9. 6. 81 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 138/33 
Udtalelse om »Herimod en energiøkonomisk vækst« 
(Studierække Energi 1980 — nr. 4) 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er endnu ikke offentliggjort i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 24. januar 1980 i medfør af artikel 198 i traktaten om oprettelse af 
Det europæiske økonomiske Fællesskab at høre Det økonomiske og sociale Udvalg om 
det nævnte dokument. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 185. plenarforsamling, afholdt i 
Bruxelles den 25. og 26. februar 1981, sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 
198, 
under henvisning til anmodning af 24. januar 1980 
fra Kommissionen for De europæiske Fællesskaber 
om udtalelse om rapporten »Henimod en energiøko­
nomisk vækst« (*), 
under henvisning til sin beslutning af 31. januar 1980 
om at nedsætte et underudvalg til at udarbejde en 
udtalelse om emnet, 
under henvisning til forhandlingerne på den 185. 
plenarforsamling den 26. og 27. februar 1981 (mødet 
den 27. februar) og til mundtlig beretning aflagt af 
ordføreren, von der Decken — 
med 77 stemmer for, mens 25 undlod at stemme, 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
1. Indledende bemærkninger 
1.1. I 1978 gav EF-Kommissionen en gruppe be­
stående af 12 uafhængige sagkyndige under forsæde 
af Jean Saint-Geours i opdrag »at påvise veje, der 
kan lede til opfyldelse af samfundets økonomiske, 
(•) Studierække Energi 1980 — nr. 4 (foreligger ikke på 
dansk på indeværende tidspunkt). sociale og miljømæssige mål, uden at der sker store 
stigninger i efterspørgselen efter primærenergi og 
under hensyntagen til konsekvenserne for investe­
ringsaktiviteten og beskæftigelsessituationen og til 
behovet for at opnå et stabilt mønster for økonomisk 
vækst«. Arbejdsgruppens rapport offentliggjordes i 
juni 1979 under titlen »Henimod en energiøkono­
misk vækst«. 
1.2. Rapporten kan opdeles i fem dele: 
1) Opgaven (kapitel 1) 
2) Analyser 
— Indførelse af begrebet afkobling og begrun­
delse for det (kapitel 2). 
— Målsætning: Maksimal afkobling (kapitel 3). 
— Det teknologiske energibesparelsespotentiel 
(kapitel 4). 
— De vigtigste økonomiske faktorer: 
Energipriser og investeringer (kapitel 5). 
— Den almindelige økonomiske situation (kapi­
tel 6). 
— Investeringsspørgsmål (kapitel 7). 
— Sociale, kulturelle og personlige værdiforestil­
linger (kapitel 8). 
3) Modeller (kapital 9). 
4) Anbefalede strategier (kapitel 10). 
5) Henstillinger (kapitel 11). 
Nr. C 138/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 6. 81 
1.3. Saint-Geours-rapporten er kun et af en lang 
række dokumenter, der behandler bl.a. den langsig­
tede udvikling i energiforbruget og nødvendigheden 
af en »afkobling« mellem energiforbrug og økono­
misk vækst. Den må også ses i sammenhæng med 
forskellige andre undersøgelser, som Kommissionen 
og diverse forskningsinstitutter har gennemført 
vedrørende udviklingen i samfundet og virkningerne 
af nye teknologier, som f.eks. FAST-arbejdsprogram-
met. 
1.4. På Kommissionens foranledning er flg. studier, 
der repræsenterer en fortsættelse eller en mere omfat­
tende og dybtgående behandling af et antal vigtige 
problemkomplekser, som berøres i Saint-Geours-
rapporten, under udarbejdelse: 
— Investeringer og beskæftigelse (udarbejdes af en 
gruppe under ledelse af Jean Saint-Geours). 
— Studie vedrørende indhentning af data vedrø­
rende energiprisfastsættelse og energibeskatning 
(udarbejdes af Conference Board). 
Yderligere undersøgelser, som Kommissionen er i 
gang med: 
— Udviklingen i de enkelte medlemsstaters energi­
spareprogrammer. 
— Mulighederne for at fremskynde energiinveste­
ringerne i medlemsstaterne og Fællesskabets 
rolle. 
— Den fremtidige orientering af fællesskabsprojek­
ter vedrørende forskning, udvikling og demon­
stration af nye energiteknologier. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. I betragtning af at menigmand i dag er almin­
delig bekendt med energiproblemerne, og at en til­
strækkelig energiforsyning er af væsentlig betydning 
for den fremtidige udvikling inden for Fællesskabet, 
finder Udvalget det glædeligt, at Kommissionen har 
givet arbejdsgruppen under ledelse af Saint-Geours i 
opdrag at foretage en undersøgelse af, hvilke mulig­
heder der foreligger, for at Fællesskabets økonomis­
ke, sociale og miljømæssige mål på langt sigt kan nås 
med den mindst mulige stigning i forbruget af pri­
mærenergi. Ved siden af en forstærket udnyttelse af 
kendte energikilder og inddragelsen af nye energikil­
der spiller spørgsmålet om en mere rationel udnyt­
telse af energien en særlig rolle i forbindelse med 
løsningen af de nuværende energiproblemer. Det er 
Udvalgets overbevisning, at det er nødvendigt, at alle 
muligheder for en nedbringelse af energiforbruget 
gennemdiskuteres på et objektivt grundlag, og det 
finder, at Saint-Geours-gruppens rapport »Henimod 
en energiøkonomisk vækst« udgør et vigtigt bidrag til 
denne diskussion. 2.2. Udvalget er klar over, at energiproblemet som 
sådant er overordentlig komplekst og ikke bare har at 
gøre med tekniske problemstillinger, men involverer 
emner fra alle områder af det økonomiske og sociale 
liv. At energiproblematikken har afgørende indfly­
delse på alle livsområder er almindelig anerkendt. 
2.3. Når Udvalget nedenfor i sin udtalelse kritisk 
tager stilling til kendsgerninger og tanker, der er 
indeholdt i »Saint-Geours-rapporten«, er dette ikke i 
første omgang at forstå som kritik af rapporten eller 
dens forfattere, men som en fortsættelse af den 
nødvendige diskussion af energiproblemet. Udvalget 
har derfor ikke anset det for sin opgave at tage stilling 
til hvert enkelt af de yderst talrige punkter i rappor­
ten. Der fremsættes derimod i udtalelsen bemærknin­
ger til problemkomplekser, hvor Udvalget i særlig 
grad har ment at kunne bidrage til diskussionen af 
energiproblematikken. 
3. Målsætning for undersøgelsen 
3.1. På sin side betragtede Saint-Geours-arbejds-
gruppen sin opgave som havende det sigte at under­
søge mulighederne for en afkobling af den økono­
miske vækst og væksten i energiforbruget. Mere spe­
cielt havde gruppen sat sig tre mål: 
a) Den ville i enkeltheder blotlægge variablerne i en 
energibesparende vækst og de problemer, som en 
sådan vækst giver anledning til såvel i sam­
fundsøkonomisk som i økonomisk-politisk og 
socialpolitisk hensende. 
b) Den ville sammenholde de metodologiske for­
bedringer, som danner forudsætningen for mere 
dybtgående og for kvantitative undersøgelser af 
afkoblingsproblematikken. 
c) Den ville allerede nu skitsere de mest lovende 
målsætninger og formulere politiske henstillinger 
for tilsvarende foranstaltninger inden for hele 
Fællesskabet. 
3.2. I forbindelse med en kritisk analyse og vurde­
ring af Saint-Geours-rapporten må man huske på, 
hvad opgaven og arbejdsgruppens mål gik ud på og 
holde sig for øje, at det ikke drejede sig om at udar­
bejde et udkast til en omfattende energipolitik til 
løsning af alle foreliggende problemer, men om en 
undersøgelse af mulighederne for en afkobling mel­
lem energiforbrug og økonomisk vækst samt dermed 
sammenhængende bivirkninger. At undersøge de 
indviklede problemer i forbindelse med EF's fremti­
dige forsyning med energi hørte således ikke med til 
arbejdsgruppens opgave.Udvalget ønsker imidlertid 
udtrykkeligt at understrege, at når det drejer sig om 
9. 6. 81 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 138/35 
at udforme en rationel energipolitik, kan energibe­
sparende foranstaltninger, foranstaltninger til udvi­
delse af energiforsyningsgrundlaget og til nedbrin­
gelse af olieafhængigheden ikke anskues uafhængigt 
af hinanden. 
4. Begrebet afkobling 
4.1. Saint-Geours-arbejdsgruppen fortolkede sin 
opgave som en undersøgelse af »afkobling« mellem 
økonomisk vækst og vækst i energiforbruget, idet det 
ikke drejer sig om at tilstræbe en fuldstændig uaf­
hængighed mellem de to størrelser, men derimod om 
at ændre den koefficient, som fremkommer af de to 
størrelser, og som hidtil er blevet betragtet som kon­
stant, i gunstig retning. 
4.2. I udtalelsen »Nye retningslinjer for Det euro­
pæiske Fællesskabs indsats på området energibespa­
relse« (dok. ØSU 89/80) har Det økonomiske og 
sociale Udvalg allerede én gang taget stilling til den 
principielle problematik, der knytter sig til at danne 
en kvotient af forholdet mellem de makroøkono­
miske størrelser, ændring i BNP og ændring i det 
samlede forbrug af primærenergi, og at udlede kvan­
titative slutninger og navnlig kvantitative målsætnin-
Afkobling 
gennem • omstrukturering ger heraf. Udvalget understreger endnu engang den 
dér fremførte opfattelse af bemærkningen om 
spørgsmålet i Saint-Geours-rapporten (kap. 1.2.). 
Udvalget formulerede det dengang således (5.2.2.): 
»I særdeleshed kan princippet om sammenhæng 
mellem økonomisk vækst og vækst i energiforbruget 
langt fra betegnes som hovedparameter i en energi­
politik« (5.3.2.). »Ligeledes kan korrelationskoeffi­
cienten 0,7 (som mål) være andet og mere end en ren 
tendens og have en ikke ringe politisk betydning«. 
4.3. I diskussioner — og således også i Saint-
Geours-rapporten — anvendes begreberne afkobling 
og energibesparelse hyppigt på en sådan måde, at 
energibesparelse til tider betragtes som en del af 
afkoblingen, mens de to begreber til andre tider 
betragtes som to af hinanden helt uafhængige størrel­
ser, som virker kumulativt. Her mener Udvalget, at 
en begrebsmæssig afklaring er meget vigtig, så mis­
forståelser og misfortolkninger kan undgås. En 
sådan afklaring søges tilvejebragt ved hjælp af flg. 
skema, hvor samtidig begrebet »Energibesparelse« 
opdeles og dermed præciseres. Spørgsmålet om sub­
stitution af en energiform for en anden er ganske vist 
overordentlig vigtigt, men må drøftes uafhængigt af 
afkoblingen. I denne forbindelse kan det udmærket 
tænkes at der er en feed-back til energispareproble­
mer. 
i form af 
i form af 
i form af 
i form af 
gennem besparelse i form af frivillig eller tvungen æn­
dring af vaner bl. a. ved 
delvis afkald på 
forøgelse af udnyttelses­
graden overgang til mindre energiintensive 
produktionsgrene 
omstilling fra produktion til 
tjenesteydelser 
overflytning af stærkt energiintensiv 
produktion til lande uden for EF 
fordele 
komfort 
konsum 
tankeløshed 
forøgelse af effektivitetsgraden 
undgåelse af energitab 
udnyttelse af spildvarme 
Substitution af olie 
af andre ikke-vedvarende energikilder 
Det fremgår af skemaet, at man kan opnå afkobling 
dels ved omstrukturering, dels ved besparelse. ser, idet tjenesteydelsessektoren bruger forholdsvis 
mindre energi end produktionsgodeindustrien. 
4.4. Eksempler på omstrukturering: overflytning af 
stærkt energikrævende produktion til lande uden for 
EF. Dette ville bidrage til afkoblingen inden for EF, 
men naturligvis ikke i verden som helhed. Endvidere: 
omlægning af EF's samlede økonomiske aktivitet 
bort fra produktion af varer hen imod tjenesteydel-4.5. Bidraget til afkoblingen, som i princippet 
teoretisk kan ydes gennem en omstrukturering af 
økonomien, dvs. nedsættelse af den økonomiske 
aktivitet i sektorer med højt energiforbrug kunne 
være betydeligt. Udvalget er imidlertid af den opfat­
telse, at der i praksis er snævre grænser for en i 
Nr. C 138/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 6. 81 
forhold til den nuværende situation signifikant sænk­
ning af produktionen inden for de energiintensive 
erhverv, f.eks. gennem en flytning af energiintensive 
industrigrene til lande uden for Fællesskabet. Hertil 
kommer, at en udvidelse af tjenesteydelsessektoren 
kun er betinget fornuftig og vanskeligt kan styres. 
4.6. Udvalget konstaterer altså, at målsætningen 
afkobling i vidt omfang realiseres gennem energibe­
sparelse, dvs. at afkobling og energibesparelse ikke er 
to af hinanden uafhængige størrelser. 
Under alle omstændigheder er det vildledende, når 
man — som det sker i Saint-Geours-rapporten (f.eks. 
kap. 3.1.4., 3. afsnit) — behandler de to størrelser som 
uafhængige målsætninger, hvis resultater skulle 
kunne adderes. 
5. Generelle bemærkninger vedrørende mulighederne 
for energibesparelse 
5.1. I skemaet under pkt. 4.3. opregnedes mulighe­
derne for energibesparelse. Det fremgik, at man dels 
kan spare energi gennem frivillig eller tvungen 
ændring af livsvaner, dels gennem en forøgelse af 
udnyttelsesgraden. 
5.2. Gennem ændring af livsvaner, kan der anlæg­
ges en anden vurdering af det, man i dagens samfund 
lægger i begrebene nytte, komfort og konsum. Bor­
gerne kunne i fremtiden ændre deres adfærd og del­
vis give afkald på visse fordele, komfort og forbrugs­
vaner til gunst for andre former for forbrug og andre 
værdier. Herigennem kunne der givetvis spares en 
betydelig mængde energi. En ikke uanselig mængde 
energi spildes endvidere, fordi vi tillader os den luk­
sus at omgås ressourcerne med »tankeløshed«. 
Denne del af energibesparelsesmulighederne er af­
hængig af den samlede befolknings samfundsmæs­
sigt, kulturelt og personligt betingede værdiopfattel­
ser. De lader sig kun i ret ringe grad og kun indirekte 
påvirke af teknologiske foranstaltninger, derimod 
nok af en målbevidst informations-, uddannelses- og 
oplysningspolitik og af en hensigtsmæssig pris- og 
skattepolitik. Men man må gøre sig klart, at en ned­
sættelse af energiforbruget gennem ændringer af per­
sonlige vaner kan få ugunstige virkninger for den 
økonomiske vækst. 
5.3. Energibesparelse i form af forøget udnyttelses­
grad (jf- skemaet under pkt. 4.2.) kan man opnå ved 
at forbedre de forskellige maskiners og teknologiske 
processers effektivitetsgrad, ved at undgå energitab 
(f.eks. isolering) og ved at udnytte spildvarme (kom­
bineret kraft-varme-produktion). Denne del af ener­
gibesparelsesmulighederne kan man kalde de tekno­
logiske. 5.4. I Saint-Geours-rapporten angives energibespa­
relsesmuligheder byggende på en række undersøgel­
ser (bilag 6 og 7). Men man må gøre sig klart, at der 
her netop er tale om muligheder, og at der i og med 
en angivelse af mulighedernes kvantitative omfang 
intet er sagt om, i hvor høj grad man vil, kan, skal 
eller bør udnytte disse muligheder. 
5.5. Udvalget mener ikke, at der, i den nuværende 
situation, bør stræbes mod fuld udnyttelse af energi­
sparemulighederne, thi en realisabel energipolitik må 
afstemmes efter, hvor langt det af alment politiske, 
økonomisk-politiske samt sociale grunde er fornuf­
tigt, forsvarligt og ønskeligt at udnytte mulighederne 
for energibesparelse. 
5.6. Udvalget er sig bevidst, at der i forbindelse med 
en sådan differentiering er tale om en uhyre indviklet 
og vanskelig opgave, som det var ganske umuligt for 
den af Saint-Geours ledede gruppe af sagkyndige at 
løse. Det kan fuldt ud tilslutte sig rapportens ord om, 
at der stadig er behov for langt mere viden, langt flere 
undersøgelser og meget mere arbejde, førend man 
meningsfuldt kan give sig i kast med opgaven. F.eks. 
mangler der systematiske undersøgelser af sammen­
hængen mellem investeringer og energibesparelse og 
af energibesparende foranstaltningers konsekvenser 
for arbejdspladser og miljø, og uden dem kan man 
ikke sætte en rimelig grænse for udnyttelsen af ener­
gibesparelsesmulighederne. Yderligere må der i 
denne forbindelse tages hensyn til struktur- og sam­
fundspolitiske aspekter, f.eks. spørgsmålet om tilslut-
ningstvang i tilfælde af intensiveret kraft-varme-pro-
duktion. 
6. Substitution for energikilder 
6.1. Udvalget tillægger spørgsmålene vedrørende 
substitution af knappe og dyre energikilder, som 
f.eks. substitution af olie med kul eller kerneenergi, 
eller, på lang sigt, substitution af ikke-vedvarende 
energiformer med vedvarende, stor betydning i for­
bindelse med en løsning af energiproblemerne. Det 
skal imidlertid påpeges, at en sådan substitution ikke 
nødvendigvis samtidig vil bidrage til afkobling eller 
til nedbringelse af energiforbruget. Således ville 
eksempelvis en øget produktion af syntetiske kul­
brinter på basis af kul have en forøgelse af primær­
energiforbruget til følge. 
6.2. Spørgsmålet om EF's importafhængighed — 
dvs. egen olieproduktion og substitution af olie med 
andre energiformer som kul og kernenergi — vil 
fremover få stor betydning. Men dermed opnår man 
hverken afkobling eller energibesparelse. 
9. 6. 81 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 138/37 
6.3. På lang sigt vil også substitution af ikke-vedva­
rende energiformer med vedvarende komme til at 
spille en stor rolle. I alle Fællesskabets lande bliver 
der i dag udfoldet enorme bestræbelser for at udvikle 
teknikker til udnyttelse af vedvarende energikilder. 
Disse bestræbelser bør øges. Udvalget finder det 
imidlertid vigtigt, at bidraget til disse energikilder, på 
baggrund af den tid, der går til at udvikle og mar­
kedsføre nye teknikker, bedømmes på et realistisk 
grundlag. Dette har især gyldighed for de under pkt. 
3.2.6. i Saint-Geours-rapporten omtalte fremgangs­
måder i forbindelse med bioteknologi og genteknik, 
hvor en industriel udnyttelse stadig kræver betragte­
lige forsknings- og udviklingsinvesteringer og udvik­
lingstider. Af denne grund kan et nævneværdigt bi­
drag fra disse energiteknikker først forventes i en nær 
fremtid. Fremstilling af biomasse i stor målestok 
forudsætter ydermere, at store landbrugsarealer er til 
rådighed. Denne produktion bliver dermed konkur­
rerende med næringsmiddelproduktionen. 
7. Økonomiske og institutionelle aspekter ved afkob­
lingen 
7.1. Udvalget tilslutter sig den opfattelse, at økono­
miske og institutionelle faktorer (f.eks. de nødven­
dige investeringsudgifter eller forbrugernes adfærd), 
er afgørende for, hvilken grad af afkobling — eller 
bedre udtrykt: af energibesparelse — der kan realise­
res. Derimod anser Udvalget det for vel optimistisk, 
når det i Saint-Geours-rapportens pkt. 3.2.7.2. gene­
relt hævdes, at der kun kræves relativ ringe investe­
ringer for at opnå betragtelige energibesparelser. Det 
henviser til, at de investeringer, der kræves for at 
realisere energibesparelser, stiger mere end propor­
tionalt med omfanget af den ønskede besparelse, og 
til, at kun en sammenligning med omkostningerne 
ved at udvide energiudbudet kan vise, hvor store 
besparelser det er økonomisk rimeligt at gennem­
føre. 
7.2. Det der Udvalgets opfattelse, at der er behov 
for flere undersøgelser, før det kan bedømmes, i hvor 
høj grad de teoretisk eksisterende energiudnyttelses-
muligheder kan udnyttes; det drejer sig navnlig om 
undersøgelser af, hvor store investeringer der er 
nødvendige på de forskellige områder, og hvilke 
energibesparelser der opnås herved. 
8. Teknologisk besparelsespotentiel 
8.1. Udvalget tilslutter sig den i Saint-Geours-rap­
portens kapitel 4 gengivne analyse af det tekniske 
energibesparelsespotentiel inden for sektorerne: — transport 
— husholdning og forbrugere iøvrigt 
— industri og landbrug 
samt i forbindelse med energiomformning og -trans­
port; dog kunne man have ønsket et klarere skel 
mellem afkobling i form af energibesparelse og i 
form af økonomisk omstrukturering (svarende til 
sondringen i afsnit 6 i denne beretning). 
8.2. Skal en ændring af samfundets økonomiske 
struktur, nemlig en relativ reduktion af den energiin­
tensive sektor, anvendes som et middel til afkobling, 
anser Udvalget det for nødvendigt, at man, forinden 
noget sådant gennemføres, undersøger, hvilke kon­
sekvenser dette vil få for problemerne omkring 
arbejdsmarkedet, konkurrenceevnen og energibeho­
vet. 
8.3. I modsætning til hvad der hævdes under 
pkt. 4.4. mener Udvalget, at der netop med hensyn til 
energiomformning findes forholdsvis omfattende in­
formationer om, hvilke udnyttelsesgrader der kan 
opnås. 
9. Energipriser og investeringer — de to vigtigste 
økonomiske faktorer i forbindelse med stærkere 
afkobling (Saint-Geours-rapporten, kapitel 5) 
9.1. Udvalget deler den opfattelse, at energipriserne 
i høj grad er med til at bestemme energiforbruget og 
markedsdelingen mellem de forskellige energifor­
mer. Men energimarkedet inden for EF er på ingen 
måde et skoleeksempel på fri markedsøkonomi, hen­
tet fra den økonomiske teori. Foruden af elementer af 
fri konkurrence præges det også væsentligt af tek­
niske monopoler (f.eks. elektrictets- og gasforsynin­
gen), oligopoler (f.eks. olieforsyningen) og statslige 
indgreb (f.eks. skatter og subventioner). 
9.2. Der henvises med rette til den komplekse pro­
blematik, der er forbundet med statslige ingreb i 
energiprissystemet, og det fremhæves, at statslig 
regulering af energipriserne ikke ubetinget vil 
fremme energibesparelserne, da energiprispolitikken 
helt klart også kan være påvirket af andre politiske 
hensyn, f.eks. forøgelse af den økonomiske aktivitet, 
nedbringelse af arbejdsløsheden eller skattepolitiske 
målsætninger. 
9.3. De statslige indgreb i energiprissystemet har 
f.eks. medført, at afgiftens andel af forbrugerprisen 
på benzin andrager omkring 50 %. På denne bag­
grund betvivler Udvalget, at det er et realistisk mål, 
som det krævedes i pkt. 5.1.7. »... at tilstræbe et 
system, hvor energipriserne er det korrekte spejlbil­
lede af i det mindste de ægte genanskaffelsesomkost-
Nr. C 138/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 6. 81 
ninger for energifremstillingssektoren ...«. Det turde 
også være overordentlig problematisk at finde frem 
til de ægte genanskaffelsesomkostninger for energi. 
9.4. Udvalget tilslutter sig de generelle konklusio­
ner vedrørende erhvervslivets samlede investeringer 
og konsekvenserne heraf for energiforbruget samt 
betragtningerne over den strategiske betydning af 
investeringerne i energisektoren og investeringer til 
bedre energiudnyttelse. Da energiinvesteringerne for 
tiden udgør en relativ ringe del af den samlede 
nationaløkonomiske værditilvækst, som for perioden 
1978-80 i Fællesskabet lå på kun 1,65 %, ser Udvalget 
ingen principielle problemer m.h.t. i fremtiden at 
kunne dække et større behov for energiinvesteringer i 
økonomien. 
10. Produktionsfaktoren »arbejde« 
10.1. Forskellige steder i rapporten (pkt. 4.3.9., 
5.1.8., 6.2.2. og 11.1.3.) foreslås det, at det grundigt 
undersøges, om man ved at befri produktionsfakto­
ren arbejde for skatter og sociale sikringsbidrag kan 
dæmme op for substitutionen af arbejde med 
energi. 
10.2. I betragtning af de alvorlige arbejdsløsheds­
problemer finder Udvalget det ønskeligt, at der fore­
tages en mere dybtgående analyse af dette spørgsmål, 
da man på denne baggrund vil kunne bidrage til at 
realisere de to målsætninger: fuld beskæftigelse og 
energibesparelser. 
10.2.1. Vigtigt er det imidlertid at sikre, at denne 
analyse gennemføres på et objektivt grundlag og sker 
under behørig hensyntagen til menneskenes bestræ­
belser for et stadig mere behageligt fysisk og mentalt 
arbejde. Substitutionen af materiel energi med men­
neskelig energi må samtidig ikke være en målsæt­
ning, som forfølges uovervejet og isoleret fra kravet 
om international konkurrenceevne. 
10.2.2. Problemet omkring de skattemæssige og 
sociale byrder, der hviler på produktionsfaktoren 
arbejde som følge af lovgivningen, som i øvrigt er 
forskellig fra medlemsstat til medlemsstat, gør endvi­
dere krav på en grundig analyse, som tager sit 
udgangspunkt i behovet for afgifter og skatter, som er 
neutrale set fra et konkurrencemæssigt synspunkt. 
11. Den almindelige økonomiske situation 
11.1. Udvalget kan i hovedsagen tilslutte sig den i 
kapitel 6 indeholdte analyse. 
11.2. Ved første øjekast forekommer det dog Udval­
get, at der er modstrid mellem punkterne 6.2.1. og 
6.2.2. I pkt. 6.2.1. siges det, at Europa af konkurren­
cemæssige grunde ikke kan bremse produktionsstig­ningen, da dette på kort sigt ville skabe problemer på 
arbejdsmarkedet. Det må derfor undgås, at den i pkt. 
6.2.2. anbefalede strategi til skabelse af nye arbejds­
pladser og substitution af energi med arbejde ikke 
medfører en nedgang i produktiviteten. 
12. Institutionelle spørgsmål (kapitel 7) 
12.1. Udviklingen af det nuværende energisystem 
beror entydigt på en vekselvirkning mellem faktorer 
som teknologi og samfundsorganisation. Alligevel er 
det vanskeligt at følge rapporten, når det påstås, at 
»denne organisering af energisektoren har bidraget 
til at skabe en stærk korrelation mellem energifor­
brug og økonomisk vækst«. Den private sektor har 
bidraget ganske væsentligt til udvidelsen af energi­
forbruget. Desuden tyder intet på, at det nuværende 
system er så ufleksibelt, at det ikke skulle kunne 
tilpasses den nye situation; heller ikke, at det skulle 
være muligt med et alternativt, ikke-centraliseret 
system at fremstille energi mere effektivt og billigt 
under anvendelse af kendte, alternative energiråstof­
fer. 
12.2. Udvalget erkender, at kreditsystemet ikke 
altid har været lagt optimalt an på investeringer på 
energibesparelsesområdet. Selv om de lån, der i de 
seneste år er ydet (også til den private sektor) af 
kreditinstitutter, er taget kraftigt til, vil Udvalget 
støtte forslaget om, at de fornødne betingelser for at 
investeringsinstitutterne i større grad inddrages i 
energibesparelserne bringes til veje. 
13. Betydningen af de samfundsmæssige, kulturelle 
og personlige værdiopfattelser (kapitel 8) 
13.1. Udvalget er sig bevidst, at energibehovet også 
er stærkt afhængigt af menneskenes adfærd, der igen 
er bestemt af samfundsmæssige, kulturelle og person­
lige værdiopfattelser. Udvalget er dog betænkelig ved 
at kommentere dette kapitels indhold i detaljer, da 
der her er tale om indviklede sammenhænge, som 
endnu ikke er tilstrækkeligt analyseret. 
13.2. Dog harmonerer påstanden (pkt. 8.2.): 
» ... formålet med denne erhvervsmæssige aktivitet 
— er produktion« efter Udvalgets opfattelse dårligt 
med en moderne psykologis opfattelse af de menne­
skelige behov og kan ikke tjene til støtte for den 
under pkt. 8.5. skitserede samfundsmodel. Endnu i 
dag er der mange mennesker i Europa, der ikke får 
opfyldt de fundamentale behov, der knytter sig til en 
menneskeværdig tilværelse, og mange mennesker 
uden for Europa er tilmed i endnu større nød. I øvrigt 
ville et samfund, der gav kvalitet absolut forrang for 
kvantitet, løbe en risiko for at ende i en elitekult, 
såfremt det tilsidesatte de legitime behov hos mene-
sker, som end ikke har mulighederne for at foretage 
et valg mellem kvalitet og kvantitet. 
9. 6. 81 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 138/39 
14. Modeller (kapitel 9) 
Der er i de seneste år udviklet så mange energimo­
deller, at det har ført til en overvurdering af sådannes 
værdi, idet de hverken tilsigtet eller utilsigtet kan 
blive en nøjagtig projektion af fremtiden eller bare en 
mulig fremtid. I Saint-Geours-rapporten (pkt. 9.4.) 
lægges en særlig model, som er udarbejdet af 
Colombo og Bernadini til grund for overvejelserne. 
Denne model er imidlertid baseret på en samfunds­
form, som ligger meget fjernt fra den, som er vokset 
frem i Europa i løbet af de seneste århundreder. 
Dette kan let misforstås, for så vidt som denne model 
kan blive opfattet som et mål for fremtidens Europa. 
Udvalget understreger kraftigt, at et sådant mål ikke 
vil kunne accepteres uden udførlig debat bl.a. på 
politisk plan. 
15. Anbefalede strategier (kapitel 10) 
15.1. Udvalget er indforstået med indholdet af dette 
kapitel, men ønsker i sine bemærkninger at under­
strege nogle vigtige punkter. 
15.2. Udvalget kan navnlig tilslutte sig, at skabelse 
af arbejdspladser og miljøbeskyttelse er lige så vigtige 
problemer som energien. 
15.3. Udvalget er overbevist om. at passende øko­
nomisk vækst er en forudsætning for væsentlige 
fremskridt henimod mere rationel energiudnyttelse, 
selv om der så opstår det paradoks, at den langsig­
tede strategi i første omgang vil føre til forøget 
efterspørgsel efter energi og dermed evt. — på grund 
af EF-landenes stærke importafhængighed — kan 
give anledning til en krise. 
15.4. Udvalget understreger den grundlæggende 
konstatering under pkt. 10.3., der udgør en prægnant 
sammenfatning af hele den økonomiske bevisfø­
relse. 
16. Henstillingerne (kapitel 11) 
16.1. Udvalget tilslutter sig de fleste af henstillin­
gerne i kapitel 11, men ønsker dog at knytte kom­
mentarer til visse punkter. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. februar 198 16.2. Under pkt. 11.2. kræves en »beslutsom og 
omfattende politisk aktion«, som også skal vække til­
slutning og forståelse hos borgerne i EF's medlems­
stater. Ansatser til en sådan omfattende politisk 
aktion gives imidlertid ikke. Fastlæggelse af fælles 
normer, forsknings- og udviklingsprogrammer samt 
skabelse af en europæisk databank er vel næppe 
tilstrækkeligt. Udvalget kræver derfor af Kommissio­
nen og medlemsstaterne, at de snarest muligt udar­
bejder og fastlægger hovedelementerne i en fælles 
politik for energisektoren, og at de gennemfører en 
sådan politik. 
16.3. Udvalget glæder sig over kravet om fastsæt­
telse af fælles normer. Det burde vel desuden over­
vejes, hvordan overholdelsen af disse normer skal 
kontrolleres. 
16.4. Med hensyn til energipriser henviser Udvalget 
til analysen af energipriser og investeringer ovenfor 
under pkt. 9. 
16.5. I sidste afsnit pkt. 11.2.5. i rapporten fremsæt­
tes der et forslag om » ... at foranstaltningerne til 
rationalisering af energiforbruget — af hvad art de 
end måtte være — mindst bør finansieres (offentligt) 
indtil det niveau, hvor resultatet (den pr. omkost-
ningsenhed sparede energimængde) er lig med græn­
seomkostningerne ved energiforsyningen«. Udvalget 
tror ikke, at disse grænseomkostninger vil kunne fast­
lægges tilstrækkelig nøjagtigt til, at de kan anvendes 
som målestok i forbindelse med finansieringen over 
det offentliges midler, da det her uvægerligt drejer sig 
om lange frister, og da forudsætningen for at beregne 
grænseomkostningerne vil være, at den fremtidige 
langsigtede udvikling i energipriserne var kendt på 
forhånd. 
16.6. Udvalget indrømmer, at mangt et energibe­
sparelsesprojekt kan være en god forretning, men 
advarer mod overdrevne forventninger. 
16.7. Udvalget kan kun tilslutte sig pkt. 11.3. i Saint-
Geours-rapporten, idet man gennem tilvejebringel­
sen af en ny og mere velfunderet viden skaber et 
bedre grundlag for de nødvendige fremtidige beslut­
ninger. 
Tomas ROSEINGRAVE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Nr. C 138/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 6. 81 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Forkastede ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag, indgivet i overensstemmelse med forretningsordenen, blev forkastet 
under forhandlingerne. 
Side36,pkt. 6.1 
Affattes således: 
»Udvalget tillægger en større spredning af de eksisterende energikilder og — på længere sigt 
— udviklingen af vedvarende energiformer stor betydning for løsning af energiproblemerne. 
Det skal imidlertid påpeges, at en sådan spredning og udvikling ... (resten uændret)«. 
Afstemningsresultat 
32 stemte for, 39 stemte imod, 4 undlod at stemme. 
Side 37, pkt. 6.3 
I tredje linje erstattes ordet »enorme« med »omend utilstrækkelige«. 
Tredje punktum affattes således: 
»Disse energikilder adskiller sig stadig kraftigt fra hinanden med hensyn til udviklingstid og 
praktisk anvendelighed. Øget anvendelse af (lav temperatur) solvarme, vindturbiner og vand­
kraft er allerede muligt på indeværende tidspunkt. De problemer, der rejser sig i forbindelse 
med den stigende anvendelse af kul og kerneenergi, betyder, at en udvidet anvendelse af de 
nævnte vedvarende energikilder nu bør stimuleres mere end nogensinde. Andre vedvarende 
energikilder venter Udvalget sig imidlertid mindre af. Denne bemærkning har især gyldighed 
for ... (resten uændret)«. 
Afstemningsresultat 
33 stemte for, 53 stemte imod, 9 undlod at stemme. 
Side 37, pkt. 7.1 
I næstsidste linje mellem »energiudbudet« og »kan« indføjes: 
»tillige med miljø- og råstofpolitiske overvejelser«. 
Afstemningsresultat 
34 stemte for, 52 stemte imod, 5 undlod at stemme. 
Side 37, pkt. 8.2 
Endvidere tilføjes: 
»Ikke desto mindre må en sådan strukturændring gennemføres med fast hånd, dersom det ser 
ud til, at de stigende energipriser bringer en given erhvervsgren eller en del af en sådan i 
økonomiske vanskeligheder«. 
Afstemningsresultat 
7 stemte for, 60 stemte imod, 14 undlod at stemme. 
9. 6. 81 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 138/41 
Side 38, pkt. 13.2 
Første punktum udgår: 
»Dog harmonerer påstanden (pkt. 8.2): »... Formålet med denne erhvervsmæssige aktivitet 
— er produktion« efter Udvalgets opfattelse dårligt med en moderne psykologis opfattelse af 
de menneskelige behov og kan ikke tjene til støtte for den under pkt. 8.5 skitserede samfunds­
model«. 
Begrundelse 
Efter i pkt. 13.1 at have anført, at der er tale om indviklede sammenhænge, som endnu ikke er 
tilstrækkelig analyserede, indtages der i pkt. 13.7 en klar negativ stilling til de i pkt. 8 i Saint-
Geours-rapporten anførte retningslinjer; den i pkt. 8.5 anførte samfundsmodel forkastes 
nemlig. 
Denne udtalelse er dog i modstrid med den i pkt. 13.1 anførte bemærkning. 
Afstemningsresultat 
32 stemte for, 46 stemte imod, 13 undlod at stemme. 
Side 39, pkt. 16.6 
Ændres således: 
»Udvalget indrømmer, at mangt et energibesparelsesprojekt kan være en god forretning og 
ofte yderst påkrævet set i fremtidsperspektiv, men mener samtidig, at de ofre, dette vil kræve 
på det finansielle og økonomiske område, ikke må undervurderes«. 
Afstemningsresultat 
25 stemte for, 51 stemte imod, 14 undlod at stemme. 
Følgende afsnit i forslaget til udtalelse fra Udvalget er blevet erstattet af ændringsforslaget vedtaget 
under forhandlingerne: 
»12.2 Efter Udvalgets opfattelse rammer kritikken af, at kreditsystemet ikke er lagt an på at 
understøtte investeringer i energibesparelser (pkt. 7.3.2.5.), ved siden af. Thi netop i de seneste 
år har der været en kraftig stigning i de beløb, som kreditsektoren har stillet til rådighed for 
investeringer i energibesparende foranstaltninger (også til private)«. 
Afstemningsresultat 
Enstemmigt forkastet. 
Side 38, pkt. 13.2 — sidste punktum 
»Et samfund, der giver kvalitet absolut forrang for kvantitet, løber en risiko for at ende i en 
elitekult, såfremt det tilsidesætter de legitime behov hos mennesker, som end ikke har noget 
valg mellem kvalitet og kvantitet«. 
Afstemningsresultat 
Enstemmigt forkastet.