Forslag til RÅDETS FORORDNING om ændring af forordning (EF) nr. 1259/1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Kommissionen har ved flere lejligheder erklæret, at den er fast besluttet på at forenkle den fælles landbrugspolitik.

Ved 1992-reformen af den fælles landbrugspolitik blev der indført en omfattende ordning for direkte støtte til landbrugerne for at kompensere for den reducerede prisstøtte. Denne udvikling fortsatte med Agenda 2000. Det er ensbetydende med, at de fleste landbrugere i dag modtager direkte betalinger fra de udbetalende organer. Systemet sikrer, at det er landbrugerne, der får gavn af denne støtte, men indebærer også uundgåeligt en større administrativ byrde for landbrugerne, de nationale administrationer og Kommissionen.

De fleste landbrugere får direkte støtte, men beløbene til et stort antal landbrugere er meget små. Ifølge INLB (Informationsnettet for Landøkonomisk Bogføring) modtog 576 400 landbrugere eller 23,2% af alle bedrifter i INLB, der får direkte betalinger, under 1 000 EUR i 1996/97, og 42,8% modtog under 2 500 EUR. Der er store udsving medlemsstaterne imellem. For eksempel modtog 63,2% af landbrugerne i Portugal under 1 000 EUR og 86,3% mindre end 2 500 EUR om året, mens tallene for Danmarks vedkommende er henholdsvis 0,4% og 6% og for Det Forenede Kongeriges vedkommende 3,8% og 8,6%. Andelen af bedrifter, der modtog under 1 000 EUR, var på over 20% i Grækenland, Spanien, Italien, Nederlandene, Østrig og Portugal.

Ved fortolkningen af disse tal må man huske på, at INLB kun dækker 58% af de bedrifter, der indgik i Eurostats undersøgelse af landbrugsbedrifternes struktur i 1995. Heraf modtog 21% ikke nogen af de direkte betalinger, der ville være omfattet af den forenklede ordning, i 1996/97. Mange af de 42% bedrifter uden for INLB's observationsområde kan forventes at være meget små bedrifter.

De samlede betalinger til landbrugere, der modtog under 1 000 EUR, androg 286,9 mio. EUR eller 1,4% af den samlede direkte støtte.

Selv om der findes nogle forenklede ordninger (fx for landbrugere, der producerer mindre end 92 tons korn under arealstøtteordningen og for husdyrproducenter med under 15 kreaturenheder), bliver der i forbindelse med støtteordningerne i almindelighed ikke sondret mellem landbrugere, der modtager små beløb, og landbrugere, der modtager større beløb. Betingelserne for støtteberettigelse, formularerne, der skal udfyldes, de krævede oplysninger og kontrolbestemmelserne er de samme.

For at reducere den administrative byrde, navnlig for landbrugere, der modtager små beløb i direkte støtte, foreslår Kommissionen, at der indføres et forenklet system for udbetaling af denne støtte i en forsøgsperiode. Ordningen vil også medføre en væsentlig forenkling for de nationale administrationer, der er ansvarlige for udbetaling og kontrol af støtten. De administrative omkostninger ved at behandle en ansøgning, foretage betaling og udføre den nødvendige kontrol kan være store i forhold til de udbetalte beløb, navnlig når det drejer sig om små beløb. På den anden side må ordningen ikke indebære nogen større risiko for ekstraudgifter eller for svig eller misbrug.

Det maksimumsbeløb, som en landbruger kan få udbetalt under denne ordning, begrænses til 1 000 EUR om året i forsøgsperioden. En landbruger, der tilslutter sig ordningen, har ret til at være tilsluttet fra det år, hvori han ansøger om deltagelse i ordningen, indtil forsøgsperiodens afslutning i 2005.

Kommissionen vil vurdere virkningerne af ordningen i løbet af forsøgsperiodens tredje år og eventuelt fremsætte passende forslag.

1. Model for en forenklet ordning

Den foreslåede forenklede ordning - i det følgende benævnt "ordningen for mindre landbrugere" - bør kunne benyttes af landbrugere, der allerede har modtaget direkte støtte i en referenceperiode, som foreslås fastsat til tre år. Landbrugere, der ønsker at tilslutte sig ordningen, indgiver en enkelt ansøgning, når de tiltræder ordningen, og modtager et samlet beløb pr. år, som dækker alle de former for direkte støtte, der er omfattet af ordningen.

Den årlige globale betaling baseres på beløbet for de direkte betalinger, som landbrugeren har modtaget i referenceperioden, dvs. de tre år, der går forud for hans ansøgning, idet maksimumsbeløbet fastsættes til 1 000 EUR. Betalingen bør være den højeste af det simple gennemsnit af de tre år eller den betaling, der er modtaget i det seneste år. Når den er fastslået, vil beløbet blive udbetalt indtil forsøgsperiodens udgang, hvis landbrugeren stadig opfylder de betingelser, der gælder for den forenklede ordning.

Betingelserne bør være så enkle som muligt. En forhåndsbetingelse er, at landbrugeren tidligere har ansøgt om og modtaget direkte støtte, således at ordningen ikke tiltrækker landbrugere, som ikke allerede har ansøgt om direkte støtte. Ansøgerne skal have modtaget støtte under mindst en af de støtteordninger, der indgår i ordningen for mindre landbrugere, i hvert af de tre år, der går forud for ansøgningsåret. Dette vil generelt udelukke nyetablerede landbrugere fra ordningen. For at være støtteberettigede under ordningen skulle de ansøge under de normale støtteordninger i det krævede antal år for at opfylde referenceperiodekriteriet. Det står landbrugerne frit for, om de vil tilslutte sig ordningen. Landbrugere, hvis betalinger i referenceperioden oversteg maksimumsbeløbet, bør have mulighed for at tilslutte sig, hvis de accepterer, at de kun får udbetalt dette beløb.

Ved at tilslutte sig den forenklede ordning vil en landbruger være udelukket fra at modtage nogen af de former for direkte støtte, som den afløser, men han vil være berettiget til at ansøge om andre former for direkte støtte, som ordningen ikke omfatter. Da direkte støtte er bestemt for aktive landbrugere, bør landbrugere, der modtager støtte til førtidspensionering, udelukkes fra ordningen for mindre landbrugere.

2. Rækkevidden af ordningen for mindre landbrugere

Ordningen for mindre landbrugere kan kun omfatte støtte, der udbetales direkte til landbrugeren, og indirekte landbrugsstøtte, såsom eksportrestitutioner eller intervention, der udbetales til eksportøren eller sælgeren af produkterne og er baseret på præcise mængder, kan derfor ikke indgå i den. Ideelt bør den omfatte flest mulige af de former for direkte støtte, der er nævnt i bilaget til Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999. Af praktiske grunde bør den dog begrænses til visse former for støtte.

Det foreslås derfor, at ordningen kommer til at omfatte arealbetalinger for markafgrøder (inklusive betalinger for jordudtagning, supplementet og den særlige støtte for hård hvede og, på baggrund af den nylige reform, hør og hamp) og arealstøtte for bælgplanter og ris. I husdyrsektoren foreslås det, at den særlige præmie og ammekopræmien i oksekødssektoren og præmien for moderfår og hungeder, inklusive supplementet for ugunstigt stillede områder, medtages i ordningen med mulighed for Kommissionen for at ændre denne liste for at forbedre ordningens virkemåde under dens gennemførelse.

Andre former for direkte støtte, hvor beløbet nøje afhænger af produktionens kvalitet eller kvantitet, bør ikke være omfattet af den grund. Støtte for kartoffelstivelse, olivenolie, bananer, tobak og frø bør derfor ikke indgå i ordningen.

Slagtepræmien i henhold til artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 bør udelukkes fra den forenklede ordning, da den ikke har eksisteret længe nok til at indgå i grundlaget for det treårige gennemsnit. Ifølge forordning (EF) nr. 1254/1999 kan medlemsstaterne automatisk udbetale den nye slagtepræmie til landbrugeren, uden at han ansøger om den. Alle medlemsstater undtagen fire (Grækenland, Spanien, Frankrig og Italien) har valgt denne mulighed. Slagtepræmien bør udbetales til landbrugere under ordningen for mindre landbrugere oven i deres samlede årlige beløb. Der bør gælde samme betingelser og bestemmelser for betaling som dem, der gælder for andre landbrugere.

Sæsonpræmie og ekstensiveringsbeløb bør også udelukkes fra ordningen for mindre landbrugere. Betingelserne for støtteberettigelse er for komplicerede til, at disse præmier kan tages med i den forenklede ordning. De bør fortsat udbetales til støtteberettigede landbrugere under ordningen for mindre landbrugere ud over det samlede årlige beløb, som de modtager under denne ordning.

Forslaget er ensbetydende med, at ordningen for mindre landbrugere kommer til at omfatte alle de former for direkte støtte, der har størst økonomisk betydning.

Når det er til fordel for landbrugerne eller de nationale administrationer, kan støtte under andre ordninger end ordningen for mindre landbrugere udbetales til deltagerne i ordningen samtidig med det samlede årlige beløb, navnlig for at nedsætte de administrative omkostninger og bankomkostningerne. Heri kan indgå betalinger såsom ekstensiveringspræmien og de betalinger, der foretages under ordningen for ugunstigt stillede områder og ordningen for miljøvenlige landbrugsforanstaltninger.

I betragtning af, at den forenklede ordning er en forsøgsordning, vil det være hensigtsmæssigt, at Rådet giver Kommissionen beføjelse til at fastsætte de nødvendige gennemførelsesbestemmelser, herunder mulighed for at fastsætte undtagelser fra de relevante rådsforordninger, hvad angår betingelser for støtteberettigelse, datoer for anvendelse og betaling samt kontrolbestemmelser, hvis det er hensigtsmæssigt og i det omfang, det er nødvendigt for at sikre, at den tilstræbte forenkling opnås. Undtagelserne kan ikke vedrøre veterinære forpligtelser. Gennemførelsesbestemmelserne bør også tilgodese den tilstræbte forenkling.

2000/0335 (CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om ændring af forordning (EF) nr. 1259/1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [1],

[1] EFT C..., ..., s. ...

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [2], og

[2] EFT C..., ..., s. ...

ud fra følgende betragtninger:

(1) Når det gælder direkte betalinger under den fælles landbrugspolitiks forskellige indkomststøtteordninger, viser statistikkerne, at et meget stort antal landbrugere får udbetalt meget små beløb. Under støtteordningerne skelnes der ikke mellem landbrugere, der får udbetalt små beløb, og landbrugere, der får udbetalt større beløb, idet betingelserne for støtteberettigelse og de administrative bestemmelser og kontrolbestemmelserne er de samme.

(2) Indførelse af en forenklet støtteordning for landbrugere, der får udbetalt små beløb, kan medvirke til at mindske den administrative byrde for landbrugerne, de nationale administrationer og Kommissionen. Ordningens effektivitet bør afprøves i en forsøgsperiode. Landbrugere, der er berettigede til små beløb eller er villige til at acceptere et mindre støttebeløb, bør i en minimumsperiode have udbetalt et samlet beløb pr. år på forenklede betingelser. Da ordningen er midlertidig, står det både medlemsstaterne og landbrugerne i medlemsstaterne frit for, om de vil anvende ordningen.

(3) For at forenkle de administrative procedurer bør medlemsstaterne have mulighed for at foretage en enkelt kombineret betaling til de deltagende landbrugere, som dækker den støtte, der ydes under denne forenklede ordning, og den støtte, der ydes under andre støtteordninger.

(4) I betragtning af, at ordningen er en forsøgsordning, bør det sikres, at Kommissionen har den nødvendige fleksibilitet til at implementere ordningen og om nødvendigt til at ændre eller udvide de støtteordninger, der er omfattet af ordningen. For at opnå den tilstræbte forenkling kan det desuden i visse klart definerede og velbegrundede tilfælde blive nødvendigt at fastsætte undtagelser fra de eksisterende bestemmelser, der er fastsat i de relevante forordninger om støtteordninger.

(5) Ved Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 [3] er der fastlagt fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte. Forordningen bør ændres, så den også kommer til at omfatte denne forenklede ordning.

[3] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 113.

(6) Da de for gennemførelsen af nærværende forordning nødvendige foranstaltninger er forvaltningsforanstaltninger efter artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [4], bør de vedtages efter forvaltningsproceduren i artikel 4 i nævnte afgørelse -

[4] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EF) nr. 1259/1999 foretages følgende ændringer:

1. Som artikel 2a indsættes:

"Artikel 2a

1. For årene 2002 til 2005 indføres der en forenklet ordning, hvorunder medlemsstaterne kan beslutte, at betalingerne under følgende støtteordninger foretages på de betingelser, der er fastsat i denne artikel, og efter gennemførelsesbestemmelserne hertil:

-arealbetalinger for markafgrøder, inklusive betalinger for udtagning og inklusive supplement og særlig støtte for hård hvede, jf. artikel 2 og 5 i forordning (EF) nr. 1251/1999 [5]

[5] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 1.

-arealstøtte for bælgplanter, jf. artikel 1 i forordning (EF) nr. 1577/96 [6]

[6] EFT L 206 af 16.8.1996, s. 4.

-arealstøtte for ris, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 3072/95 [7]

[7] EFT L 329 af 30.12.1995, p. 18.

-særlig præmie, ammekopræmie, herunder for kvier og den supplerende nationale ammekopræmie, når denne medfinansieres, supplerende betalinger, jf. artikel 4, 6 og 10 i forordning (EF) nr. 1254/1999 [8]

[8] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21.

-moderfårs- og hungedspræmie og supplement til ugunstigt stillede områder, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 2467/98 [9].

[9] EFT L 312 af 20.11.1998, s. 1.

De i første afsnit nævnte forordninger benævnes herefter "de relevante forordninger".

2. Det er op til landbrugerne, om de vil deltage i den forenklede ordning. Ansøgere får adgang til ordningen, hvis de har modtaget støtte under mindst en af de støtteordninger, der er omfattet af den, i hvert at de tre år, der går forud for ansøgningsåret. Landbrugere, der modtager støtte til førtidspensionering i henhold til forordning (EF) nr. 1257/1999, kan ikke deltage i ordningen.

3. Det beløb, som en landbruger kan få udbetalt under ordningen, er det højeste af

a) gennemsnittet af de beløb, der er modtaget i henhold til de relevante forordninger i løbet af de tre år, der går forud for ansøgningsåret

b) de samlede beløb, der er modtaget i henhold til de relevante forordninger i året, der går forud for ansøgningsåret.

Arealstøtte for hør og hamp i henhold til artikel 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 1308/70 [10] indgår i beregningen.

[10] EFT L 146 af 4.7.1970, s. 1.

4. Det i stk. 3 nævnte beløb er på 1 000 EUR. Ansøgere, der ville være berettiget til at få udbetalt højere beløb i henhold til de relevante forordninger, kan dog vælge at tilslutte sig den forenklede ordning, hvis de accepterer at modtage højst 1 000 EUR. Støtten under den forenklede ordning udbetales en gang om året fra det år, hvor ansøgningen om deltagelse i ordningen indgives, indtil 2005.

5. Medlemsstaterne kan beslutte at kombinere betalinger under den forenklede ordning med betalinger under en hvilken som helst anden støtteordning."

2. Artikel 11 affattes således:

"Artikel 11

Gennemførelsesbestemmelser

1. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Korn, der er oprettet ved artikel 23 i Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 [11], eller i givet fald af de relevante forvaltningskomitéer, der er oprettet ved andre forordninger om fælles markedsordninger.

[11] EFT L 181 af 1.7.1992, s. 21.

2. Når der henvises til nærværende stykke, finder den i artikel 4 i afgørelse 1999/468/EF omhandlede forvaltningsprocedure anvendelse i overensstemmelse med samme afgørelses artikel 7, stk. 3.

3. Det i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF omhandlede tidsrum er på en måned.

4. I henhold til stk. 2 vedtager Kommissionen:

-gennemførelsesbestemmelser til artikel 2a, herunder enhver ændring af listen over støtteordninger, der er omfattet af den forenklede ordning, og eventuelle undtagelser fra de relevante forordninger, som er nødvendige for at opnå den tilstræbte forenkling, især dem, der vedrører støttebetingelser, datoer for anvendelse og betaling og kontrolbestemmelser

-eventuelle nødvendige ændringer af bilaget under hensyntagen til kriterierne i artikel 1 og

-hvis det er relevant, gennemførelsesbestemmelser til denne forordning, herunder navnlig de foranstaltninger, der er nødvendige for at forhindre omgåelser af artikel 3 og 4, og foranstaltningerne vedrørende artikel 7."

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

>TABELPOSITION>