DA    DA DA 
 
DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 10.6.2009 
SEK(2009) 703 
 
     
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Ledsagedokument til  
 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL EUROPA-PARLAMENT ET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG 
SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET 
 
om 
EU-strategien for Østersøområdet 
 
 
Resumé af konsekvensanalysen  
 
  
{KOM(2009) 248 endelig} 
{SEK(2009) 702}  
 
DA 2   DA Indledning 
I formandskabets konklusioner fra Det Europæ iske Rådsmøde den 14. december 2007 var det 
angivet, at "med forbehold af den integrer ede havpolitik opfordrer  Det Europæiske Råd 
Kommissionen til at fremlægge en EU-strategi for Østersøområdet senest ved udgangen af 
juni 2009. Denne strategi skal bl.a. bidrag e til at tage hånd om de presserende 
miljøudfordringer, som Østersøregionen står overfor". De samme kon klusioner fra Rådet 
godkendte den integrerede EU-havpolitik, idet de t understregedes, at "d en især bør tage 
hensyn til de forskellige specie lle forhold i medlemsstaterne og i særlige kystregioner, der 
kræver øget samarbejde, herunder øer, øgrupper og regioner i den yderste pe riferi, samt til den 
internationale dimension". EU-strategien for Øs tersøområdet er altså det første eksempel på 
en integreret havpolitik om et havområde.  
Det geografiske område, som er omfattet af st rategien, udgøres af makroregionen rundt om 
Østersøen. Det vedrører i alt otte medlemsstat er (Sverige, Finland, Estland, Letland, Litauen, 
Polen, Tyskland og Danmark). Tre ikke-medlemsst ater (Rusland, Norge og Belarus) kan også 
have en interesse i strategien. Samarbejdet inden for rammerne af den nordlige dimension 
danner grundlag for det eksterne samarb ejde med tredjelande i Østersøregionen.  
Fra et økonomisk, miljømæssigt og kulturelt synspunkt er Østersøområdet et yderst 
heterogent område, dog deler dets medlemmer mange fælles ressourcer og udviser betydelig 
indbyrdes afhængighed. Dette indebærer, at forans taltninger, der indføres i ét område, hurtigt 
kan få konsekvenser for andre de le af eller hele regionen.  
• Følgende miljøudfordringer er konstateret i regionen: eutrof iering, havets biodiversitet, 
farlige stoffer, forurening fra skibe og k limaændringer. Der er ret bred enighed i 
Østersøregionen om at arbejde sammen om at  løse Østersøens specifikke problemer via 
Helcom. Men Helcom er hæmmet af sin manglende kapacitet til at gennemføre og 
håndhæve foranstaltninger. Des uden er en række forskellige sektorinteresser som fiskeri-, 
landbrugs-, industri- og søfartssektoren, hvis akti viteter har stor betydni ng for miljøet, ikke 
involveret. Det er usandsynligt, at problemet kan løses uden en mere integreret tilgang til 
miljøproblemet og en større politisk forpligtels e til at gennemføre Helc om-foranstaltninger. 
• Udfordringerne i forbindelse med regionens velstand er forbundet med det indre marked og 
handelen med nabolande, innovation, iværks ætterkultur, smv'er og menneskelige 
ressourcer, landbrug, skovbrug og fiskeri. Anvendels en af grænseoverskridende strukturer 
til at takle udfordringer, som er fo rbundet med det indre marked, innovation og 
arbejdsmarkeder, er mindre udbredt end i andre områder. Dette afspejle r delvist de enkelte 
landes og EU's fremtrædende rolle i håndteri ngen af problemerne. For en række problemer 
er der dog hos interessenterne et  stærkt ønske om at styrke  de interne forbindelser i 
regionen og især at gøre noget ved den st ore forskel mellem øst og vest, hvad angår 
økonomiske præstationer. Meget taler for at øge  samarbejdet om gennemførelsen af EU's 
politikker, såsom det indre marked. 
• Udfordringerne i forbindelse med tilgængeli ghed og tiltrækningskraft er forbundet med 
energisikkerhed, integration af energimarkedet  og energieffektivitet, interne og eksterne 
transportforbindelser samt tiltrækningskraft fo r borgere og turister. For så vidt angår 
transport- og energinetværk, så findes de r strategiske rammer for fastlæggelse af 
prioriteringer, mens der er en mangel på politisk vilje til at si kre, at nationale beslutninger 
 
DA 3   DA er i overensstemmelse med de fælles behov , ledsaget af manglende koordinering af 
gennemførelse og manglende tilpasni ng af nationale og EU-midler.  
• Sikkerhedsudfordringerne er identificeret som grænseove rskridende kriminalitet, 
søfartssikkerhed og større ulykker til havs og på land. Der findes mange initiativer på det 
det område på nationalt, regionalt og EU-p lan. Dette fører dog til en sektorbaseret og 
geografisk opdeling på nogle områder. Helcom  har ansvaret for visse spørgsmål i 
forbindelse med alvorlige søulykker. 
Regionens største problem er ikke manglen på initiativer og forvaltningsstrukturer. Det er 
nærmere, at det ikke er lykkedes de stærkt sp littede eksisterende forv altningsstrukturer at 
skabe en tilstrækkeligt robust ramme til at be handle Østersøens hovedindsatsområder på 
integreret vis, og som tager højde for poten tielle politikkonflikter og kompromisser mellem 
sektorer. Med en kollektiv indsats skal der skab es en ramme, inden for hvilken interessenter 
gradvis kan træffe de fornødne  foranstaltninger til at udnytte  regionens fulde økonomiske, 
miljømæssige og sociale potentiale.  
Der fremsættes ingen forslag til ny EU-lo vgivning i forbindelse med strategien for 
Østersøområdet. Strategien gennemføres udelu kkende inden for rammerne af eksisterende 
EU-lovgivning og vedrører frivillige forplig telser, som medlemsst aterne har indgået. 
Strategien og handlingsplanen er blevet frem lagt på anmodning af de berørte medlemsstater 
og tredjelande.  
Strategiens generelle mål  er derfor at tage regionens makroregionale udfordringer op med 
henblik på at styrke regionens evne til at udnytte sit socioøkonomiske og miljømæssige 
potentiale og dermed gøre regionen til et mere  miljømæssigt bæredygtigt og velstående sted. 
Regionen vil således opnå øget tilgængelighed og tiltrækningskraft og de rmed øget sikkerhed 
for borgerne.  
Det specifikke mål  er at udvikle rammer til at håndter e de individuelle udfordringer og 
afhjælpe mangler i forvaltningsstrukturen og  hermed sikre, at en række strategiske 
foranstaltninger (i form af en handlings plan) gennemføres på den mest effektive, 
virkningsfulde og sammenhængende måde. For at opnå  dette er det nødvendigt at nå følgende 
tre mål: bedre koordinering og sammenhæng, øget institutionel kapacitet til at sikre 
gennemførelse af foranstaltninger og øget synlighed og ansvarlighed.  
Der findes mange muligheder for at forbedre evnen til at håndtere strategiske udfordringer. 
Interessenterne tilkendegav dog under den offentlige høring, at den eksisterende 
forvaltningsstruktur, efter deres mening, bør opre tholdes. Fire løsningsmuligheder er blevet 
undersøgt: 
1. Ingen yderligere EU -foranstaltninger til fremme af samarbejdet mellem lande og 
regioner. 
2. Ingen strukturelle ændringer : i forhold til den nuværende situation vil det nye være, 
at der etableres en strate gi og en handlingsplan, men inden for rammerne af den 
nuværende struktur. 
3. Anvendelse af en eksisterende institution . Denne mulighed ville indebære en 
styrkelse af et mellemstatsligt  organ og rustning af dette til at tage be slutninger og 
koordinere gennemførelsen af handlingspl anen. Den eneste or ganisation, der er 
 
DA 4   DA tilstrækkelig tværsektoriel og omfatter alle medlemsstater på nationalt 
myndighedsplan, er Østersørådet (CBSS). 
4. Fælles EU-indsats, Rådet (alminde lige anliggender) og Kommissionen : Dette ville 
resultere i, at strategien ledes og gennemf øres som en almindelig fælles EU-indsats, 
hvor det politiske ansvar ligger hos Mi nisterrådet, som normalt mødes i Rådet 
(almindelige anliggender), mens an svaret for koordinering, overvågning og 
rapportering ligger hos Kommissionen. 
Nedenstående tabel giver en oversigt over ford ele og ulemper for hver af mulighederne set ud 
fra deres evne til at opfylde de specifi kke målsætninger, som er beskrevet ovenfor. 
Tabel 1. Evaluering af forvaltn ingsmulighedernes effektivitet  
Forvaltningsmulighed  
Ingen strukturelle 
ændringer  Anvendelse af en 
eksisterende institution  Fælles EU-indsats  Forvaltningsudfordringen 
Medlemsstaterne skal 
gennemføre strategi og 
handlingsplan  Eksisterende mellemstatslige 
organisationer skal 
gennemføre strategi og 
handlingsplan  Rådet (almindelige anliggender) (politik), Kommissionen 
(koordinering og overvågning) 
Specifikt mål 1: øget institutionel kapacitet t il at sikre gennemførelse af foranstaltninger  
Svag, medbestemmelse i 
beslutningsprocessen  Ingen forbedring  Ikke-EU-medlemsstater svækker 
beslutningsprocessen Forbedring gennem legitim 
beslutningsproces på højt 
niveau  
Manglende evne til at 
fuldføre gennemførelse  Ingen forbedring  Ingen forbedring, mellemstatlige 
organisationer mangler 
håndhævelseskapacitet Gruppepres eneste håndhævelsesmekanisme, 
fremskridt vurderes på basis af 
den vedtagne handlingsplan 
Manglende evne til at gennemføre afgørelser  Kan gennemføre, men ingen forbedring i 
koordinering Ikke forbedret, CBSS 
mangler 
håndhævelseskapacitet  Deltagelse på højt niveau øger 
sandsynligheden for 
gennemførelse  
Specifikt mål 2: bedre koordinering og sammenhæng  
Dobbeltarbejde  Ingen forbedring i 
eksisterende tilgange til koordinering Forbedring, dog ikke klart, hvordan organisationen vil koordinere organisationer, 
herunder repræsentation på 
samme niveau
 Opnås gennem koordinering på højere niveau, ansvarsfordeling beskrives i handlingsplanen
 
Fragmentering af politikker  Forbedring, idet hver 
medlemsstat ville følge 
den samme strategi  Ingen beføjelser med hensyn 
til integreret tilgang til EU-
handlingsplan  Opnås gennem koordinering på 
højere niveau, integreret tilgang 
beskrives i handlingsplanen  
Ingen beføjelser med 
hensyn til at træffe 
beslutninger, der har stor 
betydning uden for 
organisationens snævre fokus Ingen forbedring  Opnås ved at tildele 
organisationen det generelle 
ansvar for gennemførelsen 
af kollektiv indsats: Men 
dette vil kræve en ændring af arten Opnås gennem koordinering på 
højere niveau  
Uklar ansvarsfordeling  Forbedring: medlemsstater er 
ansvarlige, men mangler 
koordineringsstruktur Ikke forbedret – ingen beføjelse til at ændre andre 
organisationer  Opnås gennem klar 
rollefordeling i handlingsplanen  
Specifikt mål 3: øget synlighed og ansvarlighed  
Lavt niveau af ansvarlighed Ingen forbedring  Problematisk, da 
medlemskab inkluderer både 
EU og tredjelande i EU-
strategi  Forbedring: Medlemsstaterne er ansvarlige, men gruppepres 
eneste 
håndhævelsesmekanisme, 
fremskridt vurderes på basis af 
den vedtagne handlingsplan 
Lavt niveau af synlighed  Forbedret gennem 
strategien  Forbedret gennem strategien  Forbedret gennem strategien og et højere politisk niveau 
 
DA 5   DA En analyse viser, at en fælles EU-indsats er  den bedste mulighed. En fælles EU-indsats giver 
god mulighed for at forbedre kvaliteten af forva ltningen inden for Østersøområdet, især fordi 
den giver de bedste forudsætninger for overvåg ning. Den sikrer også en  sikker peer review-
process. Desuden er en fælles EU-indsats den eneste tilgang, der vi l sikre koordinering af 
politikker både på fællesskabsniveau og i Østersøregionen, da Rådet (almindelige 
anliggender) har fordel af både at kunne diskut ere anliggender, der vedrører Østersøregionen, 
og fællesskabsanliggender. Derfor vil denne tilga ng være den eneste, der fuldt ud er i stand til 
håndtere spørgsmål (f.eks. la ndbrug og fiskeri), der i høj grad hører under Fællesskabets 
kompetence, på en integreret måde, samtid ig med at sammenhængen med EU-politikker 
bevares. Den mulighed vil også sikre koordine ring med den nordlige dimension, og den vil 
ikke kræve koordinering af EU's stilling uden for strategien, som de andre muligheder.  
Hvor mange supplerende ressourcer, de r er nødvendige, afhænger af strategiens 
ambitionsniveau. I første instans vil strategien kræve kapacitet til at inddrage interessenter i 
gennemførelsen af strategien. Dernæst vil det være nødvendigt med et mi ndre sekretariat, der 
kan udarbejde årlige rapporter på  basis af metaovervågning og forv alte arbejdsgrupper på højt 
niveau, der skal udarbejde vurde ringer af fremskridtene. Dette  vil kun være muligt ved at 
anvende en eksisterende instituti on fra Østersøområdet eller via en fælles EU-indsats. Til sidst 
vil et lidt større sekretar iat kunne opretholde kontakten til EU-institutioner og sikre en 
integreret og sammenhængende tilgang til EU-politikker, særlig på områder, der i høj grad 
hører under EU's kompetence. Dette vil kun være  muligt som led i en fælles EU-indsats.  
Samlet set forventes det, at en integreret tilg ang til Østersøregionens udfordringer vil medføre 
betydelige fordele via et stærkere samarbejde og en fælles læreproces. En integreret tilgang 
forventes at øge sammenhængen mellem politi kker i regionen og medvirke til at opnå det 
generelle mål. Det forventes,  at der gennem øget sammenhæng opnås en forøgelse af den 
samlede effektivitet, som gør det muligt at tage fat om fragmentering og dobbeltarbejde. 
Generelt set forventes det, at administra tionsomkostningerne forbundet med yderligere 
koordinering vil være lave sammenlignet med de t nuværende niveau af ad ministrativ aktivitet. 
Der fremsættes ingen forslag til yderligere l ovgivning, yderligere rapporteringskrav, og der 
indføres ingen ny beslutningsproces.  
Det vil være vigtigt at sikre, at gennemførelsen af strategien ikke medf ører øget organisatorisk 
kompleksitet. I denne henseende kan EU ge nnem sine institutioner, og især Rådet og 
Kommissionen, spille en vigtig  rolle i kontrollen med og genne mførelsen af handlingsplanen 
og sikre sammenhæng med fællesskabspolitikke rne og undgå fragmentering af initiativer. 
Det bør være muligt jævnligt at opdatere stra tegien i lyset af forvaltningsstrukturens 
effektivitet med hensyn til at opnå en kolle ktiv indsats og målenes tilstrækkelighed. 
Tilføjelsen af en udløbsklausul i strategien kan være et incitament for lande og interessenter 
til at gennemføre og vide reudvikle strategien.