j. d 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
FORORD ......................................................................................................................... 3 
I INDLEDNIN'G ......................................................................................................... 4 
II FREMGANGSMADE .............................................................................................. 5 
ill DE VIGTIGSTE ANALYSERESULTATEROG OVERVEJELSER ...................... 9 
ill. I Hovedtendenser og muligheder ....................................................................... 9 
m.2 Hindringer, der skal overvindes ..................................................................... 13 
ffi.3 Vej.en :fr_em ............................... : ................ ~ ................................................... 15 
IV DEBATOPL£G .................................................................................................... 28 
IV. I N0dvendige, overordnede amdringer ............................................................. 28 
IV.2 Forslag til standpunk:ter ....... ; .......................................................................... 29 
IV .3 F oranstaltninger til gennemf0relse af forslagene .......... ~ .................... ~ ............ 42 
IV.4 Handlingslinjer med henblik pa at skabe et gunstigt milje ....................... · ....... .45 
V KONKLUSION ...................................................... · .................................. -............. 52 
BILAG A: GENNEMGANG AF DEN TEKNOLOGISKE OG MARKEDSMJESSIGE 
UDVIKLING ................................... : ......................................................... 53 
BILAGB: . ANALYSE AF GRUNDLAGET I EUROPA FOR UDVIKLINGEN I 
FREMTIDEN ········~···················································································84 
BILAG C: GENNEMGANG AF UDVIKLINGEN PA INTERNATIONALT PLAN .. 123 
BILAG D: ANVENDELSEN AF PRINCIPPERNE FOR EU's 
TELEKOMMUNIKATIONSPOLITIK PA MOBILKOMMUNIKATIONS-
SEKTOREN .............................................................................................. 150 
ORD LIS TE 
2 
FORORD 
Den 22. juli 1993 vedtog Ministenidet en resolution1 om forholdene inden for 
telekommunikationssektoren og behovet for yderligere udvikling pa dette marked. Denne 
res0lution indholder retningslinjerne for udviklingen pa telekommunikationsomddet i Den 
Europcciske Union. It0lge resolutionen betragtes det som en prioriteret mAlsretning, at der udvikles . 
en fremtidig politik for mobil-og personkommunikation, som "offentligg0relse af en grenbog om 
mobilkommunikation vii bidrage ti.I". 
Mobilkommunikation bar i lebet af de senere ar udviklet sig ti.I et af de vtgtlgste 
teknologivrekstomrider i EU. Efterhinden som mobilkommunikation. bliver udvidet til 
personkommunikation, vii sektoren fer artiets slutning i hej grad komme ti.I at pavirke tilvrerelsen 
for alle borgere i EU. 
I betragtning at: hvilket potentiale der er for et massemarked for personkommunikation, er det 
nedvendigt, at der nu skabes et sanunenhamgende politisk grundlag for sektoren og for 
udviklingen af transeuropreiske net inden for rarnmerne af EU's samlede strategi for vrekst, 
konkurrenceevne og beskreftigelse. 
Et sadant grundlag kan kun skabes ved en bred hering af alle berorte parter. 
Hensigten med denne grenbog er at igangsrette en aktiv debat mellem Radet for Den Europcciske 
Union, Europa-Parlamentet, Det 0konomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, almindelige 
forbrugere og brugeme i erhvervslivet, fastnet-og mobilnetoperaterer og -tjenesteleveranderer, 
fabrikanter af fastnet-0g mobilnetudstyr samt databehandlings- og multimedieteknologier, 
fagforeninger og andre organisationer, der reprresenterer sociale interesser i sektoren og endelig 
organer inden for databeskyttelse og meddelelseshemmelighed. 
Rldcts resolution af 22. juli 1993 om forholdenc indcn for tclckommuni.kationssektoren og bchovet for yderligcrc udvilding pl 
tclclcommuni.kationsmarkcdet (93/C213/0l, EFf C 213 af6.8.93). -
3 
I INDLEDNING 
2 Mobilkommunikation er i dag det onuide inden for telekommunikationssektoren, der er i storst 
vrekst. I 10bet af de sidste par Ar er antallet af abonnenter vokset i en grad, der ikke er set fur, isrer 
inden · for celleopbygget mobiltelefoni. Der er nu over 8 millioner brugere af celleopbygget 
mobiltelefoni, hvilket er dobbelt sa mange som for tre Ar siden. Der er ogsi over 8 millioner 
brugere af andre mobilkommunikationstjenester, herunder srerlig persons0gesystemer og s!kaldte 
private mobilradiosystemer. Det forventes, at der i Ar 2000 vii vrere nresten 40 millioner brugere i 
EU, og med den stigende udvilding henimod personkommunikationstjenester formoder man, at der 
kan vrere op ti1 80 millioner brugere i Ar 2010. 
Markedet prreges af hastige teknologiske fremskridt, nye forretningsmuligheder og faldende 
priser. I de senere Ar bar abonnentvrekstraten i medlemsstater med et celleopbygget telefonimarked 
(biltelefoner og handbime apparater) i h0j vrekst ligget mellem 30 og 40%. Nylige analyser viser, 
at denne tendens fortsretter trods den nuvrerende 0konomiske tilbagegang. 
Sarnfundet som helhed bar gavn af, at personer kan kontaktes fra et hvilket som heist punkt og 
mens de er pa farten. Behovet for mobilkommunikation er ved at blive en almindelig del af 
erhvervslivet, med brugere, der stra::kker sig fra chefen i et multinationalt selskab til den lokale 
blikkenslager eller murer. I l0bet at de nreste fl ar, efterhanden som priserne forsat falder og den 
nyeste teknologi vinder frem, forventes mobilkommunikation at g0re et betydeligt indhug i 
masseforbrugsmarkedet. 
Markedspotentialet for personkommunikation er enonnt. Mens den maksimale tethed af 
kabelforbundne telefoner ikke forventes at overstige ca. 50% i gennemsnit (dvs. ca. en tilslutning 
pr. husstand, plus finnatilslutninger), bar personkommunikation potentiale for at n! op pa wer 
ved 80% drekning (dvs. op ti1 en tilslutning pr. voksen). 
Den stigende brug af mobilkommunikation vii fl stor indflydelse pa hele telekommunikations­
industrien. Mobiltjenesteme vii fortsat opleve en hurtig vrekst, bade hvad angAr abonnenttal og 
tilsvarende trafik. Denne vrekst vii desuden vrere med til at 0ge trafikken over de faste . net, idet 
mobilnettene vii fortsrette med at afvikle en stor del af trafikken over de faste net og denned 0ge 
det samlede telekommunikationsforbrug. 
Mobilitet bar en srerlig betydning i sanunenhreng med Den Europreiske Union. Pa den ene side 
star mobilitet i centrum for EU's bestrrebelser pa at opni fri bevregelighed for varer, personer, 
tjenesteydelser og kapital. Pa den anden side vii udsigten til transeuropreiske, avancerede 
mobilkommunikationstjenester bidrage til disse tjenesters succes pa massemarkedet. 
Med det frelleseuropreiske digitale mobilsystem, GSM, bar EU etableret en teknologi, der er 
ferende pa verdensplan inden for dette centrale om.nide af fremtidens globale kommunikations­
marked. EU ma nu bygge videre pa denne succes. 
Mobilkommunikation bar ogsa en vigtig rolle at spille som katalysator for privat og offentlig 
investering i telenet og -tjenester og ved at bidrage til at fastholde og udvide tjenesteudbuddet i 
mindre udviklede og fjemtliggende dele af EU. 
I grenbogen om etablering af et frelles marked for teletjenester og -udstyr (l 987-gronbogen)2 blev 
mobilkommunikation udpeget som et emne, der skulle unders0ges ruennere, men EU bar allerede 
inden for rammerne af telekommunikationspolitikken taget srerlige skridt vedrnrende 
mobilkommunikationsomradet. Disse tiltag bar bidraget betydeligt til Europas succes inden for 
digitale mobilteknologier. 
Orenbog om ctablcring af ct fzllcs marked for tcletjcncstcr og -udstyr, KOM(87)290 cndclig udg., 30.6.1987. 
4 
Med udviklingen af mobilkommunikation henimod personkommunikation er der nu behov for at 
fastlregge en sammenhrengende politik for sektoren. 
Der er nu grund til at overveje fuldt ud at anvende -og om nodvendigt at tilpasse -EUs 
telekonununikationspolitik i forbindelse med omrAdet mobil-og personkonununikationsnet -og 
tjenester. 
Sigtet med denne grnnbog er at udpege de grundlreggende principper og handlingslinjer, der skal 
tages op til debat. Milsretningen er at udvide sektorens muligheder pa et kritisk stadium i dens 
udvikling. 
Processen mi bygge pi de resultater, der er n3et i forbindelse med EUs telekommunikations­
poli~ for at der kan fastlregges en strategi for det euro~iske kommunikationsmarked. De 
overordnede mil for standpunkteme og forslagene i denne grnnbog er: 
::::) at gore det muligt at etablere et EU-marked for mobiltjenester, -udstyr og-tenninaler 
::::) hvor deter oodvendigt, at fastlregge fielles principper for, hvordan denne milsretning n3s 
med hensyn til etablering af en mobilinfrastruktur, udvikling af mobilnet og -tjenester og 
levering og drift af mobiltenninaler 
::::) at fremme udviklingen af mobilkommunikation til personkommunikation i stor stil, med 
srerlig vregt pa fielleseuropreiske tjenester 
=> at lette og frenune etableringen af transeuropreiske net og tjenester inden for sektoren og at 
sikre, at sektoren udvikles pa en mM:e, der er i overensstemmelse med offentlighedens 
interesse. 
Forslagene tager hensyn til de eksisterende og planlagte tjenester, de teknologiske muligheder, 
efterp0rgslen og de eksisterende love og bestemmelser i medlemsstateme. De tager udgangspunkt i 
mobiltjenestemes fortsatte vrekst og danner samtidig grundlag for indfurelsen af nye tjenester og 
net, for en st0rre grad af valgfrihed for brugeme, for en fri markedsudvikling og afskaffelse af 
eksisterende hindringer, for frenune af transeuropreiske net og tjenester samt for en fuld udvikling 
af potentialet for Europas mobilkommunikationssektor pa verdensplan. 
Grnnbogen beskreftiger sig med en sektor, som er i voldsom vrekst, og som derfor bar behov for et 
fielles udsyn sa hurtigt som muligt. Dette ber ses ud fra den mere generelle baggrund, . som er 
udviklet i Hvidbogen om vrekst, konkurrencedygtighed og beskreftigelse i forbindelse med den 
fremtidige udvikling af informationssamfundet inden for EU. D~ reprresenterer et betydeligt 
skridt inden for det samlede trinvise oplreg for telekonununikationssektoren i henhold til 
Radsresolutionen af 22.juli 1993 vedrnrende det fremtidige afbalancerede forhold mellem faste og 
mobile net og tjenester inden for EU og med hensyn til fastholdelse og frenune af universal 
tjeneste for sektoren for de europreiske indbyggere. 
II FREMGANGSMADE 
Fastlreggelsen af en frelles EU-strategi for mobil-og personkommunikation skal ses pa baggrund 
af de overordnede politiske mal. EU's politik for denne sektor b0r: 
=> vrere baseret pa erkendelse af de vigtigste markeds- og teknologitendenser, der bar en 
drarnatisk effekt pa en allerede innovativ sektor. Disse tendenser findes bade i EU og andre 
steder i verden, isrer USA og StillehavsomrAdet 
=> bygge pa medlemsstatemes hidtidige politikker, som i de fleste medlemsstater bar medf0rt et 
betydeligt mere abent og konkurrencebaseret miljo 
5 
3 
4 
s 
6 => udvide anvendelsesomradet for de grundlreggende pnnc1pper for EU's 
telekommunikationspolitik og fiellesskabsretten til at omfatte mobilkommunikation, ~rlig 
hvad angAr den balance mellem liberalisering og hannonisering, der er opniet 
=> tage fuldt hensyn til den bredere intemationale dimension og de. eksisterende rammer for 
samarbejde, der er etableret i sektoren, og som rrekker ud over EU. 
=> udvikle det indre marked videre pi dette omvide som grundlag for en stzrk 
forhandlingsposition bide bilateralt og multilateralt med henblik pi at opni lige og 
sammenlignelig markedsadgang. 
Disse fem mAl bar Yceret bestemmende for, hvilken fremgangsmAde Kommissionen bar fulgt under 
fastlreggelsen af de standpunkter og forslag, der fremlregges til dr0ftelse i denne gr0nbog. 
Kommissionens tjenestegrene bar gennemfert grundige analyser, og der er desuden bestilt eksteme 
unders0gelser. Hvad angAr sidstnrevnte er der gennemfert fire sterre unders0gelser3 for 
Kommissionen, som er blevet fremlagt og dr0ftet pa workshops4. 
Disse unders0gelser bar ~r vreret koncentreret ~ de omrider, der er meste centrale for 
fonnuleringen af den fremtidige politik. Det drejer sig ~rlig om de fremtidige markeds- og 
teknologiforhold frem til artiets slutning og videre frem til ir 2010, gmldende procedurer for 
bevilling af licenser og allokering af radiofrekvenser i forbindelse med mobilsystemer i 
medlemsstateme og de fremtidige behov pa dette oouide. Endvidere omfatter unders0gelseme 
sp0rgsmAI om grrenseflader og sammenkobling mellem forskellige systemer og tjenester samt 
analyser af anvendelsen af rammeme for etablering af abne net i forbindelse med disse sp0rgsmil. 
Unders0gelseme ber betragtes som et led i ·heringsprocessen og stilles til nidighed pa anmodning. 
Parallelt henned bar Kommissionen gennemg3et rapporter og kommentarer fra sterre 
organisationer, der reprresenterer et bredt udvalg af interesser. Disse rapporter og kommentarer er 
udfrerdiget med henblik pa at bidrage til udarbejdelsen af grenbogen5. Kommissionen bar ogsi 
behandlet rapporter, der er udarbejdet i national sanunenhamg, ofte pa grundlag af nationale 
dr0ftelser og/eller brede heringer 6. 
I l0bet af forberedelsesperioden bar Kommissionen desuden modtaget en lang rrekke kommentarer 
fra operaterer af mobile og faste net, tjenesteleveranderer og brugere, der bar gjort opmrerksom 
pa specifikke problemstillinger. 
"Scenario: Mobile communications 2010: study on forecast development on future tn::ndS md technical development md c:ommercial provision up to the 
year 2010", rapport tit Kommissioncn for De Europziske Fellcssbber, udarbejdet afElITELIS Coosult, R.atinecn. Tysklmd, oktober 1993. 
Der blev afholdt wmbhops cm dissc undc:rsegelsc:r i novemba 1992 og acptc:mbc:r- 1993. V ed begc worbbops deltog et bredt spektrum af 
n:pnesentanl« for de fonkclli&c int.c:resser i sekt.oren, bl.a. reprzsenl8nlcr fer openteru af Caste net og mobilnet, tjencstclewnnderer, fabrikantcr og 
brugere. Kommissioncn modtog desuden en ra:klce skriftli&c udtalelser og komrnenlsa' vedreR:nde undc:negclseme Amt n:1atcrcde udtalelser af mere 
a1mcn km'ak:ter. 
Kormnissioocn bar modtagct rapporter fra bl.a. felgende organisationer: 
Oct Europa:iskc Udvalg for Retsfonkriftcr pl Teleomddet (ECTRA). "Review of the RlqUiremenls for the future harmonisation of rqu!atory policy 
regarding mobile communications saviccs", rapport udarbejdet afECTRA Mobile Project Team, oktober 1993. 
European Telecommunications md Professional Elec:trooics Industry (ECTEL). •An ECTEL conlributioo for the preparation of a CEC Green Paper om 
Mobile Communications", maj 1991. 
Den Europeiske Frihandelssammcnslutni.ng (EFf A). "Considc:ntions and proposals conceming a Green Paper on Mobile Communications", midlertidig 
arbejdssJuppe vedreR:nde fri bevegcligbed for tjenesteydelser og kapital. 
Desuden bar Kormnissioncn modtaget en rake rapportcr fra nationale sammenslulJlinacr og selvsta:ndigc firmacr. 
Direction de la RCglemc:ntation GCnerale (DRG). "Les tilCcommunications a l'ise de la mobiliti, consultation publique sur l'~on en France des 
systemcs de communications personnelles", novemba 1992. 
EkspertudvaJg vedrermde grundlqgende fidcvcnslovgivningssperp og civil tclekommunibtion for BMPT, "Frequency rqulation in the Federal 
Republic og Gcnnany", juni 1991. 
Dep8rtment ofTnide and Industry, UK, "Phones on the move", 1989. 
Desudcn er en rzkke publibtionc:r fra nationalc myndighcdcr, spcciclt vedrmcndc liccnstudstedelscsprocedurer og udbud af licenser, blevet studeret. 
6 
Disse bidrag bar vccret af stor nytte for Konunissionen i forbindelse med udarbejdelsen af 
grenbogen. 
I forbindelse med anvendelsen af EU's telekonununikationspolitik pi mobilsektoren mi der tages 
hensyn til den betydelige samling af EU-lovgivning, der allerede foreligger, herunder isrer 
direktiver, beslutninger og afgerelser savel som de standpunkter, der er fremsat i resolutioner og 
henstillinger, men ogsA princippeme i traktaten om oprettelse af Det Europmiske F~llesskab (i det 
felgende benawnt "traktaten"). 
Disse standpunkter omfatter henstillinger vedrerende udvikling af centrale mobilsystemer som 
f.elcs. det ficlleseur~iske digitale mobilsystem, GSM (Global System for Mobile 
Communications), det nye digitale tridlese system, DECT (Digital European Confess 
Telecommunications), og det digitale ficlleseur~iske personsegesystem, ERMES (European 
Radio Messaging System)7 og de denned forbundne frekvensdirektiver8 S81l1t beslutninger pa 
omdder af direkte relevans for den fremtidige udvikling af mobilkommunikation, f.eks. inden for 
nummerering9. 
Der er desuden tale om vigtige nidsresolutioner10 og beslutninger i Europa-Parlarnentetll, der bar 
skabt de politiske rammer for EU's telekommunikationspolitik og etableringen af et ficlles marked 
for teletjenester og -udstyr .. Rammerne er blevet fastlagt pa grundlag af grenbogen fra 1987, 
grenbogen om satellitkommunikation fra 1990 og telekommunikationsoversigten for 
•-1-1,----.-:L .... +:,,. ......... aL+,,..6" ...la• 1..1~'"" ,_,,F e!lntt,.... i !lnril 100112 T'lP. P.r hlP.VP.t ntlhvooP.t i 
13 
14 
15 
16 
17 
18 
19 nununereringsomniclet13 og resolutioner vedrnrende beslregtede omn\der, bl.a. RAdets resolution 
om satellitbaseret personkommunikation 14 
Desuden er de direktiver, der er centrale for EU's telekommunikationspolitik, taget i betragtning -
dels direktjver, der finder direkte anvendelse pi mobil-og personkommunikationssektoren, og dels 
_direktiver, hvis grundprincipper kan finde anvendelse pa sektoren. 
Det drejer sig isrer om direktiveme om konkurrence pa markedet for teletjenester og 
terminaludstyr15, der fasthegger de grundlreggende pnnc1pper for liberalisering af 
telekommunikation i EU, samt ONP-ramme- og --szrdirektiveme, der fasthegger rammeme for 
tihidighedsstillelse af Ahne net, sammenkobling og harmonisering16. Endvidere er der tale om 
direktiveme om gensidig anerkendelse, der fastlregger procedureme for gennemf0relse af fri 
udveksling af terminaludstyr, og som if0lge forslag, der er under behandling, vii anvende · 
princippet pa licenser ti1 at yde tjenester17 samt direktiver om beskyttelse af offentlighedens 
interesser pa dette omrilde, f.eks. direktivforslaget om beskyttelse af 
kommunikationshemmeligheden 18. 
Endelig ma der tages hensyn til de generelle aspekter af Den Europziske Union. 
lfulge traktaten om Den Europreiske Union er det nu et vigtigt mAl for EU, at der etableres 
transeuropreiske net. 
I afsnit XII, artikel 129 B, i EF-traktaten faststas det, at "inden for rammeme af et Abent og 
konkurrenceprreget markedssystem tager F rellesskabets indsats sigte pa at frernme de nationale 
nets indbyrdes sammenkobling og interoperabilitet samt adgangen til disse net". 
Der er taget vigtige skridt til at fremme avanceret mobilkommunikation i forbindelse med EU's 
forskningsprogrammerl9. 
Med hensyn til rammeme for sarnarbejde i sektoren uden for EU's regi spiller felgende organer en 
vigtig rolle i europreisk sarnmenhreng: Det Europziske Institut for Telestandarder (ETSQ, Den 
Rldcts resolution af 28. juni 1990 om inten.tivcret samarbcjde om radiofrckvensc:r pl curopa:islc plan, navnlig med bcnblik pl tjcnester med 
ficllcseuropeislc dimension (90/Clf.i6/02, F..Ff C 166 af7.7.1990, s. 4). 
Rldcts resolution af 19. novcmbcr 1992 om Fzllcssk.abets gcnnemferclsc afDm Europa:islce Radiokonununikationskomit.Cs afprelscr (92/C318/0l, 
EFf c 318 af4.12.1992, s. 1). 
Rldcts resolution af 19. novernb« 1992 om et ficlleseuropzislc samarbejde om nummercring indcn for teletjcnester (92/C318/02, EFf C 318 af 
4.12.1992, s. 2). 
Rldcts resolution af 7. deoember 1993 om indferclsc af satellitbasacdc pcnonk.onununikationstjcnester i Oct Europzi.ske Fzllcssbb, (93/C339/0l, 
EFf c 339af16.12.1993, s. 1). 
Kommi.ssionens dircktiv af 16. maj 1988 om lconkurrence pl teletenninalmarlcedeme (88/301/E0F, EFf L 131 af27.5.1988, s.73). 
Kommi.ssionem direktiv af 28. juni 1990 om libc:ralisering af markedet for teletjcnester (901388/E0F, EFf L 192 af 24. 7.1990, s.10). 
Rldcts direktiv af28. juni 1990 om oprettelsc af det i.ndre marked for teletjcnester ved gcnnemferclsc aftilrldighedsstillelsc af lbne net. ONP (Open 
Network Provision) (90/387/E0F, EFf L 192 af 24. 7.1990, s. 1 ). . 
Rldcts dircktiv af 5. juni 1992 om etablering af ONP-villcAr for faste lcredsloo (92/441E0F, EFf L 165 af 19.6.1992, s. 27). 
Fzlles holdning vedr0rmde et forslag tit rldsdirelctiv om indferclsc afONP-villcAr inden for taletelefoni. 1.7.1993. 
Rldcts dircktiv af 29. apri1 1991 om indbyrdes tilnznnelsc af medlemsstatemes lovgivning om telc:tc:nninaludstyr samt gmsidig anetlcc:ndelsc af 
udstyn:ts overensstemrnclsc (91/263/E0F, EFf L 128 af23.5.1991, s. 1). 
Rldcts direktiv af 29 oktobcr 1993 om supplering af dircktiv 91/263/E0F for s1 vidt anglr satellitjordstationsudstyr (93/97/E0F, EFf L 290 af 
24.11.1993, s. 1 ). 
Mht. tjencsteydelscr: 
Alndret forslag til ddsdirektiv om gmsidig anetlcc:ndelsc af licensc:r og andre nationale tilladelscr vedr0rmde teletjenestc:r, endnu iklce otrentliggjort. 
Forslag tit ddsdirelctiv om en politi.k for gensidig anetlcc:ndelsc af licenser og andre nationale tilladelscr vedrerendc satellitnettjcnester ogleller 
satellitkommunilcationstjcnester, endnu iklce offentliggjort. 
..f'.ndret forslag tit rldsdirektiv om beskyttelsc af personoplysninger og lcommunilcationshernmelighcdcn i forbindelsc med offentlige digitale telenet, 
hcnmder det tjenesteintegrerede digitalnet (ISON) og offentlige digitale mobilnet, endnu iklce offentliggjort. 
Se navnlig RAdets beslutning af 7. juni 1991 om om et sa:rprogam for forslming og teknologislc udvilcling indcn for lcommunilcations:eknologi 
(1990-1994)(91/352/E0F, EFf L 192af16.7.1991, s. 8) -RACE-programmet. 
8 
Europreiske Radiokommunikationskomite (ERC) og det dertil knyttede Europreiske 
Radiokonununikationskontor (ERO), Det Europreiske Udvalg for Retsforskrifter pa Teleomcldet 
(ECTRA) og det dertil knyttede Europreiske TelekomunikationskontOr (ETO -under oprettelse), 
som begge er i frerd med at udvide deres virke til at omfatte hele kontinentet, dvs. ogs! lande i 
Central- og 0steuropa. 
EU bar etableret .. eller er ved at etablere -en tret samarbejde med alle disse organisationer. EU's 
fremtidige politik for sektoren ma drage fuldt udbytte af de muligheder for samarbejde, der bydes 
med sadanne organisationer' inden for ramrnerne af frellesskabsretten. 
Hvad angAr det internationale milj0 uden for Europa, pavirker aktiviteterne der forudsretningeme 
for sektorens fremtidige udvilding i EU. Alle medlemsstater bar indgAet Vresentlige forpligtelser 
inden for rammeme af Den Internationale Telekonununikationsunion (ITU), isrer med hensyn ti1 
de internationale radioreglementer. 
Den Verdensomsprendende Administrative Radiokonference (WARC '92) i Torremolinos bar fort 
til, at der er indgAet vigtige forpligtelser med hensyn til tilradighedsstillelsen af radiofrekvenser til 
mobilkonununikation i fremtiden. Dette vii fa stor betydning for udvildingen af mobil-og 
personkonununikation i EU. 
Samtidig ferer EU forhandlinger pa internationalt plan med henblik pa at na frem ti1 et nyt 
internationalt handelsmilj0 i GA TI-sammenhreng. Dette vii ogsa fa stor betydning for EU's 
forbindelser med tredjelande pa omradet mobiltjenester og -udstyr. 
Med den strategi, der er valgt i denne grnnbog, er det tilstrrebt at tage lwjde for de stadigt 
skiftende og komplekse forudsretninger. Res.ultateme af analysen er opdelt pa grundlag af de 
faktorer, der udg0r alvorlige udfordringer for EU's politik. En detaljeret vurdering af disse 
faktorer findes i de fire bilag: 
=> Gennemgang af den teknologiske og markedsmressige udvikling (Bilag A) 
=> Analyse af grundlaget i Europa for udviklingen i fremtiden (Bilag B) 
=> Gennemgang af udviklingen pa intemationalt plan (Bilag C) 
=> Anvendelsen af pnnc1ppeme for EU's telekommunikationspolitik pa 
mobilkommunikationssektoren (Bilag D) 
De vigtigste resultater prresenteres i det folgende kapitel. 
ill DE VIGTIGSTE ANALYSERESULTATER OG OVERVEJELSER 
I det folgende gennemgas de vigtigste resultater af den gennemferte analyse. Detaljerede 
forklaringer til de forskellige aspekter findes i bilagene og i ordlisten over tekniske udtryk. 
III.1 Hovedtendenser og muligheder 
I Mobilkommunikationssektoren er et af de omclder inden for kommunikation og 
information, hvor vrekstpotentialet er st0rst. 
Ifelge gennemsnitlige sken over brugen af mobilkommunikation i Europa, baseret 
pa de gennemferte unders0gelser' kan der forventes nresten 40 millioner brugere i ar 
2000 og op til 80 millioner i ar 20 I 0. Dette skal ses i forhold til den nuvrerende 
samlede drekning pa 16 millioner brugere (indbefattet celleopbygget telefoni, 
personsegning og privat mobilradio). 
9 
20 
21 lfulge markedsunders0gelser kan det forventes, at 20-30% af erhvervslivets brugere 
vii benytte personmobilkommunikation i ar 2000, og at vccksten i antallet af brugere 
derefter vii tage af. Henimod ar 20 l 0 vii ~kningen formodentlig vccre 30-50%. 
Derudover forventes det, at 30-40% af befolkningen vii vccre i besiddelse af 
personkommunikation til privat brug pr. ar 2010. 
Efterhanden som mobilkommunikation udvikler sig til personkommunikation kan 
~kningsgraden i sidste instans forventes at nA op pa nresten 80% af den samlede 
befolkning. Det samlede antal brugere vii dermed nA op pa over 200 millioner i EU 
-sanunenlignet med det nuvrerende samlede abonnentgrundlag for den traditionelle 
faste telefoni pa 153 millioner. 
Dette ger den fremtidige udvikling af mobil-og personkommunikation til et omn\de 
af central interesse for EU, bade set i sanunenWatg med udvildingen af 
transeuropcciske net og som et centralt element i EUs fremtidige kommunikations­
og infonnationsinfrastruktur. 
2 Indtil videre er det overvreldende tlertal af mobilsystemer i EU stadig baseret pa 
analog teknologi, bestAende af tre veletablerede tjenester: den s3kaldte private 
mobilradio (til brug for finnanet -her i gronbogen omtales dette som "egen brug" -
eller til brug for lukkede brugergrupper, f.eks. ti1 tladestyring, nodhjcelpstjester, 
taxa-tjenester, individuelle virksomheder osv.) personsegning og offentlige 
celleopbyggede radiotjenester (biltelefoner, mobiltelefoner m.m.)2°. 
Det samlede brugergrundlag f~r alle mobiltjenester voksede med mere end 20% i 
1991, anfurt af en stigning i brugen af celleopbyggede tjenester pi over 40%. Pa 
trods af den generelle 0konomiske nedgang steg antallet af abonnementer pa 
celleopbyggede systemer stadig stot i 1992. 
Ud over at have en andel pa over 45% af det samlede brugergrundlag tegner de 
celleopbyggede tjenester tegner sig for ca. 90% af vccrdien af det samlede 
europceiske marked for mobiltjenester og for 75% afmarkedet for mobiludstyr. 
3 Digitale teknologier indfores nu 1 bade oflfentlig og privat 
mobilradiokommunikation og vii hurtigt komme til at bestemme sektorens 
udviklingsmonster. 
Mens det offentlige mobiltelefonimarked stadig hovedsagelig benytter analoge 
cellebaserede teknologier sasom NMT (nordisk mobiltelefonsystem) og TAC, vii de 
digitale teknologier, der nu er ved at blive indf0rt hurtigt overhale de analoge21. Det 
drejer sig isrer om GSM 900 (det europceiske globale system for 
mobilkommunikation), DCS-1800 (sakaldte personkommunikationsnettjenester -
PCN) og DECT (digital europreisk tradl0s telekorrimunikation, samt systemer som 
f.eks. CT2 og ERMES (det europceiske digitale persons0gesystem) og TITS (det 
europceiske digitale jordbaserede flytelekommunikationssystem). 
Kun et ar efter, at GSM blev lanceret i praksis, tegner GSM sig for over 10% af 
den installerede celleopbyggede mobiltelefoni i EU. 
Med hensyn til privat mobilradio forventes nye digitale teknologier som f.eks. 
TETRA (Trans European Trunked Radio -den europceiske standard for digitale 
Definition og tdmiske detaljcr fi.ndcs i ordlistcn. 
Mere detaljercde oplysningcr findcs i bilag A 
10 
22 trunkede systemer), mobildata, DSRR (digital kortdistanceradio), tnidl0se lokalnet 
og tradl0se PABC (private automatisk bicentraler) (herunder brugen af DECT pa 
dette omnide) at give markedet et betydeligt skub fremad. 
4 Udviklingen af digitale mobilsystemer bar vreret en betydelig succes for den 
europreiske industri, . for det europreiske standardiseringssystem, srerlig Det 
Europreiske Institut for Telestandarder (ETSI), og for de europreiske operaterer. En 
rrekke nyligt udviklede europreiske systemer bar forudsretningerne for at blive 
verdensstandarder. Europa betragtes nu som ferende pi verdensplan med hensyn til 
digitale celleopbygede systemer. GSM er blevet indfert -·ener planlzgges indfert -i 
mere end 60 lande, furst og fremmest i Europa, herunder landene i Central-og 
0steuropa, men ogsi i Stillehavsomnidet med undtagelse af Japan, samt en rrekke 
andre lande i Asien, Mellemesten og Afrika. 
Europreisk industri hat opnAet en strerk stilling inden for bide net-og 
tenninaludstyrsmarkedeme pa dette onuide, og GSM bar en betydelig indtlydelse 
for at sikre europreisk telekommunikationsindustris globale stilling med tilh0rende 
positive virkninger for industriens konkurrencedygtighed og beskreftigelse. 
Samtidig er GSM ved at overvinde den opsplitning af markedet i EU, der var en 
fulge af brugen af inkompatible analoge systemer i medlemsstateme, og er ved at 
udvikle sig til et lysende eksempel pa en markedsstyret indferelse af et 
transeuropreisk net. 
Ud fra en frelles udviklingsanstrengelse fra begyndelsen; deraf fremkomne frelles 
standarder og en klar frelless~spolitik pa omnidet bar GSM etableret en ny 
model for udvikling af transeuropreiske net og systemer. 
5 Abningen af markedet for konkurrerende systemer i de fleste medlemsstater bar 
bidraget vresentligt til GSM-tjenestemes succes. 
Konkurrencevilkar bar ogsi vreret grundlaget i en rrekke medlemsstater for 
udviklingen af DCS-1800-tjenester, telepunkttjenester, persons0gesystemer og 
trunkede systemer. Dette er i tilgift til den _ liberale licenspolitik for privat 
mobilradio, der generelt praktiseres i alle medlemsstater22. 
6 En af de mest slaende tendenser inden for europreisk telekommunikation i 10bet af 
den sidste tid bar vreret de betydelige prisfald pa digitalt mobiltenninaludstyr og 
rabatter og srerlige tilbud pa mobiltjenester. 
Ifolge de gennemf0rte unders0gelser ser det ud til, at udviklingen henimod massiv 
brug af mobil-og personkommunikationstjenester tager kraftig fart, n!r prisen pa et 
terminalhindsret falder til under 250 ECU. 
Mere detaljercdc oplysninger fmdcs i bilag B. 
Mht. GSM bar elleve ud af de tolv mcdlcmsstatc:r enten udstcdt liccns -eller bdccndtgjort deres hcnsigt om It pre dcue -til to open&erer (pl onddct 
ID&log cclleopbypt tclefoni bar to mcdlcmsstatc:r udstcdt licenser til lconkurrercndc tjenestclevaanderer. I resten af EU stilles ID&loge celleopbygede 
tjencstcr almindcligvis til ddighcd af de eksisterende tcleorganisationcr, for sl vidt som sldanne systaner fmdcs). 
MhL DCS-1800 (slkaldte PCN-opcratmrcr) er dcr hidtil udstedt lioenser i to mcdlcmsstatcr,. Overvejelser om udstcdclse af licmser forcglr i n:lre 
mcdlcmsstater. 
Mht. tclcpunkttjenester bacret pl CT2 ( eller i frcmtiden DECT) har fem mcdlcmsstater udstedt licenser eller ivcrbat pilotprojekter, men noglc af 
licensindehavane bar siden trukket sig tilbage fra markcdel 
Mht. de slk.aldte trunkcdc systaner (P AMR-Public Access Mobile Radio) er dcr udstedt licenser pl konkurrenoevilk1r i seks mcdlcmsstater. 
11 
23 
24 
25 
26 Skont prisen pa bandsret generelt stadig er 2-3 gange hojere, er de nuvrerende 
hurtige prisfald uden tvivl med til at ac.celerere udviklingen henimod 
personkomrnunikation. 
7 Europas ferende rolle pa dette teknologiomrade . er et godt udgangspunkt for 
udviklingen henimod det fremspirende personkommunikationsmilje. Ved hjrelp af 
personkommunikation vii man i fremtiden kunne foretage opkald direkte fra person 
til person, uafhrengigt af, hvor man befinder sig, hvilken tenninal man benytter, 
hvilken transmissionsform der bmges (fast eller tradlos forbindelse), og hvilken 
teknologi der er valgt. 
lfulge analysen og nylige rapporter23 vii personkommunikation fonnodentlig i 
starten vrere baseret pA kombinationer af eksisterende systcmer s3som GSM, DCS-
1800 og DECT, samt intelligente funktioner i det fa.m net, der giver mobilitet via 
det faste net. Endvidere vii det omfatte satellitpersonkommwiikationssystemer, der 
skal skaffe drekning af ydenegioner og tyndt befolkede egne24. 
Denne tendens vii blive yderligere forstrerket af udviklingen mod brerbarhed. Efter 
den enorme stigning i eftersporgslen pa desktop-arbejdsstationer og PC'er er 
interessen blevet rettet mod forst laptop-, notebook- og ~nbook-PC'er og nu PIC'er 
(Personal Intelligent Communicators) og PDA'er (Person~ Digital Assistants), der 
kan trenkes at udvikle sig til et rnassemarkedvrerktej, som ~jenes ved hjrelp af 
tastatur, ber0ringsfolsom sl<~nn eller pegepen2s. 
Fremtidens kommunikationsmiddel vii have indbygget telefon-, kalender- og 
planlregningfaciliteter, kombin~ret med PC-funktioner i et samlet hele. Industrien 
bar allerede lanceret meget sma PC'er (palmtops). Sandsynligvis vii disse apparater 
med tiden konune til at indeholde alle de faciliteter, som tilbydes i den modeme 
telefoni, bl.a. videofon- og fax-funktioner samt muligheden for direkte tilslutning til 
kontorcomputere og private PC'er. Multimediefaciliteter vii blive integreret med 
telekommunikatiom;faci liteterne. 
8 Ideen om opkald fra person ti1 perso~ personlige og portable numre og 
kombinerede serviceudbud via fast.e net og mobilnet vii -nir sadanne innovative 
tjenestekombinationer forst tillarles -fure til en gradvis udviskning af de nuvrerende 
forskelle mellem fastnet- og mobilnettjenester, parallelt moo udviklingen af 
intelligente net. "Dermer.I er det sandsynligt, at mobiltjenester bliver mere 
integreret i de fa.~te net. Forskriftsordningen ska/ der.for tage hlljde for disse 
amdringer. '126 
Sc bl.a.: Personkommunikationstjcncstcr, der giver mulighcd for opkald fra person til person, 
og som bygger pa idecn om fuld mobilitet, vil ska.be et fuldstrendig nyt 
telekommunikationsmilj 0. 
EW'Clis: •Scenario: Mobile Convnunications 2010 -future~ in technical development in <XllllJllttcial provision up to the year 2010", rapport ti! 
Kommissionen for De Europeiske Fcllessbbc:t", olctober 1993 
Direction de la RCglcmcntation GfttCrale (DRG). "Les teJCcx>tnmunication."' a l'ig<e de la mobilite, ~ltation publique sur l'introduction en France des 
systhncs de communications personncllcs", novcmbcr 1992 
Sc ogs1 lUdet.s resolution af7. dcccmbcr 1993 om indf01elllf': af Mtellitbaserct personkcmrounikationstjmestcr Fa:llcsskabct (93/C 339/01, EFT C 339 af 
16.12.1993, s. 1). 
Sldannc UJVCndelser undcrsegcs bl.a. i forbindel.sc: med Ell's F&U-pnisram for tclcmatik (RAdc:ts bcsluming nr. 91 /353/E0F af 16.juli 1991, EFT L 192, 
s. 18). hvor fcb. on-line traffikdata, navigationskort og planl~ af individuelle rcjscr kombinercs pl s8mmc mobiltaminal. Dcsudcn er der nye 
tjc:ncster under udvikling indcn for tramport, sundhedw~1 og uddannelsc, hvot udnyttclsen af mobillconvnunikation giver mulighed for nye 
llM:ndclser. 
Dct Europci.ske Udvalg for Retsforslcriftcr pl Teleorru-Met (ECTRA), "Rrncw of the requirements foi· the future harmonisation of regulatocy policy 
regarding mobile communications scrvi.c.cs", ECTRA Mobile Project Tell.IT'I, olctober 1993. 
12 
27 
28 
29 9 I sidste instans vii personkommwllkationstJencsteme fonnentlig kunne tilbydes 
billigst, hvis de baseres pa et enkelt integreret teknologikoncept -det sakaldte 
UMTS-system (Universal Mobile Telecommunications System -det universelle 
mobiltelesystem). 
Europas strerke position inden for digital mobilkonununikation bar givet EU en 
vigtig rolle i arbejdet henimod dette frcmtidige tredje-generations-system, der 
bygger pa styrkeomrAderne i de nuvrerende anden generations digitale 
mobilsystemer. 
EU's program for avanceret telekonununikationsteknologi (RACE)27 bar bidraget 
betydeligt til udviklingen iuden for dette omrade og bisth nu den europreiske 
industri med at afprnve fremtidens teknologimuligheder. ETSI's srergruppe for 
mobilkonununikation (SMG), som ogs! er ansvarlig for den fremtidige udvikling af 
GSM og DCS-1800, arbejder med standarder inden for dette omn\de. Dermoo 
bidrager den ogsA til at fastlregge den europreiske holdning i Den Internationale 
Telekommunikationsunion (ffiJ), der er ved at gennemfore en unders0gelse af dette 
omdde under betegnelsen "fremtidige offentlige landbaserede mobiltelekommuni­
kationssystemer" (Future Public Land Mobile Telecommunications Systems -
FPLMTS). 
I betragtning af Europas forende position i forhold til USA 28 og Japan hvad angAr 
de~ praktiske anvendelse af digitale mobilteknologier bar Europa chancen for at 
fure sin succes med GSM-systemet videre pa det fremtidige trooje-generations­
marked for personkommunikationsteknologier. 
111.2 Hindringer, der skal overvindes 
10 Skont Europa bar skabt sig en st.a.:rk position inden for mobilkommunikation og i 
kaplobet om at udvikle personkommunikationstjenester, er der stadig betydelige 
hindringer at overvinde29. 
11 Mens flertallet af medlemsstaterne er ved at etablere konkurrencebaserede vilk!r, 
bibeholder visse medlemsstater ekskJusive rettigheder inden for forskellige 
markedssegmenter, hvilket betyder, at markedet ikke kan udvikles fuldt ud, eller 
srerlige rettigheder, hvilket betyder~ at der ikke er lige vilkar for alle 
markedsdeltagere. 
12 Generelt bcvilges liceuser til systcmer pa grundlag af) hvilken teknologi der er tale 
om. 
Pa den ene side bar dette at gore med metoderne til tildeling af radiofrekvenser, og 
det retfrerdigg0res til en vis grad af behovet for at sikre elektromagnetisk 
kompatibilitet og en effoktiv udnyttelse af frekvenseme. Det bar ogsa vreret med til 
at fremme interoperabiliteten og anvendelsen af europreiske standarder. 
Pa den anden side forer teknologibaseret licensbevilling til en opsplitning af 
markedet i forskellige teknologier og standarder, medmindre der er tilstrrekkelig 
fleksibilitet til at levere og kombinere sadanne tjenester som reaktion pa 
eftersporgslen. 
Rldets bcslutning af 7. jwli 1991 om ct sa:rpmgrarn for forsk:nm~ c.g teknoli~i~li. udvildirig inden for konununikationsteknologi (1990-1994), 
(91/352/E0F, EFr Ll92af16.7.1991. s. 8). 
ScbilagC 
En dctaljcrct gennerugang af de ..:ksistcrendc lundringer findes i bilag l:l •lg D 
13 
30 13 De nuvrerende licensaktiviteter er nationalt baserede. Dette medf0rer et net af 
forskellige, parallelle nationale systemer i EU. 
Mens det giver den fordel, at systememe kan tilpasses fuldt ud til srerlige nationale 
behov, betyder det samtidig, at indfurelsen af frelleseuropreiske systemer forsinkes 
betydeligt. Dette bar vreret tilfreldet selv for de systemer, hvor potentialet er mest 
indlysende. For eksempel har der vreret store forsinkelser og huller i forbindelse 
med etableringen af ubegramset roaming30 i EU inden for GSM-nettet. 
14 Der er ingen ensartet politik i medlemsstateme med hensyn til levering af tjenester, 
isrer ikke nAr der er tale om selvstmdige tjenesteleveranderers aktiviteter. 
F relies principper for levering af tjenester ( enten som en integreret del af et mobilnet 
eller gennem selvstamdige tjenesteleveranderer) med henblik pa at fremme fri 
udveksling af tjenesteydelser overalt i EU (i overensstemmelse med artikel 59 og 
traktatens konkurrenceregler) vii kunne ophawe de nuvrerende f0lger af bade den 
teknologiske og den nationale opsplitning af mobilsystememe. Denned vii man ogsi 
bidrage vresentligt til den videre udvikling af mobilmarkedet. 
15 En af felgeme af den nuvrerende opsplittede politik for den fremtidige udvikling og 
levering af tjenester i EU er manglen pi en frelles vision for udviklingen af 
personkommunikationstjenester og den endelige overgang til · det universelle 
mobiltelesystem (UMTS). 
Fravreret af en s3dan vision, utilstrrekkelig dynarnik i strategien for tjenesteydelser 
og manglende tilpasning til markedskravene kan bringe Europas nuvrerende stzrke 
position i fare. 
16 i;>ette forhold forvrerres yderligere af manglen pa faste tidplaner for allokering af 
radiofrekvenser til nye europreiske teknologier. 
Skent menstret for udvikling af GSM, DEOT, og ERMES er udstukket i 
n\dsdirektiver om EU-<lrekkende allokering af frekvensbandbredder til disse 
systemer, og ERC for nylig har truffet beslutninger om frekvensallokering til TFTS 
og DSRR, er der stadig vigtige udestaende beslutninger. 
Det drejer sig isrer om en fast . aftale om og indfuring af frelleseuropreiske 
frekvensband til DCS-1800, en teknologi, der er vital for 
personkommunikationstjenesteme, samt til TETRA, en vigtig teknologi til 
fremtidens private mobilradio. Endvidere er der behov for en fast EU-plan for 
gennemforelsen af beslutningeme pa W ARC '92 om afsrettelse af frekvensband til 
UMTS/FPLMTS, hvilket er afgerende for, at der kan skabeS et solidt grundlag for 
etableringen af UMTS i Europa. 
17 Sarntidig har EU til dato endnu ikke fundet et passende svar pa de arnerikansk 
dominerede initiativer inden for satellitbaseret personkommunikation. 
Mens USA halter bagefter Europa med hensyn til at indf0re digitale landbaserede 
mobilsystemer, fremhawer det nu satellitbaseret personkommunikation som et 
vigtigt styrkeomnide og strreber efter at komme til at spille en dominerende rolle pa 
verdensplan inden for dette marked. 
Roaming er mulighcdcn for at bcnytte et mobilkommunikationssystcm ovcralt i EU, uafhzngigt af bvilkct land man bcfmder sig i, og hvilken 
mobilkonunmikationopcraters net forbindclsen etablcrcs gcnncm (fclcs. dct fzllcseuropciskc digitalc mobilsystcm, GSM). pl grundlag af et enkclt 
8bonncmcnt hos en tjcncstclevcrander, nonnalt i abonncntcns hjcmland. Sc ~ ordlistcn 
14 
31 
32 I RAdets resolution af 7. december 1993 om indfurelse af satellitbaserede person­
kommunikationstjenester31 opfordres der til en fast indsats pa EU-plan pa dette 
omdde. 
18 Den generelle tendens inden for celleopbyggede systemer gAr mod mikrocelle­
systemer med celler pa 10 km i diameter (mod de hidtidige 30 km) og betydeligt 
mindre i tretbefolkede byomn\der. Anledningen hertil er teknologier s3som DCS-
1800 Saint de kommercielle og frekvenseffektivitetsmressige behov. Tendensen 
betyder, at investeringskravene til mobilkommunikationsoperatorerne stiger med en 
faktor 2 'til 4 i forhold til de\ traditionelle celleopbyggede systemer. I en rrekke 
medlemsstater hremmes mobilkommunikationsoperatoreme imidlertid af 
restriktioner i brugen af egen og/eller tredje parters infrastruktur samt i deling af 
infrastrukturen, hvilket altsammen forhindrer dem i at oge effektiviteten. 
Samtidig stir mobilkommunikationsoperatorer over for et krav om at srenke 
taksteme og omstrukturere priserne for at folge med, efterbanden som 
mikrocellesystememe beVceger sig ind pa massemarkedet for 
personkommunikationstjenester. 
19 Det er fo~ vanskeligt for de europreiske producenter og operaterer at fl adgang 
til markedeme i tredjelande, isccr USA og Japan, pa trods af at de europreiske 
producenter kober en vcesentlig del af deres integrerede kredslob og komponenter til 
deres digitale mobiludstyr i USA og Japan, og arnerikanske og japanske 
producenter og operat0rer spiller en vigtig rolle pa det europreiske 
mobilkommunikationsmarked32. 
Den manglende balance kan pa mellemlang sigt undenninere 0konomien i den 
europreiske mobilkommunikationssektor. 
111.3 Vejen frem 
20 I analysen af, hvilken strategi der skal folges fremover, mi indgi overvejelser over, 
hvor vidtgaende tiltag der er nodvendige for at overvinde de nuvrerende hindringer 
for udviklingen af et EU-drekkende marked for mobilkommunikation og en gradvis 
overgang til et personkommunikationsmiljo. 
Den videre udvikling af et sidant EU-drekkende marked for mobiltjenester og -
udstyr vii give operatorer, tjenesteleverandorer og fabrikanter betydelige 
stordriftsfordele, hvilket vii medf0re nye tjenester og en forbedret tjenestekvalitet 
samt faldende priser -en situation der vii vrere svrer at opna pa grundlag af 
opsplittede nationale markeder. I 0vrigt har mobiltjenester i naturen et 
frelleseuropreisk kald, og derfor er der behov for en koordineret indsats, i 
overensstemmelse med forpligtelseme i traktaten, for at na frem til EU-drekkende 
losninger pa sp0rgsmfil om standardisering, frekvens- og nummerkoordinering samt 
i et videre perspektiv at skabe frelles forskriftsrammer, der vii gavne 
frelleseuropreiske tjenester, operat0rer og tjenesteleverandorer. 
21 Strategien skal bygge pa princippeme i traktaten, srerlig artikel 3 om videre 
udvikling af det indre marked, saint pa Frellesskabets grundlreggende principper om 
fri bevregelighed for varer (artikel 30), etaleringsretten (artikel 52) fri udveksling af 
tjenesteydelser (artikle 59), konkurrenceregleme (artikel 85, 86 og 90) samt 
R.ldets resolution af 7. dcccmbcr 1993 om indforelsc af satcllitbasercdei~ommunikationstjencstcr i Det Europa:iske Fa:lles.Uab, EFT C 339 af 
16.12.1993, s. 1. 
Y dcrligere oplysninger findes i bilag C samt bilag D, afsnit i 2, 
15 
33 
34 
35 
36 harmoniseringsordningeme (artikel 100 A), der bar til formfil at fjeme de 
hindringer, som nationale forskrifts- og licensordninger skaber for det indre 
markeds funktion. 
Fremgangsmaden skal bygge videre pa de nye politiske prioriteter og principper, der 
er fastlagt i traktaten om Den Europreiske Union, srerlig bestemmelseme om 
etablering og udvikling af transeuropreiske net og det grundlreggende princip om 
subsidiaritet (artikel 3 B). 
Bilag D indeholder en detaljeret dreftelse af anvendelsen af EU's eksisterende 
telekommunikationspolitik pa mobil-og personkommunikation pa grundlag af de 
nrevnte bestemmelser i traktaten og F rellesskabets retsprincipper. Drnftelsen 
underbygger de standpunkter, der fremsrettes i denne grenbog, 
22 Fastholdelsen af eksklusive og srerlige rettigheder skaber en situation, der 
forekommer uforenelig med traktaten, og sadanne rettigheder her derfor 
afskaffes33. 
Erfaringsmressigt er omkring 95% af alle opkald, der transmitteres via 
celleopbyggede mobilkommunikationsnet i Europa, opkald til terminaler, der er 
tilsluttet det faste. net, eller opkald, der kommer fra det faste net. 
Mobilkommunikationsnet reducerer sfiledes ikke trafikken og indtregteme fra det 
faste net -tvrertimod. Denned udger de ikke nogen risiko for den ekonomiske 
levedygtighed blandt de teleselskaber, der driver de faste net, og de vii heller ikke 
hindre disse operatorer i at udfore de bestemte opgaver, de h3.r :filet tildelt34. 
23 Som hovedprincip bor lovgivningen reduceres til et minimum, sa.Iedes at 
markedskrrefteme spiller den afgerende rolle i udfonnningen af fremtidens 
markeder, idet EU'!i konkurrenceregler dog overholdes. Lovgivningen bor kun 
omfatte omdder af almen interesse. 
Licensbetingelserne for mobilkommunikationsystemer ber begramses til de 
vresentlige krav og betingelser, baseret pa krav om varetagelse af offentlige 
servicefunktioner i form af regulering af forretningsvilk.3.rene, som fastlagt i 
Kommissionens direktiv 90/388/E0F og Radets direktiv 90/387/E0F samt i 
Kommissionens direktiv 88/301/E0F og Radets direktiv 9l/263/E0F35, og 
udvidelsen af foranstaltningeme til at omfatte satellitsektoren36. 
De vresentlige krav bor isrer omfatte krav om effektiv anvendelse af radiofrekvens­
spektret og om elektromagnetisk kompatibilitet samt nettenes driftssikkerhed, 
sikring af nettets integritet og i begrundede tilfrelde interoperabilitet mellem 
tjenester, samt endelig datasikkerhed, og brugeres og ansattes sikkerhed. 
En detaljcrct vurdcring affel8cme afsAdannc rcttigheder findcs i bilag D, afsnit 2. 
Sc bilag D, afsnit 2. 
Konunissionens dircktiv af 28. juni 1990 om libcraliscring af marke.det for tclctjcncstcr (90/388/E0F, EFT L 192 af 24. 7.1990, s. l 0). 
RJdets dircktiv af 28. juni 1990 om oprettclse af dct indrc marked for tclctjcncsta vcd gcnncmforclse af tilrldighcdsstillclse af lbne net -ONP (Open 
Nctwod.: Provision) (90/387/E0F, EFT L 192 af24.7.1990, s. 1). 
Konunissioncn dirck:tiv af 16. maj 1988 om konkum:ncc pl tclctcrm.inalmarkcdcmc (88f301/E0F, EFT L 131 af27.5.1988, s. 73). 
RJdets dirck:tiv af 29. april 1991 om indbyrdcs tilna:rmclse af mcdlcmsstatcrncs lovgivning om tclctcrminaludstyr samt gensidig ancrkcndclse af 
udstyrcts ovcrcnsstcmmclse (91/263/E0F, EFT L 128 af23.5.1991, s. I). 
RJdets dircktiv af 29 oktobcr 1993 om supplcring af dircktiv 91/263/E0F for s1 vidt ang3r satcllitjordstationsudstyr (93197/E0F, EFf L 290 af 
24.11.1993, s. I). . 
Forslag til kommissionsdi.rdctiv af I. dcccmbcr 1993 om a:ndring af dircktiv 88/301/E0F og dirc:ktiv 90/388/E0F for s1 virlt angAr 
satcllitkommunikation, cndnu ikkc offcntliggjort. 
16 
37 
38 
39 
40 
41 
42 
43 Betingelser baseret pa krav om varetagelse af offentlige servicefunktioner i form af 
regulering af forretningsvilkarene37 for systemer til brug for offentligheden b0r 
omfatte tjenestens permanens, disponibilitet og kvalitet. Dette kan desuden indebrere 
krav vedrnrende licensindehaverens tekniske kompetence og 0konomiske 
ressourcer38. 
Licensbetingelseme skal baseres pa et objektivt grundlag, vrere gennemskuelige, 
ikke-diskriminerende og skal respektere proportionalitetsprincippet. Nar der 
udstedes licens til at drive et mobilnet til en operat0r, der ogsA driver et fast net, b0r 
licensen omfatte srerlige, foranstaltninger til sikring af en redelig konkurrence39• 
Dette medf0rer ogsA, at licensafgifteme skal baseres pa objektive kendsgerninger, 
sti i forhold til det tilsigtede mfil og vrere rimelige. 
24 Den vigtigste betingelse for sektorens udvikling og en videre udvikling af det in<ire 
marked og et redeligt konkurrencemilj0 er, at fulgende tre afg0rende hindringer i EU 
ryddes af vejen: den manglende fleksibilitet med hensyn til tjenesteudbuddet, bade 
pa tvrers af licenser og inden for og pa tvrers af medlemsstaterne; vilkAr vedrnrende 
gramsefladen mellem mobilnet og de(t) faste net; den manglende fleksibilitet i 
brugen af egen eller tredje parters infrastruktur og i deling af infrastrukturen40. 
Hvis disse hindringer ryddes af vejen, vii det ikke blot gavne mobilmarkedet, det vii 
ogsa betyde, at der via kombinerede tjenestetilbud kan tages et vigtigt skridt 
henimod etableringen af personkommunikationstjenester. 
25 Det er af afg0rende betydning for mobilnetoperat0reme, at de opnir rimelige 
sammenkoblingsaftaler med operat0reme af de faste net41• Betaling til fastnet­
operat0reme for at formidle opkald til den endelige modtager og tilrAdighedsstillelse 
af lejede kredsl0b til etablering af mobilnettet udg0r typisk 30-50% af mobilnet­
operat0remes samlede indtregt. Disse omkostninger pavirker sAledes i lwj grad 
mobilnetdriftens 0konomi. 
De grundlreggende rammer for en sidan sammenkobling fastlregges i regleme for 
tilradighedsstillelsen af abne net (ONP), srerlig direktivforslaget om ONP-vilkh 
inden for taletelefoni42. 
lf0lge ONP-rarnmeme er det de nationa.le tilsynsmyndigheder, der brerer 
hovedansvaret for at sikre, at der er mulighed for sammenkobling. Denned er der 
tilstrrekkelig fleksibilitet til, at der kan tages fuldt hensyn til de forskellige nationa.le 
forhold. 
26 F orbud eller restriktioner i forbindelse med mobilnetoperat0rers brug af egen eller 
tredje parters transmissionsinfrastruktur eller i forbindelse med deling af 
infrastruktur udgar en vresentlig hindring for udviklingen i mobilkommunikations­
sektoren og forekommer at vrere i strid med traktatens konkurrenceregler43. 
Se bilag D, afsoit 3, 
I licc:nsproccdurc her dcr tagcs hcmyn til de potcnticllc tilbudsgivcrcs cvnc ti1 at opfylde kravcnc vcdr0rcndc pcnnancns, disponibilitct {bcrundcr 
hvor hurtigt ~ kan ctablcrcs samt aw:rholdelse af prisloftcr) og kvalitct for den tjcncste. som liccnscn omfatter, V a:gtninscn af disse kritcricr sbl 
bygc pl ct objebivt grundlag. vae gcnncmskucligc ( dvs. offcntlii8iort i dctaljcr i forbindelse med udbud) og rapcktcrc proportionalitctsprincippct. 
Om nedvcndigt her !icemen vae bctinget a( at dcr opreUes ct sa:nkih dattcrselskab ti1 at varctagc driften af mobilncttct. 
Y dcrligcrc ovcrvcjclscr vcdmrcnde disse hindringcr firldcs i bilag B og bilag D, afsnit 3,6 og I 0. 
Se opl bilag D, afsnit 6. 
Fcllcs holdning vcdrercndc ct forslag til ridsdirck:tiv om indforclsc afONP-vilklr indcn for talctclcfoni. l.7.1993, 
En dctaljerct dreftelse af af dctte spergsm1l fi.ndcs i bilag D, afsnit I 0. 
17 
44 De greldende holdninger i medlemsstaterne varierer. Taget i betragtning, at en rrekke 
medlemsstater bar. ophzvet begrrensningerne, uden at det bar haft nogen mrerkbar 
effekt pa fastnetoperawremes indtregter eller deres 0konomiske levedygtighed, 
forekommer det vanskeligt at retfrerdiggore sadanne forbud. 
27 Dette grelder i srerdeleshed for infrastruktur, der benyttes til direkte forbindelser 
med andre mobiloperawrer, bade inden for og pa tvrers af medlemsstateme. 
Situationen forvrerres at: at en rrekke faste net stadig bar problemer med at skaffe 
mobilnetoperat0reme transmissionsfaciliteter ti1 rimelige priser eller med de 
oodvendige tekniske faciliteter (som f.eks. styre-og signalfunktioner til roaming 
mellem mobilnet og pa tvrers afmedlemsstaterne). 
V ed direkte sammenkobling vii disse hindringer kunne overvindes, siledes at der 
hurtigere kan etableres frelleseuropreisk roaming og transeuropreiske net i henhold 
til kommentarer modtaget i whet af konsultationsperioden. 
lnden for disse rammer vii en sidan politik, sont anfurt i Ridsresolution 
93/C213/01, "godtage behovet for at tage hensyn til frellesskabets mil for 
samh0righed i betragtning af de perifere omdders srerlige omsmmdigheder". 
28 Lovgivningen vedr0rende levering af tjenester savel som holdingerne til levering af 
tjenester gennem selvstrendige leverand0rer varierer betydeligt fra medlemsstat til 
medlemsstat. 
Det er af vital betydning for de europreiske mobilnets fremtid og for etableringen af 
et frelleseuropreisk marked for tjenesteydelser, at der sker en diversificering og en 
liberalisering af markedet for tjenesteydelser. 
Principielt skal operat0reme -inden for grrenseme for, hvad der er normal 
forretningspraksis og i overensstemmelse med konkurrencereglerne -imOOekomme 
alle rimelige anmodninger fra tjenesteleverand0rer om adgang ti1 deres tjenester, 
hvadenten de kommer fra en selvstrendig tjenesteleverand0r eller fra en leverand0r, 
der deltager i anden form for mobilnetaktivitet. 
29 Levering af tjenester b0r ikke vrere underlagt · licensordninger i medlemsstateme. I 
stedet kan man eventuelt blot krreve, at tjenesteleverand0reme afgiver en erklrering 
om deres aktiviteter til den nationale tilsynsmyndighed i den medlemsstat ( eller de 
medlemsstater), hvor vedkommende vrelger at ud0ve deres aktiviteter44. 
I 
Der b0r pa et frivilligt grundlag fastlregges en adfrerdskodeks for 
tjenesteleverand0rer:. 
Kodeksen b0r specielt fastlregge foranstaltninger ti1 opfyldelse af vresentlige krav, 
der er i overensstemmelse med Frellesskabets forskriftsrammer pa dette omni.de, 
samt forpligtelser med hensyn til tjenestens permanens, disponibilitet og kvalitet. 
Endvidere b0r der vrere retningslinjer for teknisk, finansiel og forretningsmressig 
praksis, der er i fuld overensstemmelse med traktatens konkurrenceregler. 
Kodeksen b0r ogsa tage fuldt lwjde for behovet for at sikre et lwjt 
forbrugerbeskyttelsesniveau. 
En dctaljcrct dreftclsc af dcttc sperpnll findcs i bilag D, afsnit 3. 
18 
45 
46 
47 30 Der er behov for en definition af grrenseflader45, srerlig: 
• gramseflademe mellem mobilnet- og fastnetinfrastruktur 
• de gramseflader, faciliteter og tjenesteelementer, der stilles til radigbed af 
mobilnetoperaterer for selvstrendige tjenesteleveranderer 
• de gramseflader, der stilles til nidigbed i forbindelse med adgang til de 
intelligente funktioner i de faste. net 
• gramseflader til sammenkobling af private mobilnet med det offentlige faste 
net, bvor det er relevant 
• gramseflader til direkte sammenkobling mellem mobilnet med samme eller 
forskellig teknologi, alt efter behov 
31 Grundprincippeme i R3dets direktiv 90/387/E0F46 grelder for disse gramseflader. 
Det betyder bla., at de sammenkoblingsvilkar for mobilkommunikation, der 
fastlregges i disse gramseflader, skal bygge pa objektive kriterier, vrere 
gennemskuelige, ikke-diskriminerende, omkostningsbaserede og i overensstemmelse 
med proportionalitetsprincippet samt opfylde de vresentlige krav. 
Indgaelse af rimelige sammenkoblingsaftaler, der fulger disse pnnc1pper, her 
hovedsagelig vrere et resultat af forretningsaftaler mellem markedsparteme. 
Pa nuvrerende tidspunkt forekommer det ikke nedvendigt at fastlregge yderligere 
srerlige direktiver pa EU-niveau om disse grrenseflader og denned forbundne 
sammenkoblingsvilkar, nar blot de nationale tilsynsmyndigbeder farer 110je tilsyn 
med sc\danne sammenkoblinger, sa det sikres, at de nrevnte principper overholdes 
fuldt ud, og at der etableres passende procedurer for bilreggelse aftvister. 
32 Standarder vedrerende grrenseflademe her generelt vrere frivillige. 
For at lette sammenkoblingen her tekniske standarder for disse grrenseflader 
fremmes og om 110dvendigt offentliggeres i overensstemmelse med bestemmelseme 
i direktiv 90/387/E0F. 
Kun i tilfrelde, hvor det er absolut 110dvendigt at sikre en grundlreggende 
interoperabilitet og valgfribed for brugeme, og idet proportionalitetsprincippet 
respekteres fuldt ud, her benvisning til standarder geres obligatorisk i 
overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i direktiv 90/387/E0F. 
Dette er i trad med strategien for den generelle tilpasning af ONP-vilkc\rene i 
forbindelse med opfelgningen af telekommunikationsoversigten fra 199247, hvor der 
lregges vregt pa frivilligt engagement og forretningsaftaler mellem de involverede 
parter, mens indgriben fra myndighedeme ses som en sidste udvej. 
Vigtighedc:n af at dcfincre dissc gnenscfladcr for at fjemc hindringcme for udviklingcn af dct indrc marked og fremmc: faellescuropeiskc tjencstcr dreftcs 
:ydcrligcre i bilag B smnt bilag D, afmit 6. 
Rldcts dircktiv af 28. juni 1990 om oprdtclsc af dct indre marked for tclctjcncstcr vcd gcnncmferclsc af tilrAdighcdsstillclsc af lbnc net -ONP (Open 
Network Provision) (90l387/E0F, EFT L 192 af24. 7.1990, s. I). 
Rldcts resolution af 22. juli 1993 om forholdcnc inden for tclekommunikationsscktorcn og bdlovc:t for ydcrligcre udvikling pl 
tclckommunikationsmarkcdct (93/C213/0l, EFT C 213 af6.8.93). . 
19 
48 
49 
50 
51 33 Som ruevnt vii personkommunikationstjenesteme formodentlig i ferste omgang vrere 
baseret pi en kombination af eksisterende digitale mobilteknologier og senere pa en 
kombination af mobilnet og faste net.48 
Som et ferste skridt i denne udvikling fra de eksisterende mobiltjenester frem mod et 
personkommunikationsmilje er det oodvendigt ophreve restriktioneme i forbindelse 
med kombination af flere mobilteknologier eller -tjenester gennem en enkelt 
tjenesteleverandor. Derved vii brugerne fl mulighed for at · benytte forskellige 
mobilkommunikationssystemer og -tjenester via h!ndscet, der kombinerer forskellige 
teknologier, f.eks. DCS-1800, GSM og DECT. 
Dernrest her restriktioneme i forbindelse med en kombination aftjenester, der stilles 
ti1 nidighed via faste net og mobilnet, ophreves. 
34 Tidspunktet for, hvornar der opnas fuld frihed ti1 at kombinere fastnet-og 
mobilnettjenester og ti1 at tilbyde eller videresrelge tjenester via mobilnet og faste 
net uden begramsninger, herunder omkobling af forbindelser mellem faste 
tenninaler, hamger sammen med den tidsplan for en fuldstamdig liberalisering af de 
offentlige taletelefonitjenester, der er fastlagt i RAdets resolution 93/C213/0149, 
nemlig 1. januar 1998, med overgangsperioder ud over denne frist pa op ti1 fem ar 
for Spanien, Irland, Grrekenland og Portugal og, hvis det viser sig berettiget, to ar 
for Luxembourg. 
En s3dan fuldt integreret levering af tjenester vii vrere underlagt de vilkAr, der matte 
&stsmttes for licenser til levering af offentlige taletelefonitjenester via det offentlige 
faste net, og som bl.a. vii omfatte almen forsyningspligt og/eller forpligtelse til at 
deltage i finansieringen heraf. Desuden vii Frellesskabets konkurrenceregler grelde i 
sadanne tilfrelde. 
35 For at gere de eksisterende aktiviteter og licenstildelingsprocedurer pa 
mobilkommunikationsomnidet' mere europreisk orienterede, og for at lette 
etableringen af transeuropreiske net og -tjenester, her princippet om fuld gensidig 
anerkendelse af godkendelser, licenser og tilladelser felges, nirsomhelst det er 
teknisk muligt. 
36 Dette grelder isrer for mobiltenninaludstyr. 
Mobilterminaludstyr b0r kun vrere underlagt typegodkendelse ifelge princippeme i 
direktiv 9 l/263/E0F50 og direktiv 91/97 /E0F ,1 der giver mulighed for at fastsrette 
srerlige vilkir for at sikre elektromagnetisk kompatibilitet. 
I det omfang mobilterminaludstyr ikke kan tilsluttes det offentlige net og derfor ikke 
berores af direktiv ,9 l/263/E0F, og hvor det ikke er omfattet af direktiv 93/97 /E0F, 
bar anvendelsesomnidet for direktiv 9 l/263/E0F udvides til at omfatte sadant 
ucistyrSl. 
En detaljc:rct dmftclse af dcttc finds i bilag D, afsnit 11. 
Rldcts resolution af 22. juli 1993 om forboldcnc indcn for tclckommunikationssektorcn og behovct for ydcrligere udvikling pl 
tclckonununibtionsmarkedct (93/C213/01, EFf C 213 af6.8.93). 
R.ldcts dirddiv af 29. apriJ 1991 om indbyrdcs tilnamclsc af mcdlcmsstatcmcs lovgjvning om tcletcnninaludstyr samt gc:nsidig anc:rkcndelsc af 
udstyrets overcnsstcmmelsc (91/263/E0F, EFf L 128 af23.5.1991, S. 1). 
R.ldcts direkt.iv af 29 oktobcr 1993 om supplering af dircktiv 91/263/E0F for s1 vidt anglr satellitjordstationsudstyr (93197/E0F, EFf L 290 af 
24.11.1993, s. 1). Der opstlr sz:rlige ~ i forbindelsc med tcirninaludstyr, dcr ikke er bercgnet til tilslutning det otfentlige koblede net. Se bilag 
o. afsnit 8 .. 
20 
S2 
S3 
54 
SS 
56 
S1 
S8 I de tilfrelde, hvor bestemmelseme i direktiv 91/263/E0F stadig ikke er blevet 
udvidet ti1 at omfatte specifikke typer af mobiludstyr'2, og hvor der kneves 
specifikke licenser eller klasselicenser i medlemsstateme af hensyn til en effektiv 
udnyttelse og drift af udstyret, ber princippet om fuld gensidig . anerkendelse af 
licenser, der er udstedt i en anden medlemsstat, ~Ide for at sikre, at s8dant udstyr 
kan udveksles frit i EU. 
Indtil der vedtages frelles tekniske forskrifter53 eller andre hannoniserede 
standarder, kan det bidrage til at ni milsztningerne i direktiv 91/263/E0F og 
93/97 /E0F for de ovennmvnte tilfrelde54, hvis man fastlzgger midlertidige 
typegodkendelsesprocedurer . i Den Euro~iske Radiokommunikationskomite 
(ERC). Dette skal ske i overensstemmelse med de rammer, der er opstillet af 
ACTE55. 
3 7 Med hensyn til licenser til mobilkommunikationsnet og -udstyr56 kan princippet om 
gensidig anerkendelse kun· anvendes fuldt ud, hvis der ikke er nogen begnmsning pi 
antallet af licenser. 
Der her kun indfures begramsninger i den gensidige anerkendelse, hvis det kan 
begrundes i ufravigelige hensyn, s3som effektiv udnyttelse af frekvenser og, hvor 
det er relevant, behovet for at sikre overholdelse af kravene om varetagelse af 
offentlige servicefunktioner i form af regulering af forretningsvilkArene57. 
Begramsningeme skal vrere i overensstemmelse med traktatens konkurrenceregler 
og forenelige med forpligtelseme i henhold til traktaten. 
Enhver begnensning i . antallet af licenser her overholde 
proportionalitetsprincipppet, idet den mindst begncnsende lesning vrelges, og der 
lregges srerlig vregt pa, at tjenesteme ydes pa konkurrencevilkAr. 
38 I de tilfrelde, hvor der udstedes licenser efter ~furst-til-melle"-metoden, her 
princippet om gensidig anerkendelse anvendes, sfilamge der er ledige frekvenser. 
Dette grelder srerlig satellit- og landbaserede mobilkommunikationsnet i 
gncnseomdder samt mobilnet, der er godkendt ti1 egen brug eller brug i lukkede 
brugergrupper (private mobilradionet). 
Situationen for satellitbaserede mobiltjenester er omfattet af direktivforslaget om 
gensidig anerkendelse af licenser vedrerende satellittjenesterS8. 
3 9 I tilfrelde, hvor der af ovennrevnte Arsager er fastsat begnmsninger i antallet af 
licenser, og hvor tildelingen af licenser gennemferes pa grundlag af sammenligning 
af bud, er det ikke lrengere muligt at gennemf0re principppet om gensidig 
anerkendelse fuldt ud. 
Bortsct fra satellitbascret mobiludstyr. dcr er omfattet af dircktiv 93197 /EC?JF. 
Conunon Technical Regulations -CTR. 
Spergmlllet 0m typcgodkendelscr bchandlcs ydcrligcrc i bilas D. afsnit 8 
Approvals Conuniuee for Terminal Equipment- Godkendclscsudvalgct for Tenninaludstyr 
En detaljcrct dreftelse af anvendclsen afFellcssbbets principper pl liccnstildeling findcs i bilas D, afsnit 3 og 8. 
Som dcfmcrct i artikel 3, stk. 2. i tjenesteydelsesdirektivet. Se bilas D, afsnit 3. Hvor dcr stadig er lcdise frclcvenser, k:an mcdlemssblteme evmtuelt. n1r 
de bcslutter. om de vil anerkc:nde opcraterliccnser, dcr er godkcndt i mdrc mcdlcmsstater. tage i betragtning i hviJken grad formllene med reguleringen 
af fom:tningwilk.lrme vil blivc opfyldt af plpldende operater. 
Forslas til rldsdircktiv om en politik for gcnsidig anerkendelse af licenser og mdrc nationale tilladelscr vedrercndc satellitnettjenest« oW'eller 
satellitkonununikationstjencster, endnu ikke offentliggjort. 
21 
59 
60 
61 Uanset hvilken metode der benyttes i forbindelse med licenstildeling -"ferst-til­
melle"-metoden, sanunenligning af bud, aukti~ lodtnckning skal 
licensprocedureme vrere ibne, ikke-diskriminerende og gennemskuelige. 
40 Den metode, der vrelges til licenstildeling, her gennemfures s!ledes, at den endelige 
udvrelgelse giver st0rst mulig garanti for, at de vccsentlige krav tilgodeses, og at 
man nir de mAl for kravene om varetagelse af offentlige servicefunktioner i fonn af 
regulering af forretningsvilkarene, der vedr0rer forbrugerhensyn, smrlig med hensyn 
til prisen. 
~kninger er forenelige med traktaten, men forekommer ikke at yde den bedste 
garanti for den fremtidige udvikling af mobilkommunikationsmarkedet. 
~kninger giver ikke mulighed for at vurdere deltagemes evne til at opfylde de 
nrevnte kriterier, specielt kravene om effektiv udnyttelse af frekvenser samt kravene 
om operateremes tekniske kompetence og ekonomiske ressourcer, der skal sikre en 
s3dan effektiv udnyttelse. 
Med hensyn til tildeling af licenser via auktion peger pa den ene side undersegelser, 
der er gennemfurt for Kommissionen, pa betydelige problemer i forbindelse med 
auktion af licenser og frekvensrelaterede ressourcer, bl.a. overdrevne overfursler til 
det offentlige budget eller til andre form!l, der medferer kunstige barrierer for 
adgangen til det p!greldende marked, hejere priser for forbrugeme og langsommere 
udbredelse af tjenesteme i EU59• Pa den anden side bruges auktionsmetoden i dag i 
USA, og en blanding af auktion og sanunenliging af bud er ogsi blevet benyttet pi 
det sidste i visse tilficlde i EU og an<lre lande. Data om de hidtidige erfaringer 
beaned er utilstrrekkelige til. at drage nogen konklusioner. Spergsmfilet om 
auktioner er behandlet i rapporter60 i visse medlemsstater. 
Pa nuvrerende stadium enskes der kommentarer ti1 de forskellige licenstildelings­
metoder. Det lader til, at sammenligning af bud i dag er den metode, som flertallet 
af medlemsstateme betragter som den mest hensigtsmressige i forbindelse med 
tildeling af licenser ti1 offentlig mobilkommmunikation, mens "ferst-til-melle" -
princippet benyttes inden for privat mobilradio, men dog ikke ved licenser og 
tilladelser til P AMR-systemer (Public Access Mobile Radio), der betjener regionale 
eller nationale private mobilradiosystemer pa grundlag af ressourcedeling. 
41 I EU bevilges licenser i dag pa nationalt plan. 
For at hidrage til udviklingen af det indre marked og fremme ficlleseuropcciske 
tjenester og net her der tages en rrekke skridt til at ophreve opsplitningen af 
mohilmarkedet i nationale markeder61. 
42 Roaming-aftaler her stettes. 
Roaming-aftaler pa tvrers af gramseme giver hrugeme mulighed for at benytte 
mohiltjenester og foretage og modtage opkald i andre medlemsstater end den, hvor 
de bar tegnet abonnement hos en tjenesteleverander (eller 
mohilkommunikationsoperator, hvis der er tale om direkte tjenesteydelser, dvs. 
tjenesteydelser, der ikke formidles gennem en selvstrendig leverander). 
Desuden km dee opstl konkum:nccproblc:mcr, hvis tildclingcn af licc:nscr til nye systcmcr pl grundlag af auktion fawriscrcr en levenmder af en 
ebislcrmdc teknologi. isa:r hvis dcnne levr.nnder er dct koncessiooen:de tcleselskab. Auktioocr kan liseledcs give lnledning til 
kookum::ncchamnc grupperinser blandt de mulige tilbudsgivcrc:. 
Se npportcm"Frcquency regulation in the Federal Republic og Germany", fra ct ckspcrtudvalg vedrerende 8JUOdlzsgcndc frekvcnslavgivningssperg 
og civil tclekonummikation for BMPT, juni 1991. 
Eksemplcr hcrpl dreftes i bilag B og D. 
22 
62 
63 
64 Muligheden for roaming er fundamental for en Europa-drekkende brug af offentlige 
mobilsystemer, srerlig GSM og i fremtiden DCS-1800, samt alle satellitbaserede 
mobiltjenester. 
Ud over de nedvendige tekniske krav, f.eks. vedrerende udveksling af opkalds-, 
signal-og styredata mellem de forskelllige net, opkaldene formidles over62, grelder 
det grundlzggende krav, at det kommercielle forhold mellem tjenesteleveranderer og 
mobilkommunikationsoperaterer i en medlemsstat anerkendes fuldt ud af andre 
medlemsstater, og at der ikke fastsrettes restriktioner pA nogen aktiviteter, der felger 
af et sadant forhold. 
Rent faktisk er ydelsen af tjenester i forbindelse med sadanne roaming-aftaler blot et 
eksempel pa udevelse af retten til at yde tjenester i en anden medlemsstat end den, 
hvor tjenesteyderen er hjemmeh0rende63. 
Sadanne aktiviteter ber ikke vrere underlagt nogen lovmasige restriktioner. De her 
heller ikke pfilregges tillregsafgifter eller omfattes af tilsvarende forholdsregler, der 
ikke er knyttet til de faktiske omkostninger ved leveringen af selve roaming­
faciliteten, hvadenten de er resultat af lovmressige eller andre indgreb. 
43 Hvad angar planlregning og forvaltning af den centrale ressource for 
mobilkommunikation · -radiofrekvenseme -er der gjort betydelige fremskridt med 
hensyn til koordinering pa europreisk plan med etableringen af Den Euro~iske 
Radiokommunikationskomite (ERC) og Det Europreiske 
Radiokommunikationskontor (ERO). 
Hoveclrnilsretningen ma nu vrere at etablere et passende forhold mellem ERC/ERO­
rarnmeme og EU, idet subsidiaritetsprincippet respekteres, samtidig med at EU's 
interesser og forpligtelser i henhold til traktaten sikres64• 
44 Inden for den nrermeste fremtid ma en rrekke akutte flaskehalse pa 
frekvensallokeringsomddet fjemes for at fremme udviklingen af mobil-og 
personkommunilqltionsmarkedet i EU. 
Dette krrever dels, at der trreffes beslutninger om frekvensallokeringer, og dels at 
disse beslutninger gennemferes af medlemsstateme inden for en rimelig tidshorisont. 
Det drejer isrer om en fast beslutning om frekvensband til DCS-1800, fast, 
samordnet allokering af frekvensband og tilstrrekkelige frekvensressourcer til 
TETRA (Trans European Trunked Radio) og en beslutning om frekvensband til 
satellitbaserede personkommunikationssystemer (herunder de s3kladte LEO­
systemer -Low Earth Orbit) samt en tidsplan for allokeringen. 
45 Det overordnede maI for udviklingen af sektoren ber vrere en hurtig, fast allokering 
og en tidsplan for allokeringen af de frekvensband, der blev afsat pa Den Verdens­
omsprendende Administrative Radiokonference i Torremolinos (WARC '92) til det 
fremtidige universelle mobiltelesystem (UMTS/FPML TS) i 1885-2025 og 2110-
2200 MHzoo0mnidet. Det er vigtigt, at denne mfilsretning opfyldes, for at der kan 
skabes sikkerhed omkring sektorens fremtidige udvikling i EU. 
En sAdan sikkerhed er af afgerende betydning for at bibeholde Europas muligheder 
inden for det fremtidige UMTS/FPML TS-system, srerlig i betragtning af, at den 
De tckniskc krav omfatter ogsl tilstrackkcligc forholdsrcglcr til silaing affortrolighc:d, databeskyttclsc og mcddclclseshcmmclighed. 
Denne rel er sikret i artikcl 59 i EF-traJctaten. Sc ogsl bilag D. 
Frekvensk.~perpnllcnc dreftcs ydcrligcrc i bilag D, afsnit 4. 
23 
65 
66 greldende amerikanske forskriftspolitik favoriserer de satellitbaserede 
personkommunikationssystemer, hvor USA pa nuvrerende tidspunkt bar et 
teknologisk forspring. 
46 Et andet yderst vigtigt aspekt er nummerallokering og etablering af et europreisk 
nummeromrAde, som er af vital betydning for mobiltjenestemes udvikling. Dette 
aspekt vil fl dramatisk voksende betydning med indf0relsen af 
personkommunikationstjenester. 
De nye koordineringsinstrumenter inden for Det Europreiske Udvalg for 
Retsforskrifter pa Teleomn\det (ECTRA) og det dertil knyttede Europreiske 
Telekommunikationskontor (ETO -under oprettelse), der ogsA skal tage sig af 
nummerkoordineringen, mi hurtigt tages i brug, og der skal etableres faste 
forbindelser ti1 EU. Disse forbindelser b0r f0lge samme principper som pa 
radiofrekvensomnidet6~. 
4 7 Pa kort sigt er der adskillige vigtige sp0rgsm!l pa nummeromnidet, der skal tages 
op, herunder isrer sp0rgsm!lene om samordning af prrefiksnumre til mobilsystemer, 
samordning af numre til oplysningstjenester, samordning af princippeme for 
tildeling af numre eller nummersekvenser til tjenesteleveranderer eller til srerlige 
tjenester. 
Det overordnede m!l mi vrere en hurtig etablering af et europreisk nummeromdde 
som det eneste breredygtige grundlag pa lang sigt for personlige og portable numre 
og Europa-drekkende personkommunikation. 
48 Europa befinder sig, i kraft af sin succes inden for den nuvrerende generation af 
digitale mobilteknologier, i en forende position i kapl0bet mod fremtidens 
universelle mobiltelesystem (UMTS/FPLMTS), som formodentlig kommer til at 
danne globalt grundlag for personkommunikationstjenesteme i fremtiden. Pa dette 
omnide kan der bygges pa det igangvrerende arbejde under EU's forsknings­
prograrnmer inden avanceret telekommunikation66 og under ETSI's srergruppe for 
mobilkommunikation (SMG). 
For at Europa kan bibeholde og drage fordel af denne position skal en rrekke 
betingelser imidlertid opfyldes. 
49 Den vigtigste forudsretning for en markedsstyret indforelse af UMTS i det 
europreiske telekommunikationssystem er, at der ·skabes betingelser, der fremmer en 
tidlig udvikling af personkommunikationstjenesteme. I den forbindelse vii den 
foreslaede ophrevelse af restriktioner pa tjenestepakker med en kombination af 
tjenester, der bygger pa forskellige eksisterende mobilteknologier og/eller leveres via 
~obilnet eller faste net, spille en hovedrolle. 
Uden sadanne tiltag vii den eksisterende og oodvendige fremdrift og erfaring pa 
markedet ikke blive tilfredsstillende udnyttet. Man vii heller ikke opna det 
nodvendige markedsgrundlag i Europa tidligt nok til at sikre en gnidningsl0s 
overgang for disse tjenester til et frelles teknologigrundlag, sAsom UMTS, som den 
mest 0konomiske endelige l0sning. 
Sc "F.n ny ~ vcd lcoordincringen af radiofrckvcnscr i Fellcsslcahct", mcddclclsc fra Kommissioncn om ct forslag til rldsafgerclsc om 
mcdlcmsstatemcs gcnncmfen:lsc aff<nmtaltningcr vcdrercnde radiofrckvcnscr, KOM (93) 382, af 10.9.1993. 
Sc RAdcts bcslutning af7. juni 1991 om ct saprogram for forskning og tclcnologisk udvikling indcn for llVllOOCn:t lcommunikationstclcnologi (1990-94) 
(91/351JE0F, EFf L 192af16.7.1991, s. 8)-om RACE-progiammct. 
24 
67 50 EU mA bidrage til, at der indtages faste, koordinerede europreiske standpunkter i de 
internationale fora, hvor de freriltidige beslutninger om standarder, frekvenser og 
nummerering trreffes. 
Dette grelder isrer i forholdet til Den Internationale Telekommunikationsunion. 
Der her ydes vresentlig st0tte til ETSI's srergruppe for mobilkommunikation 
(SMG), der arbejder med standarder pa mobilomnidet og forbereder en europreisk 
holdning over for ITU. 
51 For at opna den bedst mulige position mA den teknologiske udvilding i EU vrere 
fleksibel med hensyn til de fremtidige teknologimuligheder. 
52 Samtidig med at arbejdet her bygge pa styrken i de eksisterende europreiske 
mobilteknologier, srerlig DCS-1800, GSM og DECT, her man bibeholde 
flekSibiliteten pa visse felter, mens man afventer resultateme af den 
sammenlignende forskning under RACE-prograrnmet. Dette grelder bl.a. for de 
fremtidige kodningsteknikker til radiotransmission (f.eks. fordelene ved tidsdelt 
multipleksering (Time Division Multiplex Access -TDMA) over for fordelene ved 
kodedelt multipleksering (Code Division Multiplex Access -CDMA)). 
Uanset hvilke srerlige teknikker og trrek der vrelges i sidste instans, her man 
omhyggeligt sikre en glat overgang fra de nuvrerende teknologier til UMTS­
teknologieme. 
EU b0r fortsat give udviklingen af UMTS h.0j prioritet 
forskningsprogrammer. sine 
53 Det bar allerede bidraget betydeligt til udviklingen af Europa-drekkende net, at der 
er indgaet aftalememoranda mellem operaterer og/eller fabrikanter inden for 
ooglefelter pa mobilsystemomnidet (f.eks. er der indgaet aftalememoranda om 
indferelsen af GSM og -i tilknytning til ERMES -om telepunkttjenester samt om 
TFTS). 
I en rrekke tilfrelde er disse aftalememoranda blevet udvidet til omfatte bade EFf A­
lande og lande i Central-og 0steuropa samt i visse tilfrelde lande uden for Europa. 
Dette samarbejde om indf0relsen af mobilsystemer her fremmes yderligere, srerlig i 
forbindelse med den fremtidige udvikling afUMTS67. 
54 For at udnytte det europreiske potentiale pa UMTS-omn\det bedst muligt her man 
overveje lige fra starten at udstede licenser til disse tredjegenerationssystemer efter 
en koordineret ordning og/eller pa EU-plan. Behovet for at sikre en g1at overgang 
fra de eksisterende personkommunikationsteknologier til UMTS-teknologieme her 
tilgodeses. Der ma ogsa tages hen5yn til srerlige forhold i medlemsstateme og de 
nuvrerende licensindehaveres interesser. 
55 Traktatens bestemmelser om transeuropreiske net giver nu mulighed. for at tage det 
nreste skridt i samarbejdet om · etablering og udvilding af sadanne net. 
Kommissionen bar foreslaet retningslinjer og udpeget projekter af almen interesse 
pa andre telekommunikationsomnider. 
Pa mobil-og personkommunikationsomnidet b0r hovedvregten lregges pa etabkring 
af transeuropreiske net, der bygger pa satellitbaseret personkommunikation, 
Indferelscn af nyc typer af tjcncster, fcks. trafikinfonnation og -vcjledning. pl de fzlleseuropa::iskc mobilnct (fcks. GSM og UMfS) ber ~ 
prioritcrcs hejt. 
25 
68 herunder de sfil<aldte LEO-satellitsystemer. Der bor isrer tages hensyn til behovet 
for at forbinde yderregionerne i EU med de centrale regioner. Samarbejdet bor 
udvides til tredjelaiide for at fremme projekter af frelles interesse pa dette omrade. 
56 For at fremme udvildingen af de transeuropreiske net bor man ogsA overveje at 
udstede licenser til fremtidige mobilkommunikationssystemer, der bar direkte 
indvirkning pa nettenes udvikling, efter en koordineret ordning mellem 
medlemsstateme og/eller pa EU-plan. I den forbindelse mi der tages passende 
hensyn til medlemsstatemes og de nuvrerende licensindehaveres interesser. 
Satellitbaseret personkommunikation er et godt eksempel i den sammenhreng. 
57 Det er absolut n0dvendigt, at man pa EU-plan fasthcgger ficlles standpunkter over 
for tredjelande vedrorende mobil-og personkommunikation, og at man sikrer 
adgang til markedet i disse lande, for at der kan drages st0rst muligt udbytte for den 
europreiske mobilindustri, de europreiske mobiloperatorer og Europa som helhed. 
Et vigtigt skridt ti1 at sikre adgangen ti1 tredjelandes markeder er ophrevelsen af 
ikke-toldmressige hindringer. Et andet vigtigt middel er aftaler om gensidig 
anerkendelse af procedurer for overensstemmelsesvurdering. 
Det er ogsa oodvendigt, at den indtages frelles holdninger vedrorende sporgsmAI, der 
har direkte betydning for handelen pa dette omrade, f.eks. sporgsmAI om intellektuel 
ejendomsret, restriktioner i udforslen af kryptograferingsteknikker og andre 
"folsomme" teknologier. 
58 Sfilrenge der ikke symmetri mefiem EU's adgang til tredjelandes markeder og disse 
landes adgang til EU-markedet68 bor muligheden for at trreffe foranstaltninger over 
for tredjelande ikke begrrenses. Dog skal EU's forpligtelser i henhold ti1 
multilaterale (f.eks. i GA TI-sammenhreng) eller bilaterale aftaler overholdes. 
I de tilfrelde, hvor der i dag er asymmetrisk markedsadgang, mi EU aktivt 
viderefore de lobende forhandlinger om grundlreggende telekommunikation inden 
for rammeme af den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser 
(GATS) med henblik pa at abne tredjelandenes markeder for EU-adgang. 
lnden for de begrrensninger, som sadanne internationale forpligtelser og 
fiellesskabsretten sretter, ma det overvejes, om de eksisterende uligheder kan 
afhjrelpes gennem fiellesskabslovgivning, f.eks. vedrorende ikke-EU-deltagelse i 
mobil-licenser. 
59 Udviklingen af mobilkommunikationsmarkedet til et storstilet 
personkommunikationsmarked krrever faste standpunkter inden for omrader af 
almen interesse i sektoren for at beskytte disse interesser, sikre offentlighedens 
accept af de nye systemer og tjenester samt skabe et stabilt miljo for den fremtidige 
udvikling. 
De vigtigste emner i denne sammenhreng er sikkerhed, beskyttelse af meddelses­
hemmeligheden og miljoet. 
Se dreftclscn i bilag C og bilag D, afsnit 12. 
26 
69 
70 60 Sp0rgsmfilet om informationssystemers sikkerhed er blevet behandlet i en bredere 
sammenhreng i forbindelse med EU's handlingsplan for dette omnide, der er fastlagt 
i henhold til Radets beslutning 92/242/E0f69. 
I forbindelse med de ufravigelige hensyn, der er opstillet i direktivforslaget om 
indferelse af ONP-vilkir inden for taletelefoni, omfatter netdriftssikkerhed specielt 
evnen til at fastholde et rimeligt tjenesteniveau i bestemte oodsituationer. 
Hvad angir mobil-og personkommunikation rejser der sig ogsl vigtige spergsm!l 
om bl.a. kryptografering, identitetskontrol, forholdsregler mod svig, beskyttelse af 
netstyringsfunktioner, databaser samt tjenesteleveranderer. 
SpergsmAI om sikring af fortroligheden og fastlmggelse af sikre procedurer for 
behandling af abonnent- og opkaldsdata behandles som led i tiltagene ti1 beskyttelse 
af kommunikationshemmeligheden og personoplysninger. 
61 Et andet spergsmil vedrerer sundhed og sikkerhed i forbindelse med den 
sundhedsrisiko, der kan vrere forbundet med elektromagnetisk eksponering og 
elektromagnetisk interferens 70. 
Der ma ivrerksrettes en omfattende handlingsplan, der tager sigte pa hurtigt at 
fastlregge de oodvendige sikkerhedsstandarder og tilvejebringe vejledning pa dette 
omdde. 
I srerdeleshed her der hurtigt fastlregges europreiske normer vedrerende strilingens 
termiske virkninger i overens~lse med det mandat, der er aftalt med 
CEN/CENELEC pa dette omnide. Desuden her der opstilles et arbejdsprogram for 
wrdering af aktiviteter og forskning inden for de sikaldte ikke-termiske virkninger 
samt udarbejdes europreiske standarder pa dette felt. Endvidere mi band1ingsplanen 
omfatte overvigning af mulige problemer med elektromagnetisk kompatibilitet med 
andet elektrisk udstyr sisom h0reapparater, pacemakere, automatiske 
bremsesystemer til biler (ABS) og kabelsystemer. 
Da det er vanskeligt at fremskaffe afgerende resultater vedr0rende de mulige ikke­
termiske virkninger pa kort si~ b0r lavstdlingse8enskaber prioriteres hejt -srerlig 
for hindbirne apparater -i den fremtidige udarbejdelse af standarder smnt i 
systemudvikling og -installation. Dermed vii den samlede elektromagnetiske stniling 
blive reduceret. 
Pa sundheds- og sikkerhedsomnidet er der behov for at samordne tiltag i henhold til 
artikel l 00 A og tiltag i henhold til artikel 118 A for at sikre den fri udveksling af 
varer, samtidig med at man opretholder medlemsstatemes ret til at begramse brugen 
af disse varer af hensyn til arbejdstagemes sikkerhed. 
62 Hvad angar sp0rgsmfilet om milj0beskyttelse, vii der vrere et stigende behov for 
fielles udnyttelse af lokaliteter og infrastruktur for at reducere indvirkningen pa 
miljoot. 
Det b0r vrere tilladt at dele lokaliteter og infrastrukturer. Hvis vregtige 
milj0politiske eller byplanlregningsmressige hensyn krawer det, ber det vrere muligt 
at palregge mobilnetoperat0rer at indgi aftaler om en s3dan deling, idet 
proportionalitetsprincippet dog overholdes. 
RJdets lfprclse af 31. marts 1992 om infonnat.ionssystemers sillcrhed (92/242/E0F, EFI' L 123 af 8.S.1992, s. 19). Sc den nyligl udarbcjdcdc grenbog 
om infonnationssystc: sikkcrhcd. 
Sc bilag B, afsnit 8. 
27 
63 En vigtig forudsretning for at opoa offentligbedens tillid til fremtidens mobil-og 
personkommunikation er, at meddelelseshemmeligbeden og personoplysninger 
beskyttes tilfredsstillende. 
Eftersom fremtidens personkommunikationstjenester kommer til at kombinere 
tjenester via mobilnet og tjenester via faste net, ma spergsmfilet gribes an pa et 
overordnet plan. 
Det generelle databeskyttelsesdirektivforslag samt direktivforslaget om beskyttelse 
afkommunikationshemmeligbeden i forbindelse med digitale faste net og mobilnet71 
vii Iese mange af de mulige problemer pa dette oom\de. 
Sp0rgsmfilet om beskyttelse af personoplysninger og meddelelseshemmeligheden 
b0r endvidere spille en vigtig rolle i udarbejdelsen af fremtidige standarder inden for 
sektoren, idet der b0r lqges srerlig vregt pa at fulge en sanunenhamgende strategi 
for udviklingen af personkommunikation 72. 
IV DEBATOPLEG 
71 
72 
73 Den forudgaende analyse, de fremlagte overvejelser og forpligtelserne i henhold til traktaten giver 
anledning en rrekke forslag til foranstaltninger, der forekommer oodvendige for at sikre en optimal 
udvikling i mobil-og personkommunikationssektoren. Disse forslag fremlregges nedenfor som 
oplccg til debat. 
IV.1 Nedvendige, overordnede rendringe~ 
EU's mobilkommunikationssektor er godt rustet til den fremtidige udvikling. Europa 
indtager en f0rerstilling pa verdensplan pa dette teknofogiomn\de og bar haft held til at 
tiltrrekke betydelige offentlige og private investeringer i mobilkommunikation. Men 
sektoren befinder sig nu pa et kritisk stadium, ved overgangen fra analoge til digitale 
teknologier og fra at drekke et nicheomn\de til at drekke et massernarked. For at udnytte 
potentialet fuldt ud og give Europas borgere, industri, investorer og 0konomien som helhed 
mulighed for at ooste det fulde udbytte, ma mobilmarkedet kunne udvikle sig frit, og de 
eksisterende hindringer ma ryddes af vejen. Der ma sikres 73 fuld frihed til at bruge og yde 
tjenester, og de stordriftsfordele, som Europas konkurrenter nyder, ma ogsa tilvejebringes i 
Europa. Endvidere ma der skabes en langsigtet vision for den fremtidige udvikling. Pa 
grundlag af den gennemfurte analyse og de fremlagte overvejelser mener Kommissionen, at 
der er behov for fem overordnede rendringer for at fjeme hindringerne for en videre 
udvikling: 
1. Af skaff else af eksklusive og srerlige rettigheder i sektoren, idet der dog om 
oodvendigt fatslregges rimelige licensvilkar 
2. Ophrevelse af alle restriktioner pa mobiltjenesteydelser, bade for selvstrendige 
tjenesteleverand0rer og med hensyn til mobilnetoperat0rers direkte tjenesteydelser. 
Der b0r f.eks. vcere frihed til at tilbyde en kombination af tjenester, der ydes under 
forskellige licenser, samt mulighed for at yde tjenester i forskellige 
£ndret fonlag til r&dsdircktiv om bcskyuclsc af pcrsoner med hensyn til bmandling af pcrsonlige data og fii bevcgclig for disse data, COM(92)422, 
15.12.1992 ("dc:t gcnttelle databeskyttclscsdirektiv") og dc:t frcmtidige zndrede forsiag til ridsdirektiv om bcskyuclsc af penonoplysninger og 
komrnuniblionsherwnelighcden i forbindclsc med offentligc digitale telc:net, henmdc:c dc:t ~jcnesteintc:grcrode digitalnet (ISON) og offentlige digitale 
mobilnet, cndnu ikke offentliggjort. Di.sse sperpnll dmftes yderligc-re i bilag D, afsnit 5. 
Der her f.eks. udarbejdes lesninger, der passer tilde nyc tjenesters ornfang og k.araktc:r, sa::rlig hvad anglr tekni.sk idcntitet.skontrol i forhold til k:rav om 
anonymitet. 
I Bilag B fmdcs en oversigt over den nuva::rcndc situation vedrnrende regulering. Se isa:r afsnit B 1.1. 
28 
74 medlemsstater.Samt op havelse af eksistesende restriktioner, hvorved adgang in 
desse semester lettes. 
3. Fuld frihed for mobilnetoperatsrer til at drive og udvikle deres net med henblik 
pa at udove de aktiviteter, der er omfattet af deres licens eller tilladelse. 
Operat0reme bar have ret til bade at benytte egen infrastruktur til udovelsen af 
disse aktiviteter, at benytte tredjeparters infrastruktur og . at deles om brugen af 
infrastrukturer. 
4. Uindskrrenket mulighed for at kombinere tjenesteydelser via faste net og 
mobilnet inden for de overordnede tidsrammer i R3dets resolution 93/C2 l 3/0 I af 
22. juli 1993 for en fuld liberalisering af offentlige taletelefonitjenester pi det faste 
net. 
Dette indebrerer, at mobiloperatarer og selvstamdige tjenesteleveranderer fir ret til 
at byde pa licenser til gensalg af transmissionskapacitet pa det faste net, og at alle 
eksisterende restriktioner i forbindelse med fastnetoperatarers virksombed pa 
mobilmarkedet ophreves. Dog skal traktatens konkurrenceregler overholdes fuldt ud, 
srerlig Radets forordning 89/4064/E0F om kontrol med 
virksomhedssammenslutninger74 og konkurrencereglemes besternmelser om 
misbrug af en dominerende stilling. 
5. Fremme af frelleseuropreisk netdrift og tjenesteydelser 
Dette indebrerer bl.a. udvidet bi:ug af gensidig anerkendelse af typegodkendelser for 
mobilterminaludstyr samt koordinerering af licenstildelingsprocedU:rer, hvor det er 
hensigtsmressigt for at fremme udviklingen af transeuropreiske net. 
Disse fem rendringer vii tilsammen kunne srette virkelig--Skub i udviklingen af EU's mobil­
kommunikationsmarked og fremskynde udviklingen mod regte personkommunikation 
baseret pa en kombination af kabelbaserede og tradlase tjenester. Hvordan balancen 
mellem disse to typer tjenester skal vrere vii blive afgjort af markedet selv. Med denne 
fremgangsmAde vii EU vrere forberedt pa en glat, markedsstyret overgang til de fremtidige 
universelle mobiltelesystemer (UMTS). Disse systemer vii komme til at danne det endelige 
grundlag for bade smAlbands- og bredsbandbaseret personkommunikation og dermed for 
hele EU's telesektor, og de vii tilbyde en kombination af mobilitet med tale-, data-og 
multimedieapplikationer. 
IV.2 Forslag til standpunkter 
Udarbejdelsen af detaljerede standpunkter pa grundlag af disse fem overordnede forslag 
indebrerer en udvidelse af principperne i EU's eksisterende telekommunikationspolitik til at 
omfatte mobilsektoren, idet der srerlig tages udgangspunkt i princippeme om 
gennemskuelighed, ikke-diskrimination og proportionalitet. 
Der ma tages fat pa tre hovedomnider: 
=:::> Lovgivningen pa nationalt plan vedrnrende mobilsystemer, der yder tjenester over 
for offentligheden. 
=:::> Drift af systemer til egen brug eller til brug i lukkede brugergrupper (sAkaldt privat 
mobilradio). 
IUdcts forordning 4064/89/E0F af 21. dc<:cmbcr 1989 om kootrol med virbomhcdssammclutninger, EFf L 395 af 30.12.1989, s.1. 
29 
=> De oodvendige forudsretninger pa EU-plan. . 
I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet ma lovgivningen begramses til de 
mobilsystemer, der yder tjenester til offentligheden. Private mobilradiosystemer b0r siledes 
ikke pilregges andre restriktioner end dem, der i forvejen 8'Clder for private systemer eller 
lukkede brugergrupper, der udnytter det faste net. Dog mi der vrere mulighed for at trzffe 
sektorspecifikke forholdsregler, f.eks. for at undgi skadelig interferens og for at sikre en 
effektiv udnyttelse af de frekvenser, der er til ddighed. 
De detaljerede standpunkter, der fremsrettes nedenfor, er begramset til omrider, hvor der er 
behov for en ficlles holdning pa EU-plan. Standpunkterne omfatter: 
=> Licensvilk3r for mobiloperat0rer. 
=> Tjenesteydelsesvilk3r, sammenkoblings-, infrastruktur-, 
nununersp0rgsmil. 
=> lgangscettelse af udviklingen henimod personkommunikation. frekvens- og 
Som wevnt tidligere (se afsnit 21) er disse detaljerede standpunkter forenelige med 
subsidiaritetsprincippet, idet de vedr0rer foranstaltninger der er nedvendige pi EU-og 
nationalt plan for at sikre det indre markeds fremtidige udvikling, tilvejebringelsen af 
ficlleseuropreiske tjenester og overholdelse af konkurrenceregleme. Standpunkteme felger i 
figur I. 
I punkt IV.3 fremlregges de foranstaltninger, der er n0dvendige pA kort sigt pa EU-plan, for 
at de foresliede mil hurtigt kan virkeliggores. 
Punlct IV.4 vedr0rer de mere langsigtede handlingslinjer, der er n0dvendige for at skabe et 
milj0, hvor der kan drages st0rst muligt udbytte af forslagene. 
30 
I Licensvilk.Ar for mobilnetoperaterer 
1. Mskaffelse af eksklusive og srerlige rettigheder i sektoren i forbindelse med drift af 
mobilkommunikationssystemer. 
Der er tale om en eksklusiv rettighed, nAr en medlemsstat tildeler en enkelt offentlig eller privat 
virksomhed eneret til at levere tjenester inden for et givet omrade. Der er tale om srerlige 
rettigheder, nir en medlemsstat -ud fra andre kriterier end objektive, gennemskuelige, ikke­
diskriminerende kriterier, der stir i forholci til det tilsigtede mat -inden for et givet omdde 
udpeger bestemte konkurrerende foretagender eller begrrenser antallet i henhold til s3danne 
kriterier eller tildeler et eller flere af disse foretagender en varig, srerlig fortrinsstilling, ud over de 
tilfcclde, der er nrevnt i artikel 92 i traktaten. ~ 
2. Licensvilk!rene for mobilkommunikationssystemer skal bygge pa et objektibvt grundlag, vrere 
gennemskuelige, ikke-diskriminerende og folge proportionalitetsprincippet. 
3. 
15 
76 
77 
78 
19 Disse principper b0r ogsa grelde for afgifter i forbindelse med licenser (herunder afgifter for brug 
af radiofrekvenser). 
Licensvilk!rene ma kun indeholde betingelser, der er begrundet i vresentlige krav og -for 
systemer til offentlig brug -krav om varetagelse af offentlige servicefunktioner i form af 
regulering af forretningsvilk!rene. 
Kun de vresentlige krav, der er nrevnt i Kommissionens direktiv 90/388/E0F7S og Radets direktiv 
90/387/E0F76 samt Kommissionens direktiv 88/301/E0F77 og Ridets direktiv 91/263/E0f7879 
b0r tages i betragtning. 
Komm.iuioncns dircktiv af 28. juni 1990 om liberaliscring af markcdct for teletjcnester (90/388/E0F, EFf L 192 af 24. 7.1990, s. 10). 
Rldets dircktiv af 28. juni 1990 om oprettelsc af dct indrc marked for telctjcncster vcd gcnncrnferclsc af tilrldighedsstillclsc af lbnc net -ONP (Open 
Network Provision), 90/387/E0F, EFf L 192 af24.7.1990, s. 1). 
Konunissioncns dircktiv af 16. maj 1988 om konkurrcncc pl teletcrminalmarkcdcmc (88/301 /E0F. EFf L 131 af 27. 5.1988, 1. 73 ). 
Rldets dircktiv af 29. april 1991 om indbyrdes tilna:nnci.sc af mcdlcmsstatcmcs lavgjvning om telctc:nninaludstyr samt gensidig anerkendclsc af 
udstyrcts ovcrensStcmmclsc (91/263/E0F, EFf L 128 af23.5.1991, s. 1),,, , 
Hcrundc:r udvidclscn af dissc dircktivcr tit at omfattc satellitsclctorcn, dc:r er af dirckte rclevans for satellithascrcdc mobilsystcmcr. Sc iszr RJdcts 
dircktiv af29 oktobcr 1993 om supplcring af dircktiv 91/26j/E0F for sl vidt angAr satellitjordstationsudstyr {93/97/E0F, EFf L 290 af24.11.1993, s. I). 
31 
Disse krav omfatter effektiv udnyttelse af radiofrekvensspektret, elektromagnetisk kompatibilitet, 
netdriftssikkerhed, sikring af netintegritet, interoperabilitet mellem tjenester i begrunde.de 
tilfielde, databeskyttelse i begrundede tilfrelde; brugeres og arbejdstageres sikkerbed. 
4. Vilkh, der er baseret pa krav om varetagelse af offentlige servicefunktioner i form af regulering 
af forretningsvilkarene, bar kun omfatte de betingelser, der er nawnt i Kommissionens direktiv 
90/388/E0F for systemer til brug for offentligheden. 
Disse betingelser vedrarer tjenestens pennanens, disponibilitet og kvalitet, som igen kan 
indebrere betingelser vedrarende licensindehaverens tekniske kompetence og ekonomiske 
ressourcer. 
5 Systemer, der ikke er beregnet til brug for offentligheden (~rlig de s3kaldte private 
mobilradiosystemer, der benyttes af lukkede brugergrupper) her ikke vccre underlagt andre 
betingelser end dem, der bygger pa vccsentlige krav, herunder isccr krav om effektiv udnyttelse af 
frekvensspektret og elektromagnetisk kompatibilitet. 
6. For at fremme udviklingen af nye systemer og tjenester og isccr for at sikre en effektiv udnyttelse 
af frekvensspektret bar ·licensemes .. varigbed vrere baseret pa den periode, der krawes for at 
tilbagebetale investeringerne pa rimelige vilkar. 
7. Licensvilkarene ma ikke begrrense ejensdomsrettighedeme for statsborgere i medlemsstateme 
eller i Det Europreiske 0konomiske Samarbejdsoouide (E0S). eller virksomheder, der 
kontrolleres af statsborgere i medlemsstateme eller E0S. 
Licensvilkirene kan omfatte restriktioner, ~er bar til formAl at sikre EU sanune adgang til 
markedeme i tredjelande som disse lande bar til EU-markedet, dog siledes at Frellesskabets 
forpligtelser ifalge multilaterale og bilaterale aftaler overholdes. 
8 Licenstildelingsprocedureme skal vrere abne, ikke-diskriminerende og gennemskuelige. 
9 Begrrensninger i antallet af licenser, som medlemsstateme matte indfare, skal vccre begrundet i 
vresentlige krav, sasom effektiv udnyttelse af frekvenser, og/eller regulering af forretningsvilkir, 
og vrere i overensstemmelse med traktatens konkurrenceregler. 
Eventuelle begrrensninger skal folge proportionalitetsprincippet, idet den mindst muligt 
begrrensende lasning vrelges, og der lregges srerlig vregt pa, at tjenesteme ydes pa 
konkurrencevilkar. 
10 · Uanset hvilken metode der bruges ved licenstildeling -"forst-til-molle"-metoden, sanunenligning 
af bud, auktion eller locltrrekning -bar metoden vrelges og gennemfares siledes, at den endelige 
udvrelgelse giver st0rst mulig garanti for, at de vresentlige krav tilgodeses fuldt ud, og at kravene 
om varetagelse af offentlige servicefunktioner i form af regulering af forretningsvilkarene 
overholdes. Der b0r isrer lregges vregt pa at opna starst mulige fordele for forbrugeme (srerlig 
med hensyn til priser og drekning). 
11 Hvis auktionsmetoden benyttes, b0r det ikke fore til overdrevne overfarsler til det offentlige 
budget eller til andre formfil, der kan modvirke lave takster for forbrugeme. 
Lodtrrekninger forekommer ikke at garantere, at de kriterier, der er nrevnt i punkt 10, opfyldes, 
herunder srerlig kriterieme om effektiv udnyttelse af frekvensspektret, teknisk kompetence og 
0konomiske ressourcer. 
32 
I. 
12 Princippet om fuld, gensidig anerkendelse af licenser her finde anvendelse, rui.rsomhelst det er 
relevant og srerlig i de til~lde, hvor licenser udstedes efter "forst-til-1110lle"-metoden (sfilrenge 
der er ledige frekvenser). 
Princippet her grelde bl.a. for mobiltjenester, der er baseret pi satellitkonununikation, sfiledes 
som det fremgAr af direktivforslaget om en politik for gensidig anerkendelse af licenser og andre 
nationale tilladelser vedrerende satellitnettjenester og/eller satellitkommunikationstjenester80. · 
Det her desuden grelde for systemer, der er godkendt i medlemsstaternes gramseoom\der, hvor 
systemerne vil kunne tilbyde tjenester pa tvrers af gramserne, f.eks. private mobilradiosystemer, 
der benyttes af taxaselskaber eller fragtfirmaer. 
13 Hvis der er fastsat begrrensninger i antallet af licenser ud fra de hensyn, der er nrevnt i punkt 9, 
og licenstildeling pa grundlag af sammenligning af bud eller auktion medforer, at princippet om 
gensidig anerkendelse ikke lrengere kan anvendes fuldt ud, skal de nationale licensprocedurer 
sikre, at statsborgere eller selskaber, der kontrolleres af statsborgere i medlemsstaterne eller i 
E0S bar mulighed for at ans0ge om licens pa ikke-diskrirninerende vilkar. 
Der mA ikke indferes begrrensninger med hensyn til licensansegninger, medmindre det er 
begrundet i konkurrenceregleme, srerlig artikel 86. 
14 Mobilterminaludstyr her kun vrere underlagt tyepgodkendelse i henhold til princippeme i direktiv 
9 l/263/E0F og direktiv 93/97 /E0F, der giver mulighed for at fastsrette srerlige bestemmelser for 
at sikre elektromagnetisk kompatibilitet. 
I de ~lde, hvor bestemmelseme i direktiv 9 l/263/E0F og direktiv 93/97 /E0F endnu ikke er 
blevet udvidet til at omfatte specifikke typer af mobiludstyr, og hvor der krreves specifikke 
licenser eller klasselicenser i medlemsstateme af hensyn til udstyrets driftssikkerhed, her 
princippet om fuld gensidig anerkendelse af licenser finde anvendelse for at sikre, at s3dant 
udstyr kan udveksles frit i EU. 
15 Licensvilkirene for mobilnetoperaterer skal sikre, at konkurrenceregleme overholdes, og at 
forholdet mellem fastnet-og mobilnetoperaterer med eje~llesskab, er gennemskueligt og ikke­
diskrirninerende. 
I 
2 
3 
80 II Tjenesteydelser 
Der her garanteres erhvervsfrihed, sfiledes at tjenester kan stilles til ddighed bade af 
selvstrendige tjenesteleveranderer og direkte af mobilnetoperatereme. Aile eksisterende 
licensrestriktioner i denne henseende her op breves. 
Erhvervsfriheden her endvidere indebrere, at tjenesteleverandereme, hvadenten de er 
selvstrendige, er integreret i eller deltager i drifteo af et mobilnet, bar mulighed for at tilbyde en 
kombination af tjenester, der ydes under forskellige mobillicenser, sarnt mulighed for at levere 
tjenester i forskellige medlemsstater. Den eneste begrrensning her vrere traktatens 
konkurrenceregler. 
Tjenesteleveranderer her ikke vrere underlagt licensprocedurer, men her blot vrere forpligtet til at 
afgive en erklrering om deres aktiviteter til den nationale tilsynsmyndighed i den/de 
medlemsstat(er), hvor de udever deres virksomhed. 
Endnu ikkc offentliggjort. 
33 
4 Der b0r fastlregges en adfierdskodeks for tjenesteleveranderer, baseret pa frivillig deltagelse. 
Kodeksen b0r omfatte forholdsregler til opfyldelse af vccsentlige krav og forpligtelser med 
hensyn til tjenestens pennanens, disponibilitet og kvalitet. Den b0r ogsA indeholde retningslinjer 
vedr0rende teknisk, finansiel og forretningsmressig pr3ksis, der er i overensstemmelse med 
konkurrenceregleme. 
5 Mobilnetoperatorer b0r -i overensstemmelse med deres forpligtelse til at etablere ibne, 
gennemskuelige og ikke-diskriminerende vilkAr for tilslutning til nettet (se punkt m.2) -vzre 
forpligtet til at imOOekomme enhver rimelig anmodning fra tjenesteleveranderer om adgang til 
deres tjenester, inden for gramseme for, hvad der er normal forretningspraksis og i 
overensstemmelse med konkurrenceregleme (herunder anmodninger fra tjenesteleveranderer, der 
deltager i andre mobilnetaktiviteter). 
Det b0r vzre muligt at indbringe afslag i den henseende for den nationale tilsynsmyndigbOO. 
6 For at sikre ibne, gennemskuelige og ikke-diskriminerende vilkAr for selvstamdige 
tjenesteleveranderer b0r mobilnetoperatoreme vzre forpligtet ifulge deres licens til at serge for 
tilstnckkelig gennemskuelighed, sa:rlig med hensyn til deres regnskabspraksis, til at der kan &res 
tilsyn med de tjenesteydelsesaktiviteter, de·ud0ver. 
7 Det kommercielle forhold, der etableres mellem tjenesteleveranderer og mobilnetoperat0rer oor 
vcere genstand for fuld gensidig anerkendelse blandt medlemsstateme. 
Aktiviteter, der fulger af sadanne forhold i en medlemsstat, oor ikke vzre genstand for 
restriktioner i andre medlemsstater. 
V ed levering af tjenester i forbindelse med roaming-aftaler pa tvcers af grcenser er der tale om 
levering ar en tjeneste via selvstcendige tjenesteleveranderer eller via tjenesteleveranderer, der er 
integreret i driften af et mobilnet i en anden medlemsstat end den, hvor den oprindelige 
kommercielle aktivitet blev etableret. 
En s3dan aktivitet b0r hverken vzre omfuttet af restriktioner, tillcegsafgifter eller lignende 
forholdsregler, der ikke er knyttet tilde faktiske omkostninger ved leveringen af selve roaming­
faciliteten, hvadenten de pfilcegges som resultat af lovmressige eller andre indgreb. 
III Sammenkobling 
1 Rammeme for samrnenkobling af mobilnet til brug for offentligheden med det faste offentlige net 
er fastlagt i Radets direktiv 90/387/E0F81 og forslaget til Jidsdirektiv om indfurelse af ONP­
vilkar inden for taletelefoni sarnt Radets direktiv 92/44/E0F82 og endelig · traktatens 
konkurrenceregler83. 
81 
82 
83 lfulge disse rammer bcerer de nationale tilsynsmyndigheder hovedansvaret for at sikre, at der er 
mulighed for samrnenkobling i overensstemmelse med ovenncevnte direktiver. 
Rldc:ts dircktiv af 28. juni 1990 om oprettelsc af dct indre marked for teletjencstcr vcd gennemferclsc af tilrldighcdsstillelsc af lbne net -ONP (Open 
Network Provision). (90l387/E0F. EFT L 192 af24.7.1990, s. 1). 
Forslag til ddsdirektiv om indferelsc af ONP-vilklr inden for taletelefoni (KOM(92)247 af 27.8.1992). (Fclles holdning vcdtaget den 1. 7.1993). 
RJdets dircktiv af5. juni 1992 om ctablering afONP-vilklr for fastc krcdsleb (92/44/E0F, EFT L 165af19.6.1992, s. 27). 
Se bilag D 6.1, 6.2. 
34 
2 Hvad angir andre tekniske og forretningsmzssige gnmsetlader, srerlig mellem 
tjenesteleverand0rer og mobilnetoperaterer og med hensyn til adgang til intelligente netfunktioner 
pa det faste net, der ikke er omfattet af de nrevnte direktiver, finder grundprincippeme i Ridets 
direktiv 90/387/E0F anvendelse. 
Dette indebmrer, at sammenkoblingsvilkirene i disse gnenseflader skal fasiliegges pi grundlag af 
objektive kriterier, vrere gennemskuelige og ikke-diskriminerende, omkostningsregte og forenelige 
med proportionalitetsprincippet, samtidig med at de vcesentlige krav skal tilgodeses84. 
Indgaelse af rimelige sammenkoblingsaftaler, der fulger disse principper, b0r hovedsagelig viere 
et resultat af kommercielle aftaler mellem markedsparterne. 
Pa nuvrerende tidspunkt betragtes det · ikke som oodvendigt at fasiliegge yderligere smrlige 
direktiver pi EU-plan vedr0rende disse gnenseflader og , dermed forbundne 
sammenkoblingsvilkir, nAr blot de nationale tilsynsmyndigheder furer neje tilsyn hermed, s1 det 
sikres, at de nawnte principper overholdes fuldt ud, og at der etableres passende procedurer for 
bilieggelse af tVister samt kontrolprocedurer. 
3 Kravet om gennemskuelighed i sammenkoblingsaftaler indebrerer i smrdeleshed, at de nationale 
tilsynsmyndigheder ska.I have ubegramset mulighed for indsigt i aftaleme, og at oplysningeme 
stilles til ddighed for Kommissionen pa dennes anmodning. 
4 For at lette sammenkoblingen b0r tekniske standarder for disse gnmseflader fremmes og om 
nedvendigt offentliggeres i overensstemmel~ med bestemmelseme i artikel 5, stk. l, i direktiv 
90/387 /E0F. 
5 Standarder vedr0rende grrenseflader b0r kun vrere bindende i det omfang, det krreves i henhold til 
direktiv 92/44/E0F om etablering af ONP-vilkAr for faste kredsleb og direktivforslaget om 
indf0relse af ONP-vilkAr inden for taletelefoni. 
I a.lie andre tilfrelde b0r princippet om . frivillig anvendelse af standarder gcclde, i 
overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i direktiv 90/387/E0F 
Kun i tilfielde, hvor det er absolut nedvendigt at sikre en grundheggende interoperabilitet og 
valgfrihed for brugeme, og idet proportionalitetsprincippet respekteres fuldt ud, b0r henvisning 
til standarder geres obligatorisk i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i direktiv 90/387/E0F. 
6 Med hensyn til mobilnet til egen brug eller brug i lukkede brugergrupper (private 
mobilradiosystemer) mi der ikke vrere hindringer for sammenkoblingen med det offentlige net. 
En s3dan sammenkobling er omfattet af direktiv 90/387/E0F, direktiv 92/44/E0F og 
direktivforslaget om indf0relse af ONP-vilk!r inden for taletelefoni, hvad angir sp0rgsmfilet om 
adgang til faste, offentlige net. 
84 De aktiviteter, der ud0ves i kraft af sadanne sammenkoblinger, er underlagt de vilkAr, som er 
fastsat i mobilnetlicenseme. Principielt ma de vilkir, der gcclder sadanne kommunikationsnet ikke 
vrere mere bebyrdende end dem, der grelder for andre lukkede brugergrupper, der benytter 
faciliteteme i de offentlige faste net. 
Hvor en operatsr driver bide ct fast net og et mobilnct sk.al der vac tilstra::kkelig gennemskuelighcd i aktiviteteme, sa:rlig med hensyn til 
~is. • 
35 
IV Infrastruktur 
I Mobilnetoperat0rer her have fuld frihed til at drive og udvilde deres net med henblik pi at udove 
de aktiviteter, der er omfattet af ,deres licens eller tilladelse, herunder valgfrihed med hensyn til, 
hvilke faciliteter der benyttes som grundlag for aktiviterne. 
2 Tilnidighedsstillelse af faciliteter og brug af infrastruktur, der er en del af det offentlige faste net 
er underlagt bestemmelseme i R!dets direktiv 90/387/E0F, RAdets direktiv 92/44/E0F og 
direktivforslaget om indf0relse af ONP-vilkir inden for taletelefoni. Bestemmelserne vedr0rende 
sammenkobling af mobilnet og offentlige faste net er anfurt under afsnit ill ovenfor. 
3 Mobilnetoperat0rerne ber desuden have fuld ret ret til bide at etablere deres egen infrastruktur 
og ti1 at benytte infrastruktur, der stilles ti1 nidighed af tredjeparter, dog sAledes at 
infrastrukturen kun mA benyttes ti1 de aktiviteter, der er omfattet af deres licens eller tilladelse. 
4 Mobilnetoperat0rer ber have ret til at etablere direkte forbindelse med and.re mobilnetoperat0rer, 
enten via faciliteter i det offentlige faste net eller via deres egen_eller tredjeparters infrastruktur, 
bide inden for en medlemsstat og pa tvrers af medlemsstateme. 
Det b0r vcere tilladt at benytte sAdanne direkte forbindelser til alle de aktiviteter, der er omfattet 
af de pagreldende mobilnetoperaterers licenser og/eller tilladelser, og brugen ber omfatte 
transmission af signal-og styredata for at lette roaming mellem mobilnet. 
Hvor mobilnetoperateremes egen infrastruktur krmver ad.gang til radioressourcer s!som 
forbindelser baseret pa mikrob0lgetranSmission, ber medlemsstateme stille passende 
radiofrekvenser ti1 nidighed. 
5 Mobilnetoperat0reme ber have mulighed for at dele infrastruktur samt andre faciliteter og 
lokaliter. · · 
Aftaler herom skal vrere gennemskuelige, ikke-diskriminerende og tilgodese de vcesentlige krav 
samt overholde traktatens konkurrenceregler, smrlig artikel 85 og 86, og forordning 
4064/89/E0F samt de generelle principper i direktiv 90/387/E0F8S. 
De nationale tilsynsmyndigheder skal holdes underrettet om sAdanne aftaler. Oplysningeme ber 
stilles ti1 n\dighed for Kommissionen pa dennes anmodning. 
6 Hvis vregtige hensyn til milj0et eller offentlighedens sikkerh~ taler for det, kan medlemsstateme 
kan krmve, at mobilnetoperat0rer deler infrastruktur og lokaliteter og indgar aftaler herom i 
overensstemmelse med princippeme i punkt 5 ovenfor. 
85 Sadanne krav skal vrere forenelige med proportionalitetsprincippet og ma ikke i vresentlig grad 
lucmme de aktiviteter, der er tilladt ifulge de pagreldende licenser eller tilladelser. Endvidere skal 
kravene skal vrere i overensstemmelse med traktatens konkurrenceregler. 
Se bilas D 10.2. 
36 
V Radiofrekvenser 
1 Grundprincippeme for adgang til radiofrekvensspektret er fastsat i Ridets direktiv 90/387/E0F, 
der ifulge artikel 2, stk. 10, omfatter brugsbetingelser, herunder "i givet fa.Id adgang til 
frekvenser". · 
2 Dette indebrerer, at vilkArene for adgang til frekvensspektret skal vrere i overensstemrnelse med 
en nekke grundprincipper. 
I srerdeleshed skal allokeringen af frekvenser baseres pa objektive kriterier, og procedureme 
herfor skal vrere gennemskuelige og offentliggeres pa passende mide. Endvidere skal 
procedurerne garantere lige adgang og mi ikke vrere diskriminerende. 
3. Den grundlmggende fremgangsmide i forbindelse med frekvensplanlzgning, allokering og 
koordinering er fastlagt i Radets resolution 90/C 166/0286. 
If0lge resolution 90/C 166/02 skal koordineringen af radiofrekvenser ske efter princippet om 
adskillelse af myndighedsopgaver og driftsopgaver. Tjenesteleverand0rer, industri, brugere og 
standardiseringsorganer b0r inddrages i arbejdet med at finde fem til, hvilke frekvenser der egner 
sig bedst til fremtidige anvendelser. 
Brugen af radiofrekvenser skal vrere i overensstemmelse med den Internationale 
Telekommunikationsunions radioreglementer. Pa denne baggrund b0r der arbejdes mod en hurtig 
allokering af tilstrrekkelige frekvensressour~r til mobil-og satellitkommunikation. 
Resolutionen opfordrer ogsi til, at frekvensspektret udnyttes si effektivt som muligt, ved at der 
pa et tidligt tidspunkt tages hensyn til tjenesteleverandoremes og brugernes behov sammenholdt 
med udstyrsproduktionen og standardiseringsarbejdet. 
4 Rammeme for gennemferelse af frekvenskoordinering i Europa er fastlagt i Ridets resolution 
90/C 166/02, suppleret af Radets resolution 92/C3l8/0187. 
86 
87 Disse to resolutioner udpeger CEP.T's Europreiske Radiokommunikationskomite (ERC) (og det 
dertil knyttede Europreiske Radiokommunikationskontor -ERO) som rammen for den 
europreiske koordinering pa dette omrade. ERC/ERO skal tage hensyn til synspunkter fra 
frekvenssagkyndige fra de nationale myndigheder med ansvar for frekvensforvaltning, 
televirksomheder og andre tjenesteleverandorer, industrien og brugeme. 
I Radets resolution 92/C3 l 8/0 I opfordres til, at man i fremtiden tager fuldt hensyn til, at ERC's 
afgorels er det vigtigste middel til at sikre tilvejebringelse af de fom00ne frekvenser til nye 
Europa-<hekkende radiotjenester, forudsat at der fastlregges arbejdsmetoder, der giver mulighed 
for en vidtgaende nidf0ring med de ovennrevnte parter samt samarbejde med Det Europreiske 
Institut for Telestandarder (ETSI) og Europa-Kommissionen. 
I 
RAdets resolution af 28. juni 1990 om intensivcret samarbcjde om radiofrckvcnser pl europcisk plan, navnlig med benblik pl tjcnestcr med 
fellcscuroplCisk dimension (90/Cl66/02, EFf C 166 af7.7.1990, s. 4). 
RAdets resolution af 19. novembcr 1992 om Fellessbbets gennemfeirelsc af Den Europeiskc Radiokommunilcationskomites afgerclscr (92/C318/0I, 
EFf c 318 af4.12.1992, s. 1). 
37 
5 Som reaktion pa Radets resolution bar Kommissionen fremlagt forslag om en ny fremgangsmAde 
for frekvenskoordinering i Europa, hvor disse bestanddele indgAr i en helhed88• Nae dette forslag 
ti1 ridsdirektiv er vedtaget, og der dermed er etableret et fast retsgrundlag, der sikrer EU's 
interesser, kan Kommissionen indg3 et aftalememorandum med ERC/ERO og en rammekontrakt, 
if0lge hvilken det overdrages disse organer at etablere fielles frekvensband. 
Den nye fremgangsmAde for frekvenskoordinering omfatter de mindstekrav, der skal v-cre 
opfyldt, for at forpligtelseme i henhold til traktaten overholdes, samtidig med at den tager fuldt 
hensyn ti1 mekanismeme i ERC/ER089. 
6 I Radets resolution 90/C 166/02 opfordres der ogsi til, at der i kraft af disse mekanismer 
udarbejdes fielleseuropreiske standpunkter vedr0rende anvendelsen af frekvensspektret i 
forbindelse med international frekvenssamordning, navnlig med henblik pi ITU og dens 
verdensomsprendende radiokonferencer. 
Det Europreiske Frellesskab benyttede denne fremgangsmade ved den verdensomspamdende 
radiokonference i Torremolinos i 1992 (W ARC '92), hvor der blev truffet vigtige beslutninger 
om, hvilke radiofrekvenser der skal allokeres ti1 mobil-og personkommunikation. Kommissionen 
agter at &lge samme fremgangsm!de ved fremtidige verdensomsprende·radiokonferencer, idet 
det dog sikres, at EU's interesser tilgodeses. 
7 Det umiddelbare hovedmil for koordineringen af frekvenser ti1 mobil-og personkommunikation 
er en fuldstamdig og koordineret gennemf0relse i EU af de beslutninger, der blev truffet pa 
WARC'92. 
8 
88 
89 Hvad angar radiofrekvenser til systemer ti1 brug for offentligheden b0r de kortsigtede prioriteter 
omfatte vedtagelse og gennem&relse af bindende beslutninger vedr0rende tildeling af frekvenser 
pa europreisk og fiellesskabsplan for sa vidt angir de frekvensband, der blev afsat pa W ARC '92 
til fremtidig landbaseret mobilkommunikation og satellitbaserede kommunikationssystemer. 
Der er her srerlig tale om tildeling af faste, fielles band ti1 DCS-1800-tjenester og ti1 det 
fremtidige universelle mobiltelesystem (UMTS) samt af frekvensband ti1 satellitbaserede 
personkommunikationssystemer (herunder de sakaldte LEO-systemer). 
For at sikre, at beslutningeme kan gennem&res i praksis af medlemsstaterne, ber de indholde 
faste tidsplaner for en gradvis tilriidighedsstillelse af frekvenseme samt angivelse af, hvilke 
standarder der skal benyttes -enten eksisterende standarder eller standarder, der er under 
udarbejdelse. 
Med hensyn til systemer til egen brug eller brug i lukkede brugergrupper (privat mobilradio) b0r 
der &rst og fremmest tneffes beslutning om tildeling samt en tidsplan for tilriidighedsstillelsen af 
frekvensband til systemer, der bygger pa TETRA-standarden. Sadanne systemer vii fl stor 
betydning -bl.a. i forbindelse med gennemf0relsen af Schengen-aftalen -for kommunikationen 
mellem politistyrker og mellem offentlige myndigheder. 
En ny frcmgangsmldc ved koordincringm af radiofrckvenser i Faellesskabet. meddelelse fra Kommissionen om et forslag til rldsafgerelse om 
medlcmsstatemes gcnnemferclse af fonnstaltninger vedmrcnde radiofrekvenser, KOM (93) 382, af 10.9.1993. 
Se bilag D, afsnit 4. 
38 
VI Nummerering 
1 Ud over radiofrekvenser er numre en essentiel ressource for bade mobilnetoperaterer og 
tjenesteleveranderer. Denne ressource og de dertil knyttede eventuelle tlaskehalse vii fl strerkt 
stigende betydning med udviklingen af mobilkommunikation henimod personkommunikation. 
2 Direktivforslaget om indferelse af ONP-vilkAr inden for taletelefoni90 indeholder bestemmelser 
om adgang til numre og forvaltning af nummerordninger. 
Ligesom grundprincippeme for tilridighedsstillelse af ibne net gmlder i forbindelse med tildeling 
af radiofrekvenser, her de gmlde for nurnmertildeling. 
Dette indebzrer i srerdeleshed, at numrene skal tildeles ud fra objektive kriterier, og at 
procedureme herfor skal vrere gennemskuelige og offentliggores pa en passende made, samt at de 
skal garantere lige adgang og ikke vrere diskriminerende. 
3 ffelge direktivforslaget om indforelse af ONP-vilkir ind.en for taletelefoni, ska1 medlemsstateme 
sikre, at forvaltningen af de nationale telefonnurnmereringsplaner varetages af de nationale 
tilSynsmyndigheder. De nationale tilsynsmyndigheder skal sikre, at de nationale 
nummereringsplaner, med ·alle tilfojelser og amdringer, offentliggores i den udstrrekning, hvori 
hensynet til nationale sikkerhed tilladere det. 
4 Den grundlreggende strategi for planlregning, tildeling og koordinering af numre er fastlagt i 
Radets resolution 92/C3 l 8/Q29 l. 
ffelge denne resolution skal koordineringen af nummereringsordninger -ligesom af 
radiofrekvenser -ske efter princippet om adskillelse af myndighedsopgaver og driftsopgaver. 
Samtidig skal reprresentanter for de nationale myndigheder, der bar at g0re med 
nummereringsordninger, samt netoperat0rer, tjenesteleveranderer, industri og brugere pa et 
'tidligt tidspunkt inddrages i arbejdet. 
I resolutionen opfordres til, at nummeromn\det udnyttes sa effektivt som muligt, og det anf0res, 
at frelleseuropreiske mobiltjenester skal vrere et hejt prioriteret omdde i forbindelse med 
etableringen af samordnede procedurer for, hvordan telefonnumrene fra den europreiske 
nummerreserve administreres og tildeles. 
5 Radets resolution 92/C3 l 8/02 fastlregger rammeme for nummerkoordinering i Europa. 
90 
91 I resolutionen opfordres til, at man udnytter samordningsmekanismeme i Det Europreiske Udvalg 
for Retsforskrifter pa Teleomradet (ECTRA), og til at der i ECTRA-regi oprettes en europreisk 
nummerstyrelse. Disse samarbejdsrammer her give alle bererte parter mulighed for at blive hart 
og i det fomedne omfang involvere Kommissionen. I mellemtiden har ECTRA taget skridt til at 
etablere Det Europreiske Telekommunikationskontor (ETO), der fir srede i Kebenhavn, og hvis 
opgaver vii oinfatte nummerkoordinering. 
Forslag til rldsdirektiv om indferclsc af ONP-vilkJr inden for talctclefoni (KOM(92)247 af 27. 8.1992). (Ficllcs holdning vedtaget den 1. 7.1993). 
RJdcts resolution af 19. november 1992 om et fzllc:scuropa:isk samarbejde om nummerering inden for teletjcncstc:r (92/C318/02, EFf C 318 af 
4.12.1992, s. 2). 
39 
Som reaktion berpa -og med fremgangsmAden pa radiofrekvensomddet som model -agter 
Kommissionen at indgA et aftalememorandum med ECTRA/ETO og en rammekontrakt, ifelge 
hvilken det overdrages disse organer at gennemfare nummerkoordineringen og etablere et 
ficlleseuropreisk nummeromnide. Disse tiltag skal bygge pa et passende retsgrundlag, der sikrer, 
at EU's interesser tilgodeses. 
6 lfulge RAdets resolution 92/C3 l 8/02 bar der fastlregges ficlleseuropreiske standpunkter 
forbindelse med ITU's arbejde pa nummereringsonuidet. 
I srerdeleshed bar der tilvejebringes ficlles standpunkter vedrarende reformen af det globale 
nummereringssystem, der er under forberedelse i ITU-regi. De ficlles standpunkter bar 
udarbejdes af ECTRA/ETO, dog sAledes at EU's interesser tilgodeses. 
7 I overensstemmelse med RAdets resolution 92/C3 l 8/02 her den overordnede prioritet i den 
europreiske nummerkoordineringsproces vrere etablering af et europreisk nummeromrAde, med 
srerlig vregt pa behovet for personlige numre. 
8 Umiddelbart bar der tages fat pa at koordinere de igangvrerende aktiviteter, der er rettet mod en 
1 reform af de nationale nummerornnider, idet spergsmAI om numre til 
mobilkommunikationsformfil samt om personlige og portable numre tages i betragtning. 
I den forbindelse bar der lregges srerlig vregt pa samor~ af prrefikser til mobilsystemer, 
numre til oplysningstjenester og tjenester af srerlig interesse for offentligheden, sasom 
nedtjenester, savel som prrefikser/numre af ~rlig relevans for intelligente net. Dette arbejde ber 
bygge pa de resultater, der allerede er opnAet i EU med vedtagelsen af et ficlleseuropreisk 
alarmnummer og et ficlles prrefiks til udlandsopkald. 
VII lgangsrettelse af udviklingen mod personkommunikationstjenester 
Personkommunikationstjenester er tjenester, der vil muliggere opkald fra person til person, 
uafhrengigt af hvor man befinder sig, hvilken terminal man benytter, hvilken transmissionsform 
der bruges (fast eller tradlas forbindelse), og hvilken teknologi der er valgt. 
Personkommunikationstjenesteme vii bygge pa en kombination af fastnet-og mobilnettjenester, 
der for brugeren vii virke som en integreret helhed. 
2 For at srette udviklingen af personkommunikationstjenester igang, ma man ferst og fremmest 
ophreve restriktioneme i forbindelse med tjenesteleveranderers mulighed for at kombinere 
forskellige teknologier eller tjenester. Dernrest ma restriktioneme med hensyn til at yde en 
kombination aftjenester via faste net og mobilnet afskaffes. 
3 Derfor b0r der i ferste omgang Abnes mulighed for, at mobilnetoperat0rer og selvstrendige 
tjenesteleverand0rer kan kombinere forskellige mobiltjenester, der ydes under forskellige licenser 
og/eller pa grundlag afforskellige teknologier og standarder. 
Der b0r ikke indferes restriktioner i nye licenser i denne henseende, og restriktioneme i de 
eksisterende licenser b0r ophreves. 
40 
4 I anden fase b0r det til1ades mobilnetoperat0rer og selvstrendige tjenesteleverand0rer at byde pa 
licenser til levering af offentlige taletelefonitjenester via det faste net, oar sAdanne licenser 
udbydes. · 
Disse mAl ber virkeliggeres i overensstemmelse med den tidsplan for en fuldstrendig 
liberalisering af de offentlige taletelefonitjenester, der er fastlagt i RAdets resolution 93/C213/01, 
dvs. senest 1. januar 1998, med overgangsperioder ud over denne frist pa op ti1 fem ar for 
Spamen, Irland, Gnckenland og Portugal og, hvis det viser sig berettiget, to ar for Luxembourg. 
En s3dan fuldt integreret levering af tjenester vii vrere underlagt de vilkir, der mitte ~ i 
licenseme vedrerende almen forsyningspligt og/eller forpligtelse ti1 at deltage i finansieringen 
heraf. Desuden skal traktatens konkurrenceregler, srerlig artikel 85 og 86, samt Radets 
forordning 4064/89/E0F overholdes. 
5 Parallelt hermed og for at skabe de bedste forudsretninger for udviklingen af 
personkommunikationstjenester, ber det sikres, at operat0reme ikke pa forhand hindres i at byde 
direkte eller indirekte pa licenser til nogen mobilkommunikationstjenester. 
Eksisterende hindringer i denne henseende · ber afskaffes senest den 1. januar 1998, i 
overensstemmelse med den tidsplan, der er fa.mat i Radets resolution 93/C213/01, med 
overgangsperioder for de medlemsstater, der er iwvnt i punkt 4, og under iagttagelse af 
traktatens konkurrenceregler, srerlig artikel 85 og 86, samt RAdets forordning 4064/89/E0F. 
6 For at forberede mobilkommunikationssektoren pa dens fremtidige rolle i den hastige overgang til 
et personkommunikationsmilj0 b0r medl~stateme isrer bevilge licenser tilde teknologier, der 
er bedst egnet som grundlag for den tradlese del af disse tjenester. 
I srerdeleshed ber medlemsstateme tildele mindst en licens til drift af mobilsystemer, der bygger 
pa DCS-1800-standarden, og muliggere udvikling af mikrocellebaserede udvidelser af 
eksisterende mobilsystemer, der er godkendt efter GSM-standarden til drift i 900 MHz-bandet. 
Medlemsstateme ber ligeledes tildele licenser tilde sfilcaldte offentlig adgangs/telepunktsystemer, 
herunder isrer systemer, der bygger pa DECT-standarden . . 
7 Med henblik pa at fremme etableringen af transeuropreiske net i overensstemmelse med 
traktatens artikel 129 B ber licenser til fremtidige mobilkommunikationssystemer, der bar direkte 
indvirkning pa disse nets udvikling, bevilges -hvor det er nedvendigt og mest effektivt -efter en 
koordineret ordning mellem medlemsstateme og/eller pa EU-plan, I den forbindelse ma der tages 
beherigt hensyn til medlemsstatemes og de nuvrerende licensindehaveres interesser. 
I srerdeleshed b0r licenser til satellitbaserede personkommunikationsystemer, herunder de 
sakaldte LEO-satellitsystemer, i overensstemmelse med RAdets resolution om fremme af sadanne 
systemer tildeles pa EU-plan. Det universelle niobiltelesystem (UMTS) vil danne et ensartet og 
omkostningseffektivt grundlag for personkommunikationstjenesteme, og for at udnytte det 
europreiske potentiale pa dette omrade bedst muligt b0r licenser til disse tredjegenerations­
systemer fra starten tildeles efter en koordineret ordning mellem medlemsstateme og/eller pa EU­
plan. 
Behovet for at sikre en glat overgang fra de eksisterende personkommunikationsteknologier til 
UMTS-teknologieme ber tilgodeses, og endvidere mi der tages hensyn til srerlige forhold i 
medlemsstateme og de nuvrerende lice~indehav~~es interesser. 
41 
92 
93 
94 
95 IV.3 Foranstaltninger til gennemfsrelse af forslagene 
Pa grundlag af de forestaede standpunkter Saint analysen af den nuvmrende situation og de 
nodvendige tiltag, skitseres herefter de handlingsmuligheder, EU bar med henblik pa at 
fremme vidceliggerelsen af de udpegede mil. Der kan forudses fulgende foranstaltninger 
som led i udvidelsen af EU's eksisterende telekommunikationspolitik til at omfatte 
mobilkommunikationssektoren: 
OVERVAGNING AF UDVIKLINGEN MED HENSYN TIL LIBERALISERING 
AFSEKTOREN 
med henblik pa gennemferelse de fremlagte principper SaJllt zndring af direktiv 
90/388/E0f92 om liberalisering af markedet for teletjenester i den udstrzkning, det 
er nodvendigt for at inkludere disse principper. 
Dette indemerer i srerdeleshed: 
=:> Afskaffelse af eksklusive og srerlige rettigheder inden for mobil-og 
personkommunikation og omlregning af rammeme for licenstildeling efter 
principper, der er forenelige med frellesskabslovgivningen 
=:> Fastlreggelse af kriterier, der sikrer, at licensprocedurerne er il>ne, 
gennemskuelige· og ikke-diskriminerende, herunder srerlig i de tilfzlde, hvor 
der er berettigede tekniske begrmnsninger i antallet af licenser 
=:> Foranstaltninger ti1 sikring af den nedvendige gennemskuelighed i forholdet 
mellem markedsdeltagerrie, herunder srerlig i tilfrelde, hvor fastnetoperaterer 
ogsa driver mobilnet, SaJllt gennemskuelighed i forholdet mellem 
mobilnetoperatorers tjenesteydelsesfunktioner og andre aktiviteter. 
TILPASNING AF RAMMERNE FOR TILRADIGHEDSSTILLEL,SE AF ABNE 
NET 
og amdring af direktiv 90/387/E0F93 i den udsmckning, deter nodvendigt for at 
inkludere de fremlagte principper. 
Her er der i srerdeleshed tale om tilpasning af anvendelsesonuidet for direktiv 
90/387/E0F med henblik pa at sikre, at princippeme om lige adgang, gennem­
skuelighed, ikke-diskrimination og proportionalitet finder almen anvendelse. 
En sadan tilpasning skal ses i forbindelse med den almindelige tilpasningsproces, 
der opfordres til i Radets resolution 93/C213/0294. 
FREMSKYNDET GENSIDIG ANERKENDELSE AF 
1YPEGODEKENDELSERFORTERMINALUDSTYR 
og udvidelse af direktiv 9 l/263/E0F95 til at omfatte mobiltenninaludstyr, der ikke 
kan tilsluttes d~ offentlige net96. 
Kommissioncns dircktiv af 28. juni 1990 om libcralisering af martcdet for tcletjencster (90/388/E0F, EFT L 192 af 24. 7.1990, L 10). 
RJdcts dircktiv af 28. juni 1990 om oprcttclse af det indrc marted for tcletjencster wet scnnemferelse af tilrldishcdsstillelse af lbnc net • o~ (Open 
Nc:tworlc Provision) (90l387/E0F, EFT L 192 af24.7.1990, s. 1). 
RJdcts resolution af 22. juli 1993 om forholdcne indcn for tclekommuni.kationssektorcn og behovet for ydcrligere udvilding pl 
tclekommunibtionsmarkcdct (93/C213/0l, EFT C 213 af6.8.93). 
RJdcts dircktiv af 29. april 1991 om indbyrdcs tilnz:nnclsc af mcdlcmsstatcrncs lovgivning om tclctcnninaludstyr amt pnsidig ancrkcndelse af 
udstyrets overcmstcmmclsc: (91/263/E0F, EFT L 128 af23.5.1991, s. 1). 
42 
96 
97 
98 Denne foranstaltning ma omfatte en hurtigere vedtagelse af ficlles tekniske 
forskrifter (CTR), srerlig for terminaludstyr, der bygger pa nye digitale 
mobilteknologier. CTR5 og CTR9, der blev vedtaget i oktober 1993, vii kunne 
danne grundlag for gensidig anerkende~ af terminaludstyr, der bygger pa GSM­
teknologien, og erstatter den midlertidige godkendelse baseret pa NETI 0. 
En fremskyndet gennemfurelse af direktiv 9 l/263/E0F og direktiv 93/97 /E0F her 
ogsA omfaUe gensidig anerkendelse af terminaludstyr pa grundlag af opfyldelse af 
de vccsentlige krav for de typer udstyr, som der ikke er vedtaget ficlles tekniske 
forskrifter for endnu. Dette skal ske i overensstemmelse med de procedurer, der er 
fastlagt i direktivet og princippeme i Radets resolution om en ny metode i 
forbindelse med teknisk hannonisering og standar~r samt i Kommissionens 
meddelelse om en global metode i forbindelse med certificering og prevning97• 
Desuden her der tilskyndes til fasilicggelse af procedurer for midlertidige 
godkendelser i ERC-regi med henblik pa at fremme gennemfurelsen af direktivet i 
ovennrevnte tilficlde, hvor anerkendelsen finder sted pa grundlag af opfyldelsen af 
de vresentlige krav. 
ETABLERING AF GENSIDIG ANERKENDELSE AF LICENSER TIL DRIFT 
AF MOBILKOMMUNIKA TIONSNET, HVOR DETER RELEVANT 
samt vedtagelse af et direktiv i denne henseende, der omfatter mekanismer til 
koordinering af licensprocedurer, hvor det er hensigtsmressigt for at fremme 
udviklingen af transeuropreiske net. 
Denne foranstaltoing b0r isrer omfatte de tilficlde, hvor "furst-til-11101le"-metoden er 
egnet som grundlag for licenstildeling, og hvor fuld gensidig anerkendelse derfor er 
mulig, sa henge der er ledige frekvenser. Det drejer sig om: 
=> Satellitbaserede mobilkommunikationsnet. 
Dette tilficlde er omfattet af direktivforslaget om gensidig anerkendelse af licenser i 
forbindelse med satellitbaserede tjenester98. 
=> Landbaserede mobilkommunikationsnet, specielt mobilnet i grameomdder 
og mobilnet, der er godkendt til egen brug eller brug i lukkede brugergrupper 
(private mobilradionet). 
=> Gensidig anerkendelse af licenser og klasselicenser i de srerlige tilficlde, hvor 
brugen af mobilterminaludstyr kan vrere underlagt licensordninger i 
overensstemmelse med frellesskabslovgivningen. 
Koordineringen af licensprocedurer mellein de nationale tilsynsmyndigheder og/eller pa 
EU-plan her omfatte licenser til systemer pa fors0gsbasis i forbindelse med teknologier og 
tjenester af ficlleseuropreisk karakter, srerlig i tilknytning til etableringen af 
transeuropreiske net. 
ETABLERING AF EN F.IELLESEUROP.IEISK ADFiERDSKODEKS FOR 
TJENESTELEVERAND0RER 
for sl vidt dcue ikke er omfattet af dircktiv 93/97/E0F. 
R.ldcts resolution BS/Cl 36101 af 7.S.1985, EFT C 136 af 4.6.1985, s. l, og mcddclelse fra Kommissionen til Rldet om en global rnclodc i forbindelse med 
certifi~ og prevnin& I S.6.1989 (KOM(89) 209; EFT C 267 af 19. l 0.1989, s. 3). 
Fonlag til rldsdirektiv om en politik for gensidig anerkcndclse af licenser og andre nationale tilladclser vcdrercnde sat.ellitnettjenestc:r og/eller 
sat.ellitlcommwikationstjeoester, endnu ikke offentlisgjort. 
43 
99 
100 
101 
102 
103 dvs. fastlreggelse, pa et frivilligt grundlag, af passende principper til sikring af, at 
de vresentlige krav overholdes, samt fastlreggelse af en standard for tjenestemes 
pennanens, disponibilitet og kvalitet savel som retningslinjer for teknisk, finansiel 
og forretningsmressig praksis i sektoren99, der er i overensstemmelse med 
konkurrencereglerne og tilgodeser behovet for et hojt ruveau af 
forbrugerbeskyttelse. 
FJERDIGG0RELSE AF RAMMERNE I FORBINDELSE MED DEN NYE 
FREMGANGSMADE VED KOORDINERINGEN AF RADIOFREKVENSER I 
F lELLESSKABETloo 
i overensstemmelse med Radets resolution 90/C 166/02, suppleret ved Radets 
resolution 92/C3l8/011°1, der sigter mod at styrke samarbejdet med Den 
Europreiske Radiokommunikationskomite (ERC) og Det Europreiske 
Radiokommunikationskontor (ERO) og mod at anerkende ERC-afgerelser som det 
vigtigste middel til at sikre tilvejebringelse af de fonwdne frekvenser, under beherig 
varetagelse af EU's interesser. 
Som de vigtigste skridt i denne sammenhamg her der ind.gas et aftalememorandum 
og en rammekontrakt, ifulge hvilken det overdrages disse organer at etablere frelles 
frekvensband, sa snart der er skabt et passende retsgrundlag for et sidant 
samarbejde. 
ET ABLERING AF RAMMER FOR NUMMERKOORDINERING 
idet den ovennrevnte fremgangsmade ved koordinering af radiofrekvenser benyttes 
sommodel. 
I overensstemmelse med Radets resolution 92/C3 l 8/02102 her der etableres et tmt 
samarbejde med Det Europreiske Udvalg for Retsforskrifter pa Teleomnidet 
(ECTRA) og Det Europreiske Telekommunikationskontor (ETO), der er under 
oprettelse. 
Som de vigtigste skridt b0r der indgas et aftalememorandum og en rammekontrakt, 
if0lge hvilken det overdrages disse organer at etablere et frelleseuropreisk 
nummeromnide og gennemf0re den fomedne koordinering af de nationale 
nummerreformer, med srerligt henblik pa personlige numre. 
BESKY1TELSE AF PERSONOPLYSNINGER OG KOMMUNIKATIONS­
HEMMELIGHEDEN I FORBINDELSE MED DIGITALE MOBIL­
KOMMUNIKA TIONSNET 
herunder vedtagelse af direktivforslagene om general data bekyttelse og om 
beskyttelse af kommunikationshemmeligheden i forbindelse med digitale net I OJ. 
Sldanne retniqplinjcr kan bl.a. omfatte forholdsnglcr tit forebyggclse af svig. 
En ny franganpm&dc ved koordineringen af radiofrckvc:nscr i F ellcsskabct. mcddelelse fra Kommissionm om et forslag tit rldsafs«clse om 
mcdlc:msstatanes gennemferelse af fonnstaltningcr vcdmn::nde radio1i-dcvcnst-r, KOM(93) 382 af 10.9.1993. 
IUdets resolution af 28. juni 1990 om intensivcret samarbejde om radiofrckvc:nscr pl europa:isk plan, navnlig med henblik pl tjett.Sta med 
felleseuropeisk dimension (90/Cl66/02, EFf C 166 af7.7.1990, s. 4 og 
IUdets resolution af 19. novembcr 1992 om Fellesslc.abets gennemferelse af Den Europeiskc Radiok.onununikationskomites afw;Rlscr (92/C318/0l, 
EFT C 318 af4.12.1992, s. 1). 
Se ogd IUdets konklusioner af7.12.1993. 
IUdets resolution af 19. november 1992 om F ellesslc.abets gcnncmferclsc af Den Europeiskc Radiokonununikationskomites afw;Rlscr (92/C3l8/01, 
EFT C 318 af4.12.1992, s. 1) 
A:.ndret forslag til aidsdircktiv om bcskyttclse af personcr med hcnsyn til bchandling af pcnoniisc data og fii bevzgelig for disse data, COM(92)422. 
15.12.1992 ("dct gcncrcllc databcslcyttelscsdircktiv") og dct frmttidigc zndrcdc forslag til rldsdirdctiv om bcskyttclse af personoplysningcr og 
44 
Dette vii medfure 0get 
kommunikationshemmelighcden 
mobiltjenester. beskYttelse af personoplysninger og 
forbindelse med bade fastnettjenester og 
Et centralt element i det nye milj0 ma vccre bevarelsen af kommunikationshemme­
ligheden, sccrlig hvad angAr abonnent- og opkaldsdata samt brug af intelligente 
nettjenester, der ydes via faste net og mobilnet. 
De vigtigste spergsmAI, vedrnrer sikring af fortroligheden ved transmission via 
radioforbindelser, automatisk registrering af, hvor abonnenterne befinder sig, i de 
databaser, der krawes til lokalisering af abonnenter i celleme i de celleopbyggede 
mobilsystemer samt til udf0relse af de intelligente netfunktioner. 
Dette tiltag er absolut oodvendigt for at sikre offentlighedens tillid til det fremtidige 
personkommunikationsmilje. 
IV.4 Handlingslinjer med henblik pl at skabe et gunstigt milje 
For at drage st0rst muligt udhytte afforslagene her en rrekke handlingslinjer fulges. 
Handlingslinjeme tager sigte pa at: 
=> sikre offentlighedens interesser inden for sektoren. 
Dette aspekt vedr0rer overvejelser om brugemes sikkerhed. Desuden omfatter det 
milj0sp0rgsmAI -et onmide, der er af afgerende betydning for offentlighedens 
accept af den fremtidige udvikling inden for sektoren. 
Endvidere er der tale om spergsmAI vedrerende sammenkobling og interoperabilitet, 
der er en fundamental forudsretning for en -..gunstig markedsudvikling under 
konkurrencevilkir. 
=> sikre en optimal udnyttelse af de grundlreggende ressourcer, som sektoren bar behov 
for, idet der fastsrettes klare prioriteter i forbindelse med koordinering af 
radiofrekvenser og numre, og idet arbejdet med henhlik pa at nA disse mAl stettes. 
=> fremme markeds- og tjenesteudviklingen i sektoren, sccrlig gennem etablering af 
transeuropreiske net og fremme af mobilteknologier i mindre gunstigt stillede egne 
samt i Central-og 0steuropa. 
=> styrke . den europreiske industris og de europreiske operat0rers og 
tjenesteleveranderers position ved at sikre adgang til tredjelandes markeder og styrke 
Europas position inden for avancerede digitale mohilteknologier i overgangen til det 
fremtidige universelle mobiltelesystem. 
EU her gennemf0re disse handlingslinjer i samarbejde med de relevante organisationer, 
herunder sccrlig Det Europreiske Udvalg for Retsforskrifter pa Teleonmidet (ECTRA) og 
det dertil knyttede Europreiske Telekomunikationskontor .(ETO -under oprettelse), Den 
Europreiske Radiokommunikationskomite (ERC) og det Europreiske 
Radiokommunikationskontor (ERO), Det Europreiske Institut for Telestandarder (ETSI) 
samt Den Europreiske Komite for Elektroteknisk Standardisering. (CENELEC). 
Samarbejdet her bygge pa procedurer, der fastlregges i frelleskah. Hvor deter relevant kan 
kommunikationshcmmclighcdcn i forbindclse med offcnlligc digitalc tclcnct, hc:rundcr dct tjcncsteintcgrcredc digitalnc:t (ISON) og offcntligc digitalc 
mobilnct (cndnu ikkc offcntlisgjort). · 
45 
104 
105 
106 det udvides til at omfatte de aftalememoranda, der er etableret af operaterer og/eller 
udstyrsfabrikanter. 
I VARETAGELSE AF SIKKERHEDS- OG MIIJ0HENSYN I DET 
FREMTIDIGE MOBIL-OG PERSONKOMMUNIKATIONSMIU0 
De centrale sp0rgsmfil, der skal behandles, omfatter elektromagnetisk kompatibilitet 
og den mulige sundhedsrisiko ved udsrettelse for elektromagndisk striling. 
Kommissionen foreslar, at der ivrerksrettes en olnfattende handlingsplan for at 
fremskynde udarbejdelsen af de oodvendige sikkerhedsnonner S3lllt tilvejebringelsen 
af almindelig vejledning pi dette omdde. 
Det drejer sig isrer om: 
=> En hurtig fastlreggelse af frelleseuropreiske sikkerhedsstandarder vedr0rende 
strilingens tenniske virkninger, i overensstemmelse med det marufat, der er 
aftalt med CEN/CENELEC om udarbejdelse af standarder for dette onmide, 
baseret pa direktiv 91/263/E0F og 93/97/E0F104, 73/23/E0F105 og 
89/336/E0F106. 
=> Fastlreggelse af et arbejdsprogram for udarbejdelse af europziske standarder 
og wrdering af dertil knyttede aktiviteter og forskning i de sAka.ldte ikke­
termiske virkninger pa grundlag af eksisterende CEN/CENELEC-mandater. 
=> Integration af andre forskningsaktiviteter, specielt det igangvmrende arbejde 
inden for rammeme af COST. 
=> OvervAgning afmulige problemer vedr0rende elektromagnetisk kompatibilitet 
med andet elektrisk udstyr sasom lwreapparater, pacemakere, automatiske 
bremsesystemer til biter (ABS) og kabelsystemer, samt udstedelse af mandat 
til CEN/CENELEC om etablering af passende europreiske standarder pa 
omnidet, i den udstrrekning, det er pakrccvet, og hvor sAdanne aktiviteter ikke 
er omfattet af eksisterende mandater. 
=> Hurtig indarbejdelse af europreiske standarder pa dette felt i &lies tekniske 
grundlag for forskrifter (fBR -Technical Basis for Regulation) og i &lies 
tekniske forskrifter (CTR-Common Technical Regulation), der benyttes ved 
godkendelse af mobiludstyr og lignende udstyr. 
For at reducere den samlede elektromagnetiske strfiling b0r lavstnllingsegenskaber 
prioriteres hejt -srerlig for bandbame apparater -i den fremtidige udarbejdelse af 
standarder samt i systemudvikling og -installation. 
For at beskytte milj0et og tage hensyn til byplanlregningsaspekter her der 
udarbejdes standarder, der gar det muligt at udnytte lokaliteter og infrastrukturer i 
frellesskab. 
Rldets dircktiv af 29. april 1991 om indbyrdes tilna::nnclse af mcdlcmsstatcmcs lovgivning om tclctcnninaludstyr samt pidig ancrkcndelse af 
udstyrets overamtcmmelse (911263/E0F, EFf L 128 af23.5.1991, s. I) og 
Rldets dircktiv af 29 oktobcr 1993 om suppla'ing af direk:tiv 91/263/E0F for sl vidt anglr satcllitjordstationsudstyr (93/97/E0F, EFf L 290 af 
24.11.1993, .. 1 ). 
Rldets dircktiv af 19. februar 1973 om tilnamclse af mcdlemsstatcmcs lovgivning om elektrisk materiel bcstcmt til mvendclse inden for visse 
spendinpgncnsa-(73/23/E0F, EFf L 77 af26.3.1973, s. 29). 
Rldets dircktiv af3. maj 1989 om indbyrdes tilna::nnclse afmcdlcmsstatcmcs lovgivning om elcktromasnetisk kompatibilitct (89/3361E0F, EFf L 139 
af 23.5.1989, 1. 19) og Rldc:t.s direktiv af 28. april 1992 om a:ndring af direlctiv 89/336/E0F om indbyrdes tilnamclse af mcdlemsstatcrne lovgivning 
om elcktromagnetisk kompatibilitet (92/31/E0F, EFf L 126af12.5.1992, s. 11). 
46 
Det er Kommissionens opfattelse, at der ber lregges srerlig vregt pa disse aspekter i 
fremtidige standardiseringsmandater til ETSI og CEN/CENELEC samt i 
forberedelsen af standpunkter i internationale fora. 
2 FREMME AF STANDARDISERINGSARBEJDET MED HENBLIK PA 
SAMMENKOBLING OG INTEROPERABILITET 
herunder fastlreggelse af gramseflader i rette tid og fremme af gensidig anerkendelse 
af typegodkendelser for mobiltenninaludstyr. 
Der er behov for betydelige fremskridt pi standardiseringsomddet, for at der kan 
skabes et milje med fri sammenkobling af ibne systemer. Standardeme ber omfatte 
en specifikation af de mest nedvendige gramseflader, mens der skal vrere 
fleksibilitet til at tillade innovative metoder. 
Ifelge de gennemferte unders0gelser ber der udarbejdes specifikationer af felgende: 
=> gramseflademe mellem mobilnet- og fastnetinfrastruktur, i den udstnckning 
de ikke omfattet af det igangvrerende standardiseringsarbejde 
=> de gramseflader, faciliteter og tjenesteelementer, der stilles til ddighed af 
mobilnetoperat0rer for selvstamdige tjenesteleveranderer 
=> de grccnseflader, der stilles til nidighed i forbindelse med adgang til de 
intelligente faciliteter i de offentlig faste net 
=> gramseflader til sammenkobling af private mobilnet med det offentlige faste 
net 
=> grccnseflader til direkte sammenkobling mellem mobilnet, der bygger pa 
samme eller forskellig teknologi 
Kommissionen agter at ivrerksmtte et program for udstedelse af standardiserings­
mandater til ETSI for at fremskynde udarbejdelsen af standarder pa dette onuide. 
Standardiseringsarbejdet skal bygge pa og supplere det igangvrerende arbejde i 
ETSI og under de forskellige aftalememoranda mellem mobilnetoperaterer og/eller 
fabrikanter vedr0rende systemimplementering. 
Arbejdet vedrnrende gensidig anerkendelse af typegodkendelser b0r koncentrer:es 
om f0lgende: 
=> Fremskyndet fastlreggelse af standarder i ETSI vedr0rende de nye digitale 
teknologier, srerlig: 
• udvidede faciliteter i GSM-systemet, bade for tale og data, og i DCS-
1800 
• DECT -digital europreisk tradl0s telekommunikation 
• TFTS -Terrestrial Flight Telephone System 
• ERMES -det frelleseuropreiske digitale persons0gesystem 
• Mobildata 
• TETRA -Trans Europe3ii Trunked Radio 
47 
107 
108 
109 • DSSR -digital kortdistanceradio 
• Trcidlose lokalnet (LAN) og tn\dlose private automatiske bicentraler 
(PABX) 
• Satellitbaserede mobil-og personkommunikationssystemer 
=> Hurtig indarbejdelse af de relevante dele af de respektive standarder i frelles 
tekniske grundlag for forskrifter (TBR) og i frelles tekniske forskrifter (CTR) 
=> Udvidet st0tte til overensstemmelsesprovning, validering og etablering af 
akkrediterede provningslaboratorier pa dette omn\de, inden for rammeme af 
eksisterende frelleskabsprogranunerl07. 
En hurtigere definition af grrenseflader og de nodvendige skridt til en hurtig gensidig 
anerkendelse af typegodkendelser inden for fremtidens vigtigste mobilteknologier er 
en forudsretning for, at markedets potentiale kan udnyttes fuldt ud. Det er ogsA 
grundlaget for et a.bent miljo i overensstemmelse med princippeme i direktiv 
90/387/E0F108 og gennemforelse af frelleseuropreisk typegodkendelse i henhold til 
direktiv 91/263/E0F og direktiv 93/97/E0F109. 
Det er Kommissionens hensigt at prioritere disse mfilsretninger hojt i 
standardiseringsmandateme til ETSI og at holde tzt kontakt i disse sporgsm!l med 
ETSI's tekniske udvalg, navnlig srergruppen for mobilkommunikation (TC SMG), 
udvalget for standardisering af radioudstyr (TC RES) og udvalget for 
satellitjordstationer (TC SES, der ogsa beskreftiger sig med satellitbaserede 
mobilterminaler). · 
3 FASTS.tETTELSE AF PRIORITETERNE FOR FREKVENSKOORDINERING I 
FORBINDELSE MED MOBIL-OG PERSONKOMMUNIKATION 
Som nrevnt under forslagene til standpunkter er hovedmfilsretningen for 
koordineringen af frekvenser til mobil-og personkommunikation en fuldstrendig og 
koordineret gennemforelse i EU af de beslutninger, der blev truffet pa den 
verdensomsprendende administrative radiokonference (W ARC '92). 
Samtidig ma en rrekke akutte flaskehalse i frekvensallokeringen fjemes, for at 
markedet kan udvikle sig gunstigt i EU. 
Kommissionen foreslar derfor folgende som hovedprioriteter: 
=> Specifikke tiltag: 
• Aftaler om frekvensband til DCS-1800 i EU og erstatning af den nuvrerende 
ERC-anbefaling med en ERC-afg0relse, samt faste tidsplaner for 
allokeringen. 
Hcrundcr navnlig programrnct for facilitetet til ovcrenssternmelsesprnvn.ing (CTS-programmet). 
Rldets dircktiv af 28. juni 1990 om oprett.clsc af dct indrc marked for tclctjcnestcr vcd gcnncmfeirclsc af tilrldighedsstillclsc af lbnc net -ONP (Open 
Network Provision)(90/387/E0F, EFf L 192 af24.7.l990, s. 1). 
Rldcts dircktiv af 29. april 1991 om indbyrdes tilna:rmclsc af mcdlcrnsstaterncs lovgivning om tclcterrninaludstyr umt gcnsidig ancrkcndelsc af 
udstyrets ovcn:nsstemmclsc (91/263/E0F, EFf L 128 af23.5.1991, s. 1) og 
Rldets dircktiv af 29 oktobcr 1993 om supplcring af dircktiv 91/263/E0F for s1 vidt anglr satcllitjordstationsudstyr (93/97/E0F, EFf L 290 af 
24.11.1993, s. 1 ). 
48 
110 • En ERC-afgerelse om allokering af &lies frekvensband og tilstnekkelige 
frekvensressourcer til TETRA (Trans European Trunked Radio), sarnt en 
fast tidsplan for allokeringen. 
• En ERC-afgerelse om frekvensband til satellitbaserede personkommuni­
kationssystemer (herunder de sakaldt.e LEO-satellitsystemer). 
=> Overordnet mfil: 
• Hurtig tildeling og plan for allokeringen af de frekvensband, der blev afsat pa 
W ARC '92 til det fremtidige universelle mobiltelesystem (UMTS/FPLMTS) i 
1885-2025 og 2110-2200 MHz-omridet. 
Denned vii der blive skabt generel sikkerhed omkring sektorens fremtidige 
udvikling i EU. 
Kommissionen agter at overvige medlemsstatemes gennemfurelse af beslutninger 
pa disse prioriterede omnider samt af RAdets direktiver 87/372/E'IJF, 91/287/E'IJF 
og 90/544/E'lJF om frekvensallokering ti1 GSM, DECT (Digital Europreisk Tn\dles 
Telekommunikation) og ERMES ( det fzlleseuropreiske digitale personsegesystem). 
Endvidere vii Kommissionen neje felge medlemsstatemes gennemferelse af ERC­
afgerelsen om TFTS (Terrestrial Flight Telephone System), der skulle danne 
grundlag for en hurtig indferelse af offentlige flykommunikationstjenester i EU, og 
endelig ERC-afgerelsen om DSRR (digital kortdistanceradio). 
4 IVlERKSlEITELSE AF NUMMERKOORDINERING 00 ETABLERING AF 
ET EUROPlEISK NUMMEROMRADE TIL PERSONKOMMUNIKATION 
Som ~vnt i forslagene til standpunkter, er etableringen af et europreisk 
nummeronuide af vital betydning for, at der kan skabes et 
personkommunikationsmilj0 i EU. 
Der kan dog samtidig tages en rrekke umiddelbare skridt for at fremme 
mobilkommunikationsudviklingen. 
Kommissionen foreslar derfor, at der opstilles felgende hovedprioriteter for 
koordineringen af numre til mobil-og personkommunikation: 
=> Specifikke tiltag: 
• Samordning af prrefiksnumre til mobilsystemer, inden for rammeme af 
ECTRA/ETO og i tret kontakt med ETSI og de aftalememoranda, der er 
indgaet om system implementering. 
• Samordning afnumre til oplysningstjenester. 
• Samordning af princippeme for allokering af numre og nummersekvenser 
tjenesteleveranderer eller til srerlige tjenester. 
• Samordning af numre til nedtjenester, for sA vidt de ikke er omfattet af 
RAdets beslutning 91/396/E0F110, og andre tjenester af srerlig interesse for 
offentligheden. 
• Samordning af prrefikser/numre af srerlig relevans for intelligente net. 
lUdets bcslutnins af29. juli 1991 om indferelse afet facllcseuropcisk alammununcr (91/3961E0F. EFT L 21Taf6.8.1991, s. 31). 
49 
111 => 
• Overordnet rnfil: 
En hurtig etablering -i overensstemmelse med Ridets resolution 
92/C318/02111 -af et europreisk nummeromrade som det eneste hreredygtige 
grundlag pa lang sigt for personlige og portable numre og Europa-chekkende 
personkommunikation. Forarbejdet hertil her udferes af ECTRA, som her 
udnytte den lejlighed til at gennemfere en dyhtg3ende refonn, der hyder sig 
med den reform af det globale nummereringssystem, der er under 
udarbejdelse i Den Internationale Telekommunikationsunion. 
Det er Kommissionens hensigt at felge medlemstatemes geonemferelse af 
beslutningeme pa disse prioriterede omrcider ooje. 
5 ST0TIE TIL UDVIKLINGEN AF TRANSEUROP.IEISKE NET, DER 
BYGGER PA MOBIL-OG PERSONKOMMUNIKA TIONSTEKNOLOGIER 
herunder hrugen af sadanne net til at st0tte telekommunikationsudvildingen i mindre 
gunstigt stillede egne og i de central-og esteuropreiske lande. 
Det har allerede hidraget betydeligt til udviklingen af Europa-chekkende mobilnet, at 
der er indgiet aftalememoranda mellem operaterer og/eller fubrikanter inden for 
ooglefelter pa mohilsystemom.radet. Der er f.eks. indg3et aftalememoranda om 
indferelsen af GSM og -i tilknytning til ERMES -om telepunkttjenester samt 
senest om TITS). I en nckke tilficlde er disse aftalememoranda hlevet udvidet til 
omfatte bade EITA-lande og lande i Central-og 0steuropa samt i visse tilfielde 
lande uden for Europa. 
Dette samarbejde om indferelsen af mobilsystemer her fremmes yderligere. 
Traktatens bestemmelser om transeuropreiske net giver nu mulighed for at tage det 
rucste skridt i samarbejdet om etablering og udvilding af s3danne net. I henhold til 
traktaten skal der isrer tages hensyn til behovet for at forbinde yderregioneme i EU 
med de centrale regioner. Samarbejdet her udvides til tredjelande for at fremme 
projekter af ficlles interesse og sikre netten~ interoperabilitet. 
Kommissionen har foreslaet retningslinjer og udpeget projel.der af almen interesse 
pa andre telekommunikationsomnider. Pa mobil-og personkommunikationsomddet 
her hovedvregten i ferste omgang lregges pa etablering af transeuro~iske net, der 
bygger pa satellitbaseret personkommunikatjon, herunder de sakaldte LEO­
satellitsystemer. 
Dette indebrerer, at der i samarbejde med medlemsstateme og sektoren mi 
fastlregges retningslinjer og udpeges projekter af ficlles interesse inden for EU samt 
projekter af interesse for bade EU og tredjelande. 
Desuden her der lregges srerlig vregt pa etablering af telematiktjenester via 
mobilnettene pa omrcider s!som transport, sundhedsvresen og uddannelse, hvor 
brugen af mobilkommunikation giver sterre fleksibilitet og mulighed for nye 
anvendelser. 
6 FASTLtEGGELSE AF FJELLES EU-STANDPUNKTER OVER FOR 
TREDJELANDE 00 SIKRING AF ADGANG TIL MARKEDET I DISSE 
LANDE 
RAdcts resolution af 19. novcmbcr 1992 om et fellcscuropzisk samarbcjde om nummcrcring inden for teletjcnester (92/C3 l 8/02, EFT C 318 af 
4.12.1992, s. 2). 
50 
med henblik pa at sikre, at EU kan yde sit fulde bidrag til den globale udvikling af 
mobil-og personkommunikation, samt at den europziske industri og de europziske 
netoperaterer og tjenesteleveranderersom fir samme adgang til tredjelandes 
markeder, som disse lande bar til EU-markedet. 
Hovedmilsamingeme her vccre: 
=> Felles EU-standpunkter i de internationale fora, hvor de vigtigste fremtidige 
beslutninger om standarder, frekvenser og nummerering tncffes. 
Dette indebzrer koordinering inden for Den Internationale 
Telekommunikationsunion og dens verdensomspamdende radiokonferencer, 
samt med udvalg og arbejdsgrupper inden for de pigeldende 
standardiserings- og nummereringsomrader. 
=> Felles procedurer for handel og udveksling af tjenesteydelser og udstyr med 
tredjelande i overensstemmelse med de aftaler, EU bar indg8et med disse 
lande, og pa grundlag af GA TI-principperne. 
=> Felles EU-standpunkter i spergsm!l, der bar direkte betydning for handelen 
og EU's eksport pa dette omdde, bl.a. spergsm!l om intellektuel 
ejendomsret, restriktioner i udferslen af kryptograferingsteknikker og andre 
"mlsomme" teknologier. 
=> Felles EU-standpunkter med henblik pa at opni samme adgang til 
tredjelandes markeder som disse lande bar til EU-markedet, idet dog EU's 
forpligtelser i henhold til'multilaterale eller bilaterale aftaler overholdes. 
7 L0BENDE ST0TIE TIL UDVIKLINGEN AF DET UNIVERSELLE 
MOBIL TELESYSTEM 
som det ficlles fremtidige grundlag for personkommunikation. 
Sigtet med det universelle mobiltelesystem (UMTS), der er under udvikling i 
Europa, er at skabe et ensartet og omkostningseffektivt grundlag for 
personkommunikationstjenesteme i fremtiden. 
Kommissionen foreslir felgende: 
=> EU her videreferer sin st0tte til UMTS-systemet gennem 
forskningsprogrammeme inden for kommunikationsteknologi under 
rammeprogrammet for F&U samt ved at fremme udviklingen af 
telematikapplikationer til UMTS. 
=> Der her ydes vesentlig st0tte til ETSI's sergruppe for mobilkommunikation 
(SMG). SMG arbejder med standarder pa mobilomddet og forbereder en 
europzisk holdning til standardiseringssektoren i Den Internationale 
Telekommunikationsunion, der bebandler dette omdde under titlen 
"Fremtidige offentlige landbaserede mobiltelesystemer (FPLMTS). 
=> Arbejdet skal baseres pa styrken i de eksisterende europziske 
mobilteknologier, serlig DCS-1800, GSM og DECT. Samtidig ma man 
bibeholde fleksibiliteten pa visse felter -bl.a. med hensyn til de fremtidige 
kodningsteknikker til radiotransmission -mens man afventer resultateme af 
den sammenlignende forskning under EU's ITU-program. 
51 
=> Satellitsiden af UMTS b0r unders0ges 00je med .henblik pa de fremlagte 
forslag om satellitbaseret personkommunikation. 
=> Uanset hvilke ~rlige tnek der vmlges i sidste instans, ber man omhyggeligt 
sikre en glat overgang fra de nuvmrende teknologier til UMTS-teknologieme. 
V KONKLUSION 
Udviklingen af mobil-og personkommunikation udger en af de tre hovedtendenser, der pncger 
den aktuelle udvikling pi kommunikationsomnidet -side om side med den generelle globalisering 
og internationalisering af kommunikationssektoren og fremvmksten af multimedietjenester, der 
kombinerer digital fonnidling af tale, billeder og data samt interaktivitet. 
Samtidig kommer mobil-og personkommunikationsnet til at udgere et hovedelement i fremtidens 
transeuropziske kommunikationsmilj0. 
EU befinder sig i en ferende position inden for denne sektor. For at fastholde denne position og 
drage st0rst muligt udbytte heraf for Europas borgere og industri og det europziske samfund som 
helhed mi der nu skabes de rette forudsmtninger for den fremtidige udvikling. 
De vigti~ skridt bestir i at skabe sterre fleksibilitet for markedet, samtidig med at der opbygges 
en 2lles vision for sektoren, og offentlighedens fundamentale interesser sikres. Det er sigtet med 
denne gr0nbog at bidrage til at finde den rette balance i EU-sammenhamg gennem en bred 
offentlig · debat. 
Efter en passende heringsperiode vii Kommissionen fremlregge sine konklusioner vedr0rende den 
fremtidige udvikling af mobil-og personkommunikation i EU samt de om fonwdne foran­
staltninger. 
52 
Udvilding af et personkommunikationsmilje: 
Grenbog om en frelles strategi for mobil-og 
personkommunikation i Den Europreiske Union 
BILAGA 
GENNEMGANG AF DEN· 
TEKNOLOGISKE OG . 
DSMIESSIGE 
UDVIKLING 
53 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
GENNEMGANG AF DEN TEKNOLOGISKE OG MARKEDSMJESSIGE 
UDVIKLIN'G ............................................................................................................................ 56 
1. GENEREL OVERSIGT ................................................................................................... 56 
1.1 Overgangen ti1 digitale systerner .............................................................................. 58 
1.2 Anden• og tredjegenerations systemer ...................................................................... 58 
1.3 Tilnamnelsen mellem mobilkommunikation og intelligente systerner ......................... 59 
1.4 Deling af ressourcer ................................................................................................ 59 
1.5 Satellitbaserede systerner ........................................................................................ 60 
2. OFFENTLIG MOBILKOMMUNIKA TION ..................................................................... 61 
2.1 Globalt system for mobilkommunikation -GSM ...................................................... 61 
2.2 Digital europreisk tradl0s telekommunikation -DECT ............................................. 64 
2.3 Offentlig adgang/telepointsystemer .................................................................... : ..... 65 
2.4 Det fielleseuropreiske digitale personsegesystem -ERMES ...................................... 66 
2.5 Terrestrial Flight Telecommunications System-TFTS ............................................ 66 
2.6 Udviklingen mod det Universelle Mobile Telekommunikations System -
UMTS .................................................................................................................... 67 
3. PRIV AT MOBILKOMMUNIKA TION ............................................................................ 68 
3 .1 Privat mobilradio (PMR) ........................................................................................ 68 
3.2 Tendensen i retning af digitale systemer med offentlig adgang -TETRA: ................. 69 
3.3 Mobildata ............................................................................................................... 69 
3.4 Digital Short Range Radio-DSRR ......................................................................... 70 
3.5 Tr3dl0se LAN-og PABX-systemer ......................................................................... 70 
4. TILNJERMELSEN MELLEM FAST OG MOBIL KOMMUNIKATION: 
UDVIKLINGEN AF ET PERSONKOMMUNIKA TIONSMIU0 .................................... 71 
4 .1 Udviklingen af mikrocellulrere net ........................................................................... 71 
54 
4 .2 Personkommunikationsnet -PCN/DCS 1800 ........................................................... 71 
4 .3 Tr3.dl0s kommunikation pa lokalnettet ..................................................................... 72 
4.4 Komplementrer vrekst i trafikken pa mobilnet og det faste net .................................. 72 
4 .5 Udvilding .af mobilitet i det faste net: personlig nummerering i det intelligente 
netrrU.lje .................................................................................................................. 73 
4.6 Tilnamnelsen mellem mobilitet i faste og mobile net: personkommunikation 
som globalt tjenestetilbud samt tjenesteudbydernes rolle .......................................... 75 
4. 7 Det fremtidige personkommunikationsmiljo, det Universelle Mobile 
Telekommunikations Systems rolle, satellitbaserede systemer og det 
intelligente net ........................................................................................................ 77 
5. KONKLUSIONER ........................................................................................................... 80 
55 
GENNEMGANG AF DEN TEKNOLOGISKE OG MARKEDSMJESSIGE 
UDVIKLING 
1. GENEREL OVERSIGT 
2 Mobilkommunikation er for ejeblikket den hurtigst voksende sektor inden for 
telekommunikationsindustrien. Stersteparten af denne vrekst bar fundet stat siden midten af 
l 980'erne efter introduktionen af offentlige cellulzre telefonitjenester i Europa, men 
offentlig mobilradiokommunikation bar faktisk vreret benyttet i Europa siden 1940'eme. 
Europa bar i dag et samlet brugergrundlag for mobilkommunikation pi omkring 16 
millioner abonnenter (dette tal indbefatter ikke tddles telefoni), som hovedsagelig bestir af 
brugere af de tre bedst etablerede tjenester -privat mobilradio, personsegning og analog 
cellulzr radio. Dette samlede brugergrundlag voksede med over 20% i 1991, anfert af en 
stigning i cellulzre brugere pa over 40%. Samtidig med nu at tegne sig for mere end 50% af 
det samlede brugergrundlag tegner cellulrer mobilkommunikation sig ogsa for over 90% af 
vrerdien af det samlede europreiske marked for mobiltjenester og 75% af markedet for 
mobiludstyr. 1 
Pa grund af de forskelligartede krav, som styrer udviklingen inden for mobilkommunikation, 
kendetegnes de individuelle systemer og tjenester ved en lang rrekke forskellige teknologiske 
og markedsrwcssige egenskaber. En rrekke vigtige tendenser er dog greldende for den 
generelt fortsatte udvikling af sektoren2• 
Bilag Al giver et overblik over mobilmarkedets nuvrerende situation i EU. 
Skent de digitale systemer for 0jeblikket tegner sig for ca. I 0% af det cellulrere 
abonnentgrundlag, forventes en yderligere hurtig overgang fra analoge til digitale systemer 
at finde stOO inden for dette 3.rti. Nrervrerende gennemgang af den teknologiske og 
markedsmressige udvikling koncentrerer sig derfor om digital mobilkommunikation. 
En af de mest dramatiske begivenheder inden for europreisk telekonununikation i den senere tid bar veret de 
betydelige prisfald pA digitalt mobilterminaludstyr og den omfattende nedgang i priseme pA tjenester samt nye 
prispakker (f.eks. indferelsen af ordninger rettet mod kunder med lavt forbrug). Den nuverende Arlige indtregt 
fra celluler telekommunikation er 1.100 ECU pr. · abonnent sammenlignet med ca. 400 ECU pr. 
fastnetabonnent. Samtidig med at mobil-og personkouununikationstjenesterne begynder at finde anvendelse 
pA massemarkedet vii indtregtsforskellen dog mindskes. 
Yderligere oplysninger findes i en rrekke dokwnenterende underS0gelser, herunder isrer "Scenario Mobile 
Communications up to 2010 -study on forecast developments and future trends in technical development and 
commercial provision up to the year 2010", EUfELIS Consult, oktober 1993, foretaget for Kommissionen som 
forberedelse til Gnmbogen. Endvidere bliver en lang rrekke underS0gelser og markedsanalyser med 
regelmzssige mellemrum offentliggjort afkonsulent- og markedsunderS0gelsesfinnaer. 
Vedrerende oplysninger om systemernes nuverende stilling henvises isrer til "Review of the Requirements for 
the future harmoniz.ation of regulatory policy regarding mobile conununications services", rapport udarbejdet af 
ECTRA Mobile Project Team, European Conunittee for Teleconununications Regulatory Affairs, oktober 
1993. 
56 
Exhibit Al: European Mobile Telecommunications at end-1993: key data 
1. USERS 
Total number of users of mobile communications in Europe1 ••••••••••••••••••••••• 15,800,000 
on public networks2 •.••.•..••••••••.•••••••••••••••••••••••••••••••••••••••.••••••••••••••••••••••.•••••••••.••• 70°/o 
and on private networks3 •••••...•••••.•••.••..•..••.....••.••••••.••••••••••••..•••••••••.••••.•....••.•••...••• 30°/o 
operating on analogue systems4 ••••.••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••.••••••••••••••• 91 °/o 
and on digital systems5 •••.•.••..•••.•••••.••••..•••..•••••.••••••••••••••••••••••••••••••••••••••...•.•.••.••••••• 9o/o 
2. SERVICE REVENUES 
Total public mobile service revenues in Europe6 •••••••••••••••••••••••••••••••••• 8.5 Billion ECU 
Mobile services as a percentage of all telecommunications services ........................ 1 Oo/o 
3. EQUIPMENT REVENUES 
Customer equipment sales ............................................................. ~ ...... 4.6 Billion ECU 
Terminals fou1seon .public-cellular systems ......................................................... 75% 
and other networks7 ••••••••...•..•.•.•.....•.....•....•.•..•.•.•.•••...••.•.•.•..••••....•••••••••..••.•.•••••..• 25°/o 
4. PROJECTED CUMULATIVE INVESTM:ENT TO 20008 
2 
4 
5 
6 
1 
9 Projected investment in mobile infrastructure {lower bound9) ••.•.•••••.•.••• 27 Binion ECU 
Projected investment in mobile infrastru~ture {upper bound10) •.••••••••••••• 45 Billion ECU 
As a percentage of all telecommunications investment11 •••••••••.••••••••••••••• ~ •••••••••• 7 -13% 
Source: Published market research 
Comprising 8,100,000 cellular telephony \L<iers, 4,500,000 private mobile radio (PMR) and publi~ access 
mobile radio {PA.lvffi) users, and 3,100,000 wide-area paging users. 
The installed base of other services, such as telepoint and mobile data, remains small at present with an 
estimated 100,000 subscribers in total. Cordless telephone use in residential and/or business ~vironments is 
excluded from this total. 
Includes European Economic Area and Switzerland, equivalent figures for central and eastern Europe are not 
available. 
Public networks include: analogue cellular telephony (NMf 900, NMT 450, TACS, C-NET, Radiocom 2000 
and others), GSM, DCS 1800, paging and telepoint. 
Private networks include: PMR, PAMR and dedicated mobile data networks. 
Analogue systems include: analogue cellular telephony, analogue paging and PMR and analogue PAMR. 
Digital systems are: GSM cellular telephony, DCS 1800 cellular telephony, digital PAMR and telepoint. GSM 
cellular telephony, currently Wldergoing very rapid expansion, represents the majority of digital users. 
1993 service revenues for analogue and digital cellular telephony, and wide-area paging. 
Includes paging terminal, private mobile radio terminals and private mobile radio base stations. 
During this period, mobile telephony subscribers as a percentage of all telephony subscribers will increase 
from approximately 4% to 11.14%. Revenues will also grow although declining costs and the effects of 
competition (notably the range of tariff packages offered) will mean that revenues per subscriber will fall from 
the present level of over I I 00 ECU per annwn to less than 500 ECU. 
Based on public investment plans and on licences already allocated or planned. 
10 Asswning widespread adoption of Personal Conununications based on DCS 1800 technology. 
11 Cwnulative teleconunWlications investment in the European Union from 1991 to 2000 will be 345 to 401 
Billion ECU according to Analysys' study "Perfonnance of the Telecommunications Sector up to 2010 Wlder 
different Regulatory and Market Options". 
57 
3 1.1 Overgangen til digitale systemer 
Den seneste tekniske udvikling i Europa bar vreret koncentreret omkring 
andengenerations digitale mobilsystemer, som tilbyder sterre omkostningsnucssige 
og ydelsesmasige fordele end de ferste analoge systemer samt foreget kapacitet og 
nye funktioner. 
De af ETSI specificerede mobilsystemer og former for mobilteknologi omfatter: 
• GSM -digitalt celluhert globalt system for mobilkommunikation 
• DCS 1800 -digitalt celluhert system baseret pa GSM, arbejder pa 
1800 MHz; 
• DECT -digital euro~isk tradl0s telekommunikation; 
• ERMES -digitalt persons0ge- og meddelelsessystem; 
• TFTS -system for passagerkommunikation med jorden under flyvning; 
• TETRA -digitalt mobilradiosystem med offentlig adgang; 
• DSRR (digitalt kortnekkende radiosystem for privat mobilradio). 
som alle udgor et teknologisk fremskridt sammenlignet med de analoge produkter af 
mrste generation samt for f0rste gang -via deres Europa~kkende specifikationer 
-giver reel mulighed for frelleseuropreisk mobilitet og produktionsnucssige 
stordriftsfordele. 
1.2 Anden-og tredjegenerations systemer 
Det er sandsynligt, at der efterbanden vii blive udvildet et delm af 
andengenerations systemer, som vii komme ti1 at spille en vigtig rolle i leverancen af 
personkommunikationstjenester' op til samt ind i nreste irhundrede. 
Pa lamgere sigt gor savel industrifolk som politikere en aktiv indsats bide i Europa 
og pa globalt niveau for at fremme forskningen og udviklingen i retning af en 
samordnet teknologisk strategi for ruckillng af behovet for verdensomspamdende 
personkommunikation. Udviklingen af et universelt mobilsystem, som kan 
understette hele nckken af markedsspecifikke anvendelsesmuligheder via en enkelt 
terminal, menes at ville kncve en yderligere tredje generation _af mobilteknologi. 
I Europa er forsknings- og udvildingsbestncbelseme vedr0rende denne 
tredjegenerations mobilteknologi -pa grundlag af EUs RACE-program 
(forsknings- og udvildingsprogram inden for avanceret kommunikationsteknologi i 
Europa) -koncentreret om at udvikle de arkitektoniske aspekter ved et Universelt 
Mobilt Telekommunikations Sy~ (UMTS). Ansvaret for at koordinere 
europreiske tekniske specifikationer, som er egnet til implementering af UMTS, er 
uddelegeret til ETSis tekniske komites SMG-gruppe (Special Mobile Group). 
Pa globalt niveau bar ITU (Den Internationale Telekommunikations Union) 
besluttet at udarbejde internationale a priori normer for et tredjegenerations globalt 
mobilkommunikationssystem ifolge konceptet for Future Public Land Mobile 
Telecommunications SyStems (FPLMTS). FPLMTS bar vundet stette ved W ARC 
'92 i form af 0remrerkning af globale frekvensband . til brug ved systemets 
indf0relse. 
Se afsnit 4.6 og 4.7 
58 
4 1.3 Tilnrennelsen mellem mobilkommunikation og intelligente systemer 
Tilvejebringelsen af stor mobilitet, herunder muligheden for roaming4 mellem 
nettene, bar skabt nye tekniske udfordringer vedr0rende opkaldshandtering og 
beslregtede funktioner pa net som f.eks. GSM. Disse udspringer af de 
grundlreggende behov for at kunne fastholde, opdatere og sp0rge om oplysninger, si 
det bliver muligt at foretage tidstro behandling af mobilterminalernes/-numrenes 
lokalitet, autentifikation af roaming-abonnenter og -terminaler samt dirigering af 
opkald. En vis grad af "intelligens" i telenettet er derfor nedvendig for 
tilvejebringelsen af mobilitetsfunktioneme. 
De til GSM vedtagne lesninger indbefatter brug af computerstyrede databaser 
fordelt over forskellige GSM-net samt implementering af avancerede dele af 
CCITI -signaleringssystem nr. 7 for at muliggere infonnationstransaktioner mellem 
telenet og data.baser. Disse er neglebestanddelene i telenettets "intelligens". 
Evnen til at handtere en stor rnrengde informationstransaktioner vii blive stadig 
vigtigere i takt med d~ fremtidige vcekst i antallet af mobilabonnenter. En nekke 
sken foretaget i forbindelse med RACE-programmet forudsiger, at omfanget af 
signaltransaktioner kan blive st0rre end det, hvortil de nuvcerende systemer er 
konstrueret. 
Ud over behovet for bedre transaktionsbehandlingsmuligheder, som er en 
forudsretning for tilvejebringelsen af de grundlreggende mobilitetsfunktioner, vii 
udviklingen i retning af et massemarked for personkommunikation i fremtiden skabe 
yderligere behov for netvcerksintelligens, herunder evnen til at oversrette numre i 
forbindelse med personlig nummerering, oprettelse og cendring af individuelle 
profiler for abonnenttjenester sarnt levering af en rrekke avancerede tjenesteydelser. 
Sadanne egenskaber vii ikke kun vedr0re mobilnettene, de vii stnckke sig over hele 
rrekken af faste, mobile og satellitbaserede programmer, gennem hvilke 
personkommunikationstjenester ma antages at blive udbudt. 
1.4 Deling af ressourcer 
Af stigende interesse i det konkurrenceprcegede milj0 er den effektivitet, hvormed de 
forskellige former for teknologi muligger ressourcedeling mellem systememe. Skent 
dette iscer bererer radiofrekvenseme, er ogsa deling af installationssteder og 
infrastruktur omfattet heraf. 
For den offentlige mobilkommunikation vii personkommunikationen skabe et vceld 
af forskellige typer teknologi, operat0rer og brugere. Udviklingen af stadig mere 
spektrumeffektiv og alsidig teknologi prioriteres derfor fortsat lwjt inden for 
mobilindustrien. 
Hvad angir privat mobilteknologi er indferelsen af mobilradiosystemer med 
offentlig ad.gang -f.eks. TETRA -som alternativ til brugemes egne private 
mobilradiosystemer (PMR) og som banebryder for omfattende deling af 
radiokanaler til privat brug et godt eksempel pa tendensen i retning af 
ressourcedeling. 
T ekniske udtiyk er beskrevet i ordlisten. 
59 
5 
6 
7 , .. 
Den stigende brug af mobilradio med offentlig adgang viser ligeledes, at der pa 
omn\det for privat mobilkommunikation er en tendens bort fra ~rskilte og hen mod 
delte infrastrukturer for radiokommunikation. I lyset af de fremtidige behov for 
infrastruktur vii dette fonnentlig blive et stadig vigtigere aspekt pa 
mobilkommunikationsomn\det. 
1.S Satellitbaserede systemer 
Mobil-og personkommunikation er ikke begramset til anvendelsen af landbaserede 
net. Satellitbaserede systemer leverer tale-og ikke-taletjenester til et stadig stigende 
antal brugere pa havet samt pa jorden og i luften. 
Den intemationale maritime satellitorganisation, Inmarsat, bar i over ti ar tilbudt 
tale-og telextjenester til mobilbrugere. Oprindelig var tjenesten kun beregnet pa 
maritim mobilkommunikation, men i l 980'erne begyndte man ligeledes at anvende 
Inmarsat-systemet til landmobil kommunikation. Inmarsat-systemet havde ultimo 
1992 (lnmarsat A5) ca. 20. 000 tenninaler i brug, hvoraf omkring tre fjerdedele 
befandt sig pa skibe og den 0vrige fjerdedel pa land. Ca. 25% af alle disse 
tenninaler er registreret i europreiske lande. 
Der bar i den senere tid vreret stigende interesse for brugen af satellitsystemer til 
mobile tale-og datatjenester via satellit. I Europa er Euteltracs (Eutelsat), Inmarsat­
C samt Traksats tjeneste eksempler pa satellitbaserede datatjenester6. 
I et milj0, som allerede er under forandring, er der nu tegn pi, at brugen af 
satellitsystemer til mobiltjenester vii gA ind i endnu en epoke med omfattende 
rendringer fremkaldt af nye koncepter for persoQ.kommunikation via satellit. I 
Inmarsat-systemet er terminalernes st0rrelse og de .. dertil knyttede priser allerede 
faldende. De foreslaede nye systemer tilbyder en lang rrekke tekniske l0sninger i 
forbindelse med systememes effekt, arkitektur, faciliteter og brug af satellitbaner 
1lige fra systemer, som benytter Geostationary Orbit (GEO), til systemer der 
anvender Low-Earth Orbit (LEO), Highly Elliptical Orbit (HEO) eller belt andre 
satellitbaner). Det fielles mil for disse systemer er at levere tale-og ikke­
taletjenester til kundeme via mobile h!ndholdte terminaler7• 
hunarsat Standard-A terminalen er den terminal, Inmarsat oprindelig benyttede ti1 sine tjenester. I januar 1991 
udvidede hunarsat sit sortiment med Standard-C terminalen. Sidstiucvnte kategori af terminaler anvendes 
udelukkende til tekst-og datatjenester. I slutningen af 1992 var omkring 3.500 Inmarsat-C terminaler i brug. 
I begyndelsen af 1993 lancerede lnmarsat sin Inmarsat-M tjeueste (til bmrbare satellittelefoner). Inmarsat 
tilbyder ligeledes en aeronautisk satellitkommuuikationstjeneste (siden 1990). Fremtidige planer omfatter 
indforelsen afhunarsat-B, den digitale efterfolger til Inmarsat-A. 
Offentliggjorte markedsuudersegelser autyder, at det nuverende grundlag pA omkring 6.000 tenninaler til 
land.mobile satellitbaserede datatjenester som f.eks. Irunarsat C og Euteltracs i Europa vii vere steget til 
100.000 terminaler i brug i Ar 2000. 
Se Meddelelse fra Kommissionen om iil.dforelse af satellitbaserede personkommunikationstjenester, 
KOM(93)171 endelig, 27. april 1993. De fleste forslag'er for 0jeblikket amerikansk baserede, som f.eks. det 
velkendte forslag til Iridiwn-projektet under ~fotorolas ledelse. 
60 
2. OFFENTLIG MOBILKOMMUNIKATION 
8 
9 2.1 Globalt system for mobilkommunikation -GSM 
Skent de analoge cellu~re systemer stadig dominerer det installerede grundlag i 
Europa, vii de snart blive indhentet af det nye fmlleseuropziske digitalsystem, GSM 
(se Bilag Al). 
Arbejdet pa en standardisering af GSM startede i 1982 under Den Euro~iske 
Konference af Post-og Teleadministrationer (CEPT) og blev overfert til ETSI efter 
dettes oprettelse i 1987. lndf0relsen af GSM blev fra begyndelsen stettet stzrkt af 
EU, i~r ved en ddshenstilling og et ddsdirektiv vedtaget i 1987 sarnt en 
ddsresolution vedtaget i 19908• 
GSM er nu det st0rste europreiske digitale lnobilsystem og bar opnlet succes pa 
intemationalt plan9• Dets implementering blev stettet ved GSM­
hensigtser~ringen (Memorandum of Understanding (MoU)), hvori alle EU­
operaterer deltager. 
RAdets direktiv af 25. juni 1987 om de frekvensbAnd. der skal stilles til n\dighed for samordnet indferelse af 
offentlig felleseuropa:isk: digital celleopbygget landmobilradiokommunikation i Fellesskabet (87/372/E0F~ OJ 
Ll96/85, 17.07.87) (GSM)~ 
RAdets henstilling af 25. juni 1987 om samordnet indfurelse af offentlig felleseuropeisk: digital celleopbygget 
landmobilkommunikation i Fellesskabet (87/371/E0F~ OJ Ll96/81, 17.07.87)~ 
RAdets resolution af 14. december 1990 om den endelige fase i samordnet indfurelse af offentlig 
felleseuropa:isk: digital celleopbygget landmobilradiokommunikatioo i Fellesskabet (GSM) (90/C329/09; OJ 
C329/25, 31.12. 90). 
Vedrerende yderligere oplysninger om Fellessk:abets strategi pA dette oJIUide, se Meddelelse fra 
Kommissionen om den samordnede indferelse af felleseuropreisk: digital celleopbygget mobilkommunikation 
(GSM), KOM(90)565 endelig, 11.23.90. 
61 
Exhibit A2 : Main Trends in cellular telephony duri~g 1993 
E 
u 
E 
F 
T 
A 
E 
u 
E Deutsche Telekom 
Tdefonka 
FT Radiocom 2000 
SFR 
ElrceU 
SIP 
P&T 
PTT Telecom 
TMN 
Cellnet 
Vodafone 
PTV 
Telecom F"mland 
Telemobll 
Comvik 
Tella Mobltel 
Mannesmann 02 
FT ltineris 
SFR 
SIP 
TMN 
Telecd 
Vodafone 
STET Hellas Telec. 
Panafon SA 
EirceU 
P&T 
PTV 
Telecom Finland 
Radlollnja 
Telemobll 
NetCom D 
E 
IRL 
L 
NL 
p 
UK. 
A 
SF 
N 
s 
D 
F 
p 
UK 
GR 
IRL 
L 
A 
SF 
N NMT450 
NMT900 
C-Netz 
NMT450 
TACS900 
RC 2000 
NMT450 
TACS900 
RMTS 
TACS900 
NMT450 
NMT450 
NMT900 
C-Net 
TACS900 
TACS900 
C-Netz 
D-Netz 
, NMT450 
NMT900 
NMT450 
NMT900 
NMT450 
NMT450 
NMT900 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 
GSM 47.000 
185.000 
807.000 
59.000 
180.000 
331.000 
1.25.000 
50.000 
35.000 
950.000 
950 
27.000 
170.000 
30.000 
711.000 
895.000 
56.000 
145.000 
168.000 
235.000 
159.000 
162.000 
21.000 
257.000 
452.000 
•1.s.000 
190.000 
260.000 
15.000 
7.000 
1.000 
16.500 
21.000 
l.000 
.. 3.000 
.. 3.000 
••400 
•3,400 
0 
5.000 
6.000 23% 
9°/o 
-11% 
8.2% 
1% 
23% 
25% 
-33% 
39°/e 
0% 
4% 
33% 
30% 
23% 
19°/o 
-'791. 
49°/e 
6•;. 
33% 
5% 
38% 
00/e 
3% 
21% 
Jul-92 
Jul-92 
Jun-92 
Jul-92 
Jul-92 
Oct-92 
Oct-92 
Oct-92• 
Dec-91 
Jul-93 
Jul-93 
Jul-93 
Jul-93 
Oct-93 
Jun-92 
Dec-91 
lt@j Jt.uijr=~1M@1@1@1MJ@@1~HtLlMl1l@1HMHMlMj1fll1H1115.~1.oo.mM1l~l~il~Mll11@111lM11111Uf 
Source: Operators/GSM MoU/CEC Studies 
Subscn"ber numbers estimated at start of October 1993 except for : 
• Subscriber numbers estimated at September 1993 and •• Subscriber numbers estimated at August 1993 
Startdates refer to public service availability. 
These figures change quicldy due to rapid growth; e.g. in Germany by January 1994 each GSM operator had more than 
500.000 subscn"bers. In Greece the two GSM operators have more ~ 20.000 subscribers. whilst the Belgian GSM 
operator. Proximus, is operational. ' 
62 
GSM tilbyder en rrekke fordele frem for analog cellulrer teknologi, herunder: 
• Hurtig transmission af data. 
• Transportabilitet afbrugeridentitet ved brug afSIM-kortet10• 
• Fcelleseuropreisk roaming. 
• En udvidet rrekke vcerdiforegede tjenester. 
• Foreget trafiktcethed som folge afbedre udnyttelse af radiospektrum. 
• St0rre sikkerhed via A5-algoritmen samt varianter deraf' 1• 
• Service af lwjere kvalitet. 
GSM kan anvendes som et mikrocellulrert net, sfiledes at der tages hensyn til eget 
radiotrafik i omdder med stor trafiktcethed. En anden vigtig udviklingsmulighed i 
forbindelse med GSM-specifikationen vii tillade indferelse af half-rate kodning af 
tale og dermed understotte en fordobling afkapaciteten ti1 bandtering aftaletrafik. 
GSM udbydes for 0jeblikket kommercielt i 9 medlemsstater, og ifulge de nuvcerende 
planer skal systemet vcere ti1 radighed i alle medlemsstater i 1994. Fremgangen i 
indgaelsen af roaming-aftaler i Europa bar indledningsvis vceret langsom. Skont 
situationen nu er ved at blive _bedre, er der stadig betydelige . huller i den 
frelleseuropceiske dcekning af roaming. 
En rrekke problemer bar haft indflydelse pa indferelsen af GSM, bl.a.: 
• Sp0rgsmfil vedrnrende intellektuel ejendomsret. 
• Eksport af sikkerhedsalgoritmen, hvor man indtil videre kun er nAet til 
kompromisl0sninger. 
• Problemer angaende interferens med udstyr af ikke-radiomressig art. 
• Voksende bekymring om udstrfilingsrisici samt milj0mressige konsekvenser. 
• F orsinkelser med typegodkendelse af terminaludstyr, hvilket bar indebaret en 
ordning for midlertidig typegodkendelse som en oodvendig lesning pa kort sigt. 
De indledende GSM-systemer understetter kun taletelefoni og alarmopkald. Senere 
forbedringer vii til sin tid understette fuld datatansparens, telefaxtjeneste og 
mulighed for korte opkald. Siclstnrevnte vii scette en GSM-tenninal i stand til at 
10 SIM-abonnentidentitetsmodulkortet (Subscriber Identification Module) er et "intelligent" ko~ som indeholder 
oplysninger om GSM-brugeren. Det kan af brugeren indsrettes i enhver godkendt GSM-terminal med henblik 
pA registrering pA nettet, og giver dermed mulighed for roaming uden at deter n0dvendigt at here et GSM­
hAndsret mellem de lokaliteter, hvor der enskes tjenesteydelser. SIM-kortet benyttes ogsA som et middel til at 
muliggm-e konkurrence mellem GSM-tjenesteudbyderene pA tvers af gramserne. 
11 A5 stAr for den infonnationskrypteringsmetode, som bar til fonnAl at yde end-to-end sikkerhed i GSM­
systemet. 
63 
fungere effektivt som en persons0geterminal, der modtager og lagrer korte 
meddelelser, f.eks. nAr brugeren vrelger ikke at besvare indkommende opkald. 
Prognoseme forudsiger et meget stort markedspotentiale for GSM i Europa samt pa 
intemationalt plan. lnden for EU forventes GSM inden ar 2000 at yde en ~kning, 
der er ligestillet med eller bedre end de tilsvarende aoaloge tjenester, og som yder 
service af vresentlig hejere kvalitet samt bar mulighed for at understette 
international roaming. Med den rigtige markedsfuring forventes dette at blive et 
betydeligt incitament for abonnenteme til at ga bort fra de aoaloge tjenester og over 
til GSM. Markedsprognoseme tyder pa, at GSM i ar 2000 kan have tiltrukket ca. 
15-20 millioner abonnenter pa tvrers afEU og EFfA-landene. 
Pa grundlag af en mikrocellulrer struktur er GSM-specifikationeme nu udvidet til at 
understette drift pa hejere frekvensbind. De heraf fulgende specifikationer 
benrevnes DCS-1800 (se afsnit 4.1og4.2). 
2.2 Digital europreisk trldles telekommunikation -DECT 
DECT er ved at udvikle sig til den generelle digitale tn\dlo~ telefon i Europa, om 
end anvendelsesmulighedeme er betydelig bredere. Hensigten er at tilbyde mobilitet 
pa kontoret (via tn\dlose private automatiske bi-centraler, PABX), i hjemmet og pa 
offentlige steder (via "telepoint" tjenester), og systemet kan benyttes i tn\dlose 
lokalnetskonfigurationer. 
Udviklingen og indfurelsen af DECT blev stottet af en nidshenstilling samt et 
nidsdirektiv, som blev vedtaget i 199112• 
De forste DECT-produkter er nu tilgrengelige pa det europreiske marked i form af 
tnidlose lokaltelefon-opgraderinger til P ABX-installationer. 
DECT er konstrueret til at kunne understotte meget lwj trafiktcthed (over 6.000-
12.000 Eriang!Km2 afhrengig af anvendelsen), hvilket ger det velegnet til meget 
koncentrerede brugermiljoer som f.eks. pa kontorer i centrum af byeme samt pa 
transportknudepunkter. Hvad angar mindre P ABX-installationer, brug i hjemmet og 
telepoint-formfil vii DECT have CT2-teknologien som konkurrent. , 
Hvad disse anvendelsesmuligheder angAr, vii prisen pa DECT-udstyr vrere 
afgorende for udnyttelsen af det fulde markedspotentiale, som anslas til omkring 30 
millioner brugere i Europa. 
DECT vii eventuelt kunne benyttes til at skaffe tnidlos adgang til en rmkke net. 
ETSI bar allerede udviklet DECT-profiler for integration med GSM og ISDN. 
Som det er tilfreldet med andre systemer, er ogsa DECT stodt pa en rmkke 
problemer under udviklingen: 
12 RAdets direktiv af 3. jwri 1991 om det frekvensbfilld. der skal allokeres i forbindelse med den samordnede 
indferelse af digital europreisk trAdles telekommwrikation (DECT) i Fellesskabet (91/287/E0F; OJ Ll44/45, 
08.06.91). 
RAdets henstilling af 3. jwri 1991 om samordnet indferelse af digital europreisk tr6dl0s telekommwrikation 
(DECT) i Fellesskabet (91/288/E0F; OJ Ll44/47, 08.06.91). 
64 
• Konkurrence fra investeringer i udviklingen af GSM, hvilket bar medfert 
mangel pa arbejdskraft til udvikling af normen bade hos ETSI og hos 
fubrikanteme. 
• Konkurrence om indfurelse af alternative europreiske normer for tddles 
kommunikation (CT2 og DCT 900). 
• Ligesom med GSM bar der.vreret forsinkelser med at opn! godkendelse af de 
£relies tekniske forskrifter, CTRs13, i god tid. 
• Nogle lande mener, der er en risiko for, at DECTs effektive ydelse kan blive 
forringet som felge af mulig interferens med systemer i tilgnensende band. I 
Storbritannien bar man konstateret et srerligt problem med deling af frekvenser 
mellem DECT og DCS 1800. 
En validering og pavisning af DECTs anvendelsesmuligheder, der ststtes af 
Kommissionen if0lge CTS-progranunet (Conformance Testing Service) og er 
planlagt at skulle finde sted i f0rste kvartal af 1994, vii give et definitivt skub i 
retning af en bredere anvendelse af DECT. De vigtigste indledningsvise 
anvendelsesmuligheder for DECT (tnidl0s PABX, telepoint og pa lokalnettet) udger 
den vresentligste del af det planlagte program. 
Ifelge prognoseme vii DECT have et meget stort markedspotentiale, n!r f0rst 
teknologien er til fuld ddighed. Sammen med GSM (lang nckkevidde, stor 
mobilitet) kan DECT (kort nckkevidde, begramset mobilitet) ende med at blive den 
vigtigste bestanddel i tnidl0s kommunikation pa det europreiske massemarked. 
2.3 Offentlig adgang/telepointsystemer 
I sin grundudfonnning kan telepoint14 sammenlignes med en tddles offentlig 
telefonboks, som udelukkende giver adgang til at foretage opkald via det offentlige 
telenet. En videreudvikling af systemet med henblik pa at forege 
kontaktmulighedeme kombinerer den grundbeggende envejstjeneste med 
persons0gning (herunder tilbud om kombinerede tn\dlese telefon-/persons0ge­
terminaler) og meddelelsesafgivelse ved tale samt implementering af netfunktioner, 
som kan fastholde og videredirigere opkald til en telepointabonnent, nlr ban 
kommer inden for rrekkevidde af en basisstation. / 
De to vigtigste ikke ophavsretligt beskyttede lesninger for 0jeblikket samt i den 
nrermeste fremtid er CT2 og DECT. Alie nuvrerende systemer er baseret pa CTI, 
men der er planer om fors0g baseret pa DECT i Frankrig. DECT betragtes i 
europreisk sammenhreng som en mulighed pa lidt lrengere sigt. 
Telepoint bar haft blandet succes i Europa. Skent systemet bar haft en vis succes i 
Holland og for nylig stor succes i Frankrig, bar dette til dato ikke vreret tilfreldet 
13 CTRs: Common Technical Regulations (ficlles tekniske forskrifter)~ danner grundlaget for barmoniserede 
typegodkendelsesspecifikationer i forbindelse med RAdsdirektiv 91/263/E0F. 
14 Telepoint er en tjeneste med begramset mobilitet, som benytter en afbrugeren bllret trAdles telefon til at opnA 
adgang ti1 det offentlige telenet fra ethvert sted inden for rmkkevidde af de delte radiobasisstationer. Disse er 
indtil videre hovedsagelig blevet installeret i centnun af byerne, pA jernbanestationer, osv. Telepoint er et 
supplement til den nonnale brug af trlldlese telefoner i hjemmet og pA kontoret. 
65 
andetsteds. I Storbritannien bar alle licenshavende operat0rer nu opgivet indsatsen 
pa dette omride. Planer om lancering af telepoint i Tyskland er blevet udskudt. 
Telepoints succes pa andre markeder (isrer i Asien, f.eks. Hong Kong og Singapore, 
jf. Bilag C, afsnit 3) ma dog ses som en bekrmftelse pa sadanne tjenesters 
potentielle muligbeder. 
2.4 Det frelleseuropaeiske digitale personsegesystem -ERMES 
Udviklingen og indfilrelsen af ERMES fik politisk stette gennem vedtagelsen af en 
nidshenstilling S81llt en rjdsbeslutning i 199015• lmplementeringen af ERMES 
stettes ved en hensigtserklrering (MoU) mellem 28 europreiske signatarer. 
For ejeblikket er ingen kommercielle ERMES-systemer i drift i medlemsstateme, 
mender flere medlemsstater. I Frankrig tildeltes tre licenser i 1993. 
En nekke faktorer bar forsinket implementeringen af ERMES: 
• Bide operat0rer og leverandorer har prioriteret implementeringen af andre 
systemer hojere (iszr GSM). 
• I nogle tilfzlde er personsegenet blevet installeret for ganske nylig, og den for 
hinden vrerende kapacitet medf0rer en "vent og se" holdning til ERMES. 
• ERMES kan blive en konkurrent til GSMs tjeneste for korte meddelelser 
(SMS) -eventuelt under anvendelse af GSM-terminaler beregnet udelukkende 
til SMS. 
• Visse operat0rer bar konstateret, at for at blive en kommerciel succes som 
supplement til de eksisterende persons0genet vii ERMES vrere meget afWcngig 
af roaming-trafik. En til dato manglende opfulgning af de pi MoU-medeme 
givne tilsagn pa dette omride medf0rer svigtende tiltro til implementeringen af 
nationale ERMES-net. 
• Der er rejst spergsmAI om interferens med ikke-radiobaserede systemer, iszr 
fjemsyns- og ka.bel TV-tjenester i Tyskland. En nekke nedvendige fors0g med 
ERMES bar fulgelig forsinket licensallokeringen. 
Men nAr furst disse problemer er overvundet, bar ERMES mulighed for at blive det 
fremtidige hovedgrundlag for vidtrrekkende persons0gning i Europa. 
2.S Terrestrial Flight Telecommunications System -TFfS 
Terrestrial Flight Telecommunications System (TFTS) er det furste digitale system, 
som er konstrueret til telefonkorrespondance for passagerer ved hjrelp af direkte 
15 RAdets direktiv af 9. oktober 1990 om de frekvensbAnd. der skat anvendes til samordnet indf01'else af 
fellesemopeisk landbaseret offentlig personsegning i Fiellesskabet (90/544/E0F; OJ L310/28, 09.11. 90) 
(ERMES). 
R.Adets benstilling af 9. oktober 1990 om samordnet indf01'else af felleseuropeisk landbaseret offentlig 
personsegning i Fiellesskabet (90/543/E0F; OJ L310123. 09.11.90) (ERMES). 
66 
radiotransmissionsled mellem fly og jordstationer med envejsadgang til det faste 
landbaserede net16• 
TITS kan blive en vigtig bestanddel i kommunikationsstruktureme pa tvrers af 
Europa og -pa trods af det ifulge sagens natur begncnsede omfang -et tlagskib 
blandt de europreiske digitale mobilsystemer. 
ETSI bar defineret tekniske specifikationer for TITS's radiomasige egenskaber 
samt gnenseflademe med de offentlige euro~iske net. European Airlines 
Electronic Committee (ECAC) bar specificeret det udstyr, TITS benytter i luften, 
samt dets gramseflade med kabineudstyret. 
TITS's infrastruktur pa landjorden er for 0jeblikket ved at blive udbygget. De 
konkurrerende operatorer giver udtryk for, at de bar indgAet aftale med en rmkke 
euro~iske luftfartselskaber om TFfS-tjeneste. 
En kommerciel TITS-baseret tjeneste er planlagt at skulle stA til ridighed i lobet af 
1994. En forel0big tjeneste blev i december 1993 lanceret i Londons Heathrow 
Lufthavn. 
2.6 Udviklingen mod det Universelle Mobile Telekommunikations System -UMTS 
Som a.nfurt er UMTS's tredjegenerations mobilkommunikationssystem konstrueret 
som et universelt digitalsystem med mange funktioner og tjenester pa grundlag af de 
eksisterende andengenerations systemer. 
De generelle milsretninger for UMTS-tjenesteme er blandt andet: 
• UMTS skal levere tjenesteydelser pa en lang rmkke driftsomrider og muliggore 
kommunikation fra hjemmet, kontoret, byer eller landdistrikter, faste lokaliteter 
og koret0jer i fart. 
• UMTS skal tilbyde et bredt udvalg af tjenesteydelser. 
• UMTS skal understotte mobiltenninaler af mange forskellige typer, lige fra 
integrerede handholdte letvregts-taleterminaler til multimedietenninaler og 
mobilterminaler, som kan udgore en gramseflade for kommunikation med andre 
terminaler. 
• UMTS skal underst0tte koncepteme for Universel Personlig 
Telekommunikation (UPT). 
Ansvaret for standardisering af UMTS er overdraget til ETSis tekniske komites 
SMG-gruppe (Special Mobile Group). Dens opgaver pa dette omdde omfatter: 
16 I 1992 stillede Kommissionen forslag om et rAdsdirektiv, som skulle sikre frekvenstildelingen til 1YfS 
(KOM(92)314 endelig -SYN 440, 22.07.92). Dette blev senere erstattet af en beslutning fra Den Europmiske 
Radiokommunikationskomite, ERC, ifolge retningslinieme fastlagt i RAdets resolution af 19. november 1992 
om gennemf0relse af Den Europreiske Radiokommunikationskomites afgerelser (92/C318/0l~ OJ C318/l, 
4.12.92). Se ogsA den nye strategi for koordinering af frekvenser, Bilag D. ERC stAr for at skulle vedtage en 
henstilling om midlertidig typegodkendelse, som vil blive implementeret i CEPT-landene forud for vedtagelsen 
af felles tekniske forskrifter for 1YfS. 
67 
• Udarbejdelse af teknisk grundmateriale for UMTS. 
• Udarbejdelse af dele af de europreiske nonner. 
• Samarbejde med europreiske forskningsprogrammer (f.eks. RACE). 
• Koordinering med den Internationale Telekommunikations Unions (ITU) 
standardiseringssektor vedrerende verdensomspmndende nonner for 
UMTS/FPLMTS. 
EUs RACE II program om forskning i og udvikling af avanceret 
kommunikationsteknologi bidrager ti1 arbejdet pi UMTS via projekter inden for 
radioadgangsteknologi, f.eks. TDMA og CDMA, celle-og frekvens-planlzgning 
saint netvrerksaspekter• 1. 
Malsretningeme for UMTS behandles i ITU under titlen Future Public Land Mobile 
Telecommunications Systems (FPLMTS). I ITU bar arbejdet pa FPLMTS vzret i 
gang siden 1986. Frekvensordninger vedrerende FPLMTS blev indledningsvis 
fremfert paw ARC' 92 (se Bilag B). 
3. PRIVATMOBILKOMMUNIKATION 
3.1 Privat mobilradio (PMR) 
Privat mobilradio (PMR) udsprang af et konununikationsbehov inden for en lukket 
gruppe af brugere i forbindelse med en vognpark. Forbindelsen gAr typisk fra en 
forsendelsesafdeling til en rrekke mobilradioer, som arbejder pa et begrznset antal 
dedikerede radiokanaler. Kommunikation kan finde sted bade i form af tale og data; 
talebaseret konununikation er typisk halv duplex (d.v.s. "tryk for at tale"). De a 
funktionsmuligheder betyder, at privat mobilradio er begrznset til en nckke -om 
end store -nicheomrider pi markedet. 
17 Inden for RACE bidrager en rzkke forskellige projekter ti1 arbejdet hen imod en definition pl UMTS. Disse 
indbefatter AIDMA, CODIT, MONET, PI.ATON, MAVf, SAINT og TSUNAMI. Den generelle mA1sa:tning 
for CODIT-projektet er at widerS0ge CDMAs muligheder i forbindelse med UMfS, mens mAlsa:tningen for 
AIDMA er at udvikle avancerede fremgangstnAder til at virkeliggere et IDMA-baseret UMTS-system. De 
respektive Cordele ved disse mange fremgangsmAder vil blive vurderet ved projektemes afslutning. 
HovedmAlsa:tningen for PI.ATON-projektet er at udvikle nyt softwarevakt0j, som kan muligg«e effektiv 
frekvensplanlqning i forbindelse med UMfS, og MONET-projektet tager sigte pA at udvikle rammeme for 
netverksnormer for UMfS. MA Vf-projektet bar til fonnAl at finde nye kodealgoritmer for billeder/lyd til 
transmission af kvalitetssikker lyd samt levende og faste billeder under mobile, forhold. To nye projekter blev 
iverksat for kort tid siden, nemlig SAINT, som ska1 vurdere og fastlqge kravene for integration af satellitter i 
UMfS, og TSUNAMI, som folruserer pA udvikling af egnede antennesystemer til UMfS. 
En rzkke andre forslmings- og udviklingsprojekter inden for RACE-programmets rammer bidrager ligeledes ti1 
fastlzggelsen af fremtidige mobilkommunikationssystemer: MOBllJSE, som behandler en rzkke aspekter 
vedr0fende indf01"elsen af UYf; MODAL, som bidrager til planlmgning og udvikling af den Caste infrastruktur 
for fremtidige mobile bredblmdssystemer (Mobile Broadband Systems); samt MOEBIDS, som fok:userer pA 
satellitbaseret mobil bredblmdskommunikation. 
Et andet meget vigtigt projekt i forbindelse med den fremtidige udvikling af mobilkomnumik.ation er MBS­
projektet, som vii widerS0ge muligheden for mobilkommunikation med meget hej datatransmissionsbastighed i 
60 GHz frekvensomrAdet. 
68 
Vreksten inden for PMR er for ejeblikket forholdsvis moderat, hvilket er et udtryk 
for, at markedet er blevet mere modent, at der er kommet alternative systemer som 
f.eks. de cellulrere, samt at der er betydelige problemer med overbelastning og 
frekvenstildeling, isrer fordi den effektive udnyttelse af radiospektrum kan vrere 
meget lav. 
Analoge PMR-systemer med offentlig adgang (kaldet P AMR -Public Access 
Mobile Radio) blev indfurt i EU i 1986. Disse systemer understetter delt anvmdelse 
af radiokanaler mellem brugeme, og hovedformilet er mere effektiv udnyttelse af 
radiospektrum samt forbedringer i forhold til de grundlzggende PMR-tjenester. Den 
britiske MPT1327-specifikation er den mest anvendte i Europa og finder langsomt 
fodfieste som en generelt accepteret nonn. Der findes desuden andre ophavsretligt 
beskyttede systemer. 
En vresentlig forskel mellem PMR med offentlig adgang og den grundlzggmde 
PMR set fra et brugersynspunkt er, at brugerne nu bar mulighed for at abonnere pi 
en tjeneste i stedet for at skulle opbygge og styre deres egen infrastruktur. 
Den af ETSI udviklede digitale TETRA-nonn (Trans-European Trunked Radio) 
udger anden generation af mobilradiosystemer med offentlig adgang. 
3.2 Tendensen i retning af digitale systemer med offentlig adgang -TETRA 
ETSI er for ejeblikket ved at fuldfure specifikationen af TETRA (Trans-European 
Trunked Radio). TETRA bar effektiv udnyttelse af radiospektrum, samfunktion 
mellem telenettene samt en frelles definition pa udstyret med det formil at tilbyde 
brugeme, operatereme og leverandereme en mere effektiv og billigere lesning end 
det er tilfreldet med de nuvrerende analoge P AMR-systemer. Hvor dette er 
pikncvet, vil TETRA understette servicefunktioner pa lwjt niveau, herunder 
mulighed for roaming. 
Organisationer, som er ansvarlige for offentlig sikkerhed og ofte arbejder "i 
marken", (politi, brandvresen, gramsepoliti, forstvresen, osv.) vil sandsynligvis blive 
de vigtigste brugere af TETRA. De offentlige sikkerhedsorganisationer i Benelux­
landene, som arbejder inden for Schengen-gruppen, bar udtrykt et stort behov for at 
have produktet til nidighed i l0bet af 1994. Disse organisationers samlede behov 
mangler dog stadig at blive drekket af ETSis specifikationer. 
Et vigtigt krav, hvor anvendelsen af sAdanne systemer finder sted pa tvrers af EUs 
inteme grrenser, er tilgrengeligheden af egnede frekvenser i tilstedende onmider. 
TETRA bar faktisk mulighed for at give et vresentligt bidrag til fomyet vzkst pa 
det europreiske PMR-marked. 
3.3 Mobildata 
Data kan overfures via de fleste mobilsystemer, og der er da ogsi blevet 
implementeret en lang rrekke systemer til datatransmission ved lav hastighed. 
Dedikerede mobildatasystemer er et frenomen af nyere dato og benytter i de fleste 
tilfrelde en pakkebaseret teknik til at opni effektiv udnyttelse af radiospektrum. 
Systememe indbefatter afsendelse af data samt indlzsning af data pa en 
fjemtliggende destination. De anvendes pa nuvzrende tidspunkt mest inden for 
lukkede brugergrupper, men vreksten i brerbare PC'ere kan fore til et st0rre udvalg 
69 
af tjenester. Mobitex-systemet er blevet det mest anvendte grundlag for dedikerede 
mobildatanet i Europa, skent der dog ogsi findes andre ophavsretligt beskyttede 
systemer. 
Det af ETSI specificerede TETRA-system vii udgere en europzisk norm for 
mobildatatjenester og taletjenester. ETSI arbejder ligeledes pa at specificere et 
mobilradiosystem til pakkebaserede data. 
3.4 Digital Short Range Radio -DSRR 
Hensigten med DSRR er opna et prisbilligt PMR-system, som tilbyder direkte 
kommunikation mellem mobile brugere, eller drift via en mellemforstmrker, uden at 
der er behov for en mobil infrastruktur som den, f.eks. TETRA behever. 
Kommissionen bar fremsat forslag til et direktiv vedrerende de frekvensband, som 
skal allokeres til DSRR. I mellemtiden bar den Europreiske Radiokommunikations­
komite (ERC) som fulge af den nye strategi for samordning af frekvenser (se Bilag 
D) vedtaget en ERC-beslutning om de frekvenser, der skal stilles til ddighed for 
DSRR. 
Fremkomsten af DSRR-produkter er blevet forsinket. Pastande om mulig 
interferens med andre systemer, isrer GSM, samt en "vent og se" holdning fra 
producentemes side bar bidraget hertil. 
Som fulge heraf bliver et vigtigt europreisk digitalt produkt for 0jeblikket holdt ude 
fra markedet, hovedsagelig pa grund af de fortsat ul0ste problemer vedr0rende brug 
affrekvenser. Hurtig lesning af disse problemer er pakrrevet18• 
3.S Trldlese LAN-og PABX-systemer 
Pa omddet for tradl0se telenet i lokalomdder er det af ETSI specificerede 
"HiperLan"-system et undersystem til radiokommunikation, som skal udgere et 
·high-speed datatransmissionsled over korte afstande mellem diverse 
computersystemer og typisk er beregnet til lokal anvendelse i virksomhederne pa 
disses lokaliteter. En norm, som Abner mulighed for transmission af op til 20 
Mbit/s, forventes leveret af ETSI i lobet af 1994. 
Omradet for tradl0se P ABX-anlreg domineres af de ophavsretligt beskyttede 
l0sninger. CT2 og DECT (se afsnit 2.2) er godt rustet til at benytte mere prisbilligt, 
fleksibelt og gensidigt kompatibelt udstyr. Af de to bar D ECT det st0rste potentiale, 
hovedsagelig vedr0rende ikke-talebaseret kommunikation, da systemet tillader 
hojere bithastigheder end CT2. Til de virkelig hoje bithastigheder krreves der dog 
belt nye normer. 
18 Beshcgtede men teknisk mind.re raffmerede systemer, som ogsA muliggm- radiobaseret kommunikation uden 
behov for fast infrastruktur, bar eksisteret i mange Ar i form af Citizen's Band og amat.0rradio. SAdanne 
systemer er prllrucrt blevet anvendt til fiitidsaktiviteter. 
70 
4. TILNiERMELSEN MELLEM FAST OG MOBIL KOMMUNIKATION: 
UDVIKLINGEN AF ET PERSONKOMMUNIKATIONSMILJ0 
Personkommunikation er ensbetydende med en overgang fra tenninal-til-terminal opkald til 
person-til-person opkald. 
Personkommunikation indebrerer tilbud om nekke teletjenestey~Iser, som pi fleksibel mAde 
kan skrzddersyes og kombineres efter brugemes behov, sa.Iedes at disse kan kommunikere 
uatbamgig af steel og adgangsmAde. 
I sin yderste konsekvens vii denne ide indebrere et samfund, hvor tjenesteydelser vii kunne 
leveres via mobile, faste og/eller satellitbaserede net, hvortil adgang opn!s gennem 
tradforbundne eller tradlose terminaler, og som drekker offentlige samt private 
anvendelsesomnider bade pa arbejdspladsen og i hjemmet. 
If01ge foretagne unders0gelser19 kan det europcciske marked for tnid10s 
personkommunikation vrere n3et op pa omkring 80 millioner brugere i Ar 2010. Ultimativt 
kunne personkommunikationens udbredelse forventes at ligge tcct pa 80% af den samlede 
befolkning, d.v.s. op til en tilslutning pr. voksen person. 
4.1 Udviklingen af mikrocellulrere net 
Et vigtigt skridt i retning af en infrastruktur, der underst0tter den tn\dl0se del af 
personkommunikationstjenesteme, · er anvendelsen af celler med lille radius 
(mikroceller), som muligg0r omfattende genbrug af radiospektrum (det primrere 
fonnfil er at fornge antallet af de ti1 nidighed vrerende radiokanaler i zoner eller 
· indelukkede omnider med h0j spidsbelastning af radiotrafik og dermed underst0tte 
st0rre abonnenttrethed). 
For at vrere mere effektive og mindre bekostelige beh0ver de mikrocellulzre 
systemer mere decentraliseret intelligens end de nonnale cellulrere l0sninger. 
Beslutninger og styring skal sA vidt muligt foretages pa lokalt niveau for at holde 
transmissionsomkostningeme og mrengden af signaltrafik nede pa et realistisk 
niveau. 
Udviklingen af mikrocellulrere telenet er nu undervejs i Europa med 
implementeringen af sakaldte personkommunikationsnet (Personal Communications 
Networks, PCN), som benytter DCS 1800-normen i Storbritannien og Tyskland, 
samt anvendelsen af mikrocellulrere udgaver af GSM ved 900 MHz i byomnider. 
4.2 Personkommunikationsnet -PCN/DCS 1800 
Licenser til PCN blev oprindelig udstedt i Storbritannien som en folge af 
beslutninger truffet pa grundlag af DTis dokument "Phones on the move". Malet 
var at udvide fordelene ved mobilkommunikation til et bredere marked og stimulere 
konkurrencen inden for cellulrer kommunikation baseret pa cellulrere systemer, der 
arbejder i 1800 MHz bandet (kaldet PCN-systemer). Begge davrerende licenshavere 
valgte at implementere den europreiske DCS 1800-norm. En licens af PCN-typen er 
19 Se isicr EUTELIS "Scenario Mobile Commwlications 2010 -Study on forecast development and future trends 
in technical development and commercial provision up to the year 2010, October 1993". 
71 
siden blevet ucistedt i Tyskland, og noget tilsvarende er blevet bebudet i Frankrig og 
Holland. 
DCS 1800-nonnen er i alt vresentligt en amdring af GSM-specifikationen til at 
understette drift i 1800 MHz bandet. Anvendelsen af et lavt effektniveau, bade i 
terminalen og basisstation~ samt brugen af frekvenser i det hejere liggende band 
medforer drekning over kortere afstand men understetter til gengreld hejere 
trafiktrethed i byomr!der, nrer hovedfierdselsarer samt i generelt tret befolkede 
omdder. 
ETSI overvejer en yderligere trinvis udvikling til brug for GSM ved 1900 MHz og 
2100 MHz med henblik pa at gore den europreiske norm klar til anvendelse pa 
andre markeder20• 
Fra et brugersynspunkt vii den sterste forskel mellem PCN-systememe og GSM 
nok vrere h.3.ndsrettenes pris, sterrelse og vregt, som for PCN forventes at vrere 
generelt lavere. Ifelge DCS 1800-operatererne samt visse analytikere vii 
stordriftsfordelene i forbindelse med Mndsretterminaler vrere sterre end for GSM. 
4.3 Trldlss kommunikation pl lokalnettet 
Pa nuvrerende tidspunkt er den mest udbredte anvendelse af tnidles kommunikation 
pa lokalnettet i EU baseret pa brugen af traditionel analog cellulrer teknik sanunen 
med "faste" mobilterminaler. Sadanne fremgangsmider benyttes i Spanien og 
0steuropa ti1 at skaffe drekning til · faste telefonitjenester, hvor det tnidlese lokalnet 
betragtes som et omkostningsbesparende og hurtigere alternativ til etableringen af 
faste tradforbundne telenet. 
Tradlese nonner som f.eks. DECT abner mulighed for "telepoint i lokalornridet", 
hvor tnidlese terminaler bar adgang til delte basisstationer over relativt korte 
afstande. Adgang ville eventuelt kunne opnas til bade eksisterende faste og mobile 
telenet. 
I Storbritannien er et selskab21 ved at udvikle ophavsretligt beskyttet tnidlos 
teknologi, hvor der benyttes tagmonterede antenner hos abonnenteme. Endvidere vii 
mobiloperatereme fra 1994 ti tilladelse ti1 at tilbyde tddforbundne tjenester via 
deres telenet22• 
ETSI vii om kort tid fremlregge en teknisk rapport samt henstilling~r om 
standardisering af tradles lokalnetsteknologi. 
4.4 Komplementrer vrekst i trafikken pa mobilnet og det f aste net 
Det nuvrerende behov for cellulrer telefoni, som tegner sig for 90% af 
mobiltjenesternes indtregter, vii medferer omfattende yderligere .telefontrafik af en 
20 Arbejdet inden for ETSI fokuserer ogsA pA en kombination afGSM og DCS 1800 samt afGSM og DECT. 
21 Selskabet Ionica bar opnAet licens til at tilbyde trAdl0s lokalnetadgang til det offentlige telenet i konkurrence 
med BT og de selskaber, som leverer kabel-TV. 
22 Mercury Commwtlcations bar meddelt, at de agter at tilbyde adgang til deres tradforbundne telenet ved hja:lp 
af radioteknologi. 
72 
storrelsesorden langt over den, som finder sted mellem abonnenterne pi de 
tnidforbundne telenet. 
Dette skyldes hovedsagelig, at mobilabonnenteme i en storre del af tiden bar 
mulighed for at foretage og modtage opkald. Mobilkommunikation overvinder den 
storste ulempe ved tradforbundet telefoni -nemlig muligheden for kun i 30% af 
tiden at opna kontakt med den opkaldte person. Opkald til mobilabonnenter 
fuldferes oftere, og dette bevirker en stigning i antallet af foretagne opkald. 
Pa de udviklede markeder finder for ejeblikket skensmzssigt 95% af de ·opkald, 
hvori en mobilabonnent deltager, sted til eller fra en tnidforbundet abonnent. Langt 
stersteparten af behovet for cellulrer kommunikation udmenter sig felgelig i 
yderligere indtregter for det tridforbundne telenet. 
Pa lidt lrengere eller langt sigt er det muligt, at antallet af opkald fra mobilabonnent 
til mobilabonnent vii stige i takt med, at savel erhvervsmasige som almindelige 
brugere i sterre omfang begynder at abonnere pa tradlese personkommunikations­
tjenester. 
Prognoser for tnidles personkommunikation pa de mere avancerede markeder tyder 
pi, at 30-40% af de almindelige forbrugere samt 30-50% af de erhvervsmasige 
brugere vii abonnere pa mobil personkommunikation i ir 20 I 0. 
Der kan sfiledes opsti en bortledning af indtregter fra fastnetoperatererne, 
medmindre de vrelger en strategi; som giver elem mulighed for at udvikle sig til 
udbydere af personkommunikationsmressige tjenesteydelser -sMremt de kan opni 
tilladelse dertil. 
Udfordringen for de traditionelle fastnetoperaterer vii inden for denne tidshorisont 
bes1i i at sikre sig aktiv deltagelse i den samlede vmkst pi 
personkommunikationsmarkedet samt de dermed beslregtede markeder i takt med, at 
disse udvikler sig. 
4.S Udvikling af mobilitet i det faste net: personlig nummerering i det intelli&ente 
netmilje 
Der er udviklet diverse former for tjenester og udstyr, som bidrager til eget 
mobilitet pa det tradforbundne telenet: 
• "Supplerende" tjenester, som f.eks. videresendelse og omledning af opkald, bar 
lrenge vreret til radighed pa de private telenet. Disse bliver nu ogsi tilgrengelige 
pa PSTN/ISDN, men antallet af abonnenter, som bar adgang til at benytte dem, 
er for ejeblikket begrrenset23. 
• Tnidles teknologi betyder frihed til inden for rrekkevidde af hjemmet at 
kommunikere uden fysisk forbindelse med telenettet. 
• Tjenesteydelser, som f.eks. kortbaseret debitering og telepoint, ger det mere 
bekvemt at foretage opkald fra forskellige lokaliteter. 
23 Det foreslAede direktiv vedr0rende anvendelse af ONP (tilrildighedsstillelse af faste net) i forbindelse med 
taletelefoni forudser tilvejebringelse af en nekke af disse funktioner. Se Fmlles Holdning af I. juli 1993. 
73 
• Talemeddelelsestjenester samt terminaludstyr, som f.eks. telefonsvarer og 
telefax, g0r det muligt at modtage meddelelser, mens man er borte fra sit 
normale opholdssted. 
• Der findes ligeledes et begrccnset antal tjenester, som anvender et personligt 
nummer, men disse bar til dato kun tiltrukket fl brugere. Disse tjenester er for 
ejeblikket baseret pa ophavsretligt beskyttede pne-intelligente netfunktioner 
anvendt pa et tjenestespecifikt grundlag. 
Et fremtidigt udbud af tjenesteydelser efter et fuldt udbygget universelt personligt 
telekommunikationskoncept24 (UPT) menes generelt at krmve fuldt intelligente 
netvmrksfunktioner. Det intelligente net (IN) vii danne et omkostningsbesparende 
grundlag for udvilding af en rrekke avancerede tjenester. Dets indferelse vii afbamge 
af en hurtig fremgang i digitaliseringen af det tddforbundne telenet. 
De vigtigste aspekter ved UPT er: 
• Det personlige nummer, som benyttes til at modtage opkald pi forskellige 
lokaliteter pa det tddforbundne net samt til debitering af foretagne opkald. 
Teoretisk kan en person beholde det samme personlige nummer hele livet 
igennem. 
• Sammenfaring under en "paraply" af diverse andre tjenester tilknyttet 
"personliggerelsen" aftelekommunikation, f.eks. fleksible tjenester til dirigering 
og debitering af opkald. 
• Brugerkontrol. Det er hensigten, at UPT-abonnenterne skal kunne vzlge 
tjenesteydelser samt altemativer ud fra deres personlige behov og f.eks. styre 
dirigeringen af opkald efter tidspunktet pa dagen samt vzlge, hvilke opkald, de 
ensker at modtage. 
UPT kan ende med at blive det tradforbundne telenets vigtigste middel til at 
tiltrrekke brugere og dermed imedega den stadig sterre udfordring fra 
mobilkommunikationen. I sin grundform -som kombinerer et personligt nummer 
med den grundlreggende tradforbundne telefonitjeneste -vii. UPT kunne udgere et 
mindre mobilt men mere prisbilligt altemativ til mobiltelefonien. V arianter af sterre 
vrerdi vii kunne ska.bes ved at forege udvalget af tilbudte muligheder. 
Det er pa nuvrerende tidspunkt dog for tidligt at sige, hvordan markedet vii reagere 
pa UPT. For ejeblikket fremskyndes aktiviteteme pa dette omdde af 
leverandereme, og det formodede behoy fra brugemes side er endnu ikke opstaet. 
24 Universel personlig telekommwtlkation (Universal Personal Telecommwlication (UPT)) indebmrer, at en 
bruger kan identificeres, uanset hvor det anvendte udstyr befinder sig. Dette sker pA grundlag af et unikt 
"personligt nwnmer", som 80f det muligt for abonnenten at foretage/modtage opkald pA enhver tenninal. 
Ved hja=lp af en personlig telekommwtlkationsidentifibtor giver UPT giver sAledes brugeren adgang til 
teletjenester fra enhver terminal, som er tilsluttet det tradforbundne eller andre net. Omfanget, hvori nettet er i 
stand ti1 at yde disse tjenester, er fastlagt i brugerens serviceprofil. I denne sammenhamg atba=nger den 
personlige mobilitet af nettets evne til at lokalisere den til brugeren lmyttede terminal med henblik pA at 
adressere, dirigere og debitere brugerens opkald uanset hvor, denne befinder sig. 
74 
Det stir klart, at nodvendigheden af at skabe et brugervenligt system er af sterste 
betydning. Den fremtidige strategi for UPT vii sandsynligvis blive baseret pa 
brugen afSIM-kort, ligesom deter tilfieldet med GSM, hvor brugeren ganske enkelt 
indsretter et kort med allerede definerede oplysninger om tjenesteydelser samt 
identifikation i en terminal og derpA indtaster en PIN-kode. Mange af de funktioner, 
der er udviklet til GS~ vii kunne genbruges i det tddforbundne telenet. 
4.6 Tilnrermelsen mellem mobilitet i faste oa mobile net: personkommunikation 
som alobalt tjenestetilbud samt tjenesteudbydernes rolle 
Den hurtige indf0relse af digitale mobilsystemer samt udviklingen af 
mobilitetsbegrebet i det tradforbundne telenet vii med&re en ~rmelse mellem 
mobile og intelligente telenet, som vii gere personkommunikationstjenesteme til et 
globalt tjenestetilbud25• 
Hvad angar taletelefoni, som fortsat vii vrere hovedkravet fra alle typer brugere af 
personkommunikation, arbejder de europcciske leveranderer pa en nckke lesninger, 
som skal forege forbrugemes mobilitet pa tvccrs af de forskellige brugermiljoor: 
• Udvikling af personlig nummerering pa det tddforbundne telenet. Den sterste 
fordel ved dette vii vrere en 0get mulighed for at opna kontakt pa ethvert sted, 
hvor brugeren opholder sig i et givet tidsrum. 
• Tilbud om mikrocellulrere telenet kombineret med mAlrettet markedsfering over 
for bestemte forbrugergrupper.. Strategien for cellulrer teknologi tager sigte pa 
at frembringe en enkelt l0sning pa personkommunikationsproblemet, hvor 
brugeme pa de fleste steder kan foretage eller modtage opkald (f.eks. via 
roaming) ved hjrelp af en enkelt personlig terminal. 
• lndferelse af tradl0se private automatiske bi-«ntraler, fremskyndet af 
producenteme, som vii lette mobiliteten inden for den enkelte virksomheds 
omdde og sandsynligvis skabe behov for roaming mellem forskellige 
lokaliteter. 
Dette kan stimulere det potentielt store men for 0jeblikket udrekkede europreiske 
forbrugennarked for prisbillige tradl0se telefoner. Brugen af tn\dl0se telefoner i 
hjemmet og pa kontoret vii kunne puste liv i behovet for tjenester af telepoint­
typen pa steder som f.eks. bycentre og transportknudepunkter. 
• Indf0relse af mobilsystemer (bade land-og satellitbaserede) som udvider 
kommunikationsmulighedeme til at indbefatte fly, hurtigtog, skibe, m.v. 
• Salgsfremmende foranstaltninger vedr0rende sma tn\dl0se person­
kommunikationsanordninger ti1 erhvervsmressig og arbejdsmressig brug, f.eks. 
personligt digitalt udstyr og handholdte personlige terminaler, som isrer 
muligger tradl0s datatransmission og adgang til fjemtliggende data.baser. 
25 Se ogsA "Review of the Requirements for the future ~onization of regulatory policy regarding mobile 
communications services", rapport udarbejdet af ECTRA Mobile Project Team, European Committee for 
Telecommunications Regulatory Affairs, oktober 1993. 
75 
De personkornmunikatorer, som nu er ved at dukke op, vii skabe nye 
radiobehov, i begyndelsen til elektronisk post og telefax, men vii sandsynligvis 
udvikle sig i takt med det bredbandsbaserede multimediemarked. 
Det er sandsynligt, at der vii opstA en eller anden kombination af eller tilnamnelse 
mellem de ifulge denne strategi udbudte tjenester med henblik pi at udnytte alle de 
for personkornmunikationen eksisterende ma.rkedsmuligheder: 
• I forbindelse med udbud af tjenesteydelser vii der vzre muligbed for at tilbyde 
tjeneste- og takstpakker baseret pi kombineret brug af net-og 
facilitetsrelaterede tjenester fra forskellige leveranderer sammen med de 
oodvendige terminaler, kort, osv. -forudsat tjenesteudbyderne fir mulighed for 
at lwtdle med tilstrcekkelig fleksibilitet. 
I det stadig mere komplekse netvrerksmilje vii integrerede tjenesteudbydere 
kunne spille en vrerdifuld rolle ved ddgivning om samt skraxldersyning af 
pakkelesninger til drekning af forskellige behov. 
• Pa brugerniveau kunne mulighedeme for gensidigt at tilnamne samt forenkle 
anvendelsen af personkommunikation pa tvrers af de forskellig programmer 
indbefatte: 
Mulighed for at benytte samme personlige nununer pa tvrers af 
forskellige typer telenet og tjenester (hvilket er en del af den endelige 
strategi for UPT). . 
Et enkelt "intelligent" kort (smartcard),, som kan indsrettes i forskellige 
terminaler -uanset om de er tradforbwidne, tridlese eller mobile -og 
pa en ensartet og enkel mAde give adgang ti1 tjenester tilbudt via 
forskellige systemer. 
Personkommunikationsudstyr med to eller flere funktionsmAder, som 
kan give adgang til forskellige telenet. 
Der findes allerede eksempler pa terminaler med to funktionsmAder: 
f.eks. tradl0s kornmunikation/persons0gning til telepointanvendelse 
samt analoge/digitale cellulrere terminaler. Andre muligheder kunne 
vrere: DECT/GSM, DECT/DCS1800, GSM/DCS1800, GSM/satellit 
(LEO), DCS 1800/North American PCS. Det er teknisk muligt at 
fremstille sAdanne tenninaler, .men de ville i hvert fald i begyndelsen 
formentlig koste l 0-40% mere end terminaler med kun en 
funktionsmide til et system, og de ville vrere sterre i bade omfang og 
vctgt. Disse ulemper opvejes kun, hvis brugeren ser en klar samlet 
fordel i at benytte sAdanne terminaler. 
Krav om underst0tning af meget hej trafiktrethed i omdder som f.eks. 
kontorcentre eller lufthavnsterminaler, som DECT er bedst rustet til at 
opfylde, vii kunne medf0re teknologisk motivation for terminaler med 
to funktionsmader. 
• En tilnrermelse vii ligeledes finde sted pa netvrerksniveau. Grrenseme mellem 
trcidforbundne og tn\dl08e net er allerede ved at blive udvisket af udbudet af 
"tradforbundet" adgang via rad!(> samt brugen af tradles kommunikation pa 
kontoret, i hjemmet og i forbindelse med telepoint. 
76 
Der er ingen teknologisk grund til at de nuvccrende tddforbundne og mobile 
telenet ikke i fremtiden skulle kunne underst0tte ficlles former for adgang, 
funktioner og tjenester -hvilket ville elirninere den tekniske eller 
brugerbetingede forskel mellem dem -nir f0rst leverandereme fir tilladelse ti1 
at kombinere udbudet af tjenester via de tn\dforbundne og mobile telenet. 
Evnen ti1 at benytte et personligt nwnmer og et enkelt "intelligent" kort pi tvzrs 
af forskellige telenet indebccrer rent faktisk, at de forskellige telenet burde 
anvende ficlles intelligente funktioner. Isrer DECT bar mulighed for at blive en 
standardiseret adgangsformidler ti1 en nekke telenet og systemer (herunder ogs1 
i fly' hurtigtog, pa skibe, osv. ). 
UMTS forvarsler omfattende integration pa netvrerksniveau med henblik pa at 
underst0tte tilvejebringelsen af personkommunikation pi den mest 0konomiske 
made. 
4. 7 Det fremtidige personkommunikationsmiljs, det Universelle Mobile 
Telekommunikations Systems rolle, satellitbaserede systemer og det intelligente 
net 
Udviklingen i retning af et personkommunikationsmilj0 styres af en kombination af 
teknologiske, markedsmressige og lovgivningsmressige faktorer: 
• De nye muligheder, som de teknologiske fremskridt bar gjort indlysende, isrer 
pa mobilkommunikationsomnidet, samt de deraf f0lgende hurtige prisfilld pi 
digitalt mobiludstyr26; 
• En nekke grundlceggende socialekonomiske tendenser i Europas ekonomier og 
samfund krrever eget mobilitet. 
Dette vedr0rer isrer globaliseringen af selskaber og erhvervsmressige aktiviteter; 
vreksten i retning af ekonomier med fuldt serviceniveau; hejere 
uddannelsesniveauer, jobberigelse og det stadig mere komplekse arbejdsmilj0, 
som krrever eget infonnationsudveksling mellem mennesker; det voksende antal 
husstande med kun en person, en nedgang i farniliemes sterrelse og den deraf 
fulgende st0rre sociale kontakt udadtil, samt et voksende antal reldre med behov 
for lettere adgang til kommunikationsmuligheder27• 
26 Af de foretagne unders0gelser fremgAr det, at udviklingen i rettling af massemarkedsbrug af 
mobilkommunikation samt bevegelsen hen mod massedistribuerede personkommunikationstjenester vii tage 
voldsom fart, nAr forst priserne pA terminalhAndslet falder til et niveau under 250 ECU. 
Skent de vejledende detailpriser for digitale hAndslet stadig generelt er 2 -3 gange h0jere, er der allerede 
tydelige tegn pA et hurtigt prisfald, og dette vii fremsk:ynde udviklingen i retning af et 
personkommuhikationsmilj0. 
I visse tilfelde tilbyder tjenesteudbyderne allerede nu prispakker, som ser ud til at have nAet ovenruevnte 
kritiske prisniveau. 
27 Se iser ElITELIS "Scenario Mobile Communications 2010 -Study on forecast developments and future trends 
in technical developments and commercial provisions up to the year 2010", oktober 1993. 
77 
Disse tendenser farer til forudsigelser om, at der i ar 2000 vii vccre sket en tre­
eller firedobling af de anvendte tradl0se tenninaler sanunenlignet med i dag. 
• De storre markedsdeltageres behov for at omvurdere deres konk.urrencemressige 
strategier i lyset af den fortsatte liberalisering og ogede konkurrence bide inden 
for og pi tvccrs af fast og mobil kommunikation, ismr pa baggrund af den 
liberalisering af offentlig taletelefoni pr. l. januar 1998, som vii finde sted 
i&lge Ridets resolution 93/C2l3/0128• 
Antallet og bredden af markedsdeltagere, som efter al sandsynlighed vii gere 
levering af en eller anden fonn for personkommunikationstjeneste til en central del 
af deres ftemtidige planlregning, peger i reming at: at personkommunikation 
gennem de wcste 15 ar vii vccre et af de vigtigste incitamenter til investering i 
telekommunikation. Alene de projekterede samlede investeringer i , infrastruktur til 
mobilkommunikation ligger op til ar 2000 pi mellem 27 og 45 milliarder ECU, 
hvilket svarer til 7 -13% af de samlede investeringer i telekommunikation. 
Det vii vccre nedvendigt at anvende en stor del af disse investeringer til opbygning 
af et strerkt intelligent netgrundlag, som er en forudsretning for at kunne tilbyde 
mobilitetsfunktioner, personlig nummerering, debitering, skraxtdersyning af 
individuelle tjenester samt andre forbedrede ydelser. 
Det er sandsynligt, at personkommunikationens udvikling i Europa op til ar 2000 
eller lamgere pi netvccrksniveau vii vccre kendetegnet ved en bred vifte af telenet og 
systemer, som understotter en nckke forskellige tjenester og funktionsmuligheder, 
herunder: 
• GSM, DCS 1800 (PCN) telenet 
• Tddl0s, telepoint (DECT, anden trad10s telekommunikation) 
• Satellitbaserede personkommunikationssystemer (herunder LEO) 
• Intelligente tradforbundne telenet 
• Trcidforbundet/tradl0s adgang til lokalnet 
• Persons0gning (ERMES), 
• TFfS, 
• Privat mobilradio, f.eks. TETRA 
Det fremtidige milj0 vii vrere kendetegnet ved konkurrence mellem operat0reme af 
de offentlige net og systemer. I dag forekommer konkurrencen hovedsagelig mellem 
operat0rer af systemer, som ligner hinanden -funktionsmressigt forskellige systemer 
henvender sig overvejende til forskellige markedssegmenter med tilbud om 
tjenesteydelser, som adskiller sig fra hinanden bade hvad anvendelse og pris angar. I 
fremtiden vii der imidlertid blive stadig uettere konkurrence pi tvrers af de ovenfor 
rucvnte omn\der i takt med, at systememes funktioner udvides og priseme falder. 
Et vigtigt sp0rgsmfil vedr0rende netudviklingen pi lrengere sigt i forbindelse med 
persc>nkommunikation er sammenhrengen mellem strategier baseret pi gradvis 
udvikling af nuvrerende andengenerations teknologi til at understotte 
personkommunikationstjenester (hvilket sandsynligvis vii medf0re en delvis 
integration af tjenester og systemer) og strategier om indforelse af tredjegenerations 
28 Med yderligere overgangsperioder pA op ti1 fem Ar fot' Spanien, kland, Gtlckenland og Portugal sarnt, hvor 
dette er berettiget, to Ar for Luxembourg. 
78 
UMTS ti1 at underswtte personkominunikationen med fuld integration pa bade net­
og systemniveau. 
Udfaldet af disse strategier vii hovedsagelig athamge af kommercielle betragtninger 
og lovgivningsmressige pavirkninger. En teknisk faktor, som kunne indvirke pa 
beslutningeme, er evnen ti1 at videreudvikle andengenerations systememe s!ledes, ·at 
de opnar den radiokapacitet og gennem.10bskapacitet til transaktionsbehandling, som 
kneves for at kunne drekke den fortsatte eftersporgsel. 
Personkommunikation vii dog i hvert fald i begyndelsen nok i hojere grad Vcere et 
markedsferingskoncept, der er knyttet mere til de tjenesteydelser, som vii blive 
tilbudt, end til en teknisk definition af telenet og forskellige fonner for teknologi. 
For at opna succes ma der dog gores en vresentlig indsats med henblik pa at sikre, 
at udbudet og kombinationen af tjenesteydelser kan udvikle sig frit. 
Da der weppe vii vrere en enkelt brugerprofil, ud fra hvilken leverandorerne kan 
opbygge deres produkter og tjenesteydelser inden for personkommunikation, vii det 
vrere af storste vigtighed at anvende strukturer, som giver frit spillerum ti1 effektivt 
at identificere og reagere pa behovet for tjenesteydelser hos de forskellige 
kundegrupper -savel enkeltpersoner som organisationer -som de forskellige 
segmenter af personkommunikationsmarkedet vii omfu.tte. 
Uhindret adgang til tilvejebringelse/detailsalg af mobilkommunikationsydelser, som 
giver tjenesteudbydeme konunerciel frihed til at handle over hele Unionen, vii vrere 
et vigtigt skridt i denne retning. · De tidligt opnAede fordele, som vii felge af 
hurtigere indforelse af mobiltjenester, vii forplante sig over hele Europa og bidrage 
vresentligt ti1 opnAelsen af de frelleseuropreiske mat for tjenester samt bredete 
okonomisk og social udvikling i Europa. Udbydeme af sidanne tjenester ville -
uanset om de arbejder selvstrendigt eller er integreret i netvrerksaktiviteter -f.eks. 
· kunne bidrage med roamingfaciliteter i forbindelse med forretnings- og fritidsrejser i 
udlandet. 
En vigtig konsekvens af et a.bent milj0 for tjenesteudbud via savel mobile som faste 
telenet kan blive, at der inden for telekommunikation opstir nye markedsdeltagere, 
som vii udnytte mulighedeme ved personkommunikation samt synergien med 
aktiviteter i andre sektorer som f.eks. medie-, rejse-og automobilindustrien. Som 
folge heraf kan der forventes indfort en rrekke forskellige fremgangsm3der til 
detailsalg og distribution af tjenesteydelser og produkter inden for 
personkommunikation. 
Fremkomsten af integrerede tjenesteudbydere, som kan levere skrreddersyede 
pakkelosninger baseret pa tilbud om taletelefoni fra operatorer af savel faste som 
mobile telenet, ville i lwj grad medvirke til at skabe en tilwermelse mellem 
personkommunikationstjenesteme pa tvrers af de forskellige telenetprogrammer. 
lntegreret tjenesteudbud kunne vrere muligt fra 1998 og fremad -ifolge den af 
Radet i juli 1993 opstillede tidsplan for liberalisering af offentlige 
taletelefonitjenester. 
Brugeme vii dog nok ferst mrerke fordelene ved en s3dan tilwermelse fuldt ud, oar 
de uden besvrer kan ia adgang til personkommunikationstjenester tilbudt via faste 
og mobile telenet ved bade tradforbundet og tradlos adgang pa save} det offentlige 
som det private omrade. Et af nogleaspekteme ved dette vii vrere muligheden for at 
anvende et enkelt personligt nummer og opretholde en tjenesteprofil pa tvrers af de 
forskellige kommunikationsmiljoer. I denne forbindelse kan "intelligente" kort 
79 
(sma.rtcards) og personkommunikationsudstyr med flere funktionsmAder meget vel 
vise sig at vrere 110glen til den fremtidige udvikling. 
Tilvejebringelsen af sadanne muligheder vii i hej grad atbamge af adgangen til 
intelligente funktioner og deling af oplysninger pa tvrers af de forskellige netmiljoor. 
Udviklingen af delt intelligens fremstar derfor som det vigtigste krav til telenettene i 
det integrerede personkommunikationsmilje. 
S. KONKLUSIONER 
Der er udviklet en lang rrekke tjenester og systemer som reaktion p4 de f orskellige 
markedskrav 
Den europreiske industri bar udvildet en lang rmkke furende digitale mobil-systemer 
-f.eks. cellulrere systemer, personsegning, privat mobilradio og dedikerede 
mobildatasystemer rettet mod forskellige markedssegmenter -med avancerede 
tjenesteydelser samt et betydeligt rnarkedspotentiale. 
Pa hvert af disse omn\der star andengenerations digitalteknologi nu eller snart ti1 
ddighed som et vigtigt fremskridt i forhold ti1 de analoge systemer af ferste 
generation -bade hvad angar lavere omkostninger og bedre ydelser samt sterre 
kapacitet og nye funktioner. 
Vreksten inden for mobilsystemer er den storste i hel.e telekommunikationssektoren 
De nye digitale mobilsystemer -og isrer Europas flagskib, GSM -bar et endnu 
sterre vrekstpotentiale. Mobilkommunikation er det hurtigst voksende omn\de inden 
for telekommunikation. Det samlede brugergrundlag for de tre bedst etablerede 
mobiltjenester, som stadig er baseret pa analoge systemer, voksede i 1991 med over 
20%. Vreksten inden for cellulrer kommunikation overstiger konsekvent 
forventningeme. Den tegner sig nu for mere end 50% af det samlede brugergrundlag 
for mobilkommunikation, og antallet af nye abonnementer bar sat rekord inden for 
de seneste maneder. 
Pa nuvrerende tidspunkt dominerer det installerede grundlag af analoge abonnenter 
stadig det europreiske marked, men efter den udbredte1 indfurelse af digital teknologi 
vii den fremtidige vrekst blive baseret pa digitale systemer. 
Da 95% af den cellulrere mobiltrafik for ejeblikket foregar til og fra PSTN­
abonnenter, skaber vreksten i mobilkommunikation ogsa betydelige indtregter og 
eget vrekst for fastnetoperatereme. 
Mobilkommunikation er, toneangivende for nyskabelser 
De tidligere opnAede gode resultater inden for teknologisk nytamkning genspejles i 
den europreiske fererstilling i udviklingen af europreiske andengenerations 
digitalsystemer, isrer Global System for Mobile communications (GSM), og 
udviklingen af mikrocellulrere systemer som DCS-1800 samt tnidles og offentligt 
adgangsgivende teknologi som DECT -der alle sandsynligvis vii blive vigtige 
bestanddele i den tradlese del af den fremtidige personkommunikation. Udviklingen 
inden for mobile handterminaler medferer fortsat vresentlige prisfald og er 
banebrydende for konstruktionen af nyt letvregtsudstyr. 
80 
Nytrenkning bar ligeledes omfattende grad kendetegnet markedsf0ringen af 
mobiltjenester: 
• De traditionelle markedsstrukturer er blevet tilpasset via en sondring mellem 
engrosmmssige og service/detailnucssige netvrerksvirksomheder saint via nye 
metoder til salg og distribution. Dette baner vejen ·for udviklingen af en 
betydelig mere dynamisk distributionsstruktur. 
• Den milrettede strategi over for bide erhvervs- og forbrugermarkedeme er 
blevet betydelig mere markedsorienteret og bar Cert til en rdcke forskellige 
pakkelesninger inden for takster og. tjenesteydelser, hvor de faldende priser 
hastigt bevceger sig i reming af det almindelige forbrugemiveau. 
• Mobilkommunikationen baner vejen for kombinerede tilbud af tjenester, f.eks. 
telepoint plus personsegning Saillt brugen af forbedrede ydelser sa som talepost 
og opkaldslinie-identitet. 
• Mobilteknologien skaber nye muligheder for europadrekkende tjenester baseret 
f.eks. pa SIM-kort. 
Mobilkommunikation spiller en vigtig rolle i den videre okonomlske og sociale 
udvikling 
Effektiv kommunikation er afgerende for den generelle trivsel blandt Europas 
borgere. Tnidles kommunikation ·spiller en stadig vigtigere rolle som stettepunkt 
for de grundlreggende socialekonomiske tendenser i bade 0konomien og samfundet, 
som krrever 0get mobilitet. · 
Dette vedr0rer iscer: globaliseringen af virksomheder og forretningsmmssige 
aktiviteter; udviklingen i retning af fuldt servicebaserede 0konomier; hejere 
uddannelsesniveauer, jobberigelse og det stadig mere komplekse arbejdsmilj0, som 
krrever 0get inforrnationsudveksling mellem mennesker; det stigende antal 
husstande med kun en person og nedgangen i familiemes sterrelse, hvilket ferer til 
sterre social kontakt udadtil, saint det voksende antal reldre med behov for lettere 
adgang til kommunikation. 
Mobilkommunikation spiller ogsa en stadig vigtigere rolle som middel til at 
stimulere investeringen i offentlige teletjenester Saillt bidrage til universel adgang i 
afsides liggende og mindre udviklede omrider. 
lndforelsen a/ f relleseuropreiske mobilsystemer og -tjenester skrider /rem men er stodt 
pd en rrekke vresentlige problemer 
Udvik.lingen og indferelsen af ficlleseuropreiske mobilsystemer og -tjenester ger 
store fremskridt, iscer med GSM som den ferende teknologi. Tiln\dighedsstillelsen 
er dog blevet forsinket af en rcekke problemer. 
En nckke vresentlige problemer bar pavirket implementeringen af ficlleseuropceisk 
typegodkendelse, implementeringen af ficlleseuropreisk roaming samt 
implementeringen af frelleseuropreiske tjenester. 
Det er ubetinget nodvendigt, at der i rette tid forefindes faste tekniske 
specifikationer og frelles tekniske forskrifter for typegodkendelse Saillt effektive 
administrative mekanismer til koordinering af frekvenser og typegodkendelse. 
81 
Strategien for indfBrelse af DCS · 1 aoo er stadig ufuldsttBndig 
DCS 1800 vii blive en vigtig grundteknologi for de mikrocellulzre systemer og 
denned for den tradl0se del af personkommunikationen. 
Indtil videre er der kun truffet beslutning om at implementere DCS 1800 teleoet i 
tre medlemsstater. For ejeblikket bliver tilddighedsstillelsen af frekvenser ti1 
sidanne tjenester ikke koordineret effektivt. Hvad DCS 1800 anglr, er situationm 
yderst ufuldstzndig og udgor en stor risiko for det europziske markeds 
ekspansionsevne inden for den med personkommunikation forbundne 
grundteknologi. 
Den stBrste udfordring bestdr nu i at lukke op for udviklingen af komblnerede 
t)enestetilbud pd tvtBrs af forskellige former for teknologi og pd tvan af EU 
Inden for mobilkommunikationsomnldet udvikler en lang rmkke telenet og tjenester 
sig pa ukoordineret made. De indforte strukturer for udvikling af 
mobilkommunikation i medlemsstaterne bar fremmet en adskillelse inden for 
udbudet af forskellige mobiltjenester, og dette bar medvirket til at vanskeliggore 
udnyttelsen af synergieffekten mellem forskellige tjenester for de brugere, der ellers 
ville kunne drage fordel af disses kombinerede anvendelse -hvilket er en 
grundlreggende forudsretning for personkommunikationstjenesteme. 
Der er felgelig behov for at fjeme de struktumuessige hindringer pl 
mobilkommunikationsomddet, sl der kan skabes fuld mulighed pl markedet for at 
gennemfere et kombineret udbud aftjenester. 
Endvidere begynder tjenester at blive tilbudt pa samme made pa slvel 
tridforbundne som mobile telenet. Aktiviteterne hos udbydeme af mobiltjenester bar 
~Iles trmk med udbydeme af telekort-tjenester inden for det tridforbundne omdde: 
begge rekrutterer, forvalter samt debiterer abonnenter og indgir engros­
/detailaftaler med netoperatore.me. 
Fuld frihed til at opni en tilnamnelse pa tjenesteudbuds- og brugemiveau vii 
medf0re flere nyskabelser og vii gore det muligt at drage fordel af alle 
personkommunikationens markedsmressige muligheder. 
Fleksibel adgangsmulighed for stlvel. f astnet-som mobUnetoperatBrer er pdkr«Net 
Nlr ferst tilvejebringelsen af offentlig taletjeneste via det tridforbundne telenet er 
fuldt liberaliseret if0lge den af Radet vedtagne tidsplan, er det af afgerende 
betydning, at den fremtidsorienterede politik pa onuidet ikke opretholder kunstige 
hindringer, som mAske ellers ville blive nedbrudt af den markedsmressige og 
teknologiske udvikling. 
Fleksibel adgangsmulighed pa !veers af de faste og mobile aktiviteter er nu 
plkrmvet, for .at potentialet for personkommunikation kan realiseres fuldt ud. 
Tjenester med hBj mobilitet, lav mobilitet samt trddf orbundne tjenester vU sandsynligvis 
komme tU at supp/ere hinanden 
Forskellige markedsbehov kan drekkes med forskellige tjenester til forskellige priser. 
En segmentering af markedet vii vrere · noglen til fuld udnyttelse af 
personkommunikationens potentiale. Frihed til at indrette sig efter behovene hos de 
82 
forskellige kundegrupper, som udger de respektive markedssegmenter, er derfor af 
grundlqgende betydning. 
Den generelk ud/ordring Ugger i udviklingen a/ et personkommunikationsmlljs 
Brugeme af telekommunikation vii i stadig st.erre grad beheve mobilitet wnt 
opkald fra person til person i stedet for opkald fra terminal til terminal, d.v.s. fuldt 
udbygget personkommunikation inklusive personlig nummerering. Brugerne vii ikke 
bzfte sig ved den til grund liggende teknologi men ved de tilbudte tjenesteydelser 
samt parametre som f.eks. pris, tilgmngelighed, p!lidelighed, kvalitet og 
brugervenlighed. For at kunne opfylde disse behov er det nedvendigt at skabe de 
rette lovgivningsmzssige betingelser. Disse skal vmre baseret pl eget fleksibilitet 
samt frihed til at udvilde systemer og tjenesteydelser optima.It, og de skal tage hejde 
for markedsvilk!rene. 
83 
Udvikling af et personkommunikationsmiljs: 
Grenbog om en frelles strategi for mobil-og personkommunikation 
i Den Europreiske Union 
BILAGB 
ANALYSEAFGRUNDLAGET 
I EUROPA FOR 
UDVIKLINGEN I 
FREMTIDEN 
84 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
1. NUV ~RENDE LOVGl'VN'ING •••••••••••••••••••••••••••.••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••.•. 87· 
1.1 Grundliggende lovgivning ....................................................................................... 87 
1.2 Forholdet mellem markedets deltagere ....................... ~ ............................................. 89 
1.3 Offentlig mobilkommunikation ................................................................................ 92 
1.4 Private mobiltjenester ..................................... ~ ....................................................... 94 
2. LICENSER OG TYPEGODKENDELSE •••••••••••••••••••••••••.••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••.•• 94 
2.1 Oversigt over licenspolitik i den Europreiske Union ................................................. 94 
2.2 De vccsentligste kriterier anvendt i eksisterende licenser ........................................... 95 
2.3 Typegodkendelse, forel0big typegodkendelse og gensidig anerkendelse af · 
typegodkendelser .................................................................................................... 97 
2.4 Identifikation af terminaler og abonnenter og dertil knyttede databaser og 
ordninger ................................................................................................................ 98 
3. SA.MMENKOBLING OG SAMFUNKTION ••••••••••••••• ~ •••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••••• 98 
3 .1 Sammenkoblingens grundliggende rolle ................................................................... 98 
3 .2 Analyse af krav om gramsetlader mellem forskellige operaterer ............................... 98 
3 .3 Sammenkobling, sarnfunktion og r03llling . . . . . .. . . .. . . . . . .. . .. . . . . . .. . .. . . . . .. . .. . . . . . . . . . . . . .. . . . . . . . l 03 
3 .4 Fcclleseuropcciske clearingordninger ...................................................................... 106 
3 .5 Vitale grcenseflader: fastnet/mobiloperat0r og mobiloperat0r/ tjenesteudbyder ........ 106 
4. STANDARDER •••••••••••.•••••••.••.••••••••••••••••.••••••.••••••••••••••••••.•••...••••••••••••.••••••••••••••••••••••• 107 
4 .1 Det Europcciske Standardiseringsinstitut for Telekommunikations rolle.................. 107 
4.2 Det universelle mobiltelekommunikationssystem (UMTS) -standarder for 
tredjegenerationssystemer...................................................................................... l 07 
5. FREKVENSER •.••..•••••••.••.••••.•..•..•.•....••••...•••••••••••.••••..••••.•••••.••.•.••...••..•.•.•••••••••.••••••••. 108 
5.1 Frekvensemes fundam.entale rolle .......................................................................... 108 
S .2 ERC's og ERO's rolle ........................................................................................... 110 
85 
5.3 Fremtidige frekvenstildelinger for landbaseret mobil- og 
personkommunikation samt satellitbaseret mobil-og personkommunikation ........... 111 
5.4 Fremtidige samordningsomrc\der i Europa ............................................................. 113 
6. NU'MMERERING .•••.•..•..••.•.......•...•••••..•••..••...•..••••••.••••.•..•.•••.•••••.•••••••.•.•..••..•••••••••••••• 113 
6.1 Nye nummereringskrav ......................................................................................... 113 
6.2 Personlige telefonnurnre og universe! persontelekommunikation (UP1) .................. 114 
6.3 Krav vedr0rende nummereringssamordning og ECTRA's fremtidige rolle ............... 114 
7. BESKYTTELSE AF PRIVATLIVET OG DATABESKYTTELSE .•••.••.•••••••••••••••••• 115 
7 .1 Nye krav vedrerende beskyttelse af privatlivet....................................................... 115 
7 .2 Nuvrerende forhold i medlemsstateme ................................................................... 116 
8. SI~RllEDS- OG MILJ0HENSYN ...........•...•......•...••.....•.......•..••.•.••..•.•...••••.••..••. 117 
8 .1 Elektromagnetisk kompatibilitet og elektromagnetisk straling ................................. 117 
8.2 Adgang til passende arealer samt miljehensyn ....................................................... 118 
8.3 Deling afinfrastruktur .......................................................................................... 118 
9. DET FREMTIDIGE PERSONKOMMUNIIUTIONSMILJ0: MOBILITET 
I FASTE OG TRADL0SE MOBILNET .......•............................................•...••.......... 119 
9 .1 Nuvrerende fragmentation pa grund af separate licenser ......................................... 119 
9 .2 Den frelleseuropreiske dimension . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 119 
9.3 Det nye milj0 fastlagt i Telekommunikationsoversigten .......................................... 120 
10. KONilUSIONER ......................................................................................•.•..•...•....... 121· 
86 
ANALYSE AF GRUNDLAGET I EUROPA FOR UDVIKLINGEN I FREMTIDEN 
1. NUV.tERENDE LOVGIVNING 
2 
3 1.1 Grundliggende lovgivning 
I de fleste medlemsstater blev telekommunikationsorganisationeme i 1980'erne givet 
en automatisk og i de fleste tilfielde eksldusiv ret til at levere mobiltjenester 
(persons0gning og analog cellulrer telefoni). lndforelsen af ny teknologi bar siden, 
sammen med den begramsede succes, der i visse tilfrelde er opniet af de monopoler, 
der leverede tjenesteme, ta.et medlemslandene til at revurdere deres oprindelige 
holdning og bevrege sig i reming af et betydeligt konkurrenceprqet udbud af 
tjenesteydelser1. Dette afspejler den generelle tendens, der fremmes af en 
kombination af teknologiske fremskridt, eftersp0rgsel pa markedet og amdrede 
regler2, mod en lwjere gfl!d af liberalisering af teletjenesteme bade pa verdensplan 
og pa det europreiske plan3. 
Bilag B 1 opsummerer forholdene vedrnrende de licenser, der allerede er givet, eller 
som er planlagt i den Europreiske Union inden for hovedomddeme i mobil 
kommunikation. 
Analoge mobiltelefonitjenester udbydes kun i konkurrence i Frankrig og Storbritannien, mens GSM generelt 
udvikler sig pA gnmdlag ef et duopoli, hvori hver natioDal TO automatisk er berettiget til en licens, og hvor 
yderligere en mobiloperater udvielges ved offentlig licitation. 
Mobilomn\det blev specielt holdt ude af med henblik pA serlig behandling Kommissionens gr011bog om 
telekommunik.ation fra 1987, COM(87)290 endelig udgave, 30.06.87. Medlemslandene bar imidlertid 
ud.Irumtet de liberaliseringstendenser, der ligger i Grnnbogen fra 1987, i deres udvikling af en national politik 
for mobilkommunik.ation. 
Yderligere oplysninger om lovgivningen i EU kan navnlig findes i "Licens- og deklarationsprocedurer for 
mobilkommunikation i EUs medlemsstater", en rapport udarbejdet for Kommissionen af Stanbrook & Hooper 
og PMG Peat Marwick, august 1993 
87 
~ Exhibit Bl : Licen·ces allocated or planned for European mooile communications 
,1111t~111t1111111•1•1tl1••r11t•1 
B 
DK 
D 
GR 
E 
F 
IRL 
I 
L 
NL 
p I I 
I I 
mmll I 
I --u 11 J [ -J ll I 
L-.1 I 
L-.1 I _,_ ---
I -] 11 I - 11 [ --­L-.1 I 1 I - r_m _______ J mmmmmmmmmmmrn 11 -1 
L-.1 I c=---i I I 
UK I r----=i r- -m --] [ 11 c-1 I [ I I 11c==i11 =i 
Key: - Single licence allocated to incwnbent Telecommunications Organization (TO). 
Note: 
Source: Mll@llll~ll Single licence allocated, or planned, to organi:zation other than the national TO. 
I I More than one licence allocated, or planned. 
CEC Studies No licences allocated or infonnation not available. 
The table does not include licences awarded or planned for the digital paging 
system ERMES by a number of Member States. 
4 Der kan opstilles en rrekke generelle trrek for Unionens mobilmarkeder: 
• Medlemsstateme bar traditionelt valgt en teknologibaseret frem for en 
servicebaseret indfaldsvinkel. Hver ny teknologi er blevet anset for at udg0re et 
srerskilt marked og er blevet underlagt ~rskilte licensprocedurer 
(personsegning, cellulrer osv. ). Srerskilte licenser forhindrer i mange tilfielde 
operatereme i at tilbyde forskellige mobiltjenester pa trods af de 
stordriftsfordele, der kunne opnas. 
• V ed tildelingen af licenser er det ofte blevet foretrukket at give licensen til den 
eksisterende TO, dog i visse tilficlde med krav om, at tjenesterne skal udbydes i 
et organisations~sigt adskilt datterselskab. 
• Kun udbud af terminaludstyr til mobilkommunikation er genstand for 
fuldstamdig fri konkurrence i alle medlemsstater efter vedtagelsen af 
Terminaludstyrsdirektivet 4 i 1988. 
• I mange tilfielde tvinger en rrekke forhold stadig operatereme af mobilnet til at 
leje infrastruktur til fast forbindelse fra de nationale 
telekommunikationsorganisationer (TO), og de lean s!ledes ikke selv serge for 
infrastruktur, selv i tilfrelde hvor dette ville vrere ekonomisk fordelagtigt. 
• Mobiltjenester udbydes i EU pa regional eller national basis. Der findes ingen 
frelleseuropreiske mobiloperat.0rer og sa godt som ingen frelleseuropreiske 
tjenesteudbydere. 
• I de tilfrelde, hvor ny teknologi (f.eks. GSM) tillader frelleseuropreisk roaming, 
sker det som regel pa grundlag af ordninger om afregning pr. opkald mellem de 
eksisterende nationale operat.0rer. Tjenesteme leveres over national og ikke 
frelleseuropreisk infrastruktur, idet mange af opkaldene sendes via TO'emes 
fastnet. 
1.2 Forholdet mellem markedets deltagere 
Den referencemodel, der er vist i Bilag Bl, angiver de vigtigste kommercielle 
forbindelser mellem de organisationer, der er involveret i levering af mobiltjenester. 
Modellen lean anvendes pa alle former for mobilmarkeder, uanset eventuelle 
forskelle i konkurrencestrukturen eller mobiltjenesteme i de forskellige lande. 
Hver forbindelse viser en kommerciel forbindelse mellem to deltagere, som lean 
krreve fysisk sammenkobling af netvrerk eller andre faciliteter (f.eks. til overfersel 
af fortegnelser over opkald) eller levering af infrastruktur eller andre tjenester. 
To eller flere af disse roller kan integreres inden for en enkelt organisation, som i 
visse tilfrelde ogsa indehaver retligheder vedrerende fast taletelefoni og 
infrastruktur. Fastnet og mobilnet kan drives af forskellige virksomhedsenheder i 
den samme organisation, men det er ikke altid tilfreldet. Ligeledes udferes 
mobilnetsoperaterens og tjenesteudbyderens roller (sidstwevnte rekrutter og styrer 
abonnenteme) ofte af den samme organisation, som kan vrere en virksomhedsenhed 
inden for en TO eller en uafhamgig mobiloperater. 
88/301/E0F, EFT Ll31 af27.05.88, s. 73 
89 
Nir en del af en integreret organisation er underlagt en smrret eller eksklusivret og 
samtidig leverer netadgang eller andre tjenester til en anden afdeling af samme 
virksomhed, som konkurrerer med operaterer eller tjenesteudbydere, som nyligt bar 
opnlet licens, kan s!danne uafhamgige virksomheder kneve de samme 
adgangsordninger og tjenester, s!ledes at de sikres konkurrencedygtighed. 
Krav om Aben, effektiv og ligelig adgang kan derfor gzlde for alle de kommercielle 
forbindelser, der er vist i Bilag B2, hvor de konkurrerende organisationer er belt 
eller delvist aftucngige af faciliteter, som leveres af en anden deltager pl markedet, 
der bar smrlige rettigheder eller clcsklusivret, eller som bar en stzrk position pi 
markedet. 
90 
EXHIBIT 82 -Regulatory reference model of relationships between mobile 
functions 
USER 
TERMINAL 
PRO~ER 
SERVICE PROVIDER 
MOBILE NETWORK 
OPERATOR 
MOBILE 
NETWORK 
INFRA­
STRUCTURE FIXED 
NETWORK 
OPERATOR OTHER MOBILE 
NE1WORK 
OPERATOR 
Two or more of these functions may be combined in one single organisation e.g. 
mobile radio infrastructure and, in a number of cases, transmitting infrastructure 
for linking radio base stations and switching centres. Mobile operators also include 
in many cases, service provision (direct service provision). Service providers have 
a close relationship in many cases with terminal providers (retailers). 
"' 
91 
1.3 Offentlig mobilkommunikation 
Analoge eel/ult.ere systemer 
Der findes kun konkurrerende operawrer inden for analog celluhcrtelefoni i 
Storbritannien og Frankrig. I resten af EU leveres analoge celluhcre mobiltjenester 
af den eksisterende TO, normalt pi basis af deres lovbeficstede monopoler og med 
kun a srerlige betingelser pfilagt dem. Der er ikke foretaget nogen fonnel 
licenstildeling. 
I Storbritannien og Frankrig er konkurrencen med TO begncnset til en enkelt 
operater i den private sektor efter licitation. I Storbritannien blev det krawet, at BT 
alene gik ind pi ma.rkedet med et datterselskab uden srerrettigheder, nemlig Cellnet, 
som blev etableret sammen med en storaktionzr fra den private sektor. 
I Storbritannien blev der indfert en engros/detail-ordning ved udtrykkeligt at 
forbyde operat0rer af analoge cellulrere net at srelge tjenester eller udstyr direkte til 
brugeme. I stedet .blev der indfert leveranderer af mobiltjenester, som kebte 
sendetid fra operat0reme af den cellulrere net til engrospriser med henblik pi 
videresalg til de individuelle abonnenter. Begramsningeme pi det direkte salg er 
siden blevet fjemet gennem amdringer i licenseme med virlming fra januar 1994. 
GSM (Global System for Mobile communications) 
I modsretning til, hvad der grelder for analoge cellulrere systemer, ststter den 
nuvrerende planlregning af den kommercielle udvikling af cellulrer kommunikation i 
11 medlemsstater to GSM operat0rer (se Bilag B 1 ). 
Et offentligt/privat duopoli (hvor den private operat0r udvrelges ved licitation) er 
etableret eller forventes at blive etableret i de tleste af disse medlemsstater5, mens 
Grrekenland bar valgt en opbygning med et privat/privat duopoli. 
DCS-1800 (PCN -Personal Communications Networks) 
I Storbritannien og Tyskland er der blevet givet licenser til DCS-1800/PCN 
tjenester pi 1800 MHz i konkurrence med de eksisterende GSM-operaterer. Ud fra 
en betragtning om, at DCS-1800/PCN mikrocelluhcr arkitektur ville fere til egede 
infrastrukturomkostninger samt 0gede udgifter til faste kredsl0b, bar Storbritannien 
tilladt indehaveme af PCN-licenser at levere deres egne faste forbindelser mellem 
basisstationer og lokale koblingscentraler. Samme mulighed blev givet til alle 
cellulrere operat0rer fra januar 1994. 
I Storbritannien blev tre licenser oprindelig tildelt gennem offentlig licitation. To af 
licenshaveme -Mercury PCN og Unitel -bar siden sammenlagt deres aktiviteter. 
Mercurys 'One to One' ordning blev lanceret i september 1993. 
Tyskland bar givet licens til El .. nettet, og tjenester forventes at blive udbudt i Berlin 
og Leipzig i begyndelsen af 1994. Frankrig bar bebudet faste planer om at give 
licens til DCS-1800 drift. Spanien og Holland overvejer i ejeblikket dette. 
I Storbritannien og Frankrig er GSM-koncessionen for den private sektor givet til de eksisterende operaterer 
for analog mobilkommwtikation, som oprindelig blev udvalgt ved licitation. 
92 
6 
7 
8 Telepoint tjenester 
Tilladelser til fors0gsordninger eller kommercielle telepointtjenester med offentlig 
adgang, baseret pa CTI teknologi, er blevet tilladt i begrcmset omfang i en nekke 
lande. Succesen bar vreret begnenset, og i 0jeblikket drives sadanne tjenester kun pa 
kommercielt plan i Frankrig ('Bibop') og Holland ('Gre.enPoint'). 
Frankrig og Holland bar begge for nylig besluttet at stette udbygningen af telepoint. 
Frankrig bar givet licens til Compagnie Generale des Eaux til en DECT-baseret 
telepoint prnvetjeneste. Holland bar besluttet sig for fuldstamig deregulering. 
Vidtrakkende personssgning 
Persons0gningtjenester udg0r stadig det sterste marked for mobilkommunikation 
uden tale. Analog persons0gning udbydes i konkurrence i fem medlemsstater -
Frankrig, Portugal Spanien, Storbritannien og Holland. 
I Tyskland er en nekke TO-drevne systemer i brug, mens der i Belgien, Danmark, 
Gnckenland, Italien og Luxemburg kun findes et enkelt TO-drevet 
persons0gningssystem. I Irland leverer Telecom Eireann og Motorola tjenester 
gennem et joint venture projekt, Eirpage. 
Analoge tjenester leveres generelt pa national basis, men en nekke operat0rer bar 
etableret standarder, som ger det muligt at udvide national persons0gning til ogsA at 
dzkke andre medlemsstater. 
Et omfattende frelleseuropreisk persons0gningssystem er ved at blive realiseret 
gennem udvikling af digitale persons0gningssystemer baseret pa ERMES­
standarden. Visse medlemsstater6 bar enten tildelt <?lier anf0rt, at de bar til hensigt 
at tildele ERMES licenser. ' 
Persons0gningens lave profil i forhold til mobiltelefoni afspejles i den 
omstzndighed, at licenstildelingen som regel er mindre politisk f0lsom og mindre 
detaljeret og restriktiv, end nAr der er tale om cellulrer telefoni7. 
PAMR (Public Access Mobile Radio) 
P AMR (mobilradio med offentlig adgang) er en relativt ny tjeneste i den 
Europreiske Union. Hidtil bar det vreret mest almindeligt at give licenser til en 
enkelt national operat0r8 og flere regionale operat0rer. Tjenesten udbydes kun i 
konkurrence pa regionalt plan i Frankrig, Tyskland, Holland og Storbritannien. 
Tyskland forventes at tildele yderligere en national licens i den nrermeste fremtid. 
For eksempel bar Frankrig meddelt, at der vii blive tildelt tre driftsliceri.ser baseret pA ERMES-standarden til 
Omnicom, France Telecom og Cofira. 
Der er imidlertid opstAet visse problemer med hensyn til tildelingen af licenser for ER.MES-baserede systemer 
i Tyskland og Storbritannien pA grund af problemer med frigivelse af pAberegnede frekvenser eller udforudset 
fre.kvensinterferens (se Bilag A). 
I Storbritannien blev der oprindelig givet to licenser, men licenshav~e bar siden sammenlagt deres 
aktiviteter. 
93 
De to vresentligste forhindringer for· udviklingen af s3danne tjenester synes at vrere 
det generelle forbud mod forbindelse til fastnettet sarnt kundemes modvilje mod at 
dele net. Lukkede brugergrupper og erhvervsbrugere foremekker at have fuld 
kontrol med deres egen PMR tjeneste. · 
I 1992 ophrevede Storbritannien de restriktioner, der tidligere gjaldt for indehavere 
af P AMR licenser, og som forhindrede licenshaveme i at sa:lge deres tjenester 
direkte til offentligheden. 
1.4 Private mobiltjenester 
PMR udger et veludviklet og ukontroversielt marked i alle medlemsstater. Licenser 
tildeles generelt rutinemressigt, dog med begramsinger i antallet baseret pi 
spektrumnidighed. Tjenesteme er generelt lokale. Licensbegnensninger plder 
normalt forbud mod levering af tjenester til tredjemand og forbud med tilslutning til 
det offentlige fastnet. 
2. LICENSER OG TYPEGODKENDELSE 
9 2.1 Oversigt over licenspolitik i den Europreiske Union 
De foretagne unders0gelser9 viser, at der er betydelige forskelle inden for EU og 
mellem tjenesteme, hvad angar de procedurer, der grelder for tildeling af licenser, 
bl.a.: 
• automatisk tildeling af licens til TO uden nogen konkurrerende udbyder gennem 
national lovgivning, som forbeholder denne retten til at udbyde mobiltjenester. 
• automatisk tildeling af licens til TO og komplicerede licitationsprocedurer for 
den anden operat0r (f.eks. GSM i Tyskland og Danmark). 
• mindre formelle ans0gningsprocedurer, som lader det vrere op til ans0geren at 
strukturere tilbudet (f.eks. DCS-1800/PCN i Storbritannien). 
• prrekvalifikation, dvs. udelukkelse af tilbud fra ~ksisterende operater (f.eks. BT 
og cellulrere operat0rer, der udelukkes fra at byde pa en DCS-1800/PCN licens 
i Storbritannien. BT kunne kun byde pa en cellulrer licens ved at indgA i et 
konsortium. Tyske GSM operat0rer udelukket fra PCN licitation). 
• auktion om GSM i Grrekenland. 
• tildeling efter et "farst til m0lle" princip med meget ta formelle krav (regionale 
PAMR licenser i Tyskland). 
• rutinemressige deklarationsprocedurer for PMR i de fleste medlemsstater. 
Et sa:rligt trrek i licenstildelingsproceduren bar vreret tendensen til at favorisere TO 
i forhold til nytilkomne pa markedet, selv nir en konkurrencebetonet 
markedsstruktur var 0nsket. Som eksempel pa dette kan nmvnes den automatiske 
tildeling af en licens til en TO uden licitation eller muligheden for at drive en 
Se navnlig widerS0gelse foretaget afStanbrook & Hooper og PMG Peat Marwick (rucvnt tidligere). 
94 
mobiltjeneste uden en formel licens, og derfor eventuelt uden stram 
lovgivningsmressig k<?ntrol. 
De forskelligartede procedurer, som fremgar af unders0gelseme, kan atholde nogle 
tilbudsgivere fra at ga ind pa mark~et, men man bar isccr fokuseret pa de elementer 
i tildelingsprocedureme, der afspejler deres vilkarlighed: 
• manglende abenhed i udbudsprocessen 
• usikre og ukendte bedommelseskriterier 
• ta muligheder for indsigelse 
De vresentligste omn\der, hvor der er tale om konkurrenceforvridning som fulge af 
de forskellige licenstildelingsbetingelser, kan opswnmeres som folger: 
• mere favorable betingelser for TO 
• betingelser for fast infrastruktur og sarnmenkobling 
• omfanget af de tjenester, der er omfattet aflicensen 
• licensens varighed 
• betingelseme for levering af detailtjenester 
2.2 De vresentligste kriterier anvendt i eksisterende licenser 
Licensordningeme varierer fra medlemsstat til medlemsstat og fra tjeneste til 
tjeneste, men det er alligevel muligt at pege pa en nekke forhold, der generelt 
optrreder i forbindelse med licenser vedr0rende r mobiltjenester, navnlig cellulrer 
mobiltelefoni. 
Geografisk rcekkeviddelkva/itetsbetingelser 
De fleste licenser op stiller en rrekke kvalitetskrav, som ofte er knyttet til anerkendte 
branchestandarder eller europreiske standarder, som f.eks. anbefalingeme 
vedr0rende GSM. Andre specielle betingelser kan omhandle kvaliteten af 
tjenesteme, f.eks. antallet af afbrudte opkald, eller geografisk drekning knyttet til et 
nrermere angivet tidsskema. Sadanne koblinger vii ofte udgore grundlaget for 
beslutninger om at frigive yderligere frekvenser og kan ogsA danne grundlag for 
tilbagekaldelse af den pagreldende licens. 
Selv om udbygningskravene kan synes at vrere en betydelig belastning for 
mobiloperat0reme, har det ofte i praksis vist sig, at mfilene er blevet n3.et for 
planlagt. Dette grelder navnlig i konkurrencepnegede markeder, hvor omfanget af 
den geografiske drekning ofte er et vresentligt element i valget af en operator frem 
for en anden. 
Brug a( fast infrastruktur og sammenkobling med PSTN 
Retten til selv at levere infrastruktur og betingelseme for sammenkobling med TO 
er to vresentlige faktorer, oar det grelder en mobiltjenestes succes. Gebyreme for 
sarnmenkobling og faste kredsl0b skonnes at ud.g0re mellem 30% og 50% af 
indtregten for en mobilnetoperator i et konkurrencepneget marked. 
95 
10 Generelt knever medlemsstaterne, at mobiltjenester anvender TO's faste kredsl0b til 
at drekke hovedparten af deres infrastrukturbehov, mens mikrob0lgeforbindelse eller 
levering af egen fast infrastruktur kun er mulig i visse medlemslande og da kun i 
visse tilfrelde, f.eks. mellem basisstationer og mobilsystemkontrolenheder for GSM. 
(En lignende mulighed er indbefattet i DCS-1800/PCN licenseme). 
Sammenkobling med PSTN er som regel forbudt eller kun tilladt i meget begnenset 
omfaog i forbindelse med personsogning, mobilradio med offentlig adgang og 
private mobilradiosystemer. Hvad angAr cellulrer telefoni er sammenkobling tilladt, 
men mobiloperatoren bar som regel meget fl valgmuligheder med hensyn til, hvor 
sammenkoblingen finder sted. 
Ligeledes grelder der ofte ogsa begrrensninger, som forhindrer sammenkobling 
mellem mobiloperatorer eller forbindelse tvrers over landegncnser til &stnettet i et 
andet medlemsland. 
Sammenkobling skal nonnalt forhandles kommercielt mellem parteme. 
Lovgivnings~sige indgreb finder sted, hvis parteme ikke kan opn! enighed. 
Licens-og frekvensgebvrer 
Gebyrerne varierer betydeligt. I visse tilfrelde afspejler de blot de administrative 
omkostninger i forbindelse med behandlingen af ans0gningen, mens de i andre 
tilfielde er baseret pa den p!greldende tjenestes fonnodede markedsvrerdi. Generelt 
er gebyreme for personsogningssystemer, P AMR og privat mobilradio betydeligt 
lavere end de gebyrer, der opkneves for nationale cellulrere telefonitjenester. 
Virkningen af licensgebyreme kan variere mellem den private og den offentlige 
sektor. Operatorer i den private sektor kan vrere udsat for pres om afkast pi deres 
investeringer pa kort sigt, hvilket betyder, at hoje gebyrer for at komme ind pi 
markedet kan vrere en betydelig barriere for markedsadgang. 
Det kan imidlertid hrevdes, at da den enkelte medlemsstat srelger vrerdifuldt 
frekvensspektrum, som er en udtommelig national ressource, vii fastsrettelsen af en 
reel pris pa ledige frekvenser betyde, at frekvenserne anvendes til de formAI, som 
der er storst forbrugereftersporgsel efter. Ligeledes vii det vrere i overensstemmelse 
med miljopolitikken, og navnlig princippet om at "forureneren betaler", hvis der 
ikke blot fastsrettes en pris for den nye radiobaserede tjenestes indvirkning pa 
miljoet, men ogsa skabes bevidsthed om, at frekvensspektret er en begramset 
ressource, hvorved en mere effektiv brug af det fremmes. 
Licensemes omtang 
Der er forskel pa medlemsstaternes behandling af licensemes omfaog. Eventuelle 
forskelle mellem mobiloperatorer i den private og den offentlige sektor10, hvad 
angAr de tjenester, de hver isrer kan tilbyde, giver umiddelbart anledning til 
bekymring. Dertil kommer, at der i visse medlemsstater grelder begrrensninger i 
omfanget af mobiloperatorernes aktiviteter, som delvist er begrundet i et onske om 
at sikre skarp konkurrence pa et bestemt serviceniveu, hvilket imidlertid har den 
I Tyskland er D2 forpligtet til at anvende GSM standarden, hvilket forhindrer D2 i at tilpasse sin tjeneste, 
sAledes at f.eks. DECT gramseflader kwme anvendes, mens DI ikke er underlagt lignende begramsninger, og 
D l's investering i GSM derfor er mere rentabel. 
96 
11 virkning, at den effektivitiet, hvormed mobiloperat0ren kan levere sine tjenester, 
forringes. 11 
Licensemes varighed 
Licensernes varighed varierer bade fra land til land og fra tjeneste til tjeneste, da 
medlemsstateme • bar fors0gt at skabe balance mellem behovet for et 
lovgivningsmressigt stabilt milj0, som opmuntrer til langsigtet investering, og 
behovet for at inwdekomme brugemes krav og fremme effektive tjenester og 
effektiv brug af frekvensspektret. 
Mange af de analoge mobiltelefonisystemer bar ikke vzret underlagt formelle 
licensprocedurer. GSM licenser grelder for perioder, der varierer fra 5 Ar (med 
mulighed for forlamgelse ( i Damnark) og 25 Ar i Storbritannien. 
Licenser vedr0rende analog persons0gning varierer fra minimum l 0 Ar til 
maksimum 30 Ar (begge i Spanien). 
P AMR licenser varierer alt efter, om de grelder en national eller en~regionaI tjeneste. 
I Storbritannien grelder den nationale licens i 25 Ar, mens regionale licenser gmerelt 
grelder for en periode pa 6 mAneder i f0rste omgang. I Spanien grelder licenserne 
mellem 10 og 30 ar, mens PMR licenser i mange andre lande gives pa arsbasis med 
mulighed for forlrengelse. 
Et andet forhold er, at licenseme ikke nedvendigvis starter pa samme tidspunkt, 
hvilket giver TO betydelig tid til at etablere sig pa markedet . 
./Endrede ejerforhold 
Nogle licenser indeholder begrrensninger med hensyn til amdringer i ejerforholdet, 
som ikke ma finde sted uden den licensgivende myndigheds tilladelse (eller de 
fastlregger, at sAdanne rendringer kan medf0re tilbagetrrekning af licenserne ). 
Gramseme grelder ofte erhvervelse af aktieposter pa 25% eller derover, da sidanne 
if0lge aktieselskabslovene i de fleste medlemsstater giver srerlige stemmerettigheder. 
Sadanne begrrensninger kan reducere mobiloperaterens evne ti1 at tiltrmkke ekstem 
kapital og ekspertise, og hammer desuden udviklingen af et marked for licenser 
inden for mobilkommunikation. 
2.3 Typegodkendelse, forelebig typegodkendelse og gensidig anerkendelse af 
typegodkendelser 
lnden Radets Direktiv 91/236/E0F12 blev der i 1991 pa grund af forsinkelser i 
fastlreggelsen af de 110dvendige F relies Tekniske Regler (CTR) indfert en forelebig 
I Storbritannien var ana.loge operaterer og GSM operat0rer oprindelig fo~et ·j at levere tjenester med 
verditilve~ med mindre det skete gennem et datterselskab, som ikke bavde serlige favorable vilkAr. 
Storbritannien undlod at indfore en lignende betingelse, da der blev givet licenser til DCS-1800/PCN tjenester, 
selv om licenseme indeholdt betingelser, som slrulle sikre, at tredjemands udbud af tjenester ikke blev 
diskrimineret. De begncnsninger, der gjaldt for GSM operat0rer, blev ophevet med~ fra 1. januar 
1994, hvilket afspejler den relativt velovervejede udvikbng af cellulermarkeder i Storbritannien, I Tyskland 
kan 02 ikke levere samtlige GSM-tjenester, sAdan som det blev fastlagt i det memorandwn (MoU), hvori 
GSM standarden blev etableret. (02 kan f.eks. ikke tilbyde tjenester for korte meddelelser). 
97 
typegodkendelsesordning (IT A) for at forhindre indvirkning pa indf0relsen af GSM. 
I henhold til betingelseme for vedtagelse af CTR skal overensstenunelsen af det 
terminaludstyr, der er blevet godkendt under ITA-ordningen, endeligt godkendes 
inden 1995. 
Den 28. september 1993 blev de ferste to CTR vedtaget i henhold til Direktivet, 
nemlig CTR 05 og CTR 09, som omhandler typegodkendelse af terminaler til det 
frelleseuropreiske digitale cellulrere system GSM. 
2.4 Identifikation af terminaler og abonnenter og dertil knyttede databaser og 
ordninger 
Nir en abonnent kobler sig ind pa et GSM-net (ved at tilkoble en GSM-terminal 
eller indstikke et SIM-kort), vii savel terminal som bruger blive godkendt via 
s0gning i en database. Denned kan det kontrolleres, om terminalen er "sortlistet", 
f.eks. fordi den er stjfilet, eller om abonnenten er berettiget til at bruge tjenesten 
(navnlig kontrol af, om roamingfaciliteten er sluttet til). 
En vresentlig forudsretning for sadanne ordningers effektivitet er, at der anvendes 
ensartet identifikation i hele det omrcide, hvor .en terminal eller et SIM-kort kan 
anvendes. 
De oplysninger, der er nedvendige i forbindelse med kontrol af 
udstyrsidentifikationsnummeret (EIN) og abonnentsprofilen befinder sig i databaser 
placeret inden for brugerens "eget" net. Forretningsmressige aftaler mellem 
operat0reme sikrer, at forskellige operat0rer har adgang til og kan bruge disse data. 
Betingelser for adgang til og kontrol med sadanne databaser bliver mere og mere 
kritiske for den fremtidige udvikling af sektoren. 
3. SAMMENKOBLING OG SAMFUNKTION 
3.1 Sammenkoblingens grundliggende rolle 
Sammenkoblingsordninger, som giver nye delt.agere pa markedet adgang ti1 
abonnentsunderlaget hos allerede etablerede netoperaterer, er en af de allennest 
vresentlige betingelser for, at konkurrerende tjenester kan opsta. 
Regler om sammenkoblingsordninger er et vigtigt 1vrerktej til styring af indf0relsen 
af konkurrence pa telemarkedeme. Omfanget af den lovgivningsDUcssige 
indblanding varierer betydeligt fra land til land og afspejler den underliggende 
holdning til konkurrence. Nogle lande bar fastlagt sanunenkoblingsbetingelser pa 
forband, mens andre har foretrukket at optraxle som 'dommere' og kun blande sig, 
hvis parteme ikke selv kunne opna enighed. 
3.2 Analyse af krav om grrenseflader mellem forskellige operatsrer 
Krav vedrerende offentlig mobi/telefonioperaterer -Fastlmobil sammenkobling 
12 RAdets Direktiv af29. april 1991 om indbyrdes tilruennelse afmedlemsstatemes love om telekomnumikations­
terminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (91/263/E0F~ EFT Ll28 af 
23.0S.91). 
98 
Operaterer af mobiltelefonnet er i hej grad athrengige af det offentlige fastnet. De 
gebyrer, mobiloperat0rer betaler for tilslutning ti1 fastnettene udg0r typisk 30-50% 
af deres samlede indtregter. 
Dette skyldes hovedsagelig to forhold: 95% af opkaldene pi mobilnettene kommer 
typisk fra eller er ti1 . fastnet i europcciske lande med en veludviklet 
telekommunikationsinfrastruktur. Mobiloperatsren skal betale et 
sammenkoblingsgebyr for bebandlingen af denne trafik og for overferslen af opkald 
til/fra de endelige destinationer/opkaldssteder via fastnettet. 
Den anden arsag er den transmissionsinfrastruktur, mobilnetoperatsren bar brug for 
for at forbinde basisstationer til mobilkoblingscentraler (MSC) eller forbinde 
sadanne centraler med hinanden. I de fleste medlemslande sker dette via kredsleb, 
der lejes hos operat0ren af fastnettet. 
De vigtigste forhold for en operator af et mobilnet, som gerne vii forbindes med det 
offentlige koblede net, er fulgende: 
• Antallet af grrensefladepunkter og deres placering 
Hvis en mobilnetoperat0r drekker et omrade fulclt, er det i dennes interesse, at 
der er fleksibilitet i antallet og placeringen af de steder, hvor sammenkobling til 
andre net kan finde sted. Dette gar det muligt for operatsren af vrelge den 
optimale (dvs. den mest rentable) vej for udgaende trafik fra operat0rens net. 
Normalt vil en mobilnetoperat0r vrelge sa vidt muligt at lede trafikken gennem 
sit eget net og overfore den til fastnettet pa et sted, der ligger tret pa 
destinationskunden. Derved bar mobiloperat0ren maksimal kontrol over sine 
egne omkostninger. 
• Teknisk grrenseflade 
Det er vigtigt for en effektiv drift af mobilsystemet, at mobilnettet er tilsluttet 
det offentlige koblede net pa et overordnet (trunk) niveau. Dette er nonnalt en 
ikke-standard grrenseflade, der er specielt konstrueret til mobiloperat0ren. 
Blandt grrensefladens relevante tekniske aspekter kan nrevnes: 
grrensefladespecifikation for fysisk tilslutning 
transmissions- og signalstandarder, som skal underst0ttes 
kredsl0bskapacitet mellem nettene 
avancerede faciliteter, som skal underst0ttes (videresendelse af opkald, 
gratisopkald, identifikation af opkaldslinie osv.) 
GSM standarden stiller visse tekniske krav, navnlig hvad angAr 
signalstandarder. 
• Styrings- og administrationsforbindelser. Operat0ren af mobilnettet bar brug 
for adgang til det fastnetsoperat0rens styre-og administrationssystemer til brug 
for opkrrevninger, vedligeholdelse, nummertjenester osv. 
• Leverings- og brugsbetingelser. Gensidigt aftalte leverings- og brugsbetingelser 
skal bl.a. drekke forhold som leveringstid for tilslutningskredsl0b, kvalitetsmfil, 
99 
nedprocedurer, procedurer for samfunktion, ruteprincipper, aftalemes l0betid, 
erstatningskrav. 
• Priser omfatter normalt: 
engangsbetaling for tilslutning, som dmkker teknisk arbejde 
lebende tilslutningsafgifter baseret pa antallet af anvendte 
tilslutningsporte · 
trafik-betingede gebyrer (overfursel af opkald), herunder mamgderabat 
afgifter for avancerede faciliteter (f.eks. gratisopkald eller opkald til 
sremumre) samt for delte faciliteter (f.eks. operatercentral, 
alarmopkald og nummertjenester). 
Det er klart, at det sarnlede niveau for disse afgifter er af allersterste betydning 
for netoperat0ren. Desuden er der principper involveret. N!r disse afgifter 
omfatter · tilskud til de udgifter for de samlede tjenesteforpligtelser, 
fastnetoperat0ren skal betale, her de pagreldende udgifter vmre gennemsigtige 
og baseret pa objektive kriterier sarnt deles rimeligt mellem alle 
markedsdeltagerne 13. 
• Nummerering. Mobilnetoperateren bar brug for en passende tildeling af numre,. 
adgangskoder og srerlige servicepncfikser. 
Krav vedrtJrende operaterer afprivate mobilnet 
Private mobilsystemer er enten ikke tilsluttet det offentlige 
telekommunikationssystem eller de anvender, i de tilfrelde hvor de er tilsluttet, 
grrenseflader, som er standard i det offentlige net. 
I visse tilfrelde kan mindre forbedringer af en standard netgramseflade vmre 
0nskelig, navnlig hvor det drejer sig om muligheden for at overfure 
netstyringsoplysninger. 
Sp0rgsmilet om tilslutning til det offentlige fastnet vii blive mere og mere kritisk i 
forbindelse med den fremtidige udvikling af PMR (privat mobilradio) og navnlig i 
forbindelse med fremtidige P AMR systemer. 
Krav vedrtJrende mobi ltelefonioperaterer -transmissionsinfrastruktur 
Mobilnetoperat0rer har brug for transmissionsforbindelsesled inden for mobilnettet, 
som klart adskiller sig fra enhver tilslutning til det offentlige koblede net. Det drejer 
13 Dette er et generelt omdiskuteret spergsmAI i forbindelse med tilslutningsaftaler og adgangsafgifter. 
Sp0fgSIDAlet skal vurderes af Kommissionen i henhold til RAdets Resolution af 7. februar 1994 om 
vedligeholdelse og udvikling af en universe} tjeneste i et konlrurrencepneget milj0 som forberedelse til den 
generelle justering af de lovgivningsmressige betingelser for den fulde liberalisering af offentlig taletjeneste 
senest 1. januar 1998 (med overgansperioder pA fem Ar for Gnckenland, Spanien, Portugal og Irland og, hvis 
det sbmnes rimeligt, to Ar for Luxemburg). Forslag vedrerende denne justering skal vere fremsendt til 
Kommissionen inden 1. januar 1996 ( se RAdets Resolution af 7. februar 1994 om universe} service ( endnu ikke 
offentliggjort) ). 
100 
sig om punkt-til-punkt forbindelser mellem basisstationer og mobilkoblingscentraler 
og mellem flere mobilkoblingscentraler. 
I Storbritannien, Holland og Grrekenland14 bar mobiloperat0rer ret til at have deres 
egne infrastrukturforbindelsesled pa nationalt plan. I andre medlemsstater skal 
mobiloperat0reme anvende tinier, som lejes hos fastnetoperat0ren. 
Krav vedrerende mobi lnetlmobi lnet-!Orbindelse 
MobiVmobil-tilslutning drekker flere forskellige situationer: 
• Roaming mellem operat0rer og mellem nationale systemer. 
Tilslutning mellem nationale mobilnet gor det muligt for brugerne at "roame" 
mellem operat0rer pa nationalt plan. De fordele, der heri ligger for brugeren, 
kan omfutte bedre service, bedre tilgrengelighed og bedre drekning. For nye 
deltagere pa markedet kan det vrere en hurtig made at fl etableret sig pa 
markedet ved at drage fordel af et eksisterende net. Derudover er der mulighed 
for 0get spektrumeffektivitet gennem deling af frekvenskanaler. 
• Direkte forbindelse af mobilnet 
Direkte forbindelse mellem mobilnet gor det muligt for operat0ren at 
videresende mobil-mobil trafik uden at skulle betale tilslutningsgebyr for 
anvendelse af fastnettet. I 0jeblikket sk0nnes det, at mobil-til-mobil opkald ikke 
udgor mere end lwjst 5% af den samlede trafik, men dette tal vii uden tvivl 
stige. · 
• Sammekobling af forskellige typer mobilnet 
HovedformAlet med denne form for tjeneste er at 0ge udbudet af tjenester og 
tilbyde brugeme nye faciliteter. Et eksempel er omstilling af opkald fra en 
cellulrer terminal til en persons0gningstjeneste. 
En anden arsag kunne vrere at lette overgangen til GSM for analoge 
abonnenter. Operat0rer af bade analoge og GSM systemer vii gerne have, at de 
to abonnenttyper kan kommunikere med hinanden. 
0gede krav fra brugerne om integration af tjenester samt den teknologiske 
konvergens mellem fastnet-og mobiltjenester viser, at der er et stigende behov for 
mobil-til-mobil sammenkobling. 
Hindringeme for dette er i 0jeblikket: 
• Lovgtvningsm~ssige. En rrekke lovgivningsmressige hindringer, som forhindrer 
direkte sammenkobling, blev indfort for at give nye deltagere mulighed for at 
etablere sig pa markedet. Nar de nye deltagere bar etableret sig, b0r 
hindringeme fjemes. Andre hindringer bar til formAl at beskytte de 
srerrettigheder og eksklusivrettigheder, som de etablerede fastnetoperat0rer har. 
14 Frankrig bar tilladt den anden offentlige operat0r af et cellulat system at anvende sin egen infrastruktur fra I. 
januar 1994. 
101 
• Tekniske. Inkompatibilitet mellem f.eks. teknologien bag de forskellige 
cellulrere systemer i forste generation gar det svrert at forbinde dem indbyrdes. 
Tekniske vanskeligheder er sjreldent uoverkommelige og kan klares, sMremt 
lovgivningen tillader det. 
Krav vedrerende leverandorer af mobi!J.j~ne#~r. 
En tjenesteudbyder er i denne sammenhamg den organisation, der er ansvarlig for 
visse eller alle de funktioner, der er involveret i styring af abonnenteme (herunder 
rekruttering, registrering, opkrrevning og regnskabsferelse samt kundest0Ue), 
videresalg af sendetid, levering af forbedrede tjenesteydelser (bade med rod i nettet 
som f.eks. identifikation af opkaldslinie (CLI) og periferiske som f.eks. talepostboks 
(voice mailbox)) og levering afterminaler. 
Tjenesteudbyderfunktionen er afhrengig af st0tte fra mobiloperateren, som bl.~. kan 
omfatte: 
• levering af oplysninger til brug for opkrrevning og regnskabsforelse 
• levering af oplysninger om ny tjenester (startdatoer, priser osv.) 
• tildeling af nummerblokke 
• adgang til netstyringsfaciliteter med henblik pa statuskontrol i forbindelse med 
kundeforespargsler eller klager 
• levering af nummeroplysningstjenester 
• adgang til administrationssystemer med henblik pa registrering af nye kunder 
• levering a( oplysninger om defekte terminaler 
Forholdet mellem en tjenesteudbyder og en moJ>iloperat0r er et af de allervigtigste 
omnider inden for mobilkommunikation sammen med forholdet mellem operataren 
af mobilnetoperat0ren og fastnetoperataren. 
Mange af spargsmalene svarer til dem, der grelder ved gramsetladen mellem 
fastnettet og mobilnettet. De har rod i behovet for at sikre fair konkurrence i de 
tilfrelde, hvor en mobiloperatar ogsa er tjenesteudbyder i konkurrence med andre 
tjenesteudbydere, dvs. der ma ikke vrere tale om forfordeling, og der skal vrere 
ligelig adgang og grelde samme udbuds-og brugsbetingelser. 
Det bar imidlertid noteres, at denne grrenseflade i de fleste tilfrelde er en 
administrations/styrings grrenseflade. Den kan betyde, at serviceudbyderens edb­
systemer skal have adgang til mobiloperatarens edb-systemer via en fysisk 
forbindelse, men betyder generelt ikke nogen fysisk indbyrdes tilslutning af nettene. 
Krav vedrorende andre operatorer 
De vigtigste grrenseflader vedrnrende telepoint er luftgrrensetladen mellem 
terminalen og Telepoint-systemet samt grrensefladen mellem Telepoint-systemet og 
det offentlige fastnet. 
Hovedprioritetn i forbindelse med personsagningssystemer er en rrekke 
fastnetgrrenseflader, der gar det muligt for brugerne at indkode 
102 
persons0gningsbeskeder pa den nemmeste og billigste made (PSTN, faste kredsl0b, 
PSDS, mobil osv.). Da persons0gning er en envejsservice, drejer det sig om 
grrenseflader for basistransmission og signalgrrenseflader. Der er mindre brug for 
forbindelser, som understetter opknevnings- eller netstyringsfunktioner. Der er et 
vist behov for roaming mellem systememe, men behovet for roaminggramseflader 
bar i ejeblikket ikke lwj prioritet i forbindelse med persons0gningssystemer. 
3.3 Sammenkobling, samfunktion og roaming 
Savel eftersp0rgsel som teknologisk nyskabelse peger mod det samme langsigtede 
· mil: fuld mobilitet for telekommunikationsbrugeren, som kan bruge mobil-og/eller 
fastnet efter behag og i de fleste tilfrelde slet ikke vil va:re klar over, hvilken 
underliggende netvrerksteknologi, der er tale om. Scifremt en sidan samfunktion kan 
opnAs i Europa, vii det i lwj grad vrere medvirkende til at ska.be samlwrighed inden 
for den Europreiske Union. 
Borgeme i Europa vii kunne rejse rundt overalt i EU og vil ved at stikke et 
elektronisk betalingskort ind i en fast eller brerbar telefon kunne foretage opkald til 
og modtage opkald fra alle omrader i Unionen. 
To vresentlige forudsretninger for hurtig udbygning afunionsdrekkende tjenester er: 
• at tjenesteudbydeme tilbyder tjenesteme pa unionsplan pa basis af de mobilnet, 
der findes i hver enkelt medlemsstat, 
• at de begnensninger, der grelder for mobiloperat0rer m.h.t. sammenkobling af 
deres net og tilslutning til faStnettene i deres egen eller andre medlemsstater, 
fjemes. 
De fleste mobiltjenester startede ligesom deres forgamgere, fastnettjenesteme, som 
nationale tjenester. Drift pa Unionsplan blev enten ikke overvejet eller blev f0rst 
overvejet som en eftertanke. lnden for cellulrer kommunikation findes der f.eks. i 
Europa en lang rrekke analoge cellulrere f0rstegenerationssystemer, som er baseret 
pa inkompatible tekniske standarder, som forhinder samfunktion. 
Teknisk kompatibilitet et n0dvendig, men ikke tilstrrekkelig til at gore det muligt for 
brugeme at "roame" mellem forskellige net1s. Forretningsmressige aftaler mellem 
operaterer er ogsa nodvendige for at sikre, at brugeme · kan koble sig ind pa 
tjenesten i et land, de bes0ger, og opkrrevningssystemer de forskellige operat0rer 
imellem er ligeledes nodvendige for at sikre, at bes0gende bliver opkrrevet via deres 
konto i deres eget land. Gensidig typegodkendelse er nodvendig af hensyn til 
terminaludstyrets brerbarhed. 
Den nuvrerende situation med hensyn til roamingaftaler vedr0rende GSM i Europa 
kan ses af Bilag BJ. Bilaget viser, at dcr end.nu ikke er tale om fuld frelleseuropreisk 
roaming. 
lS Ud over at tilvejebringe faciliteter for teknisk sammenkobling og aftaler om udveksling af oplysninger til brug 
for f.eks. kontrol eller opkrrevning er roamingaftaler mellem mobilnet hovedsagelig en forretningsmressig 
aftale oni levering af ydelser via hinandens net, ell er aftaler som tillader uafhrengige serviceudbydere at S01"ge 
for sAdanne forretningsmressige ordninger. 
103 
GSM-roaming anvender et komplekst nummererings- og registreringssystem, som 
forbinder procedureme for lokal styring, gyldighedsbekncftelse og opkncvning over 
to eller flere net. Roamingproceduren omfutter registrering og identifikation af 
besogende brugere, normale opkald til og fra besogende brugere samt opkraMUngs­
og afregningsprocedurer. 
Roaming anvender den signalinfrastrukt, der er tilvejebragt af CCITI 
signalsystem nr. 7 (SS7) -navnlig mobilapplikationsdelen (MAP). MAP krawer sa 
til g~ld den transaktionsfunktionsapplikationsdel (TCAP), der sidder under 
flerlagsprotokolstrukturen i SS7. Sifremt disse elementer ikke er til stede, kan 
mobilsignaloplysninger ikke sendes, modtages eller dirigeres, ligesom roaming ikke 
er mulig. De fleste installerede digitale centraler understetter stadig ikke TCAP. Det 
forventes, at TCAP gradvist vii blive indfurt i alle nationa.le hovedcentraler og 
intemationale centraler i PSTN/ISDN i Europa, men der er to begnensCnde 
faktorer: 
• TO'emes modstand mod at fremme andres brug af deres signalsystemer 
• eventuelle gebyrer-for signaltrafik. 
Det er derfor vigtigt, at GSM operatorer for at stotte roaming pi kort sigt vii kunne 
tilbyde direkte SS7 TCAP signalforbindelser mellem deres net, da PSlN/ISDN 
ikke understotter sAdanne transaktioner. Et sadant SS7 overlaynet vii vrere 
nodvendigt i et stykke tid og vii, afhamgig af eventuelle gebyrer opkrawet af 
TO'eme for anvendelsen af signalkanaleme, miske blive et pennanent element i 
GSM sanunenkobling. 
GSM blev oprindelig udtrenkt som et fielleseuropreisk system konstrueret efter 
harmoniserede standarder. GSM bar stadig prioritet i EU for at stimulere markedet 
for virkelig transeuropreiske mobilsystemer. 
104 
Exhibit B3 : European inter-operator roaming agreements for GSM services remain patchy (August 1993) 
'°I ~ I 0 €5 w ~ g -...l ~ ~ ~ < ~ I ~1 z I ~ . I 5 
M ~ 
-Q c 
.;;I. ,.... c E " -... ~ c "a c ~ 
OS = OS OS e. ti; llS la ·-E c.Q E u u '1 -:= .-=-§ -c o c - - c e c ,.Q -~ 8 = os"" :i o =.,, ~ --- o = 0 s~ 0~ .;:::,....~ c .... o·c - .. u u .... 8 Q a "> c. 
~ o ~ u c • .... u u f-c f-c ~ u = • > ·-E-c e a e "I f-c ~ c ~ ~ • ~ ~ ~ ~ ~ ~ f-c ~ ~ ] f-c ~ ~ ~ ~ ~ e = ~ f-c ~ ~ E-c ~ :a ~ ~ f-c ~ ~ ~ ~ ~ ~ E-c u > ~ E-c ~ ~ f-c z u ~ ~ ~ 
Belgacom B ill X X X 
Sonofon DK lll X X X X X X X X X X X X X X X X 
TeleDanmark flt X X X X X X X X X X X X X 
DeTeMobil Dl D X X X fl{ X X X X X X X X 
Mannesmann D2 X X X ill X X X X X X X X X X X X X 
Panafon GR lll 
~t 1@ 
Telefonica E lll 
E I Itineris F X X l@J X -X X X X I X u l SFR x x x tlf x x x I x 
Eircell IRL X ltl X X 
SIP I x x x x x - ~!@#ii. x x x x x x x I x 
~ I 1:*; Telecom ~ X X X lti fl@: I X 
TMN P x tfl I I I x I I I I I x I x I x I x 
Teleccl x x x tft. I I I x I I I x I I x I x I x I x 
Cellnet - UK l!J@ 
Vodafone X X X X- X Jll I XI XI I XI I XI XI XI X 
p~ A • 
Telecom Finland SF x x x x x x x x x rmm. x I I x I x I x I x 
Radiollnja X X X X X X lt@ X I I X I X I X I X 
E P&T IS Hlll 
F Telcmobil N X X X X X X X X X \ltl X I X I X I X 
T Netcom l@1l X 
A Comvik S X X X X X X X X X X X X X X X f{@ X 
Europolitan X X X X X X X X X X X X lt1l X 
Telia Mobitel X X X X X X X X X X X X X ltl X 
PTT CH X X X X X X X X X X X X X X X X X \J:l 
Notes: X -Roaming agreement signed. at August 1993 and subject to change. 
Roaming agreements involving European Md non-European operators are not shown. 
Central and eastern European GSM licenc<!s -e.g in Hungary and Russia -are not yet operational. 
This situation is subject to rapid change. Infonnation should be obtained_ directly from mobile 
telecommunications operators or service providers. 
Spain has indicated its intention to licence two GSM operators. 
Source: GSM MoU Pennanent Secretariat. 
3.4 Frelleseuropreiske clearingordninger 
Traditionelt er telekommunikationsmellemvrerender blevet ordnet bilateralt mellem 
operat0reme pa grundlag af regnskabsaftaler udformet af ITU. 
Det stadig storre antal virksomheder pa telekommunikationsomn\det i Europa sarnt 
behovet for opkrrevning af afgifter fra roamingkunder vii strrekke de bilaterale 
aftaler til det yderste. 
For eksempel kan en abonnent, som er registreret bruger af en mobiltjeneste i land 
A, vrere pa bes0g i land B, hvorfra ban eller hun foretager et opkald til et 
sccrtjenestenummer i land C. 
Regnskabsoplysninger skal i et sadant tilfielde sendes mellem nettene i land A, B og 
C for at sikre, at 
• udbyderen af srertjenesten i land C modtager passende betaling for brugen af 
tjenesten 
• netoperat0rerne i land B og land C modtager betaling for overf0rslen af 
opkaldet via deres net 
• hvert af disse elementer er indbefattet i det totale bel0b, der opkrreves fra 
kunden af netoperat0ren i land A, og alle relevante detaljer om opkaldet bliver 
specificeret pa kundens regning. 
I forbindelse med komplekse transaktioner som den ovennrevnte pa et omnide, hvor 
der er mange deltagere, har man fundet frem til, at et clearingsystem er den bedste 
l0sning. SAdanne systemer bar allerede vist deres effektivitet pa andre omrader, 
f.eks. i bankverdenen. 
3.5 Vitale grrenseflader: fastnet/mobiloperater og mobiloperatsr/ tjenesteudbyder 
Af ovemuevnte fremstilling fremgar det, at to grrenseflader er vitale for den 
fremtidige udvikling af mobilsystemer: 
• grrensefladen mellem fastnettet og mobilnettet 
• grrensefladen mellem mobiloperat0ren og tjenesteudbyderen. 
Lovbestemte principper for disse grrenseflader er oodven~ge af to arsager: 
• begge udgor flaskehalse, da tjenesteudbydeme kun vii have et lille udvalg af 
mobiloperat0rer, hvis tjenester de kan benytte, og da mobiloperat0reme kun bar 
et lille udvalg af infrastrukturleverandorer/fastnetoperat0rer at vrelge mellem 
• vertikal integration, som betyder, at den samme organisation kan optrrede som 
operator af et fastnet, operator af et mobilnet og tjenesteudbyder, hvilket ville 
kunne forvride konkurrencen, men mindre der ved lov opstilles regler for at 
forhindre dette. 
106 
4. STANDARDER 
4.1 Det Europreiske Standardiseringsinstitut for Telekommunikations rolle 
Aile de vigtigste europreiske standarder pa mobilomn\det er udarbejdet af det 
Europreiske Standardiseringsinstitut for Telekommunikation (ETSl)16. 
De vigtigste ETSI komiteer, som tager sig af radiokommunikationstjenester og -
udstyr er TC-SMG (feknisk Udvalg, Srerlig Mobil Gruppe), som bar srerligt 
ansvar for GSM, DCS-1800 og udviklingen af det fremtidige universelle mobile 
telekommunikationssystem (UMTS), TC-RES (Teknisk Udvalg, Radiokommuni­
kationsudstyr og -systemer), som bar et bre<lt ansvar inden for udstyrs- og 
systemomn\det, og TC-SCS (feknisk Udvalg for satellitbaserede kommunikations­
systemer), som bl.a. drekker satellitbaseret mobilkornmunikation. 
4.2 Det universelle mobiltelekommunikationssystem (UMTS) -standarder for 
tredjegenerationssystemer 
Ansvaret for standardisering af UMTS er i ETSI givet til det tekniske udvalg, der 
bedder SMG (Srerlig Mobil Gruppe). 
lnden for rammeme af dette tekniske udvalg er SMG5 nedsat for at undersoge og 
definere UMTS i tret samarbejde med ITU's standardiseringssektors undersogelser 
af fremtidige landbaserede mobile telekommunikationssystemer (FPLMTS). 
EU's arbejde med forskning i og udvikling af avanceret telekommunikation (RACE 
prograrnmet) spiller en vresentlig rolle i udviklingen af UMTS og det 
forberedelsesarbejde, der er 110dvendigt for udarbejdelsen af standardeme (se .Bilag 
A). 
Arbejdet i RACE samordnes 110je med standardiseringsarbejdet i ETSI. 
16 ETSL Det Europreiske Standardiseringsinstitut for Telekommunikation, blev grundlagt 1988 efter 
offentliggerelsen af Kommissionens Grnnbog om telekommunikation i 1987. 
ETSrs tekniske forsamling (TA) bar det endelige ansvar for standardiseringsarbejdet. TA tager beslutning om 
arbejdsprogrammer inden for standardisering samt oprettelsen af tekniske komiteer (TC) og projektgrupper, 
som tager sig af arbejdet med standarderne. 
Kommissionen bar indgAet en ranuneaftale med ETSI og overlader standardiseringsopgaver til ETSI inden for 
rammerne af EUs telekommunikationslovgivning, navnlig Direktiv 91/263/E0F om gensidig anerkendelse af 
typegodkendelse af terminaludstyr og etablering af de folll0dne europreiske telekommunikationsstandarder 
(ETS) samt de dertil knyttede frelles tekniske forordninger (CTR) og Direktiv 90/387/E0F om implementering 
af Ahne net (OPN) . 
En lignende aftale er indgAet med CEN/CENELEC. Denne aftale giver Kommissionen mulighed for at 
overdrage standardiseringsmandater om generel etablering af europreiske standarder inden for det 
elektrotekniske omrllde, f.eks. vedrnrende elektromagnetisk kompatibilitet. 
107 
5. FREKVENSER 
5.1 Frekvensernes fundamentale rolle 
Aile radioanordninger kommunikerer gennem transmission og modtagelse af energi. 
Denne energi transmitteres inden for det elektromagnetiske spektrums 
radiofrekvensdel. 
Det spektrum, der er til radighed for mobilradioer er begramet og krrever 
omhyggelig styring. Det omrade, der er velegnet for de fleste mobilapplikationer, 
ligger mellem ca. 100 MHz og 34 GHz. Brugsbegramsningerne bestemmes af 
radiospredningsfaktorer og andre tekniske kriterier. Produktionsvanskeligheder 
begramser det omfang, hvori de lwjere frekvenser kan anvendes i dag. 
Bilag B4 giver et vejledende overblik over spektrumbrug for mobilkonununikation i 
Europa. 
I henhold til de foretagne unders0gelser er det i omnidet under 1000 MHz (I GHz) i 
ejeblikket omkring 14 % af radiofrekvensspektret, der anvendes til offentlige 
mobiltjenester. I overensstemmelse med de beslutninger, der blev taget ved W ARC 
92 (se nedenfor), vii der blive tildelt betydelige, yderligere frekvensressourcer i 
omradet fra 1 GHz til 3 GHz for bade landbaserede og satellitbaserede 
mobilkommunikationstjenester. Det drejer sig hovedsagelig om landbaserede, 
digitale mobilkommunikationssystemer, som vii blive stillet til n\dighed i den 
wermeste fremtid, og som er meget vigtige for den fremtidige udvilding of 
negleteknologi (DSC-1800, DECT, TITS. Yderligere oplysninger i 8ilag A), samt 
radiofrekvenser for UMTS. Hvad ·angar satellitbaseret mobilkommunikation, drejer 
det sig om de fremtidige satellitbaserede personkommunikationstjenester, bla. Low 
Earth Orbiting Satellite systemer (LEO). 
I Europa er der vedtaget Radsdirektiver vedr0rende frekvenstildelinger for vigtige 
frelleseuropreiske systemer: GSM, DECTog ERMES17. 
17 RAdets Direktiv af 25. juni 1987 om de frekvensbAnd, der skat stilles tit rAdighed for samordnet indf01"else af 
offentlig felleseuropeisk digital celleopbygget landmobilradiokommunikation i Fellesskabet (87/372/E0F ; 
EFT L196 af 17.7.87)- frekvensanvendelse for GSM-systemet. 
RAdets. Direktive af 9. oktober 1990 om de frekvensbAnd, der skal anvendes til samordnet indf01"else af 
felleseuropeisk landbaseret offentlig persollS0gning i Fellesskabet (90/544/E0F; EFT L310 af 9.11.90) -
frekvensanvendelse for ERMES-systemet. 
RAdets Direktiv af 3. juni 1991 om de frekvensbAnd, der skat allokeres i forbindelse med den samordnede 
indfe_relse af digital europreisk trAdl0s telekommunikation (DECT) i Fellesskabet (91/287/E0F; EFT L 
144/45 af8.6.1991). 
108 
Exhibit B4: GENERAL OVERVIEW OF SPECTRUM USE BY DIFFERENT CIVIL LAND 
MOBILE SERVICES IN EuROPE 
Mobile equipment in Europe can be generally (but not uniquely) found in the following frequency ranges. 
Note that these systems use only some slices (sub-bands) within the indicated limits and that these sub­
bands may differ between countries, except those harmonised bands to be found listed below. For precise 
informatio~ reference should be made to national frequency plans. 
Frequency Range Systems 
47 -88 MHz CTI, Paging, PMR, MOBITEX 
138 -174 MHz first PLMN'sl, RC2000, P:MR, PAMR 
(MPT 1327), ERMES, Paging2 , MOBITEX 
380 -400 MHz TETRA3 
420 -470 MHz RC2000, NMf 450, System C, RTMS, PMR, 
Paging 
862 -960 MHz TACS, ETACS, NMT 900, GSM, DSRR, 
CT2, PMR 
1670 -1900 MHz TFTS4, DCS 18001, DECT 
1885 -2200 :MHz FPLMTS/ill..ITS(ncte 1. 4) 
5795 -5815 MHz RTT 
63-64 GHz RIT 
76 -77 GHz RTT 
Harmonised bands: 
1 
2 
3 
4 for GSM 890-915 Wiz and 935-960 MHz (905-914 MHz and 950-959 :MHz shall be the initial 
sub-bands) according to Council Directive 87/372/EEC; 
for DECT 1880-1900 MHz according to Council Directive 91/287 /EEC; 
for ERMES 169,4-169,8 MHz according to Council Directive 90/544/EEC; 
for TFTS 1670-1675 MHz and 1800-1805 MHz according to ERC Decision; 
for DSRR 888-890 •MHz and 933-935 MHz according to ERC Decision; 
for RTT 5.795-5.805 GHz, 5.805-5.815 GHz, 63-64 GHz and 76-77 GHz according to ERC 
Decision 
Recommendations of the CEPT-ERC (providing guidance without commitment), inter alia: 
For TETRA, a total of between 2 x 3 MHz to 2 x 5 MHz within the range 380 -400 MHz 
should be made available according to ERC Recommendation T/R 02-02. 
DCS1800 should be made available according to ERC Recommendation approved October 
1993 (Reference number not available at date of printing). 
most of them already de-activated or to be de-activated on short term 
mairuyPOCSAG . 
not yet approved and/or planned 
allocation by ITU/W ARC92 
109 
5.2 ERC's og ERO's rolle 
Den nye rolle, som CEPT /Den Europreiske Radiokommunikationskomite (ERC) bar 
f°aet, og oprettelsen af det Europreiske Radiokommunikationskontor (ERO) er 
udtryk for en omfattende reform af samordningen af radiofrekvenser i Europa. 
Den Europreiske Radiokommunikationskomite skal i henhold til den nye rolle, den 
er blevet tildelt, udarbejde radiokommunikationspolitik, forberede ITU konferencer 
og spille en generel koordinerende rolle i sp0rgsrnfil om frekvenser, lovgivning og 
tekniske forhold inden for den Europreiske Konference af Post-og 
Teleadministrationers (CEPn regi. Komiteen skal i tret samarbejde med 
Kommissionen og i samnl.d med opera.t0rer, brugere, producenter, standard.iserings­
organisationer og andre relevante parter opstille betingelser for frekvensadgang. 
Tilknyttet til ERC er det Europreiskc Radiokommunikationskontor (ERO), der er et 
videncenter og midtpunkt for radgivning om spektrumplanlregning og -styring. 
ERO bar pabegyndt detaljerede spektrumunders0gelser (DSO af brugen af 
radiospektrum i Europa. Det overordnede mfil er at st0tte udviklingen af en ficlles 
europreisk oversigt over allokerede frekvenscr, som skal vrere frerd.ig senest i 2008. 
F0rste Fase (omrade 3400 MHz til 105 GHz) blev afsluttet i marts 1993. Anden 
Fase, som drekker omradet fra 29.7 W-lz til 960 MHz, startede i marts 1993 og 
skal vrere afsluttet indenjanuar 1995. 
I forbindelse med dette arbejde bar ERO fact assistance fra ECTEL (den 
europreiske telekommunikations- og elektronikindustri). Der pagar nu desuden et 
tret samarbejde mellem ERC/ERO og ETSI, navnlig hvad angar oodvend.igheden af 
at undga problemer med frekvensinterferens i forbindelse med 
radiokommunikationsudstyr. 
Et Memorandum, som skal underskrives af ERC og Kommissionen, samt en 
rammeaftale er under udarbejdelse, hvilket er samme fremgangsmAde, som den der 
blev valgt for EU's samarbejde med ETSI. ERC bar desuden til hensigt at 
underskrive et Memorandum med det Europreiske Frihandelsomdde (EFTA) samt 
med ETSI. 
I 1992 skabte ERC et nyt middel til samordning af radiofrekvenser og 
tilvejebringelse af harmoniserede frekvensband: de sakaldte ERC afgerelser. Radets 
Resolution 92/C3 l 8/0 l krrever, at ERC afgerelseme anvendes som det primrere 
grundlag for fremtidig samordning af radiofrekvenser i Europa18 . I sin meddelelse 
af 10. december 1993 opstillede Kommissionen de oodvend.ige betingelser for at 
sikre, at Unionens interesser i denne forbindelse er beskyttet19 (se Bilag D). 
18 RAdets Resolution af 19. november 1992 om Frellesskabets gennemferelse af Den Europreiske 
Radiokommunikationskomites afg0relser. 
19 Se "En ny holdning til samordning af radiofrekvenser i Frellesskabet". Meddelelse fra Konunissionen 
vedrerende udkast til RAdets Resolution om indforelse af foranstaltninger vedrerende radiofrekvenser, 
KOM/93/382, 10.9.93). 
110 
I 
S.3 Siden. 1992 bar ERC vedtaget ERC afgerelser vedr0rende tildeling af 
radiofrekvenser til det landbaserede Flytelekornmunikationssystem (TFTS), 
Vejtransporttelematik20 og digital kortrrekkende radio (DSRR). 
Fremtidige frekvenstildelinger for landbaseret mobil-og personkommunikation 
saoit satellitbaseret mobil-og personkommunikation 
En af de vigtigste opgaver ved ITU's Worls Administrative Conference, som blev 
holdt i Torremolinos i 1992 (WARC 92), var at udvide de band, der var tildelt 
mobiltjenester, herunder satellitbaserede mobiltjenester. Bilag BS viser de 
frekvenstildelinger, der blev foretaget pa W ARC 92, som er relevante for 
mobilkornmunikationsomridet. 
Pa grundlag af en rrekke konstruktionsmressige forudsretninger og sken over 
effektivitet og traffic ved tret brug i store byer beregnede CCIR inden W ARC 92, at 
UMTS/FPLMTS ville krreve omkring 227 MHz spektrum. Pa W ARC 92 blev ialt 
230 MHz mellem 1885 MHz og 2200 MHz reserveret til verdensomsprendende 
brug og senere brug i FPLMTS-sammenhreng. 
Deraf blev 2 x 30 MHz reserveret til brug for satellitbaserede mobiltjenester. 
Tildelingen bar dog forst virkning i Region 1 (Europa) fra 2005. I USA vii den 
trrede i kraft allerede i 1996. 
De regler, der blev fastlagt pa WARC 92, ger det muligt for andre systemer og 
tjenester at ta del i FPLMTS bandene. De indeholder ingen besternmelser 
vedr0rende prioritering af satellitbaserede eller landbaserede elementer i 
udvidelsesbandene. 
Derudover blev der foretaget en rrekke mindre tildelinger til MSS (Mobil 
Satellittjeneste) ved ca. 2500 MHz og 1626 MHz, ved ca. 400 MHz og ca. 140 
MHz, hvilket giver en samlet bandbredde pa ca. 2 x 66 MHz. Konferencen 
fremkom dog ikke med nogen specielle besternmelser vedr0rende 
transmissionsledsapplikationer til disse satellitband, generelt fordi det blev forudsat, 
at de vii blive baret af den· Faste Satellittjeneste. Der vii sandsynligvis opsta 
problemer, med mindre der geres noget for at identificere band, udvidelsesband og 
passende foranstaltninger for at muligg0re deling af transmissionsled. 
20 Disse to ERC afgmelser erstatter Konunissionens oprindelige udkast til RAdets Direktiver om tildeling af 
frekvenser til dette sys~r~. Se ogsA RAdets Konklusioner af 7. december 1993. 
111 
Exhibit BS: Additional frequency allocations relevant 
to mobile communications following WARC 1992 
Terrestrial mobile 
(inc. FLMTS). Worldwide 1885-2025 MHz; 2110-2200 MHz. 
Satellite mobile2 Worldwide 
Region 23 
World,wide 
Worldwide 
Region 24 1626.5-1660.5 MHz (u); 1525-1559 MHz (d); 
1930-1970 MHz (u); 2120-2160 MHz (d); 
1980-2010 MHz (u); 2170-2200 MHz (d); 
2670-2690 MHz (u); 2500-2520 MHz (d). 
1675-1710 MHz (u); 1492-1525 MHz (d); 
Low Earth Orbit 
Satellites Worldwide 
Worldwide3 
Worldwide3 
Worldwide 1610-1626.5 MHz (u); 2483.5-2500 MHz (d); 
1614-1627 MHz (bidirectional) 
148-150 MHz (u); 137-138 MHz (d); 
400-401 MHz (d) 
Aeronautical 
Communications Worldwide 1670-1675 MHz (u); 1800-1805 MHz (d); 
Canada/USA & 1670-1675 MHz (u); 1800-U~G5 MHz (d) 
Mexico 849-851 MHz (u); 894-896 (d); 
1im1~11111nt111r¥1~i.~~f•~111~,~~1~~1~111ll;r1t 
2 
4 Source: CEC 
For radio regulatory purposes, the TI1J divides the world into three regions. Region I consists of Europe, 
Africa, the former USSR and Mongolia, Region 2 the Americas, and Region 3 the remainder of Asia and 
Oceania. 
Allocations are paired, with an uplink (u) allocated for transmission from the Earth to satellite and a downlink 
( d) in the reverse direction. 
All or part of these frequency bands are allocated on a secondary basis. 
Additional allocation. 
112 
5.4 Fremtidige samordningsomrader i Europa 
Resultateme fra W ARC 92 viser, at tre forhold har prioritet i forbindelse med 
radiofrekvenssarnordning pa mobilkommunikationsomddet i Europa. For at sikre, 
at europreiske radiokommunikationsstyrelser, tjenesteudbydere, operatsrer, 
industrien, tv-og radiostationer og andre brugere 1ir det fulde udbytte af dette 
spektrum, skal de beslutninger, der blev taget pa W ARC 92, implementeres. fuldt ud 
pi en samordnet m3de i hele den Europreiske Union. 
Hvad angAr systemer, som er beregnet ti1 offentlig brug, b0r de umiddelbare 
prioriteter vrere etablering af bindende ERC afgerelser vedr0rende samordning af 
frekvenser pa europreisk plan, hvad angar de frekvensband, der pa WARC 92 blev 
reserveret til fremtidig brug i forbindelse med landbaserede 
mobilkommunikationssystemer og satellitbaserede kommunikationssystemer. Dette 
her isrer omfatte udpegningen af frelles band for DCS-1800 tjenester, for det 
fremtidige UMTS sarnt frekvensbAnd for satellitbaserede 
personkonununikationssystemer. 
Hvad-angAr systemer beregnet til privat brug eller brug i lukkede brugergrupper, 
b0r der gives umiddelbar prioritet til en beslutning om tildeling af frekvensband 
sarnt aftale af en tidshorisont for deres tilgamgelighed i forbindelse med systemer, 
der kerer under TETRA, den europreiske digitale trunkingstandard. 
Omfordeling af spektrum of anvendelse er et omrAde, som fortsat vii krawe en 
velovervejet og samlet indsats. Det vii vrere vigtigt, at der tages samordnede 
holdninger ved fremtidige Radiokommunikationsverdenskonferencer (WRC)21 med 
henblik pa fremtidige frekvenstildelinger. 
6. NUMMERERING 
6.1 Nye nummereringskrav 
Nummereringskapacitet er en udt0mmelig ressource, som der kan blive knaphed pa. 
Derfor er det nedvendigt i forbindelse med fastlreggelsen af fremtidig politik for 
mobil-og personkommunikation i Europa at sikre, at udviklingen af passende net 
og tjenester ikke begrrenses pa grund af nummereringskapacitet. Denne udfordring 
kan klares ved god styring af de overordnede nummereringsordninger savel 
intemationalt som nationalt. 
Navnlig grelder, at den overordnede styring og tildelingsordningeme skal tage hejde 
for tre generelle forhold for at sikre: 
• at der er tilstrrekkelig kapacitet og fleksibilitet i den overordnerede 
nummerering for alle operat0rer og brugere 
• at samtlige operat0rer, hvor det er pa sin plads, indf0rer scµnmenhamgende 
nummererings- og opkaldssystemer 
• at nummerering foregar pa et plan, der er ens for alle operaterer,og isccr at 
tildelingsordningeme er rimelige for alle. I forbindelse med operat0rer af mobil-
21 De rucste Radiokonununikationsverdenskonfemcer (WRC) finder sted i 1995 og 1997. 
113 
og personkommunikationsnet og -tjenester grelder specie lie 
nummereringsbehov, nemlig: 
-tilstrrekkelig kapacitet inden for de nationale nummereringsordninger med 
passende adgangsmrerkning (identifikation) og passende taksering 
-mulighed for at udvide tildelingeme. 
• frihed til at udvikle tjenester uden begrrensninger relateret til nummerering. 
I forbindelse med mobil-og personkommunikationstjenester kan brugerne desuden 
have brug for numre, som kan overf0res mellem operaterer (dvs. brerbare numre), 
sAledes at brugeme kan skifte operator uden ogsA at skulle skifte nummer. 
6.2 Personlige telefonnumre og universel persontelekommunikation (UPT) 
, 
I ejeblikket tildeles brugere af mobilkommunikationstjenester numre som er lan<is-, 
net-og operaterspecifikke. I fremtiden, hvor der vii vrere tale om eget globalisering 
og voksende konkurrence mellem operaterer og tjenestetyper, kan brugerne enske at 
fl numre, som ikke er afhrengige af netudbyder, tjenestetype, geografisk placering 
eller terminaludstyr. Brugeme skal med andre ord have personlige numre, som 
tildeles hver enkelt. · 
Sidanne personlige numre skal ikke vrere begrrenset til brug i mobiltjenester eller 
tn\dl0se tjenester, men kunne anvendes generelt i alle mobiltjenester og tnidlese 
tjenester sarnt i fastnet (dvs. PSTN/ISDN). Et sadant system ville tillade fuld 
personlig mobilitet og give mulighed for standardiserede adgangsordninger. 
6.3 ~av vedrsrende nummereringssamordning og ECTRA's fremtidige rolle 
I ~jeblikket udarbejdes nummereringsordninger pa nationalt plan inden for nogle 
rarnmer, der er opstillet af det Internationale Telekommunikationsforbund (ITU). 
Nummereringspolitik inden for EU bar hidtil hovedsagelig vreret koncentreret om 
hannonisering af visse nummerkoder gennem oprettelsen af: 
• et frelleseuropreisk alannnummer (112)22; og 
• et frelles prrefiks for telefonopkald til udlandet (00)23 
Det star klart, at med fremtidens nye tjenester og 0gede konkurrence, vii 
nummerering blive et meget vigtigt sporgsmfil. 
Fremtidige ordninger vedrorende nummereringsstyring her tage hejde for 
dynamiske markedsrendringer, saledes at der navnlig levnes mulighed for vrekst, 
indferelse af ny teknologi og nye tjenester, gradvise lovmressige rendringer samt 
gradvis konvergens mellem fastnet-og mobiltjenester. 
22 RAdets Beslutning af 29. juli 1991 om indforelse af et frelleseuropreisk alannnwnmer (91/396/E0F; EFT L 
217/31 af6.8.91). 
23 RAdets Beslutning af 11. maj 1992 om indforelse af et frelles prrefiks for telefonopkald til udlandet 
(92/264/E0F; EFT L 137121 af20.5.92). 
114 
Dette medferer et indlysende behov for en klar politik for hele Europa vedrerende 
udvikling af nununereringsordninger i Europa og st0rre uafhamgighed i styringen, 
end ~ldet er i mange lande i dag. 
Nwnre til mobilkommunikationstjenester og personkommunikationstjenester tildeles 
i ejeblikket pa basis af nationale nununereringssystemer. Det eneste onuide, hvor 
dette ikke grelder, er nununertildelingen i forbindelse med Inmarsat, hvor 
nummereringen sker i henhold til oceanomdde ved hjrelp af Inmarsat-specifikke 
numre. I fremtiden, hvor der forventes en stigning i antallet af regionale og globale 
mobiltjenester, er det oodvendigt at koordinere nummertildelingen pa et bredere 
grundlag end blot rent nationale ordninger. Numrene kunne f.eks. tildeles fra det 
foreslAede europreiske nummereringsrum. 
De furste rarnmer for samarbejde pa dette onuide er opstillet i Ridets Resolution 
92/C318/02af19. november 1992 om nununerering24 (se Bilag D). I fortsrettelse 
af dette bar ECTRA, den europreiske Komite for Telekommunikationslovgivning, 
oprettet en projektgruppe og planlregger at integrere sarnordning af nwnre og 
operettelsen af et europreisk nununerrum, sarnt forberedelsen af europreiske 
holdninger· til brug under drnftelseme af dette omdde i ITU regi, i det Europamke 
Telekommunikationskontors (ETO) hovedaktiviteter. ETO er i ejeblikket under 
etablering. 
7. BESKYTTELSE AF PRIVATLIVET OG DATABESKYTTELSE 
7 .1 Nye krav vedrorende beskyttelse af privatlivet 
De industrialiserede landes udvikling som infonnationssamfund er tret forbundet 
med den egede brug, behandling og udveksling af personliga data inden for alle 
sociale og ekonomiske omrader. I den Europreiske Union er disse tendenser 
forstcrket ved etableringen af det indre marked, som stimulerer en hastig vrekst i 
stremmen af personlige data over grrenseme. Den stadig sterre betydning af edb og 
dataudveksling krrever, at der tages nye forholdsregler for at sikre effektiv 
bekyttelse af personlige data og privatlivets fred. 
I telekommunikationsektoren bar digitaliseringen af nettene medfert specifikke nye 
krav. 
Pa den ene side kan fuld edb-behandling give en betydelig hejere grad af 
datasikkerhed, f.eks. gennem brug afmeget avanceret kodeteknik. 
Pa den anden side kan digital behandling af bade driftsmressige data og opkaldsdata 
i computerstyrede centraler gore det nemmere systematisk at registrere og overvage 
specielle opkaldsrelaterede data, som f.eks. hvor visse opkald kommer fra, eller 
hvor den opkaldende eller opkaldte person befinder sig. Sadan overvigning kunne 
kun lade sig gore i de "uintelligente" analoge net efter omfattende og kostbar 
tilpasning af netudstyret, hvorfor det kun fandt steel i meget ekceptionelle tilfrelde. 
Samtidig betyder nye, intelligentc telekommunikationsfunktioner som f.eks. 
identifikation af opkaldslinien og specificerede regninger, at abonnenten nu kan 
24 EFT C318/2af4.12.92 
115 
tilbydes yderligere servicefunktioner, som forbedrer kvaliteten af servicen, og 
samtidig kan sikre eget beskyttelse af forbrugeren. 
De nye muligheder og servicefunktioner, som tilbydes af digitalteknologien krawer 
nye lovmressige foranstaltninger, hvis privatlivets fred skal garanteres i det nye 
milje, og hvis indferelsen af nye handelshindringer i det inclre marked baseret pi 
nationale databehandlingsregler skal undgas. 
7.2 Nuvrerende forhold i medlemsstaterne 
I ejeblikket bar ti medlemsstater allerede vedtaget love om beskyttelse af data. I de 
to andre medlemsstater er der udarbejdet udkast til love om beskyttelse af data, og 
disse er nu under behandling. 
Da der ikke bar vreret nogen ensartet indfaldsvinkel til dette pi Unionsplan, er der 
· forskel pi de lesninger, der er valgt i de enkelte medlemsstater. I de tleste 
medlemsstater drekkes omradet af de generelle regler om beskyttelse af data, og der 
er tale om betydelig variation i omfanget af lovbestemmelser og ordninger, som er 
tilpasset til de srerlige omstrendigheder, der knytter sig til digitale net og tjenester. 
Tyskland bar vedtaget srerlige regler for teletjenester. 
Den voksende interesse i dette spergsmfil bar allerede fert til overvejelse pi 
intemationalt plan af de problemer, der knytter sig til beskyttelse af 
telekommunikationsrelaterede data. Europarcidet behandler i ejeblikket en 
henstilling om databeskyttelse i forbindelse med teletjenester. Den Internationale 
Konference for Databeskyttelseskommissrerer bar vedtaget tlere resolutioner 
vedrerende telekommunikation, ligesom spergsmfilet er taget op i OECD. 
Europa-Parlamentet vedtog allerede i 1986 en resolution, der opfordrede 
Kommissionen til at fremlregge forslag, som skulle sikre konsekvent databeskyttelse 
i forbindelse med udviklingen af det tjenesteintegrerede digitalnet (ISDN).25 
Som en del af pakken, og sidelebende med et direktivforslag om generel beskyttelse 
af data26, fremlagde Kommissionen et "Forslag til R3dets Direktiv om beskyttelse 
af personoplysninger og kommunikationshemmeligheden i forbindelse med 
offentlige digitale telenet, herunder det tjenesteintegrerede digitalnet (ISDN) og 
offentlige digitale mobilnet"27• Dette forslag, der er en udvidelse af det generelle 
direktiv, seger at indfere yderligere forholdsregler for beskyttelse af 
personoplysninger og kommunikationshemmeligheden i forbindelse med de 
specifikke krav, der knytter sig til digitale telenet for at forhindre divergerende 
udvikling inden for Unionen, som kunne bringe sivel det indre marked for 
telekommunikationstjenester og det indre marked for tenninaludstyr i fare (se Bilag 
D for yderligere oplysninger). 
2S Resolution om RAdets Henstilling 86/659/E0F, EFT C7 af 12. januar 1987, s. 334. 
26 KOM (90) 314 endelig, 13.9.90 
27 EFT C 277af5.11.90, s. 12 
116 
8. SIKKERHEDS- OG MILJ0HENSYN 
8.1 Elektromagnetisk kompatibilitet og elektromagnetisk strlling 
Aile radiokommunikationsanordninger involverer transmission og modtagelse af 
energi. Transmissionseffektniveauet kan svinge mellem nogle fl tusindedele af en 
watt i forbindelse med tradl0se mikrofoner til en meget stor effekt i forbindelse med 
radarudstyr. H0je effektniveauer kan udgere en sundhedsrisiko, og de fleste 
industrialiserede lande bar indfurt regler, som fastlregger gramser for offentlig 
og/eller erhvervsmressig straling. Fysiske anordninger som f.eks. hegn holder i de 
fleste tilficlde folk vrek fra de farlige om.rider. 
To overordnede virkningskategorier tilskrives elektromagnetisk str3.ling, nemlig 
tenniske og atermiske virkninger. 
Hvad angAr termiske virkninger, bar en nekke organisationer s0gt at vurdere 
sundhedsrisikoen ved udsrettelse for ikke-ioniserende striling. Pa intemationalt plan 
fel'.te en analyse foretaget at den Internationale Komite for Ikke-Ioniserende Straling 
· under den Internationale Strfilingsbeskyttelsesforening (IRP AIINIRC) i 1988 til 
offentliggerelsen af retningslinier for grrensevrerdier for radiofrekvensstriling. 
Pa nationalt plan er der udarbejdet en nekke nationale standarder (f.eks. National 
Radiological Protection Board's standarder i Storbritannien, VOE 0848 i Tyskland 
og ANSl-standardeme i USA). Imidlertid svinger de vrerdier, der er opgivet i disse 
standarder, en del i forhold til hinanden, ligesom der er tale om .betydelige forskelle i 
de anvendte mfilings-og implementeringsparametre. Dertil kommer, at en stor del at 
det materiale, disse standarder bygger pi, er statistisk ufyldestgerende, og at nogle 
af langtidsvirkningerne ikke er veldokumenterede. 
Hvad angir atermiske virkninger, og isrer de eventuelt skadelige virkninger af 
brugen af mobilterminaler, viser det hidtil indsamlede materiale ikke, at 
stdlingsniveuaet kan vrere sundhedsskadeligt, men det viser pa den anden side 
heller ikke med bestemthed, at det ikke er det. Ikke desto mindre er det i dag den 
generelle opfattelse, at de sundhedsricisi, der er forbundet med normal brug af 
mobilterminaludstyr, synes at vrere meget lave. I betragtning af offentlighedens 
bekymring er det imidlertid vigtigt, at EU fortsat overviger situationen og st0tter 
forskning, som kan give yderligere dokumentation. 
En anden faktor er, at den hastige vrekst i mobilkommunikation bar 0get 
forekomsten af elektromagnetisk interferens. Dette problem er allerede behandlet i 
Direktiv 89/336 om elektromagnetisk kompatibilitet28. Imidlertid knever de stadig 
flere elektroniske anordninger, der anvendes i keret0jer (f.eks. ABS-bremser), 
brugen af mobilsystemer og ha.ndstationer nrer bilers elektroniksystemer, kabel-TV, 
som i sig selv er et vrekstomnide i medlemsstateme, saint h0reapparater og 
pacemakers ooje kontrol med de eksisterende EU-foranstaltningers effektivitet og 
anvendelighed. Ordninger, som giver CEN-CENELEC mandat til at fastlregge 
europreiske standarder for at sikre 0get beskyttelse, er fortsat berettigede. 
28 R.6dets Direktiv af 3. maj 1989 om indbyrdes tilruennelse af medlemsstatemes lovgivning om elektromagnetisk 
kompatibilitet (89/336/E0F; EFT L 363/30 af 13.12.89, som endret ved RAdets Direktiv 92/31/E0F af 28. 
april 1993; EFT L 126/11af12.5.93 
117 
8.2 Adgang til passende arealer samt miljehensyn 
Aile vidtnekkende mobilradiosystemer lmever eksterne antenner og centrale 
basisarealer. Antenneme anvendes til at transmittere og modtage signaler til og fra 
brugerterminaleme. 
For at imOOekomme spredningskravene monteres ante:onerne nonnalt over alle 
lokale forhindringer i terrrenet, bygninger, mennesker, tneer osv. og fii af disse. Da 
de tleste mobilradiosystemer lmever nresten direkte sigtlinier mellem de centrale 
basisomdder og brugerterminaleme, er det desuden nedvendigt at montere 
antenneme pa relativt heje master,.ofte pa bakketoppe. Resultatet kan vmre visuelt 
skamunende. 
Afstanden mellem antenne.omrademe varierer alt efter, hvilken tjeneste det drejer sig 
om, men i vrerste fald, dvs. trette omrcider med sma celleomdder, kan det vmre 
oodvendigt at have antenner opstillet med sA lidt som 2-3 kilometers indbyrdes 
afstand. Nar der er to eller tre operat0rer i en region, kan dette betyde, at 
antennemasteme er placeret med kun en enkelt kilometers indbyrdes afstand. 
Resultatet er, at der, nar der findes tlere forskellige mobiltjenester, og hver af disse 
tjenester maske ydermere leveres af tlere konkurrerende operaterer, kan opsti et 
meget stort antal visuelt skremmende antenneomnider med relativt ringe indbyrdes 
afstand. 
I nogle tilfrelde har det vreret muligt at begrrense enkelte antenners visuelle virkning 
enten ved at skjule dem bag andre installationer (som .f.eks. reklameskilte) eller lade 
dem fremsta som visuelt mere a.Cceptable installationer. Det anses imidlertid i 
0jeblikket for at vrere upraktisk og u0konomisk at vmlge sAdanne losninger i sterre 
udstrrekning. 
8.3 Deling af infrastruktur 
Der er to muligheder for at begrrense den negative indvirkning pa miljoet. Den 
f0rste er at opfordre operat0rerne til at dele omnider, hvor det er muligt. Antallet af 
antenner monteret pa de enkelte master vii derved ga op, men der vii blive ~rre 
master. 
Den anden mulighed er at tillade konkurrerende netoperaterer at vrere ~lies om en 
radioinfrastruktur. Dette vii kun have ringe indtlydelse pa konkurrencen mellem 
operat0reme, men vii begrrense det samlede antal basisstationantenner inden for en 
bestemt region. 
Derfor her det tillades, at flere teletjenesteoperat0rer, eller teletjenesteoperaterer og 
operat0rer affaciliteter, der ikke harmed telekommunikation at gore, f.eks. omnidet 
for landbaseret tv-og radiospredning, deler omnider. Frelles infrastruktur b0r ogsa 
overvejes pa bestemte betingelser, hvor to eller flere operat0rer tar lov at dele en vis 
~lies radioinfrastruktur. Det kan f.eks. dreje sig om antenneomnider, master, 
transceivers og andet netudstyr. 
118 
9. DET FREMTIDIGE PERSONKOMMUNIKATIONSMILJ0: MOBILITET I 
FASTE OG TRADL0SE MOBILNET 
9.1 Nuvrerende frag~entation pl grund af separate licenser 
Den nuvzrende situation med et strerkt fragmenteret europzisk net-og tjenestemilje 
synes at vrere i modstrid med visionen om lettilgamgelige 
personkommunikationstjenester, som ~kker alle brugersituationer. 
Fragmenteringen er primrert opstAet som felge af nationale bestemmelser og disses 
indflydelse pa markedsstrukturen: 
• National licenstildeling bar medfert forskelligartede holdninger til 
licenstildelingen og de betingelser, der grelder for operatereme, hvilket betyder, 
at mange tjenester stadig kun findes pa national basis, og at tenninaludstyr fra 
et net ikke frit kan anvendes i andre net. 
• Lovgivningen har optrukket klare grrenser mellem faste, mobile og 
satellitbaserede onuider, med separat licenstildeling inden for hvert enkelt 
omn\de. 
• Pa mobilonuidet er der indfort yderligere grrenser i kraft af opsplitningen af 
licenseme baseret pa de forskellige mobilradiosystemer med baggrund i 
frekvensstyring og muligheden for individuelt at kontrollere antallet af deltagere 
inden for hvert system. · 
Ud over den ineffektivitet, sorit en sAdan indfaldsvinkel kan medfere pa 
udbudssiden, herunder den manglende mulighed for stordriftsfordele samt 
konkurrenceforvridning, som er af stor betydning for mange brugere, som geme vil 
have et fuldt udvalg af telekommunikationsprodukter og -tjenester, skal brugeme 
forholde sig til en rrekke forskellige leveranderer og leve med de begrrensninger, 
som den valgte 10sning giver~ 
9.2 Den frelleseuropreiske dimension 
Memoranda (MoU) mellem nationale operat0rer, f.eks. i forbindelse med GSM og 
ERMES systememe, bar vreret en vigtig faktor til fremme af sammenhrengende 
indferelse og drift af frelleseuropreiske tjenester, og navnlig muligheden for 
"roaming" med brug af en mobiltenninal eller et SIM-kort -selv om fuld 
implementering af muligheden for "roaming" (ogsa i forbindelse med GSM) endnu 
ligger et stykke ude i fremtiden (se ovenfor). 
Sadanne ordninger b0r vrere centrale elementer i en frelles holdning ti1 
frelleseuropreisk personkommunikation. lmidlertid vii det vrere nedvendigt at 
udvikle yderligere specielle holdninger' for mobil-og personkommunikationtjenester 
for at maksimere deres effekt. 
119 
9.3 Det nye milje fastlagt i Telekommunikationsoversilten 
Telekommunikationsoversigten fra 1992, som dannede gnmdlag for~ tidsplan, 
der blev etableret i R!dets Resolution 93/C213/02 af 22. juli 1993 , giver nu 
lejlighed til at definere et passende milje for personkonununikation. 
MAiet om fold liberalisering af offentlige taletelefonitjmester vii give m rzkkc 
meget betydelige muligheder for udvilding pl · · bl.a. 
muligbOOm for at operaterer lean overfere taletrafik mellan &stnetcJestinationer 
(slvel som mobilnetdestinationer) samt muligbOOm for flit at kombinere og alge 
tjmester pl bide fastnet og mobilnet. Miljeet vii sandsynligvis bl.a. ftemme 
udviklingen af delt netvzrksintelligens, som er vnentlig for integration af 
persookonnnunikation i forskellige bruger-og netvzrksmiljeer (se Bilag D). 
29 RAdets Resolution af 22. juli 1993 om forholdene i telekommunikatioossektoren og behovct for yderligcre 
udvlkling p6 telekommunikationsmarkedet (93/C 213/01, EFT C 213 af6.8.93). 
120 
10. KONKLUSIONER 
Medlemutaterne har generelt udmontet den liberaliseringstendens, der blev nedfmldet i 
Grsnbogen fra 1987 
De fleste medlemsstater bar udstedt lic.enser til mere end en operator (f.eks. GSM) 
for at skabe konkurrence. 
Konku"ence har givet egede fordele for bdtk brugere og leverandlJrer af 
mobiltjenester. 
Et Abent, konkurrenceprreget marked bar stimuleret vdcsten og udviklingen af 
mobiltjenester og fremmet hurtig udbredelse af bedre og billigere tjenester. Det 
gmlder navnlig i forbindelse med GSM. 
Markedsstrukturen .reguleres pd grundlag af forskellige former for mobllteknologL 
Nationale, lovgivende myndigheder i Unionen og andre steder bar vedtaget regler, 
som strukturerer markedet pa grundlag ·af de forskellige mobilradiosystemer. 
Dette lean begrrense sektorens evne til at inwdekomme markedets behov, hvis det 
ikke opvejes af sterre fleksibilitet i tjenesteudbudet samt af muligheden for at 
tilbyde en kombination af tjenester. 
Der findes stadig absolutte hindringer for markedsadgang i en radcke medlemsstater. 
En nekke medlemsstater fastholder stadig eksklusivregler og srerregler i sektoren. 
Disse hindringer skal fjemes, hvis mobilmarkedet skal kunne udvikles fuldt ud. 
Der er betydelig forskel pd licenstildelingsordningerne. 
Mobiloperaterer tildeles licenser pa grundlag af nationale procedurer og nationalt 
fokuserede bed0mmelseskriterier. Udvrelgelsesprocedureme er ikke ens og mangler i 
mange tilficlde gennemskuelighed. Medlemsstateme er i mange tilficlde i hej grad 
flit stillet, da hverken udbuds-eller bed0mmelsesprocedureme giver noget klart 
indtryk af den vregt, der lregges pa bed0mmelseskriterieme. 
De forske/Jige licensbetingelser skaber konku"enceforvridning. 
Der er tale om betydelig konkurrence- og markedsforvridning baden inden for de 
~elte teknologier og mellem dem. Det skyldes forskelle i licensprocedurer og de 
grundliggende licensbetingelser, f.eks. hvad angAr sammenkobling og anvendelse af 
infrastruktur. 
I ejeblikket felger medlemsstaterne' regler, der afviger meget fra hinanden. 
Licensernes varighed og de betingelser, der stilles til mobiloperatereme, varierer fra 
land til land og fra operat0r til operat0r. Dette medf0rer, eller lean i mange tilfrelde 
medfere, betydelig konkurrenceforvridning. 
121 
Effektiviteten a/ spektrumanvendelsen vii blive mere og mere betydningsfuld. 
Spektrumknapheden inden for mobilkommunikation kncver, at der anvendes en 
effektiv frekvensteknologi. Anvendelse af den mest effektive frekvensteknologi 
betyder dog ikke, at man kan se bort fra behovet for omhyggeligt at tilrettehegge 
anvendelsen af radiofrekvenser inden for specielle frekvensband og mellem disse og 
wcrliggende./tilgrrensende ban<:!. V ed tildelingen af frekvenser skal der findes en 
acceptabel lesning mellem ny og tidligere teknologi for at sikre, at interferens 
minimeres og muligheden for genanvendelse af frekvenser maksimeres. 
Nummerering er meget vigtig if orbindelse med levering af mobihjenester. 
Nummerering rejser en rrekke nye betydelige spergsmAI og krav, bl.a. behovet for 
personlige numre, som kan fremme personlig mobilitet over alle net og i alle 
miljeer. 
Sikkerhed og miljema!ssige aspekter vii fa sterre betydningldeling af infrastruktur vii 
blive et vigtigt spergsmal 
Offentligheden er i h0j grad bekymret over de eventuelle sundhedsfarer, som 
skyldes elektromagnetisk straling samt de problemer, der er forbundet med 
elektromagnetisk interferens i forbindelse med andet fulsomt udstyr som f.eks. 
hereapparater, pacemakers og ABS-bremser. 
Radiomaster og andre radioinstallationer kan give anledning til milje-og 
byplanmressige bekymringer. Fremme af infrastrukturdeling synes at vrere en mulig 
lesning. 
Aftalen om fuld liberalisering af offentlig taletelefoni i 1998 giver mulighed for at 
definere koncepter for fuld brugermobilitet i forbindelse med radiokommunikation og 
fastnet. 
Fuld liberalisering af offentlig taletelefoni vii muliggere kombination af tjenester via 
mobilnet og fastnet og derfor fremme indfurelse af fuldt udbyggede end-to-end 
tjenester i et personkommunikationsmilje. Baseret pa konvergens mellem 
intelligente net og digitale mobilnet vii dette medvirke til at skabe en effektivere drift 
af net og tjeneste, ligesom det vii betyde fuld mobilitet for brugeme. 
122 
Udvikling af et personkommunikationsmiljo: 
Gronbog om en frelles strategi for mobil-og 
personkommunikation i Den Europreiske Union 
BILAGC 
GENNEMGANG AF 
UDVIKLINGEN 
PA INTERNATIONALT PLAN 
123 
\ 
I 
I 1·. 
I INDHOLDSFORTEGNELSE 
1. UDVIKLINGEN I DE FORENEDE STATER .................................................... 126 
1.1 Teknologiske og markedsmzssige tendenser .............................................. 126 
1.2 . Procedurer for licensudstedelse og udvzlgelse ............................................ 127 
1.3 Den nuvzrende strategi for personkommunikationstjenester ....................... 128 
1.4 Den satellitbaserede personkommunikations rolle .............. _ ......................... 128 
2. UDVIKLINGEN I JAP .AN .................................................................................. 129 
2.1 Teknologiskeog markedsmressige tendenser .............................................. 129 
2.2 Procedurer for licensudstedelse og udvzlgelse ............................................ 130 
2.3 Den nuvzrende strategi for personkommunikationstjenester ....................... 131 
3. UDVIKLINGEN I STil.LEHA VSOMRADET OG ASIEN MED 
UNDTAGELSE AF JAPAN .................. : ... · .......................................................... 131 
4. UDVIKLINGEN I MIDDELHAVSOMRADET, NlER0STEN, AFRIKA OG 
LATINAMERIKA ......................................................... :. .................................... 133 
4 .1 Middelhavsomridet og Nrernsten ................................................................ 13 3 
4.2 Afrika ......................................................................................................... 133 
4.3 Latinamerika .............................................................................................. 134 
5. CENTRAL- OG 0STEUROPA ............... ~ ........................................................... 134 
5 .1 Det srerlige potentiale for mobilkommunikation i Central-og 0steuropa ..... 134 
5 .2 Den markedsmressige og teknologiske udvikling ......................................... 13 5 
5.3 Samarbejdsmekanismer ............................................................................... 136 
6. EUROPAS STILLING PA INTERNATIONALT PLAN VEDR0RENDE 
DIGIT AL MOBIL TEKNOLOGI ......................................................................... 13 7 
6.1 Operat0remes indf0Telse af GSM ................................................................ 13 7 
6.2 GSM bar forudsretningeme for at blive en verdensomsprendende norm for 
digital mobilkommunikation .. : ..................................................................... 140 
"',. 
124 
6. 3 Verdensmarkedspotentialet for andre typer europreisk digital 
mobilteknologi: DECT, TFTS m.fl. -............................................................ 140 
6. 4 Den europreiske mobiludstyrindustris stilling ............................................... 141 
7. GLOBALE SATELLITBASEREDE PERSONKOMMUNIKATIONS-
SYSTEMER ........................................................................................................ 142 
7.1 Nuvrerende projekter ........ ~ ......................................................................... 142 
7.2 De vigtigste sp0rgsmfil ............................................................................... 142 
7.3 Sp0rgsm3.let vedrnrende amerikansk dominans inden for sektoren ............... 143 
8. KOORDINERING I DEN INTERNATIONALE TELEKOMMUNIKATIONS 
UNION (ITlJ) ........................ , ............................................................................ 143 
8.1 Den nylige reform af radiokommunikationskoordineringen i ITU ................ 143 
8.2 World Radiocommunications Conferences (WRC) og europreisk 
reprresentation............................................................................................ 144 
9. ADGANGTIL TREDJEMARKEDER ................................................................ 145 
9 .1 Tredjelandsproducenternes stilling pa det europreiske marked ..................... 145 
9 .2 Tredjelandsoperat0rernes stilling inden for europreisk 
mobilkommunikation .................. ~ ............................................................... 145 
9.3 Sp0rgsmfil vedrnrende adgang til tredjelandsmarkeder: 
ejendomsretsbegrrensninger i USA .............................................................. 146 
9 .4 De multilaterale rammer: GATT-aftalens betydning .................................... 14 7 
10. KONKLUSIONER .............................................................................................. 147 
125 
1. UDVIKLINGEN I DE FORENEDE STATER 
2 1.1 Teknologiske og markedsmressige tendenser 
Kommercielle celleopbyggede mobiltjenester startede i USA i 1983, hvor man anvendte 
den analoge AMPS-nonn (Advanced Mobile Phone Service). Medio 1993 var der over 
13 millioner abonnenter i alt -ca. 5% af befolkningen. Abonnenttallet vokser med mere 
end 30% om aret, og 40-50% af de nye abonnenter er ikke-erhvervsmressige brugere, 
som tiltrrekkes af fleksible takstpakker. lndtregteme fra den enkelte abonnent overstiger i 
gennemsnit 70 USD om maneden, og vrerdien af det samlede amerikanske marked for 
tjenester andrager ca. 9 milliarder USD pa arsbasis. 
Overgangen til digitale celleopbyggede tjenester i USA er blevet forsinket af to faktorer. 
For det forste er de nuvrerende analoge aktiviteter rentable, og som folge · af tekniske 
forbedringer af den eksisterende analoge teknologi 1 er der overskydende kapacitet til 
radighed ved anvendelse af de nuvrerende spektrumtildelinger. Endvidere bar 
usikkerheden omkring valget af amerikansk andengenerations digital teknologi forhindret 
udviklingen af en klar opgraderingspolitik. Man s0ger at frennne to konkurrerende 
digitale cellulrere nonner: 
• en TDMA-teknik (Time Division Multiple Access) stettes af United States 
Cellular Telecommunications Industry Association samt store organisationer for 
producenter af cellulrert udstyr, og 
• en CDMA-teknik (Code Division Multiple Access) stettes af Qualcomm 
Incorporated, en leverand0r til det amerikanske forsvar. 
Det bar vakt bekymring i USA 2 at forsinkelser i indforelsen af digital teknologi giver 
GSM-nonnen mulighed for at dominere ikke-europreiske markeder, der bar valgt at 
benytte AMPS som nonn for deres analoge tjenester, og derved underminerer USAs 
teknologiske forerstilling. Pa den anden side har beslutningen i Federal Communications 
Commission (FCC) om at afholde sig fra at gribe ind og frenune en enkelt nonn for 
andengenerations systemer medfort en betydelig stigning i omfanget af eksperimenter, 
hvilket kan .resultere i hurtig fremkomst af nye og nyskabende mobiltjenester i USA. 
Overgangen til nye digitale normer vii vrere friwlig, og tidspunktet hvor det sker vil 
afhrenge af de digitale aktiviteters rentabilitet og effektive udnyttelse af radiospektrum i 
forhold til de nuvrerende analoge tjenester. Denne overgang kan forventes at finde sted 
forst pa de omrader, hvor den cellulrere teknologi har bedst fodfreste. Amerikanske 
udstyrsproducenter har ligeledes antydet muligheden af at fremstille h.3.ndsret med savel 
analog som digital funktionsmade, og adgangen til disse kan medf0re et forlrenget 
tidsrum med analog/digital sameksistens. De cellulrere operat0rer regner med, at 40% af 
den analoge mobilteknologi er omdannet til digitale systemer for ar 2000. 
FCC har bekendtgjort frekvenstildelingen til amerikanske person­
kommunikationstjenester (PCS). I september 1993 tildelte FCC i alt 160 MHz til PCS­
tjenesteme, hvoraf 120 MHz gik til offentlige (d.v.s. licenshavende) tjenester og resten til 
PCS-udstyr med lille effekt, som ikke krrever licens. 
Navnlig Narrowband AMPS (N-AMPS) som !run krevcr 10 KHz til en talekana.I og dcrfor er mac spelctrumeffdctiv end den oprindelige AMPS. 
Se "Global Competitiveness of US Advanced-Technology Industries: Cellular Communications". US Internal Trade Conunission 1993. 
126 
3 
4 
5 
6 Kommercielle mobildatatjenester bar eksisteret i USA i over syv Ar og drekker nu 
omkring 97% af de amerikanske storbyomnider. Disse tjenester drekker prirnrert behov 
hos brugere fra erhvervssektoren samt lukkede brugergrupper. 
USA spiller fortsat en vigtig rolle som leveranoor af mobilsystemer, -udstyr og -hA.ndsret 
over hele verden, idet AT&T, Northern Telecom og Motorola opniede en andel pa 37% 
af det ikke-amerikanske marked for analoge systemer i 1991 og 40% af det ikke­
amerikanske marked for digitale systemer. Med en verdensmarkedsandel pa 23% i 1990 
er Motorola fortsat den st0rste leveranc:Wr af handsret3. 
1.2 Procedurer for licensudstedelse og udvrelgelse 
USA var et af de f0rste lande, som udstedte licenser tiI mobiltjenester. Analoge 
persons0getjenester kom pa markedet i l 960'eme, og analoge mobiltelefonlicenser blev 
furste gang tildelt i 1981. For analog mobiltelefoni besluttede FCC at skabe regionale 
duopoler ved at opdele USA i 306 statistiske storbyomrader (Metropolitan Statistical 
Areas) og 428 statistiske landdistrikter (Rural Statistical Areas). Der blev udstedt to 
typer licens for hvert omnide: "A Block"-licenser blev givet til den lokale fastnet­
operat0r, almindeligvis det lokale Regional Bell Operating Company (RBOC), og "B 
Block"-licenser blev tildelt til konkurrenter uden forbindelse med hinanden. Ved sfiledes 
at begrrense markedsstrukturen kunstigt mente FCC at lokale duopoler ville fremrne den 
teknologiske udvikling, give et bredere udbud af tjenester og medfore priskonkurrence4. 
FCC afviste at give licens til en enkelt national mobiloperat0r pa trods af de 0konomiske 
besparelser, man kunne have opnaet derved. Der var imidlertid ingen restriktioner 
vedr0rende antallet af "B Block"-licenser, der kunne opnas af konkurrerende 
mobiloperat0rer, og som tillod disse selskaber at opbygge drekning i tilstodende 
mobilomrader. Folgelig drekker McCaw og GTE nu tilsammen 70% af de amerikanske 
abonnenter. 
Samtidig kan de lovgivningsmressige restriktioner, der blev pfilagt RBOC-selskabeme 
som fulge af AT &Ts udskillelse i 1982, have bragt dem i en konkurrencemressigt 
ufordelagtig situation sammenlignet med "B block"-licenshaveme. Den amdrede endelige 
dom, som gav sAdan udskillelse lovkraft, forhindrer RBOC-selskabeme i at stille 
langdistance (inter-LATA5) tjenester til radighed. Folgelig skal mobilopkald, som krrever 
transmission til et andet LA TA-omrade, kobles om til en langdistanceoperat0r. Denne 
restriktion vanskeliggor RBOC-selskabemes tilradighedsstillelse af mobiltjenester, 
eftersom mobillicensdrekningen er forskellig fra LATA-drekningen pa mere end l.300 
lokaliteter. Dette pfilregger RBOC-selskabeme en ekstra omkoblingsudgift, som ikke er 
pfilagt de konkurrerende mobiloperat0rer6. 
Procedureme for udvrelgelse af den anden licenshaver i hvert enkelt omrade varierede. 
Licenser til de 90 st0rste statistiske storbyomrader blev tildelt ved hjrelp af 
sammenlignende horinger. De resterende licenser blev tildelt ved lodtrrekning, hvor de 
Global Competitiveness of US Advanced-Technology Industries: Cellular Communications, US Intemationa1 Trade Commission 1993. 
Federal Commooications Commission Reports. Cellul• Communications Systems, 86 FCC 2d (1986). 
Local Accas Transport Arca. 
RBCX:::-sclskabcmc kan i enkcltc tilfa::ldc IM08C om fritagclsc fra forbudct mod trafik mcllem LAT A-onuidemc. Sidannc lllS0glling« er dog 
omsta::ndcligc, og bchandlingcn dcraf varc:r i gcnncmmit 19 mlncdcr. Sc Global Competitiveness of US Advanced-Technology Industries: Cellular 
Communications, US International Trade Commission 1993. 
127 
7 
8 
9 heldige ans0gere , havde ret til at srelge deres licenser. Lodtrrekningsprocessen 
fremskyndede udvidelsen af mobiltjenester ved at give mindre finnaer adgang til 
markedet og smrre operat0rer mulighed for at konsolidere deres stilling ved opkeb af 
licenser 1. Den medfurte imidlertid ogsa spekulationsprregede lodtrreknings-ans0gninger 
fra organisationer med begrrenset interesse i at tilvejebringe cellulrere tjenester. 
De eksisterende analoge operat0rer vii sage over til digital teknologi for bedre at kunne 
udnytte det tildelte radiospektrum. Som allerede nrevnt bar FCC ikke indfurt et krav i 
USA om, at en specifik digital teknologi8 skal indfures pr. en bestemt dato, sfiledes som 
deter tilfreldet i Den Europreiske Union med indfurelsen af GSM-teknologi. 
Der findes ingen direkte udenlandske mobiltjenesteudbydere i USA. Pa tidspunktet for 
tildelingen af de oprindelige analoge licenser var kun fa ikke-amerikanske deltagere i 
stand til at konkurrere om disse. Endvidere begrrenser paragraf 310 i Federal 
Communications Act af 1934 udenlandsk besiddelse af en cellulrer licens til maksimalt 
25%. BT bar skilt sig af med sin aktiepost pa 22% i McCaw ved frasalg til AT&T. Dette 
var tidligere den smrste udenlandske aktiepost i en amerikansk mobiloperat0r. 
1.3 Den nuvreren~e strategi for personkommunikationstjenester 
Pa linje med strategien for analoge cellulrere tjenester bar FCC tildelt spektrum for PCS 
pa grundlag af en opdeling af USA i 51 sterre handelsrader (Major TradinH Areas -
MTA) og 492 grundlreggende handelsomrader (Basic Trading Areas -BTA) . I stedet 
for automatisk at tildele spektrum til eksisterende selskaber eller benytte et 
lodtrrekningssystem, vii spektrum blive udliciteret i lebet af 1994. Eksisterende cellulrere 
operat0rer kan byde pa licenser utlen for deres nuvrerende omnider samt pi steder, hvor 
eksisterende cellulrere tjenester betjener hejst 10% af befolkningen i PCS­
tjenesteomradet. De kan ligeledes byde pa op til 10 MHz spektrum inden for deres 
eksisterende tjenesteomrader. PCS-licenshaveme vii fa lov til at samle deres tildelte 
spektrum, men de ma ikke besidde mere end 40 MHz spektrum i ethvert givet oouide. 
PCS-licenshavere kan frit vrelge de normer, de vii arbejde efter. Som deter tilfreldet med 
de eksisterende cellulrere operat0rer, er industrien opdelt mellem tilhrengere af TDMA­
teknik og tilhrengere af CDMA. Der vii sandsynligvis opsta eksempler pa begge former 
for teknologi, herunder DCS 1800 afledt af GSM-normen. 
1.4 Den satellitbaserede personkommunikations rolle 
Udviklingen af satellitbaseret personkommunikation i USA skal ses i sammenhreng med 
mobile satellittjenester samt mangelen pa et landsdrekkende landbaseret net. 
Sammenlignet med Europa eller Japan findes der i USA mange flere omrader, hvor 
antallet af abonnenter er for lille til at begrunde anvendelsen af et landbaseret system, og 
hvor et satellitbaseret mobilsystem er den eneste egnede mobilteknologi. 
Den vigtigste udvikling i USA har vreret tildelingen af en monopollicens i midten af 
firseme til et geostationrert system samt for nylig de forskellige initiativer vedr0rende 
Global Competitiveness of US Advanced-Technology Industries: Cellular Communications, US International Trade Commission 1993. 
Dctte kan scs i rnodsztning til den pAbudte lllVClldcl.se af analog AMPS-tdmologi, som FCC k:rzvede. da der ferste gang hlc:v givet liccns til 
mohil.systan«. 
Hvert cnkclt Mf A-omrldc vii fl to liccnstildclingcr a 30 MHz. Hvc:rt cnkclt BT A-omrldc vii fl 6n 20 MHz-og fire I 0 MHz-liccnstildelingcr. Der vii i 
alt vzrc ova 2.500 liccnstildclingcr. De afRand McNally oprindclig dcfincrcdc MfA-og BTA-omrldcr er i/rU idcntiakc med de til analogc ccllul&'rc 
tjcncster dcfanc:redc MSA-og RSA~. men gcncrclt da:kkcr Mf A byomrldcr og BT A landomrldcr. 
128 
Low-Earth-Orbit satellitter (LEO). I midten af firserne konkluderede FCC, at det 
amerikanske marked ikke var stort nok til at kunne brere mere end en licens til 
geostationrere mobile satellittjenester. FCC bestemte, at alle ansagere skulle danne et 
konsortium (AMSC 10), og at ingen andre systemer matte operere inden for USA i 
forbindelse med landmobile og aeronautiske fonnfil. Inrnarsat blev med andre ord 
forhindret i at udbyde indenlandske tjenester pa det amerikanske marked. AMSC 
pabegyndte en datameddelelsestjeneste i 1992 og vil opsende sin furste satellit i 1994. 
Nye forslag om ikke-geostationrere satellitter skabte fomyet opmrerksomhed omkring det 
satellitbaserede personkommunikationsmarked. Der forventes at indkomme ansagninger 
om savel talesystemer ("big LEOs") og ikke-talesystemer ("little LEOs"). Disse 
underst0ttes af de amerikanske fabrikanter, som sager nye markeder, nu da 
efterspargslen til militrere formfil er faldende. Den amerikanske regering bar gennem 
World Administrative Radiocommunications Conferences i 1992 -isrer W ARC 92 
(yderligere oplysninger findes i Bilag B) -forhandlet om verdensomsprendende 
frekvenser til disse mobile satellittjenester. Efter at en sAdan aftale var opnAet, begyndte 
en proces med forhandlinger om rege~lse i FCCs regie, som i sidste ende vil 
resultere i tildeling af en eller flere licenser til at udnytte disse tjenester. 
Der er mere end 5 ans0gere til "big LEOs" og 3 til "little LEOs". Forslagene om 
tiln\dighedsstillelse af globale tjenester indbefatter projekter som f.eks. Motorolas 
Iridium, Lorals Global Star og Odyssey. Det er dog stadig uvist, hvor mange systemer 
markedet og det til radighed vrerende spektrum kan brere. 
Den amerikanske politik med at bibeholde et indenlandsk monopol pa satellitbaserede 
mobiltjenester forekommer at vrere baseret pa en formodet knaphed pa frekvenser og et 
beskedent markedspotentiale. Denne politik synes ikke at stemme overens med de nyligt 
pabegyndte procedurer for licensordninger til satellitbaserede 
personkommunikationstjenester pa hjemmemarkedet. Den amerikanske strategi er 
tilsyneladende at sage effektiv kontrol over globale mobile satellitprojekter og samtidig 
lukke det uundvrerlige hjemmemarked for udenlandske konkurrenter. 
2. UDVIKLINGEN I JAPAN 
10 2.1 Teknologiske og markedsmressige tendenser 
Japan var det furste land, som gav licens til en / analog cellulrer tjeneste. Nippon 
Telegraph and Telephone Corporaton (NTT), som havde monopol pa hjenunemarkedet, 
pabegyndte sin tjeneste i 1979. Abonnentvreksten var beskeden i starten og midten af 
firseme men tog fart efter en rrekke lovgivningsmressige rendringer, som i 1985 blev 
indkorporeret i den japanske Lov om telekommunikationsvirksomhed. Dette skabte 
markedsadgang for nye kommunikationsvirksomheder med offentlig service inden for 
tradforbundne og mobile cellulrere aktiviteter samt personsagning. Et stort antal nye, om 
end ofte kommercielt forbundne, kommunikations-virksomheder gik ind pa markedet. 
NIT er stadig den starste leverand0r af mobilkommunikationstjenester. Medio 1993 var 
der 1, 7 millioner cellulrere mobiltelefoniabonnenter, og nye 
kommunikationsvirksomheder tegner sig for omkring 40% af dette marked. Et lignende 
AMSC: American Mobile Satellite Corporation. De sten:tc aktiooa:rcr er Hughes Corrununicatioos, Inc., McCaw Cellular Corrunwlicatioos, Inc. og 
Mobile Telccornmunications Technologies Corp. Tilsammcn ejcr de ca. 90"/o af aktiemc. 
129 
11 1t10nster ses i markedet for persons0gning. Der var i september 1992 6,3 millioner 
persons0gningsabonnenter i Japan. I alle 4 7 prrefekturer var der mindst to konkurrerende 
persons0gningsoperat0rer, og 36% af markedet beherskedes af nye 
kommunikationsvirksomheder. 
Tre mobilkommunikationskoncemer dominerer detjapanske marked: NTI, IDO og DDI. 
De benytter to analoge cellulrere nonner (N-MA TS og JTACS), som arbejder i 800 og 
900 MHz frekvensbandene. 
• NTis datterselskab inden for mobilkommunikation, N1T DoCoMo, er 
licenshaver i 9 specifikke omrader i Japan, hvilket giver · selskabet den 
kommercielle fordel ved i realiteten at vrere landsdrekkende. Det anvender et N­
MA TS-system leveret af Motorola, som bar fornget NTis tidligere systems 
kapacitet. 
• Otte regionale mobiloperat0rer ejet af DDI (Daini Denden Inc.), som benytter 
JT ACS-systemer, konkurrerer med N1T i de 0vrige omrader bortset fra Tokyo og 
Chubu. 
• Regionale mobiloperat0rer ejet af IDO {Nippon Idou Tsushin Corporation) 
konkurrerer i Tokyo-og Chubu-omrademe med bade N-MATS- og JTAS­
systemer. 
IDO og DDI underskrev i 1991 en roaming-aftale vedrnrende deres JTACS-systemer, 
men deres takststruktur medf0rer, 3.t abonnenter med behov for national drekning 
sandsynligvis vii benytte NTT. Direkte samfunktion mellem disse net vii blive tilladt fra 
1993. Dette burde mindske deres samfunktionsudgifter og muliggere takstnedsrettelser. 
Japan tegner sig for omkring 40% af det cellulrere installerede grundlag i 
Asien/Stillehavsomradet, men abonnenttallet vokser for tiden langsommere end pa andre 
nationale markeder. To yderligere konsortier -Tu-Ka og Digital Phone -bar imidlertid 
f°aet licens til at udbyde regionale cellulrere net, som anvender digital teknologi. Dette vii 
medfore 0get konkurrence pa markedet og denned vrekst i antallet af abonnenter. 
Sammen med vreksten i antallet af operat0rer og abonnenter bar konkurrencen i Japan 
drastisk reduceret mobiltjenestemes prisniveau, stimuleret indf0relsen af nye tjenester og 
produkter samt brevet investeringsniveauet i sektoren 11. 
2.2 Procedurer for licensudstedelse og udvrelgelse 
Ligesom i andre industrilande er der i Japan mangel pa radiofrekvenser, hvilket 
begrrenser udvidelsen af de eksisterende net. Ministeriet for post og telekommunikation 
reagerer med at opfordre operatereme til at ga over til fuldt digital teknologi. De 
nuvrerende analoge cellulrere operat0rer bar tilkendegivet, at de vii opgradere deres net 
til digital drift. Ministeriet har fra de ubenyttede omrader i 800 MHz-bandet allokeret 
yderligere kanaler til disse operat0rers digitale tjenester. Nye licenser er blevet tildelt 
Tu-Ka koncemen (der hovedsagelig ejes af DDI og Nissan) samt Digital Phone Group 
(anfort af Japan Telecom sammen med udenlandske deltagere) til at tilbyde digitale 
tjenester i 1,5 GHz-bandet. N1T lancerede sin 800 MHz digitaltjeneste i 1993. 
Konkurrenteme vil pabegynde driften i 1994. 
Sc f.cks. ~~cations in Japan 1993" -Hvidbotl frn dcl japanskc Ministeriurn for post og telckommunikation. 
130 
Til dato bar licensordningeme for nye markedsdeltagere vreret begrrenset udelukkende til 
regional drift. Bredere drekning er blevet tilvejebragt gennem alliancer, som bar virket til 
fordel for NTT. Efterhanden som markedet modnes, vil denne begrrensning 
sandsynligvis blive ophrevet med st0rre landsdrekkende mobilitet til f0lge. 
2.3 Den nuvrerende strategi for personkommunikationstjenester 
Pa grundlag af sit store indre marked og sin betydelige teknologiske ekspertise bar Japan 
truffet politisk beslutning om at udvikle en dedikeret national digital cellulrer norm. 
Udvildingsarbejdet er nu i gang i Japan vedr0rende tre typer nye digitale systemer. Det 
drejer sig om: 
• Personal Digital Cellular (PDC) systemet, 
• Personal Handy Phone (PHP) systemet, og 
• N-star mobilsatellitsystemet, som er planlagt at vrere i fuld drift i 1995. 
En indledende PDC-specifikation blev udviklet af de japanske mobil­
kommunikationsvirksomheders tekniske gruppe i 1991. Efter forskellige rendringer var 
disse nonner klar til endelig godkendelse i november 1993, og de vil blive anvendt af alle 
fem operat0rer. Systemet kommer til at benytte to frekvensband: 800 MHz.og 1,5 GHz, 
og det er konstrueret til at eksistere sammen med det nuvrerende analoge system. Det er 
stadig under udvikling hvad kapacitet og tjenester angar: en half-rate codec-algoritme er 
under udarbejdelse, og koordinering · med nationale planer om personlig nummerering 
overvejes. 
Den japanske strategi for personkommunikation er baseret pa normen for Personal 
Handy Phone-systemet (PHP). Disse systemer skulle vrere betydeligt billigere end PDC­
baserede cellulrere tjenester samt have mere til frelles med et tovejs-telepointkoncept. De 
vil benytte basisstationer og handsret med lille effekt og vil ikke kunne foretage handover 
uden afbrydelse. Licenser vii blive tildelt i 1,9 GHz-bcindet. Tjenesten vii udgare et reelt, 
tradl0st alternativ til det nuvrerende lokalnet og bar vakt stor interesse blandt NTTs 
regionale indenlandske tradforbundne konkurrenter. 
3. UDVIKLINGEN I STILLEHA VSOMRADET OG ASIEN MED UNDTAGELSE 
AF JAPAN 
Ligesom Europa og USA oplever Asien/Stillehavsomradet inden for mobiltjenesterne et 
opsving forarsaget af den generelle 0konomiske vrekst samt af mobiltelefonens rolle som symbol 
pa personlig 0konomisk succes. I begyndelsen af 1993 var der omkring 2,4 millioner cellulrere 
aboruienter i omffidet -en stigning pa 67% sammenlignet med 1992. Eftersp0rgslen pa cellulrer 
telefoni stammer primrert fra forholdsmressig velhavende brugere i byernes centrum. I lande 
med uudviklede tradforbundne telenet udg0r cellulrer telefoni et effektivt overlejringsnet, som 
forbinder handelssamfundene med hinanden og tilbyder pfilidelig international adgang. 
V reksten i persons0gesystemer har 10bet parallelt med stigningen i cellulrer kommunikation. 
Persons0gning er en enorm succes i Asien/Stillehavsomffidet. Teknologien har vundet bted 
accept pa markederne i dette omrade, hvor persons0gning i stor stil benyttes til bade private og 
erhvervsmressige formal. Operat0rerne og producenterne bar reageret med at markedsfare et 
yderst bredt sortiment af persons0gere hvad angar savel udformning som funktioner. 
131 
Vrerdiforegede tjenesteydelser samt leveranderer heraf bar bredt sig med stor bast og dermed 
bidraget yderligere til vreksten pa markedet. 
Telepoint bar vreret en succes i Hong Kong og Singapore, hvor den store befolkningstrethed i 
realiteten muligger 100% drekning med relativt lave omkostninger. Lave priser og kulturelle 
faktorer bar spillet en vigtig rolle. Omfattende anvendelse af personsegere medferer accept af 
telepoint-teknologi, som kun tilbyder udgaende opkald. En tradition for at benytte offentlige 
transportmidler eller ga til fods medferer, at accepten ikke begrrenses af den manglende 
mulighed for at koble en lebende forbindelse fra en basisstation ti1 en anden, mens brugeren 
bevreger sig. 
Landene i Asien/Stillehavsomddet bar tradition for at importere teknologi fra udlandet for at 
drekke deres behov for mobilkommunikation. Hvad angar den meste generation af systemer, bar 
mange lande i Asien/Stillehavsomddet indfurt digital cellulrer teknologi eller overvejer nu en 
sadan indferelse. Da omradet pa nuvrerende tidspunkt er mindre 0konomisk sammenhrengende 
end Nordamerika eller Europa, er der intet pres "ovenfra og nedad" om at skabe en ensartet 
norm for omradet. 
Operatereme star over for tre konkurrerende former for digital cellulrer teknologi: Europas 
GSM, Nordamerikas USDC og PDC fra Japan. Hvor man i visse lande bar valgt en enkelt 
norm, bar nogle regeringer foretrukket en dobbeltsidet lesning, idet man anvender GSM i 900 
MHz-bandet og USDC i 800 MHz-bandet. Pa nuvrerende tidspunkt nyder GSM st0rst 
popularitet i forbindelse med de nye systemer. 
Omradet kendetegnes ved en lang rrekke forskellige markedsregulerende strukturer lige fra 
intens konkurrence i Hong Kong til fortsatte monopolbestemmelser i Taiwan. Markedeme er 
ligeledes forskelligartede og sprender fra en hejt udviklet 0konomi i Australien og Hong Kong til 
de nyligt opstaede markeder i Kina og Vietnam. 
Australien er pa nuvrerende tidspunkt omradets sterste marked for cellulrer teknologi med over 
en halv million abonnenter. Vreksten pa markedet er en folge af den by-og bil-orienterede 
befolknings velvilje over for anvendelsen af mobilkommunikations-teknologi. Der er tre 
licenshavende operat0rer: Telecom Australia, Optus og Vodafone Pty. Alie agter at benytte 
GSM-teknologi, og dette "triopol" vii fortsrette indtil 1997. Pa det tidspunkt bar regeringen 
antydet, at den vii gore mobilmarkedet helt abent. 
Den koreanske regering bar bundet sig til den amerikanske CDMA-norm i kompagniskab med 
Qualcomm fra USA. Den nuvrerende monopolhavende mobiloperater, Korea Mobile Telephone, 
vii implementere et CDMA-system i 1994. Den planlagte anden operat0r vii formentlig opni 
licens i midten af 1994. 
Taiwan er det nreststerste regionale marked og bar ligesom markedet i Singapore en enkelt 
monopolhavende operator. Det nationale cellulrere net blev lanceret af Generaldirektoratet for 
telekommunikation i 1989 pa grundlag af AMPS-normen. I starten af 1993 la det eksisterende 
net 3% fra sin maksimale abonnentkapacitet, og man bar indset oodvendigheden af at bevrege 
sig i retning af et digitalt net. Regeringen har besluttet at implementere bade USDC-og GSM­
systemer. USDC skal bane vejen for en opgradering af det nuvrerende AMPS-net, og GSM­
systemet skal give mulighed for roaming-forbindelse med hovedlandet Kina. 
Kina vii pa lrengere sigt vrere det regionale neglemarked pa grund af sin sterrelse og hurtige 
0konomiske vrekst. I begyndelsen af 1993 var der 160. 000 mobilabonnenter pa de net, som de 
lokale kinesiske telefonselskaber driver pa Ministeriet for post og telekornmunikations vegne. 
132 
Ministeriet foretager forsog med GSM 12. Ledende udstyrsleverandorer som bar dog ivrerksat 
joint venture projekter i Kina. 
4. UDVIKLINGEN I MIDDELHA VSOMRADET, NJER0STEN, AFRIKA OG 
LA TINAMERIKA 
12 
13 4.1 MiddelhavsomrAdet og Nreresten 
ffitimo 1991 aftalte telekommunikationsorganisationer fra landene i Gulf Cooperation 
Councill3 (GCC) at indfore et regionalt net af mobil-og personsogesystemer under 
anvendelse af frelles normer. GSM blev valgt som norm for GCC-landenes fielles 
mobilnet, og til dato bar Qatar og De Forenede Arabiske Emirater udliciteret 
konstruktionen afGSM-systemer. Andre GCC-lande vii indfure GSM-systemer i 1995. 
En rrekke andre lande i Mellemosten har enten besluttet sig for et GSM-system eller 
overvejer at indfure dette. Disse indbefatter: JEgypten, hvor en tjeneste var planlagt 
udbudt i slutningen af 1993, samt Iran, Jordan og Libanon. 
4.2 Afrika 
Ligesom i Cental-og 0steuropa betragter ogsa de afrikanske regeringer cellulrere 
systemer som en hurtig genvej til at opfylde et udrekket behov for telekommunikation i 
storbyomcl.deme og skabe yderligere indtregter fra telekommunikation. Cellulrere 
tjenester bliver ligeledes fremhrevet som en losning pa mangleme ved de faste net. 
Adskillige nordafrikanske lande overvejer at ind.fore GSM, nar systemet er implementeret 
i Sydeuropa. I Algier, Marokko og Tunis tilbyder post-, telegraf- og telefonselskabeme 
for ojeblikket NMT 450-tjenester, som vii blive opgraderet i det omfang, dette er 
okonomisk muligt. 
Andre lande i Afrika overvejer at indfure analoge eller digitale mobiltelefonnet i omnider, 
hvor der pa nuvrerende tidspunkt ikke findes nogen. Finansielle vanskeligheder, politisk 
ustabilitet og usikkerhed om eftersporgslen har dog forsinket processen i retning af 
cellulrere systemer. Cameroun er for nylig blevet det forste afrikanske IancL som bar 
lanceret et digitalt cellulrert GSM-system. 
I Sydafrika er det nuvrerende analoge mobilsystem ved at lobe tor for kapacitet, og 
regeringen har indfort konkurrence ved at udstede to licenser til digitale mobilsystemer. 
Begge operatorer vi indfore tjenester baseret pa GSM-teknologi. Da de nuvrerende 
mangler ved anvendelsen og udbredelsen af faste net genspejler .tidligere politisk 
motiverede investeringsbeslutninger, er sporgsmalet om anvendelsen af cellulrere 
systemer ogsa politisk ladet. For ojeblikket er hovedtransmissionsliniens udbredelse pr. 
I 00 indbyggere ti gange storre blandt den hvide befolkning end blandt den meget storre 
ikke-hvide befolkning. 
Kina cr ved at udvikle sig til et afverdens hurt.i&'it vokscndc markedcr for ccllula::r konunwtik.ati.on. Landct byda pl dct sterstc potentialc for OSM­
telmologi udcn for Europa. Ministcrict for post og telckonununikation forctagcr forseg med GSM i trc provinscr. 
GCC-landcne er: Bahrain, Kuwait, Oman, Qatar. Saudi-Arabien og De Forenedc Arabiskc Emirater. 
133 
4.3 Latinamerika 
I l 980'erne og starten af l 990'erne indforte de latinamerikanske regeringer en strategi 
med privatisering af statsejede telefonoperat0rer via direkte salg af majoritetsinteresser til 
konsortier af uden-og indenlandske investorer. De nye ejere bar opnAet vedvarende 
monopolrettigheder, herunder tilvejebringelsen af mobiltjenester, og skal opfylde strenge 
krav til resultater og investeringer. Samtidig med at den direkte statskontrol over sektoren 
er mindsket, er udbredelsen S3lllt omfangct af investeringer steget drastisk. 
Chile var det farste land, som privatiserede sin operat0r (i 1987), og er blevet fulgt af 
Argentina, Mexico og Venezuela. Otte andre latinamerikanske lande overvejer nu en 
privatisering. Privatisering af operat0ren for de grundlreggende tjenester har ogsA 
medfurt kraftig vrekst i mobilsektoren. Regeringerne er mindre tilb0jelige til at acceptere 
argumenter mod konkurrence, nae furst de bar solgt deres ejerandele, og dette er et 
kraftigt incitament til 0get investering i cellulrere tjenester. 
I Latinamerika er GSMs fremtidsudsigter til dato begrrensede. Dette bar traditionelt 
vreret et marked for AMPS, og det er sandsynligt, at de fleste nuvrerende cellulrere 
operat0rer vii vrelge at ga over til USDC. Stederne, hvor dette manster muligvis brydes, 
vii vrere de lande, hvor tidlig licenstildeling til operat0r nummer to finder sted. To lande, 
som formentlig overvejer at indf0re GSM, er Columbia og Argentina. 
5. CENTRAL- OG 0STEUROPA 
5.1 Det srerlige potentiale for mobilkommunikation i Central- og 0steuropa 
Landene i den tidligere sovjetblok har arvet en yderst darligt udviklet infrastruktur, og 
behovet for hurtigt at forbedre savel kvantiteten som kvaliteten af den 
telekommunikationsmressige infrastruktur er bredt dokumenteret. Symptomerne pa 
darligt udviklet infrastruktur indbefatter: et lavt antal hovedtelefonlinier pr. 100 
indbyggere, lang ventetid pa at opna forbindelse S3lllt et ringe antal gennemf0rte opkald. 
Mobilkommunikationsteknologien og -systemerne har et srerligt potentiale i disse lande. 
Der er to vresentlige arsager hertil: 
• den hastighed og fleksibilitet, hvormed mobiltjenesterne kan indf0res, og 
• mobilkommunikationssystemernes omkostningsstruktur som -under visse 
omstrendigheder og med tiden i stadig st0rre grad -vil g0re anvendelsen af 
radiobaserede systemer billigere end tradforbundne systemer. 
De radiobaserede systemer muligg0r hurtig telefonforbindelse i byomraderne. Disse 
tjenester er isrer attrak:tive for de erhvervsmressige brugere, hvis indsats er af 
grundlreggende betydning i overgangen til en markeds0konomi, og som er villige til at 
beta.le overpris for en kombination af hurtig forbindelse og driftssikkerhed samtidig med, 
at de opnar den ekstra fordel ved fri bevregelighed. 
Nar forst mobilnettene er pa plads, vii en del af de opstaede ekstraindtregter kunne 
geninvesteres i telekommunikationssektoren. Dette kan benyttes til at stotte udvidelsen af 
mobilnettet fra by-til landomrader eller til udvikling af det faste net. Endvidere bliver 
mobillicenser i visse lande solgt til udenlandske operat0rer med det formfil at indbringe 
hard valuta. 
134 
Ud over den umiddelbare drekning af de erhvervsmressige brugeres behov bar 
radiobaseret kommunikationsteknologi ogsa mulighed for at tilbyde billigere forbindelse 
til det offentlige net end det vil vrere tilfreldet med den eksisterende tradforbundne 
teknologi. Teleoperat0rer i Central- og 0steuropa kan benytte radio til at betjene 
nybyggede industriomnider eller regioner, hvor triidforbundet adgang er forholds~ssig 
bekostelig. 
5.2 Den markedsmressige og teknologiske udvikling 
Anvendelsen af analog cellulrer teknologi i Central- og 0steuropa begyndte i november 
1990 med indforelsen af "W estel" nettet i en rrekke storbyomn\der i Ungarn. Efter at 
vrere startet som en tjeneste i Budapest er nettet blevet udvidet til andre starre byer, 
turistomnider samt Iangs en rrekke hovedfrerdselsarer. Disse omdder med stort behov for 
mobiltjenester er afgarende for udviklingen af den telekommunikationsbrugende 
servicesektor, og dette eta.bleringsmanster gentager sig i andre lande i omn\det. 
lndf0relsen af mobile telekommunikationsnet i Central- og 0steuropa samt SNG finder 
typisk sted gennem joint venture projekter mellem inden-og udenlandske selskaber. Den 
indenlandske deltagelse domineres af nationale post-, telegraf- og telefonselskaber, der 
s0rger for lokal arbejdskraft, koblings- og basisstationer, og som er fortrolige med de 
lokale forhold. De udenlandske operat0rer tilbyder kapital samt specialiseret teknisk og 
markedsforingsmressig ekspertise. Nordamerikanske telekommunikationsoperat0rer, isrer 
the Regional Bell Holding Companies, er fortsat aktive deltagere i udviklingen af 
mobilnettene. 
Ogsa persons0gesystememe bar udviklet sig pa grundlag af joint venture projekter. I 
modsretning til de cellulrere projekter indbefatter joint venture projekter om 
persons0gning ikke oodvendigvis den lokale tefokommunikationsoperat0r, og de er oftere 
genstand for konkurrence. 
Systemer baseret pa den skandinaviske analoge NMT 450-norm var den foretrukne 
teknologi til de mobilnet, som blev taget i brug i begyndelsen af 1990'eme. Disse 
frekvenser er forholdsvis fri for andre brugere i omcldet. De fleste lande bar dog 
tilkendegivet, at de i den nrermeste fremtid vii give licens til digitale cellulrere systemer. 
Isrer spektrumbegrrensninger i 450 MHz-bandet betyder, at den til radighed vrerende 
kapacitet i disse net maske vii vrere fuldt udnyttet i lebet af 1994. Disse systemer vii 
benytte GSM-teknologi. Ungaro bar igen fort an ved at tilbyde GSM-Iicenser til to 
konsortier: W estel 900 anfert af US West samt Pannon GSM i samvirke med 
tel*ommunikationsoperaterer fra Holland, Danmark, Sverige og Finland. 
Ved at indfere GSM og de andre normer for mobilkommunikation, som er under 
implementering i resten af Europa, har disse lande mulighed for at deltage i udbredelsen 
af helstebte og omkostningsbesparende frelleseuropreiske mobiltjenester. Dette vil ege 
den ekonomiske samharighed mellem EU og Central- og 0steuropa samt medfere 
yderligere indtregtsskabende muligheder i disse lande gennem mobilforbindelse til 
udenlandske storbrugere. 
Skant der i princippet er truffet beslutninger til fordel for licensudstedelse til GSM­
systememe, er dette i praksis genstand for en rrekke begrrensninger. De fleste operaterer 
fokuserer pa at udvide de eksisterende net og ikke pa at implementere ny digital 
teknologi. Selv· om dette kunne opvejes ved tildeling af yderligere licenser, vii det 
muligvis vrere i strid med de eksisterende licensvilkar. For Rusland og andre SNG-lande 
er restriktioneme vedrerende eksport af folsom teknologi fortsat en vresentlig hindring for 
135 
implementering af GSM. Skent licenser i visse tilfrelde allerede er tildelt, er den faktiske 
dato for indfurelsen af GSM stadig uvis i disse tilfrelde. 
Udviklingen af ornfattende brug af personkommunikation i Central- og 0steuropa 
afbrenger primrert af den samlede 0konomiske vrekst. lndtil der indtrreffer et generelt 
0konomisk opsving i disse lande, vii markedet fortsat vrere domineret af et lille antal 
brugere med "bard valuta", som er i stand ti1 at betale srertakster, der selv efter 
vesteuropreisk rnAlestok er heje. Indfurelsen af 0get konkurrence -inden for faste og 
mobile tjenester -vii anspore operatorerne til at udvide deres kundegrundlag til kunder 
med et lavere indtregtsskabende potentiale. 
For de cellulrere operat0rer (bortset fra de som benytter NMT 450-teknologi) er der 
stadig problemer med de militrere tjenesters og alanntjenestemes brug af de nodvendige 
frekvenser. Medmindre man tager fat pa problememe omkring spektrumtildeling, vii 
disse lande ikke kunne drage fordel af de europreiske og verdensomsprendende 
koordinationsinitiativer. Det er muligt, at licensafgifteme vii blive anvendt til at 
finansiere den 110dvendige ornfordeling af frekvenserne. 
Der er ligeledes mulighed for at wse problemerne med darligt udviklet tradforbundet 
infrastruktur ved hjrelp af radiobaser~e lokalnetsystemer. Deutsche Telecom bar 
implementeret midlertidige systemer baseret pa NMT 900-teknologi forud for en 
udvidelse af det faste net i Tysklands 0stlige delstater. Det ungarske 
Telekommunikationsselskab folger en tilsvarende politik. Selskabet bar eksperimenteret 
med CT2-teknologi og vii i 1994 deltage i et fors0g med DECT, som st0ttes af 
Kommissionen. · 
I januar 1993 udstedte Rusland licens til GSM-systemer, som skulle betjene 12 byer 
samt disses opland. For de fleste af disse vii US West vrere hovedleverand0r/-operat0r i 
kompagniskab med to russiske organisationer. Russiske industrikoncerner fik tildelt 
nogle af licenseine, og licensen for Moskva blev tildelt til et joint venture mellem Moskva 
Bys Telefonnet og Bell Canada. Licensvilkarene foreskriver, at en bestemt procentdel af 
de faste installationer skal drekkes af operat0rerne. I kolvandet pa disse indledende 
licenser har den russiske regering meddelt, at der vii bliye udbudt yderligere 20 regionale 
licenser til GSM-tjenester og over 40 licenser til NMT 450-tjenester. 
5.3 Samarbejdsmekanismer 
Udviklingen af mobil telekommunikation i Central- og 0steuropa finansieres fra fire 
forskellige kilder: 
• joint venture kapital fra udenlandske firmaer, 
• Ian til disse joint ventures fra erhvervsbanker, 
• selvfinansiering hos eksisterende operaterer og joint ventures inden for 
mobilkommunikation, samt 
1.220 millioner ECU til udvikling af telekommunikation i Central- og 0steuropa sarnt 
SNG14. . . 
Over 90% af midlerne er gaet til telekommunikationsorganisationer. Dog bar joint 
venture projekter om cellulrere net i Polen, Ungarn, Tjekkiet og Slovakiet modtaget visse 
midler fra Den Europreiske Bank for Genopbygning og 0konomisk Udvikling. 
Den Europreiske Bank for Genopbygning og 0konomisk Udvikling bar lagt s.erUg vregt 
pa at st0tte udviklingen af net og tjenester, der betjener erhvervsmarkedet, og ~ 1eraf fulger 
dens engagement i cellulrere net. De internationale finansieringsinstitutioners bredere 
strategi bar vreret at deltage i infrastrukturprojekter pa et tidligt tidspwikt for at bidrage 
til eget tillid blandt investorerne. Samtidig bar de understreget de lovgivnings~ssige og 
sociale reformers rolle · i etableringen af en levedygtig servicesektor for 
telekommunikation samt nodvendigheden af en takstreform med henblik pa at sikre det 
nodvendige selvfinansieringsniveau. 
EU bar stettet reformprocessen inden for telekommunikation i Central- og 0steuropa 
gennem Pl-IARE-programmet, som bar ydet st0tte i form af teknisk radgivning til 
operaterer og lovgivnings~ssige organer i Polen, Ungam, Bulgarien, Tjekkiet, 
Slovakiet sarnt Slovenien. Endvidere bar EU ydet ekonomisk stotte til udvikling af 
telekommunikationsnet i landdistrikter i Polen. EU bar ligeledes ivrerksat et program 
parallelt med PHARE -kaldet TACIS -som skal yde teknisk hjrelp til lande i SNG. 
6. EUROPAS STILLING PA INTERNATIONALT PLAN VEDR0RENDE 
DIGITAL MOBILTEKNOLOGI 
14 Skent verdensmarkedet for mobilkommunikation ligesom det europreiske marked stadig 
domineres af analog cellulrer teknologi, er Europa nu ved at opna en vresentlig fordel gennem 
den verdensomsprendende implementering af GSM-normen (Global System for Mobile 
communications). 
6.1 Operatorernes indforelse af GSM 
Historisk set bar den analoge cellulrere teknologi vreret en betydelig succes pa 
verdensplan. V reksten bar gentagne gange oversteget forventningerne, og i midten af 
1993 blev abonnenttallet anslaet til 27,3 millioner. USA tegnede sig for 48% af 
markedet, Europa havde 25% og Asien/Stillehavsomradet 15%. Ni forskellige analoge 
normer er under anvendelse, men af disse dominerer tre det internationalt installerede 
analoge grundlag: AMPS, NMTog TACS. 
• Den amerikanske Advanced Mobile Phone Standard (AMPS) dominerer det 
amerikanske marked og benyttes af 60% af det analoge cellulrere installerede 
grundlag. 
Udvilding af tclekommunikation udger ca. 18% af deres samledc finansicring vcdrlllrcnde dettc gc:ografiskc: omrldc: (men udg0r dog 40% af Den 
Europziskc: Bank for Gc:nopbygning og 0konomisk Udvildings samJcdc: bc:leb) og er-hovcdsagc:lig allolcc:rc:t til stmttc for udvildingen af fastc: net. 
Midlc:mc: bar vact rcttct mod projdcter med hej kommc:rcic:l lc:vcdygtighc:d med c:rhvcrvskundcr som den vigtip mAlgruppc:. Projc:ktemc: vcdrerc:r 
typisk ovc:rlc:jring.'lllc:t. som giver-bcdrc: international og langdistanceadgang til st0rrc byocntrc:. 
137 
15 • De europreiske Nordic Mobile Telephony Standards (NMT 450 og NMT 900) er 
de normer, som har vreret etableret lrengst, og tegner sig for 13% af det 
installerede grundlag. 
• Varianteme af det europreiske Total Access System (TACS) bruges af 16% af det 
installerede grundlag. 
De cellulrere operat0rers opmrerksomhed er nu koncentreret om at finde mAder til at sikre 
fortsat vrekst pa rnarkedet. De ma forbedre deres teknologiske grundlag, sfiledes at 
mange flere kunder kan betjenes med en lwjere standard inden for de grrenser, de til 
radighed vrerende frekvenser udg0r. Ogsa her vrelger operatereme mellem tre normer, 
som alle benytter digital teknologi: 
• GSM der er udtrenkt som en global norm for digital mobilkommunikation med 
oprindelse i Europa. 
• Den amerikanske USDC -efterfolgeren til Advanced Mobile Phone Standard -
som udvikler sig i to varianter, der benytter TDMA- og CDMA-teknologi. 
• Den japanske PDC-norm. 
GSM har som den forste digitale cellulrere norm, der naede ud pa rnarkedet, placeret sig 
foran sine to konkurrenter. Skont den oprindelig blev udviklet til de europreiske 
markeder, er GSM-normen blevet antaget af en lang rrekke lande uden for Europa. Den 
er blevet den foretrukne digitale teknologi i Asien/Stillehavsomradet ( enten som unik 
norm eller sammen med USDC), Central-og 0steuropa samt SNG og Melle1110sten. (se 
Bilag Cl). Pa den anden side forventes alle nordamerikanske og latinamerikanske lande 
at benytte en af USDC-variantemel5. Til dato er den japanske digitale norm ikke blevet 
accepteret af kommunikationsvirksomheder i Asien/Stilfehavsomradet uden for Japan. 
En ra:kkc PCS-forseg i USA vii dog blivc baseret pl GSM-normen, og de~,kan fore til en zndring af situationcn. 
138 
~ Exhibit Cl: Adoption of GSM technology world-wide -108 licences 
already allocated or planned in 62 countries at end 1993. 
EU 
Other 
Europe ,. Luxembourg Belgium, Denmark, France, Germany, 
Greece, Ireland, Italy, Netherlands, 
Portugal, Spain, United Kingdom. 
Andorra, Austria, Croatia, Czech Republic, I Finland, Hungary, Norway. 
Estonia, Iceland, Latvia, Romania, 
Slovakia, Slovenia, Switzerland, Ukraine. 
Other j Bahrain, Brunei Darussalam, Cameroon, 
countries Cyprus, Egypt, Fiji, Iran, Israel, Kuwait, China, Indonesia, Malaysia, New Zealand, 
Philippines, South Africa, Thailand, 
Turkey. Lebanon, Morocco, Nigeria, Oman, 
Pakistan, Qatar, Saudi Arabia, Singapore, 
Sri Lanka, Syria, Taiwan, United Arab 
·Emirates, Viet Nam. Sweden, Russia. 
Australia, Hong Kong, India. 
rl••••lllllillll•••••••l~::::14
~tr~j::~::1
:~~~e~;;;;r~}c~;:~;~;:i~!ii:!~1~:~tiill ;i~:j;il!i:ll1
!lili!lll11
~!ji!lil!lllil!ll:~~~~i~i~lil~i~~l~~~~11ii~tiJlil!1f ;lllllllilt!lllll~li 
Source: CEC studies, regulator/operator inf onnation 
6.2 GSM har forudsretningerne for at blive en verdensomsprendende norm for digital 
mobilkommunikation 
Pa trods af USAs og Japans st0tte til konkurrerende nonner bar GSM faktisk mulighed 
for at blive en verdensomsprendende norm for digital mobilkomrnunikation ·i l 990'eme. 
Denne mulighed vi.I blive realiseret, hvis et tilstrrekkeligt antal Ian.de uden for Nord-og 
Sydamerika saint Japan indferer normen og denned eger det installerede grundlag og 
muligger roaming over nresten hele verden. lbrugtagningen afhrenger for det furste af, 
om GSM er ti1 rcidighed, saint af de tekniske egenskaber og omkostningeme. For det 
andet vi.I den afhrenge af holdningeme hos fortaleme for diverse typer teknologi og de 
potentielle brugere saint disses bredere internationale 0konomiske, geografiske og sociale 
indflydelse og indbyrdes forhold. 
GSM er som det furste digitale cellulrere system, der kom pa markedet, godt rustet hvad 
an.gar tilradighedsstillelse. De forholdsmressige omkostninger vi.I afhamge af, om man 
kan opna et marked, der er omfattende nok til at muliggere stordriftsfordele, samt af 
produktfabrikanternes effektivitet. 
GSM er dog oodt til at overvinde en rrekke problemer for at kunne blive en vellykket 
norm pa internationalt plan. Disse er: 
• 10sning af nuvrerende stridigheder vedrerende intellektuel ejendomsret, som 
behandles i ETSis regie, 
. • man ma tilsikre, at indferelsen ·af forskellige krypteringsalgoritmer ikke begrrenser 
GSMs chancer for at blive en verdensomsprendende teknologi. En frelles 
teknologi, der overholder samme norm og kan benyttes globalt, er ooglen til 
GSMs succes pa internationalt plan, 
• produktion af et bredt sortiment af handportabelt udstyr -pa nuvrerende tidspunkt 
er markedet for handportabelt udstyr stadig hremmet af forsyningsproblemer. 
6.3 Verdensmarkedspotentialet for andre typer europreisk digital 
DECT, TFTS m.fl. mobilteknologi: 
I lyset af den internationale accept af GSM er det vigtigt at huske, at der findes et 
betydeligt verdensomsprendende potentiale for egnede normer, som er blevet indfert i 
Europa. Andre typer europreisk digital mobilteknologi kan opna tilsvarende accept, 
safremt disse vilkar opfyldes. 
I princippet afhrenger egnetheden af den grad, hvori de for det europreiske marked 
specificerede typer teknologi meder tilsvarende vilkar uden for Europa, eller den lethed 
hvormed de efterfelgende kan tilpasses de pa andre markeder greldende vilkar. 
Endvidere er klar accept af teknologierne i Europa absolut oodvendig for at 
producenterne kan vrere sikre pa et stort europreisk marked. En teknologi, som opnar 
denne accept, eger sandsynligheden for at den vii blive valgt af operaterer uden for 
Europa. Der vii vrere et bredt grundlag afkonkurrerende producenter, og soin felge heraf 
vii infrastruktur- og terminalomkostningerne blive mindsket sainmenlignet med andre 
teknologiske valgmuligheder. 
DCS-1800, der er baseret pa GSM, skulle vrere i stand til at bygge videre pa GSMs 
verdensomsprendende succes. En vigtig forudsretning for udnyttelsen af denne mulighed 
140 
vii vrere generelt udbredt implementering af DCS-1800 baserede systemer i Europa som 
et oodvendigt bevis pa kommerciel og teknisk levedygtighed. 
Normen for digital europreisk trad.10s telekommunikation (DECT) er af ETSI specificeret 
som vrerende velegnet i en lang rrekke situationer, ligesom den tilbyder et bredt udvalg af 
funktioner. Denne fleksibilitet vii tilskynde ti1 anvendelse pa internationalt plan. Der 
forudses tre anvendelsesmuligheder: 
• erhvervsmressig kommunikation, herunder tilvejebringelse af trAd10se private bi­
centraler og trad.10se net i lokalomrader, 
• anvendelse i mindre virksomheder og private hjem hvor et eller flere handsret: vii 
benytte en frelles basisstation beliggende pa eller nrer lokaliteteme, og 
• offentlig adgang -et system af telepoint-typen i en bydel eller anden offentlig 
lokalitet. 
Det europreiske TFTS (Terrestrial Flight Telecommunications System) er det farste 
digitale landbaserede telefonsystem for flypassagerer, som vii udg0re et 
omkostningsbesparende alternativ til satellitsystememe pa det europreiske kontinent. Da 
det bygger pa et landbaseret net, burde det efter ibrugtagningen kunne tilbyde lavere 
takster. Tjenestens kvalitet vil ligeledes vrere lwjere, og man vil undga de 
nuvrerende satellitbaserede systemers tidsforsinkelser. 
6.4 Den europreiske mobiludstyrindustris stilling 
Det hastigt voksende verdensmarked for mobilkommunikation kan forventes at fare til 
rendringer i den konkumencemressige stilling for deltageme i 
telekommunikationsudstyrsindustrien. Leverand0rer, hvis styrke ligger i udbud af digitale 
mobilkoblingssystemer, basiss~tioner og mobilt terminaludstyr, vii ga frem 
sammenlignet med leveranoorer, der fokuserer pa traditionelt ikke-mobilt 
telekommunikationsudstyr. 
Etableringen af GSM som en europreisk og verdensomsprendende norm vii skabe 
betydelige nye muligheder for de europreiske udstyrsfabrikanter, som i slutningen af 
1980'erne valgte at investere kraftigt i udviklingen af GSM-produkter. Med et optimistisk 
hjemmemarked i Europa og kraftig GSM-vrekst i Asien/Stillehavsomradet er disse 
fabrikanter godt rustet til at drage fordel af vreksten i mobilkommunikation pa 
internationalt plan. 
GSM-systemets ikke ophavsretligt beskyttede natur er en af hovedarsagerne til, at. det 
bliver accepteret af operat0rerne. Konsekvensen for udstyrsforhandlerne er, at 
konkurrencen vedr0rende levering af GSM-udstyr vii vrere strerkere end deter tilfreldet 
med andre former for cellulrer teknologi. Nogle fabrikanter vii £a succes, hvorimod de, 
som ikke er i stand til at forny sig og styre produktionsomkostningerne, nreppe vii drage 
fordel af markedsvreksten. 
Mobiludstyrsindustrien kan opdeles i tre segmenter, og forhandlere, som vii opna succes, 
ma have en klar strategi over for hvert enkelt segment eller en kombination af disse. Pa 
netvrerksiden skal der tilbydes en kombination af mobilkoblings- og 
radiobasisstationsteknologi for at · opna ordrer fra operat0rerne. Denne kombination kan 
leveres internt fra den samme forhandlers organisation eller gennem indgaelsen af egnecie 
strategiske eller taktiske alliancer. 
141 
7. 
16 
17 Pa den anden side kan mobiltenninaleme forventes at ga over fra at blive betragtet som 
telekommunikationsudstyr til at vrere elektroniske forbrugsgoder pa massernarkedet, hvor 
forbrugervenlighed og design vii ra stadig sterre betydning. De vii ofte blive integreret 
med andre forbrugsgoder som f.eks. personlige digitale kalendere. Europreiske selskaber, 
som 0nsker succes i konkurrencen pa dette marked, mi ni op pi samme 
effektivitetsniveau i produktionen som de asiatiske producenter af massefremstillede 
forbrugsgoder. Den dermed forbundne dynamik vedr0rende produktdesign ~g 
markedsfering af produkter med kort livscyklus skal ogsa beherskes. 
GLOBALE SATELLITBASEREDE PERSONKOMMUNIKA TIONSSYSTEMER 
7.1 Nuvrerende projekter 
De fleste forslag vedr0rende satellitbaserede personkommunikationstjenester (herunder 
Low-Earth-Orbit satellitsystemer (LEO/>, som nu er blevet fremsat offentligt, er generelt 
om end ikke udelukkende amerikanske 6. lkke-amerikansk anf0rte projekter indbefatter 
projekter i den tidligere Sovjetunion samt europreiske projekter som f.eks. Den 
Europreiske Rumfartsorganisations projekt, EMS og Archimedes. Desuden er Inmarsat 
nu ved at udvilde en satellitbaseret personkommunikationstjeneste, Inmarsat-P, som 
muligvis vii kombinere geostationrere satellitbaner (GEO) og Medium-Earth satellitbaner 
(MEO). 
7 .2 De vigtigste spergsmM 
Enhver politik vedr0rende satellitbaserede personkommunikationssystemer ma tage 
hensyn til brugemes interesser ( disse systemer kan udg0re et vrerdifuldt supplement til 
landbaserede tjenester), den producerende industris interesser samt tjenesteudbydemes 
(savel de satellitbaseredes samt andres) interesser. I denne sammenhreng bar 
Kommissionen 17 taget · en rrekke sp0rgsmfil op pa omradet for satellitbaserede 
personk.ommunikationsnet i forbindelse med: 
• regelfastsrettelse 
• konk.urrencepolitik 
• standardisering og intellektuel ejendomsret 
• 0konomiske og industrielle betragtninger 
• multilaterale rammer og geopolitiske forhold, samt 
• politikken for tredjegenerations mobilkommunikation 
I august 1993 omfattcdc: investorane i lridiwn Inc. Motorola., Lockheed, Raytheon og Sprint Corp. fra USA, Nippon Iridium fra Japan (ct konsortium 
anfort afDDI), Mawarid fra Saudi-Arabien, Krunichev fra den tidligc:rc Sovjetunion, STET fra Italicn, Muidiri fra Venezuela, United Communications 
Industry Corp. fra Thailand og China Great Wall Industry Corp. fra Kina. 
I Globalstar samarbcjdcr Loral med den europeisk:c rumfartsalliance: Alcatel (Franlcrig), Acrospatialc (Frankrig), Alcnia (It.alien) og DASA (Tysldand). 
I Odysscc arbcjdcr Maira Man:oni Spece fra Frankrig sammcn med TRW. 
Sc Mcddclclse fra Konunissioncn af27. april 1993 samt forslaget til en Radsresolution om satellitbascrct penonkommunikation, KOM(93)171. 
142 
Politikken pa dette omclde kan ikke begrrense sig til lovgivningsmressige sp0rgsmil 
inden for EU, den ma ogsa behandle de bredere handelssp0rgsmil samt sp0rgsmil 
vedrnrende den europreiske industris konkurrencedygtighed. 
7.3 Spergsmllet vedrerende amerikansk dominans inden for sektoren 
Diskussionen omkring LEO-satellitsystemer i Europa tog fart efter W ARC 92, hvor 
USA st0ttede en omfattende indsats for at allokere frekvenser til disse systemer. 
Umiddelbart efter W ARC-konferencen indledte Kommissionen en diskussion med 
medlemsstaterne , om udfaldet af W ARC 92 i forbindelse med LEO-systemer. 
Kommissionen holdt efterf0lgende lll0de med amerikanske embedsmrend i USA og 
tilrettelagde en boring om LEO-systemer i november 1992. 
Denne indledende unders0gelse resulterede i foraret 1993 i Kommissionens 
offentligg0relse af sin Meddelelse om satellitbaserede person-kommunikationssystemer 
samt et forslag til en radsresolution. I meddelelsen understregede Kommissionen 
vigtigheden af en frelleseuropreisk strategi vedr0rende satellitbaserede 
personkommunikationstjenester. Resolutionen blev vedtaget af Radet den 7. december 
1993 l 8 og danner udgangspunktet for en konsekvent politik pa dette omn\de -bade inden 
for EU og pa internationalt plan. 
8. KOORDINERING I DEN INTERNATIONALE TELEKOMMUNIKATIONS 
UNION (ITU) 
18 8.1 Den nylige reform af radiokommunikationskoordineringen i ITU 
National forvaltning af radiospektrum finder sted inden for en kompliceret struktur af 
internationale konventioner, traktater og forordninger, for hvilke ITU er ansvarlig. ITUs. 
grundlreggende redskab er den Internationale Telekommunikations Konvention, der har 
status af international traktat. Forordninger og planer om allokering og brug af 
radiospek:trum, kendt som ITU Radio Regulations, aftales gennem regelmressige World 
Administrative Radio Conferences (WARC). Ratificering fra de enkelte landes side er 
frivillig, hvilket bekrreftes i ITUs konstitution ved "hver enkelt stats suverane ret til at 
lovgive om sin telekommunikation ... " 
ITUs aktiviteter kan opdeles i tre hovedomrader: 
• forvaltning af radiospektrum 
• udg0re et forum for samnid mellem styrelser og tele­
kommunikationsorganisationer, herunder definition af verdensomsprendende 
tekniske normer for udstyr, samt 
• vrere centrum for teknisk stotte til udviklingslande. 
V edr0rende forvaltning af radiospektrum har W ARC-konferencerne udgjort et forum, 
hvor der ogsa trreffes aftale om spektrumallokering til tjenester samt frekvensplaner. 
93/C339/0l: OJC339/l, 16.12.93. 
143 
l t 
I t 
~ . 
19 
20 8.2 Efter den nylige reform 19 bar ITU oprettet en radiokommunikationssektor, som 
integrerer CCIRs tidligere aktiviteter (vedr0rende forvaltning af radiospektrum) med 
aktiviteterne i den f:idligere International Frequency Registration Board (som undersegte 
og registrerede bekendtgorelser vedr0rende geostationzre satellitters baneposition og 
udferte de nedvendige beregninger for sikre interfermsfri transmission). Den tidligere 
cyklus af W ARC-konferencer, som afholdtes · sjreldent, er blevet erstattet af World 
Radiocommunications Conferences (WRC), der afholdes med to irs mellemrum. 
Det til ridighed vrerende radiospektrum opdeles i bind, der allokeres til forskellige 
definerede ldasser af · tjenester. Pa liver enkelt W ARC-konference foretages der en 
regulering · af ITUs allokeringsliste. Nye klasser af "tjenester" defineres, og 
hensigtsrnressige tekniske begncnsninger af tjenesterne aftales. ITUs Radio Regulations 
definerer: 
• 38 kategorier af tjenester. (f.eks. radiofonitjeneste, tddforbundet tjeneste, 
mobiltjeneste og diverse satellittjenester), samt 
• prioriteringsgraden: 
DC primrere tjenester har forret til frekvensvalg og kan kncve beskyttelse 
mod skadelig interferens fra sekundzre tjenester. 
De sekunchere tjenester kan ikke kncve beskyttelse mOd en primzr eller 
tilladt tjeneste, til hvilken et frekvensband ogsi er allokeret. 
De tilladte tjenester bar samme rettigheder som en primrer tjeneste, dog 
med den undtagelse at ved udarbejdelsen af frekvensplanerne bar dm 
primrere tjeneste forret til frekvensvalg. 
Allokeringen af frekvenser kan vrere ensartet over hele verden eller kan variere alt efter 
hvilken ITU-region, det drejer sig om. I forbindelse med regulering af 
radiokommunikation opdeler ITU verden i tre regioner. Region 1 bestir af Europa, 
Afrika, det tidligere USSR og Mongoliet. Region 2 bestir af Nord-og Sydamerika og 
region 3 omfatter den resterende del af Asien samt Oceanien. 
V ed at allokere frekvenser til forskellige tjenester pi samme primrere grundlag, foretage 
varierende allokeringer pa tvrers af regionerne samt ibne mulighed for nationale 
allokeringer (gennem fodnoter til allokeringslisten) skaber man fleksibilitet -men ogs1 
mulighed for afvigelser -i brugen af frekvenser inden for de nationale gramser. 
World Radiocommunications Conferences (WRC) og europ2isk repr21en~tion 
Der er sket betydelige rendringer i den europreiske repncsentation pl W ARC­
konferenceme, nu WRC-konferencerne. 
Siden WARC 92 i Torremolinos bar Kommissionen arbejdet tcct sammen med 
medlemsstaterne og CEPTs Europreiske Radiokommunikationskomite (ERC)20 ved 
udarbejdelsen af europreiske holdninger til konferencerne. Koordineringen fortsater pl 
I 1989 opreUcdc mJ et udvalg pl bejt plan. sont skulle averveje dens fremtid i lyset af den acncrcIIe udvilding i tc~ 
Et\afelgmdc indlcd&ca on lten'e orpni.satiommaaig reform a! ITIJa lktivitct.er. 
SeBilagB. 
144 
grundlag af fielleseuropreiske holdninger, som udarbejdes af de til dette formal af ERC 
oprettede grupper, hvori Konunissionen kan deltage. EUs institutioner vil ogs! fremover 
spille en rolle i udarbejdelsen af frelleseuropreiske holdninger med henblik pa at 
forelregge disse pa WRC-konferencerne til varetagelse af EUs interesser. Ud fra aftalte 
frelleseuropreiske holdninger giver medlemsstaterne udtryk for en koordineret holdning pa 
konferenceme. Kommissionen deltager i konferencerne med status af observater. 
De pa W ARC 92 trufue beslutninger vii have vccsentlig indvirkning pa det fremtidige 
milje for udvikling afmobil- og personkommunikation i EU. (Se yderligere oplysninger i 
Bilag B). 
9. ADGANG TIL TREDJEMARKEDER 
9.1 Tredjelandsproducenternes stilling pi det europreiske marked 
En nekke tredjelandsproducenter af udstyr er aktive pa det europreiske samt andre GSM­
markeder. Isrer nordamerikanske infrastrukturleveranderer samt nordamerikanske og 
japanske terminaludstyrsproducenter har etableret sig pa disse markeder. 
Motorola er den fjerdestorste leverander af GSM-infrastruktur. De bar solgt 
basisstationsydstyr til operaterer i Tyskland, Norge, Portugal, Sverige og Storbritannien. 
Northern Telecom bar kombineret sin ekspertise i koblingsteknologi med Matra 
Communications' ekspertise inden for basisstationer og radio ved at oprette Nortel Matra 
Cellular, som bar foretaget salg i 0strig. 
Med 23% af det samlede verdensmarked er Motorola den furende producent af cellulzre 
h!ndsret pa intemationalt plan. Pa det europreiske GSM-marked indtager Motorola en 
tilsvarende stilling (og bar ~mpet sig rollen som prisfurer). Andre ikke~uropreiske 
producenter med en betydelig andel af markedet for cellulrere h!ndsret er NEC, 
Panasonic og Mitsubishi. 
9.2 Tredjelandsoperatsrernes stilling inden for europreisk mobilkommunikation 
Pa nuvrerende tidspunkt er en rrekke tredjelandsoperat0rer (hovedsagelig fra USA) aktive 
som mobiloperaterer pa det europreiske marked. De deltager furst og fremmest gennem 
oprettelsen af joint venture projekter. Der benyttes en rrekke forskellige strategier, som 
afhrenger af det pagreldende nationale marked samt dej: deltagende selskabs politik. 
Visse operaterer har opnaet adgang til markedet ved at koncentrere sig om at ivrerksmtte 
joint venture projekter i landene i Central- og 0steuropa, hvor infrastrukturudviklingen 
og tjenestemes kvalitet er ringe. US West harmed held anvendt denne strategi i Ungarn, 
Tjekkiet, Slovakiet og Rusland. 
Andre bar valgt at deltage i konsortier, som giver tilbud pa den anden nationale GSM­
licens eller andre nye licenser udstedt af EUs medlemsstater eller lande i EFT A. 
Deltageme i licenskonsortier, .som har haft succes, indbefatter: Hutchison Whampoa, 
som ejer 65% af Hutchison Telecommunications, der er indehaver af en britisk DCS-
1800/PCN licens; US West, som ejer 50% af Mercury Personal Communications, der er 
den anden britiske DCS-1800 operator; Pacific Telsis, som ejer 26% af Mannesman 
Mobilfunk i Tyskland og 23% afTelecel i Portugal; samt Nynex, som ejer 20% afHellas 
GSM-operateren i Grrekenland. 
145 
En sidste strategi, som er opstiet, er at besidde aktieandele i den af den nationale 
telekommunikationsorganisation ej~e mobiloperater. Pacific Telsis bar erhvervet 25% 
af den belgiske mobiloperat0r ved hjrelp af denne strategi. 
9 .3 Spergsmll vedrerende ad gang 
ejendomsretsbegramsninger i USA til tredjelandsmarkeder: 
Samtidig med at der som ovenfor beskrevet er betydelig ikke-europreisk deltagelse i den 
europziske mobilsektor, er den europreiske deltagelse pa en rzkke tredjelandsmarkeder 
stadig begramset. Dette er isrer tiJ.freldet i USA, som star for at foretage en rzkke 
spektrumallokeringer (ved bortlicitation i lebet af 1994) til 
personkommunikationstjenester, hvor der af den amerikanske lovgivning vii va:re sat 
gramser for europreisk deltagelse. 
Paragraf 310 i den amerikanske Communications Act indsknmker i vccsentlig grad 
driften af mobil-og satellittjenester samt tilvejebringelsen af telekommunikations- og 
radiofonitjenester ved at fastsrette grrenser for udenlandsk ejerskab. Som fulge heraf 
udsteder FCC ikke licenser til operaterer ejet af udenlandske stater eller disses 
"reprzsentanter" (en kategori som de fleste europziske telekommunikations­
organisationer falder ind under) eller til leveranderer af tjenesteydelser vedr0rende 
radiofoni, kommunikationsvirksomhed med offentlig service eller aeronautiske aktiviteter 
i tilfrelde, hvor den udenlandske ejerandel overstiger 20% (eller 25% indirekte). 
Endvidere kan udenlandske firmaer stede pa hindringer i at fungere som 
kommunikationsvirksomhed med offentlig service som fulge af Federal Communications 
Commissions (FCCs) godkendelsesprocedurer ifelge paragraf 214 i Communications Act 
af 1934. Loven krzver, at FCC knytter sadanne betingelser til godkendelsen, som den 
mitte anse at vrere i offentlighedens interesse, uden at der er nogen definition p1 dette 
begreb. FCC bar benyttet begrebet til at forsinke -eller fastsrette betingelser for -
godkendelsen af udenlandske finnaer. 
Der lregges ligeledes hindringer i vejen for internationale tjenester som &lge af FCCs 
regel om "dominerende kommunikationsvirksomhed" ("Dominant Carrier"). Sk.ent denne 
regel for nylig er blevet renclret, s3. kommunikationsvirksomheder med en udenlandsk 
ejerandel pa 15% eller mere ikke lrengere automatisk klassificeres som "dominerende", 
klassificerer denne regel kommunikationsvirksomheder, der er associeret med en 
monopolhavende kommunikationsvirksomhed pa destinationsmarkedet, som vrerende 
fonnodet dominerende hvad angar den pagreldende rute. Dette ger dem til genstand for 
yderligere lovkrav, som ellers kun pfilregges AT&T i Amerika. 
Ud fra den tidligere behandling af telekommunikationsvirksomheder, der leverer offentlig 
service, fremgar det, at disse kun kan undga diskriminatio~ safremt radiokommunikation 
ikke er medtaget. 
Endvidere har usikkerhed om den grad, hvori den amerikanske stats lovregler vedr0rende 
sterre amerikanske telekommunikationsvirksomheder med offentlig service eventuelt 
bliver lempet ("strnmlinet") samt om den mulige indblanding af myndigheder pa 
delstatsniveau i fastsrettelse af regler for "fordyrede" (vrerdiforngede) tjenester, skabt 
bekymring om, at udenlandske udbydere af vrerdiforngede tjenester vii Ill0de nye 
hibdringer for adgang til markedet eller vrere .utilstrrekkeligt beskyttet mod rovgrisk 
adfrerd fra de amerikanske netoperat0rers side. Da sarnmenkredningen af 
mobiltjenesteydelseme med de vrerdiforngede tjenester (f.eks. talepost og elektronisk 
146 
meddelelsesoverfurelse) er af grundlreggende betydning for enhver operators strategi for 
personkommunikation, er dette en kilde til stor bekymring. 
9.4 De multilaterale rammer: GATT-aftalens betydning 
Mange aspekter ved det europreiske marked for telekommunikation p!virkes direkte eller 
indirekte af de sp0rgs~ der blev diskuteret i forbindelse med GA TI-runden i Uruguay. 
EUs holdninger under Uruguay-runden blev udtrykt i overensstemmelse med EUs 
bemyndigelser vedr0rende han~l som anfurt i EF-traktatens artikel 113. 
Hvad angar person-og mobilteletjenester vii EUs holdning (ligesom deter til&ldet med 
andre aspekter af handel med varer og tjenesteydelser) i forhandlingerne om 
grundlreggende telekommunikationstjenester efter den vellykkede afslutning pa Uruguay­
runden vrere tret knyttet til udviklingen inden for EUs inteme lovgivningsmressige 
rammer samt behovet for overensstemmelse mellem dens inteme og eksterne holdninger. 
Inden for GATis sarnlede omnide er det forhandlinger om handel med tjenesteydelser, 
som bar st0rst relevans for sp0rgsmfilene vedr0rende dette marked. Disse bar fokuseret 
pa at fastlregge rammerne for en rrekke principper, der grelder for handel med alle former 
for tjenesteydelser. Disse ranuner er blevet rendret eller suppleret med noter eller bilag 
for at tage hensyn til specielle aspekter ved forskellige sektorer. 
I forbindelse med telekommunikation drekker bilaget isrer hensigtswessige vilk3.r for 
adgang til samt brug afnettet. De i Direktiv 90/387/E0F om tilnidighedsstillelse af ibne 
net samt Direktiv 90/388/E0F om liberalisering af markedet for teletjenester fastsatte 
principper danner grundlaget for EUs holdning. 
EU bar i sin forhandlingsplan indbefattet en rrekke teletjenester, og der trreffes ligeledes 
forberedelser til yderligere forhandlinger om liberalisering af "grundlreggende" 
teletjenester, som strrekker sig ud over afslutningen pa Uruguay-runden. Efter et tidsrum 
med offentligt samrid efter offentliggorelsen af Grnnbogen om Mobilkommunikation vii 
de holdninger, som vinder passende stotte, blive indarbejdet i Unionens 
lovgivningswessige rammer. Dette vii bidrage til udfonnningen af EUs 
forhandlingsposition. 
Handel med tjenesteydelser og udstyr til mobil-og personkommunikation med tredjelande 
bar behandles pa grundlag af frelles procedurer af alle medlemsstater -ud fra de inden 
for GA IT-aftalens rammer fastlagte principper. Andre sp0rgsmfil af direkte relevans for 
ha,ndel samt eksport fra EU b0r ligeledes behandles ud fra koordinerede holdninger, isrer 
hvad angar sp0rgsmfil om eksport af folsom teknologi2 l samt sp0rgsmfil vedr0rende de 
skridt, der er ruxlvendige for at opni ligestillet adgang til markedeme i tredjelande. 
Den nye GA TI-aftale skulle abne mulighed for en udvidet liberalisering af handel med 
tjenesteydelser inden for telekommunikation med fokus pi adgangen til samt brugen af 
net i tredjelande pa en velafvejet made. 
10. KONKLUSIONER 
Udbudet af cellula!re mobilradioteletjenester vokser hurtigt pa internationalt plan 
21 I denne sarruncnhzng er cksport af GSM~logi et vzscntligt sp0£pnll. 
147 
Denne vrekst skyldes hovedsagelig de erhvervsmressige brugeres behov for bekostelig 
mobilkommunikation. Den grundlreggende rnalgruppe af abonnenter udvides dog nu pi 
de industrialiserede markeder i takt med, at tjenesteudbydeme fremrner vreksten i 
personlig mobilkommunikation. Personlig mobilkommunikation vii inden udgangen af 
dette arhundrede blive et vigtigt konkurrenceprreget massemarked pa intemationalt plan. 
USA er stadig det storste enkelte marked for cellulll!Te mobiltjenester 
Skent den amerikanske overgang til digital teknologi er blevet forsinket af uenighed om, 
hvilken af de to konkurrerende teknologier, man skal indfere, bar Federal 
Communications Commission bar dog taget skridt til at skabe et fleksibelt, markedsstyret 
milje for udvikling af personkommunikationstjenester. Konkurrencen mellem 
eksisterende og nye licenshavere inden for tjenesteydelser, udbud og teknologi kan 
medfere hurtig fremkomst af nye og nyskabende mobiltjenester i USA. Den arnerikanske 
interesse i satellitbaserede systemer og ligeledes stor, og med en undtagelse anferes de 
konsortier, som tilbyder Low-Earth-Orbit systemer (LEO), afUSA. 
GSM er pd vej til at blive referenceteknologien for digitale mobilsystemer pd 
internationalt plan 
GSM-teknologien er nu ved at blive indfert i Europa, Asien, Melleme~ Central-og 
0steuropa samt i SNG, fordi GSM var det furste system, som n3ede ud pa markedet. De 
muligheder for stordriftsfordele og yderligere international roaming, som GSM tilbyder, 
vii underbygge systemets stilling som referenceteknologi pa intemationalt plan. 
Amerikansk opbakning truer med at fure til generel anvendelse af amerikansk teknologi i 
Latinarnerika, hvor den amerikanske analoge norm har vundet stor udbredelse. Heje 
omkostninger hindrer indf0relsen af den japanske digitale norm uden for Japan. 
Med etableringen a/ GSM som europll!isk og verdensomspll!ndende norm vii der 
opstd betydelige nye muligheder for de europll!iske udstyrsf abrikanter 
Pa grundlag af et optimistisk hjemmemarked i Europa og kraftig GSM-vrekst i 
Asien/Stillehavsomnidet vii de Europreiske udstyrsfabrikanter, som i slutningen af 
l 980'eme valgte at foretage store investeringer i udviklingen af GSM-produkter, vrere 
godt rustet til at drage fordel af vreksten i mobilkommunikation pa internationalt plan. 
Ud af de seks st0rste leveranderer af GSM-infrastruktur er de fem europreiske (Ericsson, 
Alcatel, Siemens, Philips og Nokia), og kun en (Motorola) kommer fra et land uden for 
Europa. 
GSMs endelige succes pa internationalt plan vii i det Lange lob ajhll!nge a/ de 
f orholdsmmssige priser pd infrastruktur og terminaler 
Skent indbyrdes internationale 0konomiske, geografiske og sociale forhold stadig er 
vigtige for valget af en given norm, vii det forholdsmressige udbud, de tekniske 
egenskaber samt isrer omkostningeme ved GSM sammenlignet med andre digitale 
systemer vrere afgerende for GSMs fremtidsmuligheder. ETSis harmoniserede tekniske 
specifikationer ma antages at medf0re st0rre frihed vedrnrende tilvejebringelsen af udstyr 
til et stort antal forhandlere -samt stordriftsfordele -og denned presse 
infrastrukturpriseme ned. Pavirkningen fra japanske og asiatiske udstyrsfabrikanter vii 
lregge yderligere pres pa priseme for handsret og vrere en stor udfordring for de 
europreiske udstyrsfabrikanter. 
148 
For Central- og lJsteuropa samt SNG vii GSM blive den valgte digitale 
mobilteknologi 
Forudsat de n0dvendige frekvenser i 900 MHz-spektret hurtigt kan blive frigivet, vii 
GSM i stort omfang blive indf0rt i disse lande som den foretrukne norm. 
For EU vii en styrket koordinering a/ politikken i Den Internationale 
Telekommunikations Union vtETe nndvendig 
Isrer arbejdet pa tredjegenerations mobilsystemer vil J.meve stor strategisk 
opmrerksomhed. W ARC 92 bar lukket op for en nckke vigtige verdensomspamdende 
frekvensband men bar ogsa afskiret det amerikanske marked fra resten af verden. For 
EU vii det vrere vigtigt at indtage koordinerede holdninger vedr0rende de fremtidige 
frekvensallokeringer til gavn for Europas producenter og leverandarer af udstyr og 
tjenesteydelser. 
149 
Udvikling af et personkommunikationsmiljo: 
Gronbog om en frelles strategi for 
mobil-og personkommunikation i Den Europreiske Union 
BILAGD 
ANVENDELSE AF PRINCIPPERNE FOR EU'S 
TELEKOMMUNIKA TIONSPOLITIK PA MOBIL­
KOMMUNIKA TIONSSEKTOREN 
150 
ANVENDELSE AF PRINCIPPERNE FOR EU'S 
TELEKO"MMUNIKATIONSPOLITIK PA MOBILKOJ\.iMUNIKATIONSSEKTORENI 55 
INDLEDNING ............................................................................................................ I55 
I GENERELLE PRINCIPPER ............................................................................... I55 
I. I EF-traktatens bestemmelser ........................................................................ I55 
I .2 Anvendelse af traktatens bestemmelser pa telesektoren ............................... I 56 
2 EKSKLUSIVE OG SJERLIGE RETTIGHEDER ................................................ I56 
2. I Bestemmelser om srerlige og eksklusive rettigheder inden for telesektoren .. I 56 
2.2 Anvendelse a(traktatbestemmelserne om eksklusive og srerlige rettigheder pa 
mobilkommunikation .................................................................................. I 57 
a) Fri bevregelighed for tjenesteydelser.. ............................................ I57 
b) Konkurrencereglerne .................................................................... I58 
c) Muligheder for undtagelser fra traktatbestemmelserne ................... I 58 
3 LICENSVILKAR I FORBINDELSE ~D DRIFT AF MOBILKOMMUNI-
KATIONSSYSTE~R ....................................................................................... I60 
3. I Grundprincipper i EU ................................................................................. I 60 
a) Generelle principper .................................... ~................................. I 60 
b) Berettigede restriktioner for nationale licenser............................... I 6 I 
3 .2 V resentlige krav .......................................................................................... I 6 I 
3.3 Krav om varetagelse af offentlige servicefunktioner i form af regulering af 
forretningsvilkarene .................................................................................... 162 
3.4 Varighed .............................................. : ..................................................... 163 
3.5 Andre bestemmelser, som bernrer mobiloperat0rer ..................................... 163 
a) Beskyttelse af monopoliserede tjenester ........................................ 163 
. b) Licensaf gifter................................................................................ I 64 
c) Overdragelse ......... ~ ....................................................................... I 64 
3. 6 Fremme af konkurrencebaseret tilradighedsstillelse af tjenester: 
mobiloperat0rernes forpligtelser ................................................................. 164 
151 
3. 7 Vilkar, som grelder for tjenesteleverand0rer og for tilradighedsstillelse af 
mobilkommunikationstjenester ................................................................... 165 
a) Tjenesteudbud, som ikke forudsretter licens .................................. 165 
b) overholdelse af vresentlige krav og krav om varetagelse af offentlige 
servicefunktioner i form af regulering af forretningsvilkarene ......... 165 
4 FREKVENSER ................................................................................................... 166 
4.1 Anvendelse afEU-politikken pa radiofrekvenser ................................. · ........ 166 
4.2 EU-tiltag pa frekvensomradet ..................................................................... 166 
4.3 EU's stilling i forbindelse med europreisk frekvensplanlregning og -
sa.tnordning ................................................................................................ 167 
4. 4 Prioriterede omrader ind en for frekvenssamordning .................................... 168 
4. 5 EU's stilling i forbindelse med international frekvensplanlregning og -
sa.tnordning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 168 
5 DATABESKYTTELSE OG KOMMUNIKATIONSHEMMELIGHED ............... 169 
6 SAMMENKOBLING OG GRJENSEFLADER ................................................... 170 
6.1 EU's grundprincipper for sammenkobling ................................................... 171 
a) Interoperabilitet ............................................................................ 172 
b) Tilslutningsprincipper ............................... -. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 172 
c) Direktivet om ONP-vilkar for faste kredsl0b ................................. 172 
d) Direktivet om ONP-vilkar for taletelefoni ...................................... 173 
6.2 ONP's fremtidige rolle i forbindelse med mobilsystemer og grrenseflader ..... 174 
a) Grrensefladen mellem det faste og det mobile net .......................... 174 
b) Grrensefladen mellem mobilnet indbyrdes ...................................... 17 4 
c) Grrensefladen mellem mobiloperat0r og tjenesteleverand0r ............ 174 
6.3 Adgang til intelligente funktioner i nettet .................................................... 175 
a) Adgang til det faste nets intelligente funktioner ............................. 176 
b) Ad gang til mobile nets intelligente funktioner................................ 17 6 
6. 4 Betydningen af standarder for tilslutning ..................................................... 17 6 
152 
7 LICENSANS0GNING OG -TILDELING .......................................................... 177 
7 .1 Begrrensning af antallet af operat0rer ved fordeling ar·begrrensede ressourcer 177 
7 .2 Principper for licenstildelingsprocedurer ..................................................... 177 
7 .3 V alg af licensprocedurer ............................................................................. 178 
7. 4 Automatisk udelukkelse ell~r medtagelse af visse operat0rer ved 
licenstildeling . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 179 
8 EU-DJJ3:KKENDE DRIFT ................................................................................... 180 
8.1 EU-drekkende tjenesteudbud ...................................................................... 180 
8.2 Gensidig anerkendelse af driftslicenser for mobilnet .................................... 180 
8.3 Gensidig anerkendelse aflicenser, som uddeles efter f0rst til 1D.0lle-princippetl8l 
8.4 Ahne procedurer, hvor licensantallet er begrrenset ........... ~ .......................... 181 
8.5 Samordnet licenstildeling pa EU-plan ......................................................... 181 
8. 6 Gensidig anerkendelse af typegodkendelser ................................................ 182 
9 NUI\WERERING ............................................................................................... 182 
9 .1 EF's hidtidige politik ................................................................................... 183 
9 .2 Principper for allokering af mobiltjenestenumre .......................................... 183 
9.3 Samordning af mobiltjenestenummerering pa EU-plan ................................ 183 
9. 4 U dvikling af et europreisk nummereringsomrade ......................................... 184 
9. 5 Personlige og portable numre ..................................................................... 184 
10 EGEN OG FJJ3:LLES INFRASTRUKTUR ........................................................... 185 
10. 1 Brug af egen infrastruktur til mobiltjenester ................................................ 185 
a) Forvridning af markedsstrukturen pa grund af de nuvrerende 
restriktioner .................................................................................. 185 
b) EU-principper for anvendelsen af infrastruktur .............................. 186 
10.2 Adgang til lokaliteter og frelles benyttelse aflokaliteter og infrastruktur ...... 187 
11 KO:MBINEREDE SER VICEUDBUD VIA F ASTE OG TRADL0SE NET. ........ 187 
153 
I I. I Forudsretningerne for personkornmunikatfon .............................................. 187 
I 1.2 Telekornmunikationsoversigtens tidsplan .................................................... 188 
11.3 Udbud aftjenester over en kombination affaste og mobile net .................... 188 
11.4 Tilladelse ti1 at mobiloperat0rer eller uafhrengige tjenesteleverand0rer 
videresrelger eller kobler traffic pa det faste net efter 1998........................... 188 
I I.5 Tilladelse til at fastnetoperat0rer udbyder tradl0se tjenester ........................ 189 
I I. 6 EUs hovedmfil inden for licensudstedelse med henblik pa at forberede 
personkornmunikationsmilj0et .......................................... ·: ........................ 189 
12 MARKEDSADGANG I TREDJELANDE .......................................................... 189 
I3 SATELLITBASERET PERSONKOMMUNIKATION ....................................... 190 
I4 FREMME AF DET UNIVERSELLE MOBILKOMMUNIKATIONSSYSTEM 
{UMTS) .............................................................................................................. 19I 
I5 KONKLUSIONER .............................................................................................. 192 
154 
ANVENDELSE AF PRINCIPPERNE FOR EU'S TELEKOMMUNIKATIONSPOLITIK 
PA MOBILKOMMUNIKATIONSSEKTOREN 
INDLEDNING 
Den 22. juli 1993 vedtog Ministenidet resolution 93/C 213/01, hvori man skitserede en generel 
tidsplan for udviklingen pa teleomradet indtil artusindskiftet. 
Radsresolutionen slog ogsa fast, at det er af stor betydning for EU's telekommunikationspolitik pa 
kort sigt, at der fastlregges "en ny EF-politik for mobil-og personkommunikation"l. 
Nar pnnc1ppeme for EU's telekommunikationspolitik ogs! skal grelde for 
mobilkommunikationssektoren, vii det vrere logisk at ga frem pa grundlag af bestemmelseme i 
Traktaten om Oprettelse af Det Europreiske Frellesskab og den £relies holdning, som er opnaet pa 
grundlag af grenbogen fra 1987 om etablering af et £relies marked for teletjenester og udstyr2 og 
telekommunikationsoversigten fra 19923, som dannede basis for resolution 93/C 213/01. 
1 GENERELLEPRINCIPPER 
2 
3 Pa grundlag af den almindelige enighed om udviklingen inden for teleomradet kan EU's politik for 
mobil-og personkommunikation baseres pa en rrekke grundprincipper, som bar fungeret godt for 
faste net og satellitkommunikation. 
1.1 EF-traktatens bestemmelser 
Ovennrevnte principper er udledt af EF-traktatens bestemmelser (herefter benrevnt traktaten), 
furst og fremmest: 
artikel 3 C om oprettelse af · det ind.re marked, hvor medlemsstateme bar ophrevet alle 
hindringer for den frie bevregelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital 
artikel 3 G om indfurelse af et system, som forhindrer konkurrenceforvridning inden for det 
indre marked 
artikel 3 L, som bar til formfil at styrke EU-virksomhedemes konkurrenceevne 
artikel 3 N, som skal fremme indf0relse og udbygning aftranseuropreiske net 
artikel 5, som foreskriver, at medlemsstaterne skal opfylde de forpligtelser, traktaten 
pilregger dem 
arf!kel 30-3 7 om fri bevregelighed for varer 
artikel 5 2-66 om retten til at levere tjenester og etablingsretten 
artikel 85, 86 og 90 om EU's konkurrenceregler 
R.&dsrcaolutionen indcholdt en tidsfiist for fuld libcralisering af otrentlig talctelefoni, ncmlig I. januar 1998, med yderligere overgangsperioder pl op til S Ir for 
Spanien, Irland. Grckcnland 08 Portugal. samt om Dflldvendigt op til 2 Ir for Luxembourg. Se og,U RAdets resolution af 22. juli 1993 om forholdenc inden for 
tclckomrm.mikation 08 behovct for ydcrligere udvikling.pl tclekonununikationsnwkcdct, EFf nr. C 213 af 6.8.1993, s. 1. 
Meddelelsc af30. juni 1987 fra Kommissionen, KOM(87)290 endclig udg. 
Meddelelsc af 28. april 1993 fra Kommissionen til R&dct 08 Europa-Parlamei\tot om hering med henblik pl en wrdcring af situationcn i tcletjencstcsclcm<en, 
KOM(93)159 endelig udg. 
155 
artikel 100-115 om den frelles industripolitik 
artikel 100 A om vedtagelse af clirektiver om indbyrdes tilnrermelse af medlemssstatemes 
love og administrative bestemmelser, som direkte indvirker pa det indre markeds oprettelse 
eller funktion 
artikel 129 B om etablering og udbygning af transeuropreiske net. 
1.2 Anvendelse af traktatens bestemmelser pl telesektoren 
Grnnbogen fra 1987 ligger til grund for de principper, som blev til EU's 
telekommunikationspolitik. Det ·drejer sig om: 
• liberalisering af udbud og tilradighedsstillelse af terminal- og netudstyr 
• liberalisering af teletjenester 
• adskillelse af drifts-og myndighedsfunktionen 
• fri netadgang samt sarnfunktionalitet og sammenkobling pa grundlag af ONP­
princippeme 
• bred anvendelse af europreiske standarder, som udarbejdes af Det Europreiske Institut 
for Telestandarder (ETSO 
• fuld anvendelse af EU's konkurrenceregler pa de bernrte virksomheder 
Udover traktatens bestemmelser og princippeme i granbogen fra 1987 bar Kommissionen 
udstedt retningslinjer for · anvendelse af EF's konkurrenceregler pa 
telekommunikationssektoren4 samt senere meddelelser og direktivforslag samt andre 
lovforslag. 
EU's politik vedr0rende satellitkommunikation er skitseret i grnnbogen om en frelles politik 
for satellitkommunikation og den efterfulgende ridsresolution af 19. december 19915, samt i 
senere meddelelser og lovforslag. 
2 EKSKLUSIVE OG SJERLIGE REITIGHEDER 
En af de vigtigste faktorer i forbindelse med den enighed, der er opnaet om EU's 
telekommunikationspolitik, er afskaffelsen af traktatstridige monopoler i forbindelse med terminal­
og netudstyr og tilradighedsstillelse afteletjenester. 
2.1 Bestemmelser om srerlige og eksklusive rettigheder inden for telesektoren 
I Kommissionens direktiv 88/301/E0F6 ("teleterminaldirektivet") bestemmes det, at 
eksklusive og srerlige rettigheder skal afskaffes i forbindelse med fremstilling og 
tilr3.dighedsstillelse af teleterminaludstyr. Direktivets anvendelsesomdde omfatter 
restriktioner for fremstilling, udbud, import, tilslutning, ibrugtagning og vedligeholdelse af 
terminal- og netudstyr. Der skelnes ikke mellem udstyr, som anvendes i forbindelse med 
kabelnet, og udstyr, som anvendes til tradl0s transmission. 
4 EFr nr. C 233 af6.9.1991. 
156 
I 
6 
7 Denned bar tilradighedsstillelse af terminal- og -netudstyr til mobilkommunikation vreret 
underlagt konkurrence siden slutningen af 1988. 
Tilradighedsstillelse af mobilkonununikationstjenester blev udtrykkeligt undtaget fra 
anvendelsesomnidet for Kommissionens direktiv af28. juni om liberalisering af markedet for 
teletjenester ("tjenestedirektivet") 7. Heri liberaliserede man alle teletjenester undtagen den 
grundlreggende taletelefoni og tilradighedsstillelse af den fysiske infrastruktur i nettene. 
Denned blev der mulighed for at udbyde tillregsdatatjenester og visse typer taletelefoni fra 
slutningen af 1990 og datakonununikationstjenester fra 1. januar 1993. 
I tjenestedirektivet fastlagde man reelt, hvilke eksklusive og srerlige rettigheder og 
lovbestemmelser (forst og fremmest licensvilkar) medlemsstateme matte viderefure i 
overensstemmelse med EF-lovgivningen, herunder isrer konkurrenceregleme. 
Liberaliserede tjenester ma i henhold til tjenestedirektivet underkastes licensvilkar . under 
forudsretning af, at bestenunelseme herfor er offentligt tilgrengelige, ikke-diskriminerende og 
baseret pa ikke-0konomiske kriterier. Eventuelle restriktioner under sadanne licensordninger 
ma kun omfatte "vresentlige krav"' dvs. datasikkerhed og -kommunikationshemmelighed i 
nettene, samt i vissse tilfrelde interoperabilitet og databeskyttelse. I forbindelse med offentligt 
tilgrengelige datatjenester kan der pfilregges andre sikkerhedsregler f.eks. vedrnrende 
varetagelse af offentlige servicefunktioner i form af regulering af forretningsvilkarene eller 
bestemmelser, som sikrer, at den almene taletelefonidrekning ikke undergraves. 
Hensigten med tjenestedirektivet er at afklare traktatens regler for statslig indgriben i 
televirksomheder, som falder ind under .artikel 90, for sa vidt denne indgriben bar at gere med 
tilradighedsstillelse af ~letjenester mellem termineringspunkter i faste, offentlige net. 
Mobilkonununikation falder ikke ind under tjenestedirektivet, men det betyder ikke, at EF­
traktatens bestenunelser ikke kan anvendes pa mobilsektoren. Traktatens konkurrenceregler 
og regleme om fri bevregelighed for varer og tjenesteydelser kan anvendes og er blevet 
anvendt i forbindelse med tilradighedsstillelse af mobilkonununikationstjenester og -udstyr8. 
2.2 Anvendelse af traktatbestemmelserne om eksklusive og srerlige rettigheder pa 
mobilkommunikation 
Hvis traktaten skal gennemfores fuldt ud for mobilsektoren, forudsretter det, at de 
eksisterende eksklusive og srerlige rettigheder inden for mobilkonununikationssektoren 
afskaffes. Mobil-og personkonununikation skal desuden sammenholdes med traktatens 
overordnede mfilsretning og de rendringer, det har medfort, at eksklusive og srerlige 
rettigheder ~ forbindelse med taletelefoni skal afskaffes inden 1. januar 1988. I denne 
forbindelse er det isrer artikel 59, 85, 86 og 90, som er relevante. 
-a) Fri beva?ge/ighed for tjenesteyde/ser 
I traktatens artikel 5 9 bestenunes det, at alle restriktioner for retten til at levere 
tjenesteydelser inden for Frellesskabet skal fjemes. Hvis der gives eksklusive eller 
srerlige rettigheder i forbindelse med drift af mobilnet og tilradighedsstillelse af 
mobilkommunikationstjenester, kan det medfore, at man hindrer nye 
mobiloperatorer og tjenesteleverand0rer i at levere "tvrereuropreiske tjenester", og at 
Fa:llesew-opeiske systcmcr og tjcncster -grenbog om en fa:lles politik for satellitkonummikation i Det EW"Opeiske Fa:llesskab, KOM(90)490 endelig udgave 
af28.1 l.1990, og RAdets resolution ~f 19. december 1991 om etablering af ct fa:lles marked for satellitteletjenester og-udstyr, EFf nr. C 8af14.1.1992, s. 1. 
Kommissionens direlct.iv 88/301/E0F af 16. maj 1988 om lmnlrurrence pl tcleterminaJmarkedeme, EFT nr. L 131 af27.5.1988, s. 73. 
Kommissionens direktiv 90/388/E0F af 28. juni 1990 om liberalisering af markodct for tcletjenester, EFf nr. L 192 af 24. 7.1990, s. 1. 
Kommissionens beslutning af 18. olctober 1991 om en procodw-c i henhold ti! E0F-traktatcns artikel 85 (IV/32.737 -Eirpagc) (hm den cngelskc udgav.: er 
autentisk)(91/562/E0F). EFf nr. L 306af7.l1.1991, s. 22. 
157 
erfame mobiloperatorer og tjenesteleverandorer fra en medlemsstat forhindres i at 
komme ind pa andre medlemsstaters markeder. 
b) J(onkurrencereglerne 
Forholdene er naturligvis forskellige inden for de forskellige markedssegmenter, 
men blot det, at der eksisterer eksklusive rettigheder inden for mobilsektoren, kan 
medfure, at udbuddet af mobilkommunikationstjenester begrrenses betydeligt. Det 
kan ogsa betyde, at nye, avancerede tjenester og konkurrerende teknologi indfores i 
et meget langsommere ~po. Hvad angar f.eks. analoge celleopbyggede tjenester 
har eksklusive rettigheder i visse medlemsstater medfurt, at udviklingen inden for 
tjenesteme bar vreret meget ujrevn, ligesom der bar vreret problemer med mmtning 
af nettene. Det samme grelder de medlemsstater, hvor man bar forsogt at opretholde 
eksklusive rettigheder i forbindelse med GSM. 
Hvis en operator f'ar en stribe eksklusive eller srerlige rettigheder oven i hinanden, 
kan denne operator udvide sin dominerende stilling fra et markedssegment til et 
andet, hvis der ikke gores noget for at forhiµdre det, og det er i modstrid med EF­
trak:tatens artikel 86. Det betyder ogs3., at der ikke er noget incitament for 
opera.wren til at skifte til ny teknologi, hvorimod en konkurrerende leverandor ville 
se brugeme af den gamle teknologi som en vigtig mfilgruppe. 
Hvis der i en medlemsstat kun er en netoperator eller et begrrenset antal operatorer, 
som er udpeget pa tilfreldigt grundlag eller har en srerlig fordelagtig stilling, kan det 
forvride konkurrencen, eftersom slutbrugeme og tjenesteleverandoreme kun kan fl 
adgang ti1 nettet eller levere tjenester via en kilde eller meget fl kilder, uden at der 
nodvendigvis er nogen teknisk begrundelse for denne begrrensning. Og denne 
indskrrenkning af kundemes valgmuligheder kan gores mere udtalt, hvis der er love 
mod konkurrence pa tjenesteydelser. I forbindelse med radiobaseret kommunikation 
er konkurrencesituationen endnu · mere problematisk, eftersom der kun er et 
begrrenset frekvensspektrum til radighed. 
Sadanne eksklusive rettigheder, som virker konkurrencebegrrensende, er i modstrid 
med konkurrenceregleme, navnlig artikel 90 sammenholdt med artikel 86. 
Licenstildeling, som er baseret pa skon (dvs. uden objektive, ikke-diskriminerende 
kriterier og offentlig indsigt og uden at respektere proportionalitetsprincippet) 
forvrerrer den konkurrencebegrrensning, som de eksklusive og srerlige rettigheder 
medforer, ligesom det sinker den tekniske fomyelse og forhindrer markedsparteme i 
at udnytte de samme muligheder i forbindelse med adgangen til knappe 
frekvensressourcer. 
c) Muligheder for undtagelser fra traktatbestemmelserne 
I henhold til artikel 90, stk. 2, kan virksomheder med eksklusive og srerlige 
rettigheder kun friholdes fra traktatens bestemmelser, hvis disse retligt eller faktisk 
hindrer, at virksomhedeme opfylder en opgave af almen interesse. Denne artikel 
udgor strengt fortolket en undtagelse fra traktatens generelle princip om at fjeme 
hindringer for etableringen af det indre marked og fremme den frie konkurrence. 
I tjenestedirektivet blev der givet gront lys for, at monopoler pa taletelefoni kunne 
viderefores i henhold til artikel 90, stk. 2, eftersom medlemsstatemes offentlige 
operat0rer pa det tidspunkt stod alene om forsyningspligten. Det var isrer tanken, at 
operatoreme via taletelefonimonopolet kunne fina.llsiere forsyningspligten. 
158 
Pa den anden side ledte lwringen af offentligheden i 1992 frem til den konklusion, at 
der ikke var nogen grund tit at viderefore monopolet efter omstillingsperioden. 
Radet var enig i denne konklusion. 
I forlrengetse af tetekommunikationsoversigten fra 1992 fastslar RAdet i sin 
resolution 93/C 213/02, at monopoler pa grundlreggende taletelefoni ikke mi 
viderefures efter 1. januar 199& (med undtagelse af Spanien, Irland, Grrekenland og 
Portugal, som tillades en yderligere overgangsperiode pa op til 5 ar, og 
Luxembourg, som om oodvendigt ma bruge op til 2 Ar), heller ikke med 
begrundelse i forsyningspligten for taletelefoni via faste net. 
Indtil liberaliseringen er gennemf0rt efter Radets bestemmelser, skal reglen om, at 
taletelefoni mi friholdes for konkurrence, fortolkes sA snrevert som muligt. Den 
omfatter f.eks. ikke analoge og digitale celleopbyggede telefonitjenester. 
• Tjenestedirektivets definition af taletelefoni9 indskrrenker sig til direkte 
transport og kobling af tale mellem to termineringspunkter i det offentlige 
telenet. V ed mobiltjenester foreg3.r transporten mellem et 
nettermineringspunkt og en mobil basisstation i stedet for et andet 
termineringspunkt i det offentlige net. Af sarnme grund falder det ogsA uden 
for ovennrevnte definition, hvis mobilnet anvendes som mellemled mellem 
faste kredsl0b, f.eks. for at formidle samtaler inden for virksomhedsnet eller 
lukkede brugergrupper. 
Derfor falder mobiltj~ester ikke ind under definitionen af "taletelefoni" i 
direktiv 90/388/E0F. 
Hvis Radet trreffer enighed herom, ma eksklusive og srerlige rettigheder ikke 
viderefores i mobilsektoren med begrundelse i forsyningspligten for 
taletetefoniomradet ud over de afRAdet fastsatte datoer. 
• Det er usandsynligt, at en yderligere liberalisering af mobilsektoren inden 1. 
januar 1998 skulle medf0re en undergravning af den almene ad.gang tit 
offentlige taletjenester og -net. 95% af mobiltrafikken begynder eller ender i 
det faste telefonnet og operat0reme af de faste net tar dermed en solid andel af 
omsretningen. Alt andet lige er mobiltjenesteme derfor blot et supplement til 
teleoperat0remes indtregtskilder, og ikke en made at omga deres net og 
tjenester. 
• Endelig viser erfaringen inden for konkurrencebaserede mobilmarkeder i og 
uden for EU, at de omsiggribende mobiltjenester ikke undergraver 
forsyningspligten. Mobiltjenester kan tvrerimod i betydelig grad medvirke til 
at sikre forsyningspligten, idet der f.eks. gives omkostningseffektiv adgang til 
vanskeligt tilgrengelige omrader eller til oodtjenester pa steder, hvor der ikke 
er mulighed for tilslutning til faste net. 
Der skal arbejdes henimod et klima, som giver grobund for en hastig vrekst inden 
for mobiltjenester og personkommunikation. Eksklusive og srerlige rettigheder inden 
for mobilsektoren er uforenelige med traktaten samt det indre markeds 
matsretninger og konkurrenceregleme. Og eksklusive og srerlige rettigheder 
hremmer ogsi vreksten inden for mobiltjenester og personkommunikation. Derfor 
9 Taletelefoni defi.neres i Kommissiooens direktiv 90/388/E0F (tj~et) som kommcrciel udnyttelse i almenhcdens intercssc aftidstro fu:mfering af 
tale samt opkobling haaf gennem det offentlige koblede net, hvorvcd brugercn bar mulighcd for vcd hja:lp af udstyr tilkoblet et ~ at 
kommunikere med et andct tennineringspw1 
159 
skal der gribes ind over for det nuvcerende menster af eksklusive og srerlige 
rettigheder i mobilsektoren. Der skal naturligvis tages hensyn til srerlige forhold 
inden for de forskellige markedssegmenter, men EU-tiltagene for omradet skal 
principielt omfatte folgende: 
• eksklusive og srerlige rettigheder skal afskaffes inden for mobilsektoren . 
• hvis medlemsstaterne fortsretter med at udstede mobilkommunikationslicenser 
pa grundlag af teknologikriterier, skal der for hver mobilteknologi gives licens 
til mindst to operatorer inden for det sarnme geografiske marked pa grundlag 
af objektive, ikke-diskriminerende og gennemskuelige licensprocedurer, som 
overholder proportionalitetsprincippet 
• det skal sikres, at markedskrcefteme tar stor indflydelse pA, hvor mange 
operatorer og tjenesteleverandorer der bliver (selv om EF-traktatens 
bestemmelser naturligvis skal overholdes). 
3 LICENSVILKAR I FORBINDELSE MED DRIFT AF MOBILKOMMUNI­
KA TIONSSYSTEMER 
3.1 Grundprincipper i EU 
I henhold til EU-lovgivningen skal eksisterende bestennnelser, som begrcenser retten til at 
udbyde tjenesteydelser i EUlO, afskaffes. Traktatens artikel 7A fastlcegger det generelle mM 
at der skal oprettes et indre marked. Traktatens bestemmelser og Domstolens praksis abner 
dog mulighed for visse undtagelser fra afskaffelsesreglen i forbindelse med ikke-okonomiske 
motiver, jf. traktatens artikel 55 og 56, eller vcesentlige krav, som er udformet pa et ikke­
diskriminerende grundlag og som star i rimeligt forhold til mfilscetningen. 
Disse regler gcelder ogsa for tv-sektoren, hvor EU-lovgivningen i henhold til direktiv 
90/388/E0F og 90/397/E0F af 30. juni 199011 (ONP-rammedirektivet) giver 
medlemsstateme mulighed for at opstille en begrcenset rcekke vilkAr, som oftest licensvilkAr, i 
forbindelse med udbud af visse tjenesteydelser og systemer. Disse licensvilkAr skal vcere 
berettigede, gennemskuelige og ikke-diskriminerende og i overensstemmelse med 
proportionalitetsprincippet. 
a) Generelle principper 
LicensvilkAr skal offentliggores for at tilgodese princippet om abenhed 
forvaltningen. 
For at vcere ikke-diskriminerende skal licensvilkarene i princippet gcelde bade for 
offentlige og private mobiloperatorer. Men det kan vcere rimeligt nok at opstille 
forskellige licensvilkar for at udligne markedsforholdene for forskellige operatorer 
(f.eks. ved at det bestemmes, at en operator forst ma pabegynde sin virksomhed pa 
et bestemt marked efter en given dato). 
I overensstemmelse med princippet om, at der ikke ma diskrimineres pa grundlag af 
nationalitet Gf. traktatens artikel 1 og 59), ma der i ticensvilkarene ikke prucegges 
10 Sc Konunissioncns fortolkcnde meddelelsc om fri udveksling aftjenesteydelscc pl tvz:rs aflandegra:nscme, EFf nr. C 334 af9.12. l993, s. 3. 
11 RAdets direktiv 90/387/E0F af 28. jwii 1990 om oprettelsc af det indrc marlccd for tclctjenester vcd genncmforelsc af tilr&clighcdsstillelsc af lbne net (Open 
Network Provision -tilr&dighcdsstillelsc af lbne net), EFT nr. L 192 af24.7.1990, s. l. 
160 
12 
13 
14 
15 ejerskabsbegrrensninger for andre med.lemsstaters borgere eller virksomheder, som 
kontrolleres af andre medlemsstaters borgere 12. 
Mobilsystemer, som ikke er beregnet til almindeligt brug (f.eks. private 
mobilradiosystemer, som anvendes af lukkede brugergrupper) ma ikke pfila:gges 
strengere restriktioner end andre srersystemer, som gh via faste net. 
b) Berettigede restriktioner for nationale licenser 
I tjenestedirektivet, ONP-direktiverne og de to direktiver vedrorende gensidig 
anerkendelse af typegodkendelser for terminaludstyr 13 indkredses de fi 
restriktioner' som nationale tilladelser ma pfilregge i forbindelse med tjenester eller 
udstyr, som er beregnet til alrnindeligt brug. Det grelder fulgende forhold: 
• vasentlige krav (nettets sikkerhed og kommunikationshemmelighed, 
afhjrelpning af frekvensinterferens, effektiv udnyttelse af frekvensspektret og 
om nodvendigt interoperabilitet mellem tjenester og databeskyttelse, sarnt 
brugersikkerhed og operatorens personales sikkerhed i forbindelse med 
terminaludstyr) 
• krav om varetagelse af offentlige servicefunktioner i form af regulering af 
forretningsvilkarene (for at sikre tjenestemes permanens, disponibilitet og 
kvalitet) 14 
• beskyttelse af monopoltjenester, som er viderefert i overensstemmelse med 
EU-lovgivningen 
Eftersom der ikke eksisterer EU-harmoniserede licensvilkar for drift og 
tiln\dighedsstillelse af mobilkommunikation, bor de nationale licensvilkar for 
mobilsystemer, som er beregnet til almindeligt brug, ogsa kun grelde for disse 
kategorier. 
Det fremgar af undersogelser, som Kommissionen bar taet lavetl5, at storstedelen 
af medlemsstatemes nuvrerende licensvilkir for mobilkomrnunikation bar baggrund 
i et eller flere af disse forhold. Hvor dette ikke er tilfreldet, her restriktioneme 
afskaffes. 
3.2 V resentlige krav 
Som nrevnt i afsnit 3 .1 ma restriktioner, som de nationale tilsynsmyndigheder opstiller i 
licenser i forbindelse med mobilsystemer, som er beregnet til almindeligt brug, ikke begrrense 
adgangen til offentlige mobilnet eller -tjenester, undtagen hvor det drejer sig om vresentlige 
krav til beskyttelse af almenheden jf. EF-lovgivningen. 
I forbindelse med tilslutning til andre net og tjenester ses ofte restriktioner, som skal sikre 
adgangen ti/ nettene, kommunikationshemmeligheden og. interoperabiliteten mellem 
tjenesteme. 
I traktaten om oprettelsc af det Europeiske 0kooomiske Samarbejdsomrldc fra den 1. januar 1994 bcstemmcs det i artikel 4 og 36, at di.sse principper skal 
udvides for at forhindre, at dcr opstilles ejc:rskabsbegramsninger for borgerc i E0S-statcr eller virbomhoder, som kontrolleres af borgere i E0S-stater (E0S 
omfatter EU-landene og Finland, Island, Lichtenstein, Norge, Sverigc og 0strig). 
RAdets direktiv 91/263/E0F af29. april 1991 om indbyrdes tilna::nnel'IC af modlems.mtcrnes lovgivning om teletc:rminaludstyr samt gensidig anerkendelsc af 
udstyrets overensstemmelsc, EFT nr. L 128 af23.5.1991, s. I. 
I henhold til tjenestedirektivet ml dcr lam opstilles forretningsviklr for grundla::ggcnde datatjenestec, ncrnlig tilrAdighedsstillelsc af pakkckoblcdc og 
krcdsl0bskoblede datatjenestec til otfentligheden, og lam slfrernt Kommissionen har kontrolleret. at bestemrnleseme er i overensstemmelsc med traktaten. 
TilrAdighcdsstillelsc af s&dann.c grundla:ggende tjenesta betragtedes som en opgavc, som modlemsstateme havde over~ til televirksomhcdemc. 
Se Stlldy on the Application ofONP to mobile telephony. mobile data networks and paging services, PA Consulting, deoember 1992 og Licensing and 
Declaration Procedures for Mobile Communications in Member states oft1"1 EC, KPMG Peat Marwick Stanbroolc and Hooper, august 1993. 
161 
16 
17 
18 
19 Det er vigtigt i forbindelse med alle typer radiobaseret kommunikation, at man udnytter 
frekvensspektret sa effektivt som muligt og undgar frekvensinterferens. 
Det skal undgas, at mobilkommunikationens voksende popularitet -og denned stadig flere 
basisstationer, antenner og handsret -farer til uacceptabel interferens med andre satellit-eller 
radiokommunikationssystemer samt elektromagnetiske anordninger som f.eks. hereapparater 
og biludstyr, jf. direktiv 89/336/E0Fl6 om elektromagnetisk interferens og de 
samordningsprocedurer, som der er truffet enighed om i Europa og resten afverden (se afsnit 
4). Restriktionerne bar undertiden ikke blot at g0re med selve udstyret, men omfatter ogs1 
kvalifikationer og uddannelse hos de personer, som installerer og vedligeholder mobilnet og -
udstyr. 
Licensvilkar ber bade direkte og indirekte tilskynde mobiloperat0rer til at bruge de dele af 
spektret, som der ikke er sa stor rift om, og anvende teknologi eller netkonfigurationer, som 
optimerer udnyttelsen af spektret. Derudover kan man opstille krav, som skal sikre, at 
operat0reme gar over til at anvende mere effektiv teknologi, efterhanden som den opstir. 
Databeskyttelse og kommunikationshemmelighed spiller en stor rolle, men eftersom 
mobilkommunikation er baseret pa radiosignaler, kan meddelelser jo opfanges, ligesom man 
ma holde 0je med, hvor de enkelte abonnenter opholder sig. Mobiltjenester ber derfor vrere 
underkastet de samme regler, som grelder for faste net og satellitnet og -tjenester 17. Dette 
emne behandles nrennere i afsnit 5. 
3.3 Krav om varetagelse af offentlige servicefunktioner 
forretningsvilk!rene form af regulering af 
De betingelser, som . mobiltjenesteme udbydes under, er f0rst og fremmest kontraktligt 
fastlagt mellem operat0reme, tjenesteleverand0reme og kundeme. Men i henhold til 
tjenestedirektivets artikel 3 ma der i forbindelse med datakommunik:ationstjenester, som er 
beregnet til almindeligt brug, pfilregges visse yderligere licensvilkir (krav om varetagelse af 
offentlige servicefunktioner i fonn af regulering af forretningsvilkhene ), for at sikre 
tjenestemes permanens, disponibilitet og kvalitet, safremt disse krav er forenelige med 
traktaten 18. De samme vilkAr ber grelde for mobilsystemer, som er beregnet til almindeligt 
brug, og hvor antallet afudstedte licenser er begrrenset som folge afvresentlige krav. 
Sadanne vilkar indgar ofte i nationale licenser 19, hvor de bl.a. drejer sig om prisniveau, 
minimumskrav for tjenester, geografisk drekning, adgang til oodtjenester, tilradighedsstillelse 
af faciliteter for kunder med srerlige behov, fa.kturering samt vilkar, som sikrer, at 
licenshaverens bar en tilstrrekkelig strerk finansiel stilling og hej teknisk kompetence. 
Men selv om der sigtes mod en legitim maisretning (f.eks. permanens i tjenesten) tillader EU­
lovgivningen sredvanligvis ikke, at medlemsstat opstiller licensvilkar, som bar baggrund i en 
vurdering af en givet markeds 0konomiske kapacitet eller som medf0rer, at det kun er 
bestemte operat0rer, som kan Ia. licens, safremt der er andre og mere velegnede mader at 
opfylde denne maisretning pa. 
IUdets dirckti.v 89/3361E0F af 3. maj 1989 om inclbyrdcs tilnznnelse af medlcmsstaternes lovgivnins om elektromagnetisk kompatibilit.et (EFf nr. L 139 af 
23.5.1989, s. 19) og Rldets direk.tiv 92/31/E0F af28. april 1992 om zndring afdirckti.v 89/3361E0F om indbyrdes tilnznnelse afmcdlemsstaternc lovgivnins 
om elektromagnetislc kompatibilit.et (EFf or. L 126af12.5.1992, s. 11). 
Se f.eks. forslag til rldsdirektiv om bcskyuelse af pc:nonoplysninger og komrmmikatiomhemmeligheden i forbindclse med offentlise digitale telenet, benmdec 
det tjenesteintcgrercde digitalnet (ISDN) og offentlise digitale mobilnet ( endnu ikke offentliggjort). 
I Kommissioncns direktiv 90/388/E0F (tjenestedirdcti) er dcr allcr-cde taget hejde for sldanne vilklr i forbindclse med med udbud af pakkekoblcdc og 
kredsl0bslcoblede datakommunikatioostjcnester, sorn er beregnet til almindcligt brug (artikel 3), emend Konunissionen dog skal silcre sig. at vilklrene er 
forenelige med traktaten. 
Se KPMG-unders0gelsen, bpitel 5 og 8. 
162 
20 
21 Tjenesteudbud og konkurrence i EU skal sa vidt muligt forega pa ligeligt grundlag, og derfor 
b0r der ikke opstilles krav om varetagelse af offentlige servicefunktioner i form af regulering 
af forretningsvilkarene i forbindelse med mobilsystemer, som ikke er beregnet til almindeligt 
brug. 
3.4 Varighed 
Der er forskel pa, hvor lang tid licenseme for en &iven tjeneste grelder i forskellige 
medlemsstater20, og det kan medfure alvorlige konkurrenceforvridninger, bade mellem 
tjenesteme og mellem operaroreme. Det kan hremme indf0relsen af det indre marked. Hvis 
der allerede er en etableret operaror, eller hvis markedet baserer sig pa en bestemt teknologi, 
kan det hindre andre operaterer i at komme ind pa markedet. Licenser med meget Jang 
varighed kan sinke indf0relsen af ny teknologi, nye tjenester og nye systemer, som udnytter 
frekvensspektret mere effektivt, hvilket i sidste ende er i modstrid med konkurrenceregleme. 
Og de nuvrerende lappel0sninger med forskellige licenser g0r det pa kort sigt mere vanskeligt 
at indf0re et tvrereuropreisk marked for mobilkommunikation. 
V arigheden af licenseme b0r i overensstemmelse med nrerhedsprincippet fortsat fastlregges af 
medlemsstateme og ikke af EU. Men medlemsstateme b0r dog holde sig EU's 
konkurrenceregler og regleme om fri bevregelighed for tjenesteydelser for eje, nAr de opstiller 
licensvilkir, og derfor tage h0jde for markedskrrefteme og undga at hremme indf0relsen af ny 
teknologi og nye tjenester. 
For at sikre, at konkurrencen ikke underkastes uretfrerdige restriktioner eller uberettigede 
hindringer for ny teknologi og nye tjenester b0r nye licensvilkar og "fastfrysninger" af 
licensudstedelsen baseres pa den periode, som er oodvendig for at sikre en tilstrrekkelig lang 
indk0ringsperiode og/eller et breredygtigt afkast pa investeringen i det pagreldende net eller 
den pcigreldende tjeneste. 
3.5 Andre bestemmelser, som berorer mobiloperatorer 
a) Beskyttelse af monopoliserede tjenester 
I forbindelse med tjenester via faste net fastslar tjenestedirektivet, at der kan 
pfilregges yderligere restriktioner, hvis dette er oodvendigt for at sikre, at 
teleoperat0ren opfylder ·en opgave af almen 0konomisk interesse. Heraf nrevnes 
datatjenester direkte (de er siden blevet liberaliseret) men bestemmelseme grelder 
indirekte ogsa for tilrftdighedsstillelse af. taletelefoni samt tilradighedsstillelse og 
drift aftjenester, som er underlagt forsyningspligt. 
Indtil taletelefoni er fuldt liberaliseret i 199821 kan der fastlregges minimumskrav, 
som skal sikre, at det monopolet pa offentlig taletelefoni via faste net ikke 
undergraves. Men det berettiger som nrevnt i afsnit 2 ikke, at man videre~rer 
eksklusive og srerlige rettigheder inden for mobilsektoren eller opstiller lignende 
vilkar, medmindre det direkte kan pavises, at nettet omgas i vid udstrrekning.Det 
grelder ogsa for restriktioner for anvendelse af mobilnet til at udbyde tjenester, som 
allerede er liberaliserede, f.eks. tjenester til lukkede brugergrupper og 
virksomhedsnet. 
Det fremglr afKPMG-undcrsegelsen, at liccnscr for enaloge cclleopbyggedc net glr fra 10 til 25 Ir, og at mange openterec bar liccns pl ubcstemt tid Der cc et 
ekscrnpcl pl, at en privet operal0r bar en lioens pl l 0 Ir, mens den offcntligc konkurrcnt bar liccns pl ubcstemt tid I forbindclsc med GSM glr licenser fra 5 Ir 
(med mulighcd for fomyclsc) til 25 Ir. Sc KPMG-undcrsegelscm kapitcl 5. 
Undtagcn i Spanic.n, Irland, Gralkcnland og Portugal, som tillades en ydcrligcrc ov~odc pl op til 5 lr, og Luxanbourg, som cm nedvcndigt ml bu.ige 
optil 2 Ir. 
163 
b) Licensafgifter 
Hvis nye operatorer skal betale urimelige afgifter for licenser eller frekvenser, 
forvrides konkurrencesituationen pa en made, som er uforenelig med det indre 
marked, eftersom man denned forhindrer nye operatorer i at komme ind pa 
markedet eller forhindrer lavere takster, som ville komme brugerne til gode. Og 
afgifter, som trrekkes i form af en vis procentdel af fortjenesten ell er omsretningen, 
kan vrere en tung byrde for nye operatorer, som netop bar pabegyndt deres 
virksomhed. · 
Engangsafgifter og arlige afgifter, som mobiloperatorer skal betale, ska.I vrere i 
overensstemmelse med ONP-princippeme~ dvs. ikke-diskriminerende, 
gennemskuelige og i overensstemmelse med proportiOi..ldlitetsprincippet. 
Nar det skal vurderes, om afgifter overholder proportionalitetsprincippet, ska.I der 
tages hojde for ligevregten mellem drekning af administrationsomkostninger som led 
i licens-og frekvensstyring, og den reelle kommercielle vrerdi af den ressource, der 
tildeles. Afgifter skal vrere ikke-diskriminerende. 
c) Overdragehe 
Licensvilkar, som begrrenser mulighedeme for at overdrage licenser, ska.I vrere 
berettigede, dvs. have baggrund i vresentlige krav eller krav om varetagelse af 
offentlige servicefunktioner i form af regulering af forretningsvilkarene. 
3.6 Fremme af konkurrencebaseret tilrldighedsstillelse af tjenester: mobiloperatsrernes 
forpligtelser 
Mobilnetoperatoreme forvalter en knap ressource, og det kan vrere vanskeligt at inkorporere i 
en EU-politik. EUs politik for telekommunikationsomradet har pa den enc side til formAI at 
fremme konkurrence og nyskabende kombinerede tjenesteudbud for at opfylde 
markedseftersporgselen og udvikle et personkommunikationsmiljo. Pa den anden side bor 
mobilsystemoperatoremes kommercielle selvstrendighed sa vidt muligt respekteres hvad 
angar deres grundlreggende ret til selv at vrelge, hvem devil handle med. 
Hvis man tager folgende forhold i betragtning 
• EU's markedsstruktur skal nok vise sig at vrere forholdsvis trreg, eftersom de 
nuvrerende licenser for analog og digital mobilteknologi har en ret lang lobetid 
• mobilsystemlicenseme indeholder visse begrrensninger for kombinerede tjenesteudbud 
inden for forskellige licenser, hvilket forhindrer de nuvrerende operatorer i at opfylde 
eftersporgselen efter kombinerede tjenester 
• mange mobilnetoperatorer forvalter ikke blot den knappe ressource, som de 
konkurrerende tjenesteleverandorer baserer sig pa, men leverer ogs! selv 
mobiltjenester og kan derfor ventes forst og fremmest at tilgodese deres egne tjenester, 
kan man konkludere, at der ma ivrerksrettes tiltag for at sikre en reel konkurrencesituation, 
hvor nye operatorer har ligelige muligheder for at udbyde mobilkommunikation. 
Konkurrencepolitikken for selektiv distribution forbyder, at der srettes loft over, hvor mange 
distributorer der udpeges, medrnindre dette er berettiget i konkurrencereglerne. Det vii sige, at 
mobilnetoperat0rer -som er forpligtet til at udbyde abne, gennemskuelige og ikke­
diskriminerende tilslutningsvilkar (se afsnit 6) -b0r vrere forpligtede til at imodekonune 
164 
ethvert rimeligt tilbud fra en tjenesteleverandor, sa henge det ligger inden for almindelig 
kommerciel praksis og traktatens konkurrenceregler ( ogsa nAr det drejer sig om 
tjenesteleverandorer, som driver virksomhed inden for andre mobilnet). 
Udover de tvangsmidler, konkurrencereg~eme giver mulighed for at anvende, b0r det vrere 
muligt ·at indklage eventuelle afslag pa sidanne tilbud for de nationale tilsynsmyndigheder 
eller andre myndigheder. 
3.7 VilkAr, som grelder for tjenesteleverandorer og for tilradighedsstillelse af 
mobilkommunikationstjenester 
I modsretning til mobilsystemdrift, hvor · anvendelsen af en knap fysisk ressource -
frekvensspektret -berettiger, at der opstilles licensvilkir og andre bestemmelser for 
mobilnetoperat0rer, oor tiln\dighedsstillelse af mobil-. og personkommunikation ikke 
forudsrette licens. 
a) Tjenesteudbud, som ikke foruds<.etter licens 
Tjenesteleverandorer -det vrere sig uafhrengige leverandorer eller leverandorer, som 
deltager i mobilnetdrift -b0r ikke f0lge licensprocedurer, men skal kun afgive en 
erklrering eller meddelelse om deres aktiviteter til de(n) nationale 
tilsynsmyndighed(er) i de(n) medlemsstat(er), hvor de vrelger at drive virksomhed. 
Eftersom den nuvrerende licensstruktur for mobilsystemer er forholdsvis trreg, b0r 
der sigtes mod at optimere konkurrencen inden for udbud af 
mobilkommunikationstjenester ved at undlade at opstille regler, som ger det 
pakrrevet (eller forbudt) at udbyde tjenester via uafhrengige tjenesteleveranderer 
eller mobiloperat0rer, som deltager i telekonsortier. Eksisterende regler af denne 
type b0r afskaffes. 
Hvis det er i overensstemmelse med traktatens konkurrenceregler, b0r 
tjenesteleverand0rer heller ikke forhindres i at udbyde nye kombinationer af 
forskellige mobiltjenester, f.eks. taletelefoni og persons0gning, eller i at udbyde 
mobilkommunikationstjenester i hele EU. 
b) overholde/se af v<.esent/ige krav og krav om varetage/se af offent/ige 
servicefunktioner i form af regu/ering af forretningsvilk/Jrene . 
Det vii modvirke de mfilsretninger, der er fastlagt for tjenesteudbud, hvis der 
opstilles bestemmelser og licensvilkir for tjenesteleverand0rer, hvadenten det 
grelder uafhrengige leverandorer eller leverand0rer, som deltager i mobilnetdrift. 
De mobiloperat0rer, som leverer tjenesteme, er allerede underlagt visse 
bestemmelser, og det er dem, som i praksis skal sikre, at der tages hojde for 
vresentlige krav og krav om varetagelse af offentlige servicefunktioner i form af 
regulering af forretningsvilkirene. Hvis man pfilregger operat0rerne yderligere 
bestemmelser, vii det blot medf0re hojere administrationsomkostninger og sinke 
fomyelsen inden for teknologi og tjenester, ligesom det vii begrrense konkurrencen 
inden for og mellem de forskellige mobilsektorer. 
De bestemmelser, som nu grelder for tjenesteleverandoreme, her erstattes af en 
frivillig adfrerdskodeks, som der er generel enighed om. I denne kodeks kan man 
feks. opstille bestemmelser for, hvordan man kan sikre vresentlige krav som f.eks. 
databeskyttelse og kommunikationshemmelighed. 
165 
Kcxleksen oor ogsa omfatte standarder for tjenesters pennanens, disponibilitet og 
kvalitet, saint retningslinjer for teknisk, finansiel og kommerciel praksis. Hvad 
angar kommerciel praksis oor kcxleksen isrer fremme overholdelsen af EU's 
konkurrenceregler, for at undga aftaler om markedsopdeling eller 
konkurrencebegrrensende prisfastsrettelse mellem operat0rer eller 
tjenesteleveranoorer og/eller operat0r/tjenesteleverand0r-kontrakter med bindende 
salgspriser. Kcxleksen oor ogsa inwdega konkurrencebegrrensende 
krydssubsidiering mellem andre indtregter og mobilterminaler. Adfrerdskodeksen 
kan eventuelt ogsa indeholde bestemmelser om personaleuddannelse og -
kvalifikationer. 
Kcxleksen b0r sigte mod i videst muligt omfang at beskytte forbrugeme22, isrer ved 
at fremme den offentlige indsigt i prisfastsrettelse og kundekontrakter, og b0r om 
oodvendigt indeholde mreglingsordninger. 
Derefter kan man f.eks. i nationale erklreringsprocedurer angive, at 
tjenesteleveranoorer skal oplyse, om de henholder sig til adfrerdskcxleksen. 
4 FREKVENSER 
22 
23 
24 4.1 Anvendelse af EU-politikken pa radiofrekvenser 
EU's grundprincipper for adgang til radiofrekvenser omfatter pnnc1ppeme i ONP­
rammedirektivet saint de generelle principper om f.eks. adskillelse af drifts-og 
myndighedsfunktionen, som fastlregges 1 teletjenestedirektivet og grnnbogen fra 1987. 
ONP-rammedirektivets artikel 2, stk. I 0, indeholder bestemmelser om ONP-vilkir for 
anvendelse af ressourcer, "herunder om oodvendigt ogsa adgang til frekvenser". Hvis 
medlemsstateme opstiller sadanne vilkar, skal de vrere objektive, ikke-diskrirninerende og 
malrettede. 
4.2 EU-tiltag pa frekvensomradet 
Samtidig har R.Adet i en rrekke dokumenter vedrnrende etableringen af det indre marked for 
telekommunikation vedtaget teknologispecifikke foranstaltninger for at fremme en sainordnet 
indforelse af tvrereuropreiske tjenester. Disse foranstaltninger havde at gore med GSM (det 
digitale celleopbyggede frelleseuropreiske mobilkommunikationssystem), D ECT (digital 
europreisk tradfos telekommunikation) og ERMES (frelleseuropreisk jordbaseret offentlig 
persons0gning i Frellesskabet)23. Der var nemlig brug for en EU-samordnet indfaldsvinkel til 
de enkelte systemer for at undg3., at oprettelsen af denne type tvrereuropreiske tjenester blev 
forhindret afnationale forskelle i f.eks. frekvensallokering eller frekvensopdelingsmetoder, og 
for at sikre, at medlemsstatemes politik pa frekvensomradet ikke skulle forvride 
konkurrencen. Kommissionen bar ogsa styrket CEPT's24 arbejde ved tiltag vedrorende 
"Forbrugcrc" dcfincrcs i artikcl 2 i dircktiv 93/13/E0F afS. april 1993 om urimcligc lcontraktvilk1r i forbrugcraftalcr (E.Ff nr. L 95 af21.4.1993, s. 29) som "en 
fysisk person, dcr i forbindclse med de af dctte dirckt.iv omfattcdc aftalcr illc handler som led i sit crhvcrv". 
Sc R.1dcts hcnstilling af25. juni 1987 om samordct indferclse af offcntlig fa:llcscuropcisk digital oellcopbygget landmobilradiokomrnunibtion i Fcllcsslcabet 
(E.Ff nr. L 196af17.7.1987, s. 81); Rldcts dirclctiv 87/371/E0F af25. juni 1987 om de frckvcnsb8nd, dcr skal stillcs til ddighcd for samordnet indferclse af 
offentlig fa:llcscuropzisk digital oellcopbygget landmobilradiokommunilcation i Fcllcslcabct (E.Ff nr. L 196 af 17.7.1987, s. 85); R.ldcts henstilling af 9. 
olctobcr 1990 om samordnct indferclse af fa:llcscuropzisk landbuerct offcntlig pcrsons0glling i Fcllcsskabct (EFf nr. L 310 af 9.11.1990, s. 23); R.ldcts 
dirclctiv 90/543/E0F af9. olctobcr 1990 om de frclcvensb&nd, dcr skal anvcndcs til samordnct indferelse affa:llcseuropa::isk landbascret offcntlig pcrsonsegning 
i Fz:llcsskabet (E.Ff nr. L 310 af 9.11.1990, s. 28); R.ldcts resolution 90/263/E0F af 14. dccembcr 1990 om sidstc fasc af den umordncdc indferclse af 
offentlig fcllcseuropa:isk digital oelleopbygget landmobilradiokommunikation i Fa:llcskabet (GSM) (E.Ff nr. C 263 af 31.12.1990, s. 9); R.ldcts dircktiv af 3. 
juni 1991 om dct frekvcnsblnd, dcr skal allokcrcs i forbindclsc med den samordncdc indferclse af digital europac:isk bidles tclclcornmunikation (DECT) i 
Fa:llesskabct (91/287/E0F) (EFf .nr. L 144 af 8.6.1991, s. 45); Rldets henstilling af 3. juni 1991 om samordnct indferclse af digital europac:isk trAliles 
tclekommwllkation (DECT) i Fa:llcsskabet (91/288/E0F) (EFf nr. L 144 af8.6.1991, s. 47). 
Sc ogs1 bilag B, som indcholdcr en mere detaljeret omtale afCEPT's rolle indcn for frckvcnsarbejdct. 
166 
25 
26 
27 
28 indforelse af digital kortdistanceradio, flytelefonsystemer og datakommunikationssystemer ti1 
vejtransportforvaltning. 
4.3 EU's stilling i forbindelse med europreisk frekvensplanlregning og -samordning 
EU's stilling ti1 frekvensplanlregning, -allokering og -samordning fremg3r af Radets 
resolution 90/C 166/0225, hvor det bl.a. bestemmes, at sarnordning af radiofrekvenser skat 
ske i overensstemmelse med princippet om adskillelse af drifts-og myndighedsfunktionen, og 
at der skal tages hensyn til, hvordan tjenesteleverandereme, virksomhederne, brugerne og 
standardiseringsorganisationeme mener, at man bedst kan tilgodese fremtidige anvendelser 
ved fastlreggelsen af frekvenser. 
I resolution 90/C 166/2 opfordres der til, at man sigter mod at anvende frekvensspektret sa 
effektivt som muligt, og at der tages lwjde for tjenesteleveranderernes og brugernes behov 
sarnt nye standarder og ny teknologi. 
Anvendelse af radiofrekvenser skal forega i overensstemmelse med de radioreglementer, som 
er fastlagt inden for ITU (Den Internationale Telekommunikationsunion). Pa dette grundlag 
skulle arbejdet kunne fore frem til, at der i tide allokeres tilstrrekkelige frekvensressourcer til 
de nye mobil-og satellitsystemer. 
V ed hjrelp af effektiv frekvensplanlregning kan man ogsa sikre, at der teknisk er plads ti1 fl.ere 
mobiloperat0rer, sa det f.eks. bliver teknisk muligt at have mere end 2 operat0rer inden for en 
given tjeneste. 
Hvis det ikke sikres, at spektret udnyttes sa effektivt som muligt, eller at man gar over til ny 
og mere effektiv teknologi, undergraves traktatens principper for konkurrence. Denned sinkes 
udbredelsen af ny og avanceret teknologi, og nuvrerende ineffektive operat0rer tar en endnu 
storre konkurrencefordel. 
Samordning af frekvensallokeringen er ogsa vigtigt ud fra den betragtning, at man skal 
minimere risikoen for frekvensinterferens, navnlig i grrenseomrader. 
Principperne for frekvenssamordning i Europa er fastlagt i Radets resolution 90/C 166/02, 
R.3.dets resolution 92/C 318/l og i konklusionen af R.3.dets mode den 7. december 1993 om 
Kommissionens meddelelse om den nye metode for frekvenssarnordning26. I disse 
dokumenter slas det fast, at det forst og fremmest er Den Europreiske 
Radiokommunikationskomire (ERC) og Det Europreiske Radiokommunikatonskontor (ERO), 
som ska.I varetage denne samordning27. Eftersom EU betragter dette forum som meget 
vigtigt, har Kommissionen til hensigt at oprette forbindelser til disse to organisationer inden 
for traktatens bestemmelser (ligesom man har gjort med Det Europreiske institut for 
Telestandarder28) sa snart de nodvendige love og administrative bestemmelser er pa plads. 
RAdets resolution af28. juni 1990 om intemivcret samarbejde om radiofrekvenscr pl europa:isk plan. navnlig med henblik pl tjenester med fa:lleseuropa:isk 
dimension (EFf nr. C 1 (i6 af 7. 7.1990, s. 4). 
Forslag til tidsafgerelse om mcdlernsstaternes gennemforelse afforanstaltninger vedrll!l'ende radiofrekvenser (KOM(93)382 endelig udgave, EFf nr. C 2(>6 af 
1.10.1993, I. 11). 
Se~ bilag B, som indeholder en mere dc:taljerct omtale afERC og ERO. 
Se En ny .fremgangsm&k ved k.oordineringen af radiofrekvenser i Falksskabet, meddclelse fra Kommi.ssionen om et forslag til rldsafgerelse om 
mcdlemsstatc:rnes gennemfll!l'else af foranstaltninger vedmrcnde radiofrekvcnser, KOM(93) 382 af 10.9.1993. Hovedomr&deme i den nye fremganpnlde, som 
Kornmissionen omtaler i meddclelsen af 10. september, er felgende: 
For det fente konstaterer Fzllessk.abet ud fra bcstcmte laitcrier, om fzllessk.abet skal trzffe foranstaltningcr pl bestcmte radiofrekvensomdder 
Rldet vedtager pl forslag fra Kornmissioncn et lrligt arbejdsprogram vedrll!l'ende frekvensforhold, herunder feks. arbejdstekvisitioner til ERO om udferclse af 
det ll0dvendigc tekniske arbejde til udpegning af passcnde frekvensonuider 
Hvis der er behov for bindende foranstaltninger, vii dc:r ikkc blive stillet forslag om EF-lovgivning pl et bestemt onrlde, hvis de foranstaltninger, som de 
telmiske organer foresllr, er ovcrensstemmende med Fzllesskabets interesser, hvis alle mcdlemsstateme gennemfll!l'er foranstaltningcme inden for en rimelig 
tidsfrist og hvis alle foranstaltningcr gennernfll!l'es i de nationale love vcd 
at alle foranstaltningcr gennemferes i ovcrenssterrunelse med besterrunelserne om k01Tekt gennernf 1111'else af EF-direlctiver i den nationalc 
lovgivning 
167 
Denned kommer de prioriterede omradcr inden for frek:vensarbejdet til at glide meget 
nemmere, og det sikres, at Unionens interesser tilgodeses. Ogsa her er det vigtigt at sikre, at 
der pa EU-plan er effektive, gennemskuelige procedurer, sa der ikke opstilles hind.ringer for 
det indre marked:. Det forudsretter, at man furer tilsyn, ikke blot med de beslutninger, som 
disse organisationer trreffer, men ogsa mecL hvor hurtigt og i hvor stort omfang 
medlemsstateme rent faktisk gennemforer ERC's beslutninger. 
4.4 Prioriterede omrlder inden for frekvenssamordning 
Der er pa kort sigt en rrekke prioriterede omrader for radiofrekvenssamordning for 
mobilkommunikation i Europa, som dirckte hrenger sammen med, at EU skal implementere 
de beslutninger, der blev truffet ved W ARC '92, Den Verdensomsprendende Administrative 
Radiokonference. Det afspejler den verdensomsprendende tendens henimod 
personkommunikation som omtalt i bilag ~ B og C. 
Hvad angar radiofrekvenser for systemer, som er beregnet til ahnindeligt brug, her 
prioriteterne pa kort sigt omfatte, hvordan der skal trreffes beslutninger og hvordan den 
praktiske implementering i medlemsstateme skal forega, samt hvordan der skal afsrettes 
frek:venser i Europa og EU inden for de band, der ved W ARC blev truffet enighed om 
fremover at bruge til jord-og satellitbaserede kommunikationssystemer. 
Hermed trenkes isrer pi, at der skal vrere fuld enighed om frelles frekvensband til DCS-1800 
tjenester, det kommende universielle mobilkonummikationssystem (UMTS) og frek:vensband 
til satellitbaserede personkommunikationssystemer (herundcr ogsa satellitter i lav bane). 
Der bar ogsa trreffes bindende beslutnffig om, hvilke standarder der skal anvendes, det vrere 
sig eksisterende eller nye,, og der b0r fastlregges en tidsplan for' hvordan medlemsstaterne ma 
fortsrette med at bruge de pagreldende frek:venser, indtil den nye frek:vensinddeling er fuldt 
gennemfurt. 
Hvad angar systemer, som er beregnct til specialiserede anvendelser eller lukkede 
brugergrupper (privat mobilradio og mobiJdatatjenester), her det prioriteres hojt, at der 
trreffes beslutning om~ hvilke frekvensband der skal afsrettes ( og hvomar de skal vrere til 
radighed) til systemer, som anvender den europreiske standard for digitalkobling (fETRA). 
Det har isrer betydning for det stadig sterre samarbejde mellem politi og offentlige 
myndigheder som led i unionstraktaten og Schengen-aftalen29. 
4.5 EU's stilling i forbindelse med international frekvensplanlregning og -samordning 
I Radets resolution 90/C 166/02 anbefales det ogsa at opstille en frelleseuropreisk holdning 
til, hvordan frek:vensspektret pa internationalt plan kan anvendes og harmoniseres. De 
nationale tilsynsmyndigheder trreffer hver for sig beslutning om, hvordan frek:vensspektret 
skal opdeles i deres egen medlemssci.t, og trrefTer koJlektive beslutninger i CEPT, men pa 
intemationalt plan grelder disse beslutninger kun, hvis der er truffet aftale herom inden for 
ITU, forst og fremmest som led i W ARC '92. l)jsse aftaler har virkning som traktater. Man 
ma huske pa, at medlemsstaterne skal sikre, at intemationale forpligtelser, som er indgaet 
efter EF-traktatens ikrafttrredelse, er i ovcrem~stcmmelse med EU's lovgivning og politik. 
Derfor er det sredvane, at medlemsstaterne ved sadanne konferencer tar furt til protokols, at 
de gennemforer konferencens resultater under forbehold af EU-lovgivningen. 
----------------·------~----~-
at mcdlc:msstatanc indcn for en rimelig frist giver Konunissi<>nNl m«idrlelse om, hvilk:c love og administrative bestcmmclser dcr er 
nedvcndigc for at opfylde den cnkeltc: ERC-afgerclse 
at Konunissioncn i EF-Tidendc offcntligg0( hcnvisninger til den tek<1l hvorved foram1taltningernc genncmf111res, s1ledes at der opnio; den 
fomoonc ldarhcd 
Hvi.s illc allc de avcnfor anfertc: bctingclser er opfyldt, stiller Kommissioncn for11lag om vodtagelsc af ct fzllcsskabsimtrwncnt. 
29 Dcrudover ber der arbcjdcs med trldlesc LAN-net og lokalc l0kkesl0jfer wnt lconunw1iki<tious.~ystemer til brug i transportmidler (feks. tog). 
168 
V ed W ARC '92 fulgte man en frelleseuropreisk holdning, hvor der blev taget vtgtige 
beslutninger om allokeringer tit mobilkommunikation og andre, mere specifikke anvendelser 
bade ved lave og heje frekvenser. Disse rend.ringer vil med tiden give mulighed for at bruge 
bandet 1-3 GHz i storre omfang til mobiltjenester, saveljord- som satellitbaserede30. 
Kommissionen bar til hensigt at folge denne metode op ved senere verdensomspamdende 
rad.iokonferencer, sa EU's overordnede mfil integreres i den internationale planlregning, 
eftersom det vil styrke EU-industriens konkurrenceevne. EU's mfilsretninger for regional 
frekvenssamordning b0r afspejles i, hvordan EU griber WRC '95 og WRC '97 an. 
5 DATABESKYTTELSE OG KOMMUNIKATIONSHEMMELIGHED 
30 
31 Eftersom der ikke er nogen EU-·samordnet holdning til databeskyttelse og 
kommunikationshemmelighed, har ti mcdlemsstater selv vedtaget love, som via restriktioner for 
teletjenester og databehandlingssyste:mer skal sikre databcskyttelsesniveauet. Beskyttelsesgraden er 
forskellige fra medlemsstat til mcdlemsstat, hvilket skaber hindringer for gennemf0relsen af det 
indre marked. De fleste af disse love bar at gore med databeskyttelse og 
kommunikationshemmelighed i almiudelighed og omfatter dermed ikke kun f.eks. faste net, mobilnet 
eller avanceret digitalteknologi. 
I grnnbogen fra 1987 blev der givet udtryk fix bekymring i forbindelse med sadanne restriktioner og 
problemer med databeskyttelse i almindelighed. Dct blev fastslaet, at deter vigtigt for denne sektor, 
at man sikrer databeskyttelsen og kommunikationshcmmeligheden. I 1990 fremlagde Kommissionen 
en rrekke forslag (bl.a. to direktivf orslag) om personoplysninger og informationssikkerhed, som 
udg0r et vigtigt led i gennemf0relsen af dct indre marked3 l. 
I direktivet om personoplysninger fa'itlregges principperne for databeskyttelse inden for alle sektorer 
i det indre marked. I et srerdirektiv (som er under behandling) 0(11 databeskyttelse i forbindelse med 
telekonumµlikation tilpasses princippeme i det omfang, det er nodvendigt, til digital teleteknik. 
Dette srerdirektiv kommer til at indeholde bestenunelser om fulgende: 
• fulsomme debiteringsdata, soiu kan bruges til at identificere abonnenter, ma kun opbevares i 
en begrrenset periode 
• abonnenter skal kunne anmode om, at A-nummervisningsfunktionen blokeres, enten 
pemianent eller i forbindelse med hvert enkelt opkald 
• opkald ma kun kunne viderestilles til abonnenter, som giver deres samtykke hertil 
• abonnenter skal have mulighed for at undga u0nskede telefoniske henvendelser. 
Det er muligt, at disse principper skal tilpasses yderligere som folge af indf0relsen af 
mobilkommunikation. Overgangen fra analog-til digitalteknik vii generelt reducere risikoen for 
uautoriseret opfangning af mobilkommunikation, eftersom der bliver mulighed for at anvende 
avancerede krypteringsfaciliteter, men derfor skal der ogsa hurtigst muligt opstilles klare principper 
for datasikkerhed, -opbevaring, -behandling og -fortrolighed. Det forudsretter, at der fores ooje 
tilsyn med gennemf0relsen af databeskyttelsesdirektivet og teledatadirektivet. Ovenruevnte 
principper skal f.eks. omfatte folgende: 
Se ogs1 bilag C, afsnit 9, som indeholder en mere detaljerct omtalc af rcsuJtateme af W ARC-lroriferenom. 
AWlret forslag til tidsdirektiv om beskyttelse af fysiskc persona- i forbindelse med bchandling af pcrsonoplysninger og om fri udvcksling af s&danne 
oplysninger (KOM(92)422 cndelig udgavc af l 5. l 2. l W2) og aench-ct t'Orslag til r&dsdirektiv om bcskyttelse af pcrsonoplym.inger og 
konummik.ationshemmcligheden i forbindelse med offontlige digitalc tclenet, fforunder dct tjcncstcintegrerede digitalnet (ISON) og offcntlige digitalc mobilnct 
(cndnu ilckc offendiggjort). 
169 
• Personoplysninger om abonnenter ska/ beskyttes (det skal f.eks. sikres, at 
tjenesteleverandorer kun bruger oplysningeme til debiterings- og faktureringsformfil, samt at 
data vedrnrende kreditvrerdighed og fakturering ikke videregives til tredjeparter) 
• Samtalesikkerheden ska/ bevares 
• Oplysninger om abonnentens opholdssted ska/ ho/des fortrolige (sa andre abonnenter 
(udover "bevregelige" abonnenter) ikke tar adgang til oplysningerne, og sa de kun anvendes til 
faktureringsformfil32). 
Sarntidig er det vigtigt for tjenesteleverandoremes effektivitet, at de kan lagre og konsultere drifts­
og opkaldsdata i forbindelse med mobiltelenet. Men ogsa i denne forbindelse skal man sikre, at EU's 
konkurrenceregler og de fornrevnte principper for kommunikationshemmelighed overholdes. 
Hvad angar personkommunikation i fremtiden, skal der arbejdes med at finde hensigtsmressige 
l0sninger pa, hvordan man kan sikre, at A-nummervisningsfunktionen udformes tilpas fleksibelt 
under hensyntagen til de forskellige abonnenter og tjenester. Der skal tages hejde for erfaringen fra 
andre omrader, f.eks. vedr0rende videotekst og A-nummervisning i digitale faste net. 
Sikkerhed i informationssystemer er blevet behandlet pa mere generelt plan som led i EF's 
handlingsplan vedr0rende dette omrade, jf. Radets beslutning 92/242/E0F33. Hvad angar mobil-og 
personkommunikationssystemer skal der f.eks. arbejdes med regthedsverificering, forebyggelse af 
svig, beskyttelse af netstyringsfunktioner, databaser og tjenesteleverandorer34. 
6 SAMMENKOBLING OG GRIENSEFLADER 
32 
33 
34 
35 Indtil nu er der i EU-lovgivningen og konkurrencepolitikken blevet lagt stor vregt pa at 
sikre, at net og tjenester er interoperable, og at de kommercielle og tekniske grrenseflader er i 
orden. 
Det fremgar af vurderingen af det milj0, mobilsektoren fremover skal udvikle sig inden for (bilag 
B), at der er to grrenseflader, som er af sterste betydning for udviklingen af mobilsystemer i 
fremtiden: 
• grrensefladen mellem faste net og mobilnet og mellem mobilnettene indbyrdes 
• grrensefladerne mellem mobiloperat0rer og tjenesteleverandorer 
Bortset fra grrensefladen mellem teleoperat0rer og mobiloperat0rer35 er disse grrenseflader ikke 
underlagt srerlige EU-bestemmelser. Men der b0r opstilles bestemmelser for grrenseflademe pa 
baggrund af folgende forhold: 
• begge grrenseflademe er potentielle flaskehalse: for mobiloperat0reme udger det begrrensede 
antal leverandorer af infrastruktur/faste net en flaskehals, navnlig hvis mobiloperat0reme kun 
ma tilslutte sig andre mobilsystemer inden for en enkelt medlemsstat eller i flere lande via 
eksisterende faste net; og for tjenesteleverand0rerne udg0r det begrrensede antal 
mobiloperat0rer en flaskehals. 
I forbindclsc med OSM er dcr fastlagt takstprincippcr, hvori dct bcstemmcs, at B-abonnc:ntc:n kan p1141Cgges cbtragcbyr, nlr tenninalen ikke er stationer eller 
nlr dcr pes brug af en vidcrestill~on, netop for at forhindre, at en A-abonnent kan se, at B-abonnc:nten ikke befinder sig indcn for det sa:dvanlige 
omrlde. 
IUdets afgeirelsc 92/242/E0F af31. marts 1992 om infonnationssysterncrs sikkerhed (EFT nr. L 123 afS.5.1992, s. 19). 
Se~ grenbogen om sikkerhed i informations.systerner (cndnu ikkc offentliggjort). 
Forslag til RAdcts direktiv om indforelse afONP-vilkJr indcn for taletclefoni. 
170 
36 
37 
38 
39 • derudover kan der opsta problemer med vertikal integration: hvis en virksomhed tar lov til at 
drive bade faste net og mobilnet samt udbyde tjenester, kan det medf0re 
konkurrenceforvridning, sa det skal der ogs! tages hejde for i lovgivningen. 
Derudover er det offentlige faste net en 'flaskehals for andre mobilsystemer og -tjenester, ikke blot 
fysisk, men ogsa teknisk. lndfurelsen af signaleringssystemer er pa vidt forskellige stadier i EU­
landene, og er i mange tilfrelde forsinket, og det kan medfure problemer for roaming-funktionen 
mellem systememe i GSM og andre mobilteknologier. Derfor skal der tages stilling til lovgivningen 
vedr0rende sarnmenkobling af mobiloperat0rer i forskellige medlemsstater og tilnidighedsstillelse af 
egen-eller tredjepartsinfrastruktur (tilnidighedsstillelse af infrastruktur behandles ogsa i afsnit 9). 
Ad.gang til intelligente netfunktioner i faste net og mobilnet, som er beregnet til almindeligt brug, 
kommer ogsa til at spille en stor rolle for udviklingen af et personkommunikationsmilj0. 
Men disse hensyn skal ogs! afvejes mod, at der skal opstilles s! fa bestemmelser som muligt af 
denne type, hvis markedet skal vrere reelt konkurrencebaseret. Derfor skal de tekniske og 
kommercielle vilkar og betingelser for sammenkobling i videst muligt omfang fastlregges af de 
bererte parter selv, sa lrenge de ikke er i modstrid med de generelle ONP-vilkar, jf. nedenstaende. 
6.1 EU's grundprincipper for sammenkobling 
Grundprincippeme for sammenkobling af mobilkommunikationsnet og offentlige faste net her 
stemme overens med konkurrenceregleme og princippeme i ONP-rammedirektivet og 
forslaget til Radets direktiv om indforelse af ONP-vilkar inden for taletelefoni36 
(taletelefonidirektivet) og Radets direktjv 92/44/E0F37 om faste kredslob38. 
Her forlanges det, at betingelseme for at koble faste og mobile net sammen og for at tilslutte 
tjenesteleverandorer til mobile net skal bygge pa objektive kriterier, vrere gennemskuelige, 
ikke-diskriminerende og forenelige med proportionali~tsprincippet39. Desuden skal de 
vresentlige krav opfyldes. Tilslutningsafgifter og andre takster skal vrere 
omkostningsbestemte og fuldt dokulnenterede, og de skal godkendes af den nationale 
tilsynsmyndighed. 
Gennemskuelighedsprincippet indebrerer, at tilsynsmyndighederne skal have uindskrrenket 
indsigt i tilslutningsaftaler, og at oplysningerne herom skal forelregges for Kommssionen efter 
anmodning. 
ONP-reglerne sigter mod fire afg0rende forhold ved udviklingen af mobilkommunikationsnet 
og -tjenester: 
• interoperabilitet 
• tilslutningsprincipper 
• adgang til lejede (faste) kredsl0b og 
• adgang til taletelefoni ( dvs. det faste offentlige net). 
Forslag til Rldets dirclctiv om indferelse af ONP-vil.Ur inden for taletelefoni (KOM(92)247 endelig udgave -SYN 437, EFf nr. C 263 af 12.10.1992, s. 20). 
Rldets dirdctiv 92/441E0F af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vil.Ur for faste kredsloo (EFf m. L 165 af 19.6.1992, s. 27). 
Indferelsen af ONP-vil.Ur ha::ngcr rent juridisk stadig ta::t sammen med netoperatercr med eksklusive og sa:rlige rettigheder. I forbindelse med gennemferelsen 
afRldets resolution 93/C 213/01 af22. juli 1993 om vurdcringen afsituationen i tclescktoren og Rldets resolution af7. dcccmber 1993 om tjcncster, dcr er 
undcrlagt forsyningspligt, c:rkla:redc Kommissionen ved R&dets m0dc den 7. deccmber 1993, at dct sorn felge af revw-deringc:n af ONP-princippcme (IOOl 
indglr i de tilpasningcr aflovrammen, 1001 resolutioncrne fastsa:ttc:r skal fmde sted inden 1. januar 1996) betragtes IOOl sandsynligt, at gennemferelsen afONP­
vil.Ur fremovcr bascres pl markcdsandele i stedet for pl eksklusive og sa:rlige rettighedcr. 
Dette her man holde sig for eje, n1r man la:ser afsnittene om ONP-principper lliden for mobilsektoren. 
Hvor en opcrater lw bide et fast og et mobilt net, skal disse vz:re tilstrzkkeligt adsk.ilt, navnlig i regnskabsma:ssig henseende. 
171 
40 
41 a) lnteroperabilitet 
Interoperabilitet er i denne saminenhreng ensbetydende med "samfunktionalitet" og 
omfatter interaktion mellem beslregtede systemer fra termineringspunkt til 
termineringspunkt. Pa EU-plan bar man fastlagt, at terminaludstyr til taletelefoni 
skal kunne fungere sammen fra termineringspunkt ti1 termineringspunkt. 
Bestemmelseme herom er indeholdt i de relevante frelles tekniske forskrifter, som er 
udarbejdet i medf0r af direktiv 9 l/263/E0F40. I dette direktivs forstand er 
taletelefoni et s!kalt "berettiget tilfrelde". 
At taletelefoni er et "berettiget tilfrelde" betyder, at der b0r tages skridt til at sikre, 
at opkaldskvaliteten fra termineringspunkt til termineringspunkt ikke forringes 
wwdvendigt, nir opkald dirigeres gennem tlere indbyrdes forbundne offentlige net i 
et milj0 bestciende afflere net. Dette betyder, at der ma vrere "regler" (som kan vrere 
frivillige eller obligatoriske) bade for de enkelte nets kvalitet og for dirigering af de 
enkelte opkald. 
Indtil nu bar ITU's rekommendationer vist sig at vrere tilstrrekkelige til at sikre 
kvaliteten for internationale opkald fra termineringspunkt til termineringspunkt. 
Men nir der indfores mobilsystemer, 0ges presset pa det intemationale telefonnets 
struktur, og derfor ma der formuleres nye "regler". 
Pa et marked, der er strerkt prreget af konkurrence, kan det vise sig, at denne type 
ikke-bindende rekommandationer, der er vedtaget i en international sammenhreng, 
ikke er tilstrrekkelige. Det kan. derfor blive nedvendigt at foretage yderligere indgreb 
for at sikre en ordentlig kvalitet. 
b) Tilslutningsprincipper 
Tilslutningsprincippeme er indeholdt i de forskellige direktiver og henstillinger om 
ONP (Open Network Provision: tilradighedsstillelse af abne net). ONP­
princippeme er blandt andet udviklet for at sikre ligelige konkurrencevilkar efter 
tjenesteliberaliseringen. 
EU's reguleringspolitik omfatter ikke nogen brancherestriktioner, som forhindrer 
.operat0rer af faste net i via deres egne net at udbyde tjenester, der konkurrerer med 
selvstrendige tjenesteleveranderers tjenester. Derimod stilles der krav om at 
konkurrencevilkarene er rimelige for alle konkurrerende tjenesteleveranderer ved 
grrensen til det faste net. 
Tilslutningen af mobilkommunikationsnet skal ske pa en made, som er forenelig 
med grundlreggende principper om gennemskuelighed, ikke-diskrimination og ligelig 
adgang til faste net. ONP-vilkirene vedrorer tekniske grrenseflader, takster og 
leverings- og brugsvilkar. 
c) Direktivet om ONP-vi/lair for faste kredslob 
Selv om direktivet om ONP-vilkar for faste kredslob ikke udtrykkeligt nrevner 
mobilkommunikation, indeholder det vigtige grundsretninger, som finder anvendelse 
pa alle typer mobiltjenester, for sa vidt de gar via faste kredslob4 l. 
Direlctiv 92/263/E0F af 29. april 1991 om indbyrdes tilna::nnelsc af medlemsstatemes lovgivning om teletcnninaludstyr samt gensidig anerkcndelse af 
udstyret.s avcrensstemmelsc, EFf nr. L 128 af23.5.1991. 
RAdets dirclctiv 92/44/E0F kra:vcr bl.a.: 
172 
I henhold til direktivet skal den nationale tilsynsmyndighed sikre: 
"at teleselskaberne overholder princippet om ikke-diskrimination, nar de 
anvender det offentlige telenet ti/ at stille tjenester ti/ radighed, som ogsa leveres 
el/er kan leveres af andre tjenesteleveranderer. Nar teleselskaberne anvender 
faste kredsleb til levering af tjenester, der ikke er omfattet af sarligelog el/er 
eksklusive rettigheder, ska/ samme type faste kredsleb efter anmodning stilles til 
radighed for andre brugere pa tilsvarende betingelser.,, (Artikel 8, stk. 2). 
I forbindelse med mobilkommunikation betyder dette, at et selskab, der driver et 
fast net og samtidig udbyder en mobiltjeneste, skal tilbyde faste kredswb til 
tredjeparter, der udbyder mobiltjenester, pa samme vi1k3.r som dem, der grelder for 
selskabets egen integrerede mobiltjenesteleveranoor. Dette krav grelder alle de 
betydningsfulde elementer: omkostninger, leveringstid og typer af tekniske 
grrenseflader. 
Direktivet indforer ogsa en ny form for forligsprocedure, som indebrerer, at 
brugere, der 0nsker at klage over, at de bar lidt eller vii kunne lide skade, fordi 
direktivets bestemmelser, navnlig vedrnrende faste kredswb mellem Frellesskabets 
medlemsstater, er blevet overtradt, bar ret til at indbringe sagen for det eller de . 
nationale tilsynsmyndigheder samt for Kommissionen. 
d) Direktivet om ONP-vilkllr for taletelefoni 
Den frelles holdning til direktivforslaget om ONP-vilkar for taletelefoni (direktivet 
forventes at trrede i kraft i begyndelsen af 1995) forpligter virksomheder, der driver 
faste net, til at give virksomheder, der driver mobilnet, adgang til det faste net42. 
Direktivet skelner ikke mellem tilslutning af kredsl0b, der bruges til 
trafikformidling, og tilslutning af kredsl0b, der bruges til udveksling af 
signalinformation; bestemmelserne grelder begge dele. 
-afskaffelsc aftckniskc rcstriktioncr for sammcnkobling affastc krcdsloo indbyrdes ellcr for sammenkobling affMtc krodsloo og offcntligc tclcnet 
-offentligg01"clsc af information om udbud af faste kredsloo . 
-omkostningsa:gtc takstcr, som er uafha:ngige a( hvad krcdslebene brugcs til 
-harmoniscret tilddi.ghcdsstillelsc over hclc EF af ct minimwnsm af fMtc kredsl0b, hcrunder bade analogkrcdsloo og digitale kredsloo pl 64 kbit/sek og 2 
Mbit/selc. 
42 IUdets fa:lles boldning af 1. 7.19CJ3 omfattcr felgende: 
Fastnetopcraterer sk.al imOOelconune allc rimelige anmodningcr om tilslutning fra mobilnetoperatarer i sammc medlcrnsstat. 
Mcdlemsstateme kan beslutte, at visse mobilnctopcrat0rcr har rct til at anmode om tilslutning til fMtc net i andrc medlcrnsstatcr. Navnene 
anrneldes til Kommissioncn, som offentl. dem i EF-Tidcndc. 
Anmeldtc mobilnetoperatercr kan anmode om at blivc tilsluttet fastc net i andrc medlemsstater, men pl dette onddc er dcr i 0jeblikkct ingen 
forpligtelscr til at inwdekonunc rimeligc ansegningcr af denne art. 
Fastnetopcraterer m1 imidlcrtid illc afvise en anmodning om tilslutning fra en mobilnetopcrater, hvad cntcn dennc herer hjcmmc i den sammc 
cllcr en anden medlcmsstat. udcn forudgAcndc tilslutning fra deres natioo.alc myndighcdsorgan 
De natioo.ale myndighedsorgan har rct til at gribc ind og fastsztte vilkAr, som sikrer, at tilsl~bctingclscme er ~cndc. 
rctfa:rdige og rimelige, at de giver alle brugcrc sterst muligt nytte, og at de indeholdcr bcstcmmclser om bilzggclsc af uovercnsstcrnmelser. :Myndighedcme 
kan cndvidcrc fastlzgge bctingclser vcdrercndc standardcr, vzscntlige krav og/cller kvalitct. 
Ikke-diskrimination: Tclcselsk.abcme m1 ildcc dislcrimincrc nlr de ger brug af det faste net til at udbyde andrc tjcncstcr, som leveres cller kan 
levcres af andrc tjcnestelevcrandercr. 
lf0lgc den fa:lles boldning er det i 0jeblildcet medlcmsstatemes afg0rclsc, hvilkc fastnetopcratercr pl deres omr8de dircktivct gzlder for. De meddcler 
Kommissionen navnene med hcnblik: pl offentliggerclsc i EF-Tidcndc. 
Sammenkobling mellcrn mobilnct er illc i 0jeblillct omfattct af dissc rammcr. 
I hcnhold til RAdcts Resolution (94/C 48/01) af 7.fcbruar 1994 om princippcrnc for wiivcrsal tjcneste for tclekommwllkationssektoren her Kommissionen 
Wldcrsegc "hvor grundlzggcndc talctclefonitjcneste i hcnbold ti! princippcmc for wiivcrsal tjencstc alcne kan tilbydes under undcrskudsforhold cllcr under 
omk~betingclscr, som er WMiclt for nonnalc konuncrcicllc normcr" samt "frcmlzgge fa:lles adkomstbcrcgningllprincippcr i tzt samarbejde med 
hejnivcaukomiteen af nationalc rcgulcrendc myndighoder" 
I den fa::lles boldning for Talctclefonidirektivet anferes dct. at "indeholdcr sammenkoblingsaftalerne sa:rlige kompensationsbestemmelser for tclcselskabct i 
tilfa::lde, hvor partcme er undcrlagt forskcllige driftsvilkAr, fclcs. med hcnsyn til priskontrol cller pligt til at stillc tjenestcn til ridighcd ovcralt, sk.al dissc 
kompcnsationsbestenunelscr va:rc omkostning:;basercdc, ille-diskrimincrcnd og fuldt bcgrundcdc, og de m1 lam anvendcs cftcr godkendclsc fra det natio.'"lalc 
myndighedsorgan, som skal handle i ovcrensstemmelse med fa::llesskabsretten. 
173 
6.2 ONP's fremtidige rolle i forbindelse med mobilsystemer og grrenseflader 
a) Gramsejladen mellem det faste og det mobile net 
I den frelles holdning til direktivet om taletefoni fastlregges der en ramme for 
sammenkobling mellem mobile og faste net. 
Denne ranune gar i hovedtrrek ud pi, at sammenkobling reguleres ved en 
forretningsmressig aftale mellem operat0rer i overensstemmelse med EU-retten og 
under tilsynsmyndighedens tilsyn (som kan indbrere, at der stilles apriori-krav). 
Tilsynsmyndigheden spiller desuden en rolle som konfliktl0ser. 
Det ma overvejes at supplere denne ranune pa tre punkter for at imOOekomme de 
behov, der er konstateret for mobilkommunikationens vedkommende: 
• For at sikre fair konkurrence bliver det oodvendigt endnu en gang at se pa 
anvendelsesomradet for ONP-princippeme, som det er fastlagt i 
ranunedirek:tivet, og pa taletelefonidirek:tivets srerlige bestemmelser om 
.tilslutning og takster 
• Medlemsstateme b0r afskaffe bestemmelser, der hremmer sammenkobling af 
mobiltjenester pa tvrers af grrenseme, for at stimulere oprettelsen af mobilnet 
og mobiltjenester, der drekker hele Unionen 
• For at tilskynde til "roaming" b0r det afklares, hvilke rettigheder 
virksomheder, der driver mobilnet, bar til at benytte det faste nets 
· signalsystemer. 
b) Gramsejladen mellem mobilnet indbyrdes 
Sammenkobling mellem mobilnet indbyrdes ligger uden for det foreslaede 
taletelefonidirek:tivs omrade. Dette felt reguleres i 0jeblikket kun af nationale 
godkendelsesordninger. 
Nae ferst man bar afskaffet eksklusive og srerlige rettigheder til at stille mobilnet til 
rcidighed, synes der ikke at vrere grund til at gennemtvinge omfattende ONP-vilkir 
for sammenkobling mellem virksomheder, der driver mobilnet .. Her b0r kun ONP­
rammedirek:tivets bestemmelser og principper grelde (direktiv 90/387/E0F). I den 
nuvrerende fase af udviklingen anses det ikke for oodvendigt at lave flere EU­
direk:tiver med srerbestemmelser for disse grrenseflader og de dertil herende 
tilslutningsvilkAr, forudsat at de nationale tilsynsmyndigheder farer neje tilsyn med 
dem for at sikre, at princippeme overholdes, og at der findes passende 
konfliktlesnings- og kontrolprocedurer. 
Virksomheder, der driver mobilnet, b0r have ret til at koble sig direkte pa andre 
mobiloperat0rer, bade inden for medlemsstateme og pa tvrers af grrenseme. Denne 
ret b0r grelde for alle tjenester, der barer ind under virksomhedemes driftslicenser. 
Sammenkobling mellem mobilnet hfutdteres bedst ved bilaterale forhandlinger om 
forretningsmressige og tekniske spergsmfil, idet tilsynsmyndigheden kan Iese 
konflikter, nae der ikke kan opnas enighed. De nationale tilsynsmyndigheder her 
have befejelse til at gribe ind for at fastsrette vilkir i overensstemmelse med de 
ovenfor anf0rte principper. 
For sa vidt angar mobilsystemer, som f.eks. PAMR og mobile datanet, der kun er 
. godkendt til eget brug eller til brug i lukkede brugergrupper (privat mobilradio ), 
174 
b0r der ikke vrere and.re restriktioner for tilslutning til det offentlige net end elem, 
som er tilladt ifolge greldende EU-ret, dvs. restriktioner, der bygger pa de 
vresentlige krav: netsikkerhed, tjenesters integritet og interoperabilitet, forebyggelse 
af frekvensinterferens og effektiv anvendelse af frekvensspektret samt 
databeskyttelse og kommunikationshernmelighed. I ovrigt b0r det vrere de ovenfor 
opridsede generelle ONP-principper for adgang til det faste offentlige net, der 
grelder. 
De aktiviteter, som det private net mi anvendes til ifolge tilladelsen, skal ogsi 
kunne udfores via tilslutningen til det offentlige faste net. Principielt her eventuelle 
vilkir ikke vrere mere byrdefulde end elem, der grelder for andre lukkede 
brugergrupper, som opererer over det faste offentlige net. 
c) Gramsejladen mellem mobiloperater og tjenesteleverander 
ONP-princippeme -ikke-diskrimination, gennemskuelighed og ligelig adgang -her 
ogsa grelde for grrensefladen mellem mobiloperator og tjenesteleverander. 
Forholdet mellem disse to parter vii desuden vrere underlagt EU's 
konkurrenceregler. 
Til forskel fra grrensefladen mellem et mobilt og et fast net er der imidlertid her i 
de fleste tilfrelde tale om en hovedsageligt administrativ/forvaltningsmressig 
grrenseflade snarere end en teknisk. Princippeme fra ONP-rammebestemmelseme 
b0r alts! ogsa grelde for dette forhold, men de mere detaljerede ONP-krav vii 
normalt ikke vrere n.0dvendige. 
Der b0r ikke vrere noget krav om strukturel adskillelse mellem drift af mobilnet og 
aktiviteten som tjenesteleverand.ar, bortset fra normale konkurrencesikrende 
principper for forretningsmressige forbindelser. Nar en virksomhed, der driver et 
mobilnet, ogsa udbyder tjenester direkte og derfor ogsa optraxler som 
tjenesteleverand.ar, indebrerer ONP-princippeme dog folgende: 
• klare regnskabsmressige regler for fordeling af omkostninger mellem net.drift 
og tjenesteleverance 
• ligelig adgang til mobilnettet for alle tjenesteleverand.arer 
• ingen forskelsbehandling af tjenesteleverand.arer med hensyn · til 
tilslutningsvilkar 
• gennemskuelige tilslutningskrav 
• et minimumssret af tilbud fra mobilnetoperatorens side for at lette 
tvrereuropreisk tjenesteudbud. 
Den nationale tilsynsmyndighed b0r have bef0jelser til at handhreve disse 
principper, hvor deter n.0dvendigt. 
6.3 Ad gang til intelligente f unktioner i nettet 
I bilag A belyses udviklingstendensen henimod personlig mobilitet og 
personkommunikationssystemer samt det stigende sammenfald mellem kombinerede udbud af 
tjenester, som udbydes via mobilnet, og tjenester, som udbydes over faste net. 
175 
En sadan mobilitet kan kun opnas, hvis der er adgang til den intelligente netfunktionalitet 
(grrenseflader, programmelkoder, signalsystemer), som allerede findes i mobile net, og som 
mere og mere indbygges i det faste net. 
Principielt bor aftaler om adgang til disse funktioner indg! i forretningsmressige og tekniske 
aftaler mellem virksomheder, der driver mobile og faste net, idet ONP-rammedirektivets 
generelle principper og traktatens konkurrenceregler dog skal overholdes. 
I srerlige tilfrelde, hvor mobile og faste net ejes og drives af en og samme organisation, ma 
der trreffes srerlige forholdsregler for at sikre ONP-princippeme om ikke-diskrimation og lige 
adgang, sa diskrimination mod andre netoperatorer forhindres. 
a) Adgang ti/ det faste nets intelligente .funktioner 
Nar en operator, der driver et fast net og dominerer udbuddet af taletelefoni, giver 
en mobilnetoperat0r, som det belt eller delvis ejer, adgang til det fast nets 
intelligente funktioner, skal alle andre mobilnetoperatorer have ligelig adgang tilde 
samme funktioner. 
b) Adgang ti/ mobile nets intelligente funktioner 
Operatorer af faste net bor ogsa have ret til at forhandle med en mobilnetoperator 
om adgang til mobilnettets intelligente funktioner. Eftersom direktivforslaget om 
taletelefoni ikke pfilregger mobilnetoperatorer forpligtelser, bor man her bygge pa 
de generelle rammeprincip~r for ONP, som f.eks. gennemskuelighed, ikke­
diskrimation og begrundelse af afslag. 
6.4 Betydningen af standarder for tilslutning 
Et af EU's hovedmfil bar vreret at fremme europreiske standarder for at sikre 
sammenkoblingsmulighederne. 
Samtidig krrever proportionalitetsprincippet dog, at frivillig anvendelse af standarder bor 
foretrrekkes, og at obligatoriske standarder kun bor anvendes ved de grrenseflader og i de 
situationer, hvor de er absolut nodvendige for at sikre interoperabiliteten. 
Disse hensyn afspejles i ONP-rammedirektivets fremgangsmade, hvor 
standardiseringsprocessen stimuleres, samtidig med at omdannelsen af europreiske standarder 
til obligatoriske standarder begrrenses til et minimum. / 
For at lette sammenkoblingen mellem mobilnet og tjenester border tilskyndes til udarbejdelse 
af tekniske standarder for de ovenfor diskuterede grrenseflader, og sadanne standarder bor om 
oodvendigt offentliggores i overensstemmelse med ONP-rammedirektivets ~el 5, stk. 1. 
Princippet om frivillig anvendelse af standarder bor vrere hovedreglen, som anfort i ONP­
rammedirektivets artikel 5, stk. 1. Kun i tilfrelde hvor det er absolut nodvendigt for at sikre 
grundlreggende interoperabilitet og frit forbrugsvalg, og . under overholdelse af 
proportionalitetsprincippet, bor henvisninger til standarder gores bindende i henhold til ONP­
rammedirektivets artikel 5, stk. 3. 
176 
7 LICENSANS0GNING OG -TILDELING 
7.1 Begrrensning af antallet af operaterer ved fordeling af begrrensede ressourcer 
V ed _effektiv frekvensplanlregning kan antallet af potentielle operat0rer maksimeres, men de 
tekniske grrenser, som frekvensspektret sretter for antallet af mobilnet, betyder at 
medlemsstaterne i de fleste til.frelde i 0jeblikket er nOOt til at fastlregge procedurer for 
afgerelse af, hvem der kan fl tildelt frekvensspektrum. Dette indebrerer dels, at man mi 
vrelge den enkelte operater for en bestemt tjeneste, men ogsa at man mi vrelge mere generelt 
mellem teknologier for at afgere, hvor meget spektrum hver teknologi skal have tildelt. Selv 
om det accepteres, at frekvenshensynet fortsat vii begrrense konkurrencen mellem mobilnet, 
sa forudsretter afskaffelsen af eksklusive og srerlige rettigheder i mobilnetsektoren, at de 
eksisterende EU-principper for tildeling af licenser anvendes. Pa den mAde kan man 
overvinde de hindringer for sterre konkurrence og for udvikling af det indre marked, som 
skyldes de nuvrerende skensmressige og nationalt fokuserede tildelingsprocedurer for licenser 
og frekvensomnider. 
Licenstildelingen skal overholde konkurrenceregleme og bygge pa Ahne, ikke­
diskriminerende, gennemskuelige procedurer. Hvor dette ikke er tilfreldet, eller hvor der 
srettes vilkarlige grrenser for, hvilke virksomheder der kan ans0ge, kan tildelingsproceduren 
ia skadelige virkninger for markedsstrukturen i den pigreldende medlemsstat og i Den 
Europreiske Union. 
Konkurrencen kan navnlig blive forvredet, hvor der automatisk udstedes licenser til visse 
offentlige operat0rer, eller hvor licensans0gningsmulighederne begrrenses for operat0rer, der 
arbejder i andre telekommunikationssektorer ell er i andre medlemsstater. 
S!danne begrrensninger b0r ikke forekomme medmindre de er berettigede, f.eks. for at 
forhindre markedsdominans i at brede sig fra et marked eller til en anden tjeneste. 
Begrrensninger for, hvem der kan s0ge, kan mindske effektiviteten og de fordele for 
forbrugerne, der normalt er et resultat af stordriftsfordele og af forretningsmressig erfaring pi 
andre markeder. 
Hvor en medlemsstat begrrenser antallet af operat0rer, er denne grrense en potentiel 
restriktion for friheden til at udbyde tjenester, og den skal vrere berettiget efter europreisk ret. 
Talmressige begrrensninger skal normalt vrere begrundet i de vresentlige krav, som f.eks. 
effektiv udnyttelse af frekvensspektret, og/eller i krav om varetagelse af offentlige 
servicefunktioner i form af regulering af forretningsvilkarene. De skal vrere i 
overensstemmelse med EU's konkurrenceregler. 
Eventuelle begrrensninger ma ikke stride mod proportionalitetsprincippet, hvilket vii sige, at 
den mindst indgribende l0sning og et konkurrencebaseret udbud skal foretrrekkes. 
7.2 Principper for licenstildelingsprocedurer 
Licensprocedureme ma ikke stride mod pnnc1ppet om adskillelse af myndigheds- og 
driftsopgaver, som det er fastlagt i EU's telekommunikationspolitik. 
For at sikre, at licenstildelingsprocedureme er abne, ikke-diskriminerende og 
gennemskuelige43 b0r medlemsstateme serge for, at: 
43 De under5'Jgelscr, som er forctaget for Kommissionen, bar vist, at de nuvzrendc licemtildcl~occdurer i ct antal tilfa::ldc var en va::sentlig hindring for 
udvilding af mobilkonummikation. Sa:rligt bekymrendc var dct, at der p1 bcstemte markcdssegmcnter var en tilbejelighed til at tildcle licenser automatisic til 
televirlcsornheder, og at holdc sa::rligc udbudsprocedurer for andre licc:nscr -en prak.sis, som styrker telc:virksomhedeme dominans p1 en mldc, der godt kan 
• alle ans0gere gennemgar den samme bedemmelsesprocedure, medmindre der er 
objektive grunde til at skelne 
• alle becWmmelseskriterier er kendt af ans0gerne pa forhand 
• der fastsccttes rimelige tidsfrister, som anvendes ved hver tildelingsprocedure 
• der oprettes effektive og hurtige ankemuligheder for de ans0gere, der ikke udvzlges. 
Derudover skal de kriterier, der anvendes i en hvilken som heist tildelingsprocedure, ogsA 
vrere i overensstemmelse med greldende EU-ret, og de skal ikke mindst sikre overholdelse af 
de vresentlige krav og krav om varetagelse af offentlige servicefunktioner i form af 
regulering af forretningsvilkarene. Uden en sAdan ramme bliver det svrert at konstatere, om 
licenseme tildeles pa grundlag af ikke-objektive kriterier, hvilket i praksis vii betyde at 
srerrettighedeme fortsat vii best!. 
Der skal her mindes om, at de vresentlige krav ifulge EF's retspraksis og ifulge bade 
teletjenestedirektivet og ONP-rammedirektivet er ikke-ekonomiske grunde i almenhedens 
interesse, som kan begrunde, at en medlemsstat begrcenser adgangen til net og tjenesteydelser. 
Krav om varetagelse af offentlige servicefunktioner i fonn af regulering af 
forretningsvilkarene bar begramses til at indbefatte tjenestens permanens, disponibilitet og 
kvalitet. 
I begge tilfrelde skal disse begrrensninger vrere objektive, ikke-diskrimerende og 
gennemskuelige. Antallet af licenser ma derfor ikke begrrenses pa grundlag af det 
licenstildelende organs subjektive 0konomiske vurdering af, hvor mange operat0rer et bestemt 
marked kan brere. 
Sadanne vurderinger kan ganske vist vrere relevante i forbindelse med becWmmelsen af, om 
ans0geren er teknisk eller 0konomisk i stand til at yde en service af tilstrrekkelig kvalitet i 
hele licensperioden, men en generel 0konomisk vurdering kan kun accepteres, hvis den 
hamger sammen med eventuelle krav i licensen om varetagelse af offentlige servicefunktioner 
i form af regulering af forretningsvilkarene. 
I det hele ta.get her det vrere markedskrrefteme og ikke regulerende myndigheder i de enkelte 
lande eller pa EU-plan, der bestemmer markedets fremtidige struktur, dog altid under den 
forudsretning, at EU's konkurrenceregler og de generelle sikkerhedsklausuler i traktaten 
handhreves. 
7 .3 V alg af licensprocedurer 
Uanset hvilken tildelingsmetode der benyttes -"ferst til melle-princippet", sammenligning af 
bud, auktion eller lotteri eller en hvilken som heist anden metode, der kunne trenkes at dukke 
op -sa skal den vrelges og gennemferes pa en made, der sikrer, at den endelige udvrelgelse 
giver maksimal sikkerhed for, at de vresentlige krav overholdes til fulde og at man tar opfyldt 
de mfilsretninger, der er fastlagt i eventuelle krav om varetagelse af offentlige 
servicefunktioner i form af regulering af forretningsvilkarene. Den valgte metode skal navnlig 
sikre, at brugerne f°ar en rimelig andel i, hvad der matte vrere af udbytte, navnlig gennem 
lavere priser. 
vacrc i strid med utikcl 86. Sc KPMG, kapitcl 5.2., hvor branchcm vigtipc klagepunktcr vcdr0rtc manglcndc lbcnhcd i tildclingsproccdurcrnc, inkonsckvmte 
udva:lgclscsmctodcr, ingcn tidsfristcr og utilstra:llcligc ankcmulighcdcr. 
178 
Inden for de her skitserede rammer skal medlemsstaterne fortsat have frihed til at afgere, 
hvilke specifikke tildelingsprocedurer de 0nsker at benytte sig art4. 
Hvis licenser tildeles efter ''fnrst til mnlle-princippet", unddrages medlemsstaten enhver 
skensmressig bef0jelse, bortset fra at de stadig kan sikre, at visse mindstekriterier af teknisk 
og 0konomisk art opfyldes. En s3dan fremgangsmade er forenelig med det indre markeds 
frimarkedsfilosofi, men den anses kun for at egne sig i forbindelse med mindre systemer, 
f.eks. PMR. 
Sammenligning af bud eller "skenhedskonkurrencen" er den mest almindeligt anvendte 
metode til at fordele licenser til mobilkommunikation i EU. Nar den er bedst, opfylder denne 
metode ~e af EU-politikkens formfil ved at give medlemsstaterne mulighed for at udvrelge 
de potentielle operat0rer, som bedst kan ni milet med de vresentlige krav, som f.eks. effektiv 
frekvensudnyttelse, og opfylde eventuelle krav om varetagelse af offentlige servicefunktioner 
i form af regulering af forretningsvilkArene, som f.eks. tjenestekvalitet og -disponibilitet, 
imodekomme forbrugemes behov og stille en prismressigt overkommelig service til ddighed 
for kundeme. 
Man kan sige, at auktion som metode til at fordele licenser og frekvensspektrum lader det 
vrere op til markedet at bestemme, hvilke tjenester og teknologier der far mulighed for at 
beslaglregge vrerdifulde og knappe frekvensressourcer. Metoden virker ogsi som en 
tilskyndelse til at udnytte frekvensspektret sa effektivt som muligt for at maksimere afkastet 
af den investering, der udg0res af den forudindbetalte auktionsafgift. Endelig afskaffes 
medlemsstatemes skensbefojelser, hvortil kommer at nationale politiske milsretninger ofte 
opfyldes, ved at statsindtregteme maksitµeres. 
Men bade de unders0gelser, der er udfort for Kommissionen, og de andre kommentarer sretter 
store sp0rgsmilstegn ved metodens hensigtsmressighed. Det ~vdes, at auktioner kan 
resultere i urimeligt store overforsler til det offentlige budget eller til andre formAI pa 
bekostning af brugeme, som ikke kommer til at nyde godt af lavere takster, og at auktioner 
kan begunstige offentligt ejede operat0rer, som maske bar adgang til billigere kredit og maske 
er underlagt mindre strenge krav til afkastet end privatejede konkurrenter. 
Desuden kan der vrere behov for konkurrencemressige sikkerhedsforholdsregler for at sikre, 
at den, der byder h0jest, ogsa virkelig gar ind for at udbyde mobilkommunikation. 
Kommissionen bar ikke pa nuvrerende tidspunkt noget synspunkt pa, om et af disse systemer 
er bedre end de andre, men lregger sp0rgsmilet ud til h0ring. Dog tror Kommissionen ikke, at 
lotterier -en metode som ikke har haft stor udbredelse i EU -kan yde forsvarlig sikkerhed for 
effektiv udnyttelse af spektret eller for den vindende parts tekniske kompetence og finansielle 
stabilitet. 
7 .4 Automatisk udelukkelse eller medtagelse af visse operatsrer ved licenstildeling 
Bade den grundlreggende mfilsretning at etablere det indre marked og hovedmilene i EU's 
konkurrencepolitik k:rrever, at umotiverede hindringer for udviklingen af 
mobilkommunikationstjenester ryddes af vejen. Et oogleelement i denne politik bestir i at 
fjeme kunstige restriktioner for, hvem der er kvalificeret til at deltage i tildelingsprocedurer 
for mobilkommunikationslicenser. Sada.one restriktioner kan f.eks. tage form af automatisk 
diskvalitikation af bud fra virksomheder, der i forvejen driver et fast eller mobilt net, eller 
44 De undenegelsc:r, der er gcnnemfert for Kommissionen, visc:r, at der er stor forsk.cl pl. hvordan der uddclcs licenser til drift af mobilnet i EU og i rcstcn af 
verdcn. Der bc:nyttcs bl.L ferst til 1D0llc-princippct (sont anvcndcs til ukontrovcrsicllc tildclingcr af sm1 licenser f.cks. private mobilradiocr), sammcnligning af 
bud ("skenhcdskonkurrcnccr, bar stor udbredclse i hclc EU"), auktioner (anvcndcs udcn for EU og for GSM i Grdcnland) og lottc:rier (tidligc:rc brugt ved 
lanccring af analogc mobiltjcnester i USA). Sc KPMG Study, Coopers & Lybrand, og Eutelis. 
179 
automatisk tildeling af mindst en licens ti1 en offentlig operator for hver 
mobilkommunikationsteknologi uden nogen udbudsprocedure45. 
Inden for de grrenser, der srettes af EU's konkurrenceregler og betingelserne med hensyn til 
teknisk kompetence og finansiel soliditet, b0r licensprocedureme vrere Ahne for alle 
statsborgere fra EU's medlemsstater og for virksomheder, der kontrolleres af statsborgere fra 
medlemsstateme eller fra Det Europceiske 0konomiske Samarbejdsomrade (E0S). 
Hvis en medlemsstat automatisk tildeler en eller flere licenser ti1 en bestemt operator, strider 
det mod princippet om abne, ikke-diskriminerende og gennemskuelige licensprocedurer. 
8 EU-DIEKKENDE DRIFf 
45 Pa trods af EF's hidtidige initiativer er mobilkommunikationens struktur i EU stadig kendetegnet ved 
parallelle, adskilte nationale net. Under de nuvrerende licens-og reguleringsstrukturer i Unionen 
findes der ingen rigtig transeuropreiske mobilnetoperat0rer eller mobiltjenesteleveranderer. 
8.1 EU-drekkende tjenesteudbud 
GSM-nettet er den ferste digitale tvrereuropreiske infrastruktur. Den bygger pa et antal 
forretningsmressige og tekniske roaming-aftaler, som skal gere det muligt for abonnenter at 
benytte GSM-tjenester via andre GSM-net uden for det land, hvor de er abonnenter. 
Unionens politik bakker kraftigt op bag initiativer fra erhvervslivet for at fremme 
grrenseoverskridende roaming. Men den nuvrerende praksis med at tildele nationale licenser 
til drift af mobilnet udger en flaskehals, som dog kan overvindes ved at fjerne restriktioner 
for mobiltjenesteleveranderer. Mobiltjenesteleveranderer med hjemsted i en medlemsstat her 
kunne etablere sig og/eller udbyde tjenester i hele EU. 
For at na dertil, b0r enhver national erklrering, som afkrreves tjenesteleveranderen i dennes 
hjemstat, i overensstemmelse med traktatens artikel 59 nyde fuld gensidig anerkendelse i alle 
medlemsstater. Desuden b0r forretningsmressige forbindelser, som tj~leveranderer og 
mobilnetoperat0rer indgar i en medlemsstat, anerkendes ubetinget i alle andre medlemsstater, 
som er omfattet af disse aftaler, og de b0r sfiledes ikke benyttes som begrundelse for at 
begrrense aktiviteteme. 
Navnlig b0r udbud af tjenester pa grundlag af roaming-aftaler ikke pfilregges nogen 
begrrensning ell er nogen afgift ell er tilsvarende foranstaltning ( lla.nset om den har baggrund i 
lovbestemmelser eller andre forhold), som ikke har forbindelse med de faktiske omkostninger 
ved at tilvejebringe selve roaming-faciliteten. 
8.2 Gensidig anerkendelse af driftslicenser for mobilnet 
Princippet om gensidig anerkendelse, som bygger pa traktatens artikel 59, b0r anvendes 
overalt, hvor det er muligt, nar der ikke foreligger harmoniserede licensbetingelser pa EU­
plan. Pa grundlag af princippet om fri udveksling af tjenesteydeiser i EU har Domstolen i sin 
domspraksis fastslaet et generelt princip om gensidig anerkendelse af licenser og andre 
regulerende indgreb over for tjenesteydelser, der ydes i en medlemsstat. Princippet fungerer 
som et middel til at reducere restriktioneme til et minimum og navnlig til at undga unod.igt 
dobbeltarbejde ved reguleringsforanstaltninger i forbindelse med udbud af tvrereuropreiske 
Sc KPMG, kapitcl 5.2. 
180 
46 
47 tjenester46. I en situation, hvor der ikke findes hannoniserede licensbetingelser pa EU-plan, 
kan det pa denne mAde undgas, at der krreves yderligere licenser og andre administrative 
foranstaltninger i andre medlemsstater. Den eneste undtagelse er tilfmlde, hvor s3danne 
licenser kan begrundes i krav om ikke-diskrimination i alrnenhedens interesse, og hvor 
sAdanne interesser ikke i forvejen er beskyttet af regleme i opera.wrens hjemstat. Denne 
fremgangsm3de ligger pa linje med 0nsket om at fjeme srerlige rettigheder i sektoren, 
eftersom den begrrenser medlemsstatemes sk0nsbef0jelser med hensyn til operat0rer, som 
allerede bar licens i anclre medlemsstater. 
Alligevel kan princippet om fuld gensidig anerkendelse ikke lamgere anvendes ubetinget, nAr 
legitime tekniske hensyn som anf0rt sretter gramser for, hvor mange licenser, der kan uddeles. 
Kommissionen har foreslaet to direktiver om gensidig anerkendelse af licenser og nationale 
godkendelser pa telekommunikationsomddet og srerlig inden for satellitkommunikation. Den 
foreslaede ordning omfatter indtil videre ikke mobilkommunikation (bortset fra satellitbaseret 
mobilkommunikation), og gor under alle omstrendigheder den gensidige anerkendelse betinget 
af, at der er frekvenser nok. 
8.3 Gensidig anerkendelse af licenser, som uddeles efter forst til molle-princippet 
Princippet om gensidig anerkendelse af nationale licenser vedr0rer navnlig de tilfrelde, hvor 
licenseme uddeles efter forst til Ill0lle-princippet under forudsretning af, at der 1 er 
tilstrrekkelige frekvensressourcer. 
Princippet skulle bl.a. grelde for satellitbaseret mobilkommunikation, som ornhandlet 
direktivforslaget om gensidig anerkendelse af licenser vedrarende satellittjenester41. 
Det kunne endvidere grelde for lokale eller regionale systemer, normalt PAMR- og PMR­
systemer, f.eks. i grrenseegne, hvor vognmandsforretninger sa ville kunne bruge deres 
systemer pa begge sider af grrenseme. 
Endvidere bar et sadant system for gensidig anerkendelse drekke bredt nok til at sikre, at en 
tilsvarende ret til at etablere faste kredslab -hvor sAdanne PAMR-eller PMR-systemer har 
en rygrad af "private" faste kredslab, som enten er stillet. til nidighed af operataren eller af en 
tredjepart pa dennes vegne -ogsa udvides til andre medlemsstater. 
8.4 Ahne procedurer, hvor licensantallet er begrrenset 
Men hvis medlemsstateme, benytter tildelingsprocedurer, der f.eks. bygger pa sammenligning 
af bud, fordi der kun er et begrrenset frekvensomrfule til nidighed, kan princippet om gensidig 
anerkendelse ikke anvendes ubetinget. I sadanne tilfrelde bar de nationale tildelingsprocedurer 
ikke desto mindre sikre, at statsborgere eller virksomheder, der kontrolleres af statsborgere, 
fra andre medlemsstater eller fra E0S kan s~ge licens uden forskelsbehandling. 
8.5 Samordnet licenstildeling pa EU-plan 
EF-traktatens artikel 3N og 128B gar det til et mfil for Frellesskabet at tilskynde til, at der 
etableres transeuropreiske net. Denne mfilsretning, der er indfart i forbindelse med traktaten 
om Den Europreiske Union, ligger belt pa linje med Frellesskabets politik tilbage til 1987, 
hvor der blev udgivet en grnnbog om at fremme tvrereuropretske pet og tjenester. 
Sc Kommissiooens fortolkende meddclelse om fri udveksling af tjenesteydclscr pl tvzrs af landcgramscme, EFf nr. C 334 af 9. l 2. l 993, s. 3. 
Forslag tit Europa-Parlarnmtets og RAdets direktiv om en politik for gcnsidig ancrkendel~ af liocnser og andre nationale tilladclser vedrerende 
satellitnettjenester og/ellcr satellitkommunikationstjenester. KOM(93) 652 af 4.1.1994 -endnu ikke offentliggjort i EFf. Direkt.ivforslagct omfatter ogsA 
satellitbascrede mobiltjenester. 1 
181 
For at konsolidere mobilkommunikationens nuvrerende fordele og st0tte etableringen af et 
tvrereuropreisk brrendpunkt i udviklingen henimod et personkommunikationsmilje her sagerne 
gribes an pa en ny made pa EU-plan. I srerlige tilfrelde her der gives mulighed for udvikling 
af fremtidige teknologier og tjenester pa grundlag af en frelles fors0gsdriftslicens, der bade 
omfatter netdrift og frekvenstildeling. Scidanne fors0gslicenser skal udstedes ved en 
procedure, der sikrer samordning mellem medlemsstaterne, og/eller en procedure pa EU-plan. 
Et eventuelt fors0gslicenssystem her tage beherigt hensyn til medlemsstatemes og 
eksisterende licenshaveres interesser. Bl.a. her licenser til sadanne fremtidige satellitbaserede 
personkommunikationssystemer tildeles pi dette grundlag i overensstemmelse med Radets 
resolution af 7. december 1993 om ind&relse af satellitbaserede 
personkommunikationstjenester i Frellesskabet. 
Et andet omnide for sAdanne licenser her vrere de fremtidige tredjegenerationssystemer for 
UMTS. At tildele licenser til sidanne systemer for hele Europa ville i hej grad styrke 
fremdriften i udviklingen af sAdanne systemer i Europa. 
8.6 Gensidig anerkendelse af typegodkendelser 
Princippet om gensidig · anerkendelse af typegodkendelser af mobilt teleterminaludstyr er 
allerede optaget i EF-retten, nemlig i direktiv 91/263/E0F48, hvor ordningen om gensidig 
anerkendelse af typegodkendelser for terminaludstyr er fastlagt pi grundlag af frelles tekniske 
forskrifter. 
Hvor der findes frelles teknisk forskrifter, er de i praksis obligatoriske. I andre situationer her 
der benyttes europreiske telestandard~r (ETS) til at vurdere overensstemmelsen med de 
vresentlige krav. Dette her gores, inden man bar opnAet enighed om frelles tekniske 
forskrifter, men efter man (midlertidigt indtil vedtagelsen af en frelles teknisk forskrift) bar 
fundet frem til en eller flere harmoniserede standarder, som bygger pi en ETS, eller til en 
eller flere ETS'er, som mindst omfatter de vresentlige krav, der er opstillet i direktiv 
91/263/E0F, artikel 4. Denne bedemmelse (typegodkendelse) her dog foretages pa en af de 
mader, der er fastlagt i direktivet (f.eks. EF-typeafprevning og overensstemmelseser:klzring 
fremsat af en fabrikant). 
For at lette fjernelse af hindringer for fri bevregelighed af terminal- og netudstyr, hvor der 
ikke er vedtaget frelles tekniske forskrifter, bor det unders0ges, om der kan etableres 
forlobige typegodkendelsesprocedurer pa temporrer basis i forbindelse med Den europreiske 
radiokommunikationskomite (ERC) under hensyn til de forpligtigelser som fulger af 
traktatens artikel 30 for at lette fuldstrendig gensidig godkendelse ud fra overensstemmelse 
med de vresentlige krav. Dette bor gores i henhold til de procedurer, som er fastlagt i 
direktivet, og ud fra principperne i Radsresolutionen om den nye metode for teknisk 
harmonisering og standarder og Meddelelsen om en global metode for certificering og 
prevning. 49. 
9 NUMMERERING 
48 
49 Radiofrekvenser er ikke den eneste ressource, som mobilnetoperatorer, tjenesteleveranderer og 
kunder skal have adgang til og som skal allokeres. Det samme gar sig nemlig greldende for nwnrene. 
Denne ressource vii blive stadig vigtigere, og efterhanden som eftersporgslen efter nwnre stiger og 
Rldets dircktiv 91/263/E0F af29. april 1991 om indbyrdcs tilnamelse afmedlcmsstatcmcs lovgivning om telctenninaludstyr llmt gcnsidig merkcndclse af 
udstyrcts ovcrcnsstemmclse, EFT nr. L 128 af23.5.1991, s. 1, som zndrct vcd Rldets dircktiv 93/97/E0F af29. oktobcr 1993 om supplering afdircktiv 
91/263/E0F for sl vidt angAr satcllitjordstationsudstyr, EFf nr. L 290 af24. l l.1993, s. 1. 
RAdcts resolution 85/C/136101 af 7. maj 1985, EFI nr. C 136 af 4.6.1985, s. 1, og Kommissioncns mcddelclse af 15. juni 1989 om en global rnetodc i 
forbindclsc med ccrtificcring og prevning, KOM(89)209, EFf nr. C 267af19. l 0.1989, s. 3. 
182 
50 
51 
52 tjenesteme udvikler sig henimod et personkommunikationsmilj0, vii nummereringsforhold i stigende 
grad kunne begrrense eller forvride konkurrencen pa en made, der strider mod traktatens 
konkurrenceregler. Det er uhyre vigtigt, at adgangen til numre fordeles retfrerdigt, og at kundeme, 
hvor det er teknisk ladsiggorligt, kan tage numre med sig, nAr de skifter mellem operat0rer eller 
tjenesteleveranoorer. 
9.1 EF's hidtidige politik 
Nummerplaneme er stadig medlemsstatemes ansvar inden for den overordnede ramme, der 
udgores af de intemationale standarder og den fordeling af intemationale retningsnumre for 
regioner og lande, som er fastlagt inden for ITU. Standardeme omfatter f.eks. samlet 
nummerlrengde og anbefalinger med hensyn til nummerstrukturen. Ansvaret for 
nummerallokering ligger i 0jeblikket enten hos den nationale tilsynsmyndighed eller det 
tidligere monopolhavende teleselskab. 
I EU bar nummerpolitikken hidtil vreret koncentreret om begrrenset harmonisering50: 
• et frelleseuropreisk alarmnummer -112, parallelt med eksisterende nationale 
alarmnumre og 
• et frelles udlandsprrefiks -00. 
9 .2 Principper for allokering af mobiltjenestenumre 
EU-rammen for adgangen til og administration af nummerplaner for al taletelefoni er 
indeholdt i forslaget til taletelefonidirektivet. Her gar man frem efter de generelle ONP­
principper pa samme m3de ved radiofrekvenser5 l. 
Det betyder, at numrene tildeles pa grundlag af objektive kriterier og gennemskuelige 
procedurer, som skal sikre lige adgang til nummerressourceme og hindre forskelsbehandling. 
Medlemsstateme skal desuden s0rge for, at kontrollen med de nationale nummerplaner er den 
nationale tilsynsmyndigheds ansvar. Tilsynsmyndigheden skal sikre, at nationale 
nummerplaner, og alle rendringer i dem, offentliggores, bortset fra tilfrelde, hvor traktaten 
eller hensynet til de vresentlige krav begrunder begrrensninger i denne forpligtelse. Det kan 
f.eks. vrere tilfreldet afhensyn til kommunikationshemmeligheden eller databeskyttelse. 
9.3 Samordning af mobiltjenestenummerering pa EU-plan 
Nummereringsplaner, tildeling af numre og samordning af nummereringen er behandlet i 
Radets resolution 92/C318/0252, som forlanger at princippet om adskillelse af drifts-og 
myndighedsopgaver overholdes, og at beslutninger baseres pa brede horinger af de bernrte 
parter. Den erkender ogsa, at der er behov for en samordnet og effektiv fremgangsmade ved 
nummerering pa europreisk plan. Den udpeger Europa-drekkende mobiltjenester som et hojt 
prioriteret omrade, hvor der her udvikles en samordnet forvaltning og tildeling af numre 
/ 
inden for et europreisk nummeromrade. 
Resolutionen fastlregger en politisk ramme, der ligner den, der er foreslaet pa 
frekvensomradet. Rammen betyder, at der inddrages et bredere europreisk forum, som 
RAdets beslutning 91/396/E0F af29. juli 1991 om indferelse af et fa::llcscuropa::i.sk alammwruncr (EFf nr. L 217 af6.8.1991, 1. 31) og R.&dets beslutning 
92/264IE0F afl l. maj 1992 om indferebc i Fa::llesskabet afet fa:lles pra::fiks fortelefonopkald til udlandet (EFf nr. L 137af20.5.1992,1. 21). 
En rry fremgangm1'de ved koordincringen af radiofrekvenscr i Fa::llesskabet, moddelelse fra Komrnissioncn om et forslag til ridsafgerelse om 
medlemsstatcmes genncmferelse afforanstaltningervedrerendc radiofrekvenser, KOM(93)382af10.9.1993. 
Rldets resolution 92/C3 l 8/02 af 19. november 1992 om et fa:lles europa:i.sk samarbejde om nummcrering inden for teletjcnester, EFT nr. C 318 af 4.12. Im. 
s. 2. 
183 
foreligger i CEPT og ikke mindst ECTRA og det dertil knyttede kommende Europreiske 
Telekommunikationskontor (ETO), herunder Det Europreiske Nummereringskontor (ENO). 
ENO ville fa til opgave: 
• at drive forskning til stette for den langsigtede udvikling af nummereringsplanerne 
under hensyntagen til behovene hos de nationale tilsynsmyndigheder, operat0rerne, 
tjenesteleverandareme, brugeme og andre interesserede parter 
• at samordne udviklingen af de nationale nwnmereringsplaner i og mellem CEPT's 
medlemslande 
• at udvikle frelles fremgangsmader til den fremtidige forvaltning og allokering af numre, 
bade nationalt og internationalt 
• at udvikle et frelles europreisk standpunkt over for ffU's aktiviteter og at udvikle 
forbindelseme mellem nummerering og standarder. 
Ligesom inden for frekvensomradet bar Kommissionen til hensigt, sa snart den noovenclige 
lovgivningsmressige ramme er pa plads, at udvikle et stabilt forhold til disse to organisationer 
med henblik pa at fremme samordningen pa nummeromri'ldet og sikre at Unionens interesse~ 
tages i betragtning. Det bliver et afg0rende punkt at sikre effektive og gennemskuelige 
procedurer pa EU-plan, som hindrer, at der oprettes barrierer for udviklingen af det indre 
marked. Procedureme skal bygge pa en analyse af problememe og sikre, at medlemsstateme 
fuldt ud gennemf0rer nummereringsbeslutningeme. 
For at sikre unionens interesser skal EU ogsa fastlregge frelles standpunkter til 
nummereringssp0rgsmal i internationale organer, som f.eks. ITUs' nummereringsfora. 
9.4 Udvikling af et europreisk nummereringsomrade 
Den nuvrerende situation er den, at hvert land har sit eget internationale retningsnummer, og 
inden for det opstiller landet en national nummereringsplan. I Radets resolution 92/C3 l 8/02 
blev der slaet til lyd for, at der ved siden af de eksisterende retningsnumre for hvert lande 
skulle indfares et europreisk nummeromrcide, dvs. et frelles nummeromrcide der ikke tilherer 
noget enkelt land. 
Et af de vigtigste potentielle anvendelsesomrader for et kommende europreisk nummeromrade 
er mobil-og personkommunikationstjenester, navnlig · i de tilfrelde hvor der er tale om 
frelleseuropreisk kapacitet eller roaming. 
For at lette denne mulighed b0r der inden for det europreiske nummeromrcide afsrettes 
passende omrader til sAdanne tjenester. 
9.5 Personlige og portable numre 
lnden for den europreiske samordning bar det prioriteres hejt at fl etableret et europreisk 
nummeromrade og inden for dette at reformere de nationale nummereringsplaner, sa der 
sikres ligebehandling mellem nummereringsplaneme for mobile og faste net. Endvidere bar 
der lregges vregt pa spargsmalet om nummerportabilitet mellem ensartede mobiltjenester, 
hvor dette er teknisk muligt, og pa udviklingen henimcxf personlige numre. 
I denne forbindelse bar man vrere srerlig opmrerksom pa harmonisering af adgangskodeme til 
mobilsystemer, nummers0gningstjenester og tjenester af almen interesse som f.eks. 
alarmtjenester. 
184 
I den fremtidige udvikling henimod personkommunikation b0r der lregges vccgt pa personlige 
portable numre, uanset hvem der er netoperat0r, hvilken tjenestetype der er tale om, hvilken 
lokalisering (national eller international), der er tale om, og hvilket individuelt tenninaludstyr 
der er tale om. 
I indevrerende fase vil det imidlertid vrere oodvendigt at sikre, at nuvrerende og fremtidige 
nummereringsplaner er fleksible nok til at de kan rumme tildeling af sadanne numre, enten fra 
de nationale nummereringsplaner eller fra det europreiske nummeromrcide. 
10 EGEN OG FJELLES INFRASTRUKTUR 
53 
54 10.1 Brug af egen infrastruktur til mobiltjenester 
Som det fremgar andetsteds (se bilag B) er det et fielles trrek ved de fleste 
mobilkommunikationslicenser, at der er restriktioner vedrnrende anvendelse af egen 
infrastruktur. Dette forhold har givet anledning til vresentlige bekymringer. 
a) Forvridning af markedsstrukturen pa grund af de nuvarende restriktioner 
• Kravet om, at de fleste mobilopcrat0rer skal benytte faste kredsl0b hos 
teleselskabet, bade til inteme netforbindelser (f.eks. basisstation til 
mobilkontrolcenter) og til dirigering af langdistancedelen af opkald, binder 
mobiloperat0ren til at bruge teleselskabets infrastruktur, uden at der 
oodvendigvis er nogen teknisk begrundelse for en s3.dan restriktion. 
• Da tilslutningsafgifterne og lejen for faste kredsl0b udg0r 30-50o/o53 af 
mobilnetoperat0rens omkostningsgrundlag, har det teleselskab, der leverer 
disse tilslutninger og nonnalt har mo~opol pa det, stor indflydelse pa 
mobiloperatorernes forretilingsmressige levedygtighed og 
omkostningsstruktur, samtidig med at disse mobiloperat0rer kan vrere 
teleselskabets direkte konkurrent. Dette forhold bliver sa meget desto mere 
alvorligt, som taksteme for faste kredsl0b endnu ikke alle vegne er 
omkostningsbaserede og i overensstemmelse med direktivet om faste 
kredsl0b54. 
• Begrrensninger i muligheden for sammenkobling med andre mobilnet, ikke 
mindst net i and.re medlemsstater, virker som hind.ringer for etableringen af 
frelleseuropreiske mobiltjenester og transeuropreiske net. 
• Endelig hremmer begrrensninger i retten til at benytte sin egen infrastruktur 
den tekniske udvikling, isrer fordi effektiv frelleseuropreisk roaming for GSM 
bygger pa, at System 7-signalering har stor udbredelse, og denne teknologi 
har teleselskabeme endnu ikke bragt i anvendelse overalt i Den Europreiske 
Union. 
Restriktioner af denne art er svrere at begrunde med de nuvrerende 
telekommunikations- og konkurrenceregler i EU, navnlig EF-traktatens artikel 90, 
stk. 2. Der skal her ikke mindst peges pa teletjenestedirektivet, som godt nok lader 
monopoleme pa de fysiske telenet og den grundlreggende taletelefoni fortsrette, men 
som udtrykkcligt ikke grelder for mobilradiokommunikation. Det virker ikke, som 
Undersegelscr afkonkurrencepra:gede mobilmarkoder i EU viser, at tilsl~ostningemc udg0r mellem 30 og 50'% af de samlede indtzgter. 
IUdets direktiv af5. juni 1992, EFf nr. L 165af16.6.1992, s. 27. 
185 
om en snrever fortolkning af dette direktivs begreb om reserverede tjenester kan 
forenes med, at dette monopols nekkevidde udvides til at omfatte 
tilradighedsstillelse af interne infrastrukturforbindelser 
mobilradiokommunikationssystemer og -tjenester. 
Nar man ser pa de nuvrerende brugsnwnstre og pa erfaringerne fra markeder, hvor 
sadanne restriktioner er blevet lempet, kan manse, at der heller ikke er grund til at 
vrere bange for, at den internationale trafik vii blive ledt over til det mobile net og 
bort fra det faste net til skade for det 0konomiske grundlag for at opretholde 
forsyningspligten ogsa for u0konomiske kunder. 
Efter EF's konkurrenceregler er det en overtraxlelse af traktatens artikel 90 i 
kombination med artikel 86, hvis den nationale regulering forhindrer konkurrerende 
serviceudbud, nir monopolet, der udbyder den sarnme eller en tilsvarende tjeneste, 
ikke selv er i stand til at imodekomme markedets eftersporgsel efter den pigreldende 
tjeneste, eller n3.r det imodekommer eftersp0rgslen, men i sa fald uundgaeligt 
kommer til at stille sit eget udbud bedre end konkurrentens55. Mange 
medlemsstater bar restriktioner for brugen af egen eller tredjeparts infrastruktur, 
som hremmer udviklingen af mobiltjenester. Sadanne restriktioner medfurer ogsa 
ofte, at teleselskabet giver sine egne mobilnetforetagender forrang med hensyn til 
adgang til det offentlige faste net og med hensyn til selve forbindelsemes 
tilgrengelighed. 
Endelig er der en rrekke medlemsstater, som allerede har givet mobiloperat0rer ret 
til at benytte deres egen infrastruktur. Dette har ikke haft mrerkbare negative 
virkninger for monopolselskabets operat0rvirksomhed. 
b) EU-principper for anvendelsen af infrastruktur 
Mobilnetoperat0rer b0r have uindskrrenket frihed til at drive og udvikle deres net 
for at varetage de aktiviteter, som de har f°aet licens eller tilladelse til. Herl 
indbefattet friheden til at vrelge, over hvilke anlreg sadanne tjenester udbydes. 
Tilvejebringelsen af anlreg og anvendelsen af den infrastruktur, der udgor en del af 
det offentlige faste net, skal vrere underordnet de generelle principper i ONP­
rammedirektivet, direktivet om faste kredsl0b og det foreslaede direktiv om 
taletelefoni, dvs. gennemskuelighed, ikke-diskrirnination og ligelig adgang. Desuden 
skal EU's konkurrenceregler overholdes fuldt ud. 
Endvidere bor mobilnetoperat0rer have uindskrrenket ret til at oprette og anvende 
enten deres egen infrastruktur eller infrastruktur, der ejes eller drives af 
tredjeparter, tilde aktiviteter, som deres licenser giver dem lov til at udove. 
Mobilnetoperatorer b0r have ret til at etablere en direkte kobling til andre 
mobiloperat0rer, bade i samme medlemsstat og i en anden medlemsstat. Direkte 
forbindelser b0r vrere tilladt via det offentlige faste net, via egen infrastruktur eller 
via infrastruktur, der ejes eller drives af en tredjepart. 
Hvor egen infrastruktur forudsretter radighed over radioressourcer, som f.eks. 
forbindelser, der bygger pa mikrobolgetransmission, bor medlemsstateme stille 
egnede radiofrekvenser til radighed. 
55 EF-Domstolcn, 23. april 1991 (sag C-41/90, HOflher & Elscr/Macrotron. sml. I, s. 1979) og 18. jwli 1991 (sag C-26&89, ERT/Dimotik.i, sarnl. Ls. 2925. 
186 
10.2 Ad gang til lokaliteter og frelles benyttelse af lokaliteter og infrastruktur 
EF-traktatens milj0politiske mfil peger pa, at man b0r undga, at fremvreksten af 
mobilkonununikationstjenester og af teknologier, der bygger mi stadig mindre celler, ledsages 
af en wwdig vrekst i antallet af basisstationer eller radiomaster. 
Planlregningsregler pa dette omdde, etablering af adgangsret og ekspropriation af lokaliteter 
er forhold, der fortsat reguleres pa nationalt plan. 
Procedureme for, hvordan man tar adgang til lokaliteter, b0r imidlertid vrere styret af 
grundprincippeme om gennemskuelighed, ikke-diskrimination og proportionalitet og bygge pa 
objektive kriterier. 
For at minimere miljevirkningeme af vreksten inden for mobilkonununikation b0r man 
afskaffe myndighedsrestriktioner, som hindrer, at mobiloperat0rer deler lokaliteter og anden 
infrastruktur med hinanden og med operat0reme af faste net. 
Mobilnetoperat0rer b0r have lov til at deles om infrastruktur, andre anlreg og lokaliteter 
under forudsretning af, at de generelle pnncipper i ONP-rammedirektivet overholdes. A:ftaler 
om deling af lokaliteter og infrastruktur skal vrere gennemskuelige, ikke-diskriminerende og 
sikre, at de vresentlige krav overholdes. 
Afskaffes den slags restriktioner, vil det ikke alene vrere til gavn for miljoot, det vii ogsi 
frenune en mere effektiv udnyttelse af infrastrukturen til mobilkonununikation. Dette grelder 
navnlig for tyndt befolkede omrader, so~ mobilnettet muligvis ellers ikke ville nA ud til. 
Endvidere kan medlemsstateme forlange af mobilnetoperat0reme, at de indgir aftaler om at 
dele infrastruktur eller lokaliteter, nAr overordnede hensyn til miljoot eller befolkningens 
sikkerhed tilsiger det. 
Sadanne forpligtelser skal vrere i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, de ma 
ikke udg0re vresentlige hindringer for de aktiviteter, der er udstedt licens til, og de skal vrere i 
overensstenunelse med EF's konkurrenceregler. 
11 KOMBINEREDE SERVICEUDBUD VIA FASTE OG TRADL0SE NET 
11.1 Forudsretningerne for personkommunikation 
Personkonununikationstjenester vii i sidste ende give mulighed for at ringe til en bestemt 
person ved hjrelp af et personligt nununer, som ikke afhrenger af, hvor personen befinder sig, 
hvilken terminal vedkonunende benytter, hvilken transmissionsmade der er tale om 
(ledningsbundet eller tnidl0s), eller hvilken teknologi der kan benyttes (se bilag A). 
Skal disse udfordringer tages op, ma der tages hensyn til behovet for at give markedet 
tilstrrekkelig erhvervsmressig frihed til at det kan imedekonune eftersp0rgselen efter et 
integreret udbud af personkonununikationstjenester, samtidig med at det accepteres, at 
eksisterende licenser til bestemte teknologier viderefores i en overskuelig fremtid. 
187 
56 
57 Den tidsplan, som Radets resolution 93/C2 l3/0 l · bar fastlagt for fuld liberalisering af 
offentlig taletelefoni pr. 1. januar 199856 giver nu mulighed for at udvikle et konsekvent 
milja for personkommunikationstjenester. · 
11.2 Telekommunikationsoversigtens tidsplan 
Den tidsplan, der blev opstillet i telekommunikationsoversigten fra 1992, omfatter mange af 
de skridt, der er en forudsaming for at forberede de offentlige faste net, herunder navnlig 
taletelefonien, til personkonununikationsmiljeet. Denne plan omfatter bLa. folgende: 
• Fuld liberalisering af offentlig taletelefoni pr. 1. januar 1998, herunder forberedelse af 
de fornedne rendringer af EF's rammeregler fra 1. januar 1996. Henned lettes 
kombineret udbud af tjenester via faste og tradlase net, nAr forst liberaliseringen er 
fuldt gennemfort 
• Uindskrrenket anvendelse af ONP-princippeme, og om nedvendigt tilpasning af dem pa 
baggrund af den videre liberalisering. Her vil der blive fokuseret pa sammenkobling og 
pa at etablere en ramme for tilslutningstakster57 
• Gennemforelse af princippet om gensidig anerkendelse af nationale licenser og 
tilladelser. 
11.3 Udbud aftjenester over en kombination affaste og mobile net 
Den forste betingelse for at srette udviklingen henimod personkommunikation igang er (som 
konstateret i afsnit 3.6. ovenfor), at man fjemer restriktioneme over for det forhold, at en 
enkelt tjenesteleverander udbyder en kombination af forskellige mobiltjenester under 
forskellige licenser og pa grundlag afforskellige teknologier/standarder. 
Derefter bar alle de restriktioner fjemes, som hindrer, at man frit kan udbyde tjenester via en 
kombination af faste og mobile net, og dette bar ske efter tidsplanen for fuld liberalisering af 
tjenester, der udbydes via faste net. 
For at forhindre, at der oprettes nye barrierer i det ind.re marked for personkommunikation 
bar medlemsstateme ikke lrengere medtage restriktioner af denne art i nye licenser for 
mobilkommunikation. 
11.4 Tilladelse til at mobiloperatsrer eller uafhrengige tjenesteleverandsrer videresrelger 
eller kobler trafik pa det faste net efter 1998 
Aftalen om at liberalisere offentlig taletelefoni indebrerer, at mobiloperatarer bar have lov til 
at transportere taletrafik: mellem enhver kombination af faste og mobile destinationer i EU fra 
1998. Denne aktivitet er i 0jeblikket forbeholdt teleselskabeme. 
Derfor her mobilnetoperaterer og uafhrengige tjenesteleveranderer ogsa fra det tidspunkt 
have lov til at byde pa licenser til offentlig taletelefonitjeneste via faste net, oar sadanne 
licenser skal udstedes. 
Med ckstra ~oder pl op tit 6 Ir for Spanicn, Irland, Grzkcnland og Portugal og i bcrcttigedc: tilfzldc 2 Ir for Lux.ernbourg. 
I dcnnc forbindclsc bar Komrnissionen <>g.'11 offentliggjort en mcddclclsc om etablcring af ct almcnt tclctjcncsteudbud under konlrurrcnceoricntcrcdc forhold. 
(se Konunissioncns mcddelclsc af 15. novcmbcr 1993, KOM(93)543). Som rcaktion hcrpl bar RAc.ict vedtaget en resolution om ct alment tclctjcnc:steudbud pl 
sit m0de den 7. dcccmbcr 1993 (cndnu ikkc offcntliggjort). 
188 
(1 
11.5 Tilladelse til at fastnetoperatarer udbyder trldlase tjenester 
Grundprincippeme i EU's' telekommunikationspolitik, herunder ikke mindst kravet om at 
und.ga forskelsbehandling, bor ogsa anvendes pa fastnetoperatorerne. Disse operatorer bor 
kunne udbyde personkommunikationstjenester sidelobende med mobiloperatorerne. 
Den nedbrydning af barrierer mellem drift af faste og mobile net, som 1992-oversigtens 
tidsplan peger pa, indebrerer ogsA, at de nuvrerende fastnetoperatorer bor have lov til at 
deltage uden begrrensninger pa mobilnetomn\det, bade ·ved at bruge mobilteknologier i 
forbindelse med det faste net og som selvstrendige mobiloperatorer. 
De eksisterende fastnetoperatorers markedsaktiviteter inden for dette omr3de bor vrere 
underlagt EU's politik med hensyn til licensudstedelse og frekvensallokering, og EU's 
konkurrenceregler skal ogsa grelde for dem. Senest fra den 1. januar 1998 bor 
fastnetoperatorer ikke lrengere pa forhand udelukkes fra direkte eller indirekte deltagelse i 
procedurer for tildeling af licenser til drift og tilradighedsstillelse af mobiltjenester eller 
personkommunikationstjenester. 
11.6 EU's hovedmM inden for licensudstedelse med henblik pa at forberede 
personkommunikationsmiljaet 
Foruden hovedomcldeme for indsatsen vedrorende frekvenser med henblik pa at fremme 
udviklingen henimod et personkommunikationsmiljo (se pkt. 4.4. ovenfor), er der ogsa et par 
omrader inden for licenstildeling at lregge mrerke til. Medlemsstateme bor lregge srerlig vregt 
pa de teknologier, der er bedst ~gnede ti1 at tilvejebringe den tradlose del af 
personkommunikationstjenesteme. Pa licensomradet border fastlregges folgende hovedmfil: 
• Medlemsstaterne bor udstede licenser til drift af mobilsystemer efter DCS-1800 
standarden og give mulighed for mikrocellulrere udvidelser af de nuvrerende 
mobilsystemer, som er tilladt efter GSM-standarden i 900 :MJiz-bandene. 
• Medlemsstateme bor lregge planer med henblik pa frekvensallokeringer og 
licensudstedelse til satellitbaserede personkommunikationssystemer (herunder systemer 
i lav bane) og ti1 fremtidige tredjegenerationstjenester, der bygger pa det kommende 
universielle mobilkommunikationssystem (UMTS). 
12 MARKEDSADGANG I TREDJELANDE 
EU's telekommunikationspolitik bor konsekvent stotte, at der etableres et intemationalt miljo med 
fair konkurrence inden for bade tjenester og udstyr pa teleomradet. Dette blev bekrreftet i Radets 
resolution 93/C213/0l i anledning af telekommunikationsoversigten fra 1992. Resolutionen 
konstaterer, at "skabelse af rimelige og retfrerdige internationale handelsvilkar, der tillader adgang 
til tredjelandes telekommunikationsmarkeder pa tilsvarende vilkar, som findes i Frellesskabet", er en 
vresentlig faktor i den fremtidige regulering af telesektoren. 
Pa dette omrade ma der tages hensyn til, at operatorer fra tredjelande spiller en stor rolle i 
eksisterende mobilkonsortier i EU, og til at fabrikanter fra tredjelande har en strerk stilling pa EU's 
marked for mobiludstyr (se bilag C). 
Samtidig virker de oversoiske markeders regelsret ~mmende for operatorer fra EU, som onsker· at 
ga ind pa bestemte udenlandske mobilmarkeder. Som eksempel kan nrevnes den bestemmelse i 
amerikansk lovgivning om radiospektret, der hindrer at udenlandske selskaber kan eje mere end 20% 
(direkte) og 25% (indirekte) af en amerikansk mobiloperator. 
189 
Hvor markedsadgangen pa denne made er asymmetrisk, mi EU deltage aktivt i de multilaterale 
forhandlinger om basisteletjenester i forbindelse med den almindelige overenskomst om bandel med 
tjenesteydelser med det fonnfil at Alme adgangen til fremtidige markeder. 
lnden for de grrenser, der sa:ttes af EU's internationale forpligtelser og af EU-retten, mi Unionen 
vurdere, om balancen kan rettes op ved hjrelp af EU-lovgivningen, f.eks. om hvilken adgang 
virksomheder fra tredjelande skal have til mobillicenser58. 
13 SATELLITBASERET PERSONKOMMUNIKA TION 
58 
59 
60 
61 
62 
63 EU er begyndt at tage sp0rgsmilet om satellitbaseret personkommunikation op pi politisk plan (se 
bilag A, B og C). 
De generelle principper for EU's politik er der redegjort for i gr0nbogen om satellitkommunikation 
fra 1990 og den derpa folgende radsresolution af 19. december 199159. Principperne, der bygger pi 
EU's generelle telepolitik, er videreudviklet med henblik pi personkommunikationstjenester 
meddelelsen af 27. april 1993 og den derpa fulgende radsresolution af 7. december 199360. 
Dertil kommer, at der den 30. oktober 1993 blev vedtaget et direktiv, der udvider 
typegodkendelsesordningen for tenninaludstyr til ogsi at omfatte udstyr til satellitbaserede 
mobilsystemer6 l. Pakken af gennemfurelsesforanstaltninger til Radets resolution af 19. december 
1991 omfatter endelig ogsa det foreslaede direktiv om en politik for gensidig anerkendelse af licenser 
vedrnrende satellitnettjenester62, det foreslaede direktiv om konkurrence pi markedet for 
satellitkommunikationstjenester og -udstyr, som, nar det vedtages, vii udvide 
tjenesteydelsesdirektivets anvendelsesomrade · til ogsa at omfatte satellitomradet63, samt en 
meddelelse om adgang til rurnsegmentet. 
Der er dog stadig et vigtigt udestaende omnide med hensyn til ficlleseuropzisk licensudstedelse. 
Som anf0rt i bilag A og B bernrer satellitbasere4e tjenester ifelge deres natur en lang nekke 
europreiske lande, hvis regelsret bar betydning for dem. Dette ~Ider bade de lande, hvor der 
transmitteres op til satellitten, og de lande, hvor man tager satellitsignalet ned. lndustrien klager 
over, at den bar store omkostninger, fordi den er nOOt til at fl gront lys fra myndighederne og/eller 
licenser i alle bernrte medlemsstater. I forslaget til Ridets direktiv om gensidig anerkendelse af 
·licenser til satellitbaserede tjenester er der udarbejdet en procedure, som giver mulighed for gensidig 
anerkendelse afnationale licenser, nar der pa EU-plan er opnaet enighed om de ficlles betingelser for 
udstedelse af licenser til en bestemt tjeneste. 
Et tilsvarende krav vedrerende national licensudstedelse til satellitbaserede 
personkommunikationstjenester kunne vise sig at vrere en alvorlig hindring for udvikling af sAdanne 
tjenester. Licenser til satellitbaserede personkommunikationstjenester bar fra starten udvikle sig pa 
EU-plan ved hjrelp af frelles driftslicenser, der udstedes pa en samordnet made af medlemsstateme 
og/eller pa EU-plan. 
En tilsvarende fi:emganggn1de er der tagt op i tit et udlcast tit cfuelctivfontag om en potitiJc for sensidis merkendelse af licenser og nationale tilladelser tit 
satetlitkommunikationstjencster. 
Fcll~c systanrz og tjencster • grenbog om en fa::llcs potitik for sattelitkommunikatioo i Dct E.uropeiske Fell~. KOM(90)490 cndctig wig. af 
20.1 t .1990, og R.&dct.s resolution 92/C8/01 af t 9. dcccmbc:r t 991 om c:tabtcring af ct fa::tlcs omkcd for sauclittclctjmcsacr og -udstyr, EFT m. C 8 af 14.1. t 992. 
KOM(93)171 ogRldcbrcsotutioo af7. dcccmbcr 1993 om indfurclsc afsaUctitbascn:dcpcnookommunibtijcncsta i Fctlcssbbct(93/C339/01 iEFI' nr. 
C 339 af t6.12.t993, s. 1). 
R.&dct.s dirdd.iv 93/97/E0F af29. oktober 1993 om supplcring af diidaiv 9t/263/E0F for s1 vidt anglr-satetlitjordstationsuds, EFI' m. L 290 af24. l l.1993, 
s. l. 
Forstag tit Europa-Parlamcntcts og R.ldcts diJdctiv om en potitik for gcnsidis merkendelsc af 1icc:mcr og IDdrc nationale tilladctcr vedmrcndc 
satellitncttjencster oglcller satellitkonununikationstjencster, KOM(93)652 af 4. t. t 994 ( cndnu ikkc offc:ntli@Biort). 
F orslag tit Kommissionsdircktiv om cndring a{ diJdctiv 88/301 /E0F om konkum:ncc pl l1lllkcdct for tctc:tjencst.cr ( cndnu ikkc offcntli@Biort ). 
190 
Dertil konuner at en samordnet europreisk fremgangsmade med hensyn til udstedelse af licenser for 
den slags tjenester mere effektivt ville kunne beskytte europreiske interesser pa reguleringsoom\det i 
forbindelse med globale satellitbaserede mobilkommunikationssystemer. 
Det foreslas derfor at licenser til fremtidige satellitbaserede personkonununikationssystemer fra 
starten ber udstedes samordnet og/eller pa EU-plan. 
Sadanne systemer kunne ogsa fl en lwj prioritering inden for omddet mobil-og 
personkommunikation i forbindelse med traktatens bestemmelser om oprettelse af transeuropmiske 
net. 
14 FREMME AF :QET UNIVERSELLE MOBILKOMMUNIKATIONSSYSTEM 
(UMTS) 
Fremtidens tredjegenerationssystemer, UMTS, viii sidste ende tilvejebringe et integreret teknologisk 
grundlag for den mest 0konomiske og effektive tilnidighedsstillelse af 
personkommunikationstjenester. 
Arbejdet skrider frem inden for EU, bade i EU's forskningsprogrammer, herunder navnlig RACE, 
og i ETSI; uden for EU bar ITU arbejdet med dette omdde som led i projektet Future Public Land 
Mobile Teleconununications Systems (FPLMTS) (se bilag A og C). 
Overgangen fra anden-til trejegenerationsteknologier skulle blive lettet af den omstmdighed,. at de 
regelstrukturer, som er foreslaet for andeng~erationsteknologien, som f.eks. GSM, DCS-1800 og 
DECT samt ERMES, er udformet med henblik pa at forberede EU's tjenestemilj0 til 
personkonununikation. 
Hvis ikke man gik frem pa denne mide ville man ikke blot underminere de to mfilsretninger, der g3.r 
ud pa at etablere det indre marked og at fremme etableringen af transeuropreiske net og tjenester, 
men ogsa afgerende begrrense mulighedeme i EU's forskningsprogrammer og i det europreiske 
standardiseringsarbejde inden for mobilsystemer af tredje generation pa et tidspunkt, hvor der 
trreffes vigtige beslutninger pa globalt plan om den fremtidige · situation med hensyn til 
UMTS/FPLMTS. 
For at fl mest muligt ud af de europreiske initiativer med hensyn til et universielt 
mobilkonununikationssystem mi der gores en koncentreret indsats for at styrke udviklingen henimod 
et universelt mobiltelekommunikationssystem. Som nrevnt her denne indsats omfatte udvikling af 
procedurer for licensudstedelse og tildeling, som er samordnet mellem medlemsstaterne og/eller 
gennemf0rt pa EU-plan. 
V ed sadanne procedurer for licensudstedelse skal der tages hensyn til srerlige nationale situationer 
og denned skabes grundlag for en gnidningsl0s overgang fra anden-til tredjegenerationstjenester. 
Den senere overgang til tredjegenerationssystemer b0r medlemsstateme holde sig for 0je, nAr der 
udstedes licenser til andengenerationssystemer' sa der fortsat kan stilles 
personkommunikationstjenester til radighed pa grundlag af den mest effektive teknologi. 
Sarntidig b0r man anmode den europreiske radiokommunikationskomite om hurtigst muligt som led i 
opfelgningen og gennemf0relsen af de beslutninger, der blev truffet pa W ARC '92, at fastlregge 
frekvensallokeringen og -planlregningen med henblik pa UMTS. 
191 
15 KONKLUSIONER 
At udvide EU's telekommunikationspolitik til ogsi at omfatte mobilsektoren er muligt o& vii 
tilvejebringe en konsekvent ramme for den fremtidige udvikling af denne sektor o& for 
overgangen til personkommunikation. 
At bringe disse principper i anvendelse indebrerer en rrekke sterre rendringer i sektoren: 
Afskaffelse af de tilbagevrerende eksklusive og srerlige rettigheder i sektoren, om nsdvendigt 
ved at fastlregge de fomedne licensvilldr 
Den nuvrerende praksis, som gir ud pa at udstede licenser til mobiltjenester pa grundlag af 
eksklusive og srerlige rettigheder, bar i mange tilfrelde haft alvorligt negative virkninger 
for, hvor hurtigt udviklingen er gaet, og for mobilkommunikationstjenesternes 
gennemslagskraft. Den rummer endvidere en fare for, at operat0rer med srerlig erfaring pi 
medlemsstatemes og andre markeder hindres i at afgive bud pa licenser til mobilsystemer 
pa ligelige vilkar. 
Fjemelse af alle restriktioner, der hindrer, at bade selvstrendige tjenesteleveranderer og 
mobilnetoperaterer kan udbyde mobiltjenester 
Dette b0r indebrere, at der er frihed til at udbyde en kombination af tjenester pa grundlag 
af forskellige mobilsystemlicenser, at der er mulighed for at udbyde tjenester i forskellige 
medlemsstater, og at de eksisterende restriktioner ophreves. 
Uindskrrenkef frihed for mobilnetoperatorer til at drive og udvikle deres net med henblik pi 
udevelse af de aktiviteter, som deres licens. eller tilladelse giver mulighed for 
Dette b0r omfatte retten til at benytte sin egen infrastruktur til disse aktiviteter, til at 
benytte tredjeparts infrastruktur til samme fonnfil samt til at vrere frelles om infrastruktur. 
Omkostningeme til infrastruktur og sammenkobling udgor i 0jeblikket mellem 30 og 50% 
af mobilnetoperat0remes sanllede omkostninger. Dette gor en stor del af deres 
omkostningsstruktur afhrengig af teleselskabeme, som de direkte eller indirekte 
konkurrerer med. Kravet om, at trafikken dirigeres via det faste net og forbuddene mod 
direkte sammenkobling af mobilnet resulterer desuden i mindre effektiv drift og kan 
hremme indforelsen af innovative tjenester, f.eks. hvor et bestemt fast net ikke bar de 
foroodne signalfunktioner. 
For at fjeme denne afhrengighed og fremme innovationen b0r mobilsystemer have lov til at 
benytte deres eget ell er en tredjeparts infrastruktur, og de b0r kunne forbindes direkte med 
andre mobilnet bade i samme og i andre medlemsstater. 
Uindskrrenket mulighed for kombineret udbud af tjenester via faste og mobile net inden for 
den overordnede tidsramme, der er opstillet i Radets resolution 93/C213/01 af 22. juli 1993 
med henblik pa fuldstrendig liberalisering af offentlig taletelefoni via det faste net 
Dette indebrerer, at mobiloperaterer og selvstrendige tjenesteleveranderer f'ar ret til at byde 
pa licenser til det faste net med mulighed for videresalg, samt ophrevelse af alle 
eksisterende begrrensninger i fastnetoperat0rers muligheder for at ga ind pa mobilmarkedet 
med som eneste betingelse, at traktatens konkurrenceregler overholdes, herunder navnlig 
R.adets forordning 89/4064/E0F om kontrol med virksomhedssammenslutninger samt 
traktatbestemmelseme om misbrug af en dominerende stilling. 
EU's principper for gensidig anerkendelse og licensudstedelse her udvides til den her 
omhandlede sektor, hvor deter muligt. 
v ed anvendelsen af disse principper ma der tages hensyn til de srerlige forhold i denne 
sektor. Princippeme b0r endvidere i fremtiden benyttes til at fremme en mere europreisk 
192 
orientering, herunder til oprettelse af ordninger for samordning og procedurer for 
licensudstedelse pa EF-pl~ hvor dette er hensigtsmressigt for at fremme transeuropreiske 
net og tjenester. 
Dette bor navnlig vcere til.freldet for satellitbaserede personkommunikationstjenester 
(herwtder systemer, der bygger pa satellitter i lav bane) og udstedelse af licenser til 
tredjegenerationssystemer (Universelle mobiltelekommunikationssystemer 
(UMTS/FPLMTS)). 
Gensidig anerkendelse af typegodkendelser for mobiltenninaludstyr bar af gsrende betydning, 
og anvendelsen af dette princip ma fremskyndes. 
Det indebrerer, at direktiv 91/263/E0F's anvendelsesoomide udvides ti1 ogsi at omfatte 
mobilterminaludstyr, som ikke kan tilsluttes det offentlige net. 
En sAdan fremskyndet auvendelse af princippet om gensidig anerkendelse mi indebrere, at 
frelles tekniske forskrifter vedtages hurtigere, ikke mindst for terminaludstyr, der bygger 
pa nye digitale mobilteknologier. For de typer udstyr, som der stadig ikke er vedtaget 
frelles tekniske forskrifter for, bor en fremskyndet anvendelse af direktiv 9 l/263/E0F og 
93/97 /E0F ogsi give mulighed for gensidig anerkendelse af terminaludstyr, nir blot de 
vresentlige krav er opfyldt. For at gere det lettere at ni direktivets mil i dette tilfrelde her 
der tilskyndes til at etablere procedurer for midlertidig typegodkendelse i samarbejde med 
Den Europreiske Radiokommunikationskomite (ERC). 
Der bor gores en forstrerket indsats for at etablere en samordnet fremgangsmade pa EU-plan 
med hensyn til frekvenser og nummerering pa grundlag af de eksisterende europreiske 
ordninger. 
Med hensyn til radiofrekvenser varetages disse eksisterende ordninger af Den Europreiske 
Radiokommunikationskomite og det dertil horende Europreiske 
Radiokommunikationskontor, mens de pa nummeromcldet varetages af Den Europreiske 
Komite for Telekommunikationsforskrifter (ECTRA) og det dertil knyttede kommende 
Europreiske Telekommunikationskontor (ETO). Disse forhold folger principperne i RAdets 
resolutioner herom og Kommissionens meddelelse om en , ny fremgangsmAde ved 
koordineringen af radiofrekvenser i F rellesskabet. 
Frellesskabet bor indga aftalememorandummer og rammeafta.ler om samarbejde med disse 
organer, sa snart der foreligger et fast retsgrundlag for et sadant samarbejde. 
Der bor opstilles klare hovedomrader for det fremtidige arbejde under hensyntagen til 
grundlreggende unionsinteresser og til behovet for, at medlemsstateme fuldt ud 
gennemforer de aftaler, der indgas med disse organer. 
De tilslutningsprincipper, der er udviklet i EU's telekommunikationspolitik, kan udvides til at 
omfatte mobilsektoren. 
Princippeme bor dog tilpasses i lyset af den generelle tilpasning af EF's regelramme frem 
til den 1. januar 1996 i overensstemmelse med Ridets resolution 93/C2 l 3/08 af 22. juli 
1993, hvori der opstilles en tidsplan for fuld liberalisering af offentlig taletelefoni. 
Disse forhold bor ordnes i sammenhreng med den generelle revision af ONP-rammen. 
Sikkerhed, kommunikationshemmelighed og miljobeskyttelse bor spille en fremtrredende 
rolle. 
Det har fundamental betydning for Europas borgere og er en forudsretning for et stabilt 
erhvervsmiljo, at almene hensyn varetages i forhold til denne sektor. 
193 
Det drejer sig her navnlig om hensynet til brugemes sikkerhed, 
kommunikationshemmelighed og beskyttelse af personoplysninger i de nye digitale net og 
systemer. Ogsa de milj0sp0rgsmfil, som fremvreksten af et utal af mobilsystemer rejser, 
mi der geres en srerlig indsats for at l0se. Dette er vigtigt for at sikre, at offentligheden 
accepterer den kommende udvikling i denne sektor, og for at undgA, at der rejses nye 
barrierer inden for det indre marked. 
Aile initiativer vedrerende mobil-og personkommunikation ml knyttes til Den Europreiske 
Unions generelle politiske mil. 
Her er der isrer tale om udviklingen af transeuropreiske net, om samh0righeden med 
randomrader og mindre gunstigt stillede regioner, om adgang til tredjelandsmarkeder og 
om EU's politik over for landene i Central-og 0steuropa og pa internationalt plan i evrigt. 
I denne forbindelse b0r der lregges srerlig vregt pa-at etablere et klima, der fremmer EFs 
mil for forskning og teknologiudvikling pa dette omdde, ikke mindst hvad angir de 
kommende tredjegenerationssystemer (UMTS/FPLMTS) og satellitbaseret 
personkommunikation (inklusive satellitter i lav bane). 
194 
ACTE -Approvals Committee for 
Terminal Equipment 
allokering (a/ et frekvensband) 
AMPS -Advanced Mobile Phone System 
analogt celleopbygget system 
anden-generations-mobilsystemer 
APC -Aeronautical Public 
Correspondence services 
auktion 
C-net 
CDMA -Code Division Multiple Access ORDLISTE 
Godkendelsesudvalget for Tenninaludstyr. Oprettet ved 
direktiv 9 l/263/E0F og bl.a. ansvarlig for at vedtage de frelles 
tekniske forskrifter (CTR), som EU's harmoniserede 
typegodkendelsesprocedurer er baseret pA. 
Indgang i frekvensallokeringstabellen for et givet frekvens­
bAnd, sfiledes at dette bAnd kan benyttes af en eller flere 
radiokommunikationstjenester pA bestemte vi1kAr (jf. ITU's 
internationale radioreglementer. Se ogsA tilde/ing a/ 
frekvenser). 
Amerikansk standard for analoge, cel/eopbyggede systemer. 
Celleopbygget system, der er baseret pA analoge trans­
missionsteknikker. I Europa benyttes bl.a. fulgende 
standarder: NM[, TACS, Radiocom 2000 og C-Net. 
Samlet betegnelse for den digitale mobilnetteknologi, der 
anvendes i dag. Som eksempler kan nrevnes GSM, DCS-180, 
ERMF.S, DECT, TEI'RA, TFTS og DSRR. 
Frellesbetegnelse for radiokommunikationstjenester, der giver 
flypassagerer mulighed for at kommunikere fra et fly i luften. 
Der er bade satellit-og jordbaserede systemer under 
udvilding. I Europa er TFTS-systemet ( det jordbaserede 
flytelekommunikationssystem) ved at blive indfort hos en 
rrekke luftfartsselskaber. 
Procedurer for Iicens-eller frekvenstildeling, hvor den 
hejstbydende far tildelt licensen/frekvensen. Denne metode er 
blevet benyttet i en rrekke lande uden for EU og i forbindelse 
med GSM i Grrekenland. 
Standard for analoge celleopbyggede systemer. 
Srerlig kodningsteknik for digital radiotransmission, hvorved 
information pA digital form kombineres med en anden kodet 
digital str0m, sA informationerne fordeles over en stor 
radiofrekvensbAndbredde. V ed at anvende et kendt kodet 
signal ved bade sender og modtager kan den oprindelige 
information genetableres hos modtageren. Teknikken benyttes 
i visse digitale cel/eopbyggede systemer pA forsegsbasis (se 
ogsA TDMA). . 
195 
celleopbygget system 
CENICENELEC 
CEPT 
CT2 
DCS 1800 
DECT -Digital European Cordless 
Telecommunications 
digitalt celleopbyggget system Mobilradiokommunikationsnet, der sredvanligvis drekker et 
stort omrAde, og hvor tjenesteomradet er delt op i en rrekke 
mindre "celler", der hver har sit eget sendelmodtageudstyr 
(basisstation). Opdelingen i celler betyder, at den samme 
frekvens kan genbruges i forskellige celler, og derved oges det 
maksimale antal abonnenter i et givet net betydeligt. NAr 
abonnenterne bevreger sig fra en celle ti1 en anden, 
videregiver det celleopbyggede system automatisk opkaldet ti1 
basisstationen i den nreste celle, sMedes at kommunikationen 
kan viderefores uden afbrydelser. Oprindelig blev 
celleopbyggede systemer udviklet pA grundlag af analoge 
transmissionsteknikker (se analog/ celleopbygget system), 
men der benyttes nu i stadig stigende grad digitale 
transmissionsteknikker (se digital/ celleopbygget system). 
Den Europreiske Standardiseringsorganisation og Den 
Europreiske Komite for Elektroteknisk Standardisering. 
Vigtige europreiske standardiseringsorganisationer. Har bl.a. 
ansvaret for udarbejdelse af standarder for elektromagnetisk 
kompatibilitet i henhold ti1direktiv89/336/E0F og direktiv 
92/31/E0F. 
Den Europreiske Konference af Post-og Teleadministrationer. 
Efter nylige reformer kan kun nationale tilsynsmyndigheder 
vrere medlem afCEPT. Medlemmerne omfatter de 12 EU­
lande og de fleste evrige lande i Europa, herunder de central-
. og ostetiropreiske lande. 
Efter de nrevnte reformer er CEPTs aktiviteter nu opdelt 
mellem ECTRA (Det Europreiske Udvalg for Retsforskri:fter 
pA TeleomrAdet), ER.C (Den Europreiske 
Radiokommunikationskomite) og CERP (Den europreiske 
komite for postale forskriftsanliggender (se ogsA ECTRA og 
ERC). 
Standard for trAdlost telefoniudstyr, baseret pA en forelooig 
ETSI-standard. Benyttes hovedsagelig i forbindelse med 
telepunktsystemer. 
Standard for mikrocellesystemer, der er udarbejdet afETSI pA 
grundlag af GSM-standarden. (Kaldes ogsA PCN­
systemstandard -se PCN). SAdanne systemer er bygget op af 
meget sma celler, der varierer i st0rrelse fra nogle fl hundrede 
meter til nogle fa kilometer. 
Digital Europreisk Tradl0s Telekommunikation. Ny standard 
for digital, tradl0s telekommunikation, udarbejdet af ETSI pA 
grundlag af direktiv 91/287 /E0F om samordnet allokering af 
frekvensbAnd til DECT og RAdets henstilling 9 l/288/E0F om 
en samordnet indforelse af DECT. 
Celleopbygget system, der er baseret pA digitale trans­
missionsteknikker. 
196 
DSI -Detailed Spectrum Investigation 
DSRR -Digital Short Range Radio 
ECTRA -European Committee for 
Telecommunications Regulatory Affairs 
eksklusive rettigheder 
elektromagnetisk kompatibllitet 
elektromagnetisk eksponering 
ENO -European Numbering Office 
ERC -European Radiocommunications 
Committee 
ERMES -European Radio Messaging 
System Detaljeret spektrumundersegelse. UndefS0gelse af, hvad 
radiospektret bruges til -en af Det Europreiske 
Radiokommunikationskontors (ERO) hovedopgaver. 
Mfilsretningen er at udarbejde en frelles europreisk tabel over 
frekvensallokeringer. 
Digital kortdistanceradio. Ny digital standard, udarbejdet af 
EI'SI, inden for privat mobilradio. Til brug over korte 
afstande. 
Det Europreiske Udvalg for Retsforskrifter pa TeleomrAdet. Et 
af de tre udvalg i den nye CEPT-struktur. Under udvalget er 
der nedsat tre projektgrupper, der beskzftiger sig med 
henholdsvis tildeling af licenser, nummerering og prevning. I 
R.Mets resolution 92/C318/02af19. november 1992 om et 
frelleseuropreisk samarbejde om nummerering inden for 
teletjenester er der udpeget en rrekke opgaver for ECTRA, 
bl.a. etablering af et europreisk telefoninummeromrAde og 
tilvejebringelse af frelleseuropreiske standpunkter til dr0ftelse 
i JTU-sammenhreng. ECfRA er i frerd med at etablere et 
Europreisk Telekommunikationskontor (ETO). 
Der er tale om en eksklusiv rettighed, nAr en medlemsstat 
tildeler en enkelt off entlig eller privat operawr eneret til at 
drive et mobilnet eller en mobiltjeneste inden for et givet 
omrade (jf. forslag til kommissionsdirektiv af 1. december 
1993 om rendring af direktiv 88/30 l/E0F og Oirektiv 
88/388/E0F for sA vidt angAr satellitkommunikation. 
Et apparats eller systems evne til at fungere tilfredsstillende i 
sit elektromagnetiske milj0, uden at det skaber uacceptable 
elektromagnetiske forstyrrelser for andre dele af miljoot. 
Udsrettelse for elektromagnetisk strfiling og dens mulige 
virkninger pA mennesket. Virkningeme opdeles i termiske 
virkninger ( opvannning af kropsvrev) og ikke-termiske 
virkninger (alle andre mulige virkninger). 
Det Europreiske Nummerkontor, som RAdets resolution 
92/C3 l 8/02 af 19. november 1992 om et frelleseuropreisk 
samarbejde om nummerering inden for teletjenester 
opfordrede til at oprette. Nummerkontoret vii fa srede i 
K0benhavn som en del af ETO (se ogsA ECTRA ). 
Den Europreiske Radiokommunikationskomite er et af de tre 
udvalg, der er nedsat under den nye CEPT-struktur. ERC 
formulerer radiokommunikationspolitik, deltager i ITU­
konferencer og spiller en overordnet koordinerende rolle i 
frekvensspargsmfil. ERC bar oprettet Det Europreiske 
Radiokommunikationskontor, ERO. 
Det frelleseuropreiske digitale perso0S0gesystem. Ny digital 
standard, der er udarbejdet af ETSI pA grundlag af direktiv 
90/544/E0F om samordnet allokering af frekvensband til 
ERMES og RAdets henstilling om en samordnet indforelse af 
ERMES. ERMES giver mulighed for at modtage lydsignaler 
og/eller numeriske eller alfanumeriske meddelelser. 
197 
ERO -European Radio Communications 
Office 
ETO -European Telecommunications 
Office 
ETS -European Telecomm11;nications 
Standard 
ETSI -European Telecommunications 
Standards Institute 
Eutelsat 
FDMA -Frequency Division Multiple 
Access 
forebyggelse a/ frekvensintetferens 
forretningsvilkllr 
FPLMTS -Future Public Land Mobile 
Telecommunications System 
f miles tekniske forskrifter 
''f orst-til-mnlle "-metoden 
GPS -Global Positioning System Det Europreiske Radiokommunikationskontor (jf. RAdets 
resolution 90/C166/02 af28.juni 1990 om intensiveret 
samarbejde om radiofrekvenser pl europzisk plan, navnlig 
med henblik pl tjenester med frelleseuropzisk dimension). 
Kontoret er oprettet af ERC og ibnede i Kebenhavn i maj 
1991. 
Det Europreiske Telekommunikationskontor er under 
oprettelse i ECTRA-regi. 
Europreisk telestandard. Fastlagt ifelge El'SJ's procedurer. 
Det Europziske lnstitut for Telestandarder, der bar til opgave 
at udarbejde telestandarder (NE1), der accepteres og anvendes 
overalt i Europa. 
Den Europreiske Telekommunikationssatellitorganisation, 
grundlagt ved Eutelsatkonventionen og den tillwrende 
driftsaftale. 
Srerlig kodningsteknik, der benyttes til bade digital og analog 
radiotransmission, og hvor der til hvert opkald afsrettes en 
kommunikationskanal. Den valgte kanal opretholdes kun sA 
lrenge, opkaldet varer, og tages fra en pulje af mange kanaler, 
der tils3mmen udgor den radiofrekven.sbAndbredde, der er 
afsat til den pAgreldende tjeneste. 
Forholdsregler til sikring af, at brugen aftransmissionsudstyr 
ikke forstyrrer modtageudstyr i en sAdan grad, at der opstAr 
betydelige informationstab. 
En kategori af licensbetingelser, der bar til formAJ. at sikre 
leverede tjenesters permanens, disponibilitet og kvalitet. 
Se UMI'S -Universal Mobile Telecommunications Systems. 
, (Common technical regulations -CTR) Forskrifter for 
typegodkendelse af terminaludstyr i henhold til procedureme i 
direktiv 91/263/E0F. 
Procedure for licenstildeling, if0lge hvilken ansegerne tildeles 
licenser i den rrekkefolge ansegningerne er indkommet, 
normalt begrrenset af antallet af ledige frekvenser. Denne 
metode benyttes i vid udstrrekning for private 
mobilradiosystemer og satellitsystemer. 
Globalt positioneringssystem. Et satellitsystem, der bl.a. 
bruges til navigation til ses, i luften og pl landjorden, og som 
leverer meget oojagtige oplysninger om position og 
bevregelser til skibe, fly, koretejer og personer, der bar en 
GPS-modtager. 
198 
gronbog 
GSM -Global System for Mobile 
communications 
Hertz 
Inmarsat 
intelligente net 
Intelsat 
ITA -Interim Type Approval 
ITU -International Telecommunications 
Union 
LEO -Low Earth Orbiting satellite 
lodtrmkning I EU-sammenhreng er gmnooger radgivende dokumenter fra 
Europa-Kommissionen, hvor de grundlreggende politiske mfil 
for et givet omn\de fremlregges til offentlig debat De vigtigste 
gr0nboger inden for telekommunikation er gr0nbogen fra 
1987 om etablering af et frelles marked for teletjenester og -
udstyr (KOM(87) 290) og 1990-gronbogen om 
satellitkommunikation (KOM(90) 490). 
Globalt system for mobilkommunikation. Central standard, 
der er udarbejdet af EI'SJ, og som bygger pA TDMA-teknikker. 
lndf0relsen af GSM bar fundet stette i RAdets direktiv 
87 /3 72/E0F om samordnet allokering af frekvensbAnd til 
GSM og RAdets henstilling og resolution om en samordnet 
indf0relse af GSM Systemet giver mulighed for roaming og 
en bred ville af andre faciliteter. 
1 cyklus pr. sekund. MAleenhed for radiofrekvenser. 1 kHZ er 
1000 Hz, lMHz er 1 million Hz, 1 GHz er 1000 MHz. 
Den Internationale Maritime Satellitorganisation, grundlagt 
ved lnmarsat-konventionen og den tillwrende driftsaftale. 
Avancerede net med tjenester shorn viderestilling af opkald, 
identifikation af A-abonnent og andre avancerede funktioner, 
f.eks. fleksibel dirigering. Intelligente net bliver et afgorende 
element i udviklingen af UPT -universel persontele­
kommllnikation. 
Den Internationale Telekommunikationssatellitorganisation, 
grundlagt ved lntelsat-konventionen og den tillwrende 
driftsaftale. 
Midlertidig godkendelse af terminaludstyr. Gives bl.a. til 
GSM-terminaler. 
Den Internationale Telekommunikationsunion. FN's srerlige 
organ for telekommunikation. 
ITU bar for nylig rendret struktur, sA den passer bedre til 
fremtidens informations- og telekommunikationsmilj0. PA en 
ekstraordinrer plenipotentirerkonference i december 1992 blev 
der indgaet aftale om formelle rendringer, der tn\dte i kraft i 
marts 1992. If0lge aftalen er ITU nu opdelt i tre sektorer: 
# standardisering, radiokommunikation og udvikling. 
Ikke-geostationrere satellitter i lav bane om jorden. LEO­
koncepter spiller en srerlig rolle i aktuelle forsalg om 
satellitbaserede personkommunikationstjenester. 
Procedure for licenstildeling, baseret pA lodtrrekning. Har isrer 
vreret anvendt i USA. 
199 
mikrocellenet Celleopbyggede systemer, bvor celleme i mobilradionettet er 
opdelt i "mikroceller" -meget smA geografiske omrader, der 
varierer i starrelse fra nogle fl hundrede meter til nogle fl 
kilometer. Ved hjrelp af denne teknik opnAr man sume 
netkapacitet, mulighed for at benytte sendere med lavere 
effekt, bedre frekvensudnyttelse som fslge af stsrre genbrug af 
frekvenser samt lrengere brugstid (eller lettere mikrotelefoner) 
for en given batteriteknologi. 
mobildata Srerlige radiobaserede kommunikationstjenester til 
transmission af numeriske og alfanumeriske data. Disse 
tjenester benyttes i dag hovedsagelig af lukkede brugergrupper 
til databaseadgang eller overf0rsel af data/elektronisk post 
. mellem brerbare computere og et privat net 
mobilnetoperater En operat0r af en mobilnetinfrastruktur, der benyttes til 
transmission og tilddighedsstillelse af radiokommunikations­
tjenester. Mobilnetoperat0rernes aktiviteter omfatter i de fleste 
tilfrelde ogsa tjenesteleveranderfunktioner ( direkte 
tilradighedsstillelse af tjenester for slutbrugerne). 
MoU -Memorandum of Understanding Aftalememorandum. Operat0rer og/eller udstyrsfabrikanter 
eller and.re akterer pA telekommunikationsmarkedet i Europa 
har indgAet aftalememoranda om fremstilling af nye 
produkter og tjenester. I mobilsektoren er der indgAet 
aftalememoranda om bl.a. GSA/, F.RMES, TFI'S og telepu.nkt. 
national tilsynsmyndighed Det organ, der har ansvaret for bevilling af licenser og 
tilladelser samt tilsyn med disse. lfolge direktiv 88/30 l/E0F 
og direktiv 90/388/E0F skal medlemsstaterne sikre, at 
tilsynsopgaveme varetages af et organ, der er uafhrengigt af 
te/ese/skabemes virksomhed. 
NMT Nordisk mobiltelefonsystem. Standard for analoge 
ce/leopbyggede systemer. 
ONP -Open Network Provision Tilradighedsstillelse af Ahne net Defineret i RAdets direktiv 
90/387 /E0F. 
PAMR -Public Access Mobile Radio Mobilradio med offentlig adgang. Systemet bygger pA frelles 
brug af et radiokommunikationssystem til samme formAI som 
privat mobilradio. Samtaleme fordeles pA de frie kanaler i en 
gruppe aftilradighedvrerende kanaler, og derved udnyttes de 
tilradighedvrerende frekvenser mere effektivt (se ogsa 
TETRA). 
PCN -Personal Communications Personkommunikationsnet. Se DCS-1800. 
Network 
PDA -Personal Digital Assistant Brerbart, ofte Mndbaret edb-udstyr, der kombinerer en lang 
rrekke funktioner, som f.eks. dagbog, adressebog, 
tekstbehandling, regnemaskine m.m., og som kan vrere 
udstyret med mulighed for datatransmission og/eller 
kommunikation med lokalnet pA grundlag af 
radioforbindelser. 
200 
PDC -Personm Digitm Cellular 
personkommunikationstjenester 
personlige, portable numre 
personsogetjeneste 
PIN -Persona/, Identification Number 
privat mobilradio 
Public Service Requirements 
RACE Japansk standard for digitale mobilsystemer, der er udarbejdet 
parallelt med Personal Handy Phone-standarden (svarende til 
en tovejs-telepunktapplikation) og N-Star Mobile Satellite 
Sy~tem. 
Frellesbetegnelse for tjenester, der giver mulighed for person­
til-person-<>pkald uafhrengigt af, hvor personeme befinder sig, 
og afhvilken terminaL transmissionsform (fast eller tradles 
forbindelse) og tclmologi der anvendes. 
Numre, der er uafhrengige af net, tjenesteleverander, sted og 
terminal, i modsretning til de numre der benyttes i dag, som er 
lande-, net-og operawrspecifikke. 
SAdanne numre vil kunne anvendes overalt (heraf betegnelsen 
"portabel") i mobil-og fastnettjenester, sAledes at der opnAs 
fuld personmobilitet. Numrene er derfor et centralt element i 
universe! persontelekommunikation ( UP1). 
Radiokommwlikationstjeneste med personbaserede, envejs-, 
ikke-tale-opkald i form af et lyd-, vibrations- eller visuelt 
signal. Systemet kan enten blot infoimere brugeren om, at 
nogen forsoger at komme i kontakt med vedkommende eller 
levere en numerisk eller alfanumerisk meddelelse. 
En personlig kode, der benyttes i GSM og andre 
abonnentkortbaserede systemer til at kontrollere brugerens 
identitet og adgangstilladelse. 
Privat radiokommunikatioossystem, der normalt drives pA 
lokal eller regional basis fra en enkelt basisstation, og som 
benytter en enkelt eller et lille antal radiokanaler. Brugeme 
mA normalt vente, indtil en kanal bliver ledig, fer de kan 
bruge systemet, da basisstationen kun kan kommunikere med 
en mobilenhed ad gangen. Swrre brugergrupper (f.eks. taxa­
selskaber) kan have mulighed for at hAndtere mange mobil­
enheder samtidig fra en enkelt basisstation. Kommunika­
tionen er generelt begrrenset til en enkelt (lukket) 
brugergruppe. · 
Licensbetingelseskategori vedr0rende sikring af tjenesters 
vedvarenhed, tilstedevrerelse og kvalitet. 
Program for forskning og udvilding inden for avanceret 
kommunikationsteknologi i Europa. Den nuvrerende fase af 
RACE-programmet er fastlagt i RAdets beslutning 
91/352/E0F af7. juni 1991 om et srerprogram for forskning 
og teknologisk udvikling inden for avanceret 
kommunikationsteknologi (1990-94). Under omrAdet mobil­
og personkommunikation er der en rrekke projekter 
vedrnrende mobilsystemer af tredje generation (WATS og 
MBS), bl.a. MONET, ATDMA, CODIT, MBS, SAINT, 
TSUNAMI og PLATON. 
Der er desuden en rrekke andre F&U-projekter under RACE, 
der ogsA bidrager til fastlreggelsen af UMT /MBS, nemlig 
MA vr, MQBILE, MODAL og MOEBIUS. 
201 
Radiocom 2000 
RES-udvalget -Radio Equipment and 
Systems Committee 
roaming 
RTT -Road Transport Telematics 
sammenligning a/ bud 
satellitbaserede person­
kommunikationstjenester 
SES-Udvalget (Satellite Earth Station 
Committee) 
SIM -Subscriber Identification Module 
SMG -Special Mobile Group 
SS7 -Signalling System 7 Standard for analoge cel/eopbyggede systemer. 
Udvalget for Radioudstyr og -systemer. Et teknisk udvalg 
under EFSI med vidtrrekkende opgaver og ansvar inden for 
radioudstyr og -systemer. 
En facilitet, der bygger pA kommercielle aftaler mellem 
operatorer og/eller tjenesteleveranderer, og som giver en 
abonnent mulighed for at benytte sit radiotelefonudstyr til at 
foretage og modtage opkald pA andre net, der er med i 
roaming-aftalen inden for samme land eller i andre lande. 
Trafiktelematik. Samlet betegnelse for en rzkke programmer, 
der bar til fonnfil at udvikle radiobaseret teknologi til hjzlp 
for bilister (information om trafikforhold, brevejledning 
m.m.) og til overordnet trafikstyring. De vigtigste eksempler 
pA sadanne projekter er EU-programmet DRIVE (Dedicated 
Road Infrastructure for Vehicle Safety in Europe) og 
PROMETHEUS-programmet under EUREKA. 
Procedure for licenstildeling, der bygger pA vurdering og 
sammenligning af projekters kvalitet pA grundlag af fastlagte 
kriterier. Denne metode benyttes i vid udstrzkning overalt i 
EU. 
Radiokommunikationstjenester med direkte forbindelse 
mellem'hAndbArne apparater og satellitter, idet en del 
specifikke forbindelser dog muligvis vii gA via landbaseret 
infrastruktur. 
Disse nye tjenester er baseret pa nye teknologier, hvortil der er 
allokeret frekvenser if0lge aftaler pA W ARC '92 (f.eks. LEO­
systemer). 
Udvalget for Satellitjordstationer. Et teknisk udvalg under 
ETSI, der bl.a. drekker satellitbaseret mobilkommunikations­
udstyr. 
Et plastickort med mikroprocessor og hukommelse, som 
udstedes til brug i GSM-og DCS-1800-net. Kortet indeholder 
oplysninger om abonnenten, hvilke tjenester vedkommende 
bar adgang til samt personlige telefonlister. Nettet kan kun 
benyttes, hvis man er i besiddelse af et lovligt kort. 
Srergruppen for mobilkommunikation. Teknisk udvalg under 
ETSI med srerligt ansvar for GSM og DCS-1800 samt 
udvikling af UMI'S. 
Digital protokoVsignalsystem til hAndtering og transmission 
af styre-og ruteinformation i net. 
202 
srerlige rettigheder 
TACS -Total Access Communications 
TDMA -Time Division Multiple Access 
telepunktsystemer 
Telekommunikationsoversigten a/ 1992 
teleselskab 
TETRA -Trans European Trunked 
Radio 
TFJ'S -Terrestrial, Flight Telephone 
System Der er tale om srerlige rettigheder, nAr en medlemsstat -ud 
fra andre kriterier end objektive, gennemskuelige, ikke­
diskriminerende kriterier, der stAr i forhold til det tilsigtede 
mAl -inden for et givet omrAde udpeger bestemte 
konkurrerende foretagender eller begramser antallet i henhold 
til sadanne kriterier eller tildeler et eller flere af disse 
foretagender en varig, srerlig fortrinsstilling, ud over de 
tilfrelde, der er rucvnt i artikel 92 i E0F-traktaten. (Se forslag 
til kommissionsdirektiv af 1. december 1993 om amdring af 
direktiv 88/30 l/E0F og direktiv 88/388/E0F for sa vidt angar 
satellitkommunikation. Se ogsA eksklusive rettigheder). 
Standard for analoge cel/eopbyggede systemer. 
Srerlig kodningsteknik til digital radiotransmission, hvor 
information pA digital form pakkes og sendes i forudaftalte 
tidsperioder, sfil¢es at det samlede antal aktive brugere bar 
en tidsluge for hver ramme eller gentagelsesperiode. De 
pakkede informationer omarrangeres, sfiledes at tale og data 
forekommer fortlobende. TDMA-teknikken benyttes bl.a. i 
GSM-systemet. 
Frellesbetegnelse for systemer, hvor abonnenteme via en 
tradlos forbindelse fra en mikrotelefon eller andet 
radiokommunikationsudstyr kan foretage -men normalt ikke 
modtage -opkald over det offentlige net. 
Den standard, der hovedsagelig bruges i dag i forbindelse med 
disse systemer, er CT2, og i fremtiden vii det blive DECT. 
En undefS0gelse og bred offentlig boring i lobet af 1992 og 
starten af 1993, der forte til, at RAdet den 22. juli 1992 vedtog 
resolution 93/C213/01. Denne resolution opfordrer til 
liberalisering af de offentlige taletelefonitjenester pr. 1. januar 
1998, med en overgangsperiode ud over denne frist pA op til 
fem Ar for Spanien, Irland, Grrekenland og Portugal og 
eventuelt to Ar for Luxembourg. lfolge resolutionen skulle der 
endvidere offentliggores en grnnbog om mobil-og 
personkommunikation samt en grnnbog om teleinfrastrukturer 
og kabel-tv-net inden den Ljanuar 1995. RAdet opfordrede 
desuden til, at de oodvendige retlige rammer for 
liberaliseringen skulle vrere klar den 1. januar 1996. 
Et teleselskab, som defineret i direktiv 90/388/E0F, er en 
offentlig eller privat virksomhed, som af en medlemsstat bar 
taet tildelt srerlige eller eksklusive rettigheder med henblik pa 
etablering af offentlige telenet og i givet fald levering af 
offentlige tjenester. 
Standard for digitale trunkede PAMR-systemer, der er under 
udarbejdelse i El'SI. Der er tale om et 
mobilkommunikationssystem, der bygger pa princippet om 
ressourcedeling, f.eks. i lukkede brugergrupper. 
En digital APC-standard, der er udarbejdet af ETSI, og som er 
ved at blive indfort hos en rrekke luftfartsselskaber. Systemet 
omfatter hJ.ftbArent udstyr og en rrekke jordstationer, gennem 
hvilke man ,kan foretage opkald fra et fly i luften. 
203 
tildeling (a/ et frekvensband) 
tjenesteleverandar 
TO -Telecommunications Organisation 
tredje-generations-systemer 
tradlsse lokalnet (LAN) og tr&llnse 
private bicentraler (PBX) 
tradlnst abonnentkredsleb 
UMTS -Universal. Mobile 
Telecommunications System Tildeling af et frekvensbAnd eller en radiokanal: Tilladelse fra 
myndighedeme til at benytte en bestemt radiofrekvens eller 
radiofrekvenskanal pa bestemte vilkAr. Se artikel 1 i ITU1s 
radioreglementer 
Tjenesteleveranderer (tjenesteudbydere) tilbyder mobilnet­
tjenester til slutbrugere. Tjenesterne varierer fra gensalg af 
transmissionskapacitet til mere avancerede tjenester. 
Tjenesteleveranderer kan vzre selvstzndige eller partnere i 
driften af et mobilnet. 
Te/ese/skah -se dette. 
Se UMI'S. 
Private mobilkommunikationssystemer med 
lokalnetfaciliteter, hvor radioforbindelser erstatter 
kabelforbindelser mellem forskellige lokaliteter eller inden for 
en lokalitet. Et Hiperlan-system, der er specificeret af EI'SJ , 
bestir af radiokommunikationssubsystemer med 
lwjhastigheds-, kortdistanceforbindelser mellem edb-systemer. 
Tilf0jelse af en radioforbindelse til et fast net med det formM 
at etablere en trad10S forbindelse til en del af eller hele 
abonnentkredsl0bet (f.eks. mellem fortovskanten og hjemmet) 
(se ogsA DECT.) 
Det Universelle Mobiltelesystem. En teknologi og standard for 
digitale mobilsystemer af tredje generatio~ der er under 
udarbejdelse i ETSI og som led i RACE-programmet. UMTS 
vii danne grundlag for sand personkommunikatio~ der 
etableres via en kombination af faste net og mobilnet. 
I ITU-regi gennemf0res der aktiviteter pa dette omdde i 
forbindelse med FPIMTS. 
UPT -Universal Personal Universel persontelekommunikation. Et koncept -baseret pa 
Telecommunications brug af personlige og portable numr~ -der vi1 muliggere 
opkald fra person til person pa tvrers af forskellige net, fra en 
hvilken som heist terminal, hvadenten den er kabelforbundet 
eller mobil, og uafhrengigt af hvor man befinder sig. 
Konceptet er af afgerende betydning for etableringen af 
ubegrrenset personmobilitet i et kommunikationsmilj0. 
vcesentlige krav lkke-0konomiske hensyn til almenhedens interesse, der kan 
foranledige en medlemsstat til at begrrense adgangen til det 
offentlige telenet eller de offentlige teletjenester. 
WARC '92 -World Administrative Radio De verdensomsprendende administrative radiokonferencer er 
Conference stomwder i ITU-regi. Efter de seneste rendringer i ITIJ 
omtales disse moder nu som verdensomspamdende 
radiokonferencer (WRC). 
Pa W ARC '92 blev der indgaet en rrekke aftaler om allokering 
til mobilsystemer og andre mere specifikke allokeringer, bade 
i de lwjere og lavere frekvensomdder. Aftalerne Abner 
mulighed for en mere omfattende brug af 1-3 GHz-bAndet til 
mobiltjenester, bade land-og satellitbaserede. 
204 
ISSN 0254-1459 
KOM{94) 145 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 15 
Katalognummer: CB-C0-94-179-DA-C 
ISBN 92-77-67893-3 
Kontoret for De Europreiske Fcellesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg