DA    DA  
 EUROPA-
KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 13.5.2015  
COM(2015) 268 final 
  
Henstilling med henblik på 
RÅDETS HENSTILLING 
om Nederlandenes nationale reformprogram for 2015 
 
og med Rådets udtalelse om Nederland enes stabilitetsprogram for 2015 
 
 
DA 2   DA  
 
Henstilling med henblik på 
RÅDETS HENSTILLING 
om Nederlandenes nation ale reformprogram for 2015 
 
og med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2015 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION, 
som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 
2, og artikel 148, stk. 4, 
som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af 
overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske 
politikker1, særlig artikel 5, stk. 2, 
som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 
16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer2, særlig 
artikel 6, stk. 1, 
som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen3, 
som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet4, 
som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd, som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget, som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, 
som henviser til udtalelse fra Udva lget fra Social Beskyttelse, 
som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og som tager følgende i betragtning: (1) Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny 
strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020 , baseret på en øget samordning af 
de økonomiske politikker. Strategien fokuser er på de nøgleområder, hvor der skal 
gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne. 
(2) På grundlag af Kommissionens forslag vedt og Rådet den 13. juli  2010 en henstilling 
om de overordnede retningslinjer for me dlemsstaternes og Unionens økonomiske 
politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2 010 vedtog Rådet en afgørelse om 
retningslinjer for medlemsstaternes besk æftigelsespolitikker. Disse udgør tilsammen 
                                                
 
1 EUT L 209 af 2.8.1997, s. 1. 
2 EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25. 
3 COM(2015) 268. 
4 P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069. 
 
DA 3   DA de "integrerede retningslinjer", som medlemsstaterne blev opfordret til at tage i 
betragtning i deres nationale økonomiske  politik og beskæftigelsespolitik. 
(3) Den 8. juli 2014 vedtog Rådet en henstilling om Nederlandenes nationale 
reformprogram for 2014 og afgav sin udtal else om Nederlandenes opdaterede 
stabilitetsprogram for 2014. Den 28. november 2014 fremlagde Kommissionen i 
overensstemmelse med forordning (EU) nr. 473/20135 sin udtalelse om 
Nederlandenes udkast til budgetplan for 20156. 
(4) Den 28. november 2014 vedtog Kommissione n den årlige vækstundersøgelse7, som 
markerede starten på det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker for 2015. Samme dag vedtog Komm issionen på grundlag af forordning 
(EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
8, hvori Nederlandene blev 
udpeget som en af de medlemsstater, fo r hvilke der skulle gennemføres en 
dybdegående undersøgelse. 
(5) Den 18. december 2014 tilsluttede Det Europæis ke Råd sig prioriteterne om at sætte 
skub i investeringer, fremskynde strukt urreformer og forfølge en ansvarlig 
vækstfremmende finanspolitisk konsolidering. 
(6) Den 26. februar 2015 offentliggjorde  Kommissionen sin landerapport om 
Nederlandene for 20159. Den analyserede Nederlandenes fremskridt med hensyn til 
gennemførelsen af de landespecifikke hens tillinger, der blev vedtaget den 8. juli 
2014. Landerapporten indeholder og så resultaterne af den dybdegående undersøgelse 
i henhold til artikel 5 i forordning (EU)  nr. 1176/2011. Kommissionens analyse førte 
til den konklusion, at Nederlandene oplever makroøkonomiske ubalancer, som 
kræver politisk handling og overvågning. Der be står fortsat risici som følge af den 
høje private gæld, og de fortjener opmærksomhed, selv om de seneste 
foranstaltninger understøtter et opsving på boligmarkedet og vil bidrage til at bremse væksten i realkreditlån. Se lv om det store overskud på de løbende poster delvis 
skyldes strukturelle træk ved økonomi en, kan pensions- og skattesystemets 
opbygning potentielt være en kilde til ineffektiv kapitalallokering. 
(7) Den 30. april 2015 forelagde Nederlandene sit nationale reformprogram for 2015 og 
sit stabilitetsprogram for 2015. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge 
mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. 
(8) Nederlandene er for nuværende underlag t den forebyggende del af stabilitets- og 
vækstpagten og omfattet af overgangsbeste mmelsen vedrørende gældskriteriet. I 
henhold til 2015-stablitetsprogra mmet har regeringen planer om gradvist at mindske 
det samlede underskud til 1,8 % af BNP i 2015 og yderligere til 0,7 % af BNP i 2018. Regeringen forventer ikke at overholde  den mellemfristede målsætning, dvs. et 
strukturelt underskud på 0,5 %, i he le programperioden. I henhold til 
stabilitetsprogrammet forventes den offe ntlige gældskvote at toppe på 68,8 % i 2015 
for derefter gradvist at falde til 66,1 % i 2018. Det makroøkonomiske scenarie, der 
danner grundlag for disse budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk. Ifølge 
Kommissionens forårsprognoser fra 2015 forventes den strukt urelle saldo at opfylde 
den mellemfristede målsætning og udgøre 0,3 % af BNP i 2015 og 0,4 % af BNP i 
                                                
 
5 EUT L 140 af 27.5.2013, s. 11. 
6 C(2014) 8810. 
7 COM(2014) 902. 
8 COM(2014) 904. 
9 SWD(2015) 38. 
 
DA 4   DA 2016. Vurderet med udgangspunkt i stabilitetsprogrammet og Kommissionens 
forårsprognose fra 2015 finder Rådet, at Ne derlandene kan forv entes at overholde 
stabilitets-og vækstpagtens bestemmelser. De offentlige udgifter til forskning og udvikling udgjorde 0,84 % af BNP i 20 13 og er lave i betragtning af 
uddannelsesniveauet, de uddannelsesmæ ssige resultater og den økonomiske 
udvikling i Nederlandene. De offentlige udgifter på dette område har været faldende 
siden 2014, og de private F&U-udgifter er fo rtsat lave. Ved at flytte de offentlige 
udgifter i retning af innovation og fors kning, navnlig grundforskning, og gennemføre 
rammepolitikker, der kan frigøre private investeringer i F&U, vil det være muligt at styrke den nederlandske økonomis langsigtede vækstpotentiale. 
(9) En nøgleudfordring er boligmarkedet, hvor de  stivheder og forvridende incitamenter, 
der er blevet opbygget gennem årtie r, præger boligfinansieringen og 
opsparingsmønstrene. Husholdningernes tendens til at optage lån mod sikkerhedsstillelse i fast ejendom  er i høj grad et  resultat af årela nge finanspolitiske 
incitamenter, navnlig fuld fradragsret for renteudgifter. Siden 2012 er der blevet gennemført en række foranstaltninger for at fjerne disse incitamenter. Nogle af dem 
indebærer justeringer af den skattemæssi ge behandling af boligfinansiering. Den 
gradvise begrænsning af rentefradragsretten og styrkelsen af incitamentet til at tilbagebetale er berettiget. Denne forans taltning indfases dog for langsomt til på 
afgørende vis at påvirke tilbagebetalinge n, og der vil vedblive med at eksistere et 
betydeligt skattemæssigt incitament  til at investere i uproduktive aktiver. 
Belåningsgraden på 100 %, der vil blive nået i 2018, er stadig høj. 
Lejeboligmarkedet er begrænset af lovgivningen og et meget stort socialt 
boligbyggeri, der ligeledes skal tackle lange  ventelister. Indførelsen af en mere 
indkomstbaseret huslejedifferentiering i det so ciale boligbyggeri er et skridt i den 
rigtige retning, men virkningen er begr ænset. I henhold til en ny lov skal 
boligselskaber adskille ak tiviteter af almindelig økonomis k interesse (dvs. socialt 
boligbyggeri) fra andre ak tiviteter. Det er  stadig uvist, om dette vil føre til den 
tilsigtede omfordeling af sociale boliger til folk i nød og sikre, at dårligt stillede 
personer, der er ude af stand til at skaffe sig en bolig på markedsvilkår, har adgang til sociale boliger. 
(10) Pensionssystemets bæredygtighed på lang sigt er blevet forbedret. Foruden gradvist 
at hæve søjle 1-pensionsalderen fra 65 i 2012 til 67 i 2023 og derefter kæde den 
sammen med den forventede levealder har Nederlandene vedtaget omfattende 
reformer af den privatfinansierede  del af pensionssystemet og af 
langtidsplejesystemet. Det finansielle ti lsyn med pensionsfondene er blevet 
forbedret, og systemet er blevet gjor t mere modstandsdygtigt over for finansielle 
chok. Dette er blevet suppleret med ve llykkede reformer, der tilskynder ældre 
arbejdstagere til at forblive længere på arbejdsmarkedet. Med langsigtede reformer 
inden for langtidsplejen er ansvaret blevet  flyttet over til kommunerne, hvilket har 
reduceret de samlede udgifter og sikret, at der fokuseres på effektivitetsgevinster. 
Kvaliteten af og adgangen til langtidspleje skal overvåges. 
(11) De tilbageværende udfordringer omfatter en  passende fordeling af omkostninger og 
risici inden for og mellem generationerne, der går videre end reglerne vedrørende 
indeksering og finansielle stødpuder (finan sielle vurderingsrammer), især ved at 
sænke yngre personers bidrag. En forbedri ng af den aktuarmæssige rimelighed af 
bidragene til pensionssystemets anden søjle vil medvirke til, at husstandene anvender 
deres finansielle midler på en mere vækstfremmende måde. 
 
DA 5   DA (12) Den omfattende reform af lovgivningen om jobbeskyttelse, der blev vedtaget i 2014, 
tager sigte på at øge erhvervsfrekvensen og mobiliteten. De skattemæssige incitamenter til at arbejde er blevet indskr ænket. Lovgivning vedtaget af parlamentet 
vil fastsætte en kvote for ar bejdsgiveres ansætte lse af handicappe de. Virkningen af 
disse foranstaltninger kan først vurderes fuld t ud, når de er gennemført. Der er behov 
for yderligere foranstaltninger for at forbed re integrationen af personer, der befinder 
sig på kanten af arbejdsmarkedet, herunder personer med indvandrerbaggrund. 
(13) Når der tages hensyn til obligatoriske ikke-s kattemæssige betalinge r, er skattekilen i 
Nederlandene betydeligt højere end EU-g ennemsnittet, og der er mulighed for at 
omlægge beskatningen til faktorer, der hæmmer væksten mindre. Den planlagte skattereform skulle bidrage til at øge er hvervsfrekvensen. Når den er vedtaget, skal 
dens virkninger nøje overvåges. 
(14) Som led i det europæiske semester ha r Kommissionen gennemført en omfattende 
analyse af Nederlandenes økonomiske politik, som blev offentliggjort i 
landerapporten for 2015. Den har også vurde ret stabilitetsp rogrammet og det 
nationale reformprogram samt de foranstaltn inger, som Nederlandene har truffet som 
opfølgning på de henstillinger, der blev rettet til landet de foregående år. 
Kommissionen har ikke blot taget hens yn til deres relevans for en holdbar 
finanspolitik og socioøkonomisk politik i Nede rlandene, men også til, i hvor høj grad 
de er i overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at 
styrke den samlede styring i Den Europæiske  Union ved på EU-plan at give input til 
kommende nationale beslutni nger. Henstillingerne som led i det europæiske semester 
afspejles i henstilling 1-3 nedenfor. 
(15) På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået Nederlandenes 
stabilitetsprogram og udtaler
10, at Nederlandene opfylder bestemmelserne i 
stabilitets- og vækstpagten. 
(16) På baggrund af resultaterne af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne 
vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Dets henstillinge r i henhold til artikel 6 forordning (EU) 
nr. 1176/2011 afspejles i he nstilling 1-3 nedenfor. 
(17) Som led i det europæiske semester har Ko mmissionen også foretaget en analyse af 
den økonomiske politik i euroområdet som helhed. På dette grundlag har Rådet vedtaget særlige henstillinger rettet til me dlemsstater, der har euroen som valuta. 
Nederlandene bør også sikre fuld og rettidig gennemførelse af disse henstillinger, 
HENSTILLER, at Nederlandene i 2015 og 2016 tr æffer foranstaltninger med henblik på at: 
1. Omlægge de offentlige udgifter i retning af støtte investeringer i F&U og arbejde på 
rammevilkår til forbedring af private F& U-udgifter for at m odvirke tendensen til 
faldende offentlige F&U-udgifter og øge potentialet for økonomisk vækst. 
2. Fremskynde indskrænkningen af rentefradrag sretten på realkreditlån for derved at 
mindske de skattemæssige incitamenter til at  investere i up roduktive aktiver. Sikre en 
mere markedsorienteret prissætningsmeka nisme på lejeboligmarkedet og i højere 
grad relatere huslejer til hussta ndsindkomst i det sociale boligbyggeri. 
3. Reducere bidragene til pensionssystemets a nden søjle for personer i de første år af 
arbejdslivet. 
                                                
 
10 I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97. 
 
DA 6   DA Udfærdiget i Bruxelles, den […]. 
 På Rådets vegne 
 Formand