25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 303/13 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Ifølge Kommissionens forslag skal provenuet af de 
optagne lån anvendes til finansiering af investeringer i små 
og mellemstore virksomheder i industrien og øvrige 
produktive sektorer. 
Det har i praksis vist sig, at finansieringsprojekter indsendt 
af små og mellemstore virksomheder inden for handel og 
turisme ikke kommer i betragtning. 
Udvalget er af den opfattelse, at de virksomheder i disse 
sektorer, som opfylder de væsentligste betingelser, nemlig 
anvendelse af nye teknologier og innovation samt rationel 
energianvendelse, jobskabelse samt placering i regionalud­
viklingsområder ligeledes bør nyde godt af provenuet af 
disse lån. 
Bruxelles, den 25. september 1985. 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Det økonomiske og sociale Udvalg mener, at 
Kommissionens »grønbog« udgør en fortrinlig analyse af 
de juridiske problemer, der knytter sig til fri radiospredning 
og til oprettelsen af et fælles radiospredningsmarked, især 
ved satellit- og kabelfremføring. De økonomiske, sociale, 
forbrugerpolitiske og kulturelle problemer burde dog efter 
Udvalgets opfattelse have været behandlet mere indgående. 
1.2. Det er Det økonomiske og sociale Udvalg magtpå­
liggende forud for udarbejdelsen af eventuelle direktivfor­
slag, som bebudes i grønbogens del VI, at give sit besyv med 
i meningsdannelsen og i en institutionelt privilegeret form 2.2. Ifølge Kommissionens forslag kan lånene ydes 
gennem formidlende organer, som kan tilbyde virksomhe­
derne en finansiering i form af lån og i form af 
kapitaltilførsel. Udvalget er ikke modstander af denne 
anden form for intervention, som i visse tilfælde kan udgøre 
den bedst egnede finansieringsform for små og mellemstore 
virksomheder, der beskæftiger sig med innovation, og som 
ofte mangler kapital, men det mener dog, at Kommissionen 
bør sikre sig særlig garantier vedrørende disse formidlende 
organers solvens. 
2.3. Udvalget beklager atter, at det ikke foreslås, at det 
skal underrettes om udnyttelsen af trancherne på lige fod 
med Europa-Parlamentet og Rådet. Udvalget, der er et 
forum for erhvervslivet og arbejdsmarkedet i Det europæi­
ske Fællesskab og dermed direkte berørt af Fællesskabets 
finansieringsaktiviteter anmoder om, at det i fremtiden 
ligeledes bliver underrettet. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
forklare, hvilke forestillinger man gør sig i erhvervs- og 
arbejdstagerorganisationerne. 
1.3. Efter Udvalgets opfattelse kan det ikke ud fra 
Kommissionens oplæg være Fællesskabets opgave at gribe 
ind i de enkelte medlemsstaters mediestruktur. Godkendel­
sen af fjernsyns- og radiovirksomheder skal fortsat være et 
nationalt anliggende. Det gælder spørgsmålet om, hvorvidt 
medlemsstaterne vil godkende offentligretlige eller privat­
retlige eller begge former for radiospredningsvirksomhe­
der. Ifølge de af Kommissionen fremlagte overvejelser skal 
det derimod blot sikres, at radiovirksomhederne sender 
deres programmer til alle medlemsstaterne, og at Fælles­
skabets seere kan modtage alle de programmer, der 
udsendes i Fællesskabet. Udvalget understreger, at man i så 
fald må være opmærksom på traktatens bestemmelser, ikke 
mindst om konkurrenceforholdene. Udtalelse om Kommissionens »Grønbog om etableringen af det fælles marked for radiospredning, 
specielt ved satellit- og kabelfremføring« 
(85/C 303/07) 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede den 13. december 1984 i henhold til sin 
forretningsordens artikel 20, stk. 4, at fremsætte udtalelse om problemerne omkring »Fjernsyn 
uden grænser«. 
Det forberedende arbejde henvistes til underudvalget »Fjernsyn uden grænser«, som udpegede Paul 
Broicher til ordfører, vedrørende del 1, 2 og 5, Bartholomeus Pronk vedrørende del 3, og Roger 
Ramaekers vedrørende del 4. Underudvalget vedtog sin udtalelse den 26. juli 1985. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 229. plenarforsamling den 25. og 26. september 
1985 (mødet den 25. september) med 74 stemmer for, 8 imod og 7 hverken for eller imod følgende 
udtalelse: 
Nr. C 303/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
1.4. Imidlertid bør det — trods fremmedsprogede 
programmers store integrationspolitiske betydning — ikke 
overses, at det af belgiske, nederlandske og irske statistik­
ker klart fremgår, at det for tiden næsten udelukkende er 
programmer på den pågældende medlemsstats eget/egne 
sprog, der åbnes for. Desværre findes der ikke nøjagtige og 
systematiske oplysninger om, hvor ofte der åbnes for 
fremmedsprogede programmer. 
1.5. Satellitter i forbindelse med bredbåndsnet foran­
drer den tekniske infrastruktur på radiomarkederne i 
Europa. Ved siden af sendervirksomhedernes hidtidige 
regionale og nationale driftsområder opstår der internatio­
nale afsætningsveje for programmer: De områder, satellit­
terne dækker, slutter ikke ved de nationale grænser. 
Allerede nu sendes der op til ti programmer via satellit, som 
videretransmitteres via kabelnet. Denne tendens vil blive 
forstærket med den kommende generation af direkte 
kommunikationssatelliter. Der er grund til at gøre 
opmærksom på, at denne teknologiske udvikling på lang 
sigt kan ændre mediesituationen i Fællesskabet. Man bør 
sørge for, at udviklingen ikke bringer informations- og 
meningspluralismen i Fællesskabet i fare. 
2. Tekniske og økonomiske aspekter 
2.1. Inden for de trykte medier, hvor der er indgået 
traditionelle kontraktlige overenskomster, findes der 
allerede et tæt net af europæiske markedsforbindelser og 
virksomheder, der opererer i hele Europa. 
2.1.1. Derimod er der i Europa hidtil kun få sendervirk­
somheder, som ikke kun hvad programmer angår (som 
f.eks. udenlandstjenesterne af typen Deutschlandfunk, 
France Inter, BBC External Services), men også på 
økonomisk plan opererer internationalt i Europa (f.eks. 
RTL/CLT, Monte-Carlos radio). Eksempler på den nye 
type internationale medieforetagender, som det kun har 
været muligt at oprette via anvendelse af satellitteknikken, 
er den britiske Sky Channel, TV 5 og 3 SAT. 
2.1.2. European Broadcasting Union har vist sig at have 
en meget positiv indflydelse på samarbejdet mellem 
fjernsynsvirksomheder, og derfor bør EBU videreudbygges. 
2.1.3. Allerede i dag kan mange europæiske fjernsyns-
produktioner imidlertid kun finansieres gennem internatio­
nal co-produktion. Kommissionen ser det med rette som sin 
opgave at fremme og tilskynde til samarbejde mellem 
radio- og fjernsynsselskaberne og udveksling og co-
produktion af programmer for et europæisk publikum — 
alt med det sigte at opnå så varierede og lødige programmer 
som muligt (1). 
(J) Se f.eks. »Forslag til Rådets forordning om en fællesskabs­
støtteordning til fordel for co-produktion af biograf- og 
fjernsynsspillefilm« (EFT nr. C 125 af 22.5.1985, s. 13). 2.1.4. Derfor bør Kommissionen i det bebudede direktiv 
om tilnærmelse af visse forskrifter inden for radiolovgiv­
ningen foreslå foranstaltninger, der kan sikre og fremme 
produktionen af fjernsynsprogrammer i Fællesskabet for 
dermed at stimulere kreativitet og kulturliv og således også 
støtte fremkomsten af selvstændige programproducenter i 
Fællesskabet, som er uafhængige af radiovirksomhederne. 
2.1.5. Fra Fællesskabets synspunkt er det i øvrigt 
ønskeligt, om udviklingen i retning af en integreret radio-
og TV-politik konstruktivt udnyttes til at gøre europatan­
ken mere konkret for borgerne i EF-landene. Dette 
medfører især, at den af Europa-Parlamentet støttede tanke 
om et fælles selvstændigt fjernsynsprogram må tages med i 
overvejelserne. 
2.2. Det er ikke tilstrækkeligt blot at fjerne de juridiske 
hindringer for etableringsretten og den fri udveksling af 
tjenesteydelser og programmer på fjernsynsområdet for at 
oprette et fælles fjernsynsmarked, der kan sammenlignes 
med det amerikanske. Man må i Europa tage højde for, at 
markedet er præget af mange sprog. De nye lydtrans-
missionsteknikker, som muliggør flersprogede udsendel­
ser, kan bidrage til at overvinde denne sprogbarriere. 
2.3. Kun en effektiv europæisk programindustri, hvis 
position styrkes gennem det fælles marked, kan klare sig i 
konkurrencen på verdensmarkedet med de dominerende 
amerikanske produktionsstudier. Dette betyder under 
ingen omstændigheder, at lokale, regionale og nationale 
sendervirksomheder skal svækkes. Derimod skal deres 
kreative og økonomiske kræfter forenes på et på alle 
områder åbent marked og styrkes i et samarbejde mellem 
lokale, regionale, nationale og internationale programmer. 
2.4. Oprettelsen af et fælles radio- og fjernsynsmarked 
kan påvirke strukturen og udviklingen af flere sektorer i 
den europæiske økonomi. 
2.4.1. En udvidelse af programaktiviteterne i fjernsyn og 
radio i Europa vil åbne nye markedsmuligheder for 
virksomheder, som fremstiller teknisk udstyr (studieudstyr, 
transmissionsteknik, satellitteknik). 
2.4.2. Den europæiske industri for TV-udstyr har 
gennem udviklingen inden for tekst-TV, videotekst, teletel 
og systemer som det franske Antiope m.v., et forspring 
frem for producenterne i andre verdensdele. Tendensen går 
i retning af multifunktionale TV-modtagere, der samtidig 
kan anvendes som hjemmeterminaler for diverse datatjene­
ster (BTX). 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 303/15 
2.4.3. Grænseoverskridende transmission af fjernsyns­
programmer giver en yderligere tilskyndelse til at oprette 
integrerede kommunikationsnet med høj kapacitet, hvilket 
vil få afgørende betydning for den europæiske industris 
internationale konkurrenceevne i fremtiden. 
2.5. Udnyttelsen af de økonomiske muligheder, som et 
fælles europæisk marked for fjernsynsprogrammer vil 
indebære, kan hæmmes, eller tilmed forhindres, hvis der 
træffes restriktive eller protektionistiske foranstaltninger. 
3. De sociale aspekter af grænseoverskridende TV- og 
radiospredning 
3.1. De sociale virkninger af forandringerne i medie­
landskabet er særdeles mangfoldige og svære at vurdere i 
detaljer. 
3.2. Definitionen af mediesektoren, af de i denne sektor 
beskæftigede arbejdstagere og deres arbejdsbetingelser er 
forskellig fra land til land. Inden for Fællesskabet er der 
heller ikke virkeligt brugbare statistiske tal til rådighed. I 
grønbogen vurderes antallet af de på samtlige medieområ­
der ansatte til ca. 1 % af de beskæftigede. Men hvis man 
også medtager dem, som kun delvis er beskæftigede i 
mediesektoren, kommer man til et højere tal. 
3.3. I visse af de undersøgelser af beskæftigelsesudvik­
lingen i mediesektoren, der er beskrevet nærmere i 
beretningen, påstås det, at der i de kommende år vil ske en 
ændring i udbuddet af arbejdspladser som følge af 
indførelsen af ny teknologi, strukturændringer og øget 
konkurrence. Men de ekstra arbejdspladser inden for nye 
medier vil ikke slå til til at dække tabet af arbejdspladser i 
de traditionelle medier samt blandt teaterarbejderne. 
3.3.1. I disse undersøgelser gives der udtryk for frygt for, 
at den samlede beskæftigelse i mediesektoren vil falde i takt 
med, at der opstår virksomhedskoncentrationer og multi­
mediekoncerner. Ifølge undersøgelserne vil de negative 
virkninger også kunne mærkes i tilknyttede sektorer f.eks. 
televæsenet. 
3.3.2. Men man bør ikke overse følgerne for beskæfti­
gelsen inden for telekommunikationsvæsenet og dettes 
indvirkning på hele erhvervslivets udvikling. 
3.3.3. Udvalget beklager, at Kommissionen ikke udfør­
ligt behandler forslagenes indvirkning på beskæftigelsen. 
Udvalget beder Kommissionen om at foretage nærmere 
undersøgelser på dette område samt at foreslå foranstalt­
ninger i overensstemmelse med disse undersøgelsers udfald 
for at forebygge en eventuel negativ udvikling. 3.4. Set i sammenhæng med arbejdskraftens frie 
bevægelighed ville muligheden for at høre og se hjemlan­
dets udsendelser, uanset i hvilket værtsland en arbejdstager 
befinder sig, afgjort indebære en i integrationsmæssig 
henseende værdifuld forbedring, også med henblik på 
social service og indoptagelse i samfundet. 
3.5. Udvalget understreger endvidere, at der er et meget 
presserende behov for permanent at forbedre både det 
tekniske og kunstneriske radio- og TV-personales grund-
og efteruddannelse, så de nye kvalifikationskrav kan 
honoreres. 
3.6. De mange forskellige nye medier såvel som 
mulighederne for tjenesteydelser via hjemmeterminaler er 
indledningen til en helt ny æra for forbrugerne. Forbruger­
ne kan orienteres mere alsidigt, idet intensiv oplysning dog 
er en forudsætning. Stigningen i medieudbuddet vil gøre det 
nødvendigt med en række foranstaltninger inden for 
forbrugerpolitikken, så det undgås, at forbrugerne uden at 
være klar over det, bliver en kastebold for dem, der har 
direkte indflydelse på medierne, og den der givne 
information. Ved hjælp af forbrugerundervisning kan man 
hjælpe forbrugerne til ansvarsfuld brug af mediernes 
oplysninger. I denne forbindelse kunne man også overveje 
at give forbrugerorganisationerne mulighed for at medvir­
ke via egne programmer i medierne. 
3.7. Udviklingen af medierne bør ske i overensstemmel­
se med forbrugerens faktiske behov og med de midler, han 
har til sin rådighed. Skal dette ske bør der, hvor det er 
påkrævet, etableres en udveksling af synspunkter mellem 
forbrugerorganisationer og radiovirksomheder. 
4. Kulturelle aspekter 
4.1. Som følge af den udvidede anvendelse af satellit- og 
kabelfremført TV, samt det øgede samarbejde om 
grænseoverskridende TV, vil de europæiske seere stå over 
for en kraftig udvidelse af valgmulighederne mellem 
programmerne. 
4.2. På nuværende tidspunkt er det meget vanskeligt at 
vurdere de kulturelle virkninger af dette væsentligt 
forøgede programudbud, og især af den grænseoverskri­
dende spredning af fjernsynsprogrammer, på den enkelte 
seer såvel som på de lokale, regionale, nationale og 
europæiske kulturfællesskaber. 
4.3. For de fleste medlemsstater er der tale om en ny 
situation. Nogle medlemsstater, især Benelux-landene, har 
derimod allerede via kabeltransmission af udenlandske 
programmer et mere eller mindre stærkt udvidet program­
udbud. 
4.3.1. Undersøgelser af radio- og fjernsynspublikum-
mets adfærd i Belgien, Nederlandene og Luxembourg (de 
medlemsstater, der råder over et meget tæt udbygget 
kabelnet) viser følgende: 
Nr. C 303/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
— i mindst 85 % af tilfældene åbnes der for udsendelser på 
ens eget sprog; 
— i Belgien ser kun hver tredje fjernsynsseer udenlandske 
programmer; 
— udenlandske sendere på ens eget sprog benyttes i det 
store og hele primært til underholdningsudsendelser og i 
mindre omfang til informative udsendelser; 
— man benytter sig for flertallets vedkommende kun af 
fremmedsprogede sendere, når der er tale om sports-
eller til nød musikudsendelser; 
— det er hyppigst børn og unge, der åbner for fremmed­
sprogede underholdningsprogrammer. 
4.3.2. Af disse tal kan man aflede, at seerne ikke 
udvikler nogen særlig selektiv holdning, og at det større 
antal sendere ikke nødvendigvis af sig selv får seerne til at 
vælge mere varierede programmer. 
4.4. Endvidere må man ikke undervurdere risikoen for, 
at der efter den i grønbogen foreslåede åbning af 
fjernsynsmarkedet vil blive produceret flere og flere 
såkaldte populærprogrammer (fiktion, underholdning, 
quiz-programmer). På grund af det høje seertal vil disse 
udsendelser fra et kommercielt synspunkt være særlig 
rentable. Modsat den i grønbogen forfægtede reelle 
differentiering kan der opstå en standardisering af 
programmerne. 
4.5. En sådan udvikling (som situationen i visse lande 
giver et fingerpeg om, og som satellit-TV formodentlig vil 
gøre endnu tydeligere) giver anledning til overvejelser på 
det sociale og kulturelle plan. 
4.5.1. Hvis man giver efter for seernes smag og til sidst 
næsten kun sender — eller distribuerer — underholdnings­
programmer, risikerer andre kulturelle og samfundsmæssi­
ge aspekter, f.eks. information og uddannelse, at blive 
forsømt. Dette forudsætter dog, at de nationale program­
krav giver efter for og tillader dette. 
4.5.2. Derfor bør der skabes rammer for den fri 
konkurrence mellem radio- og TV-programmer via 
europæiske kvalitetsnormer. I første omgang bør de 
allerede eksisterende nationale normer fastholdes og 
fremmes. Desuden bør kultur- og uddannelsesprogrammer 
præsenteres på en attraktiv måde. 
4.6. Grænseoverskridende fjernsyn giver ubestrideligt 
mulighed for at bidrage til, at der opstår en europæisk 
bevidsthed. Hvad integrationen angår, giver grænseover­
skridende TV den europæiske borger, der også i en anden 
medlemsstat kan se og høre udsendelser på modersmålet, 
en følelse af at tilhøre Det europæiske Fællesskab. 4.6.1. Imidlertid bør de fordele, der ifølge grønbogen er 
ved adgangen til andre medlemsstaters TV, på grund af de 
sproglige barrierer (som nævnt i punkt 2.2), ikke overvur­
deres. 
4.6.2. Det bør i øvrigt sikres — men det er en opgave for 
den nationale medielovgivning — at der tages tilstrækkeligt 
hensyn til et lands egen kulturelle identitet. 
4.6.3. Af disse årsager støtter Udvalget Europa-Parla­
mentets beslutning af 12. marts 1982 om oprettelse af et 
mangesproget europæisk TV-program. 
4.7. For at sikre meningsfriheden og pluralismen i 
informationsformidlingen bør de offentlige radiofonier 
såvel som de uafhængige og kommercielle radioselskaber 
på deres sendeområde råde over de til deres funktioner 
passende økonomiske midler. Disse midler bør afpasses 
efter de pågældende organers respektive forpligtelser, og de 
berørte medlemstater bør skabe en rimelig balance mellem 
offentlige radiofonier og private radioselskaber. 
4.7.1. Parallelt hermed må man ikke undlade at støtte 
lokal- og regional-TV. Forudsat at meningsfriheden 
respekteres, bidrager lokal- og regional-TV til at bringe 
medier og brugere nærmere på hinanden og at styrke 
borgernes medvirken i livet i lokalsamfundene. 
4.7.2. Der bør afventes en helhedsopfattelse af politik­
ken verdrørende de nye kommunikationsmedier. Indtil 
videre virker konklusionerne i grønbogens sidste del for 
begrænsede. 
4.7.3. Udvalget understreger, at der ved hjælp af radio 
og fjernsyn kan udøves magt over store grupper borgere, og 
at det er nødvendigt vedvarende at søge efter midler, der 
kan sikre den åndelige frihed i henhold til en pluralistisk 
samfundsopfattelse. 
4.7.4. Da det i vort samfund navnlig er staten og 
erhvervslivet, der udøver indflydelse på kommunikations­
medierne, er det nødvendigt til stadighed at begrænse de 
eventuelle konsekvenser ved at lade forbrugerne deltage i 
udsendelserne samt give dem indflydelse på programsam­
mensætningen. 
4.8. Hvis dette ikke sikres, frygter Udvalget, at fjernsy­
net, som i dag er det foretrukne medium, mister sin 
betydning som en for alle borgere økonomisk tilgængelig 
vej til pluralistisk og objektiv information, som formidler 
af permanent videreuddannelse og som bindeled mellem 
alle strømninger i samfundet (herunder de såkaldte 
politiske, filosofisk-religiøse og etniske mindretal). 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 303/17 
5. Aspekter med tilknytning til grønbogens del VI 
5.1. De nationale normer for programindhold vil, hvad 
enten de er fastsat ved lov eller gennem en adfærdskodeks, 
juridisk set forblive uberørte. Dermed bevarer de kvalitati­
ve krav til produktioner inden for medlemsstaternes 
grænser deres værdi som udtryk for et selvstændigt system, 
for så vidt angår den offentlige orden og de nationale 
samfundspolitiske målsætninger. 
5.2. Udvalget gør opmærksom på, at de nationale 
normer for programindhold kan påvirke konkurrencefor­
holdene inden for Fællesskabet. Radiofonier, der på grund 
af reglerne i det land, hvor de er hjemmehørende, har 
mindre strikse forpligtelser at opfylde end konkurrenter fra 
en anden medlemsstat, kan have økonomisk fordel heraf. 
Kommissionen opfordres til at undersøge, om det for at 
skabe ensartede forudsætninger for konkurrencen er 
nødvendigt at fremsætte yderligere forslag til tilnærmelse 
af de nationale bestemmelser om programindhold. 
5.3. På nedenstående områder er der dog allerede nu 
behov for en regulering bestående af nødvendige EF-
foranstaltninger til afskaffelse af de juridiske hindringer, 
som i praksis står grænseoverskridende udsendelser i vejen, 
og til tilvejebringelse af sammenlignelige konkurrencevil­
kår på et fællesmarked for radioprogrammer. 
5.4. Der bør indføres EF-bestemmelser til tilnærmelse af 
de minimumsnormer, der er brug for til opretholdelse af 
den offentlige orden 
— især af reglerne til beskyttelse af ungdommen mod 
pornografi og mod forherligelse af vold og krigeriske 
konflikter, og 
— af regler til beskyttelse af den personlige integritet (ret til 
gensvar). 
5.5. Det økonomiske og sociale Udvalg lægger stor vægt 
på, at ophavsmænds, fortolkeres, producenters og alle 
andre i kabel- og satellittransmission involveredes rettighe­
der beskyttes. Derfor må det sikres, at ophavsrettigheder 
honoreres passende, også hvor der er tale om grænseover­
skridende udsendelser og transmission via kabelnet uden 
for oprindelseslandet. Under den høring, Kommissionen 
har foranstaltet, gik flertallet af de berørte kredse 
(ophavsmænd, sammenslutninger af ophavsmænd, produ­
center og fjernsynsselskaber) ind for at bevare og forbedre 
de kontraktlige løsninger. Det økonomiske og sociale 
Udvalg tilslutter sig denne opfattelse, da kun kontraktlige 
løsninger kan sikre ophavsrettens indehaver disposi­
tionsret, så han f.eks. får passende erstatning for den 
forkortelse af et værks spilletid (f.eks. i biograf eller teater), 
der følger af dets udsendelse i TV og af en sådan 
udsendelses internationale udbredelse. Til de kontraktlige 
løsninger hører også den mulighed, at den, som står bag et program, gøres ansvarlig for, at alle rettigheder er i orden. 
Navnlig bør radio- og TV-selskaberne undersøge, om de 
kan erhverve rettighederne til kabeltransmission i hele 
Fællesskabet, så de på det grundlag kan forhandle kontrakt 
med kabelselskaberne. Licenser foreskrevne i EF-retten 
mener Det økonomiske og sociale Udvalg kun kan komme 
på tale i de forhåbentlig usandsynlige tilfælde, hvor der 
ikke kan findes en passende løsning ad aftaleretlig vej. 
5.6. Det komplekse spørgsmål vedrørende fælles be­
stemmelser for reklameudsendelser kræver en indbyrdes 
afvejning af de forskellige interesser, nemlig fjernsynssel-
skabernes, producenternes og ophavsmændenes (finansie­
ring, programkvalitet, kulturelt program), forbrugernes og 
seernes (så præcise informationer som muligt, et bredt 
programudbud, prismæssigt rimelige programmer), rekla­
mebranchens (fri adgang til alle medier, alt efter deres 
specifikke karakter) og øvrige reklameformidleres (en 
passende andel af reklameindtægterne). 
5.6.1. I Det økonomiske og sociale Udvalg nærer man 
visse betænkeligheder ved følgerne af reklamer i TV. Der er 
her tale om en meget kraftig indflydelse på forbrugeren. 
Som finansieringskilde til TV-produktioner kan reklamen 
føre til en nivellering af programkvaliteten, hvis seertallet 
opfattes som vigtigere end kvaliteten. Udvalget støtter 
imidlertid Kommissionen i, at EF bør vedtage minimums-
normer for reklame i radio og TV. I den sammenhæng 
foreslår Det økonomiske og sociale Udvalg at der sørges 
for: 
— tydelig adskillelse mellem reklamer og andre program­
mer; 
— forbud mod mere end én gang at afbryde visse restriktivt 
beskrevne programformer med reklameindslag; 
— forbud mod reklame for tobaksvarer, farmaceutiske og 
veterinære produkter; 
— begrænsning af reklamer for alkoholholdige drikkeva­
rer; 
— særlige adfærdsregler til beskyttelse af børn og unge 
mod misbrug, vildførelse og pression; 
— i forbindelse med udsendelser, som finansieres eller 
medfinansieres af sponsorer, må den redaktionelle 
frihed ikke antastes. Sponsorers identitet bør bekendt­
gøres før og/eller efter udsendelsen; 
— passende adgang til reklamefinansiering for offentlig­
retlige og uafhængige radiofonier for at konkurrencesi­
tuationen ikke forvrides. 
Nr. C 303/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
5.6.2. Hvad angår en eventuel begrænsning i reklameti­
den, går man i Det økonomiske og sociale Udvalg ud fra, at 
der endnu ikke er noget reguleringsbehov, således som 
dette forstås i Kommissionens tekst. 
5.6.2.1. For det første er sendervirksomhederne nødt til 
at praktisere selvjustits, eftersom de nødvendigvis må 
undgå at overskride seernes tolerancetærskel, da en for stor 
mængde reklame automatisk vil udløse en negativ reaktion 
hos bevidste fjernsynsforbrugere. 
5.6.2.2. Desuden er der i forskellige medlemsstater 
lovfæstede restriktioner, og i alle tilfælde er der i politisk 
overvågede adfærdskodekser fastlagt normer, hvormed 
man søger at skabe en vis balance i forholdet mellem 
programmer og reklame. Der ses bort fra, at en fastlæggelse 
af en maksimumsgrænse kræver endnu mere nøjagtige 
forudgående undersøgelser. 
5.6.2.3. Det samme gælder hensynet til befolkningens 
pietetsfølelser, særlig i forbindelse med reklameudsendel­
ser på søn- og helligdage. 5.6.2.4. Hvis Kommissionen foreslår en øvre grænse for 
den gennemsnitlige daglige reklametid, forbeholder Udval­
get sig ret til at tage endelig stilling under debatten om det 
konkrete direktivforslag. 
5.7. Medlemsstaterne bør forpligtes til at garantere, at 
de restriktive ordninger overholdes, især gennem benyttelse 
af bestående eller gennem oprettelse af nye selvkontrolle-
rende organer. Forudgående censur i forbindelse med 
grænseoverskridende programtransmission ville også for 
Fællesskabets vedkommende være forfatningsstridig. 
5.8. Kommissionen bør inden for rammerne af en 
politik vedrørende fjernsyn uden grænser undersøge 
mulighederne for at sende programmer til tredjelande (især 
USA) for at informere disse lande om Fællesskabets 
aktiviteter og problemer. Programmer af den art, som 
andre lande allerede sender til Europa, vil give Fællesskabet 
mulighed for at bevidstgøre offentligheden om, hvilke 
politikker og målsætninger EF forfølger. 
Bruxelles, den 25. september 1985. 
Gerd MV HK 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
Bilag til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Forkastet ændringsforslag 
Følgende i henhold til forretningsordenen fremsatte ændringsforslag blev forkastet af Udvalget under 
forhandlingerne: 
Punkt 5.6.1 tredje led 
»Forbud mod reklame for tobaksvarer...« udgår til fordel for: • 
»Restriktioner mod reklame for tobaksvarer...«. 
Begrundelse 
Forslaget vil muliggøre juridisk gennemtvingelige »adfærdskodekser« for tobaksavertering som den mest 
effektive måde til at sikre passende beskyttelse af forbrugerne og af alle, som arbejder i tobakssektoren. 
Afstemningsresultat 
24 stemmer for, 
58 stemmer imod, 
8 stemmer hverken for eller imod.