P6_TA(2006)0214
De offentlige finanser i ØMU
Europa-Parlamentets beslutning om de offentlige finanser i Den Økonomiske og Monetære Union
(2005/2166(INI))
Europa-Parlamentet,
—der henviser til Kommissionens meddelelse om de offentlige finanser i ØMU —2005 (KOM(2005)
0231),
—der henviser til Kommissionens integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse (2005-2008)
(KOM(2005)0141),
—der henviser til Kommissionens økonomiske prognoser, efteråret 2005 (1),
—der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1056/2005 af 27. juni 2005 om ændring af forordning (EF)
nr.1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med ufor-
holdsmæssigt store underskud (2),
—der henviser til Rådets henstilling af 12. juli 2005 til Italien med henblik på at bringe situationen
angående det uforholdsmæssigt store underskud til ophør (3),
—der henviser til Rådets beslutning 2005/729/EF af 7. juni 2005, som ophæver beslutning 2005/136/EF
om det uforholdsmæssigt store underskud i Nederlandene (4),
—der henviser til Rådets henstilling af 7. oktober 2005 med henblik på at bringe situationen angående det
uforholdsmæssigt store underskud i Portugal til ophør (5),
—der henviser til Rådets beslutning 2005/843/EF af 8. november 2005, der, jf. artikel 104, stk.8, i EF-trak-
taten, konstaterer, at de foranstaltninger, Ungarn har truffet til opfølgning af Rådets henstilling af 8. marts2005 i henhold til traktatens artikel 104, stk. 7, er utilstrækkelige (
6),
—der henviser til Rådets beslutning af 24. januar 2006 om det uforholdsmæssigt store underskud i Det
Forenede Kongerige (7),
—der henviser til Det Europæiske Fagforeningsinstituts årsrapport 2005 om koordinering af kollektive
overenskomstforhandlinger i Europa,
—der henviser til Den Internationale Valutafonds (IMF) verdensøkonomiske prognoser om globalisering og
betalingsbalanceuligevægt fra april 2005,
—der henviser til forretningsordenens artikel 45,
—der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget (A6-0162/2006),
1. udtrykker bekymring over for det første den vedvarende langsomme vækst i Europa siden 2002, en
vækst, som i eurozonen kun er steget gradvist fra 0,6 % i 2003 til 1,3 % i 2005 i modsætning til USA'svækstrate på 3,5 % i 2005 og opsvinget i den japanske økonomi, som styres af privat intern efterspørgsel,for det andet den vedvarende høje arbejdsløshed på 9 % i EU 25 og 8,1 % i EU 15 og for det tredje produkti-onsgabet, som i øjeblikket er på -1 % af BNP, og som viser, at EU's økonomiske vækst stadig ligger betydeligt
under dets langsigtede potentiale og er hæmmet af en strukturel træghed, lav indenlandsk efterspørgsel og
mangel på en ordentlig balance i det makroøkonomiske policymix; understreger, at den europæiskeøkonomis vækstpotentiale fortsat er usædvanligt lavt, på omkring 2 %, et tal, der er meget lavere, end hvadder registreres andre steder i verden; mener, at dette vækstpotentiale er utilstrækkeligt til jobskabelse ogmindskelse af arbejdsløshedstallene eller til udvikling af EU 25;7.12.2006 C 297 E/233 Den Europæiske Unions Tidende
Onsdag, 17. maj 2006DA
(1) European Economy, No5/2005.
(2) EUT L 174, 7.7.2005, s. 5.
(3) 11124/05, ØKOFIN 242.
(4) EUT L 274 af 20.10.2005, s. 89.
(5) 12401/05, ØKOFIN 289.
(6) EUT L 314 af 30.11.2005, s. 18.
(7) 5366/06, ØKOFIN 11.
2. understreger risikoen ved en hurtig tilpasning til den globale uligevægt, som kan føre til et fald i efter-
spørgslen i USA og dermed lavere eksport og vækst i EU, og understreger, at denne virkning kan forværres
yderligere ved udsving i euroens vekselkurs i forhold til US-dollaren;
3. bemærker de negative virkninger, som udsving og stigninger i oliepriserne har på den interne efter-
spørgsel og vækst i EU, og faren for eftervirkninger; påskønner den ansvarlige opførsel, som sociale ogøkonomiske aktører udviser for at afværge disse følger til trods for et lavt privatforbrug; påpeger, at en stabil,
udadvendt og konkurrencedygtig makroøkonomisk politikfastsættelse er en nødvendig forudsætning for en
bæredygtig offentlig finanspolitik;
4. udtrykker bekymring over det navnlig i visse medlemsstater lave privatforbrug, som har bidraget til lave
vækstrater i EU og dermed også til den nuværende generelle uligevægt, og som skyldes den almindelige usik-kerhed med hensyn til beskæftigelse og pensioner, det fortsat høje arbejdsløshedsniveau og den lave stigning
i reallønnen; erindrer om forpligtelsen til at fremme en udvikling i nominallønningerne og arbejdskraftom-
kostningerne, der er forenelig med prisstabilitet og produktivitetsprognoserne på mellemlang sigt i integreretretningslinje 4;
5. glæder sig over det stigende tempo i udgifterne til investeringer, som skyldes den genopståede tillid
blandt virksomhedsledere og den stabiliserede indtjening, som både IMF og Kommissionen henviser til i deøkonomiske prognoser fra efteråret 2005; mener, at der stadig er plads til og behov for yderligere at frem-
skynde investeringsaktiviteterne og opfordrer derfor til strukturreformer og andre tiltag, som permanent kan
forbedre investeringsklimaet og øge investeringerne;
6. støtter, at de offentlige politikker og udgifter omstilles til innovation, vedvarende energi, uddannelse,
forskning, informationsteknologi, telekommunikation, transportnetværk osv.;
7. beklager, at EU's finansielle ramme for 2007-2013 ikke i tilstrækkelig grad afspejler den prioritet, som
udgifterne har fået i Lissabon-strategiens målsætninger, og understreger, at bidragene til EU's budget skal sesi lyset af de fremtidige gevinster, og at deres positivt afsmittende virkninger og løftestangseffekt skal tages ibetragtning, forudsat at EU's budget i tilstrækkelig grad er orienteret mod, at udgifterne fører til en klarværditilvækst;
8. bemærker, at sunde offentlige finanser ikke er et mål i sig selv, men et middel, hvormed medlemssta-
terne kan opfylde deres offentlige forpligtelser; understreger, at en sundere budgetsituation er vigtig for kvali-
tativ vækst, skabelsen af arbejdspladser og Lissabon-strategien, men bemærker, at der som følge af den fejlag-tige anvendelse af vækst- og stabilitetspagten til trods for den finanspolitiske ramme ikke er sket nogenvæsentlig forbedring i medlemsstaternes budgetsituation i det seneste år; bemærker, at de fleste medlems-stater, endnu ikke har opfyldt de mellemlange målsætninger for deres betalingsbalance; bemærker, at under-
skuddet for 2005 er nået op på 2,9 % af BNP i eurozonen og 2,7 % for hele EU, og at elleve medlemsstater
har underskud, der overstiger 3 % af BNP, heriblandt de fire største økonomier i EU, nemlig Frankrig, Tysk-land, Italien og Det Forenede Kongerige, og at ti medlemsstater siden sommeren 2004 har været genstandfor proceduren for uforholdsmæssigt store underskud;
9. understreger, at foranstaltninger rettet mod vedvarende finanspolitiske pres er vigtige, og bifalder
medlemsstaternes myndigheders politikfastsættelse og offentlige tilsagn om mindskelse af budgetunderskud;
10. udtrykker bekymring over perspektiverne for langsigtet budgetmæssig holdbarhed i betragtning af stig-
ningen i den offentlige gældskvote fra 69,2 % i 2002 til 71,7 % i 2005 i eurozonen og fra 61,4 % i 2002 til64,1 % i 2005 i EU 25, hvilket skyldes dels den svage vækst i BNP, kortsigtede politikker for kontrol medunderskud, og at der ikke gøres en effektiv indsats for at formindske budgetmæssig ubalance gennem struk-turreformer;
11. understreger, at det i en europæisk sammenhæng med lav forbruger-og investortillid er vigtigt at rette
op på de offentlige underskud; er skuffet over den seneste udvikling i de offentlige finanser, idet detbemærker, at medlemsstaternes underskud stadig er meget større end hvad, europæisk økonomi tillader;bemærker, at regeringer anvender argumentet med den lave vækst til at retfærdiggøre underskuddene, selvom underskuddene hindrer økonomisk fremgang og forværrer cyklussen; opfordrer til en nedbringelse af de
offentlige underskud i 2006, der er langt mere ambitiøs end en økonomisk justering, der foretages i forvent-
ning om højere vækst i Europa;7.12.2006 C 297 E/234 Den Europæiske Unions Tidende
Onsdag, 17. maj 2006DA
12. opfordrer til mere gennemsigtighed i de enkelte medlemsstaters offentlige finanser, herunder med
hensyn til deres implicitte betalingsforpligtelser f.eks. til pensioner i den offentlige sektor, hvilket vil øge
gældsbyrden i den offentlige sektor betydeligt i de kommende år;
13. erindrer om sit krav om at undgå procykliske politikker; understreger vigtigheden af at gennemføre
struktur- og skattereformer og fremhæver samtidig, at der bør tages behørigt hensyn til den rette timing afdisse;
14. opfordrer til mere forskning i forskellige typer af og foranstaltninger inden for strukturelle og makroø-
konomiske reformer og i deres vekselvirkning og gensidige påvirkning i forskellige faser af den økonomiske
cyklus for at finde frem til, hvilke midler der bedst vil kunne styrke de offentlige finanser, samtidig med at
Lissabon-strategien realiseres;
15. understreger, at den politiske uvilje mod at bremse de offentlige udgifter, overoptimistiske indtægts-
prognoser, kreativ bogføring og finanspolitisk konsolidering, som hovedsagligt bygger på engangstiltag, i højgrad har bidraget til budgetmæssig udskriden og til at svække den finanspolitiske ramme;
16. anbefaler, at det undersøges, om det er muligt at opstille en ensartet tidsplan for budgetprocedurerne i
medlemsstaterne, om muligt på basis af toårsperioder; mener, at medlemsstaternes budgetplanlægning skal
baseres på ensartede antagelser vedrørende de vigtigste økonomiske parametre, som f.eks. udviklingen i olie-
priser og valutakurser; opfordrer derfor til, at der foretages en ensartet vurdering og fastlæggelse af decentrale økonomiske parametre i hele EU;
17. opfordrer medlemsstaterne til straks at tage fat på den udfordring, der ligger i samfundets stigende
gennemsnitsalder, og til at sætte ind over for gældsdynamikken —særligt i de medlemsstater, hvor den lang-
sigtede holdbarhed står over for alvorlige trusler;
18. opfordrer til, at der lægges større vægt på holdbarhed i budgetreformer, både med hensyn til udgifts-
mæssige og indtægtsmæssige foranstaltninger, som kan sikre en holdbar stilling for de offentlige finanser og
et passende udbud af offentlige tjenester, herunder budgetdisciplin og risikoen for eksplicitte og implicitteeventualforpligtelser;
19. understreger betydningen af Kommissionens og Rådets indsats med at forbedre den statistiske styring
ved hjælp af en bedre indberetning af finanspolitiske data og af henstillinger til medlemsstaterne om atindføre ensartede standarder i hele EU for de statistiske kontorer, herunder principper om faglig uafhæn-gighed, fortrolige, pålidelige og rettidige data samt tilstrækkelige ressourcer til de statistiske kontorer og
bedre overvågning fra Kommissionens side;
20. mener, at regnskabsaflæggelsen for de offentlige aktiver og passiver bør forbedres for at øge gennem-
sigtigheden og sammenligneligheden og dermed skabe et bedre beslutningsgrundlag, og at Kommissionenkunne lancere et initiativ på dette område;
21. anbefaler, at Kommissionen forbereder en undersøgelse af bedste praksis vedrørende statistisk styring
af indberetningen af finanspolitiske data og regnskabsaflæggelsen for offentlige aktiver og passiver imedlemsstaterne;
22. opfordrer til, at der udarbejdes nationale rapporter om de offentlige finansers langsigtede holdbarhed
for at øge opmærksomheden omkring og tilliden til de nationale forpligtelser, og mener, at de nationale
parlamenter bør involveres i denne opgave;
23. understreger vigtigheden af, at de nye medlemsstaters finanspolitikker når op på de gennemsnitlige
niveauer i EU for indkomst og finansiel udvikling gennem skatte- og udgiftspolitikker, som er effektive,gennemsigtige og troværdige og i stand til at øge væksten og bæredygtigheden og til både at modernisere ogstabilisere økonomien;
24. beklager manglen på politikkoordinering i eurozonen og henleder opmærksomheden på forskellene
mellem finanspolitikkerne i de medlemsstater, der deltager i eurozonen, og er bekymret over de negative
virkninger af denne mangel på koordinering;7.12.2006 C 297 E/235 Den Europæiske Unions Tidende
Onsdag, 17. maj 2006DA
25. beklager manglerne ved den nuværende ramme for makroøkonomisk koordinering inden for ØKOFIN
såvel som manglen på koordinering mellem medlemsstaterne; opfordrer Kommissionen til at foretage en
analyse af de økonomiske fordele og begrænsninger ved mere koordinering af den økonomiske politik;opfordrer til en mere aktiv makroøkonomisk dialog under Køln-processen mellem ØKOFIN, ECB og deeuropæiske arbejdsmarkedsparter;
26. opfordrer Rådet til at tilpasse tidsplanen for makroøkonomisk koordinering således, at Parlamentet får
tilstrækkelig tid til at forelægge sit bidrag;
27. opfordrer Eurogruppens formand til at foreslå en detaljeret handlingsplan for hele sin embedsperiode,
som klart definerer hans målsætninger og planlagte foranstaltninger; forventer regelmæssige rapporter om,hvor langt man er nået med gennemførelsen heraf;
28. opfordrer medlemsstaterne til at leve op til deres forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 99,
betragte deres økonomiske politikker som et spørgsmål af fælles interesse og koordinere disse politikker
bedre; erindrer medlemsstaterne om, at bedre koordinerede politikker og et bedre policymix kan forbedredet samlede resultat af disse politikker; opfordrer til større bevidsthed om den virkning, som den nationaleøkonomiske politik har på EU-niveau, og om forpligtelsen til at betragte økonomisk politik som etspørgsmål af fælles interesse og til at disse politikker koordineres;
29. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes rege-
ringer og parlamenter og de europæiske arbejdsmarkedsparter.7.12.2006 C 297 E/236 Den Europæiske Unions Tidende
Onsdag, 17. maj 2006DA