29. ønsker i overensstemmelse med de nylige aftaler fra det Det Europæiske Råds uformelle møde i
Evian, at EU’s og de enkelte medlemsstaters bistand til Indonesien anvendes på grundlag af en omhyggeligkoordinering og behovsorienteret måde, og at EU-delegationen i Jakarta styrkes og sættes i stand til at styredenne koordinering;
30. glæder sig over Kommissionens forsøg på at intensivere dialogen med Indonesien, især på møder på
højt embedsmandsplan, og henviser især til samarbejdet inden for den kulturelle sektor og til øget udveks-
ling universiteterne imellem;
31. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlems-
staternes parlamenter, den indonesiske regering og det indonesiske parlament, FN og UNHCR samtASEAN’s og ASEM’s sekretariat.
14. Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser
A5-0376/2000
Europa-Parlamentets beslutning om meddelelse fra Kommissionen om beskyttelse af Fællesskaber-
nes finansielle interesser Sdash Bekæmpelse af svig Sdash Hen imod en samlet strategisk tilgang
(KOM(2000) 358 Sdash C5-0578/2000 Sdash 2000/2279(COS))
Europa-Parlamentet,
Sdash der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(2000) 358 Sdash (C5-0578/2000),Sdash der henviser til EF-traktatens artikel 280, stk. 5,Sdash der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,Sdash der henviser til beslutning af 19. januar 2000 med Parlamentets henstillinger til Kommissionen om
indførelse af strafferetlig beskyttelse af EU’s finansielle interesser (
1), af 13. april 2000 om Europa-Par-
lamentets forslag til regeringskonferencen (14094/1999 Sdash C5-0341/1999 Sdash 1999/0825(CNS)) (2)o g
af 16. maj 2000 om Kommissionens årsrapport om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesserog bekæmpelse af svig(KOM(1999) 590 Sdash C5-0058/2000 Sdash 2000/2032(COS)) (
3),
Sdash der henviser til Revisionsrettens bidrag til regeringskonferencen i forbindelse med forbedring af beskyt-
telsen af EU’s finansielle interesser af 18. april 2000,
Sdash der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Tampere den 15.- og 16. oktober 1999,
navnlig hvad angår forebyggelse af kriminalitet på EU-plan,
Sdash der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A5-0376/2000),
A. der henviser til, at svig mod EU’s finansielle interesser er en svøbe, som alle EU-medlemsstater kender
og tager afstand fra, og hvis omfang risikerer at tiltage, når EU’s territorium udvides og euroen sættes i
omløb,
B. der henviser til, at det endelige offer for denne form for svig er den europæiske skatteborger,C. der henviser til, at bekæmpelse af svig mod Fællesskabets finansielle interesser skal forene de politi-
mæssige, administrative og strafferetlige midler,
D. der konstaterer, at det i de fleste tilfælde ikke er muligt hverken at inddrive uberettiget udbetalte beløb
eller at træffe foranstaltninger mod de ansvarlige,
(1) EFT C 304 af 24.10.2000, s. 126.
(2) »Vedtagne tekster«, punkt 7.
(3) »Vedtagne tekster«, punkt 5.17.8.2001 DA C 232/191 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 13. december 2000
E. der henviser til de fremskridt, der er gjort efter ikrafttrædelsen af EF-traktatens artikel 280 siden maj
1999 og oprettelsen af Olaf (Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig), men som dog konsta-terer, at den juridiske og institutionelle ramme er utilstrækkelig til en effektiv bekæmpelse af svig modFællesskabets finansielle interesser,
F. der henviser til, at konventionen om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser fra 1995 og
protokollerne hertil endnu ikke er undertegnet af samtlige medlemsstater, hvilket gør, at den ikke
kan træde i kraft, og at Fællesskabets budgetindtægter og -udgifter reelt ikke kan beskyttes,
G. der konstaterer, at princippet om, at de enkelte medlemsstaters retssystem gælder for deres nationale
territorium, og forskellene mellem disse systemer er en af de største hindringer for et europæisk straf-feretligt samarbejde,
H. der noterer sig udtalelser fra jurister og dommere om de alvorlige vanskeligheder for dette retssamar-
bejdes funktion (varigheden af internationale retsanmodninger, nægtelse af samarbejde på grund afprincippet om dobbelt anklage, forskelle med hensyn til bevisbyrden osv.),
I. der henviser til, at det er op til den lovgivende myndighed at afhjælpe dette problem, og at erklæringer
fra stats- og regeringschefer, der tilskynder til retssamarbejde, ikke er tilstrækkeligt til at etablere et
europæisk strafferetsområde,
1. mener, at Kommissionens meddelelse om strategien i forbindelse med bekæmpelse af svig i alt
væsentligt er en opregning af retningslinjer, som forudsætter et godt samarbejde mellem de forskelligenationale instanser og EU-instanser, og ligeledes mellem dem indbyrdes, både for at forebygge for atbekæmpe svig; støtter Kommissionens ønske om allerede nu at inddrage ansøgerlandene i denne strategi;
2. bemærker de interne reformer i Kommissionen vedrørende den finansielle forvaltning af de forskel-
lige politikker, som indeholdt i hvidbogen om reformen af Kommissionen (KOM(2000) 200);
3. bemærker, at Kommissionen placerer Olaf centralt i denne strategi til bekæmpelse af svig, og er enig
i, at det er nødvendigt med et samarbejde mellem de nationale instanser og Olaf, hvilket er en nøglefaktor,
hvis Olaf skal lykkes og være troværdig;
4. minder dog om, at Olaf har til opgave at »efterspore alvorlige tjenstlige forseelser, der kan udgøre en
tilsidesættelse af tjenestemændenes og de øvrige ansattes pligter, og som kan give anledning til disciplinær-sager og i givet fald straffesager, eller som kan udgøre en tilsidesættelse af de tilsvarende pligter, der påhvi-ler medlemmer af institutionerne og organerne, ledere af organerne eller medlemmer af personalet vedinstitutionerne og organerne, som ikke er underlagt Vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fælles-skaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne« og at foretage kontrol og verifikationpå stedet i medlemsstaterne, selv om de oplysninger, Olaf indsamler, skal overdrages til de nationale justits-myndigheder, såfremt de vedrører strafbare handlinger, der skal forfølges;
5. henviser til, at den nuværende blokering af Olaf’s organisatoriske opbygning skyldes, at punkt 20 og
21 i ovennævnte beslutning af 16. maj 2000 om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser ikke er
fulgt op; bekræfter de henstillinger, der er indeholdt i disse punkter:
a) alle ansatte, der for øjeblikket arbejder for Olaf, skal opfordres til på ny at søge deres stillinger, så den
nye direktør får mulighed for at foretage en vurdering af personalets egnethed i den nuværende situa-
tion;
b) Kommissionen må, uanset bestemmelserne i personalevedtægten, acceptere direktørens personalebe-
slutninger, også selv om det medfører, at tjenestemænd, som indtil videre har arbejdet for Olaf, skal
placeres andre steder i Kommissionen;
6. bekræfter sit allerede ved tidligere lejligheder fremsatte krav om, at der ved besættelse af de disponi-
ble stillinger ved OLAF prioriteres til erfarne efterforskere og specialister i retsforfølgelse af kriminellehandlinger fra de relevante tjenester i medlemsstaterne; understreger, at dette krav navnlig gælder ledendestillinger;C 232/192 DA 17.8.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 13. december 2000
7. insisterer på, at Olaf’s uafhængighed, som den lovgivende myndighed ønsker både på det personale-
mæssige plan og med hensyn til den operationelle aktivitet (indhentning af oplysninger, undersøgelser ogopfølgning) i forhold til institutionerne, regeringerne og organerne og først og fremmest i forhold til Kom-missionen, gennemføres snarest muligt;
8. bekræfter punkt 4 i sin beslutning af 16. maj 2000 og opfordrer på ny Kommissionen til at frem-
sætte forslag om styrkelse af Olaf-Overvågningsudvalgets rolle, f.eks. ved udnævnelse af en høringskonsu-lent i lighed med høringskonsulenten under Kommissionens behandling af konkurrencesager (
1); mener, at
denne høringskonsulent især skulle have til opgave at sørge for, at de berørtes ret til et forsvar sikres i
forbindelse med undersøgelser, og at han ved udøvelsen af denne funktion skulle være helt uafhængig af
kontorets direktør;
9. mener, at Olaf, som først og fremmest er et undersøgelsesorgan, der er blevet oprettet, inden et
egentligt retsområde er blevet etableret, har visse begrænsninger med hensyn til effektivitet og legitimitet,idet den materielle ret og proceduren skifter fra medlemsstat til medlemsstat, og de individuelle retsgaran-tier viser sig at være utilstrækkelige;
10. anmoder derfor om, at den lovgivende myndighed går ind i mere globale løsninger, som kræver
etablering af mere bindende procedurer;
11. glæder sig derfor over, at Kommissionen på Europa-Parlamentets og Revisionsrettens foranledning
(jf. bidrag til regeringskonferencen) har forelagt regeringskonferencen et forslag om ændring af traktaten iform af EF-traktatens artikel 280a, således at der kan indføres en EU-anklagemyndighed til beskyttelse af de
finansielle interesser, hvilket ville kunne sikre sammenhæng i efterforskningen i hele Det Europæiske
Fællesskab;
12. bekræfter punkt 2 i ovennævnte beslutning af 16. maj 2000 om beskyttelse af Fællesskabets finan-
sielle interesser og opfordrer Kommissionen til som et første skridt på grundlag af EF-traktatens nuværende
artikel 280 at forelægge et forslag til supplering af forordning (EF) nr. 1073/1999 om undersøgelser, derforetages af Olaf (
2) med henblik på at give mulighed for snarest at udpege en sådan anklagemyndighed,
hvis beføjelser, indtil ændringer af traktaten træder i kraft, skal være begrænset til kriminelle handlingerbegået af medlemmer af og ansatte ved EU-institutionerne imod De Europæiske Fællesskabers finansielleinteresser, og som skal have til opgave at lede de relevante Olaf-undersøgelser og gøre det lettere at for-følge sådanne kriminelle handlinger ved de kompetente nationale domstole;
13. mener, at Kommissionens strategi for bekæmpelse af svig mod De Europæiske Fællesskabers finan-
sielle interesser skal suppleres med følgende elementer:
umiddelbart:
a) Den Europæiske Centralbank og Den Europæiske Investeringsbank skal tiltræde den interinstitutionelle
aftale om Olaf (
3);
b) det gældende system med effektive administrative sanktioner forbedres inden for rammerne af de
generelle bestemmelser som indført ved forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (4);
c) en række gennemførelsesforanstaltninger til den forelagte strategi samt en operationel tidsplan, som
snarest muligt skal forelægges for Parlamentet;
d) en evaluering af lovgivningen i ansøgerlandene for så vidt angår bekæmpelse af eventuelt svig mod
Fællesskabets budget, navnlig for så vidt angår organiseret kriminalitet;
med henblik på Olaf:
e) en styrkelse af den operationelle struktur ved:
Sdash oprettelse af en »efterretningsenhed« bestående af embedsmænd, som har til opgave at følge op på
undersøgelserne og pleje forbindelserne med de nationale retslige myndigheder;
Sdash oprettelse af en enhed, som har til opgave at inddrive uretmæssigt udbetalte beløb i over-
ensstemmelse med forslagene i hvidbogen (aktion 96);
(1) Jf. Kommissionens afgørelse af 12. december 1994 om høringskonsulentens kompetenceområder under Kommis-
sionens behandling af konkurrencesager (EFT L 330 af 21.12.1994, s. 67).
(2) EFT L 136 af 31.5.1999, s.1.
(3) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 15.
(4) EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.17.8.2001 DA C 232/193 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 13. december 2000
med henblik på indførelsen af en europæisk anklagemyndighed:
f) efter proceduren i EF-traktatens artikel 251 skal der forelægges forslag vedrørende vilkårene for
udøvelsen af beføjelserne som europæisk anklagemyndighed, definition af retsstridige handlinger,
straf, procedureregler, regler for bevisførelse og anklagemyndighedens kontrolbeføjelser;
g) indførelse af en uafhængig europæisk anklagemyndighed bistået af underordnede europæiske anklage-
myndigheder i de enkelte medlemsstater ville udgøre strukturen for en egentlig europæisk anklage-
myndighed, således som det er forudset i rapporten fra Corpus Juris-eksperterne, hvilket skulle supple-
res med en instans for de europæiske frihedsrettigheder til sikring af kontrol og opfølgning ioverensstemmelse med princippet om retsgaranti;
h) forbindelserne mellem Olaf og den europæiske anklagemyndighed skal fastlægges i et regelsæt;
14. anmoder de medlemsstater, der endnu ikke har ratificeret konventionen fra 1995 om beskyttelse af
de finansielle interesser (Belgien, Irland, Luxembourg og Nederlandene), om at gøre dette snarest muligt;
15. beklager dybt, at Det Europæiske Råd i Nice ikke har taget konkrete skridt til beskyttelse af Den
Europæiske Unions finansielle interesser, og især at Kommissionens forslag om at indføje en artikel 280Aom oprettelse af en europæiske anklagemyndighed i traktaten ikke blev godkendt, navnlig da ovennævntekonvention endnu ikke er ratificeret af alle medlemsstaterne og derfor endnu ikke kan anvendes og i mel-lemtiden har vist sig at være mangelfuld;
16. forventer, at der nu sættes alt ind på ved hjælp af en europæisk anklagemyndighed ved næst givne
lejlighed at gennemføre en effektiv og omfattende beskyttelse af Unionens finansielle interesser;
17. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og stats- og regerings-
cheferne forsamlet i regeringskonferencen.
15. Reform af budgetkontrolprocedurer og -institutioner
A5-0383/2000
Europa-Parlamentets beslutning om reform af budgetkontrolprocedurer og -institutioner
(2000/2008(INI))
Europa-Parlamentet,
Sdash der henviser til forretningsordenens artikel 163,
Sdash der henviser til forretningsordenens artikel 93 og bilag V,
Sdash der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A5-0383/2000),
A. der henviser til, at Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 274 gennemfører budgettet på
eget ansvar i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, uanset denomstændighed at omkring 85 % af budgettet faktisk gennemføres af de nationale myndigheder,
B. der henviser til, at Europa-Parlamentet i henhold til EF-traktatens artikel 276 meddeler Kommissionen
decharge for gennemførelsen af budgettet og dermed overtager ansvaret for, at Kommissionen i fuldtomfang udfører sine opgaver som fastlagt i traktaten,
C. der henviser til, at Europa-Parlamentet dermed over for EU-borgerne overtager ansvaret for, at deres
penge forvaltes så sparsommeligt og effektivt som muligt, og at EU-institutionerne gør alt, hvad derstår i deres magt, for at nedbringe antallet af fejl ved gennemførelsen af budgettet og opnå den størstmulige beskyttelse mod svig, korruption og organiseret kriminalitet,C 232/194 DA 17.8.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 13. december 2000