at ønologiske fremgangsmåder, som ikke er tilladte i EU, klart skal fremgå af mærkningen f importerede, vinlignende drikkevarer;

49. mener, at mærkning af vine fremstillet i EU er af afgørende betydning; mener dog, at en sådan ærkning ikke bør være mere kompliceret end mærkningen af vine fra tredjelande;

50. går ind for at harmonisere medlemsstaternes regler om det sprog, der anvendes i etiketteringen, åledes at de erhvervsdrivende ikke tvinges til at oversætte visse oplysninger fra et sprog til et andet, når en anvendte term i bestemmelseslandet ligner meget, og der derfor ikke er risiko for at skabe forvirring os forbrugeren;

En aktiv og ambitiøs ekstern EU-handelspolitik for vin som et nøgleelement i den fælles markedsordning or vin

51. påpeger, at de vanskeligheder, vinsektoren står over for som følge af først og fremmest en øget mport af vin fra tredjelande og en voksende mængde oplagret vin, der overstiger et års produktion, og om der ikke er megen udsigt til at få bragt ned, presser priserne og producenternes indkomster ned og ør imødegås ved at fastsætte en række grundlæggende prioriteringer, som der ikke tages hensyn til i ommissionens ovennævnte meddelelse, og som f.eks. kan gå ud på at tilskynde til et moderat og ansvarligt orbrug, omfordele budgetmidler med henblik på at nå ud til nye forbrugere og finde nye markeder eller ndog generobre markeder, forbedre kvaliteten og fremme forskningen;

52. opfordrer Kommissionen til at gøre alt, hvad der står i dens magt, for at styrke beskyttelsen af de eografiske betegnelser, ved at stramme kravene og indføre fælles rammer herfor på europæisk samt biregionalt g multilateralt plan, navnlig inden for WTO og i forbindelse med aftalen om de handelsrelaterede spekter af intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS), med henblik på at oprette et multilateralt vin- og piritusregister samt bekæmpe varemærkeforfalskning og enhver anden form for misbrug af europæiske eografiske betegnelser og af traditionelle betegnelser i tredjelande;

53. finder det nødvendigt, at der sikres en bedre beskyttelse af beskyttede geografiske betegnelser og beskyttede oprindelsesbetegnelser inden for rammerne af WTO-forhandlingerne og bilaterale aftaler som et vigtigt bidrag til opretholdelse af en produktion af kvalitetsvin i tilknytning til lokalområder og lokale fremgangsmåder;

54. understreger, at der med henblik på at styrke sektorens konkurrenceevne på de internationale markeder bør udformes en aktiv og ambitiøs ekstern handelspolitik for europæiske vine i tæt samarbejde med de europæiske aktørers repræsentative organisationer og i kombination med en omfordeling af budgetmidler og andre passende midler;

55. understreger behovet for, at der som led i en sådan ekstern handelspolitik for europæisk vin indgås bilaterale aftaler med tredjelande om vinhandel baseret på gensidig anerkendelse og beskyttelse af geografiske betegnelser;

56. erindrer om, at EU har forpligtet sig til at udfase sine eksportsubsidier senest i 2013; opfordrer Kommissionen til at mildne konsekvenserne af nedskæringen af subsidierne ved at øge midlerne til diversifikation af vinproducenternes indtægtskilder og indføre kvalificeret markedsadgang for vinprodukter i det omfang, dette er nødvendigt for at bevare ligevægten på det europæiske marked;

57. ønsker, at vin opføres på WTO's liste over følsomme produkter;

58. mener, at man på grund af de eksisterende særegenheder ved ordningen for geografiske betegnelser på vine bør undersøge mulighederne for i forbindelse med reformens første fase (2008-2011) at indføje bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer [13] — med de nødvendige tilpasninger — i den nye fælles markedsordning for vinsektoren; påpeger, at man efter den gradvise klassificering og ensartede registrering af vine på fællesskabsplan og nationalt plan i løbet af den første fase bør undersøge, hvorvidt det er tilrådeligt at integrere de relevante bestemmelser vedrørende geografiske betegnelser fra den kommende forordning om den nye fælles markedsordning for vinsektoren i forordning (EF) nr. 510/2006;

59. understreger vigtigheden af ikke-handelsmæssige overvejelser i WTO-regi; opfordrer Kommissionen til at udforme en mærkningsordning for importerede alkoholholdige drikkevarer, der er baseret på vin, men ikke lever op til de ønologiske fremgangsmåder, der anvendes i Europa, og derfor ikke bør mærkes som vin;

60. påpeger, at en af de største risici for denaturering af vinproduktionen, forvridning af samhandelen og reduktion af Fællesskabets vinproduktion er en ophævelse af forbuddet mod vin fremstillet af importeret most, og at Kommissionen må forhindre en sådan ophævelse inden for rammerne af WTO;

61. mener, at fællesskabslovgivningen ikke bør tillade vinfremstilling af importeret most eller blanding heraf med most fra EU, fordi det ikke er i overensstemmelse med andre foranstaltninger, der er blevet foreslået af Kommissionen, som f.eks. rydning eller ophævelse af støtten til anvendelse af koncentreret most til at øge alkoholindholdet;

62. understreger, at der ikke er nogen forpligtelse til inden for rammerne af WTO at forhandle om mulighederne for at blande importerede vine fra tredjelande med Fællesskabets vine, og modsætter sig en sådan udvikling, eftersom den vil skabe enorme problemer med hensyn til oprindelse og identificering af produkter og forringelse af kvaliteten af vin fremstillet i europæiske lande;

63. finder det væsentligt for at bevare de europæiske vines kvalitet og anerkendelse, at der til fremstilling af dem kun kan anvendes vin og most, som er produceret i EU;

Den Internationale Vinorganisation (OIV) — bilaterale handelsaftaler

64. er af den opfattelse, at det på et tidspunkt, hvor EU fører vanskelige forhandlinger inden for rammerne af WTO og indgår bilaterale aftaler til beskyttelse af europæiske fødevarer, produkter med geografiske betegnelser, økologiske varer, etc., er nødvendigt, at Rådet er det organ, der har kompetence til, efter forudgående høring af Europa-Parlamentet, at godkende nye ønologiske fremgangsmåder, idet, hvis den nævnte kompetence overgår til Kommissionen, det vil bringe definitionen og klassifikationen af kvalitetsvine i EU i fare; er af den opfattelse, at disse ønologiske fremgangsmåder bør opføres på en EU-positivliste;

65. opfordrer Kommissionen til at gøre brug af alle foreliggende muligheder for at forebygge svig med og misbrug af geografiske oprindelsesbetegnelser i tredjelande;

66. finder, at den særlige fælles markedsordning for vin ikke må fratages alle økonomiske midler på EU-plan via overførsler til den fælles landbrugspolitiks anden søjle og tilbageførsel af foranstaltninger til national kompetence, hvilket baner vejen for konkurrenceforvridning og forskelsbehandling mellem produktions- og markedsstrukturer og mellem medlemsstater;

67. fastholder, at vinfremstillingsmetoder ikke må sprede forvirring blandt forbrugerne, forringe kvaliteten eller skabe illoyal konkurrence; understreger, at vinfremstillingsmetoder, der hidtil har været tilladt, ikke automatisk kan godkendes til brug i EU, selv hvis vinene er bestemt til eksport til områder, hvor disse metoder er tilladt;

68. mener, at en samling af alle ønologiske fremgangsmåder i OIV-regi er et skridt i den rigtige retning, forudsat at disse fremgangsmåder vurderes og fastlægges på grundlag af videnskabelige og tekniske undersøgelser, samtidig med at fødevaresikkerheden og folkesundheden garanteres;

Oplysning om og fremme af et moderat og ansvarligt vinforbrug

69. bemærker, at vinforbruget har været konstant faldende i Europa, navnlig i de lande, der har tradition for vindrikning, hvilket er en af årsagerne til den strukturelle overskudsproduktion af vin; bemærker, at vineksporten er stagneret i de seneste år, medens importen har været i stærk vækst, hvilket gør det meget vigtigt, at den europæiske vindyrkningssektor bliver mere konkurrencedygtig; anmoder Kommissionen om ufortøvet at udarbejde en rapport, der kan klarlægge årsagerne til de seneste års fald i den europæiske vineksport og den konstante vækst i importen fra tredjelande, og i den forbindelse se nærmere på, i hvilket omfang de bilaterale handelsaftaler, der er indgået med tredjelande, er blevet overholdt, om der er taget tilstrækkeligt hensyn til EU's og de europæiske producenters legitime interesser, og om der er gjort tilstrækkelig brug af de fælles handelspolitiske mekanismer for at løse disse problemer;

70. påpeger, at en bæredygtig udvikling af den europæiske vinsektor kræver en omallokering af væsentlige budgetmidler inden for den fælles markedsordning for vin med henblik på at fremme et moderat og ansvarligt vinforbrug; finder, at en styrkelse af tendensen i retning af et stadig mere rimeligt og ansvarligt vinforbrug vil være et stort og positivt bidrag til beskyttelsen af de europæiske forbrugere og folkesundheden; tilføjer, at sådanne foranstaltninger skal udformes gennem et effektivt partnerskab mellem Fællesskabet, medlemsstaterne, regionerne og vinbranchen selv, som har en vigtig rolle at spille;

71. opfordrer Kommissionen til at iværksætte en dynamisk handelspolitik, der kan fremme europæisk vins kvalitet og værne om de europæiske vinfremstillingsmetoder;

72. understreger, at Kommissionens prioriteringer bør suppleres med en styrkelse af de salgsfremmende foranstaltninger og bestræbelserne for at finde nye forbrugere og erobre nye markeder, navnlig eksportmarkeder og nye vækstmarkeder, ved hjælp af en proaktiv og ambitiøs udenrigshandelspolitik med tilstrækkelige ressourcer,

73. mener, at det er vigtigt at øge og afsætte midler til forbrugeroplysning om kvalitetskendetegnene ved vin fremstillet i Europa i overensstemmelse med traditionelle og kontrollerede vinfremstillingsmetoder for at beskytte forbrugerne mod importerede produkter af tvivlsom kvalitet og fremme afsætningen af vin produceret i Europa på hjemmemarkederne og verdensmarkedet;

Nationale rammebeløb - Ensartede fællesskabspolitikker baseret på støtte- og udviklingsprogrammer for vinsektoren

74. understreger nødvendigheden af, at fællesskabsbudgettet opretholdes, og at der ikke overføres midler fra den fælles landbrugspolitiks første søjle til anden søjle, som vedrører udvikling af landdistrikter, fordi dette kan føre til en udvanding af ressourcerne på vinsektorens bekostning; forlanger, at de foranstaltninger, der kan finansieres, specificeres klart, for at garantere, at midlerne rent faktisk anvendes i vinsektoren;

75. henstiller med henblik på opfyldelse af målsætningerne for en bæredygtig og konkurrencedygtig reform af den fælles markedsordning for vin, at der fastlægges fælles rammebetingelser, der kan gennemføres på nationalt/regionalt plan, herunder finansieringen heraf, som skal komme fra første søjle, dvs. ressourcer til den fælles markedsordning for vin; finder, at sådanne politikker bl.a. kan omfatte omstrukturering af vindyrkningsarealer, foranstaltninger til forbedring af dataindsamlings- og markedsføringsstrukturerne, dyrkningsmetoder og miljønormer som led i en kvalitetsstyring, krisestyringsmekanismer, forskning i produktion og en bedre markedsføring, hjælpeforanstaltninger i forbindelse med naturkatastrofer, forbrugeroplysning samt rydning og i en overgangsperiode privat oplagring, destillationsforanstaltninger og andre gældende markedsmekanismer;

76. understreger, at der ved reformen af den fælles markedsordning for vin bør fokuseres på udformningen af politikker, der kan bidrage til at styrke de europæiske vines konkurrenceevne og forbedre deres kvalitet; fastholder, at der bør afsættes EU-midler til de nationale støtte- og udviklingsprogrammer for vinsektoren på grundlag af fælles kriterier, således at der ikke opstår skævheder mellem de enkelte medlemsstater eller områder;

77. understreger, at der ved valget af den metode, der skal anvendes ved tildelingen af fællesskabsmidler til de enkelte nationale støtte- og udviklingsprogrammer for vinsektoren, bør tages højde for, at markedsinterventionsforanstaltninger — som medlemsstaterne har anvendt på helt forskellige måder — tegner sig for en betydelig del af bevillingerne under den nuværende fælles markedsordning for vin;

78. skønner, at der på basis af statistiske data for produktion og vindyrkningsareal i de enkelte medlemsstater i en given periode, f.eks. 2001-2005, fra starten kan ske en fordeling af bevillingerne til de nationale rammebeløb, som giver de enkelte medlemsstater mulighed for inden for det fastlagte budget at anvende de redskaber, som de finder hensigtsmæssige på grundlag af de forskrifter, der på forhånd fastsættes på fællesskabsniveau, i overensstemmelse med objektive kriterier, hvor de pågældende foranstaltninger giver samme støtte til alle medlemsstater;

79. mener imidlertid, at en anden brugbar løsning kunne være baseret på de beløb, som hver enkelt medlemsstat har brugt inden for rammerne af den nuværende markedsordning for vin, eller med andre ord en løsning, hvor der udarbejdes en formel og/eller et blandet kriterium, som for hver enkelt medlemsstats vedkommende tager hensyn til den historiske baggrund, vindyrkningsarealernes størrelse og de producerede og markedsførte mængder for på denne måde at sikre en støtteordning, der forfølger målsætningerne med reformen;

80. finder det afgørende, at en medlemsstat, som finder det nødvendigt at yde en supplerende støtte til forbedring af sine strukturinterventioner inden for vinsektoren, gives mulighed for at medfinansiere sådanne aktioner under den fælles landbrugspolitiks anden søjle, i det omfang aktionerne er støtteberettigede; det drejer sig i hovedsagen om en kombination af strukturinterventioner og førtidspensionsordninger, samt politikker til støtte for unge mandlige og kvindelige landbrugere;

81. finder, at nyplantninger ikke kan betegnes som støtteberettigede foranstaltninger;

82. fastslår, at enhver reform af den fælles markedsordning for vin bør beskytte og styrke de europæiske vinproducenters konkurrenceevne; understreger, at innovationsevne og dynamik er absolut nødvendige elementer med henblik herpå;

*

* *

83. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.

[1] EFT L 179 af 14.7.1999, s. 1. Senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1791/2006 (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 1).

[2] EFT C 219 af 30.7.1999, s. 198.

[3] EFT C 150 af 28.5.1999, s. 289.

[4] EFT C 279 af 1.10.1999, s. 385.

[5] EFT C 177 E af 25.7.2002, s. 50.

[6] EUT C 280 E af 18.11.2006, s. 48.

[7] http://ec.europa.eu/agriculture/capreform/wine/index_en.htm.

[8] http://ec.europa.eu./agriculture/capreform/wine/sem_concl_en.pdf.

[9] http://ec.europa.eu./agriculture/eval/reports/wine/index_en.htm.

[10] Rådets forordning (EØF) nr. 2392/86 af 24. juli 1986 om udarbejdelse af en fællesskabsfortegnelse over vindyrkningsarealer EFT L 208 af 31.7.1986, s. 1). Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1631/98 (EFT L 210 af 28.7.1998, s. 14).

[11] Kommissionens forordning (EF) nr. 1991/2004 af 19. november 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 753/2002 m visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, ræsentation og beskyttelse af visse vinprodukter (EUT L 344 af 20.11.2004, s. 9).

[12] Kommissionens forordning (EF) nr. 1427/2004 af 9. august 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 1622/2000 om isse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles markedsordning for vin, g om en EF-kodeks for ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder (EUT L 263 af 10.8.2004, s. 3).

[13] EFT L 93 af 31.3.2006, s. 12.

--------------------------------------------------