22. 2. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 42/7 
KOMMISSIONEN 
Ændret forslag til Rådets direktiv om investeringsservice i forbindelse med værdipapirer 
KOM(89) 629 endelig udg. — SYN 176 
(Forelagt af Kommissionen den 8. februar 1990) 
(90/C 42/06) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 57, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Dette direktiv skal tjene som vigtigt instrument med 
henblik på gennemførelsen af det indre marked efter de 
retningslinjer, der er udstukket i Den Europæiske Fælles 
Akt, og i det tempo, som er fastlagt i tidsplanen i 
Kommissionens Hvidbog med henblik på investerings­
selskabers fri etableringsret og fri udveksling af finan­
sielle tjenesteydelser; 
formålet er at opnå det mindstemål af harmonisering, 
som er nødvendigt og tilstrækkeligt for at sikre gensidig 
anerkendelse af godkendelser og tilsynsordninger, 
således at der åbnes mulighed for meddelelse af én enkelt 
godkendelse gældende i hele Fællesskabet og for anven­
delse af princippet om hjemlandstilsyn; 
af hensyn til en fair konkurrence er det nødvendigt at 
sikre investeringsselskaber, der ikke er banker, samme 
muligheder for at oprette afdelinger og udføre tjeneste­
ydelser på tværs af landegrænserne som de institutter, 
der er omfattet af Rådets andet direktiv om samord­
ningen af lovgivningen om adgang til at optage og udøve 
virksomhed som kreditinstitut; principperne om gensidig anerkendelse og hjemlands­
tilsyn forudsætter, at de kompetente myndigheder i de 
enkelte medlemsstater undlader at meddele eller tilbage­
kalder godkendelsen i de tilfælde, hvor det af sådanne 
forhold som driftsplanen, den geografiske placering eller 
de faktiske transaktioner klart fremgår, at det pågæl­
dende investeringsselskab udelukkende har valgt denne 
medlemsstats retssystem for at unddrage sig de strengere 
bestemmelser, der gælder i den medlemsstat, hvor det 
agter at drive eller allerede driver størstedelen af sin 
virksomhed; med henblik på anvendelsen af dette 
direktiv bør et investeringsselskab, som er en juridisk 
person, anses for godkendt i den medlemsstat, hvor det 
har sit vedtægtsmæssige hjemsted; medlemsstaterne skal 
kræve, at hovedafdelingen er beliggende i samme 
medlemsstat som det vedtægtsmæssige hjemsted; 
det er også nødvendigt og hensigtsmæssigt at liberalisere 
adgangen til at blive medlem af børser og markeder for 
futures- og optionsforretninger i værtslandene for inve­
steringsselskaber, der er godkendt til at operere på 
sådanne børser og markeder i deres hjemland; 
ansvaret for tilsyn med et investeringsselskabs finansielle 
sundhed påhviler herefter de kompetente myndigheder i 
selskabets hjemland, og disse myndigheders behørige 
varetagelse af dette hverv nødvendiggør vedtagelsen af et 
supplerende direktiv om samordning af reglerne vedrø­
rende markedsrisici; 
hjemlandet kan i øvrigt indføre strengere krav end de i 
artikel 3, 4, 10, 11 og 20 fastsatte for investeringssel­
skaber, som er godkendt af dets egne kompetente 
myndigheder; 
den valgte fremgangsmåde åbner mulighed for, at inve­
steringsselskaber, der er godkendt i deres hjemland — 
som følge af princippet om gensidig anerkendelse — kan 
udøve de aktiviteter, der er opført på listen i bilaget, helt 
eller delvist i hele Fællesskabet, enten ved at etablere en 
afdeling eller ved direkte at udføre tjenesteydelser; 
Nr. C 42/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 1. 90 
udøvelsen af aktiviteter, som ikke er opført på nævnte 
liste, er omfattet af Traktatens generelle bestemmelser 
om fri etablering og fri udveksling af tjenesteydelser; 
værtslandet kan for selskaber, der ikke er meddelt 
godkendelse som investeringsselskab i deres hjemland, 
eller for aktiviteter, der ikke er opført på nævnte liste, 
gøre udøvelse af retten til fri etablering og fri udveksling 
af tjenesteydelser betinget af, at særlige regler i værtslan­
dets lovgivning overholdes, for så vidt disse bestemmelser 
er forenelige med fællesskabsretten og er begrundet i 
hensynet til samfundsmæssige interesser, og såfremt disse 
selskaber eller deres aktiviteter ikke er undergivet lovgiv­
ning eller bestemmelser i hjemlandet; 
medlemsstaterne skal påse, at der ikke stilles hindringer i 
vejen for, at de aktiviteter, der er omfattet af den gensi­
dige anerkendelse, kan udøves på samme måde, som de 
udøves i hjemlandet, så længe disse ikke er i strid med 
værtslandets retsforskrifter til beskyttelse af samfunds­
mæssige interesser; 
reglerne for godkendelse af afdelinger af investerings­
selskaber, der er godkendt i tredjelande, finder fortsat 
anvendelse på sådanne selskaber; disse afdelinger er ikke 
omfattet af den frie udveksling af tjenesteydelser efter 
Traktatens artikel 59, stk. 2, og heller ikke af den fri 
etableringsret i andre medlemsstater end den, hvori de er 
etablerede; ansøgninger fra virksomheder, der er under­
lagt lovgivningen i et tredjeland, om godkendelse af et 
datterselskab eller tilladelse til erhvervelse af kapitalan­
dele bør behandles efter en procedure, der tager sigte på 
at sikre, at Fællesskabets investeringsselskaber på basis af 
gensidighed nyder tilsvarende behandling i det pågæl­
dende tredjeland; 
de kompetente nationale myndigheders godkendelse af 
investeringsselskaber i overensstemmelse med dette 
direktivs bestemmelser vil få virkning i hele Fællesskabet 
og ikke blot i den enkelte medlemsstat, og de eksiste­
rende klausuler om gensidighed vil være uden virkning 
fremover; der er derfor behov for en smidig procedure, 
der gør det muligt at vurdere gensidigheden på et fælles-
skabsgrundlag; formålet med en sådan procedure er ikke 
at lukke Fællesskabets finansielle markeder, men, 
eftersom Fællesskabet ønsker at holde sine finansielle 
markeder åbne for resten af verden, at fremme liberali­
seringen af alle finansielle markeder i tredjelande; med 
henblik herpå indeholder dette direktiv bestemmelse om 
forhandling med tredjelande eller åbner, som en sidste 
udvej, mulighed for at træffe foranstaltninger, der består 
i at suspendere nye ansøgninger om godkendelse eller 
begrænse antallet af nye godkendelser; 
for at det indre marked for investeringsservice kan 
fungere tilfredsstillende, kræves der ud over retsfor­
skrifter et nært og regelmæssigt samarbejde mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder; individuelle 
problemer i forbindelse med investeringsselskaber vil 
bedst kunne behandles i det kontaktudvalg, der 
nedsættes i henhold til dette direktiv; dette udvalg er 
også det bedst egnede forum for den informationsud­
veksling, som er omhandlet i dette direktiv; 
denne informationsudveksling erstatter under ingen 
omstændigheder det bilaterale samarbejde; der indføres i 
henhold til dette direktiv; de kompetente myndigheder i 
værtslandet kan, uden at dette indskrænker deres egne 
tilsynsbeføjelser, i hastende tilfælde på eget initiativ eller 
på initiativ af den kompetente myndighed i hjemlandet 
fortsat føre tilsyn med, at et investeringsselskab, der er 
etableret på dets område, udøver sin virksomhed i over­
ensstemmelse med gældende love og med principperne 
om forsvarlig administrativ og regnskabsmæssig praksis 
og om tilstrækkelig intern kontrol; 
tekniske ændringer til de enkelte bestemmelser i dette 
direktiv kan fra tid til anden blive nødvendige for at tage 
hensyn til udviklingen inden for investeringsservicesek­
toren; Kommissionen bør derfor efter høring af det 
udvalg, der nedsættes i henhold til dette direktiv, fore­
tage de ændringer, der er nødvendige — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
AFSNIT I 
Definitioner og anvendelsesområde 
Artikel 1 
I dette direktiv forstås ved: 
1) kreditinstitut: et kreditinstitut som defineret i artikel 
1, første led, i Rådets direktiv 77/780/EØF O, dog 
med undtagelse af de foretagender, der er nævnt i 
artikel 2, stk. 2, i nævnte direktiv 
2) investeringsservice: tjenesteydelser i forbindelse med 
de instrumenter, der er angivet i den i bilaget 
anførte liste 
3) investeringsselskab: en fysisk eller juridisk person, 
hvis virksomhed går ud på at udføre investeringsser­
vice 
4) hjemland: 
a) er investeringsselskabet en fysisk person: den 
medlemsstat, hvori den pågældende har sit 
hovedforretningssted 
(') EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30. 
22. 2. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 42/9 
b) er investeringsselskabet en juridisk person: den 
medlemsstat, hvori det registrerede hjemsted er 
beliggende, eller hvis der ikke findes noget regi­
streret hjemsted, den medlemsstat, hvor hoved­
kontoret er beliggende 
5) værtsland: den medlemsstat, hvori et investeringssel­
skab har en afdeling eller præsterer tjenesteydelser 
6) afdeling: et forretningssted, som retligt udgør en 
ikke-selvstændig del af et investeringsselskab, og 
som udfører investeringsservice af den art, som inve­
steringsselskabet har fået godkendelse til 
7) kvalificeret kapitalandel: direkte eller indirekte besid­
delse af mindst 10 % af kapitalen eller stemmerettig­
hederne i et investeringsselskab, eller en besiddelse, 
som giver mulighed for at udøve en betydelig indfly­
delse på forvaltningen af det investeringsselskab, 
hvori der besiddes en kapitalinteresse; 
ved anvendelsen af denne definition i forbindelse 
med artikel 4 og 10 samt de andre niveauer for kapi­
talandele, der er omhandlet i artikel 10, tages de 
stemmerettigheder, der er nævnt i artikel 7 i Rådets 
direktiv 88/627/EØF ('), i betragtning 
8) moderselskab: en modervirksomhed som defineret i 
artikel 1 og 2 i Rådets direktiv 83/349/EØF (2) 
9) datterselskab: en dattervirksomhed som defineret i 
artikel 1 og 2 i direktiv 83/349/EØF; ethvert datter­
selskab af et datterselskab anses også for at være 
datterselskab af det moderselskab, som står i spidsen 
for disse foretagender 
10) medlemmer af en børs eller andet organiseret marked: 
enhver fysisk eller juridisk person, der er godkendt 
af de kompetente myndigheder for de enkelte orga­
niserede markeder i vedkommende land, og som er 
underkastet disse myndigheders tilsyn. 
Artikel 2 
Dette direktiv finder anvendelse på alle investeringssel­
skaber. Investeringsselskaber, der samtidig er kreditinsti­
tutter, og som i henhold til deres bankkoncession har 
tilladelse til at udføre værdipapirforretninger, er dog kun 
underkastet artikel 9, stk. 2, artikel 11 og 13. 
(') EFT nr. L 348 af 17. 12. 1988, s. 62. 
(2) EFT nr. L 193 af 18. 7. 1983, s. 1. AFSNIT II 
Harmonisering af godkendelsesbetingelserne 
Artikel 3 
1. Investeringsselskaber skal have godkendelse i deres 
hjemland, før de kan påbegynde virksomhed som inve­
steringsselskab. En sådan godkendelse skal gives af hjem­
landets kompetente myndigheder, der er udpeget i 
henhold til artikel 17. Når godkendelse er meddelt, kan 
investeringsselskaber straks påbegynde udførelse af inve­
steringsservice tillige med enhver anden hermed accesso­
risk aktivitet. 
2. Med forbehold af andre generelle betingelser i de 
nationale lovgivninger må de kompetente myndigheder 
ikke meddele godkendelse, medmindre: 
— investeringsselskabet har tilstrækkelig startkapital, jf. 
direktiv..., under hensyntagen til arten af den inve­
steringsservice, der påtænkes udført 
— de personer, der faktisk leder investeringsselskabets 
forretninger, har et tilstrækkeligt godt omdømme og 
fyldestgørende erfaring. 
3. Medlemsstaterne skal tillige kræve, at en ansøgning 
om godkendelse ledsages af en driftsplan, hvori bl.a. 
angives arten af de forretninger, der påtænkes udøvet, 
samt investeringsselskabets organisatoriske struktur. 
4. Ansøgeren skal inden tre måneder efter indgivelsen 
af en fyldestgørende ansøgning have meddelelse om, 
hvorvidt der kan meddeles godkendelse. Hvis godken­
delse nægtes, skal dette begrundes. Er der ikke meddelt 
nogen afgørelse inden seks måneder efter indgivelse af 
en fyldestgørende ansøgning, anses denne for afslået. 
5. De kompetente myndigheder kan kun tilbagekalde 
godkendelsen til et investeringsselskab, der omfattes af 
dette direktiv, når investeringsselskabet: 
a) ikke gør brug af godkendelsen inden for en frist på 
tolv måneder, eller det udtrykkeligt giver afkald herpå 
eller ikke har udøvet sin investeringsvirksomhed i en 
periode på over seks måneder, medmindre der i den 
pågældende medlemsstat findes bestemmelser om, at 
godkendelse bortfalder i sådanne tilfælde 
b) har opnået godkendelsen ved brug af urigtige erklæ­
ringer eller på anden ulovlig vis 
c) ikke længere opfylder de betingelser, hvorunder 
godkendelsen blev meddelt 
d) ikke længere har tilstrækkelig finansielle midler eller 
ikke længere frembyder garanti for at kunne opfylde 
sine forpligtelser over for sine kreditorer, og især ikke 
længere frembyder sikkerhed for de midler, som er 
blevet selskabet betroet 
Nr. C 42/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 2. 90 
e) befinder sig i en anden situation, som medfører, at 
godkendelsen tilbagekaldes i henhold til national 
lovgivning. 
Artikel 4 
De kompetente myndigheder meddeler ikke et investe­
ringsselskab godkendelse til at påbegynde virksomhed 
som investeringsselskab, før de har fået meddelelse om 
alle aktionærer eller selskabsdeltagere, det være sig 
fysiske eller juridiske personer, der direkte eller indirekte 
ejer en kvalificeret kapitalandel, og om størrelsen af 
deres kapitalandel. 
Hvis de kompetente myndigheder under hensyn til 
nødvendigheden af at sikre en sund og betryggende 
forvaltning af investeringsselskabet ikke er overbevist om 
de pågældende aktionærers eller selskabsdeltageres 
hæderlighed og egnethed, afslår myndighederne at 
meddele godkendelse. 
Artikel 5 
Medlemsstaterne må ikke over for afdelinger af investe­
ringsselskaber med registreret hjemsted uden for Fælles­
skabet — når disse påbegynder eller udøver virksomhed 
— anvende bestemmelser, der medfører en gunstigere 
behandling end den, som indrømmes afdelinger af inve­
steringsselskaber med registreret hjemsted i en medlems­
stat. 
Artikel 6 
De kompetente myndigheder i andre involverede 
medlemsstater skal på forhånd konsulteres om godken­
delse af et investeringsselskab, som er: 
— datterselskab af et investeringsselskab, der er 
godkendt i en anden medlemsstat, eller 
— datterselskab af et i en anden medlemsstat godkendt 
investeringsselskabs moderselskab, eller 
— kontrolleret af de samme fysiske eller juridiske 
personer, som kontrollerer et investeringsselskab, der 
er godkendt i en anden medlemsstat. 
AFSNIT III 
Forbindelserne med tredjelande 
Artikel 7 
1. Medlemsstaternes kompetente myndigheder under­
retter Kommissionen om: 
a) enhver godkendelse af et direkte eller indirekte 
datterselskab, af et eller flere moderselskaber, der 
henhører under et tredjelands lovgivning. Kommis­
sionen giver det i henhold til artikel 23 nedsatte 
udvalg underretning herom b) et sådant selskabs erhvervelse af kapitalandele i et 
EF-investeringsselskab, som bevirker, at dette investe­
ringsselskab bliver dets datterselskab. Kommissionen 
giver det i henhold til artikel 23 nedsatte udvalg 
underretning herom. 
Når godkendelse meddeles et direkte eller indirekte 
datterselskab af et eller flere moderselskaber, der 
henhører under et tredjelands lovgivning, skal koncer­
nens opbygning angives i den anmeldelse, de kompetente 
myndigheder indgiver til Kommissionen. 
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om 
alle vanskeligheder af generel art, som deres investe­
ringsselskaber er stødt på i forbindelse med etablering 
eller udøvelse af virksomhed i et tredjeland. 
3. Kommissionen udarbejder, første gang senest seks 
måneder før direktivets gennemførelse og derefter med 
jævne mellemrum, en rapport, hvori den ud fra de i stk. 
4 og 5 omhandlede kriterier redegør for tredjelandes 
behandling af EF-investeringsselskaber med hensyn til 
disses adgang til etablering og udøvelse af investerings-
virksomhed samt til erhvervelse af kapitalandele i inve­
steringsselskaber i tredjelande. Kommissionen forelægger 
Rådet disse rapporter, om nødvendigt ledsaget af 
passende forslag. 
4. Hvis Kommissionen enten på grundlag af de i stk. 2 
omhandlede rapporter eller på grundlag af andre oplys­
ninger konstaterer, at et tredjeland ikke indrømmer 
EF-investeringsselskaber en reel adgang til markedet 
svarende til den, Fællesskabet indrømmer investeringssel­
skaber fra dette tredjeland, kan Kommissionen forelægge 
Rådet forslag til et passende forhandlingsmandat med 
henblik på at opnå tilsvarende konkurrencevilkår for 
EF-investeringsselskaber. Rådet træffer afgørelse med 
kvalificeret flertal. 
5. Hvis Kommissionen enten på grundlag af de i stk. 3 
omhandlede rapporter eller på grundlag af andre oplys­
ninger konstaterer, at EF-investeringsselskaber i et tred­
jeland ikke nyder national behandling, der giver dem 
samme konkurrencevilkår som indenlandske investerings­
selskaber, og at betingelserne for reel adgang til 
markedet ikke er opfyldt, kan den indlede forhandlinger 
med henblik på at rette op på situationen. 
Under de i første afsnit nævnte omstændigheder kan det 
også — sideløbende med iværksættelse af forhandlinger 
— på et hvilket som helst tidspunkt efter proceduren i 
artikel 23, bestemmes, at medlemsstaternes kompetente 
myndigheder skal indskrænke eller suspendere deres 
afgørelser vedrørende allerede indgivne eller senere 
ansøgninger, om tilladelse til oprettelse af datterselskaber 
22. 2. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 42/11 
eller erhvervelse af kapitalinteresser for direkte eller indi­
rekte moderselskaber, som henhører under det pågæl­
dende tredjelands lovgivning. Varigheden af disse foran­
staltninger må ikke overstige seks måneder. 
Inden udløbet af denne frist på seks måneder kan Rådet 
på baggrund af forhandlingsresultaterne med kvalificeret 
flertal på forslag af Kommissionen beslutte, om foran­
staltningerne skal opretholdes. 
En sådan indskrænkning eller suspension kan ikke finde 
anvendelse, når investeringsselskaber, som er behørigt 
godkendt i Fællesskabet, eller deres datterselskaber 
opretter datterselskaber, eller når sådanne investerings­
selskaber eller datterselskaber erhverver kapitalinteresser 
i et EF-investeringsselskab. 
6. Hvis Kommissionen konstaterer et af de i stk. 4 og 
5 nævnte forhold, skal medlemsstaterne efter anmodning 
fra Kommissionen underrette den om: 
a) enhver ansøgning om godkendelse af et direkte eller 
indirekte datterselskab af et eller flere modersel­
skaber, der henhører under det pågældende tredje­
lands lovgivning 
b) enhver plan, som de får forelagt i henhold til artikel 
10, om et sådant selskabs erhvervelse af kapitalandele 
i et EF-investeringsselskab, som bevirker, at dette 
investeringsselskab bliver dets datterselskab. 
Disse oplysninger skal ikke længere meddeles, dersom 
der indgås en aftale med et tredjeland, jf. stk. 4 eller 5, 
eller når de i stk. 5, andet eller tredje afsnit, nævnte 
foranstaltninger ikke længere gælder. 
7. Foranstaltninger, der træffes i medfør af denne 
artikel, skal være i overensstemmelse med Fællesskabets 
forpligtelser i henhold til internationale — såvel bilate­
rale som multilaterale — aftaler om adgang til at optage 
og udøve virksomhed som investeringsselskab. 
AFSNIT IV 
Harmonisering af betingelserne for udøvelse af virk­
somhed som investeringsselskab 
Artikel 8 
1. Et investeringsselskabs egenkapital må ikke falde 
ned under det beløb, der på tidspunktet for selskabets 
godkendelse var foreskrevet som startkapital, jf. artikel 3. 2. Medlemsstaterne kan beslutte, at investeringssel­
skaber, som eksisterer på tidspunktet for direktivets 
gennemførelse, og hvis egenkapital ikke når op på det 
beløb, der er foreskrevet som startkapital, jf. artikel 3, 
fortsat kan drive virksomhed. I så fald må egenkapitalen 
ikke falde ned under det største beløb, som egenkapi­
talen har været oppe på efter meddelelsen af dette 
direktiv. 
3. Hvis kontrollen med et investeringsselskab, som 
falder ind under kategorien i stk. 2, overtages af en 
anden fysisk eller juridisk person end den, der tidligere 
kontrollerede det, skal selskabets egenkapital være på 
mindst det beløb, der er foreskrevet som startkapital, jf. 
artikel 3. 
4. Under visse omstændigheder og med de kompe­
tente myndigheders tilladelse behøver egenkapitalen i det 
selskab, der opstår i forbindelse med en sammenslutning 
af to eller flere investeringsselskaber, som falder ind 
under kategorien i stk. 2, dog ikke at nå op på det i 
artikel 3 omhandlede niveau for startkapitalen. Egenka­
pitalen i det nye investeringsselskab må dog ikke være 
mindre end de sammensluttede selskabers samlede egen­
kapital på tidspunktet for sammenslutningen, så længe de 
relevante niveauer, som er omhandlet i artikel 3, ikke er 
nået. 
5. Falder egenkapitalen i de i stk. 1, 2 og 4 nævnte 
tilfælde, kan de kompetente myndigheder dog, når 
omstændighederne taler derfor, give investeringsselskabet 
en begrænset frist til at berigtige forholdene eller til at 
indstille sin virksomhed. 
Artikel 9 
1. Hjemlandets kompetente myndigheder kræver, at 
de af dem godkendte investeringsselskaber til stadighed 
opfylder de i artikel 3, stk. 2, nævnte betingelser. 
2. Hjemlandets kompetente myndigheder kræver 
tillige, at de af dem godkendte investeringsselskaber 
afsætter tilstrækkelige reserver til dækning af markedsri-
sici i overensstemmelse med de i direktiv ... fastsatte 
bestemmelser. 
3. Kompetencen til at føre tilsyn med overholdelsen af 
de i artikel 3, stk. 2, og artikel 4 nævnte betingelser 
henhører udelukkende under hjemlandets kompetente 
myndigheder, uanset om investeringsselskabet etablerer 
en afdeling eller udfører tjenesteydelser i en anden 
medlemsstat. 
Nr. C 42/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 2. 90 
Artikel 10 
1. Medlemsstaterne foreskriver, at enhver fysisk eller 
juridisk person, der påtænker direkte eller indirekte at 
erhverve en kvalificeret kapitalandel i et investeringssel­
skab, forinden skal underrette de kompetente myndig­
heder herom med angivelse af størrelsen af den kapital­
andel, der påtænkes erhvervet. Enhver fysisk eller juri­
disk person skal ligeledes underrette de kompetente 
myndigheder, hvis de påtænker at forøge deres kvalifice­
rede kapitalandel, således at deres andel af stemmerettig­
hederne elier kapitalen derved når op på eller overstiger 
en tærskel på 20 °/o, 33 % eller 50 %, eller således at 
investeringsselskabet derved bliver deres datterselskab. 
De kompetente myndigheder kan inden for en frist på 
højst tre måneder fra datoen for den i første afsnit 
nævnte underretning nægte at give tilladelse til gennem­
førelse af den påtænkte transaktion, hvis de under 
hensyn til nødvendigheden af at sikre en sund og betryg­
gende ledelse af investeringsselskabet ikke er overbevist 
om den i første afsnit nævnte persons hæderlighed og 
egnethed, jf. dog stk. 2. Hvis myndighederne ikke 
modsætter sig transaktionen, kan de fastsætte en frist for 
dens gennemførelse. 
2. Hvis erhververen af de i stk. 1 omhandlede kapital­
andele er et investeringsselskab, der er godkendt i en 
anden medlemsstat, eller et moderselskab til et investe­
ringsselskab, der er godkendt i en anden medlemsstat, 
eller en fysisk eller juridisk person, der kontrollerer et 
investeringsselskab, der er godkendt i en anden 
medlemsstat, og hvis det selskab, hvori erhververen over­
vejer at erhverve kapitalandele, derved bliver et dattersel­
skab af erhververen eller bliver omfattet af dennes 
kontrol, skal der foretages en vurdering af erhvervelsen 
som led i den i artikel 6 nævnte forudgående konsulta­
tion. 
3. Medlemsstaterne foreskriver, at enhver fysisk eller 
juridisk person, der påtænker direkte eller indirekte at 
afhænde sin besiddelse af en kvalificeret kapitalandel i et 
investeringsselskab, forinden skal underrette de kompe­
tente myndigheder herom. De pågældende personer skal 
ligeledes give de kompetente myndigheder underretning, 
hvis de påtænker at reducere deres kvalificerede kapi­
talandel, således at deres andel af stemmerettighederne 
eller kapitalen derved når ned under en tærskel på 20 %, 
33 % eller 50 %, eller således at investeringsselskabet 
derved ophører med at være deres datterselskab. 
4. Investeringsselskaber skal, så snart de har fået 
kendskab hertil, give de kompetente myndigheder under­
retning om enhver erhvervelse eller afhændelse af kapi­
talandele, som bevirker, at kapitalandelen derved over­
skrider eller falder under en af de tærskler, som er nævnt 
i stk. 1 og 3. 
Endvidere meddeler de mindst en gang om året navnene 
på de aktionærer eller selskabsdeltagere, som besidder en 
kvalificeret kapitalandel, samt størrelsen af denne, således som det bl.a. fremgår af de registrerede data på 
den årlige generalforsamling eller af de oplysninger, som 
modtages i henhold til de for børsnoterede selskaber 
gældende bestemmelser. 
5. Medlemsstaterne sørger for, at de kompetente 
myndigheder i tilfælde af, at de i stk. 1 omhandlede 
personer gør deres indflydelse gældende på en måde, der 
vil kunne skade en forsvarlig og sund ledelse af investe­
ringsselskabet, træffer de fornødne foranstaltninger til at 
bringe denne situation til ophør. Sådanne foranstalt­
ninger kan bl.a. bestå i påbud, sanktioner over for 
ledelsen eller suspension af den stemmeret, der er knyttet 
til de pågældende aktionærers eller selskabsdeltageres 
aktier eller andele. 
Lignende foranstaltninger bringes i anvendelse over for 
fysiske eller juridiske personer, som ikke overholder den 
i stk. 1 foreskrevne pligt til forudgående underretning. 
Hvis en kapitalandel erhverves, uagtet de kompetente 
myndigheder har modsat sig noget sådant, skal medlems­
staterne — uafhængigt af eventuelle andre sanktioner — 
træffe bestemmelse om, at udøvelsen af de hertil knyt­
tede stemmerettigheder suspenderes, eller træffe bestem­
melse om, at de stemmer, der afgives i henhold til disse 
stemmerettigheder, anses for ugyldige eller kan annul­
leres. 
Artikel 11 
1. Medlemsstaterne skal udarbejde forsigtighedsregler, 
der til stadighed skal efterleves af investeringsselskaber, 
der har fået meddelt godkendelse af medlemsstaternes 
kompetente myndigheder. Tilsynet med sådanne forsig­
tighedsreglers overholdelse henhører under hjemlandets 
kompetente myndigheders enekompetence, uanset om 
investeringsselskabet etablerer en afdeling eller udfører 
tjenesteydelser i en anden medlemsstat. Sådanne regler 
skal indeholde krav om, at investeringsselskabet: 
— har en betryggende administrativ og bogholderi­
mæssig praksis samt betryggende interne kontrolord­
ninger 
— holder værdipapirer, der tilhører investorer, adskilt 
fra selskabets egen værdipapirbeholdning 
— medmindre det samtidig er et kreditinstitut, sikrer, at 
penge, der tilhører investorer, indsættes på en eller 
flere konti, der er adskilt fra investeringsselskabets 
egen konto 
— enten er medlem af en generel erstatningsordning, 
der tager sigte på at beskytte investorer, der ikke kan 
få deres krav dækket som følge af, at investeringssel­
skabet er gået konkurs eller ikke kan opfylde sine 
forpligtelser i øvrigt, eller etablerer individuelle 
ordninger, der giver investorerne tilsvarende beskyt­
telse. I afventning af en senere samordning af erstat­
ningsordningerne er et investeringsselskabs afdelinger 
omfattet af den i værtslandet gældende erstatnings­
ordning, forudsat at betaling eller bidrag til en sådan 
erstatningsordning beregnes på grundlag af de 
22. 2. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 42/13 
indtægter afdelingerne har erhvervet ved den i værts­
landet udøvede investeringsvirksomhed 
— efter anmodning giver hjemlandets kompetente 
myndigheder fornødne oplysninger med de inter­
valler, myndighederne måtte fastsætte (men mindst 
kvartalsvis), således at disse på grundlag heraf kan 
vurdere, om selskabet er et økonomisk sundt foreta­
gende, og om selskabets reserver er tilstrækkelige til 
dækning af markedsrisici 
— på betryggende måde fører regnskab over udførte 
forretninger, der er så fyldestgørende, at hjemlandets 
myndigheder på grundlag heraf kan overvåge over­
holdelsen af de forsigtighedsregler, for hvis anven­
delse de er ansvarlige, herunder regler vedrørende 
markedsrisici. Sådanne regnskaber skal opbevares i et 
af de kompetente myndigheder nærmere fastsat 
tidsrum 
— er organiseret på en sådan måde, at interessekon­
flikter mellem selskabet og dets kunder eller mellem 
selskabets kunder indbyrdes ikke kommer kunderne 
til skade. 
2. Medlemsstaterne kan bestemme, at de i stk. 1, 
andet, tredje og fjerde led, omhandlede bestemmelser 
ikke finder anvendelse, når der er tale om investerings­
service, der udføres for professionelle investorer eller for 
investorer, der driver investering som erhverv, eller hvor 
investeringsservicen ikke indebærer, at investeringssel­
skabet omgås med penge eller værdipapirer på kunders 
vegne. 
AFSNIT V 
Etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser 
Artikel 12 
1. Værtslande sikrer, at enhver investeringsservice og 
anden hertil knyttet accessorisk virksomhed kan udøves 
på deres område i overensstemmelse med artikel 14, 15 
og 16 af et investeringsselskab, der af dets hjemlands 
kompetente myndigheder har fået meddelt godkendelse 
til at udøve den pågældende aktivitet i henhold til dette 
direktiv, enten gennem etablering af en afdeling eller i 
form af udveksling af tjenesteydelser. 
2. Værtslande må ikke gøre etablering af en afdeling 
eller udveksling af tjenesteydelser i henhold til stk. 1 
betinget af krav om godkendelse eller krav om tilveje­
bringelse af kapitalindskud eller anden foranstaltning 
med tilsvarende virkning. 
Artikel 13 
1. Med forbehold af reglerne om fri etableringsret og 
fri udveksling af tjenesteydelser, jf. artikel 12, sikrer 
værtslandet, at investeringsselskaber, der af deres hjem­lands kompetente myndigheder har fået godkendelse til 
at udøve børsmæglervirksomhed, handel med værdipa­
pirer for egen regning eller market-making-virksomhed, 
kan blive medlemmer enten direkte eller indirekte af 
børser og andre organiserede værdipapirmarkeder i 
værtslandet, hvor tilsvarende virksomhed udøves, samt 
medlemmer af de clearings- og afviklingssystemer, som 
står til rådighed for medlemmer af sådanne børser og 
markeder. 
2. Et værtsland skal med henblik på opfyldelse af 
forpligtelsen i henhold til stk. 1 sikre, at de i nævnte 
stykke omhandlede investeringsselskaber gives valget 
mellem at blive enten: 
— direkte medlem af værtslandets børser eller organise­
rede værdipapirmarkeder ved i værtslandet at etablere 
en afdeling, eller 
— indirekte medlem ved at etablere et datterselskab i 
værtslandet eller ved at erhverve et eksisterende 
selskab, der er medlem. 
I så fald indebærer medlemskab, at de regler vedrørende 
struktur og organisation, der i værtslandet gælder for dér 
etablerede børser eller andre organiserede værdipapir­
markeder samt for clearings- eller afviklingssystemer, 
overholdes. 
3. Dersom reglerne for virksomhed på børser eller 
andre organiserede værdipapirmarkeder i værtslandet 
ikke indeholder krav om fysisk tilstedeværelse, kan de i 
stk. 1 nævnte investeringsselskaber blive medlemmer på 
tilsvarende måde uden at have etableret sig i værtslandet. 
Hjemlandet skal tillade, at børser eller markeder i værts­
lande tilvejebringer det nødvendige udstyr på hjemlan­
dets område, således at dets investeringsselskaber kan 
blive medlemmer af værtslandets børser eller markeder i 
overensstemmelse med dette stykke. 
4. Værtslande sikrer ligeledes, at investeringsselskaber, 
der af de kompetente myndigheder i deres hjemland har 
fået godkendelse til at handle med financial futures og 
options, kan blive medlemmer af financial futures- og 
optionsmarkeder og af clearingsselskaber i værtslandet 
under de samme betingelser som de i stk. 1, 2 og 3 
angivne. 
Artikel 14 
1. Et investeringsselskab, der ønsker at etablere en 
afdeling på en anden medlemsstats område, skal — 
foruden at opfylde de i artikel 3 nævnte betingelser — 
give meddelelse herom til hjemlandets kompetente 
myndigheder. 
2. Samtidig med den i stk. 1 foreskrevne meddelelse 
kræver medlemsstaterne, at investeringsselskaber, som 
ønsker at etablere en afdeling i en anden medlemsstat, 
angiver: 
Nr. C 42/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 1. 90 
a) i hvilken medlemsstat selskabet har til hensigt at 
etablere en afdeling 
b) en driftsplan, hvori bl.a. angives, hvilken art forret­
ninger der påtænkes udført, samt afdelingens organi­
satoriske struktur 
c) en adresse i værtslandet, hvorfra dokumenter kan 
rekvireres 
d) navnene på de personer, der varetager afdelingens 
ledelse. 
3. Medmindre de kompetente myndigheder i hjem­
landet har grund til at betvivle, at det pågældende inve­
steringsselskabs administrative struktur eller finansielle 
situation er betryggende under hensyntagen til de aktivi­
teter, der påtænkes udført, videresender de de i stk. 2 
nævnte oplysninger senest tre måneder efter modtagelsen 
heraf til de kompetente myndigheder i værtslandet og 
underretter det pågældende investeringsselskab herom. 
Hjemlandets kompetente myndigheder fremsender lige­
ledes oplysning om størrelsen af investeringsselskabets 
egenkapital. 
Nægter de kompetente myndigheder i hjemlandet at 
videresende de i stk. 2 nævnte oplysninger til de kompe­
tente myndigheder i værtslandet, skal de begrunde dette 
over for det berørte investeringsselskab inden tre 
måneder efter modtagelsen af de pågældende oplys­
ninger. Et sådant afslag eller undladelse af at svare kan 
indbringes for domstolene i hjemlandet. 
4. Forinden en afdeling af et investeringsselskab påbe­
gynder sin virksomhed, har de kompetente myndigheder 
i værtslandet en frist på to måneder regnet fra modta­
gelsen af de i stk. 3 nævnte oplysninger til at forberede 
det i artikel 16 foreskrevne tilsyn med investeringssel­
skabet og til i givet fald at meddele de vilkår, som af 
hensyn til samfundsmæssige interesser gælder for 
udøvelse af denne virksomhed i værtslandet. 
5. Så snart meddelelse fra de kompetente myndig­
heder i værtslandet foreligger, eller så snart den i stk. 4 
nævnte frist udløber, uden at der er fremkommet nogen 
meddelelse fra disse, kan afdelingen etableres og påbe­
gynde sin virksomhed. 
6. I tilfælde af ændring af de forhold, der er givet 
meddelelse om i henhold til stk. 2, litra b), c) og d), skal 
investeringsselskabet skriftligt meddele den pågældende 
ændring til de kompetente myndigheder i hjemlandet og 
i værtslandet mindst én måned, før den foretages, således 
at de kompetente myndigheder i hjemlandet kan nå at 
tage stilling til denne ændring i henhold til stk. 3, og de 
kompetente myndigheder i værtslandet i henhold til 
stk. 4. Artikel 15 
1. Et investeringsselskab, der for første gang ønsker at 
udøve virksomhed på en anden medlemsstats område i 
henhold til reglerne om fri udveksling af tjenesteydelser, 
meddeler hjemlandets kompetente myndigheder, hvilke 
former for investeringsservice, det har til hensigt at 
udøve. 
2. Hjemlandets kompetente myndigheder skal senest 
én måned efter modtagelsen af den i stk. 1 nævnte 
meddelelse fremsende denne til de kompetente myndig­
heder i værtslandet. 
Artikel 16 
1. Værtslandet kan — til statistisk brug — kræve, at 
alle investeringsselskaber, der har en afdeling på dets 
område, regelmæssigt indsender en rapport til værtslan­
dets kompetente myndigheder om den virksomhed, de 
udøver på dets område. 
2. Dersom de kompetente myndigheder i værtslandet 
konstaterer, at et investeringsselskab, der har en afdeling 
eller præsterer tjenesteydelser på dets område, ikke over­
holder de lovbestemmelser, som værtslandet har vedtaget 
i medfør af dette direktivs bestemmelser, og som giver 
værtslandets myndigheder kompetence, skal de anmode 
det pågældende investeringsselskab om at bringe det 
ulovlige forhold til ophør. 
3. Tager det pågældende investeringsselskab ikke de 
nødvendige skridt, giver værtslandets kompetente 
myndigheder underretning herom til hjemlandets kompe­
tente myndigheder. Disse træffer hurtigst muligt de 
nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at 
investeringsselskabet bringer det ulovlige forhold til 
ophør. Karakteren af disse foranstaltninger meddeles 
værtslandets kompetente myndigheder. 
4. Hvis investeringsselskabet, på trods af de af hjem­
landet trufne foranstaltninger, eller fordi sådanne viser 
sig utilstrækkelige eller ikke kan træffes af den pågæl­
dende medlemsstat, fortsat overtræder de i værtslandet 
gældende lovbestemmelser, jf. stk. 2, kan værtslandet 
efter at have givet hjemlandets kompetente myndigheder 
underretning træffe passende foranstaltninger med 
henblik på at forhindre eller skride ind over for yderli­
gere uregelmæssigheder, herunder om nødvendigt 
forbyde, at investeringsselskabet viderefører sin virk­
somhed på landets område. Medlemsstaterne sikrer, at 
det på deres område er muligt at forkynde de for disse 
foranstaltninger nødvendige retlige dokumenter for inve­
steringsselskabet. 
22. 2. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 42/15 
5. Ovenstående bestemmelser berører ikke værtslan­
denes ret til at træffe passende forholdsregler med 
henblik på at forebygge eller skride ind over for uregel­
mæssigheder på deres område, som strider imod de 
lovbestemmelser, de har vedtaget af hensyn til samfunds­
mæssige interesser. Dette indebærer, at det kan forbydes 
investeringsselskaber, der overtræder bestemmelserne, at 
videreføre deres virksomhed på værtslandets område. 
6. Enhver foranstaltning, der træffes i henhold til stk. 
3, 4 og 5, og hvorved der pålægges sanktioner eller 
restriktioner med hensyn til et investeringsselskabs virk­
somhed, skal begrundes behørigt og meddeles det pågæl­
dende investeringsselskab. En sådan foranstaltning skal 
kunne indbringes for domstolene i den medlemsstat, hvis 
myndigheder vedtog den. 
7. Forinden den i stk. 2 til 4 fastsatte procedure 
iværksættes, kan værtslandets kompetente myndigheder i 
særligt hastende tilfælde iværksætte nødvendige retsbeva-
rende foranstaltninger for at beskytte investorer og 
andre, for hvem der udføres tjenesteydelser. Kommis­
sionen og de øvrige berørte medlemsstaters kompetente 
myndigheder skal hurtigst muligt underrettes om 
sådanne foranstaltninger. 
Kommissionen kan efter at have konsulteret de berørte 
medlemsstaters kompetente myndigheder bestemme, at 
den pågældende medlemsstat skal ændre eller ophæve 
disse foranstaltninger. 
8. Tilbagekaldes et investeringsselskabs godkendelse, 
meddeles dette værtslandets kompetente myndighed, der 
da træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik 
på at forhindre, at det pågældende investeringsselskab 
viderefører sin virksomhed på værtslandets område og 
med henblik på at beskytte investorernes interesser. 
Hvert andet år forelægger Kommissionen det i henhold 
til artikel 23 nedsatte udvalg en beretning om sådanne 
tilfælde. 
9. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen antallet 
og arten af de tilfælde, hvor der i henhold til artikel 14 
er blevet givet afslag, eller hvor der er truffet foranstalt­
ninger i henhold til stk. 4. Hvert andet år forelægger 
Kommissionen det i henhold til artikel 23 nedsatte 
udvalg en beretning om sådanne tilfælde. 
10. Bestemmelserne i denne artikel er ikke til hinder 
for, at investeringsselskaber, der er godkendt i en anden 
medlemsstat, kan reklamere for deres ydelser ved anven­
delse af ethvert kommunikationsmiddel i værtslandet, når 
de ikke tilsidesætter eventuelle regler om sådanne rekla­
mers form og indhold, der er vedtaget af hensyn til 
samfundsmæssige interesser. AFSNIT VI 
Godkendelses- og tilsynsmyndigheder 
Artikel 17 
1. Medlemsstaterne udpeger de myndigheder, der skal 
varetage de i dette direktiv fastsatte opgaver. De under­
retter Kommissionen herom med angivelse af eventuel 
kompetencefordeling. 
2. De i stk. 1 omhandlede myndigheder skal være 
offentlige myndigheder eller organer, der er anerkendt i 
henhold til national lovgivning, eller som er udpeget af 
offentlige myndigheder til at medvirke under den i 
vedkommende medlemsstat gældende tilsynsordning. 
3. Vedkommende myndigheder skal tillægges alle 
nødvendige beføjelser med henblik på udførelse af deres 
hverv. 
Artikel 18 
1. Er der flere kompetente myndigheder i samme 
medlemsstat, skal disse samarbejde snævert med henblik 
på at føre tilsyn med de investeringsselskaber, der udøver 
virksomhed i medlemsstaten. 
2. Medlemsstaterne tillader ligeledes, at et sådant 
samarbejde finder sted mellem de kompetente myndig­
heder og de offentlige myndigheder, der fører tilsyn med 
kreditinstitutter og andre finansieringsinstitutter og med 
forsikringsselskaber, når der er tale om foretagender, der 
overvåges af dem. 
3. Dersom investeringsservice udføres i form af 
tjenesteydelser på tværs af landegrænserne eller gennem 
etablering af afdelinger i en eller flere andre medlems­
stater end hjemlandet, skal de pågældende medlemssta­
ters kompetente myndigheder samarbejde snævert med 
henblik på at føre tilsyn med det pågældende investe­
ringsselskabs virksomhed. De berørte myndigheder giver 
efter anmodning hinanden alle de oplysninger vedrø­
rende ledelsen af sådanne investeringsselskaber og disses 
ejerforhold, som kan lette tilsynet med dem og undersø­
gelsen af betingelserne for godkendelse af dem, samt alle 
oplysninger, der i øvrigt kan lette tilsynet med sådanne 
investeringsselskaber. 
Artikel 19 
1. Når et investeringsselskab, der er godkendt i en 
medlemsstat, udøver virksomhed gennem en afdeling 
etableret i en anden medlemsstat, sikrer de kompetente 
myndigheder i værtslandet, at hjemlandets kompetente 
myndigheder efter forudgående meddelelse herom til 
værtslandets kompetente myndigheder selv — eller ved 
en person, der er udpeget med henblik herpå — kan 
foretage kontrol på stedet af de i artikel 18, stk. 3, 
nævnte oplysninger. 
Nr. C 42/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 2. 90 
2. Hjemlandets kompetente myndigheder kan også 
anmode værtslandets kompetente myndigheder om at 
foretage denne kontrol. De myndigheder, som modtager 
anmodningen, skal inden for rammerne af deres befø­
jelser efterkomme denne, enten ved selv at foretage 
kontrollen eller ved at tillade, at de myndigheder, der 
har fremsat anmodningen, foretager kontrollen, eller ved 
at lade en revisor eller anden sagkyndig foretage denne. 
3. Denne artikel er ikke til hinder for, at værtslandets 
kompetente myndighed udfører kontrol på stedet af 
afdelinger etableret på deres område med henblik på 
varetagelsen af de opgaver, som påhviler den i henhold 
til dette direktiv. 
Artikel 20 
1. Medlemsstaterne træffer bestemmelse om, at alle 
personer, der er eller har været ansat ved de kompetente 
myndigheder, såvel som revisorer eller sagkyndige, der 
optræder på de kompetente myndigheders vegne, er 
underkastet tavshedspligt. Dette indebærer, at fortrolige 
oplysninger, som de pågældende personer måtte modtage 
som led i deres hverv, ikke må videregives til andre 
personer eller myndigheder, medmindre det sker i 
sammendrag, såldes at de enkelte investeringsselskaber 
ikke kan identificeres; foranstående bestemmelse gælder 
dog ikke, når der er tale om sager, der henhører under 
straffelovgivningen. 
Dersom et investeringsselskab er blevet erklæret for 
konkurs eller er under tvangslikvidation, må fortrolige 
oplysninger, der ikke vedrører tredjeparter, der gør 
forsøg på at redde det pågældende investeringsselskab, 
dog videregives til brug for borgerlige eller handelsretlige 
sager. 
2. Uanset stk. 1 skal de kompetente myndigheder i de 
forskellige medlemsstater og de offentlige myndigheder, 
der fører tilsyn med kreditinstitutter og andre finansie­
ringsinstitutter, bemyndiges til at udveksle oplysninger i 
overensstemmelse med artikel 18, hvor det er nødvendigt 
for en effektiv varetagelse af deres respektive opgaver. 
Disse oplysninger skal være omfattet af den i stk. 1 fore­
skrevne tavshedspligt. 
3. Medlemsstaterne kan kun indgå samarbejdsaftaler 
om udveksling af oplysninger med kompetente myndig­
heder i tredjelande, dersom de meddelte oplysninger er 
omfattet af en tavshedspligt mindst svarende til den, der 
gælder i henhold til nærværende artikel. 
4. De myndigheder, der modtager fortrolige oplys­
ninger i henhold til stk. 1 eller 2, må kun gøre brug af 
dem i embeds medfør: 
— med henblik på at undersøge, om de foretagender, 
som de fører tilsyn med, opfylder betingelserne for at 
påbegynde virksomhed, og med det formål at lette 
overvågningen af sådanne foretagenders virksomhed, 
administrative og regnskabsmæssige praksis samt 
interne kontrolordninger, eller — med henblik på at pålægge sanktioner, eller 
— i forbindelse med en administrativ rekurs, hvor en af 
den kompetente myndighed truffen afgørelse 
påklages 
— i sager, der indbringes for domstolene efter artikel 
21. 
5. Stk. 1 og 4 er ikke til hinder for, at der inden for 
en medlemsstat eller mellem medlemsstater udveksles 
oplysninger mellem de kompetente myndigheder og: 
— de myndigheder, der fører tilsyn med de finansielle 
markeder 
— de instanser, der medvirker i forbindelse med et inve­
steringsselskabs likvidation og konkurs eller anden 
lignende behandling 
— personer, der har til opgave at foretage lovpligtig 
revision af investeringsselskabers og andre finansie­
ringsinstitutters regnskaber 
når det sker som led i varetagelsen af deres tilsynshverv, 
og stk. 1 og 4 er heller ikke til hinder for, at der til de 
organer, der administrerer erstatningsordninger, videre­
gives de for udøvelsen af deres hverv nødvendige oplys­
ninger. De modtagne oplysninger er underkastet den i 
stk. 1 foreskrevne tavshedspligt. 
6. Uanset stk. 1 og 4 kan medlemsstaterne endvidere 
ved lovgivning give tilladelse til, at visse oplysninger 
videregives til de afdelinger inden for centraladministra­
tionen, som er ansvarlige for lovgivningen vedrørende 
tilsyn med kreditinstitutter, finansieringsinstitutter, inve­
steringsselskaber og forsikringsselskaber, samt til inspek­
tører, der handler på disse afdelingers vegne. 
Sådanne oplysninger må dog kun videregives, dersom 
det er nødvendigt af hensyn til tilsynet med overhol­
delsen af forsigtighedsreglerne. 
Medlemsstaterne fastsætter dog, at oplysninger, der 
modtages i henhold til stk. 2 og 5, samt oplysninger 
tilvejebragt i forbindelse med kontrol på stedet, jjf. artikel 
19, ikke må videregives i de i dette stykke nævnte 
tilfælde, medmindre der foreligger udtrykkelig tilladelse 
fra de kompetente myndigheder, der gav oplysningerne, 
eller fra de kompetente myndigheder i den medlemsstat, 
hvor kontrollen på stedet blev foretaget. 
Artikel 21 
Medlemsstaterne sikrer, at afgørelser, der træffes over 
for et investeringsselskab i henhold til love eller admini­
strative bestemmelser, der er vedtaget i overensstemmelse 
med dette direktiv, kan indbringes for domstolene. Det 
samme gælder, når en ansøgning om godkendelse anses 
for afslået, jf. artikel 3, stk. 4. 
22. 2. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 42/17 
Artikel 22 
Med forbehold af reglerne for tilbagekaldelse af godken­
delse og tilfælde omfattet af straffelovgivningen skal 
medlemsstaterne sørge for, at deres kompetente myndig­
heder i tilfælde af, at et investeringsselskab eller dem, der 
faktisk kontrollerer sådanne selskaber, overtræder love 
eller administrative bestemmelser vedrørende tilsyn med 
investeringsselskaber eller disses virksomhed, kan fast­
sætte sanktioner eller andre foranstaltninger med det 
formål at bringe de konstaterede overtrædelser eller 
grundene hertil til ophør. 
AFSNIT VII 
Afsluttende bestemmelser 
Artikel 23 
1. Tekniske tilpasninger af dette direktiv vedrørende 
følgende punkter vedtages efter den i stk. 2 fastsatte 
procedure: 
— udvidelse af indholdet af den i bilaget anførte liste 
eller tilpasning af listens terminologi under hensyn til 
udviklingen på finansmarkederne 
— ændring af størrelsen af startkapitalen, jf. artikel 3, 
under hensyn til den økonomiske og monetære 
udvikling 
— de områder, inden for hvilke de kompetente myndig­
heder skal udveksle oplysninger, jf. artikel 18 
— præcisering af definitionerne for at sikre en ensartet 
anvendelse af direktivet i Fællesskabet 
— præcisering af definitionerne for at tage hensyn til 
udviklingen på finansmarkederne ved anvendelsen af 
direktivet 
— samordning af terminologien og definitionernes affat­
telse med senere foranstaltninger vedrørende investe­
ringsselskaber og dermed beslægtede områder. 
2. Kommissionen bistås af et udvalg, der består af 
repræsentanter for medlemsstaterne, og som har 
Kommissionens repræsentant som formand. 
Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et 
udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget 
afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, 
som formanden kan fastsætte under hensyntagen til det 
pågældende spørgsmåls hastende karakter. Det udtaler 
sig med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 
148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet 
skal træffe på forslag af Kommissionen. Under afstem­
ningen i udvalget tildeles de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, som er 
fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i 
afstemningen. 
Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, 
når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse. 
Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse 
med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen 
udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et 
forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet 
træffer afgørelse med kvalificeret flertal. 
Har Rådet efter udløbet af en periode på tre måneder 
regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet, ikke truffet 
nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger 
af Kommissionen. 
Artikel 24 
1. Investeringsselskaber, der allerede inden ikrafttræ­
delsen af gennemførelsesbestemmelserne til dette direktiv 
har godkendelse til at udføre investeringsservice i hjem­
landet, skal anses at have den for dette direktiv nødven­
dige godkendelse, hvis godkendelsen er givet under 
betingelser svarende til dem, der er fastsat i artikel 3, stk. 
2, og artikel 4. 
2. Afdelinger, der inden datoen for ikrafttædelsen af 
gennemførelsesbestemmelserne til dette direktiv har 
påbegyndt deres virksomhed efter de i værtslandet 
gældende bestemmelser, betragtes som afdelinger, der 
har været underlagt proceduren i artikel 14, stk. 1, 2 og 
3. Fra samme ikrafttrædelsesdato vil de være underlagt 
bestemmelserne i artikel 12, 14, stk. 6, artikel 16 og 19. 
3. Artikel 15 berører ikke de rettigheder, som investe­
ringsselskaber, der udfører tjenesteydelser, har erhvervet 
inden ikrafttrædelsen af gennemførelsesbestemmelserne 
til dette direktiv. 
Artikel 25 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og 
administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme 
dette direktiv senest den 1. januar 1993. De underretter 
straks Kommissionen herom. 
De i henhold til første afsnit vedtagne bestemmelser skal 
indeholde en udtrykkelig henvisning til dette direktiv. 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten 
til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de vedtager 
på det område, der er omfattet af dette direktiv. 
Artikel 26 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Nr. C 42/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 2. 90 
BILAG 
INVESTERINGSAKTIVITETER, DER FALDER IND UNDER DETTE DIREKTIVS ANVENDEL­
SESOMRÅDE 
AFSNIT A 
Aktiviteter 
1. Børsmæglervirksomhed, dvs. accept af investorers ordrer vedrørende et eller flere af de under afsnit B 
nævnte instrumenter og/eller udførelse af sådanne ordrer på en børs eller andet marked på kommis­
sionsbasis mod betaling af provision. 
2. Dealing as principal, dvs. køb og salg af et eller flere af de under afsnit B nævnte instrumenter for egen 
regning og risiko med det formål at opnå en gevinst i form af differencen mellem køberkurs og sælger­
kurs. 
3. Market making, dvs. opretholdelse af markedet for et eller flere af de under afsnit B nævnte instru­
menter gennem handel med sådanne instrumenter som led i en forpligtelse til at få fastslået køber- og 
sælgerkurs. 
4. Porteføljepleje af værdipapirbeholdninger, dvs. forvaltning, der påtages særskilt over for individuelle 
investorer mod betaling af et gebyr af beholdninger bestående af et eller flere af de unser afsnit B 
nævnte instrumenter. 
5. Tilbud om service i form af tegning i forbindelse med emission af de under afsnit B, punkt 1, nævnte 
instrumenter og distribution af sådanne emitterede papirer til offentligheden. 
6. Professionel investeringsrådgivning til investorer på individuel basis eller på basis af privat subskription i 
forbindelse med et eller flere af de under afsnit B nævnte instrumenter. 
7. Opbevaring og forvaltning af et af de under afsnit B nævnte instrumenter, men ikke forvaltning af et 
clearingssystem. 
AFSNIT B 
Instrumenter 
1. Omsættelige værdipapirer, (inklusive andele i foretagender med henblik på kollektiv investering i 
omsættelige værdipapirer). 
2. Pengemarkedsinstrumenter (inklusive indlånsbeviser og Eurohandelspapirer). 
3. Futures- og optionsinstrumenter. 
4. Valutakurs- og rentesatsinstrumenter.