DA Den Europæiske Unions Tidende C 143/88

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et EU-program for social udvikling og innovation

KOM(2011) 609 endelig — 2011/0270 (COD)

2012/C 143/17

Hovedordfører: Laure BATUT

Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union besluttede hhv. den 25. oktober 2011 og den 16. november 2011 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et EU-program for social udvikling og innovation

COM(2011) 609 final – 2011/0270 (COD).

Udvalgets præsidium henviste den 25. oktober 2011 det forberedende arbejde til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, som udpegede Laure BATUT til hovedordfører.

Som følge af sagens hastende karakter udpegede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 478. plenarforsamling den 22.-23. februar 2012, mødet den 23. februar, Laure BATUT til hovedordfører og vedtog følgende udtalelse med 168 stemmer for, 2 imod og 7 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og henstillinger

1.1 EØSU har tidligere rejst spørgsmålet om begrebet social innovation på grund af dets uklare form og den dermed forbundne usikkerhed (1). Dog har det allerede erkendt værdien af innovation på arbejdspladsen (2). Mange skaber i øvrigt dagligt "social innovation" uden at vide det, simpelthen fordi de gør deres arbejde godt.

1.2 EØSU opfordrer Kommissionen til at definere målene med "social innovation" og "social forandring" i sit program for social udvikling og innovation (herefter: programmet) (3). Begreberne er på forsøgsstadiet. De skal ikke erstatte hverken de nationale sociale systemer eller arbejdslovgivningen. Det kan måske fremme konkurrenceevnen at få folk i arbejde, men efter EØSU's mening, bør krisen ikke bruges som påskud for systematiske ændringer, som udgør en undtagelse fra reglen.

1.3 EØSU ønsker, at der medtages klausuler i det foreliggende program for at sikre, at sociale innovationsaktiviteter er et supplerende element, som ikke skal konkurrere med medlemsstaternes sociale rettigheder og sociale systemer, og ej heller med den juridiske sikkerhed, de giver deres medlemmer.

1.4 Udvalget henstiller, at Kommissionen i udkastet tager hensyn til målsætningen om at foretage "en udjævning på et stadigt stigende niveau (4)" af de nationale sociale rettigheder for at mindske forskellene mellem dem og derved fremme mobiliteten.

1.5 EØSU anbefaler, at Kommissionen forklarer de forventede synergivirkninger mellem Progress-programmet, Eures og mikrofinansieringsfaciliteten og sammenhængen med de europæiske fonde (især ESF og EFSI (5)) og redegør for, hvordan reglerne for forvaltningen af disse programmer er kompatible, hvilket der hersker en vis uklarhed om.

1.6 Udvalget ønsker, at arbejdsmarkedsparternes og ngo'ernes rolle klart fremgår af programmets tre akser.

1.7 EØSU ser gerne, at der indføjes en fleksibilitetsbestemmelse i programmet for at kunne tilpasse det efter en midtvejsevaluering. I 2017 vil der blive gjort en foreløbig status over de sociale forandringer, som fremsendes til Parlamentet og samtidig forelægges de rådgivende udvalg og deres repræsentative organisationer til udtalelse.

1.8 EØSU mener, at hvis de tre akser skal forblive inden for samme program, bør dets titel ændres til "Program for støtte til socialt fremskridt, mobilitet og integration".

1.9 Med hensyn til Progress-programmet, mener EØSU, at Kommissionen bør:

— identificere de typer job, som er blevet skabt takket være Progress

— påpege, hvad der er opnået og gøre de positive resultater synlige og tilgængelige ved at offentliggøre en tesaurus on line

— definere "eksperimentet" samt dets anvendelsesområde og aktørerne, foranstaltningerne og de potentielle begunstigede

— sikre en fortsat berettigelse af projekter med et køns- og/eller ikke-forskelsbehandlingsaspekt

— flytte fokus i Progress væk fra administrative analytiske og statistiske opgaver, så det får større gennemslagkraft i praksis

— gennemføre en forenkling af dokumenter og kontrolprocedurer

— præcisere sociale virksomheders rolle i forbindelse med sociale ydelser af almen interesse

— redegøre for synergien mellem programmet og EFSI, mellem programmet og ESF og definere de forvaltningsmæssige regler, der skal gælde afhængigt af, i hvilket omfang en social virksomhed tjener et socialt formål.

1.10 Med hensyn til Eures anbefaler EØSU at:

— bevare ånden i de tidlige stadier af Eures med dets regionale kompetencer og med deltagelse af arbejdsmarkedets parter

— bekræfte, at princippet om udbuddet af anstændigt arbejde har forrang frem for udbuddet af mikrokreditter og mikrojobs

— bekræfte målet om at fremme mobiliteten og samtidig bekæmpe social dumping

— bebude ændringen i retsgrundlaget med åbningen op over for private arbejdsformidlingstjenester (6) og forklare konsekvenserne af denne for ESF og tildelingen af midler

— forklare hvordan EURES vil blive finansieret fra to kilder (programmet og ESF) og konsekvenserne af overlapningerne mellem budgetter og kontrolordninger

— definere den målrettede mobilitet; identificere hvilken slags kontrakter der er blevet indgået gennem Eures; nævne den nye centralisering af Kommissionens rolle, således at den kan drøftes

— bekræfte behovet for at kunne overføre alle sociale rettigheder og ækvivalente ordninger for kvalifikationer

— tilføje foranstaltninger til fremme af den digitale integration.

1.11 Med hensyn til mikrofinansiering og socialt iværksætteri anbefaler EØSU at:

— tage hensyn til nærhedsprincippet

— overveje muligheden for en fordelingsnøgle mellem medlemsstaterne

— fastlægge en graduering af støtten til en nøjere defineret gruppe af modtagere (størrelsen af de støtteberettigede sociale virksomheder)

— profilere projektet bedre for at beskytte de støtteberettigede borgere mod uregulerede og skrupelløse udbydere af mikrofinansiering og sikre, at mikrofinansiering er nævnt på den første side og på samtlige EU-sprog på de relevante websteder

— være mere eksplicit om EIF's og EIB's rolle og deres løftestangseffekt

— fastsætte regler for långivere således, at de påtager sig deres fulde ansvar.

2. Baggrund

2.1 Den sociale dagsorden for det 21. århundrede er en del af Europa 2020-strategien. Det foreslåede program for social udvikling og innovation skal ses i denne sammenhæng. Som Udvalget for Social Beskyttelse har påpeget, er en ud af fem truet af fattigdom og social udstødelse i Europa, og denne foruroligende tendens forværres nu af de sociale konsekvenser af krisen. EU's og medlemsstaternes tiltag skal medvirke til, at mindst 20 millioner europæere slipper ud af fattigdommen inden 2020, og de vigtigste instrumenter til at skabe beskæftigelse og social integration er ESF, Progress, ELFUL (7), EFRU og mikrofinansiering.

2.2 Programmets generelle mål

2.2.1 Kommissionen foreslår at samle tre eksisterende programmer (Progress, den europæiske mikrofinansieringsfacilitet og Eures) i en samlet pakke for at gøre valgmulighederne mere rationelle og overvåge anvendelsen af midlerne mere effektivt i denne periode med nationale budgetkriser.

2.3 De centrale elementer i det nye program

2.3.1 I Progress-programmet fra 2006 for beskæftigelse og social solidaritet anbefales det, at der udarbejdes resultattavler om den sociale situation i Europa, således at man kan sammenligne situationen i medlemsstaterne.

2.3.1.1 I perioden 2012-2020 har Progress-programmet til formål at fremme beskæftigelsen, indsamle sammenlignelige data og trække på de indvundne erfaringer for at fremme en resultatorienteret tilgang og dermed opbygge kapaciteten i det europæiske civilsamfundsnetværk til at kunne bidrage til at opfylde EU's socialpolitiske mål med et budget på 575 mio. euro svarende til 82,1 mio. euro om året, hvoraf 17 % afsættes til sociale eksperimenter.

2.3.2 Eures er det europæiske netværk, der forbinder Kommissionen og de offentlige arbejdsformidlingstjenester. Netværket er baseret på tidligere praksis hos fagforeningerne og senere arbejdsmarkedets parter og fremmer arbejdstagernes mobilitet i grænseområder. Siden 2002 har det haft tre formål: udvikle en europæisk mobilitetsportal, oprette grænseoverskridende partnerskaber mellem arbejdsformidlinger og arbejdsmarkedets parter samt udarbejde aktivitetsplaner i medlemsstaterne med henblik på at matche udbuddet og efterspørgslen efter arbejde (20 mio. euro). Eures dækker hele EU, og medlemsstaterne bruger 70 % af budgettet til deres "aktivitetsplaner".

2.3.2.1 For perioden 2014-2020 er der under programmet afsat 143 mio. (20,5 mio. pr. år) til at dække mobilitet i alle EU's regioner, især for unge, og på europæisk plan til at forvalte statistikker og oplysninger, udarbejde en årlig rapport om udvekslinger, forbedre portalen gennem en flersproget tilgang, inddrage private beskæftigelsespolitiske aktører i en nær fremtid og sikre et program for nationale aktiviteter, der finansieres af ESF-budgettet.

2.3.3 Mikrofinansieringsfaciliteten for beskæftigelse og social integration (2010) har til formål at fremme adgangen til mikrofinansiering for dem, der befinder sig i en vanskelig beskæftigelses- og/eller kreditsituation. Selvstændige og sociale mikrovirksomheder er berettiget til støtte fra denne facilitet. Den Europæiske Investeringsfond forvalter programmet, hvilket gør det muligt for de finansielle institutioner, der yder kredit, at benytte EIF og EIB som garanter i tilfælde af eventuelle tab og således sikre likviditet. Faciliteten har rejst 200 mio. euro over tre år (2010-2013) til de 27 medlemsstater.

2.3.3.1 I perioden 2014-2020 vil faciliteten fortsat søge at lette adgangen til mikrofinansiering og social iværksættervirksomhed ved at garantere lån på op til 25 000 euro med et budget på 191,6 mio. euro over 7 år (27 mio. euro pr. år).

2.4 Elementer i forslaget

2.4.1 Det foreslåede budget for programmet er 958 mio. euro, kun 10 % mere end i 2007. Programmet er i tråd med Europa 2020-strategien og er baseret på de samme principper: partnerskab, koordinering, forudgående konditionalitet, sund budgetsituation, styrkelse af samarbejdet og den territoriale samhørighed samt fortsat forenkling.

2.4.2 Kommissionen, der i sidste ende især søger at skabe strukturelle ændringer på det sociale område i EU ved at fremme "moderniseringen" af medlemsstaternes socialpolitikker (8), foreslår her at:

— udvikle synergier mellem de tre programmer og mellem programmerne og Den Europæiske Socialfond

— fastlægge harmoniserede procedurer for information, kommunikation, formidling, forvaltning og evaluering

— fokusere mere på store projekter, der sikrer en stærk europæisk merværdi samtidig med at omkostningerne reduceres.

2.4.3 Programmet har fem målsætninger:

— styrke ejerskabet over EU's mål inden for beskæftigelse, sociale anliggender og udstødelse

— fremme god forvaltningspraksis, gensidig læring og social innovation

— modernisere EU-lovgivningen og sikre dens gennemførelse

— fremme den geografiske mobilitet

— øge adgangen til mikrofinansiering.

3. Generelle kommentarer fra EØSU

3.1 Udvalget finder Kommissionens forslag om at rationalisere EU-støtteforanstaltninger til fordel for arbejdssøgende interessant og anerkender, at det ikke er let at forberede at syvårigt program, mens de foregående programmer fortsat løber to år.

3.2 Det beklager, at målsætningen om udjævning på et stadigt stigende niveau i de nationale sociale rettigheder, som sigter på at rette op på forskellene mellem dem og dermed mobiliteten, ikke er fastlagt som et generelt mål (9).

3.3 Det minder om, at EU's kompetence inden for socialpolitik og samhørighed er en delt kompetence (10). Uanset hvad EU gør, skal det tage højde for dette og overholde de generelle gennemførelsesbestemmelser i artikel 9 i TEUF (11) og artikel 8 og 10.

3.4 I den forbindelse ønsker udvalget, at de to vigtige spørgsmål om lige muligheder og bekæmpelse af diskrimination, som hidtil altid har været forbundet med socialpolitikken og dernæst betroet Generaldirektoratet for Retlige Anliggender forbliver støtteberettiget under Progress, da diskrimination ofte afspejler sig i uligheder i form af løn og social position. Begge emner er nævnt i betragtning 10 og artikel 7 og 8 (12) i forslaget til ESF-forordning, og lige muligheder indgår fortsat i det sociale kapitel i traktaten.

3.5 EØSU er skuffet over, at de forventede synergier mellem Progress, Eures og mikrofinansiering ikke illustreres bedre i programmet. Regionernes rolle burde også have været taget i betragtning. Man ser ikke nærmere på de konkrete muligheder for synergi med andre EU-programmer som f.eks. på uddannelsesområdet, støtte til beskæftigelse og flagskibsinitiativet "Dit første Eures-job".

3.6 For at forklare det nye program mener EØSU, at der bør foretages en evaluering af de reelt distribuerede midler, af deres anvendelsesgrad og af de praktiske hindringer for projekterne (f.eks. inden for mikrofinansiering og jobskabelse). Hertil kommer, at Kommissionen ikke forklarer, hvordan det vil fastlægge den stærke europæiske merværdi, som gør nye foranstaltninger støtteberettigede. Den baserer således sine mål på usikre elementer, som er særligt usikre, fordi det foregående program ikke er blevet evalueret, og alle skøn over den merværdi, der ligger i det nye program, mildest talt er subjektive.

3.7 Udvalget mener, at arbejdsmarkedsparternes rolle, ligesom i forslaget til ESF-forordning, burde have været nævnt i programmets tre akser. I ESF-teksten tillægges de "en afgørende rolle inden for beskæftigelse, uddannelse og social integration" (13).

3.8 Ligeledes påpeger det, at ngo'ernes rolle bør nævnes i programmet (delvis finansieret af midler fra EFS). I betragtning 9 (14) til ESF-forordningen hedder det bl.a., at "gennemførelsen af de foranstaltninger, der støttes af ESF, forudsætter god forvaltningsskik og partnerskab mellem alle relevante territoriale og socioøkonomiske aktører, navnlig arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer".

3.9 Civilsamfundets organisationer opfordres til at tage del i programmet (15), og EØSU mener, at deres plads bør defineres. De vil da kunne spille en rolle i gennemførelsen af politikken.

3.10 EØSU mener, at Kommissionen bør overveje spørgsmålet om den digitale integration (16) i de foreslåede foranstaltninger, da de nye informations- og kommunikationsteknologier udgør en tværgående løftestang for integration og beskæftigelse.

4. Med hensyn til tilgangen

4.1 EØSU bemærker, at forslaget hedder "program for social udvikling og innovation", men at teksten foreslår at fortsætte med tre tidligere EU-foranstaltninger uden at innovere. Kommissionen foreslår at orientere de tre aspekter imod social forandring og innovation gennem sociale eksperimenter uden hverken i betragtningerne eller i teksten og ej heller i den forudgående evaluering at forklare, hvad målet med "social innovation" er.

4.2 Den akademiske forskning, der udføres i forskellige lande om "social innovation", er baseret på ideen om, at modellen produktion/forbrug er ved at miste pusten og konkluderer, at det er på tide at ændre de sociale strukturer ved at fordele rollerne mellem kategorier af aktører og interessenter. Eftersom vi ikke har en stabil definition af innovation, fører dette til usikkerhed i valget af styringsmodeller for virksomheder – uanset om de er sociale eller ej – såvel som i forhold til medarbejdernes repræsentation og den form, den sociale dialog antager (17). Ifølge disse forskere vil den sociale forandring også have en indvirkning på de sociale velfærdssystemer. Det drejer sig om at revidere den europæiske sociale model uden forudfattede meninger på en eksperimenterende måde. Aksen Progress (18) burde i øvrigt fremme "en beslutningstagning" baseret på konkrete elemeter og innovation "i samarbejde med arbejdsmarkedets parter, civile samfundsorganisationer og andre interesserede parter".

4.3 Europa-Kommissionen lover i sit forslag sådanne "sociale eksperimenter" uden at definere, hvilken form for innovation og forandring, den ønsker. Dette er en sociologisk tilgang, der kunne forvirre borgerne, som ikke har nogen idé om endemålet. EØSU mener, at man først skal se på, hvordan og hvorfor markeder, offentlige tjenester og de europæiske støtteordninger ikke har opfyldt de sociale behov, og hvorfor der ikke er sket en omfordeling af rigdommen for at sikre uafhængigheden hos personer i nød i overensstemmelse med principperne i Chartret om grundlæggende rettigheder.

4.4 Ifølge EØSU er der behov for at vide, hvilken samfundsmæssig forandring man ønsker, at denne innovation skal føre til, hvilket den topstyrede metode og det dertil hørende forslag til forordning ikke giver mulighed for.

4.5 De sociale sikringsordninger, som af borgerne er kendt for deres bæredygtighed, har en stærk legitimitet. Efter udvalgets opfattelse kunne "afprøvning og udbredt anvendelse af innovative løsninger for at imødekomme sociale behov" (19) føre til, at omfattende solidaritet bliver reduceret til favoritisme og til fragmentering af den sociale indsats og de repræsentative strukturer.

4.6 EØSU mener, at det foreliggende program skal sikre, at sociale innovationsaktiviteter er et supplerende element, som ikke konkurrerer med medlemsstaternes sociale rettigheder (20) og sociale systemer. Det understreger, at social innovation ikke bør skubbe de systemer ud, der er lovgivningsbaseret, eller på lang sigt undergrave den sikkerhed, de giver også til de mest sårbare.

4.7 For udsatte grupper handler reel social forandring mere om arbejde, bolig og transport end systematisk social forandring. Folk, der bor i EU, har frem for alt brug for anstændigt arbejde. Programmet bør nævne spørgsmålet om boliger, fordi det er noget, der vedrører alle, der er involveret i beskæftigelse og integration (21).

4.8 EØSU påpeger, at på området social beskyttelse i snæver forstand (22) knæsætter artikel 153, stk. 4, i TEUF medlemsstaternes ret til at fastlægge de grundlæggende principper for deres sociale sikringsordninger og mulighed for at opretholde eller indføre strengere beskyttelsesforanstaltninger, naturligvis under forudsætning af, at de er forenelige med traktaterne.

5. Særlige bemærkninger

5.1 Udvalget mener, at man i forslaget til forordning bør henvise til nærhedsprincippet og indføje definitionen på den "store merværdi", der forventes.

5.2 OM PROGRESS

5.2.1 Foranstaltningerne, aktørerne og de potentielle modtagere er ikke tilstrækkeligt veldefineret (23). Teksten forklarer ikke, om analyseelementerne tager hensyn til arbejdsmarkedsparternes (24) og ngo'ernes synspunkter, især med hensyn til udviklingen af et sæt af indikatorer (25).

5.2.2 Progress-programmet har målsætninger, der er "vanskelige at måle" og gør brug af "subjektive variabler", hvilket kan virke overraskende, da man i den ledsagende finansieringsoversigt lægger vægt på resultatorienteret forvaltning (26). Indvirkningen på beskæftigelsen måles ikke, hvilket ikke giver mening. Ifølge EØSU burde man på basis af de allerede indsamlede data tage ved lære af fortidens fejl og udarbejde en online-samling af positive erfaringer. Inden programmet videreføres, bør man søge at finde frem til, hvor mange arbejdspladser der er blevet skabt ved hjælp heraf. Kommissionen ville således undgå at anbefale strukturelle reformer på basis af en ikke særlig pålidelig evaluering.

5.2.3 Der er en kløft mellem mål og midler: Den bebudede finansiering for 2014-2020 vil give yderligere 10 % til de tre akser i forhold til 2007, hvilket ikke er tilstrækkeligt til nye tiltag.

5.2.4 I forslaget fokuserer man for meget på forvaltning (27): Skatteydernes penge skal hjælpe borgerne direkte og ikke skabe yderligere administration. Det ville være vigtigt at vide, hvor stor en andel der vil blive afsat til fattigdomsbekæmpelse.

5.2.5 Evalueringen af støttede projekter kan som hidtil resultere i yderligere omkostninger, når man benytter sig af eksterne kontrolinstanser. EØSU mener, at dokumenter og procedurer skal forenkles og standardiseres.

5.2.6 Med hensyn til sociale virksomheder (28) ønsker EØSU at:

— minde om nærhedsprincippet og medlemsstaternes ansvar

— se en definition af deres rolle i forbindelse med sociale tjenesteydelser af almen interesse

— få klarhed over synergien mellem programmet og forslaget til forordning af 7. december 2011 om "Den Europæiske Fond for Socialt Iværksætteri", der har til formål at fremme udviklingen af sociale virksomheder (tildeling af EFSI-mærke)

— forvaltningsmæssige regler afhængigt af, i hvilket omfang der tjenes et socialt formål, reglerne for investorer og en præcisering af bankernes rolle om nødvendigt kombineret med eventuelle solvenskrav

— uafhængige iværksætteres støtteberettigelse.

5.3 OM EURES

5.3.1 Eures finansieres med 15 % fra programmet og i vid udstrækning af EFS. Den budgetmæssige overlapning mellem programmerne skaber ikke klarhed over tingene for den almindelige borger: Strukturfondene er regionaliseret ifølge NUTS2, men dette gælder ikke for finansieringen af programmet for social udvikling og innovation.

5.3.2 Nationale og grænseoverskridende aktiviteter vil blive finansieret af Den Europæiske Socialfond, mens europæiske aktiviteter (29) skal finansieres af programmet. Reglerne om inddragelse af arbejdsmarkedsparterne og ngo'er gælder for ESF-delen, men ikke for programdelen.

5.3.3 EØSU stiller spørgsmålstegn ved, om det er nyttigt at samle så forskellige elementer i ét enkelt program, hvilket gør den budgetmæssige kontrol vanskeligere end under den tidligere ordning. Hvordan finansieringen deles mellem ESF, Kommissionen og medlemsstaterne bør også fremgå klarere. Dette gør det nødvendigt med forskellige regler for udvalgsproceduren og kontrollen med Kommissionens gennemførelsesbeføjelser (30).

5.3.4 EØSU sætter spørgsmålstegn ved, om det giver mening, at Kommissionen opretter et centraliseret system og dermed bremser den regionale dynamik i Eures, når de hidtidige erfaringer med dette gamle sociale innovationsprojekt viser, at græsrodsaktørerne er bedst placeret. I 2007 gik Europa-Parlamentet endog ind for at øge dets budget (31). Udvalget minder om, at mobilitet ikke er et mål i sig selv, men blot en hjælp til om nødvendigt at søge beskæftigelse i en anden medlemsstat.

5.3.5 EØSU mener, at man i teksten bør nævne følgende:

— princippet om, at udbuddet af anstændigt arbejde har forrang frem for udbuddet af mikrokreditter og mikrojobs

— målet om at fremme mobiliteten og samtidig bekæmpe social dumping

— de typer af ansættelseskontrakter, der er opnået via Eures

— en definition af målrettet mobilitet

— den planlagte ændring i retsgrundlaget for Eures (32)

— behovet for at mobile borgere kan overføre sociale rettigheder og nye tekster om ækvivalente ordninger for kvalifikationer (33).

5.3.6 EØSU anser det for vigtigt at bevare en klar rolle for arbejdsmarkedets parter i EURES.

5.4 Om mikrofinansiering og socialt iværksætteri

5.4.1 EØSU ønsker, at borgerne informeres grundigt om dette program, så de undgår online tilbud om mikrofinansiering fra den uformelle økonomi til ågerrenter (behov for digital integration). Man må ikke glemme, at de personer, der nævnes i artikel 22 i forslaget, er sårbare, og at man skal give dem andre tilbud end mikrokreditter og konkurrenceprægede aktiviteter. Disse kan være risikobetonede og skabe falske forhåbninger uden nogen sinde at blive erstattet af lønnet beskæftigelse.

5.4.2 EØSU ønsker, at man i programmet overvejer muligheden for en fordelingsnøgle mellem medlemsstaterne.

5.4.3 Udvalget mener, at man bør fremhæve den forventede løftestangseffekt af EIF og EIB og at de begunstigede bør defineres klart. Det er vigtigt, da beløbet på 25 000 euro vil have meget forskellige konsekvenser for en person, der netop har mistet sit job (artikel 22, stk. 1 a)), en social virksomhed (artikel 22, stk. 3) med ansatte, og et budget og den selvstændige iværksætter med en mikrovirksomhed, og følgelig vil långiverne se forskelligt på de relevante garantier. Det er derfor nødvendigt at afklare:

— hvad betyder "social" her

— de begunstigede og især størrelsen af de støtteberettigede sociale virksomheder

— hvad er en "social mikrovirksomhed"

— gennemførelsesbestemmelserne for støtten og den nøjagtigt ydede dækning (100 %?)

— kriterier for en eventuel indførelse af en glidende skala for støtte

— foranstaltninger til forenkling af den efterfølgende evaluering med henblik på at lette vurderingerne og reducere kontrolomkostningerne.

5.4.4 Med hensyn til kreditorerne:

— der skal gælde klarere regler for dem, så de kan spille deres rolle uden at pålægge låntagerne eventuelle ekstra og skjulte krav

— evalueringsforanstaltninger kunne overvejes for hurtigt at kunne opstille en slutbalance.

5.4.5 EØSU håber, at merværdien af disse foranstaltninger vil være højere end den anslåede merværdi af det foregående program, nemlig skabelsen af 1,2 stillinger pr. ydet mikrokredit (34).

Bruxelles, den 23. februar 2012 Staffan NILSSON Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Jf. EØSU's udtalelse, EUT C 100 af 30.4.2009, s. 77.

(2) Jf. EØSU's udtalelse, EUT C 132 af 3.5.2011, s. 22.

(3) Programmet: EU-program for social udvikling og innovation, COM(2011) 609 final.

(4) TEUF, artikel 151.

(5) Den Europæiske Socialfond og Den Europæiske Fond for Socialt Iværksætteri.

(6) Kommissionens arbejdsprogram for 2012, COM(2011) 777 final.

(7) Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne.

(8) COM(2011) 609 final: pkt. 1 i begrundelsen og artikel 4.1 c).

(9) EUF-traktatens artikel 151, stk. 1.

(10) EUF-traktatens artikel 4.2 b) og c).

(11) Jf. EØSU's udtalelse, EUT C 24 af 28.1.2012, s. 29.

(12) COM(2011) 607 final.

(13) COM(2011) 607 final: jf. pkt. 5 i begrundelsen.

(14) COM(2011) 607 final, betragtning 9.

(15) COM(2011) 609, betragtning 9.

(16) Jf. EØSU's udtalelse, EUT C 318 af 29.10.2011, s. 9.

(17) Social innovation Review, Standford Graduate School of Business, Fall 2008, J.A. Phills, K. Deiglmeier, D.T. Miller; Social Innovation, J. Howaldt & M. Schwarz, IMO-Dortmund, maj 2010; Transformations et Innovation sociale en Europe: quelles sorties de crise?, N. Richez-Battesti & D. Vallade, P.U de Louvain-Cahiers du CIRTES 5, sept. 2010, s. 45; S. Bacq & F. Janssen, ibid, s. 207.

(18) Jf. artikel 3 a) i forslaget og EØSU's udtalelse, EUT C 255 af 14.10.2005, s. 67.

(19) Artikel 9-1 og artikel 3, som er meget bredt i sin rækkevidde – COM(2011) 609.

(20) EUF-traktatens artikel 151, stk. 1.

(21) Artikel 1, 7, 15, 24, 34, stk. 3, 52, stk. 3, I chartret om grundlæggende rettigheder, artikel 8 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og artikel 30 og 31 i EU's reviderede sociale charter.

(22) COM(2011) 609, artikel 4.1 a) og b).

(23) Eks.: forudgående evaluering, s. 42.

(24) COM(2011) 609, artikel 15 a) og c).

(25) COM(2011) 607, artikel 6.

(26) "Finansieringsoversigten til forslaget", pkt. 1.4.3, (bilaget til COM(2011) 609 final, s. 32).

(27) COM(2011) 609, artikel 5.3.

(28) Jf. EØSU's udtalelse, EUT C 24 af 28.1.2012, s. 1.

(29) Portal og ungdomsprojektet "Dit første Eures-job".

(30) Forordning (EU) nr. 182/2011.

(31) Europa-Parlamentets beslutning af 15.9.2007.

(32) Meddelelse COM(2011) 777 final.

(33) Forslag til direktiv af 19.12.2011, COM(2011) 883 final.

(34) "Finansieringsoversigten til forslaget", pkt. 2.1.2. Resultatindikatorer (bilaget til COM(2011) 609 final, s. 37).