DA Den Europæiske Unions Tidende C 335/22

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

2013/C 335/06

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1).

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (2)

»BEURRE DE BRESSE«

EF-Nr.: FR-PDO-0005-01045-18.10.2012

BGB ( ) BOB ( X )

1. Betegnelse

»Beurre de Bresse«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrig

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.5. Fedtstoffer (smør, margarine, olier m.m.)

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Beurre de Bresse« er usaltet smør fremstillet i smørkærne og navnlig kendetegnet ved:

— sin mørkegule farve, der kan være lysere om vinteren

— den bløde, luftige tekstur, meget små vanddråber og mikroporøsitet, som er karakteristisk for smør, der er traditionelt fremstillet i smørkærne. Smørret er ikke kompakt, men har et let kornet udseende

— sin duft, der indeholder duftnoter som »kærnemælk«, »blomster« eller let »sødme«

— at det smelter og dermed opløses i munden

— sin smag, der er domineret af mælkeagtige smagsnoter af »friskhed i munden« og »tørrede frugter« (valnødder og hasselnødder), samt at smagen holder sig længe i munden.

Den er meget smørbar og velegnet til madlavning.

Det er ikke tilladt at anvende genfremstillet, frossen eller dybfrossen smør eller at anvende en metode, der sigter mod at øge indholdet af fedtfrit tørstof i smørret, f.eks. ved at bruge syrevækkere under omrøringen.

3.3. Råvarer (kun for forarbejdede produkter)

Skummetmælken fremstilles af den rå sødmælk senest 36 timer efter indvejningen.

Mælkens pH-værdi ved modtagelsen er mellem 6,4 og 6,9 med et lipolyseindeks på højst 0,80 meq pr. 100 g fedtstof.

Smørret fremstilles udelukkende af biologisk modnet rå eller pasteuriseret fløde med et fedtindhold på mindst 36 g pr. 100 g af produktet. Fløden er fremstillet inden for det geografiske område.

Fløden forarbejdes senest 36 timer efter indvejningen af mælken og højst 48 timer efter skumningen af mælken.

Homogenisering af fløden er ikke tilladt. Det er ikke tilladt at anvende genfremstillet, frossen eller dybfrossen fløde, farvestoffer eller antioxygener eller surhedsregulerende midler til at sænke mælkens eller flødens surhedsgrad.

Typen af starterkultur skaber en nødvendig forbindelse mellem syreproducerende og smagsproducerende mælkebakteriestammer. Det er ikke tilladt at tilsætte fortykningsmidler eller aromastoffer. Smørret modnes i 18-24 timer ved 12-18 °C. Kærningen udføres på en fløde med en surhedsgrad på mindst 20 °D.

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse)

Mindst 80 % af besætningens samlede årlige foderration udtrykt i tørstof stammer fra det geografiske område.

Besætningens foder er baseret på et fodersystem, der udgør mindst 75 % udtrykt i tørstof af køernes samlede gennemsnitlige årlige foderration.

Ved foder forstås:

— grønfoder (fra græsgang eller trug)

— græs- eller majsensilage i alle konserveringsformer,

— frisk eller tørret lucerne

— halm

— rodfrugter

— andre kornprodukter, enten friske eller som ensilage.

Det er ikke tilladt at fodre besætningen med frisk raps, sennep, kål, peberrod, rybs, roer, kålrabi og ræddike.

Det eneste tilladte foder er kornmajs og ensilagemajs fremstillet af ikke-genmodificerede produkter.

Der må kun tilføres 1 800 kg tilskudsfoder pr. ko i besætningen pr. år.

Ved tilskudsfoder forstås:

— energitilskud: korn og deraf afledte produkter, kartoffelknolde og deraf afledte produkter samt produkter afledt af rodfrugter

— kvælstofholdige tilskud: olie- og proteinholdige frø og deraf afledte produkter, tørret lucerne og andre afledte produkter

— blandede tilskud: blanding af energitilskud og kvælstofholdige tilskud

— mineraler, vitaminer og mikronæringsstoffer

— biprodukter fra fermenteringsindustrien

— garvningsmidler.

Palmeolie eller isomerer deraf er ikke tilladt.

a) Græsningsperiode

Besætningen græsser mindst 150 dage om året (sammenhængende eller spredt over året).

I denne periode skal køerne have adgang til mindst 10 ar græsarealer fra malkerummene.

Græsfoderet kan suppleres med fodring med grønfoder. Nyslået græs skal være indtaget inden for 24 timer, og herefter fjernes alle rester fra trugene.

Der tilføres mindst 10 % tørstof af majs i form af foder eller mindst 1 kg tørret majskornækvivalent i den daglige gennemsnitlige foderration i perioden.

b) Vinter

I denne periode består den daglige gennemsnitlige ration grøntfoder af mindst 15 % grønt tørstof (alle former for tørret græs og lucerne i alle former).

Der tilføres mindst 25 % tørstof af majs i form af foder eller mindst 2,5 kg tørret majskornækvivalent i den daglige gennemsnitlige foderration i perioden.

3.5. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Mælkeproduktionen og fremstillingen af »beurre de Bresse« foregår i det geografiske område.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv.

Emballering sker i salgsenheder, der ikke overstiger 25 kg.

3.7. Specifikke mærkningsregler

Mærkningen af produkterne med den beskyttede oprindelsesbetegnelse »beurre de Bresse« skal omfatte:

— oprindelsesbetegnelsens navn skrevet med bogstaver med en størrelse på mindst to tredjedele af de største bogstaver på mærkningen

— EU's BOB-logo fra den dag produktet registreres.

Hvis produktet sælges direkte af producenten eller en anden person, der er under producentens ansvar, på bedriften eller på markeder, er individuel mærkning ikke obligatorisk. Et lille skilt skal dog angive disse oplysninger.

Modellerne for mærkning og skiltning fastsættes af den sammenslutning, der står for distribueringen af produktet til de erhvervsdrivende.

Betegnelsen »beurre de Bresse« efterfulgt af »Appellation d’origine protégée« skal fremgå på alle fakturaer og handelsdokumenter, så snart EU har registreret produktet.

4. Afgrænsning af det geografiske område

Det geografiske område omfatter følgende kommuner:

Departementet Ain: Abergement-Clémenciat (L'), Attignat, Bâgé-la-Ville, Bâgé-le-Châtel, Beaupont, Bény, Béréziat, Biziat, Boissey, Bourg-en-Bresse, Buellas, Certines, Ceyzériat, Chanoz-Châtenay, Chavannes-sur-Reyssouze, Chaveyriat, Chevroux, Coligny, Condeissiat, Confrançon, Cormoz, Courmangoux, Courtes, Cras-sur-Reyssouze, Cruzilles-lès-Mepillat, Curciat-Dongalon, Curtafond, Dommartin, Dompierre-sur-Chalaronne, Domsure, Etrez, Foissiat, Gorrevod, Illiat, Jasseron, Jayat, Journans, Laiz, Lent, Lescheroux, Malafretaz, Mantenay-Montlin, Marboz, Marsonnas, Meillonnas, Mézériat, Montagnat, Montcet, Montracol, Montrevel-en-Bresse, Neuville-les-Dames, Péronnas, Perrex, Pirajoux, Polliat, Pont-de-Veyle, Pressiat, Saint-André-de-Bâgé, Saint-André-d'Huiriat, Saint-André-sur-Vieux-Jonc, Saint-Cyr-sur-Menthon, Saint-Denis-lès-Bourg, Saint-Didier-d'Aussiat, Saint-Étienne-du-Bois, Saint-Étienne-sur-Chalaronne, Saint-Étienne-sur-Reyssouze, Saint-Genis-sur-Menthon, Saint-Jean-sur-Reyssouze, Saint-Jean-sur-Veyle, Saint-Julien-sur-Reyssouze, Saint-Julien-sur-Veyle, Saint-Just, Saint-Martin-du-Mont, Saint-Martin-le-Châtel, Saint-Nizier-le-Bouchoux, Saint-Rémy, Saint-Sulpice, Saint-Trivier-de-Courtes, Salavre, Servas, Servignat, Sulignat, Tossiat, Tranclière (La), Treffort-Cuisiat, Vandeins, Verjon, Vernoux, Vescours, Villemotier, Viriat og Vonnas.

Departementet Jura: Augea, Balanod, Beaufort, Bletterans, Bonnaud, Cesancey, Chazelles, Chilly-le-Vignoble, Condamine, Cosges, Courlans, Courlaoux, Cousance, Cuisia, Digna, Fontainebrux, Frébuans, Gevingey, Larnaud, Mallerey, Maynal, Messia-sur-Sorne, Montmorot, Nanc-lès-Saint-Amour, Nance, Orbagna, Repôts (Les), Ruffey-sur-Seille, Sainte-Agnès, Saint-Amour, Saint-Didier, Trenal, Vercia, Villevieux og Vincelles.

Departementet Maine-et-Loire: Abergement-de-Cuisery (L'), Bantanges, Baudrières, Beaurepaire-en-Bresse, Bosjean, Bouhans, Branges, Brienne, Bruailles, Champagnat, Chapelle-Naude (La), Chapelle-Thècle (La), Condal, Cuiseaux, Cuisery, Devrouze, Diconne, Dommartin-lès-Cuiseaux, Fay (Le), Flacey-en-Bresse, Frangy-en-Bresse, Frette (La), Frontenaud, Genête (La), Huilly-sur-Seille, Joudes, Jouvençon, Juif, Lessard-en-Bresse, Loisy, Louhans, Ménetreuil, Mervans, Miroir (Le), Montagny-près-Louhans, Montcony, Montpont-en-Bresse, Montret, Rancy, Ratenelle, Ratte, Romenay, Sagy, Saillenard, Saint-André-en-Bresse, Sainte-Croix, Saint-Étienne-en-Bresse, Saint-Germain-du-Bois, Saint-Martin-du-Mont, Saint-Usuge, Saint-Vincent-en-Bresse, Savigny-en-Revermont, Savigny-sur-Seille, Sens-sur-Seille, Serley, Simandre, Simard, Sornay, Tartre (Le), Thurey, Tronchy, Varennes-Saint-Sauveur, Vérissey og Vincelles.

5. Tilknytning til det geografiske område

5.1. Det geografiske områdes egenart

Det geografiske område, hvor der fremstilles »beurre de Bresse«, består af en kratbevokset slette gennemskåret af dale gennem de bakker, der er typiske for Bresse, og hvis højde ikke overstiger 300 m. Jordbunden i dette geografiske område består af en matrix af ler, hvilket sikrer gode vandreserver, dog undertiden med forskelle mellem parcellerne (forskelle mellem jordlag), som også findes på bedriftsniveau. Området nyder over alt godt af et omfattende netværk af vandløb og floder, der udspringer i Jurabjergene, og som ligeledes får vand fra mange åer og grøfter. Klimaet er fastlandsklima, af typen »Bresse-klima« med regelmæssig, konstant nedbør på over 800 mm/år, der fremmer græsvæksten i vækstperioden, og som sammen med en god arealplanlægning gør det muligt at dyrke mange forskellige kornsorter og især majs uden kunstvanding.

Områdets vandmæssige, geologiske, morfologiske og klimatiske forhold har ført til isolerede habitater (mange vandingssteder, ikke særligt farbare veje o.l.) og medført en speciel tilrettelæggelse af landbrugsjorden, der gør den velegnet til polykultur og et næsten selvforsynende system. De lavtliggende områder med uigennemtrængelig lerjord, som regelmæssigt oversvømmes, er bevokset med græs og krat. På bakkeskråningerne, hvor jorden er bedre, dyrkes med korn, især majs, mens højsletterne, der er dårligt drænet, er dækket af skovbevoksning. Disse forskellige former for hække, levende hegn og kratbevoksning er denne regions mest karakteristiske geografiske særkende. Her ses en vekslen mellem dyrkede marker, græsarealer og skovbevoksede områder.

Opdrætterne har tilpasset sig disse forhold og udnyttet de muligheder, naturen indebærer, og har i samspil med naturen udviklet et helt specielt landbrugssystem. I Bresse kendetegnes landbruget af følgende:

— bevaring af et system med græsarealer, der optager halvdelen af områdets landbrugsareal. Græsset i Bresse minder om en egentlig afgrøde. Kvaliteten af græsset (som indeholder en bred flora og botanisk sammensætning) kan i lige så høj grad tilskrives de permanente hygrofile græsarealer som græsarealerne i omdrift. Disse dyrkningsmetoder kræver stor viden hos mælkeproducenterne i Bresse-området og tilskynder til lokal dyrkning af foder, græs og grøntfoder

— dyrkning af majs, der indtager hæderspladsen blandt de sorter, der dyrkes i Bresse. I mere end 400 år har landmændene dyrket deres afgrøder uden kunstvanding, og denne afgrøde udgør en meget stor del af dyrenes foder. Majs blev første gang nævnt i 1612 i en fortegnelse over arvegods efter en borger i Montpont-en-Bresse (P. Ponsot, 1997) og næste gang i 1625 i markedsberetningerne fra Louhans (L. Guillemaut, 1896). Majs, der er et tegn på overflod og velfærd, ligger for øvrigt bag betegnelsen »gule maver«, som man tidligere brugte om folk fra Bresse

— den tekniske viden om ensilering, som landmændene fra Bresse har udviklet siden det 19. århundrede (Lecouteux, 1875) for at løse problemerne med grønthøst i et fugtigt klima.

Det er på grundlag af disse to hovedkulturer, at landmændene fra Bresse har udviklet deres produktionssystem omkring to opdræt, der indbyrdes supplerer hinanden, nemlig opdræt af fjerkræ og mælkeproduktion, og til mælkeproduktionen har de fastlagt et foderskema for dyrene, der består af både græs og majs. De produkter, som er resultatet heraf, især smør, indtager en vigtig plads i denne økonomi. Smørret sælges på markeder til en lokal kundekreds eller til æggehandlere (»coquetiers«), som sælger det sammen med æg og fjerkræ i de omliggende byer i regionen.

De første kooperativer har siden begyndelsen af 1930'erne lidt efter lidt overtaget produktionen på bedrifterne. I erkendelse af nødvendigheden af at beskytte råvarens oprindelige særtræk har de tilrettelagt indsamlingen af mælken i henhold til klart definerede sektorer omkring forarbejdningssteder og altid i et forsøg på at sikre kortest mulig transport fra bedrift til forarbejdningssted. De har ligeledes indført et system med hurtig forarbejdning efter indvejning og begrænsning af antallet af behandlinger og pumpninger af fløden.

De viderefører således den traditionelle produktion af smør lavet af fløde fra komælk, idet de samtidig udvikler metoder til biologisk modning og særlige kærningsmetoder.

Producenterne bruger syreproducerende og smagsproducerende bakterier for at sikre en tilstrækkelig syrningsgrad og flødens oprindelige intense aroma. Kærningen foregår i små kærner, og det kræver stor viden dagligt at tilpasse produktionsparametrene ud fra de sæsonbestemte udsving i mælkens og flødens sammensætning.

Formningen og emballeringen af smørret kræver særligt stor opmærksomhed, idet man her minimerer håndtering og pumpning af produktet i videst mulig udstrækning.

5.2. Produktets egenart

Der er tale om kærnet usaltet smør fremstillet af modnet fløde.

Smørret har en ensartet, smuk kraftigt gul farve, der om vinteren er mere lysegul.

Smørrets tekstur er blød og luftholdig. Det er lettere granuleret og føles, som om det smelter i munden.

»Beurre de Bresse« er blødt og velduftende med karakteristiske mælkeagtige noter af »friskhed i munden« og »tørrede frugter« (valnødder og hasselnødder). Dets smag holder sig ligeledes længe i munden.

Det er meget smørbar. Det er overordentlig velegnet til madlavning og danner et blødt, cremet skum, som holder sig længe.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB)

Den traditionelle sammensætning af køernes foder, der er typisk for Bresse, består af græs og majs og er en af de afgørende faktorer, der kendetegner mælken fra dette geografiske område. Forholdet mellem foderets to bestanddele, græs og majs, påvirker mælkens egenskaber og letter forarbejdningen af fedtstoffet til smør.

Brugen af græs som en del af foderet giver mælken sin helt egen karakteristiske smag. Producenterne sikrer en stor variation af blomster på græsningsarealerne, og denne botaniske sammensætning skaber mælkens klare farve, påvirker mælkens indhold af fedtopløselige stoffer og disses sammensætning samt det store indhold af aromatiske prækursorer, som fæstner sig på fedtstoffet.

Majsens store energiindhold garanterer, at mælken er rig på fedtstof og proteiner. Majsen er ligeledes ansvarlig for fedtkuglernes størrelse, som har en stor diameter, hvilket er et særtræk ved den mælk, der anvendes til »beurre de Bresse«. Det har en direkte indvirkning på mælkens store aromatiske potentiale, fordi aromastofferne har en stor overflade at fæstne sig på.

Køle- og lagerforholdene på bedriften, den korte afstand til forarbejdningsanlæggene og det korte indsamlingskredsløb bidrager alt sammen til at sikre mælkens sammensætning og fedtstoffernes kvalitet. Mælk, der bruges til produktion af »beurre de Bresse«, har et meget lavt lipolyseindeks, hvilket afspejler fedtstoffets overordentlig gode kvalitet.

Producenterne har udviklet en lang række komplekse teknikker og overvåger produktet under hele forarbejdningsprocessen (daglig styring af temperaturparametre, surhedsgrad, æltningshastighed osv.), idet man begrænser operationernes omfang for så vidt muligt at beskytte fedtstoffet og bevare alle dets kvaliteter.

Flødens lange biologiske modningsfase er en vigtig fase i produktionen af »beurre de Bresse« og foregår ved lav temperatur og er baseret på udvalgte syreproducerende og smagsproducerende mælkesyrebakterier. Derved bliver det dels muligt at syrne fløden, hvilket letter kærningen og gør det muligt at fremhæve aromastofferne på fedtkuglerne. For at begrænse nedbrydningen af fedtstoffet mest muligt indledes forædlingen af den modnede fløde hurtigst muligt.

Kærningen, der foregår i små kærner, giver smørret sin luftholdige tekstur og det let granulerede udseende, idet der dannes små vanddråber og mikroporøsitet. Denne teknik spiller en fremtrædende rolle for smørrets struktur, idet man bevarer fedtstoffets oprindelige egenskaber, der giver den den smeltende tekstur, dens smørbarhed og gør den velegnet til stegning, samtidig med at man bevarer den aroma, der udvikles under modningen af fløden.

Særtrækkene ved »beurre de Bresse« skyldes først og fremmest mælkens egenskaber og den viden, som producenterne har oparbejdet i tidens løb. I dag er »beurre de Bresse« en gennemgående ingrediens i det regionale køkken (smørstegte frølår, smørstegt fjerkræbryst, regionale pandekager og tærter lavet med en blanding af sukker, fløde og smør osv.).

Henvisning til offentliggørelsen af specifikationen

(artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 510/2006 (3))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCBeurredeBresse.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

(2) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12. Erstattet forordning (EU) nr. 1151/2012.

(3) Se fodnote 2.