A4-0169/95

Beslutning om Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa-Parlamentet om indvandrer- og asylpolitikken (KOM(94)0023 - C3-0107/94)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til traktaten om Den Europaeiske Union,

- der henviser til principperne i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa- Parlamentet om indvandrer- og asylpolitikken (KOM(94)0023 - C3-0107/94)

- der henviser til faelleserklaeringen fra Europa-Parlamentet, Raadet og Kommissionen af 5. april 1977 om grundlaeggende rettigheder ((EFT C 103 af 24.07.1977, s. 1.)),

- der henviser til Europaraadets europaeiske konvention om vandrende arbejdstageres retlige status,

- der henviser til Raadets direktiv af 25. juli 1977 om skolegang for boern af immigrantarbejdstagere (77/486/EOEF) ((EFT L 199 af 06.08.1977, s. 32.)) og til sin beslutning af 21. januar 1993 om kulturel mangfoldighed og problemerne i forbindelse med skolegang for indvandrerboern i Det Europaeiske Faellesskab ((EFT C 122 af 20.05.1980, s. 61.)),

- der henviser til sin beslutning af 12. marts 1987 ((EFT C 099 af 13.04.1987, s. 167.)) om spoergsmaal vedroerende asylretten og sin beslutning af 18. november 1992 ((EFT C 337 af 21.12.1992, s. 97.)) om harmonisering af asyllovgivning og asylpolitik i De Europaeiske Faellesskaber,

- der henviser til sin beslutning af 14. oktober 1987 ((EFT C 305 af 16.11.1987, s. 70.)) om den forskelsbehandling indvandrerkvinder og kvindelige vandrende arbejdstagere udsaettes for i Faellesskabets lovgivningsmaessige og admin- istrative bestemmelser,

- der henviser til sin beslutning af 18. november 1992 ((EFT C 337 af 21.12.1992, s. 94.)) om den europaeiske indvandrerpolitik,

- der henviser til sin beslutning af 15. juli 1993 ((EFT C 255 af 20.09.1993, s. 184.)) om den europaeiske indvandrerpolitik,

- der henviser til sin beslutning af 19. januar 1994 ((EFT C 044 af 14.02.1994, s. 106.)) om en europaeisk flygtningepolitik,

- der henviser til sin beslutning af 27. april 1995 ((EFT C 126 af 22.05.1995, s. 75.)) om racisme, fremmedhad og antisemitisme,

- der henviser til rapporterne fra sit Undersoegelsesudvalg om Racisme og Fremmedhad i Europa,

- der henviser til faelleserklaeringen af 11. juli 1986 fra Europa- Parlamentet, Raadet og medlemsstaternes repraesentanter forsamlet i Raadet og Kommissionen om bekaempelse af racisme og fremmedhad,

- der henviser til andragender:

a) 0574/94 af Gunter Feneis, tysk statsborger, om visumpligt for borgere fra tredjelande,

b) 0335/94 af Wilfried Rundholz, tysk statsborger, om harmonisering af asylretten paa grundlag af Genève-konventionen om flygtninge,

c) 0434/94 af Ute Dorschner, tysk statsborger, paa vegne af »Initiative Pro Asyl Woerthsee«, om en kurdisk flygtningefamilies umiddelbart forestaaende udvisning fra Tyskland og deportation til Tyrkiet,

d) 0449/94 af Ute Dorschner, tysk statsborger, for »Initiative Pro Asyl Woerthsee«, om umiddelbart forestaaende udvisning fra Tyskland og deportation til Tyrkiet af en kurdisk flygtningefamilie,

e) 0458/94 af Paliah Ganesh, srilankansk statsborger, om en anmodning om politisk asyl,

f) 0564/94 af Krishna Vaikunthavasan, britisk statsborger, for »Tamil Coordinating Committee« om situationen for tamilske politiske asylansoegere i Den Europaeiske Union,

g) 0591/94 af »Anti-Rassismus AG«, tysk, om en forestaaende udvisning af en rumaensk flygtningefamilie fra Tyskland,

h) 0714/94 af Constantin Lascu Sorin, rumaensk statsborger, om ansoegning om politisk asyl,

i) nr. 0778/94 af Erika Rennhack, tysk statsborger, om truslen om udvisningen af hendes mand af Tyskland,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender og til udtalelser fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og fra Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse (A4-0169/95),

A. der henviser til, at der boer sondres skarpt mellem asylpolitik og indvandrerpolitik,

B. der henviser til, at retten til asyl er en universel menneskerettighed, der er nedfaeldet i artikel 14 i Verdenserklaeringen om Menneskerettigheder, og som har roedder i de bedste europaeiske traditioner,

C. der henviser til, at Kommissionens foreslaaede helhedsstrategi for Unionens indvandrings- og asylpolitik, hvis indhold er:

- paavirkning af migrationspresset

- paavirkning af migrationsbevaegelserne

- integration af flygtninge og migranter samt

- bekaempelse af enhver form for forskelsbehandling,

er oenskelig og noedvendig, men at Raadets foranstaltninger i denne sammenhaeng frem for alt maa bidrage til en reel beskyttelse af flygtninge og bekaempelse af aarsagerne til flygtningeproblematikken,

D. der henviser til, at en saadan afbalanceret strategi helt og holdent boer baseres paa de paa dette omraade gaeldende konventioner, saerlig Genève- konventionen fra 1951 om flygtninges retsstilling, New York-protokollen fra 1967, hovedprincipperne fra Flygtningehoejkommissariatet og den europaeiske konvention fra 1950 til beskyttelse af menneskerettighederne, og at denne strategi boer udvides, saaledes at der i den internationale beskyttelse af flygtninge kan

- tages hensyn til en harmoniseret og supplerende definition af flygtningebegrebet og

- som udgangspunkt benyttes et effektivt system af internationale forpligtelser, hvormed FN-medlemsstaterne er underlagt Flygtningehoejkommissariatets virksomhed, som de yder et vaesentligt bidrag til,

E. der henviser til, at der paahviler politikere og beslutningstagere et saerligt ansvar for, at debatten om indvandrer- og asylpolitikken foeres afbalanceret og omhyggeligt,

F. der henviser til, at flertallet af flygtninge og asylansoegere i forvejen finder tilflugt i deres egen region, og at EU kun modtager et forholdsvist beskedent antal flygtninge og asylansoegere, og at stoerstedelen af disse vender tilbage til hjemlandet, naar aarsagen til deres flugt er fjernet,

G. der henviser til, at Dublin-aftalen af 15. juni 1990 aftalen om fastsaettelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansoegning indgivet til én af Det Europaeiske Faellesskabs medlemsstater, stadig ikke er blevet ratificeret af alle de EU-lande, som har undertegnet denne aftale,

H. der henviser til, at »henstillinger«, »resolutioner« og andre beslutninger af generel karakter fra Raadet vedroerende indvandrer- og asylpolitik med urette ligger uden for parlamentarisk og retlig kontrol, hvormed de er af utilstraekkelig demokratisk og retsstatslig karakter og dermed ikke kan anvendes som unionsretsakter,

I. der henviser til, at optagelsen af asylansoegere og flygtninge paa grund af den voksende frie bevaegelighed i Den Europaeiske Union ikke laengere kan styres nationalt, og at det er noedvendigt at harmonisere bestemmelserne herom,

J. der henviser til, at Den Europaeiske Union som helhed anses for at vaere et sikkert omraade for flygtninge, og at det derfor ikke laengere er fyldestgoerende med en udelukkende national politik,

K. der henviser til, at indvandrere fra tredjelande paa grund af deres statsborgerskab i mange tilfaelde er udsat for forskelsbehandling i adgangen til arbejde ved afloenning, beskatning og social sikring, ligesom de er haardest ramt af ledigheden og andre foelger af den oekonomiske krise,

L. der henviser til, at mange mennesker i EU ikke nyder fuldgyldige borgerrettigheder, fordi de er efterkommere af indvandrere, til trods for at de er foedt i Unionen, som udgoer midtpunktet for deres liv,

M. der henviser til, at der i medlemsstaternes indvandrer- og asylpolitik kun i utilstraekkelig grad tages hensyn til kvindernes saerlige situ- ation,

N. der henviser til, at kvinder, unge og boern ofte risikerer at blive ofre for slavehandel og misbrug og derfor boer have saerlig opmaerksomhed i forbindelse med indvandring,

O. der henviser til, at Kommissionen og Raadet trods Parlamentets gentagne opfordringer ikke har udarbejdet handlingsprogrammer til integrering af indvandrere og bekaempelse af racisme og fremmedhad,

P. der henviser til, at Schengen-aftalernes ikrafttraedelse er et foerste positivt skridt i retning af fri bevaegelighed for personer i EU, men at der som foelge heraf desvaerre er tale om et Europa i to hastigheder med hensyn til retlige og indre anliggender,

Q. der henviser til det stigende antal racistisk begrundede overgreb og ildspaasaettelser rettet mod flygtninge, indvandrere og borgere af anden hudfarve i medlemsstaterne,

R. der henviser til, at racismen og antisemitismen i Europa tydeligvis har faaet stoerre udbredelse, og dette har givet racistiske og hoejreekstremistiske partier stadig bedre valgresultater, og betragter denne udvikling som en trussel for samfundets demokratiske vaerdier,

S. der henviser til, at nogle medlemsstater i de seneste aar har skaerpet deres nationale lovgivning om asyl- og indvandrerpolitik,

T. der henviser til, at der forlaengst burde vaere vedtaget en konvention i Den Europaeiske Union om midlertidig optagelse af borgerkrigsflygtninge med passende bestemmelser om fordelingen af byrderne,

Institutionelle aspekter

1. finder det paakraevet, at Kommissionen inden den 1. januar 1996 forelaegger et arbejdsprogram, der har denne beslutning som udgangspunkt, og som tillige indeholder et tydeligere oplaeg til de foreslaaede foranstaltningers gennemfoerelse, tidsmaessige planlaegning og finansiering;

2. anmoder indtraengende Kommissionen om at spille en mere aktiv rolle paa dette omraade og goere brug af sin initiativret med henblik paa en hurtig harmonisering inden for delomraader af denne politik og anmoder derfor om, at der udarbejdes faellesskabskriterier, som - med udgangspunkt i Genève-konventionen - vil kunne bidrage til at afgoere, hvorvidt flygtninge kan opnaa permanent eller midlertidigt ophold; goer i denne forbindelse opmaerksom paa, at princippet om »midlertidigt ophold« ikke maa anvendes til at undlade en permanent beskyttelse af flygtninge, og stiller derfor krav til:

- betingelserne for midlertidigt ophold

- opholdets varighed

- opholdets karakter

og anmoder Kommissionen om at udarbejde et forslag;

3. mener, at afgoerelser om asylpolitik og indvandrerpolitik gradvis boer laegges ind under Faellesskabets kompetence, og anmoder indtraengende Kommissionen om inden den 1. januar 1996 af forelaegge et forslag om at anvende unionstraktatens artikel K.9;

4. mener, at »henstillinger«, »resolutioner« og andre beslutninger af generel karakter fra Raadets side vedroerende indvandrer- og asylpolitik med urette unddrages parlamentarisk og juridisk kontrol og dermed ikke kan accepteres som unionsretsaktsformer, og kraever, at Raadet, naar det vil traeffe beslutninger paa grundlag af EU-traktaten, forud for selve beslutningstagningen forelaegger dem for Parlamentet til hoering i overensstemmelse med unionstraktatens artikel K.6, og anmoder om, at tekstudkast, som medlemsstater eller Kommissionen forelaegger Raadet, goeres offentligt tilgaengelige paa samme maade, som det er tilfaeldet med kommissionsforslag under unionstraktatens foerste soejle;

5. finder det uacceptabelt, at harmoniseringen af indvandrer- og asylpolitikken finder sted uden behoerig international juridisk kontrol, og insisterer derfor paa, at EU-Domstolens befoejelser generelt udvides til ogsaa at omfatte spoergsmaal vedroerende retlige og indre anliggender;

6. anmoder derfor Raadet om mindst en gang om aaret - til forberedelse af den aarlige forhandling om fremskridtene med gennemfoerelsen under tredje soejle - at aflaegge skriftlig beretning til Parlamentet;

Indvandring

7. opfordrer Kommissionen til at forelaegge et forslag, der rummer konkrete anbefalinger om bedre koordinering og samarbejde mellem institutioner og organisationer, som beskaeftiger sig med forskning i og bearbejdelse af data om indvandring;

8. opfordrer isaer Kommissionen til for hele EU paa grundlag af ensartede kategorier at indsamle sammenlignelige tal om indvandringen i Unionen og udvandringen til tredjelande;

9. henviser i denne forbindelse til den loebende diskussion om eventuel oprettelse af et migrationsobservatorium og understreger, at en fleksibel og projektorienteret indfaldsvinkel vil vaere at foretraekke frem for oprettelse af et migrationsobservatorium;

10. opfordrer indtraengende Kommissionen til at foelge henstillingerne fra det sociale topmoede i Koebenhavn op og udarbejde forslag til en politik for investering i sociale hovedmaalsaetninger og opbygning af retssamfund i udviklingslandene; opfordrer desuden Kommissionen til at styrke sine bestraebelser og traeffe flere initiativer i forbindelse med de konjunkturbestemte aarsager til migrationsbevaegelserne, og mener, at en staerkere og mere effektiv udenrigs- og sikkerhedspolitik i den forbindelse kan spille en rolle;

11. anmoder indtraengende Kommissionen om at naa frem til en behoerigt forebyggende indvandrerpolitik for Unionen og i den forbindelse samtidig sikre, at EU yder et stoerre bidrag til, at fordrevne kan placeres i deres oprindelsesregion i tilfaelde af omfattende katastrofetilstande, saaledes at de paagaeldende fjernes mindst muligt fra deres oprindelsesland, og foreslaar, at

- faelles kriterier for den indholdsmaessige vurdering af asylansoegninger og

- eksisterende procedurer og kriterier for den faktiske placering og beskyttelse af flygtninge i Europa (efter en evaluering);

indfoeres som maalsaetninger i EF-retten;

12. opfordrer indtraengende Kommissionen og Raadet til at soerge for udarbejdelse af en effektiv og gennemskuelig ordning for katastrofehjaelp, som muliggoer effektiv indgriben i tilfaelde af katastrofer, konflikter og aabenlyse kraenkelser af menneskerettighederne;

13. anmoder endnu en gang Kommissionen om at udarbejde et rammedirektiv vedroerende indvandring og at foelge det op med saerdirektiver for omraaderne

- adgang til arbejdsmarkedet

- uddannelse og efteruddannelse

- tidsbegraenset arbejde

- tilbagevenden

og i den forbindelse erstatte den eksisterende resolution om familiesammenfoering med et direktiv;

14. anmoder navnlig medlemsstaterne om at gennemfoere princippet i New York- konventionen fra 1952 med hensyn til retten til undervisning, sundhed og pasning af mindreaarige, ogsaa hvis der er tale om boern af illegale indvandrere;

Asyl

15. finder det paakraevet, at Kommissionen underkaster de af Raadets afgoerelser, der har konsekvenser for asylansoegere, en naermere undersoegelse og kontrollerer, om foranstaltningerne er i overensstemmelse med kravene i Genève-konventionen (1951), med UNHCR- haandbogen (om fremgangsmaader og kriterier for fastsaettelse af flygtningestatus) og tager hensyn til den europaeiske konvention om menneskerettigheder og grundlaeggende friheder, og gaar ud fra, at Kommissionen underretter Parlamentet om resultaterne af undersoegelsen;

16. konstaterer, at retten til ikke at blive udvist hoerer til de grundlaeggende rettigheder i Genève-konventionen og anmoder Kommissionen om at indlede en undersoegelse af, om anvendelsen af begrebet »sikkert tredjeland« direkte eller indirekte kraenker denne ret;

17. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at aendre lovgivningen paa en saadan maade, at asylproceduren aldrig varer mere end tre aar, og til at fastsaette bestemmelser for de tilfaelde, hvor denne frist uden skyld fra asylansoegerens side ikke overholdes;

18. anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om i forbindelse med asylpolitikken at vaere saerlig opmaerksomme paa personer med en saerlig daarlig retsstilling, som f.eks. voldsofre, boern og kvinder; anmoder endvidere Kommissionen og medlemsstaterne om at vaere specielt opmaerksomme paa det voksende faenomen med uledsagede mindreaarige asylansoegere, baade hvad angaar aarsagerne hertil og de disponible menneskelige modtagelsesfaciliteter; anmoder Kommissionen om snarest at udarbejde et forslag, ifoelge hvilket koensbetinget undertrykkelse og seksuel vold mod kvinder anses for legitime grunde til at opnaa asyl;

19. opfordrer medlemsstaterne til at undlade at anvende paaskuddet med »internationale omraader« i lufthavnene, og frygter, at en opretholdelse af disse forhold indebaerer risiko for, at der bliver flere hjemloese flygtninge;

20. anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om inden for asylpolitikkens rammer at tage saerligt hensyn til personer, der har undgaaet deltagelse i borgerkrigshandlinger ved at flygte fra militaerforbund eller private haere;

21. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne, der har til hensigt at udarbejde en harmoniseret definition af begrebet »flygtning« i overensstemmelse med artikel 1 A i Genève-konventionen fra 1951, til at foelge de officielle retningslinjer, der er indeholde i UNHCR- eksekutivkomiteens konklusioner samt i UNHCR-haandbogen om fremgangsmaader og kriterier for fastsaettelse af flygtningestatus;

22. anmoder indtraengende Raadet om at faa fuldendt arbejdet med harmonisering af definitionen paa en flygtning i henhold til Genève-konventionens artikel 1A, idet det saerligt er opmaerksom paa, at denne status skal gives alle som reelt forfoelges i deres land, ogsaa selvom forfoelgelsen ikke skyldes de statslige myndigheder;

23. konstaterer, at der nu, hvor Schengen-aftalerne mellem syv af Unionens medlemsstater er traadt i kraft, virkelig er tale om et Europa i to hastigheder, hvad angaar retlige og indre anliggender; beklager denne situation og mener, at den boer vare kortest muligt; opfordrer i den forbindelse indtraengende Raadet og medlemsstaterne til hurtigt at gennemfoere Dublin-konventionen med hensyn til asylpolitik uanset oensket om ligeledes at faa vedtaget unionsretsakter herom;

24. opfordrer medlemsstaterne til at overholde de minimumsstandarder for behandling af asylansoegninger, som UNHCR har udarbejdet, og soerge for, at alle, som deltager i behandlingen af ansoegningerne, uddannes og efteruddannes;

25. udtrykker sin stoerste bekymring over indholdet af Raadets resolution om mindstegarantier i asylprocedurerne; finder det uacceptabelt, at Raadet i mellemtiden har indledt beslutningsprocessen den 20. juni 1995, og kraever, at Raadet hoerer Europa-Parlamentet herom i overensstemmelse med EU-traktatens afsnit VI;

26. anmoder Raadet og medlemsstaterne om at benytte de instrumenter, der udtrykkeligt er fastsat i traktaterne, til at indfoere minimumsgarantier for asylansoegningsprocedurer i overensstemmelse med Genève-konventionen af 1951, og kraever, at saadanne garantier mindst indebaerer overholdelse af foelgende kriterier:

- alle asylansoegere boer have ret til en fuldstaendig og retfaerdig behandling af deres sag,

- staterne kan ikke sende asylansoegere tilbage til tredjelande uden en grundig behandling af ansoegningen, medmindre der er garanti for, at asylansoegere effektivt og vedvarende er sikret mod udvisning,

- kun det organ, som er ansvarlig for behandling af asylansoegninger, kan traeffe afgoerelse om afslag,

- asylansoegere, hvis ansoegninger afvises, boer have adgang til at appellere til en retsinstans, og en appel boer have opsaettende virkning for udvisningen;

27. paapeger, at sanktioner over for de virksomheder, som transporterer personer med ugyldige dokumenter, ikke maa vaere i strid med bilag 9 i Chicago-konventionen fra 1944;

28. anmoder indtraengende Kommissionen om at udarbejde en unionsretsakt i form af en faelles ramme og konkrete foranstaltninger vedroerende midlertidig beskyttelse af store grupper af landflygtige, der uden egen skyld befinder sig i en stor fare, selv om de ikke er flygtninge i flygtningekonventionens forstand, og i den forbindelse arbejde sammen med De Forenede Nationers Flygtningehoejkommissariat (UNHCR);

29. opfordrer Kommissionen til at sikre, at Unionen i forbindelse med stoerre noedsituationer yder et bedre bidrag til organisering af hjaelp til flygtningene i disses hjemregioner;

30. mener, at en saadan retsakt om midlertidig beskyttelse under ingen omstaendigheder maa skabe tvivl om rettighederne for de personer, som anmoder om asyl i overensstemmelse med Genève-konventionen; ordningen boer sikre minimumsgarantier, hvor garantien for beskyttelse boer gaelde lige saa laenge, som faren i oprindelseslandet staar paa, og enhver afgoerelse om ophoer af den midlertidige beskyttelse kan kun traeffes efter en omhyggelig gennemgang af menneskerettighedssituationen i oprindelseslandet, og foerst efter at det er fastslaaet, at de hjemvendende ikke vil blive udsat for kraenkelser af deres menneskerettigheder;

31. anmoder indtraengende Kommissionen om hurtigt at forelaegge forslag til en europaeisk ordning for den generelle modtagelse af asylansoegere, fordrevne og flygtninge paa en saadan maade, at ansvaret herfor i faellesskab og ligeligt baeres af medlemsstaterne;

32. anmoder Kommissionen om at udarbejde et forslag om at yde ekspertise og oekonomisk stoette til modtagelse af asylansoegere og flygtninge til landene i Central- og OEsteuropa;

Illegal indvandring

33. finder det hoejst beklageligt, at der stadig ventes paa konventionen om passage af Unionens ydre graenser, samtidig med at de interne graenser bortfalder;

34. anmoder Kommissionen om at forelaegge et forslag om en sammenhaengende politik for tilbagesendelse af illegale indvandrere, hvori man ogsaa overvejer mulighederne for uddannelse som led i tilbagesendelsesprojekterne samt aftaler med tredjelande om, at disse accepterer at modtage deres egne statsborgere, og foreslaar, at Kommissionen udarbejder denne plan i samarbejde med Den Internationale Organisation for Migration (IOM);

35. opfordrer medlemsstaterne til at styrke bekaempelsen af menneskesmuglere og deres netvaerk og til at bekaempe ulovlige ansaettelser paa den maade, at de paagaeldende virksomheder straffes og faar pligt til efterbetaling af en passende afloenning, arbejdsmarkedsomkostninger og beskatning for ulovligt ansatte, saaledes at bl.a. deres reintegrering i oprindelseslandene lettes;

Racisme og fremmedhad

36. er af den opfattelse, at der - bl.a. paa grundlag af Domstolens retspraksis - er gyldige argumenter for den antagelse, at bekaempelse af racisme og fremmedhad hoerer til opgaverne under unionstraktatens foerste soejle; anmoder Kommissionen om at foreslaa et anti- diskrimineringsdirektiv; er ligeledes af den mening, at bekaempelse af racisme og fremmedhad paa grund af subsidiaritetsprincippet henhoerer under alle myndigheders og alle samfundsorganers ansvarsomraade; opfordrer tillige Kommissionen til at tage behoerigt hensyn til henstillingerne fra Undersoegelsesudvalget om Racisme og Fremmedhad i Europa;

37. kraever, at bekaempelsen af racisme og fremmedhad kommer til at indgaa blandt Unionens vigtigste maalsaetninger og ogsaa tages op paa regeringskonferencen i 1996;

38. opfordrer Kommissionen til at tilskynde arbejdsmarkedets parter til at deltage i udarbejdelsen af en kodeks for god praksis til imoedegaaelse af racediskrimination paa beskaeftigelsesomraadet, som skal anvendes i januar 1997;

Integrering

39. understreger noedvendigheden af, bl.a. med stoette fra lokale myndigheder og ikke-statslige organisationer, at fremme foranstaltninger til modtagelse af indvandreres og flygtninges hustruer og boern i modtagerlandene;

40. finder det af stoerste betydning, at der laegges saerlig vaegt paa en styrkelse af den retlige stilling for borgere fra tredjelande, som lovligt opholder sig i en af medlemsstaterne; gentager sit synspunkt, at retten til fri bevaegelighed i Unionen skal gaelde for alle personer, som opholder sig lovligt i en medlemsstat, uanset vedkommendes oprindelse, nationalitet, religion og hudfarve; anmoder Kommissionen om inden den 1. januar 1996 at forelaegge forslag til virkeliggoerelse heraf og udarbejde en opgoerelse over lovbestemmelser, som stiller disse personer fra tredjelande ringere end unionsborgere, og af mulighederne for at give dem adgang til et europaeisk statsborgerskab;

41. opfordrer medlemsstaterne til at skabe forbedret adgang til dobbelt statsborgerskab for personer, der lovligt opholder sig i et land, og henviser i denne forbindelse til de positive erfaringer, der er gjort i en raekke medlemsstater;

42. opfordrer medlemsstaterne til at indfoere valgret og valgbarhed i hvert fald paa lokalt og regionalt plan og ved valg til Europa-Parlamentet for tredjelandsstatsborgere, der har haft bopael i Unionen i mindst 5 aar;

43. mener, at kvinder fra tredjelande, som opholder sig lovligt i Unionen, boer have ret til en uafhaengig opholdsstatus, som ikke bortfalder i tilfaelde af emigration, skilsmisse eller aegtefaellens doed, og forlanger, at Kommissionen forelaegger et direktivforslag herom;

44. henviser til forskellene paa praksis ved tildeling af opholdsret i medlemsstaterne, som hindrer indvandrernes langfristede planlaegning af deres tilvaerelse, og opfordrer Kommissionen til at soerge for en harmonisering af bestemmelserne om opholdsret i Faellesskabet for at konsolidere den for indvandrere fra tredjelande gaeldende opholdsstatus;

45. opfordrer Kommissionen til som led i Den Europaeiske Socialfond at udarbejde saerlige programmer til fremme af erhvervsuddannelse og integrering af de unge, der har saerlige problemer som foelge af indvandringen, og som er udsat for generel forskelsbehandling;

46. opfordrer Kommissionen til at soerge for, at der udarbejdes et unionscharter vedroerende integrering af indvandrere, hvori styrkelsen af indvandrernes status i samfundet tildeles en central placering, og indvandrerkvinders situation tillaegges saerlig opmaerksomhed;

47. opfordrer Kommissionen til at udarbejde et handlingsprogram for integreringen af indvandrere, hvori deres kulturelle identitet respekteres, og hvori der goeres brug af SOCRATES- og LEONARDO- programmernes muligheder til uddannelse og erhvervsuddannelse af indvandrere, deres familiemedlemmer og offentligt ansatte, der i integrationsprocessen fungerer som »adgangskontrollanter«, og f.eks. politiet samt offentligt ansatte, der beskaeftiger sig med boligforhold, sundheds- og uddannelsesanliggender osv.;

48. opfordrer Kommissionen til at fremme basisnormer for behandling af indvandrere, flygtninge og asylansoegere og deres familier f.eks. paa omraaderne for social bistand, uddannelse (herunder sprogkurser), beskaeftigelse, familiesammenfoering og fri bevaegelighed for at bistaa dem med at finde sig til rette i vaertslandet;

49. opfordrer undervisningssektoren og medierne til at bidrage mere aktivt til at orientere den europaeiske offentlighed om fremmede befolkningsgrupper samt deres historie, kultur og bidrag til det oekonomiske og sociale liv i Den Europaeiske Union for at fremme harmoniske relationer mellem de forskellige grupper i samfundet;

50. opfordrer indtraengende Raadet til snarest at vedtage det fjerde program for bekaempelse af fattigdom og til fortsat at bekaempe social udstoedelse af saarbare grupper i samfundet, herunder udenlandske arbejdstagere og deres familiemedlemmer;

Konklusion

51. konstaterer, at Unionen og medlemsstaterne rent faktisk altid har vaeret nettoindvandringslande, og opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme en konstant offentlig udveksling af erfaringer mellem politikere, videnskabsfolk og sagsbehandlere om asyl- og indvandringspolitikken med henblik paa at besvare spoergsmaalet om, hvorvidt der er behov for en aktiv indvandringspolitik i fremtiden og i givet fald i hvilket omfang;

52. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget, regeringerne og parlamenterne i medlemsstaterne og ansoegerlandene, Europaraadet samt De Forenede Nationer.