msk 
W"' 
• 3R KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 18.11.1997 
KOM(97) 550 endelig udg. 
97/0302 (CNS) 
Forslag till 
RÅDETS BESLUTNING 
om et flerårigt rammeprogram for aktioner 
inden for energisektoren (1998 - 2002) 
og 
DERTIL KNYTTEDE FORANSTALTNINGER 
(forelagt af Kommissionen) 
j_M|. 

BEGRUNDELSE 
INDLEDNING „ 3 
1. EN MERE SAMMENHÆNGENDE OG GENNEMSLAGSKRAFTIG ENERGIPOLITIK 7 
1.1 Generelle betragtninger 7 
1.1.1 Horisontale aktioner 7 
1.1.2 Temaprogrammer 8 
1.1.3 Koordinering af de energipolitiske elementer i andre EF-programmer og -politikker 8 
1.2 Rammeprogrammets struktur 8 
1.2.1 Lovgivningsmæssige bestemmelser 8 
1.2.2 Organer ; 9 
1.2.3 Forvaltning og kontrol 10 
1.3 Aktioner og programmer 10 
1.3.1 Fremtidsanalyser og overvågning af markederne (jf. bilag II) 10 
1.3.2 Internationalt energisamarbejde (jf- bilag III) 12 
1.3.3 Fremme af vedvarende energi og implementering af en strategi og en EF-handlingsplan på området 
(jf. bilag IV) 15 
1.3.4 Fremme af energieffektivitet (jf. bilag V) 17 
1.3.5 Fremme af ren og effektiv udnyttelse af fast brændsel (jf. bilag VI) 18 
1.3.6 Samarbejde i den nukleare sektor om sikkerhed, industrielt samarbejde med Rusland og de nye 
uafhængige stater, transport af radioaktivt materiale, herunder bekæmpelse af ulovlig 
handel med sådant materiale (jf. bilag VII) 19 
1.4 Koordinering med energipolitiske elementer i andre EF-programmer og -politikker 23 
1.4.1 Støtte til forskning og teknologisk udvikling 23 
1.4.2 Transeuropæiske energinet 23 
1.4.3 Andre politikker og programmer 24 
1.5 Generelle finansielle betragtninger 24 
2. BEDRE INTERN KOORDINERING AF DE ENERGIPOLITISKE ELEMENTER I DE FORSKELLIGE EF-
POLITIKKER 25 
KONKLUSION 26 
BILAG 
X 
-ii -
FORSLAG TIL RÅDETS BESLUTNING 
om 
et flerårigt rammeprogram for aktioner 
inden for energisektoren (1998 - 2002) og dertil knyttede foranstaltninger 
BEGRUNDELSE 
INDLEDNING 
Der er ved flere lejligheder, når energisektoren har været til debat i 
institutionerne, blevet ytret ønske om et rammeprogram for de forskellige 
energipolitiske foranstaltninger; senest har dette ønske givet sig udslag i en formel 
anmodning fra Rådet1. Europa-Parlamentet2 og Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg3 gav i forbindelse med deres behandling af Kommissionens meddelelse 
"Samlet oversigt over energipolitik og energiforanstaltninger''4 udtryk for 
samme opfattelse. 
Med den udvikling, der sker på energiområdet - en vital sektor for EU's økonomi 
og for EU-borgernes velfærd - er der brug for en fyldestgørende energistrategi. 
At det på topmødet i Denver blev besluttet at holde et G8-topmøde i Moskva i 
foråret 1998, som udelukkende skal beskæftige sig med energispørgsmål, 
viser med al ønskelig tydelighed, hvor betydningsfuld denne sektor og den dermed 
forbundne problematik er. 
I Kommissionens meddelelse af 23. april 1997 med titlen "Samlet oversigt over 
energipolitik og energiforanstaltningef\ som blev udarbejdet efter udtrykkelig 
anmodning fra Rådet, tegnede der sig følgende klare situationsbillede: 
1) EU står - og vil i stigende grad komme til at stå - over for store 
energistrategiske udfordringer. 
1 Rådets resolution af 8. juli 1996 om hvidbogen "En energipolitik for Den Europæiske Uniori 
(EFT nr. C 224 af 1.8.1996) og Rådets forordning (EF) nr. 701/97 om vedtagelse af SYNERGY • 
programmet (EFT nr. L 104 af 22.4.1997). 
2 PEdok 
3 CES dok 
4 KOM(97) 167 endelig udg. af 23.4.1997. 
a) Forsyningsafliængigheden i forhold til omverdenen, der i dag er på 50%, vil i 
2020 - hvis den nuværende tendens fortsætter, og der ikke træffes nogen 
foranstaltninger - kunne nå op på 80% for kul, 70% for naturgas og 90% for 
olie, og man må regne med, at naturgas og olie i en overskuelig fremtid 
forbliver de to vigtigste energikilder i Europa; dertil kommer, at denne 
afhængighed skal ses i en geopolitisk kontekst, hvis udvikling det er svært at 
spå om; det er i den forbindelse værd at bemærke, at Rådets Analyse- og 
Planlægningsenhed (COPLA) af Den Politiske Komité (FUSP) er blevet pålagt 
i løbet af andet halvår af 1997 at fokusere på den betydning, som de nye 
geopolitiske forhold på energiområdet har for EU. Der er brug for en 
forsyningssikkerhedsstrategi, der bygger på diversificering af energikilderne, 
fremme af EU-interne vedvarende energikilder og en rationel energiudnyttelse 
kombineret med et udvidet internationalt samarbejde og med udviklingen af 
transeuropæiske energinetinfrastrukturer, der forbinder EU med dens eksterne 
leverandører. 
b) Der er behov for kraftigt at støtte EU-virksomhedernes konkurrenceevne, 
idet disse alt for ofte tynges af energiomkostninger, der er højere end dem, 
deres konkurrenter i tredjelande og navnlig i USA operer med 
(energiomkostningerne for EU-virksomheder inden for den kemiske industri 
skønnes f.eks. at ligge 45% over de omkostninger, amerikanske virksomheder 
må afholde). 
c) Det er - på baggrund af EU-borgernes bekymringer og Fællesskabets 
internationale forpligtelser - nødvendigt at sørge for, at energimarkedet 
udvikler sig på en måde, der er forenelig med miljømålene. Den foruroligende 
høje forurening i de europæiske byer og klimaændringens påvirkning af miljøet 
og folkesundheden er en tydelig påmindelse til regeringerne og borgerne om, 
at der omgående må træffes vidtrækkende energipolitiske foranstaltninger og 
valg. Dette understreges også af de diskussioner, der for øjeblikket finder sted 
om klimaændringskonventionen, og de foranstaltninger, som skal iværksættes 
efter Kyoto-konferencen. De beslutninger, der skal træffes, indebærer en 
tilbundsgående ændring af forbrugsvanerne, som skal bringes i stand gennem 
en voluntaristisk efterspørgsels- og udbudspolitik. 
2) Fællesskabet har iværksat talrige aktioner på energiområdet, men der er tale 
om spredte aktioner: 
a) enten hører de hjemme under energipolitikken som sådan, men er så fordelt på 
forskellige programmer, der er iværksat på forskellige tidspunkter og i 
forskellige sammenhænge5, 
b) eller også hører de ind under forskellige EF-politikområder som f.eks. miljø, 
skatter og afgifter, eksterne aktioner6, det indre marked, strukturpolitik, 
forskning eller landbrug. 
5 SAVE, ALTENER, SYNERGY mv. 
Derme situation afspejler, hvordan energispørgsmålene gennem tiderne er 
blevet grebet an i Fællesskabet, og hvordan man har ønsket at tage fat på alle 
aspekter af dette problemkompleks. De instrumenter, der er indført i dette 
øjemed, har stået deres prøve, og alt i alt må resultatet siges at være 
tilfredsstillende. En sådan spredning har imidlertid flere uheldige konsekvenser: 
• en vis mangel på gennemsigtighed i forhold til de involverede parter; 
• risiko for overlapning; 
• fare for manglende sammenhæng mellem de forskellige aktioner; 
• forvaltningsmæssige vanskeligheder; 
• en ikke altid optimal udnyttelse af ressourcerne; 
• forpassede lejligheder til at udnytte synergien og komplementariteten 
mellem aktionerne maksimalt. 
Hvis Fællesskabets energipolitik ordentligt skal kunne klare de udfordringer og 
vanskeligheder, som den vil komme til at stå overfor, må den gøres både mere 
målrettet og mere samlet. En afgørende faktor er i den forbindelse etableringen 
af det indre marked for gas og elektricitet, som bygger på princippet om 
konkurrenceprægede, åbne markeder. 
For at de aktioner, som konkret iværksættes af Fællesskabet, kan blive led i en 
effektiv politik, må der være tale om en målrettet, samlet indsats. På 
energiområdet betyder dette, at der må fokuseres på følgende tre 
højtprioriterede mål: 
• forsyningssikkerhed; 
• konkurrenceevne; 
• miljøbeskyttelse. 
Hver eneste energipolitiske aktion skal - uanset om den iværksættes som led i 
energipolitikken som sådan eller hører ind under en anden EF-politik - bidrage til 
at virkeliggøre disse mål. 
Satser man imidlertid i praksis blot på hvert enkelt mål for sig, vil man hurtigt 
udtømme sine muligheder, og man risikerer endda at opleve, at målene indbyrdes 
kommer i modstrid. Da energipolitikken er et led i et kompliceret større hele, er 
det nødvendigt - måske mere end på andre områder - at finde en tilfredsstillende 
balance mellem de forskellige politiske, økonomiske og sociale hensyn. Kun 
Bl.a. energiaspekterne af PHARE- og TACIS-programmerne. 
gennem en virkelig samlet strategi kan der tages passende hensyn til alle 
aspekter af de problemer, der kalder på en løsning, som man f.eks. så det i 
forbindelse med auto-oil-programmet. 
Det er også meget betegnende, at Agenda 2000 indeholder følgende passus: "De 
eksterne aspekter i EF's politikker, såsom miljøpolitikken og energipolitikken, 
indgår i højere grad end tidligere som en integrerende del af politikken udadtil". 
Energiområdet må således prioriteres højere. For at EU-støtten kan udnyttes 
optimalt, må energipolitiske aktioner iværksættes efter følgende retningslinjer: 
• 
• hver enkelt fællesskabsaktion skal direkte bidrage til at virkeliggøre 
et eller flere af de tidligere nævnte højtprioriterede mål; 
der skal ske en markant forbedring af koordineringen mellem alle 
aktioner, der indeholder et energipolitisk element; 
• samarbejdet mellem de forskellige involverede parter i EF-
institutionerne og medlemsstaterne skal fremmes i fuld 
overensstemmelse med nærhedsprincippet; 
• der skal kunne reageres hurtigt, hvis situationen ændrer sig; 
• procedurerne skal tydeliggøres og forenkles; 
• aktionerne skal udbygges i forhold til prioritering og behov. 
Endelig er det vigtigt, at dette princip om sammenhæng og koordinering bliver 
fulgt på alle niveauer : 
• inden for EF-energipolitikken som sådan: det er i dette perspektiv, 
energirammeprogrammet (jf. afsnit 1) skal ses; 
• mellem de forskellige energipolitiske elementer i flere af de andre EF-
politikker: dette skal sikres via etableringen af en passende instans 
internt i Kommissionen (jf. afsnit 2) og via en styrkelse af den 
nuværende koordinering; 
• i forhold til medlemsstaterne og de berørte parter7. 
Man skal også sørge for, at rammeprogrammet udadtil kommer til at fremstå som 
en sammenhængende helhed. I dette øjemed vil Kommissionen formulere en 
række centrale budskaber og udpege bestemte målgrupper for alle oplysnings- og 
formidlingsaktiviteter i tilknytning til programmet. Der vil også blive gjort en 
Samarbejdet med medlemsstaterne og de berørte parter skal foregå i de relevante fora, jf. dels 
Kommissionens afgøreise nr. 96/642 af 8. november 1996 om oprettelse af et rådgivende 
energiudvalg, dels forslaget til Rådets afgørelse (KOM(97) 436 endelig udg.) om tilrettelæggelse 
af samarbejdet omkring Fællesskabets vedtagne energimål. 
indsats over for den brede offentlighed, og i den forbindelse vil de eksisterende 
informationscentre i medlemsstaterne blive inddraget. 
1. EN MERE SAMMENHÆNGENDE OG GENNEMSLAGSKRAFTIG ENERGIPOLITIK 
1.1 Generelle betragtninger 
Et energirammeprogram har først og fremmest til formål at sikre, at 
aktioner, der iværksættes som led i energipolitikken for at nå de fastsatte 
mål, bliver sammenhængende og effektive. Det vil således være et 
redskab til at rationalisere de programmer, der hører direkte ind under 
denne politik, og opnå den maksimale ekstragevinst. Som nævnt ovenfor 
er disse programmer blevet udformet og iværksat på forskellige 
tidspunkter og i forskellige sammenhænge: de må nu gøres til en del af en 
mere samlet, gennemsigtig og effektiv strategi, som fastlægges for fem 
o 
ar. 
Denne strategi skal struktureres omkring horisontale aktioner og 
temaprogrammer eller -aktioner. Disse to kategorier af aktioner, som 
beskrives nærmere i punkt 1.3, skal supplere hinanden, og de forskellige 
aktioner skal tilrettelægges på en sådan måde, at de fokuserer på de 
højtprioriterede mål, som til enhver tid skal fungere som referenceramme 
for alle iværksatte aktioner. 
For så vidt angår ressourcerne (jf. punkt 1.5) er de foreslåede bevillinger 
fastsat under hensyn til de nuværende finansielle overslag. Siden hen vil en 
nyvurdering og/eller en forhøjelse kunne komme på tale alt efter politisk 
prioritering og behov. 
7. /. 1 Horisontale aktioner 
Horisontale aktioner er aktioner, der ikke er afgrænset til et enkelt 
særprogram, og som globalt bidrager til at nå de højtprioriterede mål. 
Sådanne aktioner skal have et mål i sig selv, men de skal samtidig sikre, at 
de aktioner, der iværksættes som led i temaprogrammerne, bliver 
koordineret på rammeprogramniveau, og at de energipolitiske aktioner 
kommer til at hænge sammen med de andre EF-politikker. Det drejer sig 
om aktioner inden for: 
• fremtidsanalyser og overvågning af markederne 
• internationalt energisamarbejde. 
1.1.2 Temaprogrammer 
Temaprogrammer er programmer, som modsvarer specifikke temaer, der 
prioriteres højt i EU's energipolitik; deres berettigelse ligger i, at de er 
med til at virkeliggøre de energipolitiske mål, idet der især fokuseres på 
miljøvenlige teknologier og bæredygtig udvikling: 
(1) fremme vedvarende energi og implementere en strategi og en EF-
handlingsplan frem til 2010 
(2) fremme energieffektivitet og energibesparelser 
(3) fremme rene og effektive teknologier til udnyttelse af fast brændsel 
(4) samarbejde om sikkerhed i den nukleare sektor, industrielt 
samarbejde med de nye uafhængige stater, transport af radioaktivt 
materiale, herunder bekæmpelse af ulovlig handel med sådant 
materiale. 
1.1.3 Koordinering af de energipolitiske elementer i andre EF-
programmer og -politikker 
Denne koordinering vedrører især to former for aktioner, som er af stor 
betydning for energisektoren - både når det gælder indhold, og når det 
gælder ressourceomfang - men som indgår i en særlig proceduremæssig 
ramme og derfor ikke er egentlige led i dette rammeprogram; det drejer 
sig om: 
• støtte til forskning og teknologisk udvikling (FTU) 
• transeuropæiske energinet. 
Der vil imidlertid også blive lagt stor vægt på at forbedre koordineringen 
mellem alle de andre politikker eller programmer, der omfatter et 
energipolitisk element, som f.eks. eksterne aktioner (PHARE-, TACIS-, 
MEDA-programmerne), strukturfondene eller investeringsstøtte. 
1.2 Rammeprogrammets struktur 
1.2.1 Lovgivningsmæssige bestemmelser 
Rammeprogrammet skal iværksættes ved hjælp af: 
• en grundbeslutning, som skal indeholde bestemmelser om de 
generelle rammer, programmets varighed, dets vigtigste finansielle 
elementer og de organer, der skal stå for forvaltningen; som bilag til 
denne grundbeslutning findes der en vejledende fordeling af 
ressourcerne på de forskellige specifikke aktioner; 
• det fornødne antal særforanstaltninger, som skal fastlægge mål, 
indhold og generelle betingelser for hver enkelt aktion, og som, hvor 
det er relevant, skal træde i stedet for tilsvarende retsakter, som 
gælder for øjeblikket, eller som er ved at blive vedtaget (jf. bilag II-
VII). 
Retsgrundlaget for beslutningen om selve rammeprogrammet er EF-
traktatens artikel 235. De specifikke aktioner, som særlig fokuserer på 
miljøvenlige teknologier, vil blive baseret på artikel 130 S, stk. 1, og de 
øvrige aktioner på artikel 235. For at opnå den størst mulige 
gennemsigtighed og sikre, at strategien udformes og udmøntes på en 
sammenhængende måde, skal disse tekster betragtes som et samlet hele. 
1.2.2 Organer 
Da det styrende princip går ud på at skabe størst mulig sammenhæng, må 
der lægges særlig vægt-på at sikre en effektiv beslutningsproces, hvis 
centrale elementer skal være bedre koordinering, større fleksibilitet og 
bedre informationscirkulation. 
Dette skal opnås ved at nedsætte ét enkelt udvalg af rådgivende 
karakter for energirammeprogrammet (horisontale aktioner og 
temaprogrammer). Dette fælles udvalg skal samarbejde med alle berørte 
instanser, navnlig de forskellige udvalg, som nævnes nedenfor. Det skal 
aktivt medvirke til at koordinere de energiaktioner, der iværksættes som 
led i de forskellige EF-politikker, og skal behandle den rapport om den 
indbyrdes koordinering af aktionerne, som med jævne mellemrum 
udarbejdes af Kommissionen. 
Da der imidlertid vil skulle tages stilling til meget forskelligartede og 
teknisk set komplicerede spørgsmål, skal arbejdsmetoderne og 
organiseringen være så fleksibel som muligt, således at al nødvendig 
ekspertise kan inddrages. Det fælles udvalg sørger selv for at tilrettelægge 
en arbejdsgang, der opfylder dette krav. 
Nedsættelsen af dette udvalg far ingen betydning for nogle af de organer, 
der er nedsat i et ganske bestemt øjemed, idet de får lov til at fortsætte 
deres arbejde. Det drejer sig bl.a. om: 
- Det Rådgivende Energiudvalg8; 
- udvalget vedrørende samarbejdet omkring Fællesskabets vedtagne 
mål9; 
- udvalget vedrørende retningslinjer (transeuropæiske energinet); 
8 Kommissionens afgørelse 96/642 af 8. november 1996 om oprettelse af et rådgivende 
energiudvalg (EFT nr. L 292 af 15.11.1996). 
9 Forslag til Rådets afgørelse (KOM(97) 436 endelig udg.) om tilrettelæggelse af samarbejdet 
omkring Fællesskabets vedtagne energimål. 
- FTU-forvaltningsorganer, der er nedsat i henhold til fjerde og femte 
FTU-rammeprogram. 
1.2.3 Forvaltning og kontrol 
Med en sådan helhedsstrategi og sådanne fælles instrumenter og organer 
kan man, bl.a. fordi man undgår overlapninger, sikre: 
• en optimal forvaltning af ressourcerne (som også skal sikres gennem 
anvendelse af costbenefitanalyser); 
• fuldstændig gennemsigtighed for alle involverede parter (institutioner, 
medlemsstater, virksomheder). 
Aktionerne skal underkastes en systematisk regelmæssig evaluering. 
Kommissionen skal hvert år gøre status over gennemførelsen af 
rammeprogrammet og dets specifikke elementer og foretager på baggrund 
heraf den nødvendige tilpasning. Kommissionen skal i løbet af 
rammeprogrammets tredje år og under alle omstændigheder, inden den 
fremsætter forslag om en eventuel ændring af rammeprogrammet eller en 
eventuel vedtagelse af efterfølgende programmer, lade uafhængige 
eksperter foretage en samlet ekstern evaluering af gennemførelsen af de 
EF-aktioner, der er iværksat som led i energirammeprogrammet. 
1.3 Aktioner og programmer 
Etableringen af rammeprogrammet vil medføre en mærkbar 
rationalisering af alle de aktioner og programmer, der er nævnt i punkt 
1.1.1 og 1.1.2, og indebære en ekstra gevinst i kraft af øget synergi og 
komplementaritet mellem disse aktioner og programmer. Formålet med 
dette afsnit er at beskrive disse aktioner og/eller programmer og 
kortlægge, hvordan de vil kunne udbygges eller styrkes, hvis behovet 
opstår, eller den politiske prioritering taler herfor. I overensstemmelse 
med Kommissionens Agenda 2000-henstillinger om at styrke før­
tiltrædelsesstrategien vil ansøgerlandene få mulighed for at deltage i alle 
aktioner og programmer, der iværksættes som led i dette rammeprogram. 
Horisontale aktioner 
/. 3.1 Fremtidsanalyser og overvågning af markederne (jf. bilag II) 
Ved fastlæggelsen af en energipolitik må der i endnu højere grad end ved 
andre politikker tages højde for udviklingsperspektiverne på mellemlang 
og lang sigt. Dette fremhævede Kommissionen i sin hvidbog om energi10, 
10 "Energipolitik i Den Europæiske Union" (KOM(95) 682 endelig udg. af 13.12.1995). 
10 
og det blev bekræftet af Rådet og Europa-Parlamentet, da de behandlede 
nævnte hvidbog. 
Undersøgelser, analyser, prognoser og anden dertil knyttet aktivitet 
(udbredelse og gennemgang af resultaterne) indgår allerede i det arbejde, 
som Kommissionen udfører i forbindelse med fastlæggelsen af en 
energipolitik. Kommissionen udnytter her den ekspertise, som den har 
oparbejdet i de mest ansete europæiske centre. Derigennem undgår man 
overlapninger, og man opnår den mest omkostningseffektive udnyttelse af 
de resultater og den viden, der er tilvejebragt ved hjælp af midler fra 
Kommissionens forskellige tjenestegrene og/eller medlemsstaterne. 
Der er imidlertid brug for et bedre fælles analysearbejde: på 
energiområdet befinder analysearbejdet sig for øjeblikket i en 
overgangsfase, hvilket komplicerer det en del. De økonomiske forhold er 
nemlig i færd med at ændre sig, idet vi står over for en gradvis 
liberalisering af energimarkederne, stadig mere omfattende miljøkrav og 
teknologiske perspektiver, som gør det nødvendigt at udvikle og anvende 
nye koncepter og andre metoder under hensyntagen til det arbejde, der har 
fundet sted som led i FTU-rammeprogrammet. I forbindelse med 
nærværende rammeprogram skal det nye analysearbejde derfor være mere 
vidtrækkende, hvilket skal ske ved at styrke samarbejdet mellem 
Kommissionen og medlemsstaterne for så vidt angår prognoser og ved at 
inddrage virksomhederne, de akademiske kredse og andre, der ligger inde 
med viden og erfaring, i analysearbejdet. Det grundlæggende sigte med 
dette program og de aktioner, der foreslås for at imødekomme dette 
behov, er at sørge for, at de energipolitiske beslutninger, der træffes på 
henholdsvis nationalt plan og EF-plan, kan træffes på et fælles 
analysegrundlag. Hensigten er helt klart ikke at gøre analysearbejdet 
ensartet; det drejer sig blot om at afstemme holdningerne, således at 
beslutningstagerne får et identisk referencegrundlag for så vidt angår: 
• økonomiske undersøgelser og analyser; 
• energiprognoser; 
• dynamikken i energisystemerne. 
I den forbindelse bør man være særlig opmærksom på de virkninger, som 
overgangen til den fælles valuta vil fa, idet en olieprisfastsættelse i euro 
forventes at påvirke konkurrenceevnen i positiv retning. 
Denne aktion, som tager sigte på i højere grad at koordinere, hvilke 
elementer der skal tages i betragtning, skal baseres på et reelt partnerskab 
mellem Kommissionen, medlemsstaterne og andre aktører på 
energiområdet, og det skal konkret udmøntes i et arbejdsprogram, der 
involverer energisektoren i bred forstand. Ved at opstille afstemte 
analyseprocedurer bliver det muligt bedre at indkredse, hvilke 
spørgsmål der først og fremmest må tages fat på i forhold til de 
11 
højtprioriterede mål: forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og 
miljøbeskyttelse. 
På denne baggrund er dette program først og fremmest rettet mod 
følgende indsatsområder: 
(a) en indkredsning på europæisk plan af, hvilke problemer der er de 
vigtigste for så vidt angår den fremtidige efterspørgsel og produktion af 
energi og energipolitikken generelt, idet der skal lægges særlig vægt på: 
• strategier, som tager sigte på at tackle de energimæssige 
vanskeligheder, som klimaændringen og miljøproblematikken 
generelt stiller os overfor (herunder en vurdering af omkostningerne 
ved mulige løsningsstrategier); 
• den dynamik, der ligger i liberaliseringen af energimarkederne og 
markedsstrukturerne, navnlig med hensyn til konsekvenser for 
virksomhedernes fremtid og adfærd; 
• energimarkedstendenserne på verdensplan og disses indflydelse på 
EU's afhængighed af omverdenen (især den forventede markante 
stigning i efterspørgslen efter energi i Asien og Latinamerika); 
(b) en forbedring af analysekapaciteten, således at det bliver muligt at 
afkode energitendenserne og opstille mulige scenarier på et 
sammenligneligt grundlag i alle medlemsstater under hensyntagen til 
især ændringen i markedsstrukturerne og den udfordring, som 
klimaændringen udgør. 
På baggrund af de højtprioriterede mål på energiområdet er der helt klart 
behov for en aktion på dette område, i særdeleshed når man tænker på de 
miljømæssige aspekter (som på ny blev fremhævet af Rådet på samlingen 
den 27. maj 1997) og på færdigetableringen af det indre marked for 
energi, som er af afgørende betydning for de europæiske virksomheders 
konkurrenceevne. 
Denne foranstaltning bidrager til at virkeliggøre de energipolitiske mål, 
som fremhæves i hvidbogen, og gør det muligt at øge den indsats, der 
allerede gøres. De årlige bevillinger, der er nødvendige for at kunne 
gennemføre disse aktioner, fremgår af finansieringsoversigten i bilag II. 
1.3.2 Internationalt energisamarbejde (jf. bilag III) 
Den internationale dimension får større og større betydning i EU's 
energipolitiske overvejelser. 
EU's stigende afhængighed af sine eksterne leverandører giver i første 
omgang anledning til overvejelser om forsyningssikkerheden. En anden 
komplicerende faktor er, at der i udviklingslandene er ved at opstå 
energimarkeder, der præges af en meget kraftig efterspørgsel, 
12 
hvorimod det europæiske marked nu kun vokser langsomt. De europæiske 
virksomheders konkurrenceevne i forhold til disse nye markeder er også 
af stor betydning. De store miljøproblemer, der er forbundet med 
energiforbruget, er nu verdensomspændende, og derfor er der behov for 
et globalt samarbejde, som tager hensyn til alle de involverede parters 
situation, og som navnlig tager i betragtning, at energi udgør et helt 
centralt element i en bæredygtig økonomisk udvikling. 
Endelig er det vigtigt allerede nu at foregribe og forberede de tilpasninger 
af EU's energipolitik, som udvidelsen vil gøre nødvendig. 
SYNERGY-programmet er energirammeprogrammets vigtigste eksterne 
komponent. Det udgør forbindelsen mellem en intern politik og 
Fællesskabets foranstaltninger udadtil og er et vigtigt redskab til støtte for 
EF-virksomhedernes indtrængning på de store eksterne markeder. Det er i 
den forbindelse vigtigt at understrege, at EU med de teknologier, der er 
udviklet på områderne vedvarende energi og energieffektivitet, råder over 
et stort potentiale med hensyn til industriel produktion og jobskabelse, og 
dette potentiale vil kunne udvikles, hvis medlemsstaterne får nye 
afsætningsmuligheder i tredjelande. 
I forhold til de andre EF-instrumenter, som kan anvendes i forbindelse 
med energiforanstaltninger over for tredjelande, skal SYNERGY -
programmet først og fremmest virkeliggøre energirammeprogrammets tre 
mål på internationalt plan: den samlede konkurrenceevne, 
forsyningssikkerhed og miljøbeskyttelse. Endvidere skal SYNERGY-
programmet styrke koordineringen af Fællesskabets forskellige 
internationale energiforanstaltninger, så de bliver mere effektive, og sikre 
en større sammenhæng mellem disse foranstaltninger og de 
foranstaltninger, der iværksættes af de internationale energiorganisationer. 
Inden for en overordnet ramme, hvor der i større grad tages hensyn til 
alle energimæssige aspekter, og hvor der opereres med en strategi på 
mellemlang sigt, skal SYNERGY-programmet bidrage til finansieringen af 
samarbejdsaktioner, der går ud på at udforme, udarbejde og gennemføre 
en energipolitik på områder af fælles interesse. SYNERGY-programmet 
finansierer imidlertid ikke aktioner inden for forskning og teknologisk 
udvikling eller demonstrationsprojekter og deltager heller ikke i 
finansieringen af investeringer i energiinfrastruktur. Projekter af denne art 
kan nemlig finansieres via andre EF-instrumenter. SYNERGY-
programmet er heller ikke et instrument, som skal anvendes i forbindelse 
med bistand til tredjelande eller økonomisk samarbejde med tredjelande. 
Aktioner i SYNERGY-programmets regi er først og fremmest rettet mod 
tredjelande, som står over for energimæssige udfordringer, i første række 
landene i Central- og Østeuropa, de nye uafhængige stater, tredjelandene i 
Middelhavsområdet, landene i Latinamerika og Asien samt de lande i 
Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet, som er parter i Lomé-
konventionen. Der kan endvidere via SYNERGY-programmet 
samarbejdes med internationale energiorganisationer (som f.eks. Det 
13 
Internationale Energiagentur og Den Latinamerikanske 
Energiorganisation), med internationale finansielle institutioner (EIB, 
Verdensbanken, EBRD) og med udviklede lande (USA, Japan, Norge,...) 
med henblik på at iværksætte aktioner til gensidig fordel i tredjelande. 
Programmet skal helt klart tage sigte på at varetage Fællesskabets 
interesser. Aktionerne vil således for størstedelens vedkommende kunne 
iværksættes alene på EU's initativ, ikke blot når det drejer sig om 
energiefterspørgsel, men også når det drejer sig om energiudbud. 
På grundlag af disse retningslinjer er der i bilaget til beslutningen om 
SYNERGY-programmet opstillet et flerårigt program over påtænkte 
aktioner og en liste over, hvilke modtagerlande der skal prioriteres højest. 
Inden for rammerne af dette flerårige program skal der så hvert år 
udarbejdes konkrete aktionsplaner under hensyntagen til: 
• Fællesskabets andre programmer og instrumenter; 
• medlemsstaternes egne aktioner i visse tredjelande; 
• medlemsstaternes nationale industriers behov; 
• modtagerlandenes behov. 
Disse planer skal, for at der kan tages behørigt hensyn til alle 
komplementaritetsaspekter, udarbejdes i samråd med alle berørte 
tjenestegrene i Kommissionen og forelægges derefter for det fælles 
udvalg, der er nedsat ved Rådets beslutning om energirammeprogrammet. 
Dette udvalg skal endvidere forelægges regelmæssige rapporter om 
gennemførelsen af de forskellige programmer. 
Samarbejdet vil konkret komme til at bestå af: 
• energipolitisk rådgivning; 
• udsendelse af eksperter til relevante instanser i tredjelandene; 
• energiundersøgelser og-prognoser; 
• støtte til internationale energipolitiske tænketanke og konsulentnet; 
• uddannelseaktioner (kurser, seminarer, virksomhedsbesøg); 
• koordinering af de forskellige EF-instrumenter, der kan anvendes til 
internationale energiforanstaltninger; 
• informationsformidling (brochurer, nyhedsbreve); 
• dialog og udveksling af oplysninger og erfaringer via konferencer, 
seminarer mv. 
14 
SYNERGY-programmet kan finansiere et givet projekt 100%, hvis 
projektet udelukkende er i EF's interesse; ellers vil der være tale om 
samfinansiering med en anden part. 
Den finansielle ramme for dette program skal være så stor, at programmet 
effektivt kan være med til at sikre en større sammenhæng og 
komplementaritet mellem de interne og de eksterne dimensioner i EU's 
politik som understreget af Kommissionen i Agenda 200011. Fordelingen 
af de nødvendige midler fremgår af finansieringsoversigten i bilag III. 
Temaprogrammer 
1.3.3 Fremme af vedvarende energi og implementering af en strategi og 
en EF-handlingsplan på området (jf. bilag IV) 
Vedvarende energi er med til at beskytte miljøet, men bidrager derudover 
til forsyningssikkerheden ved en diversificering af energikilderne. Øget 
anvendelse af vedvarende energi er også med til at virkeliggøre andre 
meget vigtige EF-mål som f.eks. regional udvikling, økonomisk og social 
samhørighed, beskæftigelse og konkurrenceevne. 
Denne aktion, hvis vigtigste elementer allerede figurerer i det forslag, som 
Kommissionen har forelagt vedrørende ALTENER II-programmet12, skal 
bidrage til større anvendelse af vedvarende energi og således øge den 
andel af Fællesskabets energibalance, som denne form for energi tegner 
sig for; dette skal tilvejebringes ved at skabe de juridiske, 
socioøkonomiske og administrative betingelser, der er nødvendige for at 
udmønte den hvidbog og handlingsplan for vedvarende energi frem til 
201013, som er under vedtagelse i Kommissionen i forlængelse af de 
indgående diskussioner om grønbogen fra 199614. 
Når først disse betingelser er fastlagt, vil det være lettere at tilskynde til 
private og offentlige investeringer i produktion og anvendelse af 
vedvarende energi. Den vedvarende energis indtrængning på markedet vil 
blive hjulpet frem gennem målrettede aktioner, som skal skabe større tillid 
til denne form for energi blandt de erhvervsdrivende gennem bistand til 
udarbejdelse og fremlæggelse af projekter og gennem udvikling af nye 
finansieringsmuligheder (som f.eks. tredjepartsfinansiering). 
11 Agenda 2000, bind I, del 1, afsnit IV.2 "Et stærkt og sammenhængende Europa". 
12 KOM(97) 87 endelig udg. af 12.3.1997. 
13 KOM(97)... 
14 "Fremtidens energi: vedvarende energi. Grønbog: Mod en fællesskabsstrategi" (KOM(96) 576 
endelig udg. af 20.11.1996). 
15 
Finansieringsberettiget er bl.a. følgende aktioner, som tager sigte på at 
hjælpe innovative miljøvenlige teknologier, hvis nytte og effektivitet er 
blevet påvist, med at trænge ind på markedet: 
• aktioner, som tager sigte på at overvåge udmøntningen af strategien og 
handlingsplanen for vedvarende energi og på at evaluere de 
foranstaltninger, der træffes som led i dette program; 
• aktioner, der skal hjælpe vedvarende energi med at trænge ind på 
markedet, bl.a. adgang til specialiseret rådgivning, analyse af 
afsætningsmulighederne, valg af projekternes placering, opstilling af 
finansieringsplaner; der vil især være tale om projekter, der vedrører 
biomasse og affald, solcelleelektricitet og solvarme, solenergisystemer i 
bygninger, små vandkraftprojekter, vindenergi og geotermisk energi; 
• aktioner, der skal tilskynde til en standardisering af produkter og 
udstyr; 
• 
• aktioner, som tager sigte på udbygning af infrastrukturen til udvikling 
af vedvarende energi i den lokale og regionale planlægning, på 
udformning og evaluering, på oplysning og på uddannelse; 
aktioner, som tager sigte på at formidle relevante oplysninger, så der 
kan ske en bedre koordinering mellem de forskellige aktiviteter på 
internationalt plan, på EF-plan og på nationalt, regionalt og lokalt plan, 
og etablere en udveksling af erfaringer og knowhow; 
• undersøgelser og anden aktivitet, der tager sigte på at udmønte eller 
supplere EF-foranstaltninger, der er truffet for at udvikle de 
muligheder, der ligger i de forskellige former for vedvarende energi. 
Vedvarende energi dækker for øjeblikket lidt mindre end 6% af Det 
Europæiske Fællesskabs primære energibehov og udgør omkring 70 mio. 
toe. I den tidligere omtalte grønbog foreslog Kommissionen, at 
anvendelsen af vedvarende energi øges markant inden 2010. Det 
foreslåede vejledende mål om en fordobling af de vedvarende energikilders 
bidrag inden 2010 blev bekræftet under høringerne og er blevet 
indarbejdet i hvidbogen. 
Nærværende program er et afgørende element i udmøntningen af den 
strategi og handlingsplan for vedvarende energi, som skal fastlægges i 
forlængelse af grønbogen. Den finansielle ramme for aktionerne må være 
så stor, at der kan ydes et markant bidrag til at virkeliggøre dette EF-mål. 
De nærmere detaljer fremgår af finansieringsoversigten i bilag IV. Den 
foreslåede forøgelse af bevillingerne fra år 2000 skal gøre det muligt som 
led i de nye finansielle overslag at fa det optimale ud af hvidbogen og 
handlingsplanen. Det bør også understreges, at den øgede anvendelse af 
vedvarende energi vil være med til at sikre den økonomiske og sociale 
samhørighed, navnlig i kraft af en udnyttelse af lokale energikilder. 
16 
1.3.4 Fremme af energieffektivitet (jf. bilag V) 
En forsigtig og rationel udnyttelse af energiressourcerne er på mellemlang 
og lang sigt den mest omkostningseffektive og dermed bedste måde at 
reducere CC>2-emissionerne på. 
SAVE li-programmet, som Rådet vedtog i december 199615, har stået sin 
prøve som et ikke-teknologisk program, der skal fremme en rationel 
energiudnyttelse i alle forbrugssektorer. Allerede det foregående program 
(SAVE I) havde vist sig at være et vigtigt instrument, der bidrog til at 
virkeliggøre EF's energimål, idet det førte til mange forskellige 
foranstaltninger som f.eks. retsakter, praktiske pilotprojekter, 
undersøgelser, overvågning og evaluering af fremskridt inden for 
energieffektivitet, informationsformidling og nyskabende ordninger for 
finansiering og tildeling af kontrakter. 
Som led i SAVE-programmet har Rådet og Kommissionen vedtaget ni 
direktiver om energieffektivitet i husholdningsapparater, bygninger og 
industrien. Dette lovgivningsprogram og de andre former for 
foranstaltninger skal videreføres. 
Elektricitet indtager en ganske særlig plads i energisektoren, idet 
produktionen af elektricitet tegner sig for ca. 35% af det primære 
energiforbrug og for 30% af C02-emissionerne. Der er i alle 
forbrugssektorer (husholdninger og industri) store muligheder for at 
effektivisere den endelige udnyttelse af elektricitet. Det tidligere PACE-
program (Fællesskabets handlingsprogram til forbedring af 
elektricitetsudnyttelsen), som blev vedtaget af Rådet i 1989, er blevet 
fuldstændigt indarbejdet i SAVE II-programmet. PACE-programmet 
omhandlede en række aktioner, som skulle forbedre energieffektiviteten i 
forskelligt udstyr (husholdningsapparater, elektriske motorer), informere 
forbrugerne bedre om køb og anvendelse af effektive elektriske apparater, 
mv. Sådanne aktioner, som har stor betydning for en reduktion af CO2-
emissionerne, skal videreføres som led i det nye energirammeprogram. 
Der bør i den forbindelse lægges særlig vægt på aktioner, der fremmer 
energistyringen på regionalt og lokalt plan, idet sådanne aktioner med 
fordel vil kunne udvikles i tilknytning til projektet "Fremtidens by". 
I forbindelse med udvidelsen vil den reelle gevinst ved 
energieffektivitetsfremmende foranstaltninger antage en ny dimension, 
efterhånden som den prispolitik og målingspraksis, der anvendes i 
15 Rådets beslutning af 16. december 1996 om et flerårigt program for fremme af 
energieffektiviteten i Fællesskabet (SAVEII) (EFT nr. L 335 af 24.12.1996). 
17 
ansøgerlandene, kommer til at stemme mere overens med 
markedsmekanismerne. 
Hvis disse mål, som er særlig vigtige i lyset af den høje prioritering af 
miljøhensynet, skal virkeliggøres, må bevillingerne til SAVE II-
programmet (hvis varighed som nu fastsat ved beslutningen af 16. 
december 1996 vil blive afstemt med energirammeprogrammets varighed) 
behørigt forhøjes inden for rammerne af de nye finansielle overslag. De 
nærmere detaljer vedrørende det skønnede finansieringsbehov fremgår af 
finansieringsoversigten i bilag V. 
1.3.5 Fremme af ren og effektiv udnyttelse af fast brændsel (jf. bilag 
VI) \ , ; 
Fast brændsel tegner sig for en betragtelig andel af EU's energibalance og • 
står for 30% af elektricitetsproduktionen. Det er et yderst vigtigt led i 
forsyningssikkerheden, og det fungerer - hvilket er vigtigt i forbindelse ' 
med gennemførelsen af det indre marked - som en reel regulator af/ 
priserne på de andre brændsler som f.eks. naturgas. Det er af fundamental 
betydning for forsyningssikkerheden og for en fornuftig afvejning af de tre 
højtprioriterede mål for EU's energipolitik, at man opretholder en 
diversificeret energibalance, og at ingen kilder udelukkes. Det er imidlertig 
en forudsætning, at renere og mere effektive teknologier til udnyttelse af 
fast brændsel, som kan reducere emissionerne af forurenende stoffer, 
trænger ind på markedet. 
Teknologier, der giver en ren og effektiv forbrænding af fast brændsel, 
rummer rige muligheder for at reducere ikke blot CCh-emissioner, men 
også SO2- og NOx-emissioner, som er skyld i forsuringsproblemerne. 
Den foranstaltning, som foreslås som led i energirammeprogrammet, 
(CARNOT-programmet) skal bidrage til at virkeliggøre dette mål. 
Fællesskabet skal gøre en aktiv indsats for at hjælpe sådanne teknologier 
med at trænge ind på markedet ved at tilskynde virksomhederne i denne 
sektor til at udarbejde de langsigtede strategier, som de har brug for, med 
henblik på en udskiftning af de nuværende varmekraftanlæg. 
Med den kommende udvidelse bliver det i øvrigt særligt presserende at 
fremme en ren og effektiv udnyttelse af fast brændsel. De fleste af 
ansøgerlandene er nemlig storproducenter og storforbrugere af fast 
brændsel: i Polen tegner stenkul og brunkul sig for 76% af det primære 
energiforbrug og for 94% af elektricitetsproduktionen. For Tjekkiet er 
tallene henholdsvis 62% og 76% og for Ungarn henholdsvis 19% og 
27,5%. Selv om de pågældende lande har iværksat reformer for at opnå en 
større diversificering, vil en væsentlig del af deres produktion af fast 
brændsel sandsynligvis blive bibeholdt. At fa omstillet de anlæg, der 
anvender denne form for brændsel, er både i ansøgerlandenes interesse og 
i EU's interesse på det økonomiske såvel som det miljømæssige plan. De 
gode erfaringer fra de nye tyske delstater med omstillingen af anlæg, der 
18 
anvender brunkul, illustrerer til fulde, hvilke muligheder brunkul fra de 
central- og østeuropæiske lande har for at bidrage til energiforsyningen i 
et udvidet Europa. Det teknologiske samarbejde om "rent kul" vil kunne 
virke befordrende på de central- og østeuropæiske landes integration i 
Den Europæiske Union. 
I 2002 udløber EKSF-traktaten, som har bidraget væsentligt til den 
økonomiske og sociale udvikling i Europa. Erfaringerne med EKSF-
traktaten udgør et aktiv, som Fællesskabet bør udnytte som helhed. Det er 
navnlig vigtigt at sikre, at resultaterne af den forskning, som allerede er 
blevet finansieret i henhold til EKSF-traktaten, eller som for øjeblikket er i 
gang, udnyttes på passende vis. Den foreslåede foranstaltning tager sigte 
på at bringe nye mere miljøvenlige teknologier til udnyttelse af fast 
brændsel tættere på markedet. 
Aktioner, der tilskynder til ren og effektiv udnyttelse af fast brændsel, er i 
overensstemmelse med erklæringen om vækst og beskæftigelse i 
konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Amsterdam, som godkendte, at 
finansielle ressourcer fra EKSF-reserverne ved EKSF-traktatens udløb 
anvendes til kul- og stålrelateret forskning. Det foreslåede CARNOT-
program under energirammeprogrammet skal kompletere denne fremtidige 
forskningsaktivitet. 
Hertil kommer endelig, at vækstperspektiverne på forskellige 
tredjelandes markeder som f.eks. Kina, ASEAN-landene og Indien 
rummer store muligheder for de europæiske virksomheder med hensyn til 
netop disse teknologier, og at de pågældende teknologier samtidig 
bidrager til at reducere emissionen af drivhusgasser, som er et 
verdensomspændende problem. 
De nærmere detaljer vedrørende finansieringsbehovet i forbindelse med 
programmet fremgår af finansieringsoversigten i bilag VI. 
1.3.6 Samarbejde i den nukleare sektor om sikkerhed, industrielt 
samarbejde med Rusland og de nye uafhængige stater, transport 
af radioaktivt materiale, herunder bekæmpelse af ulovlig handel 
med sådant materiale (jf. bilag VII) 
Inden for den nukleare sektor har Kommissionen iværksat flere 
handlingsprogrammer, fortrinsvis inden for forskning, teknologisk 
udvikling og uddannelse, nuklear sikkerhed, sundhedsbeskyttelse, teknisk 
bistand og samarbejde med de central- og østeuropæiske lande og de nye 
uafhængige stater, transport af radioaktivt materiale samt indførelse af 
sikkerhedskontrol {"safeguards"). De fleste af disse foranstaltninger 
hører ikke umiddelbart ind under energipolitikken i streng forstand, men 
tre aktioner (samarbejde om sikkerhedskontrol, industrielt 
samarbejde med de nye uafhængige stater og transport af radioaktivt 
materiale, herunder bekæmpelse af ulovlig handel med sådant 
materiale) er derimod et direkte led i denne politik og bør derfor være en 
del af energirammeprogrammet. 
19 
Takket være de bestemmelser, der allerede findes i Euratom-traktaten, er 
der ikke behov for at vedtage specifikke retsakter for at kunne 
iværksætte disse aktioner. Dog bør der sørges for en fortsat finansiering 
af disse aktioner, hvis nødvendighed der ikke kan sættes spørgsmålstegn 
ved. 
Samarbejde om regnskab og kontrol med nukleare materialer 
{"safeguards") som led i den tekniske bistand til de nye uafhængige 
stater og Mongoliet 
Disse aktioner skal medvirke til at forbedre og datamatisere regnskabs-
og kontrolsystemet for nukleare materialer på alle niveauer: på selve 
anlægget, i de regionale hovedsæder, virksomhedshovedsæder og 
nationale systemer. 
I 1993 indledte direktoratet for Euratoms sikkerhedskontrol et 
samarbejde med de ansvarlige på dette område i Rusland, og siden 1994 
er der blevet udarbejdet konkrete projekter. Resultatet af disse 
samarbejdsaktioner har afgjort været opmuntrende, men aktionerne må 
*/*• fortsættes lang tid endnu, før de tilsigtede mål er nået. Russerne har 
deltaget i uddannelses- og introduktionsaktivitetei, og derudo er er der 
blevet afholdt seks inspektionsøvelser og to måleworkshopp x. Disse 
aktiviteter har vist, at de russiske deltageres tekniske kundskaber og 
erfaringer er omfattende, men at der stadigvæk, når det gælder moderne 
regnskabs- og kontrolsystemer, er et stort behov for uddannelse med 
hensyn til organisation, logistik og evaluering. For så vidt angår 
systemudformning har syv russiske eksperter arbejdet i Luxembourg i 
otte uger fra oktober 1993 til marts 1994. Ved opholdets afslutning 
blev deres bidrag og deres konklusioner gennemgået og evalueret. Der 
er endvidere blevet afholdt to seminarer i Den Europæiske Union og en 
konference om nuklear sikkerhedskontrol i Sankt-Petersborg. 
Det er derfor hensigtmæssigt at videreføre aktioner, der tager sigte på 
uddannelse og på introduktion til de teknikker og metoder samt den 
logistik og evaluering, der hører med til moderne nuklear 
sikkerhedskontrol. Følgelig må dette samarbejde mellem Rusland og 
Det Europæiske Atomenergifællesskab fortsættes, navnlig for at 
bekæmpe åen ulovlige handel med radioaktivt materiale. Med 
ikrafttrædelsen af partnerskabs- og samarbejdsaftalerne med de nye 
uafhængige stater vil disse aktiviteter blive udvidet yderligere. 
De berørte aktioner finansieres rent budgetmæssigt via TACIS-
programmet, men da Kommissionen har besluttet16, at disse aktioner 
skal forvaltes af de tjenestegrene, der har anvaret for energipolitikken, 
16 Kommissionens beslutning K(97) 2879 af 24.9.1997 vedrorende finansieringen af aktiviteter 
indenfor Euratoms nukleare sikkerhedskontrol (foreligger kun på fransk, engelsk og tysk). 
20 
foreslås det, at de dertil svarende bevillinger genopføres på en 
budgetpost, der specifikt hører under energipolitikken. 
Industrielt samarbejde med Rusland og de nye uafhængige stater 
Kerneenergien dækker i dag - under overholdelse af de nødvendige 
sikkerhedskrav - en betragtelig andel af Fællesskabets 
elektricitetsbehov, hvilket har vigtige miljømæssige følger. Det kan 
imidlertid kun komme på tale at anvende kerneenergi, hvis de relevante 
kriterier med hensyn til sikkerhed og industriel rentabilitet er opfyldt. 
Det er i dag tilfældet i Fællesskabet, men man kan med rette sætte 
spørgsmålstegn ved forholdene i visse af EU's nabolande, først og 
fremmest Rusland, Ukraine og nogle af de stater, der har ansøgt om 
EU-medlemskab; det er tænkeligt, at disse ansøgerlande - afhængigt af 
hvordan deres økonomiske udvikling tegner sig - vil øge deres 
anvendelse af kerneenergi. Det er derfor vigtigt ikke at nøjes med 
kortsigtede, punktuelle bistandsaktioner, der skal forbedre sikkerheden 
på fungerende kernekraftværker, men at få undersøgt, hvordan man på 
lang sigt kan sikre en anvendelse af kerneenergi under 
sikkerhedsmæssige forhold, der svarer til forholdene i EU. 
Kommissionen har i en række år gennem undersøgelser og 
arbejdsgrupper med deltagelse af repræsentanter fra den europæiske 
nukleare industri haft et udredningsarbejde i gang, som indtil videre 
fortrinsvis er koncentreret om Rusland, med det formål at danne sig 
et mere præcist billede af, hvordan forholdene er her og nu i den 
nukleare industri på stedet, og finde frem til, hvordan man 
gennemgribende vil kunne forbedre sikkerheden. Strategiens hovedidé 
er, at man skal formidle en sikkerhedskultur via industrielt samarbejde, 
hvilket er særligt tillokkende for et land, der gerne i større grad vil 
kunne anvende kerneenergi. Kommissionen er for øjeblikket sammen 
med de russiske myndigheder i gang med at undersøge, hvilke tekniske, 
finansielle og juridiske hindringer der er for et sådant samarbejde 
mellem industrivirksomheder. Undersøgelserne forventes i begyndelsen 
af 1998 at munde ud i en kortlægning af aktionsmuligheder og forslag, 
som det vil være uhensigtsmæssigt ikke at satse på. Dette forudsætter, 
at der finansieres mere tilbundsgående analyser af særlige problemer 
(f.eks. de betingelser, der er en forudsætning for investeringer, og 
specifikke juridiske vanskeligheder), og at der tilvejebringes de 
nødvendige midler til at løse problemer af generel art. Kommissionens 
mål er at få etableret så bredt et industrielt samarbejde som muligt uden 
selv at involvere sig i gennemførelsen af konkrete projekter, som de 
erhvervsdrivende selv skal stå for. 
Transport af radioaktivt materiale 
Anvendelsen af kerneenergi til produktion af elektricitet og den stigende 
brug af radioaktivt materiale på sundhedsområdet og inden for industri 
21 
og forskning gør det nødvendigt at sikre, at transporten af sådant 
materiale finder sted under forhold, der er sikkerhedsmæssigt 
betryggende for befolkningen og for arbejdstagerne i den berørte sektor; 
på baggrund af udviklingen i transporten af radioaktivt materiale, de 
teknologiske fremskridt og den større knowhow samt de stadig 
strengere strålingsbeskyttelseskrav må de internationale love, EF-lovene 
og de nationale love ændres, så de passer til de nye forhold og krav. 
På Europa-Parlamentets anmodning nedsatte Kommissionen i 1982 en 
stående arbejdsgruppe sammensat af eksperter med transport af 
radioaktivt materiale som deres arbejdsområde; denne gruppe skulle 
rådgive Kommissionen med hensyn til, hvilke undersøgelser og forsøg 
der burde iværksættes, og hvilken lovgivning der burde udformes på 
området. Gruppens seneste anbefaling går ud på, at der bør iværksættes 
et femårigt program, som skal have et passende budget. Programmet 
skal struktureres omkring seks aktionsområder, hvor en aktion på EF-
plan vil betyde en ekstra gevinst, og skal tage sigte på: 
• at få det indre marked til at fungere bedre gennem en kortlægning af, 
hvilke harmoniseringsforanstaltninger der er nødvendige; 
• at medvirke til det videre lovgivningsarbejde gennem en u& ikling af 
eksperimentelle undersøgelser og knowhow; 
• at vurdere episoder, der måtte være opstået under transport, og 
uddrage en lære heraf for fremtiden; 
• at sikre større sammenhæng mellem de forskellige 
katastrofeforholdsregler og en mere konsekvent uddannelse af 
katastrofemandskab; 
• at samarbejde med de central- og østeuropæiske lande og med de nye 
uafhængige stater med henblik på at hjælpe dem med at forbedre 
transportsikkerheden på deres område; 
• at sikre et højere informationsniveau samt større indsigt i og 
forståelse for dette område blandt offentligheden. 
De bevillinger, der foreslås for det påtænkte tidsrum for de forskellige 
kategorier af nukleare aktioner beskrevet ovenfor, fremgår af 
finansieringsoversigten i bilag VII. 
1.4 Koordinering med energipolitiske elementer i andre EF-programmer 
og -politikker 
1.4.1 Støtte tilforskning og teknologisk udvikling 
Forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstrationsprojekter, er 
af afgørende betydning, når det gælder om at udvikle metoder, som kan 
give et højt energiudbytte, og nye teknikker til udnyttelse af fossile, 
22 
nukleare eller vedvarende energikilder. Rammeprogrammet for forskning 
og teknologisk udvikling, der er fastsat ved EF-traktatens artikel 130 F til 
130 P, omfatter for ikke-nuklear energi en komponent, der vedrører 
forskning og udvikling på energiområdet (JOULE-programmet), og en 
komponent, der vedrører demonstrationsprojekter (THERMIE-
programmet). Takket være disse programmer kan der gøres en stor 
indsats inden for de nye energiteknologier i samarbejde med 
medlemsstaternes industrier, forskningscentre og universiteter. Der er 
endvidere på grundlag af Euratom-traktaten blevet iværksat et FTU-
program inden for nuklear sikkerhed og kontrolleret termonuklear fusion 
med deltagelse af Det Fælles Forskningscenter. Da disse aktioner 
gennemføres i en særlig kontekst og indgår i en særlig struktur, vil de 
retsakter, hvorved de er iværksat, ikke blive ændret, ligesom heller ikke 
gennemførelsesbestemmelserne eller de organer, der står for 
iværksættelsen, vil blive ændret. Det er imidlertid indlysende, at der er en 
tæt logisk forbindelse mellem FTU-aktiviteterne på energiområdet og de 
mere markedsorienterede energiaktioner, der iværksættes som led i dette 
rammeprogram. Der vil derfor skulle gøres en særlig indsats for at styrke 
koordineringen på det relevante niveau mellem de forskellige tjenestegrene 
i Kommissionen og mellem de andre berørte instanser. I særdeleshed må 
der etableres en formel forbindelse mellem det fælles 
energirammeprogramudvalg og det tilsvarende organ, der vil blive nedsat 
som led i femte FTU-rammeprogram, med henblik på øget samarbejde og 
koordinering. 
1.4.2 Transeuropæiske energinet 
De transeuropæiske net er vigtige pulsårer i den økonomiske udvikling, 
det indre marked og samhørigheden internt i Fællesskabet. I henhold til 
traktaten (artikel 129 B, C og D) har Det Europæiske Fællesskab beføjelse 
til at oprette og udvikle transeuropæiske net, og det er på energiområdet 
begyndt at udvikle en sådan infrastruktur på el- og naturgasområdet ud fra 
en erkendelse af den positive virkning, som dette vil have på 
energiforsyningssikkerheden i Fællesskabet og på det internationale 
samarbejde. For så vidt angår mere specifikt samhørigheden internt i 
Fællesskabet er Kommissionen særlig opmærksom på de energiproblemer, 
som gør sig gældende for øer, øgrupper og randområder i Fællesskabet på 
grund af deres særlige situation17. 
Da denne aktion gennemføres i en særlig kontekst og indgår i en særlig 
struktur, vil de retsakter, hvorved den er iværksat - som det var tilfældet 
med aktioner på forskningsområdet - ikke blive ændret, ligesom heller 
ikke gennemførelsesbestemmelserne eller de organer, der står for 
iværksættelsen, vil blive ændret. Der gøres for øjeblikket en særlig indsats 
for yderligere at forbedre koordineringen på det relevante niveau mellem 
17 Jf. f.eks. Kommissionens beretning om iværksættelsen af POSEIMA-programmet (KOM(94) 476 
endelig udg. af 9.12.1994). 
23 
de forskellige tjenestegrene i Kommissionen og mellem de andre berørte 
instanser. 
1.4.3 Andre politikker og programmer 
Visse andre politikker som f.eks. eksterne aktioner (f.eks. som led i 
PHARE-, TACIS- eller MEDA-programmerne), strukturfondene eller 
investeringsstøtte omfatter vigtige energipolitiske elementer. Der vil 
derfor også blive gjort en særlig indsats for at forbedre samarbejdet og 
koordineringen mellem de berørte tjenestegrene i Kommissionen. 
1.5 Generelle finansielle betragtninger 
I absolutte tal er budgettet for energipolitikken som sådan ret beskedent, 
ikke blot sammenlignet med andre kapitler under udgiftsområde 3, men 
også i forhold til de beløb, der er afsat til energiforanstaltninger, der 
iværksættes som led i visse andre EF-politikker. 
Formålet med at fastlægge en samlet energipolitisk strategi er først og 
fremmest at sikre en rationalisering og en bedre koordinering af 
aktionerne. Med indførelsen af et flerårigt rammeprogram, der fokuserer 
på de tre overordnede højtprioriterede mål, vil det bh re lettere at forvalte 
ressourcerne og anvende dem på en mere gennemsigtig og 
konsekvent måde, hvorved man kan opnå mere effektive aktioner på det 
allerede eksiterende finansielle grundlag. 
EU må imidlertid give sig selv de ressourcer, der skal til, hvis den skal 
kunne udmønte sine politiske prioriteter på energiområdet, og der må 
derfor allerede nu planlægges visse forøgelser med henblik på opstillingen 
af de kommende finansielle overslag. En sådan forøget indsats stemmer i 
øvrigt udmærket overens med den nye finansielle ramme, som 
Kommissionen har skitseret i sin meddelelse Agenda 200018, hvori der 
nemlig udtrykkeligt står, at der under udgiftsområde 3 skal udformes en 
række interne politikker, som skal anvendes til at gennemføre prioriterede 
målsætninger, som alle medlemsstater har, og som helt klart indebærer 
forbedringer; i den forbindelse nævnes visse prioriterede foranstaltninger, 
navnlig foranstaltninger med tilknytning til den kommende udvidelse, 
innovation, indførelse af miljøvenlige teknologier, hvis bevillinger vil 
kunne forventes at stige hurtigere end BNI-væksten. Det foreslås, at der 
især lægges vægt på aktioner til fremme af vedvarende energi 
(ALTENER-programmet) og fremme af energieffektiviteten (SAVE-
programmet), idet sådanne aktioner rummer store muligheder med hensyn 
til i første række miljøbeskyttelse, men også jobskabelse 
Nedenstående vejledende oversigt (i mio. ECU), som ikke foregriber de 
endelige politiske prioriteter, viser bevillingernes fordeling på de 
18 Agenda 2000, bind I, "Den nye finansielle ramme". 
24 
forskellige aktioner og programmer. De nærmere detaljer vedrørende de 
skønnede finansieringsbehov fremgår af de vedlagte 
finansieringsoversigter. 
Analyser og 
overvågning af 
energimarkeder­
ne 
Internationalt 
energisamarbejde 
Vedvarende 
energi 
Energieffektivitet 
Fast brændsel 
Nuklear 
sikkerhed 
lait 1998 
1,50 
7,00 
14,4 
12,5 
0,80 
0,50 
36,7 1999 
1,53 
7,14 
15,6 
12,8 
0,81 
0,51 
38,39 2000 
1,56 
7,28 
17 
13,9 
0,82 
0,52 
41,08 2001 
1,59 
7,42 
17 
14,6 
0,83 
0,53 
41,97 2002 
1,62 
7,57 
17,1 
14,6 
0,84 
0,54 
42,27 lait 
7,8 
36,4 
81,1 
68,4 
4,1 
2,6 
200,4 
Nuklear 
sikkerhed 
(B7-535) 2,5 2,5 2,5 2,5 2,5 12,5 
2. BEDRE INTERN KOORDINERING AF DE ENERGIPOLITISKE ELEMENTER I DE 
FORSKELLIGE EF-POL1TIKKER 
Som nævnt i indledningen blev det i meddelelsen fra april 1997 om en samlet 
oversigt over energipolitik og energiforanstaltninger understreget, hvor 
omfattende, også ud fra en finansiel betragtning, de energipolitiske elementer er i 
flere af de store EF-politikker. Der er allerede indført forskellige 
koordineringsmekanismer, som det f.eks. er tilfældet inden for strukturpolitikken. 
Men en virkelig samlet strategi forudsætter, at man bestræber sig på at styrke 
denne koordinering mellem alle involverede parter og skabe en bedre 
sammenhæng mellem alle aktionerne, navnlig i Kommissionen og dens 
tjenestegrene. 
(1) I overensstemmelse med sine interne procedurer har Kommissionen 
formelt besluttet at etablere et netværk mellem de berørte 
generaldirektører, som skal have til opgave at sikre: 
25 
• at politiske og praktiske retningslinjer, som har en energidimension, 
udstikkes i samråd og åbenhed; 
• at alle foranstaltninger til udmøntning af disse retningslinjer og den 
dermed forbundne ressourceallokering til enhver tid koordineres 
indbyrdes og vurderes efter, hvilket bidrag de yder til de 
højtprioriterede energipolitiske mål. 
(2) Generaldirektørnetværket af skal hvert år udarbejde en sammenfattende 
rapport om alle energiaktioner, der er iværksat som led i de forskellige 
EF-politikker. Denne rapport skal forelægges for det udvalg, der nedsættes 
i henhold til energirammeprogrammet, og for andre berørte udvalg med 
henblik på drøftelse og skal sidenhen offentliggøres. Således vil også de 
andre EF-institutioner blive holdt underrettet. 
En mere formaliseret fremgangsmåde vil blive fiilgt med henblik på at sikre øget 
samarbejde og koordinering mellem alle de udvalg, der beskæftiger sig med 
programmer og politikker, der omfatter et energipolitisk element. Der vil også 
blive indført ordninger, som skal sikre en automatisk udveksling af oplysninger. 
Nedsættelsen af ét enkelt udvalg for energiaktioner og -pr grammer, c ir falder 
ind under dette rammeprogram, forventes at gøre det lette e at koord nere og 
skabe sammenhæng mellem de aktioner, der iværksættes på EF-plan. Det er 
vigtigt, at medlemsstaterne tager deres egne systemer op til fornyet vurdering for 
at forbedre forbindelsen mellem de nationale organer og EF-organerne. 
KONKLUSION 
Kommissionens meddelelse om en samlet oversigt over energipolitik og 
energiforanstaltninger udgjorde et første skridt i retning af at efterkomme de klare 
henstillinger fra Rådet og medlemsstaterne om at få udarbejdet en samlet strategi 
for Fællesskabets politik på energiområdet. 
Energisektoren er af afgørende betydning for EU's økonomiske og sociale 
udvikling, og der må lægges meget stor vægt på at få udarbejdet en 
sammenhængende, gennemsigtig og effektiv energipolitik; indførelsen af dette 
flerårige energirammeprogram på de foreslåede betingelser omsætter efter 
Kommissionens opfattelse denne strategi til virkelighed og opfylder de behov, 
som institutionerne og medlemsstaterne har givet udtryk for. 
*************************** 
26 
EUROPA-KOMMISSIONEN 
FORSLAG TIL RÅDETS BESLUTNING 
om 
ET FLERÅRIGT RAMMEPROGRAM 
FOR AKTIONER INDEN FOR 
ENERGISEKTOREN 
(1998 - 2002) 
2? 
FORSLAG TIL RÅDETS BESLUTNING OM ET FLERÅRIGT RAMMEPROGRAM 
FOR AKTIONER INDEN FOR ENERGISEKTOREN 
(1998-2002) 
97/0302 (CNS) 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 
235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen1, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet2, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg3, 
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget4, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Kommissionen gjorde med sin hvidbog "En energipolitik for Den Europæiske Union" af 
13. december 19955 Rådet bekendt med sine synspunkter vedrørende fremtiden for 
Fællesskabets energipolitik; 
Kommissionen har med sin hvidbog af... 19976 gjort Rådet bekendt med sine synspunkter 
vedrørende iværksættelsen og opfølgningen af en EF-strategi og en handlingsplan for 
vedvarende energi frem til 2010 med inddragelse af nye teknologier; 
Rådet vedtog den 16. december 1996 SAVE II-programmet7, som tager sigte på at styrke 
energieffektivitetsinitiativer i Fællesskabet med henblik på at reducere C02-emissionerne; 
1 EFTnr. 
2 EFTnr. 
3 EFTnr. 
4 EFTnr. 
5 KOM(95) 682 af 13.12.1995. 
6 KOM(97) 28 
Rådet og Europa-Parlamentet vedtog den 26. april 1994 afgørelsen om fjerde 
rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk 
udvikling og demonstrationsaktioner (1994-1998)8, og Rådet vedtog samme dag 
afgørelsen om et rammeprogram for Det Europæiske Atomenergifællesskabs indsats inden 
for forskning og uddannelse9; Kommissionen fremlagde den 30. april 1997 et forslag 
vedrørende femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling10; 
Kommissionen vedtog den 14. maj 1997 en meddelelse om den energimæssige dimension 
af klimaændringerne11, som den har sendt til Rådet; 
anvendelse af renere teknologier er med til at virkeliggøre målene for EF-strategien til 
bekæmpelse af forsuring12; 
energien er en væsentlig faktor i den økonomiske og sociale udvikling i Fællesskabet; 
Fællesskabets energimæssige afhængighed af eksterne leverandører vil stige markant i de 
kommende år; 
energiomkostningsniveauet er af stor betydning for de europæiske virksomheders 
konkurrenceevne; 
af hensyn til borgernes livskvalitet er det vigtigt at sørge for, at produktionen og forbruget 
af energi udvikler sig på en måde, som er forenelig med ønsket om at beskytte miljøet; 
det er især nødvendigt at reducere C02-emissidnerne; 
Fællesskabet bliver nødt til - i lyset af den politiske usikkerhed, der er forbundet med de 
eksterne markeder og med forsyningen - at iværksætte en sammenhængende, effektiv 
energipolitik, som er afstemt med de økonomiske udviklingsperspektiver på mellemlang 
og lang sigt; 
i dette øjemed må de aktioner, der iværksættes som led i energipolitikken, fokusere på 
præcise højtprioriterede mål; 
på baggrund af de strategiske udfordringer, som Fællesskabet står overfor, skal disse mål 
først og fremmest være at garantere forsyningssikkerheden, fuldføre integrationen af 
energimarkederne, øge de europæiske virksomheders konkurrenceevne og tilstræbe en 
bæredygtig økonomisk udvikling, der er forenelig med miljøbeskyttelseskravene; 
7 Rådets beslutning 96/737/EF af 16. december 1996 (EFT nr. L 335 af 24.12.1996). 
8 Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 1110/94/EF (EFT nr. L 126 af 18.5.1994, s. 1). 
9 Rådets afgørelse 268/94/Euratom (EFT nr. L 115 af 6.5.1994, s. 31). 
10 KOM(97) 142 endelig udg. 
11 KOM(97) 196 endelig udg. 
12 KOM(97) 88 endelig udg. af 12.3.1997. 
2 29 
for at disse mål kan blive virkeliggjort på en fornuftig måde, må der lægges særlig vægt på 
at sikre, at alle energiaktioner, der iværksættes på EF-plan, bliver gennemsigtige og 
sammenhængende og bliver koordineret indbyrdes; 
dette krav understregede Rådet i sin resolution af 8. juli 199613 om den tidligere nævnte 
hvidbog "En energipolitik for Den Europæiske Union"; 
i forbindelse med vedtagelsen af forordningen om et flerårigt program for det 
internationale energisamarbejde14, fandt Rådet det hensigtmæssigt, at Kommissionen 
forelagde en meddelelse om alle fællesskabsprogrammer, der omfatter en 
energikomponent, muligvis efterfulgt af et forslag om fastlæggelse af et 
energirammeprogram; 
Kommissionen har efterfølgende fremlagt en meddelelse med titlen "Samlet oversigt over 
energipolitik og energiforanstaltninger"15, hvoraf det bl.a. fremgår, at Fællesskabet har 
iværksat talrige aktioner, men at der er tale om spredte aktioner, idet de enten indgår i 
energipolitikken som sådan, hvor de er fordelt på forskellige programmer, eller hører 
hjemme under andre EF-politikker; 
det må i endnu højere grad end nu sikres, at budgetmidlerne forvaltes og anvendes 
optimalt med den størst mulige komplementaritet; 
kun gennem en virkelig samlet strategi vil der kunne tages passende hensyn til alle 
aspekter af de problemer, der kalder på en løsning; 
dette princip om sammenhæng og koordinering skal følges både inden for energipolitikken 
som sådan og i forhold til de forskellige energipolitiske elementer i de andre EF-politikker; 
der må derfor udformes et flerårigt rammeprogram for de aktioner, der iværksættes som 
led i energipolitikken i Fællesskabet; 
et sådant rammeprogram skal iværksættes gennem horisontale aktioner og 
temaprogrammer; 
de horisontale aktioner skal omfatte fremtidsanalyser og overvågning af markederne samt 
internationalt energisamarbejde; 
temaprogrammerne skal tage sigte på at fremme vedvarende energi og implementere en 
EF-strategi til fordel for denne form for energi, fremme energieffektiviteten, fremme ren 
og effektiv udnyttelse af fast brændsel og garantere en sikker anvendelse af kerneenergi; 
de energiaktioner, der er et led i de transeuropæiske net, gennemføres i en særlig kontekst 
og indgår i en særlig struktur; de organer, der står for gennemførelsen heraf, og de særlige 
gennemførelsesvilkår skal derfor videreføres og fortsat stå for sig selv; 
13 EFTnr. C224af 1.8.1996. 
14 Rådets forordning (EF) nr. 701/97 af 14. april 1997 (EFT nr. L 104 af 22.4.1997). 
15 KOM(97) 167 endelig udg. af 23.4.1997. 
O 0 
de energiaktioner, der er et led i forskningen og den teknologiske udvikling, gennemføres i 
en særlig kontekst og indgår i en særlig struktur; de organer, der står for gennemførelsen 
heraf, og de særlige gennemførelsesvilkår skal derfor fortsat afpasses med bestemmelserne 
og procedurerne i FTU-rammeprogrammet, men samarbejdet og koordineringen med de 
andre organer skal styrkes; 
ovennævnte aktioner eller programmer skal alt efter behov iværksættes ved hjælp af det 
fornødne antal særforanstaltninger, som, hvor det er relevant, skal træde i stedet for 
tilsvarende retsakter, som gælder for øjeblikket; 
det styrende princip er at skabe størst mulig sammenhæng, og derfor må der nedsættes ét 
enkelt udvalg af rådgivende karakter for hele rammeprogrammet og de aktioner, der 
indgår heri; 
der skal tages stilling til meget forskelligartede og teknisk set komplicerede spørgsmål, og 
det fælles udvalg og Kommissionen skal derfor sikre, at den relevante ekspertise inddrages 
i nødvendigt omfang; 
det fælles udvalg skal bistå Kommissionen med at skabe størst mulig gennemsigtighed og 
sikre informationscirkulationen mellem alle berørte instanser samt styrke sammenhængen 
mellem alle energiaktioner, der iværksættes som led i de forskellige EF-politikker; 
aktionerne skal evalueres systematisk og regelmæssigt, men derudover skal 
energirammeprogrammet og dets særprogrammer underkastes en midtvejsevaluering, der 
foretages af uafhængige eksperter; 
aktionerne skal fokusere på tre højtprioriterede mål, nemlig forsyningssikkerhed, 
konkurrenceevne og miljøbeskyttelse, hvorved ressourcerne vil kunne anvendes på en 
mere gennemsigtig og effektiv måde; 
hvis de politiske valg og den foretagne prioritering taler herfor, vil der kunne afsættes flere 
finansielle midler; 
i forbindelse med opstillingen af de kommende finansielle overslag vil finansieringen af de 
aktioner, der iværksættes på især sådanne højtprioriterede områder som fremme af 
vedvarende energi (ALTENER-programmet) og energieffektivitet (SAVE-programmet) 
kunne tages op til fornyet overvejelse; 
de højtprioriterede mål for energipolitikken som anført ovenfor er af en sådan art, at de i 
overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet som 
omhandlet i traktatens artikel 3 B skal virkeliggøres på EF-plan, ligesom også styrkelsen 
og koordineringen af de energiaktioner, der iværksættes både som led i energipolitikken 
som sådan og som led i andre EF-politikker, skal foregå på EF-plan; denne beslutning 
indeholder kun bestemmelser, der er nødvendige for at virkeliggøre disse mål, og har kun 
det omfang, der er nødvendigt i den henseende; 
traktaten indeholder ikke anden hjemmel for denne beslutning, som tager sigte på at 
koordinere alle energipolitiske aspekter, end artikel 235; retsgrundlaget for 
særprogrammerne til udmøntning af dette rammeprogram vil blive fastsat under 
hensyntagen til programmernes formål, navnlig når dette er at bidrage til en forsigtig og 
rationel udnyttelse af naturressourcerne som omhandlet i traktatens artikel 130 R -
31 
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: 
Artikel 1 
1. Der fastlægges et flerårigt rammeprogram for EF-aktioner inden for energisektoren, i 
det følgende benævnt "rammeprogrammet", for tidsrummet 1998-2002. 
2. Rammeprogrammet er først og fremmest et led i forfølgelsen af følgende 
højtprioriterede mål: 
- garantere forsyningssikkerheden på energiområdet; 
- sikre konkurrenceevnen; 
- gøre udviklingen på energimarkedet mere forenelig med ønsket om at beskytte 
miljøet. 
3. Rammeprogrammet skal endvidere sikre, at alle energiaktioner, der hører ind under 
EF's energipolitik, bliver mere gennemsigtige og sammenhængende og bliver 
koordineret indbyrdes, og fremme en effektiv sammenkobling af de aktioner, der 
iværksættes som led i andre EF-politikker. 
Artikel 2 
Med forbehold af de energiaktioner, der iværksættes som led i 
forskningspolitikken eller som led i de transeuropæiske net, iværksættes 
rammeprogrammet ved hjælp af seks særprogrammer af horisontal eller tematisk 
art, der tager sigte på henholdsvis: 
(a) i samarbejde med medlemsstaterne at få udarbejdet et program til 
regelmæssig overvågning af energimarkedernes og 
energitendensernes udvikling, således at de politiske beslutninger på 
energiområdet kan træffes på grundlag af fælles analyser; 
(b) at styrke det internationale energisamarbejde inden for de beføjelser, 
der ligger i rammeprogrammet, med henblik på navnlig at tilskynde til 
større diversificering af energikilderne og til større gennemsigtighed 
og stabilitet på de internationale markeder, i særdeleshed markederne 
for gas og olie; 
(c) at fremme anvendelsen af nye og vedvarende energikilder og 
iværksætte en EF-strategi og en handlingsplan for vedvarende energi 
frem til 2010; 
(d) at tilskynde til en ratioriel og effektiv udnyttelse af 
energiressourcerne; 
32 
(e) at medvirke til en revitalisering af kulsektoren, navnlig gennem 
anvendelse af miljøvenlige teknologier; 
(f) at øge sikkerheden i forbindelse med anvendelse af kerneenergi. 
2. Gennemførelsesbestemmelserne for det enkelte særprogram, som skal have samme 
varighed som rammeprogrammet, fastsættes i selve særprogrammet. 
3. Under iværksættelsen af rammeprogrammet kan der inden for rammerne af de deri 
fastsatte beføjelser vedtages supplerende programmer, ligesom også Fællesskabet 
kan deltage i programmer, der iværksættes af flere medlemsstater. Der kan også 
foranstaltes et samarbejde med tredjelande eller internationale organisationer. 
Artikel 3 
1. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de 
finansielle overslag. 
2. De nærmere vilkår for Fællesskabets finansielle deltagelse i aktioner, der iværksættes 
som led i rammeprogrammet, fastsættes i overensstemmelse med finansforordningen 
vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget. 
Artikel 4 
1. Kommissionen forestår gennemførelsen af rammeprogrammet og udarbejder 
udkast til retningslinjer for de aktioner og foranstaltninger, der skal iværksættes 
som led i hvert enkelt særprogram. 
2. Under forvaltningen af rammeprogrammet bistås Kommissionen af et udvalg af 
rådgivende karakter, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har 
Kommissionens repræsentant som formand. 
Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, 
der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, 
som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende 
spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning. 
Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at 
anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen. 
Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter 
udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse. 
Artikel 5 
1. Kommissionen gør hvert år status over gennemførelsen af rammeprogrammet og 
dets særprogrammer. Den evaluerer, hvorledes rammeprogrammet er blevet 
33 
iværksat, hvor stor en generel gennemslagskraft det har, og i hvilket omfang det 
har bidraget til at virkeliggøre EF-politikkens mål. Den vurderer tillige, om 
målene, prioriteringen og de finansielle midler stadig er tidssvarende i forhold til, 
hvordan situationen har udviklet sig. Den forelægger om fornødent forslag om 
tilpasning eller supplering af rammeprogrammet og/eller særprogrammerne. 
2. Kommissionen lader i løbet af rammeprogrammets tredje år og under alle 
omstændigheder, inden den fremsætter forslag om et eventuelt nyt rammeprogram, 
uafhængige eksperter foretage en samlet ekstern evaluering af gennemførelsen af 
de EF-aktioner, der er iværksat som led i rammeprogrammet. Resultatet af denne 
evaluering ledsaget af Kommissionens bemærkninger meddeles Europa-
Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget. 
3. De uafhængige eksperter, jf. stk. 2, vælges af Kommissionen efter afvejning af alle 
hensyn. 
Artikel 6 
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den.. 
På Rådets vegne 
Formand 
34 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE 
Forslag til beslutninger om et flerårigt rammeprogram for aktioner inden for 
energisektoren og dertil knyttede foranstaltninger (1998-2002) 
2. BUDGETPOST 
B4-1 og B7-535 (delvis) 
3. RETSGRUNDLAG 
EF-traktatens artikel 130 S eller artikel 235 (jf. de enkelte beslutninger) 
4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 
4.1 Foranstaltningens generelle formål 
Energi er en afgørende faktor i den økonomiske og sociale udvikling. For 
øjeblikket er de energiaktioner, som Fællesskabet har iværksat, imidlertid 
spredte, idet de enten er fordelt på forskellige programmer, der er iværksat på 
forskellige tidspunkter og i forskellige sammenhænge, eller hører ind under 
forskellige EF-politikområder som f.eks. eksterne aktioner, strukturpolitikken 
eller forskning. Denne spredning fører til manglende gennemsigtighed og til 
risiko for overlapning eller manglende sammenhæng mellem de forskellige 
aktioner. 
Formålet med at udvikle en samlet strategi og navnlig med at indføre et 
flerårigt rammeprogram for de aktioner, som Fællesskabet iværksætter inden 
for energisektoren, er at imødekomme det behov, der efter både 
medlemsstaternes og Kommissionens opfattelse er for at gøre disse aktioner 
mere gennemsigtige, for at koordinere dem bedre indbyrdes og for at 
give dem større gennemslagskraft. Det vil endvidere blive lettere at 
afdække, hvor der er brug for en ekstra indsats i forhold til de 
højtprioriterede mål: forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og 
miljøbeskyttelse. 
Rammeprogrammet skal samle de programmer og aktioner, som for 
øjeblikket hører ind under Generaldirektoratet for Energi. På det 
lovgivningsmæssige plan vil programmet indebære en grundretsakt, hvori de 
generelle rammer fastlægges, samt en række særretsakter til iværksættelse af 
de enkelte særprogrammer, hvori disses indhold nærmere fastsættes (jf. bilag 
II-VII til dette forslag og de dertil hørende finansieringsoversigter). 
Derudover skal Kommissionen etablere et netværk af alle berørte 
generaldirektører for at sikre den fornødne sammenhæng mellem de 
energipolitiske elementer i de forskellige EF-politikker. 
8 35 
4.2 Foranstaltningens varighed 
1998-2002 
De nærmere betingelser for en forlængelse af foranstaltningen fremgår af 
artikel 5 i forslaget til beslutningen. 
5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE/INDTÆGTERNE 
5.1 IOU 
5.2 OB 
5.3 Indtægtstype 
Visse associerede stater vil kunne bidrage til finansieringen af 
temaprogrammerne på de betingelser, der er fastsat i de pågældende 
programmer (jf. de specifikke finansieringsoversigter). 
6. UDGIFTERNES ART 
Uafhængigt af medfinansieringen af de energiaktiviteter, der er iværksat som led i de 
forskellige EF-politikker som f.eks. forskning og teknologisk udvikling og de 
transeuropæiske net, deltager Det Europæiske Fællesskab i finansieringen af 
aktiviteter, der tager sigte på: 
- fremtidsanalyser og overvågning af markederne 
- internationalt energisamarbejde 
- fremme af vedvarende energi og implementering af en strategi og en EF-
handlingsplan på dette område 
- fremme af energieffektivitet 
- fremme af ren og effektiv udnyttelse af fast brændsel 
- den nukleare sektor (samarbejde om sikkerhedsaspekter, industrielt samarbejde 
med de nye uafhængige stater, transport af radioaktivt materiale, herunder 
bekæmpelse af ulovlig handel med sådant materiale). 
De nærmere vilkår for Fællesskabets finansielle deltagelse og 
finansieringsprocentsatseme fremgår i detaljer af finansieringsoversigterne for de 
forskellige aktioner. 
7. FINANSIELLE VIRKNINGER 
7.1 Beregningsmetode for de samlede omkostninger ved foranstaltningen 
I energirammeprogrammet fastsættes det samlede maksimumsbeløb og 
fordelingen mellem de forskellige horisontale aktioner og temaprogrammer. 
9 36 
Disse beløb dækker finansieringen af selve aktionerne samt udgifter til 
personale og administration. 
7.2 Fordeling inden for udgiftsområde 3 (i mio. ECU) 
Fremtidsanalyser og overvågning af 7,8 
markederne 
Internationalt energisamarbejde 36,4 
Fremme af vedvarende energi 81,1 
Fremme af energieffektivitet 68,4 
Markedsindtrængningen for rene 4,1 
teknologier til udnyttelse af fast brændsel 
Nuklear sikkerhed 2,6 
I ALT " 200,4 ~ 
7.3 Vejledende forfaldsplan 
For at energirammeprogrammet kan iværksættes på en helt igennem effektiv 
måde, må ressourceallokeringen planlægges for hele programmets varighed. 
Formålet med at fastlægge en samlet energipolitisk strategi er først og 
fremmest at sikre en rationalisering og en bedre koordinering af aktionerne. 
Med indførelsen af et flerårigt rammeprogram, der fokuserer på de tre 
overordnede højtprioriterede mål, vil det blive lettere at forvalte 
ressourcerne og anvende dem på en mere gennemsigtig og konsekvent 
måde, hvorved man kan opnå mere effektive aktioner på det allerede 
eksisterende finansielle grundlag. 
EU må imidlertid give sig selv de ressourcer, der skal til, hvis den skal kunne 
udmønte sine politiske prioriteter på energiområdet, og der må derfor 
allerede nu planlægges visse forøgelser med henblik på opstillingen af de 
kommende finansielle overslag. En sådan forøget indsats stemmer i øvrigt 
udmærket overens med den nye finansielle ramme, som Kommissionen har 
skitseret i sin meddelelse Agenda 200016, hvori der nemlig udtrykkeligt står, 
at der under udgiftsområde 3 skal udformes en række interne politikker, som 
skal anvendes til at gennemføre prioriterede målsætninger, som alle 
medlemsstater har, og som helt klart indebærer forbedringer; i den forbindelse 
nævnes visse prioriterede foranstaltninger, navnlig foranstaltninger med 
tilknytning til den kommende udvidelse, innovation, indførelse af miljøvenlige 
teknologier, hvis bevillinger vil kunne forventes at stige hurtigere end BNI-
16 Agenda 2000, bind I, "Den nye finansielle ramme' 
10 37 
væksten. Det foreslås, at der især lægges vægt på aktioner til fremme af 
vedvarende energi (ALTENER-programmet) og fremme af 
energieffektiviteten (SAVE-programmet), idet sådanne aktioner rummer 
store muligheder med hensyn til i første række miljøbeskyttelse, men også 
jobskabelse. 
1998 1999 2000 2001 2002 lait 
Analyser og 
overvågning af 
energimarkederne 
Internationalt 
energisamarbejde 
Vedvarende 
energi 
Energieffektivitet 
Fast brændsel 
Nuklear sikkerhed 
lait 1,50 
7,00 
14,4 
12,5 
0,80 
0,5 
36,7 1,53 
7,14 
15,6 
12,8 
0,81 
0,51 
38,9 1,56 
7,28 
17 
13,9 
0,82 
0,52 
41,08 1,59 
7,42 
17 
14,6 
0,83 
0,53 
41,97 1,62 
7,57 
17,1 
14,6 
0,84 
0,54 
42,27 7,8 
36,4 
81,1 
68,4 
4,1 
2,6 
200,4 
Nuklear sikkerhed 
B7-535 2,5 2,5 2,5 2,5 2,5 12,5 
8. FORHOLDSREGLER MOD SVIG 
Der er fastsat mange mekanismer for finansiel og administrativ kontrol, som er 
tilpasset hver enkelt aktions særegne karakter. De er inde i billedet under hele 
processen og omfatter bl.a.: 
Før indgåelsen af kontrakterne: 
- kvalitativ og finansiel analyse afbuddene, forslagene eller tilskudsansøgningerne; 
- inddragelse af andre berørte tjenestegrene i Kommissionen for at undgå enhver 
form for overlapning. 
Efter indgåelsen af kontrakterne: 
11 38 
- gennemgang af udgiftsoversigterne før betaling på flere niveauer (den finansielle 
administrator, de teknisk ansvarlige) og høring af de berørte tjenestegrene i 
Kommissionen om resultatet; 
- betaling af arbejdet efter godkendelse på grundlag af en procentsats beregnet 
inden tildeling af kontrakten og efter fremlæggelse af en endelig finansrapport. 
Der kan stilles krav om fremlæggelse af bilag for rejse- og opholdsudgifter. 
- intern revision ved finansinspektøren; 
- kontrol på stedet, som via en gennemgang af bilag skal gøre det muligt at afsløre 
fejl eller andre uregelmæssigheder. 
Det fælles energirammeprogramudvalg og andre berørte instanser vil blive holdt fuldt 
ud underrettet om arbejdet. 
9. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS 
9.1 Mål og målgruppe 
EU står - og vil i stigende grad komme til at stå - over for store 
energistrategiske udfordringer: 
• afhængigheden i forhold til omverdenen forværres i en geopolitisk 
kontekst, hvis udvikling det er svært at spå om; 
• der er behov for at støtte de europæiske virksomheders 
komnkurrenceevne; 
• det er nødvendigt at sørge for, at energimarkedet udvikler sig på en måde, 
der er forenelig med ønsket om at beskytte miljøet. 
EF-aktionerne på energiområdet er for øjeblikket spredte: 
• enten hører de ind under forskellige EF-politikområder, 
• eller også hører de hjemme under energipolitikken som sådan, men er så 
fordelt på forskellige programmer, der er iværksat på forskellige 
tidspunkter og i forskellige sammenhænge 
Denne spredning fører til en vis mangel på gennemsigtighed, risiko for 
overlapning og/eller manglende sammenhæng mellem de forskellige aktioner, 
visse forvaltningsmæssige vanskeligheder og en ikke altid optimal udnyttelse 
af ressourcerne. 
Indførelsen af et flerårigt energirammeprogram tager sigte på: 
• at rette op på denne situation ved at tilvejebringe et solidt grundlag for at 
tackle de vanskeligheder og udfordringer, som EU's energipolitik står 
overfor; 
12 39 
• at styrke og konsolidere de aktioner, der er nødvendige, for at EU's 
energipolitik kan give det ønskede resultat. 
Disse energipolitiske aktioner skal iværksættes efter følgende retningslinjer: 
• hver enkelt fællesskabsaktion skal være med til at virkeliggøre de 
højtprioriterede mål, som er forsyningssikkerhed, konkurrenceevne pg 
miljøbeskyttelse; 
• der skal ske en markant forbedring af koordineringen mellem alle 
aktioner, der indeholder et energipolitisk element; 
• samarbejdet mellem de forskellige involverede parter i EF-institutionerne 
og medlemsstaterne skal fremmes; 
• procedurerne skal tydeliggøres og forenkles. 
Denne generelle forbedring vil komme alle de involverede parter til gode, i 
institutionerne, i de nationale og lokale forvaltninger og i sektorens 
virksomheder, som tæller et stort antal små og mellemstore virksomheder. 
9.2 Begrundelse for foranstaltningen 
De evalueringer, der er blevet gennemført i 1997 af samtlige 
energiprogrammer, har vist, at disse programmer i vid udstrækning har 
opfyldt deres formål. Indførelsen af energirammeprogrammet skal ses som et 
forsøg på at forbedre sammenhængen mellem aktionerne og give dem større 
gennemslagskraft i lyset af de store udfordringer, som EU står overfor på 
energiområdet, især for så vidt angår hensynet til miljøet. Opfølgningen af 
Kyoto-konferencen om klimaændringerne og iværksættelsen af en EF-strategi 
og handlingsplan for vedvarende energi frem til 2010 er i den forbindelse af 
afgørende betydning. 
9.3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen 
Aktionerne skal underkastes en systematisk regelmæssig evaluering. 
Kommissionen skal hvert år gøre status over gennemførelsen af 
rammeprogrammet og dets specifikke elementer. Hvis prioriteringen ændres, 
skal der fremlægges forslag om tilpasning eller uddybning af 
rammeprogrammet og/eller dets specifikke elementer. Kommissionen skal i 
løbet af rammeprogrammets tredje år og under alle omstændigheder, inden 
den fremsætter forslag om et eventuelt nyt rammeprogram, lade uafhængige 
eksperter foretage en samlet ekstern evaluering af gennemførelsen af de EF-
aktioner, der er iværksat som led i energirammeprogrammet. 
13 40 
10. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION 
(de nærmere detaljer fremgår af finansieringsoversigterne for de enkelte elementer i 
programmet) 
10.1 Personalemæssige virkninger 
Stillingstype 
Tjenestemænd eller 
midlertidigt ansatte i 
kat. A 
B 
C 
Andre ressourcer 
lait 
For supplerende resso Personale til forvaltning 
af foranstaltningen 
Faste 
stillinger 
30,5 
10 
15 
55,5 
urcer angiv Midlerti­
dige 
stillinger 
Udlånte 
sagkyn­
dige: 7 
Ekstern 
pers.: 6 
Midiert. 
pers.: 3 
16 
es, i hvilken Heraf 
Eksiste­
rende res­
sourcer i 
det berørte 
GD eller 
den 
berørte 
tjeneste­
gren 
22 
7,5 
10 
5 
2 
2 
48,5 
takt de ska Suppleren­
de 
ressourcer 
4 
2 
2,5 
2 
4 
1,5 
16 Varighed 
5 år 
gøres disponible. 
• Den egentlige tilvejebringelse af de nødvendige menneskelige og administrative 
ressourcer sker i forbindelse med Kommissionens årlige beslutning om 
ressourceallokeringen under hensyn til navnlig det supplerende personale og de 
supplerende beløb, som budgetmyndigheden har bevilget. 
• For regnskabsåret 1998 er der anført en A-stilling i det foreløbige budgetforslag. 
10.2 Samlede finansielle følger (supplerende menneskelige ressourcer) 
(ECU) 
Beløb Beregningsmetode 
Tjenestemænd 1 648 000 103 000 ECU x 16 
Midlertidigt ansatte Udlånte sagkyndige = 40 000 x 2 
Andre ressourcer (med Ydelser =120 000 x 4 
angivelse af budgetpost) Midlertidigt personale = 80 000 x 3 
AO-1520 Udlånt sagkyndig 80 000 
AO-1178 Ekstern pers. 480 000 
AO-1175 Midiert. personale. 240 000 
I alt 1 2 448 000 | 
14 ÏT 
De anførte beløb angiver de samlede udgifter i forbindelse med supplerende 
stillinger for hele foranstaltningens varighed, hvis denne er tidsfastsat, ellers 
for 12 måneder. 
10.3 Andre øgede driftsomkostninger i forbindelse med foranstaltningen 
(ECU) 
Budgetpost Beløb Beregningsmetode 
AO-1300 Tjenesterejser 420 000 på grundlag af statistikker for 
AO-25 Udvalg, grupper 366 200 1996/1997 
indkaldelse af eksperter 
I alt I 786 200 | 
De anførte beløb angiver de samlede udgifter i forbindelse med supplerende 
stillinger for hele foranstaltningens varighed, hvis denne er tidsfastsat, ellers 
for 12 måneder. 
Observatorium 
SYNERGY 
ALTENER 
SAVE 
Fast brændsel 
Kerneenergi 
lait Personale 
A 
2 
6 
11 
10 
1 
. 0,5 
30,5 B 
1 
1 
3 
3 
0,5 
1,5 
10 C 
1 
4 
5 
5 
0 
0 
15 Eksisterende 
A 
2 
6 
6 
6,5 
1 
0,5 
22 B 
1 
1 
1,5 
2 
0,5 
1,5 
7,5 C 
1 
4 
2 
3 
0 
0 
10 Nyt 
A 
0 
0 
2,5 
1,5 
0 
0 
4 B 
0 
0 
1 
1 
0 
0 
2 C 
0 
0 
1,5 
1 
0 
0 
2,5 1 Udi. sagkyn. 
1 Udi. sagkyn. 
2 Udi. sagkyn. 
3 Udi. sagkyn. 
Ekstern 
A-1178: 2 ekst. pers. (ALTENER) 
A-1175: 1 midiert. pers.(ALTENER) 2 ekst. pers. (SAVE) 
1,5 midiert. pers. (SAVE) + 1,5 udi. sagkyn. 
Tjenesterejser Udvalg j 
Observatorium 50 000 ,,<..< 000 ] 
SYNERGY 120 000 46 200 l 
ALTENER 130 000 108 000"' 
SAVE 100 000 216 000 ! 
Fast brændsel 10 000 ol 
Kerneenergi 10 000 ' r__\ 
420 000 390 200 1 
* * ,.-i 
15 4° 
EUROPA-KOMMISSIONEN 
BILAG II 
Iværksættelse af en 
FLERÅRIG AKTION 
FOR UNDERSØGELSER, ANALYSER, PROGNOSER 
OG ANDEN DERTIL KNYTTET AKTIVITET 
INDEN FOR ENERGISEKTOREN 
(1998-2002) 
43 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE 
"Europæisk energiobservatorium" - Fremtidsanalyser, prognoser og overvågning 
af markederne 
2. BUDGETPOST 
Konto B4-1040 
3. RETSGRUNDLAG 
Aktion, som indebærer en beskeden bevilling 
4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 
4.1 Foranstaltningens generelle formål 
Formålet er i samarbejde med medlemsstaterne at få udarbejdet et program til 
regelmæssig overvågning af energimarkedernes og energitendensernes udvikling, 
således at de politiske beslutninger på energiområdet kan træffes på grundlag af 
fælles analyser. 
De vigtigste indsatsområder er (listen er vejledende og ikke udtømmende): 
1. - en indkredsning på europæisk plan af, hvilke problemer der er de vigtigste 
for så vidt angår den fremtidige efterspørgsel og produktion af energi og 
energipolitikken generelt, idet der skal lægges særlig vægt på: 
a) - strategier, som tager sigte på at tackle de energimæssige vanskeligheder, 
som klimaændringen og miljøhensynet generelt stiller os overfor 
b) - den dynamik, der ligger i liberaliseringen af energimarkederne og 
markedsstrukturerne, navnlig med hensyn til konsekvenser for virksomhedernes 
fremtid og adfærd i forbindelse med færdigetableringen af det indre marked for 
energi, som forudsætter en effektiv mekanisme til iagttagelse og overvågning af 
markederne 
c) - energimarkedstendenserne på verdensplan af betydning for afhængigheden 
af omverdenen (især den forventede betragtelige stigning i efterspørgslen efter energi 
i Asien og Latinamerika) 
-2 44 
2. - en forbedring af analysekapaciteten, således at det bliver muligt at afkode 
energitendenserne og opstille mulige scenarier på et sammenligneligt grundlag i alle 
medlemsstater under hensyntagen til ændringen i markedsstrukturerne og den 
udfordring, som klimaændringen og miljøproblematikken udgør. 
Foranstaltningen skal befordre opstillingen af nye valgmuligheder på energiområdet 
på grundlag af fremtidsanalysemodeller på mellemlang og lang sigt, idet målet skal 
være at udarbejde en EF-analysemetode, som gør det lettere at udveksle 
informationer, og som bedre opfylder EU's analysebehov. Der vil blive lagt særlig 
vægt på: 
- at udbygge samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne og få 
inddraget de berørte kredse, virksomheder, universitetskredse og andre, der ligger 
inde med viden og erfaring 
- at sikre komplementariteten mellem de aktioner, der iværksættes, og aktioner af 
tilsvarende art, som iværksættes af medlemsstaterne eller af internationale 
organisationer som f.eks. Det Internationale Energiagentur. 
Der vil blive lagt særlig vægt på konsolideringen af det indre marked for energi og på 
forsyningssikkerheden, miljøbeskyttelse og den økonomiske udvikling af 
energiindustrien. 
Energianalyserne og -prognoserne vedrørende medlemsstaterne gælder også for de 
central- og østeuropæiske lande, der ansøger om medlemskab. 
4.2 Foranstaltningens varighed og nærmere bestemmelser for dens 
forlængelse/fornyelse 
En punktuel aktion for undersøgelser og anden dertil knyttet aktivitet, som tager 
sigte på at udvikle en analyse- og prognosekapacitet på EF-plan for så vidt angår 
energiaktiviteter og -problemer; den udgør en del af energirammeprogrammet (1998-
2002). 
5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE 
IOU/OB 
6. UDGIFTERNES ART 
- Finansiering, medfinansiering eller tilskud til undersøgelser vedrørende analyser af 
markederne og markedsudviklingen, evaluering af foranstaltningen og nye 
udviklingsperspektiver (de organisationer, der får tilskud, vil i den forbindelse 
også kunne købe resultater af undersøgelser, rundspørger og analyser samt 
programmel, inkl. udviklingsomkostninger mv.) 
45 
- Finansiering, medfinansiering eller tilskud til udgifter til oplysning og formidling 
(konferencer, seminarer, udgivelser, herunder udgifter til trykning og oversættelse 
mv.) 
- Finansiering, medfinansiering eller tilskud til edb-udgifter i forbindelse med data, 
der er nødvendige for at kunne foretage supplerende energianalyser (navnlig 
indsamling, lagring i databaser, statistisk behandling og præsentation). 
7. FINANSIELLE VIRKNINGER 
7.1 Beregningsmetode for de samlede omkostninger (forbindelse mellem de 
enkelte omkostninger og de samlede omkostninger) 
Aktiviteten ændrer ikke art fra år til år. Kommissionen fastlægger målene for 
undersøgelserne med henblik på at tackle de politiske spørgsmål, som rejses af 
medlemsstaterne, Rådet og Europa-Parlamentet. 
• Analyse af de europæiske energimarkeder 
undersøgelser: 50 000 ECU (gennemsnit) x 11 x 5 år, heraf: 
undersøgelser og prognoser (flere kunder): 10 000-20 000 ECU 
sektorspecifikke undersøgelser (efter tema og/eller brændsel): 40 000- 300 000 ECU 
f.eks. liberalisering afgås og/eller el, raffinering, priser og afgifter 
• Analyse af verdensmarkedet 
Undersøgelser: 50 000 ECU (gennemsnit) x 10 x 5 år, heraf: 
Regionsspecifikke undersøgelser og prognoser (flere kunder): 10 000-20 000 ECU 
Sektorspecifikke undersøgelser (tema, brændsel og region): 40 000- 300 000 ECU 
f.eks. forsyningssikkerhed, geopolitisk strategi, dialog mellem forbruger og 
producent 
• finansiel støtte til net for økonomiske analyser 
Deltagelsesomkostninger: 66 000 ECU (gennemsnit) x 3 x 5 år, heraf: 
Centre for energipolitisk forskning 
Samarbejde med erhvervslivet på europæisk plan (Eurogas, Eurelectic, Europia) 
• Andre driftsomkostninger 
Seminarer og workshopper: 80 000 ECU x 1 x 5 år 
% 
Konferencer: 120 000 ECU x 1 x 5 år 
Oplysning og udgivelser: 50 000 ECU (gennemsnit) x 2 x 5 år 
herunder udgivelse af "Annual Energy Review" 
7.2 Omkostningernes fordeling på foranstaltningens elementer (i mio. ECU) 
Fordeling 
Analyse af de europæiske 
energimarkeder 
Analyse af verdensmarkedet 
Finansiel støtte til net for 
økonomiske analyser 
Andre driftsomkostninger, 
herunder samlet evaluering af 
rammeprogrammet 
I ALT 1998 
0,5 
0,5 
0,2 
0,3 
1,5 1999 
0,53 
0,5 
0,2 
0,3 
1,53 2000 
0,56 
0,5 
0,2 
0,3 
1,56 2001 
0,59 
0,5 
0,2 
0,3 
1,59 2002 
0,62 
0,5 
0,2 
0,3 
1,62 lait 
2,8 
2,5 
1,0 
1,5 
7,8 
7.3 Bemærkninger: 
Da aktiviteten ikke ændrer sig, er budgetmidlerne konstante mellem 1999 og 
2002. 
Driftsudgifter til undersøgelser, eksperter mv. (henhørende under del B 
i budgettet) 
FB i mio. ECU (løbende priser) 
Konferencer, 
workshopper, 
oplysning og 
udgivelser 1998 
0,3 1999 
0,3 2000 
0,3 2001 
0,3 2002 
0,3 lait 
1,5 
7.4 Forfaldsplan for forpligtelsesbevillinger 
1998 1999 2000 2001 2002 lait 
5-
HJ-
Forpligtelses­
bevillinger 1,5 1,53 1,56 1,59 1,62 7,8 
8. FORHOLDSREGLER MOD SVIG OG IVÆRKSÆTTELSE HERAF 
Før indgåelsen af kontrakterne: 
- kvalitativ og finansiel analyse afbuddene, forslagene eller tilskudsansøgningerne; 
- inddragelse af andre berørte tjenestegrene i Kommissionen for at undgå enhver 
form for overlapning. 
Efter indgåelsen af kontrakterne: 
- gennemgang af udgiftsoversigterne før betaling på flere niveauer (den finansielle 
administrator, de teknisk ansvarlige) og høring af de berørte tjenestegrene i 
Kommissionen om resultatet; 
- intern revision ved finansinspektøren; 
- kontrol på stedet, som via en gennemgang af bilag skal gøre det muligt at afsløre 
fejl eller uregelmæssigheder; 
- underretning af det udvalg, der er omhandlet i artikel 4 i beslutningen om det 
flerårige energirammeprogram, og af Det Rådgivende Energiudvalg, der er 
oprettet ved Kommissionens afgørelse nr. 96/642/EF af 8. november 1996. 
9. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS 
9.1 Specifikke og kvantificerbare mål, målgruppe 
Forbindelse med det generelle mål 
Foranstaltningen vil forbedre forvaltningen af EU's energibalance først og fremmest 
gennem en analyse af energisituationen og forberedelse af de energipolitiske 
udviklingsperspektiver, navnlig dem, der nødvendiggøres af klimaændringen og 
miljøhensynet. 
Foranstaltningen skal endvidere føre til bedre prognoser over udviklingen i EU's 
energiøkonomi set i international sammenhæng. Den bidrager derved til at 
konsolidere det indre marked for energi, styre forholdet mellem energi og miljø og 
udvikle energisamarbejdet med tredjelande. Foranstaltningen vil gennem en 
aggregering af de opnåede resultater øge nytteværdien på EF-plan af det 
komplementære analysearbejde, der udføres i medlemsstaterne. 
Målgruppe 
48 
For så vidt angår overvågningen af energimarkederne: de besluttende instanser i 
Kommissionen og medlemsstaterne. For så vidt angår aspekterne produktion, 
transport og forbrug af energi: hele befolkningen i Fællesskabet, OECD og verden 
generelt. 
9.2 Begrundelse for foranstaltningen 
I grønbogen (KOM(94) 659 endelig udg. af 11.1 1995) står der i punkt 86: 
"Konvergensen bør først og fremmest sikres på analyseplan. Det bør være et krav til 
en energipolitik, at den følger udviklingerne på markedet for til enhver tid at kunne 
tilpasse sig efter disse. Men udviklingerne på Fællesskabets indre marked vil afhænge 
mere og mere af udviklingerne i forbruget, produktionen og transportvilkårene på 
verdensplan. Disse analyser foretages i virksomhederne og de internationale 
organisationer. 
Det forekommer nødvendigt, for at undgå unødvendigt dobbeltarbejde i forbindelse 
med disse arbejder og ved anvendelsen af deres resultater på fællesskabsplan, at råde 
over analysemidler, der kan belyse Fællesskabets beslutnings- og forvaltningsproces. 
Det er indlysende, at anvendelsen af reglerne for det indre marked, tilrettelæggelse af 
prioriteter inden for forskning, miljø, internationalt samarbejde, net, økonomisk og 
social samhørighed bør støttes på en ikke-formbunden analyse af problemerne og 
markedstendenserne. Sammenslutning af akademiske miljøer, industri, forbrugere og 
administrationer i en gennemsigtig og åben mekanisme ville være en garanti for en 
sammenhængende analyse med henblik på udfærdigelsen af en energipolitik". 
I Rådets resolution om grønbogen (95/C 327/03) står der i punkt 6: 
"(Rådet) er af den opfattelse, at det indre markeds funktion kræver en styrkelse af 
konsultationer og samarbejde mellem medlemsstaterne inden for Fællesskabet og 
udvikling af EF-analysemetoder, især med hensyn til markedsmekanismernes 
funktion, der kan tjene som grundlag for EF-beslutningsprocessen". 
I hvidbogen (KOM(95) 682 endelig udg. af 20.12.1995) står der i punkt 134: 
"For så vidt angår øjeblikkelig handling, agter Kommissionen i 1996 at tage følgende 
initiativer, uden præjudice for resultaterne af den kommende regeringskonference: 
tilvejebringelse af et program for overvågning af energitendenserne, i samarbejde 
med medlemsstaterne, industrien og andre organer, for at sikre, at energipolitiske 
beslutninger træffes på grundlag af fælles analyser". 
Foranstaltningen, som er baseret på de eksisterende traktater, er nødvendig for at 
imødekomme behovet for en mere samarbejdsbetonet og gennemsigtig politisk 
proces. 
Endvidere er foranstaltningen berettiget, fordi analysemetoderne er med til: 
49 
- at forvalte EF-politikkerne og de nationale politikker på en sådan måde, at de 
bidrager til at virkeliggøre de fælles mål, navnlig færdigetableringen af det indre 
marked for energi, forbedringen af miljøkvaliteten og forsyningssikkerheden; 
- at strømline EF-politikken gennem et bedre kendskab til de langsigtede 
udviklingsperspektiver på verdensmarkedet; 
- at nyttiggøre den ekspertise, der findes i medlemsstaterne, og det arbejde, der 
foregår dér, ved at se det hele i et fælles perspektiv. 
Gennem energimarkedsrelaterede undersøgelser og rundspørger bliver det muligt at 
måle, hvor stor overensstemmelse der er mellem de nationale politikker og EF-
målene, og få en debat i gang om perspektiverne på lang sigt. 
Kommissionen udfører på EF-plan et analysearbejde, der supplerer det arbejde, der 
gøres i medlemsstaterne, og foretager en aggregering af de opnåede resultater. 
Valg af støtteform 
Alt efter hvilke aktiviteter der planlægges eller viser sig at nødvendiggøre en aktion, 
vil der blive tale om indkaldelse af tilbud, om indkaldelse af forslag eller om tilskud. 
Der vil blive tilskyndet kraftigt til samarbejde for at udnytte fordelene ved at inddrage 
ekspertise af forskellig observans og fra mange forskellige fagområder og ved den 
dermed forbundne idérigdom og for at befordre fælles strategier og opfattelser. 
9.3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen 
Det udvalg, der er omhandlet i energirammeprogrammet, og Det Rådgivende 
Energiudvalg, der blev oprettet ved Kommissionens afgørelse nr. 96/642/CE af 8. 
november 1996, vil blive holdt regelmæssigt underrettet om resultatet af arbejdet. 
Den nylige evaluering af kontoen B4-1040 for årene 1993-1995 indeholdt følgende 
to hovedhenstillinger: 
Der bør i stedet for i højere grad anvendes rammekontrakter for tilbagevendende 
opgaver. Det kunne f.eks. være datamodellering og tilrettelæggelse af konferencer. 
Medlemsstaternes energiministre spiller for øjeblikket en forholdsvis passiv rolle i 
analyse- og prognosearbejdet på EF-plan. For at den ekstra nytteværdi på EF-plan 
kan udnyttes fuldt ud, bør medlemsstaterne tilskyndes til at arbejde tættere sammen, 
måske i mindre grupper, for at diskutere fælles sektorspecifikke problemer. Viden og 
erfaringer bør i større grad deles, og modellering og sagkundskabsanalyse bør i større 
grad være fælles. 
10. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION 
Den egentlige tilvejebringelse af de nødvendige administrative ressourcer sker i 
forbindelse med Kommissionens årlige beslutning om ressourceallokeringen under 
8- 50 
hensyn til navnlig det supplerende personale og de supplerende beløb, som 
budgetmyndigheden måtte have bevilget. 
10.1 Personalemæssige virkninger 
Stillingstype 
Tjenestemænd 
eller midlertidigt 
ansatte 
A 
B 
C 
Andre ressourcer 
lait Personale til forvaltning af 
foranstaltningen 
Faste 
stillinger 
2 
1 
1 
4 Midlertidi­
ge stillinger 
1 udlånt 
sagkyndig 
1 Heraf 
eksisterende 
ressourcer i det 
berørte GD eller 
den berørte 
tjenestegren 
2 
1 
1 
1 udlånt 
sagkyndig 
5 supplerende 
ressourcer Varig­
hed 
5år 
5år 
10.2 Samlede finansielle følger af de supplerende menneskelige ressourcer 
Ingen 
10.3 Andre årlige driftsudgifter i forbindelse med foranstaltningen 
Budgetpost Beløb Beregningsmetode 
(konto og tekst) 
A-1300 Tjenesterejser og 50 000 Tjenesterejser i forbindelse med 
befordringsudgifter samt finansiel støtte, konferencer og 
andre udgifter i forbindelse | workshopper på grundlag af 
-9 51 
hermed 
A-2500 Udgifter til 
indkaldelse af sagkyndige i 
forbindelse med møder i 
rammeprogramudvalget 
lait 20 000 
70 000 regnskabsåret 1996 
Et møde for de 15 eksperter fra 
medlemsstaterne + 5 eksterne 
De angivne bevillinger afholdes via de eksisterende tildelinger til de tjenestegrene, der 
forvalter programmet. 
10 
P;O 
EUROPA-KOMMISSIONEN 
BILAG HI 
FORSLAG TIL RÅDETS FORORDNING 
om vedtagelse et 
FLERÅRIGT PROGRAM TIL 
FREMME AF DET INTERNATIONALE ENERGISAMARBEJDE 
(1998-2002) 
» 
FORSLAG TIL RÅDETS FORORDNING OM VEDTAGELSE ET FLERÅRIGT PROGRAM 
TIL FREMME AF DET INTERNATIONALE ENERGISAMARBEJDE (SYNERGY-
PROGRAMMET) (1998-2002) 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR-
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen1, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet2, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Af hensyn til EF-virksomhedernes konkurrenceevne, forsyningssikkerheden og miljøbeskyttelsen 
bør energiområdet indtage en vigtig plads i Fællesskabets internationale aktion; 
der er iværksat et flerårigt rammeprogram for aktioner inden for energisektoren; 
Fællesskabets tiltrædelse af traktaten om energicharteret og af konventionen om klimaændringer 
indebærer, at Fællesskabet deltager i det internationale energisamarbejde; 
i konklusionerne fra samlingen i Rådet (udvikling og samarbejde) den 18. november 1992 om 
retningslinjerne for et samarbejde med udviklingslandene vedrørende en ren og effektiv 
energiteknologi understreges det, at en væsentlig målsætning for energisamarbejdet med alle 
udviklingslandene er iværksættelse af effektive energipolitikker; 
som understreget i Rådets resolution af 8. juli 1996 om hvidbogen "En energipolitik for Den 
Europæiske Union" påvirkes energiudviklingen i Fællesskabet i stigende grad af eksterne faktorer, 
og det er derfor nødvendigt at bestræbe sig på at sikre, at Fællesskabet indtager en 
sammenhængende og konsekvent holdning i energispørgsmål over for tredjelande; 
Fællesskabet deltager i internationale aktioner på energiområdet i forbindelse med forskellige 
programmer; for at sikre, at disse aktioner er konsekvente, bør koordineringen af dem styrkes; 
i- tft 
en koordinering med Fællesskabets øvrige aktioner på energiområdet er påkrævet, og der må ikke 
forekomme overlapninger mellem dette program og andre programmer på energiområdet, der er 
iværksat af Fællesskabet, medlemsstaterne, tredjelande eller internationale organisationer; 
programmets hovedmål, navnlig koordineringen af de forskellige programmer for internationale 
foranstaltninger, kan som følge af deres omfang bedst gennemføres på fællesskabsplan; 
det er nødvendigt at udarbejde et specifikt juridisk instrument for Fællesskabets aktioner som led i 
det internationale energipolitiske samarbejde; 
ifølge Rådets resolution om hvidbogen "En energipolitik for Den Europæiske Union" er politiske 
og handelsmæssige forbindelser væsentlige elementer i en energipolitik, og Fællesskabets 
internationale energisamarbejdsforanstaltninger bør følgelig i højere grad integreres i 
udenrigspolitikken som helhed; 
energisamarbejdet som led i programmet bør have til formål at forbedre EF-virksomhedernes 
konkurrenceevne, øge forsyningssikkerheden, fremme en bæredygtig udvikling og forbedre 
energieffektiviteten; det kan antage form af projektsamarbejde og -samfinansiering; 
et sådant samarbejde bør forankres i et vejledende program og kan være omfattet af aftaler med de 
berørte lande eller med internationale net af forskningscentre; 
da der er tale om et samarbejde med tredjelande, anvendes de særlige bestemmelser i afsnit IX i 
finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige 
budget -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Fællesskabet gennemfører som led i rammeprogrammet for aktioner inden for energisektoren et 
særprogram for samarbejde med tredjelande på områder af fælles interesse, i det følgende benævnt 
"SYNERGY-programmet". 
Dette program vedrører: 
• hjælp til udformning, udarbejdelse og gennemførelse af en energipolitik i tredjelande; 
• fremme af et industrielt samarbejde mellem Fællesskabet og tredjelande på energiområdet; 
• styrkelse af koordineringen af Fællesskabets energiforanstaltninger over for tredjelande. 
Artikel 2 
SYNERGY-programmet er rettet mod alle lande, der ikke er medlem af Fællesskabet, og først og 
fremmest de lande og regioner, som Fællesskabet af hensyn til sine politiske og økonomiske 
interesser samt energiforsyningssikkerheden prioriterer højt i sine forbindelser udadtil. 
55 
-2-
Artikel 3 
1. SYNERGY-programmet gennemføres fra 1. januar 1998 til 31. december 2002. 
2. Budgetmyndigheden fastsætter de årlige bevillinger under hensyntagen til de finansielle overslag. 
Artikel 4 
1. Programmet skal medvirke til at virkeliggøre Fællesskabets vigtigste energimål som beskrevet i 
hvidbogen "En energipolitik for Den Europæiske Union". Med henblik herpå kan Fællesskabet 
ligeledes etablere forbindelser med internationale energiorganisationer. Foranstaltningerne til 
iværksættelse af programmet fastsættes efter proceduren i artikel 4 i beslutningen om et flerårigt 
rammeprogram for aktioner inden for energisektoren. Der kan ikke ydes støtte til forsknings-, 
udviklings- og demonstrationsprojekter. 
2. For at nå disse mål bidrager Fællesskabet især til finansieringen af aktioner vedrørende: 
- energipolitisk rådgivning og uddannelse; 
- energianalyser og -prognoser; 
- styrkelse af den energipolitiske dialog og udvekslingen af oplysninger navnlig gennem 
afholdelse af konferencer og seminarer; 
- støtte til regionalt samarbejde på tværs af grænserne; 
- forbedring af rammerne omkring det industrielle samarbejde på energiområdet ; 
- koordinering af EF-instrumenterne for internationale energiforanstaltninger med andre 
lignende internationale programmer. 
3. Samarbejdet omfatter også udgifter til forberedelse, iværksættelse, kontrol og evaluering af 
gennemførelsen af disse aktioner samt udgifter til oplysning. 
Artikel 5 
1. Fællesskabets bidrag kan gives i form af gavebistand, som udbetales i trancher, efterhånden som 
projekterne gennemføres. 
2. Der ydes kun støtte via SYNERGY-programmet, når det er godtgjort, at de berørte aktiviteter 
ikke kan finansieres via andre programmer. 
3. I finansieringsbeslutningerne og i enhver kontrakt, der følger deraf, fastsættes det bl.a. 
udtrykkeligt, at modtagerne accepterer, at Kommissionen og Revisionsretten fører tilsyn, om 
nødvendigt på stedet. 
Artikel 6 
1. Et vejledende program, der dækker det i artikel 3 nævnte tidsrum, er opstillet i bilaget. 
Programmet fastlægger hovedmålsætningerne, retningslinjerne og prioriteterne for Fællesskabets 
samarbejde på de områder, der vejledende er anført i artikel 4. 
56 
2. Der vedtages et handlingsprogram på grundlag af det vejledende program, jf. stk. 1, efter 
proceduren i artikel 4 i Rådets beslutning om et rammeprogram for aktioner inden for 
energisektoren. Handlingsprogrammet indeholder en fortegnelse over de vigtigste projekter, 
som skal finansieres inden for de områder, der vejledende er anført i denne forordnings artikel 4. 
Programmets indhold fastlægges med henblik på at give medlemsstaterne tilstrækkelige 
oplysninger til, at det udvalg, der er nedsat ved artikel 4 i Rådets beslutning om et 
rammeprogram for aktioner inden for energisektoren, kan afgive udtalelse. 
3. Der kan inden for rammerne af det vejledende program, jf. stk. 1, og for dettes varighed indgås 
særaftaler med tredjelande og internationale organisationer med henblik på at fastlægge 
hovedlinjerne i samarbejdet med de pågældende lande og procedurerne for samrådet om 
programmets afvikling. 
4. Der kan også inden for rammerne af det vejledende program, jf. stk. 1, indgås kontrakter med 
internationale net af forskningscentre med henblik på at bestemme disse nets bidrag til 
gennemførelsen af målsætningerne i det vejledende program. 
Artikel 7 
1. Kommissionen gennemfører aktionerne under hensyntagen til handlingsprogrammet, jf. artikel 6, 
stk. 2. 
2. Aftaler om tjenesteydelser indgås normalt ved begrænset udbud i henhold til artikel 118 i 
finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget. 
Der kan indgås underhåndsaftaler, hvis det drejer sig om et beløb på under 50 000 ECU. 
Aftaler om indkøb skal, når de er nødvendige som supplement til aftaler om tjenesteydelser og 
ligger inden for rammerne af SYNERGY-programmets målsætninger, indgås ved frit udbud med 
undtagelse af de tilfælde, der er omhandlet i artikel 116 i finansforordningen. 
Deltagelse i udbud og aftaler er åben på lige vilkår for alle fysiske og juridiske personer i 
medlemsstaterne og modtagerlandene. 
Kommissionen kan i konkrete tilfælde tillade, at fysiske og juridiske personer fra andre lande 
deltager, hvis de berørte programmer eller projekter kræver specifikke former for bistand, som 
disse lande har særlige forudsætninger for at yde. 
3. Skatter, afgifter og køb af fast ejendom finansieres ikke af Fællesskabet. 
4.1 tilfælde af samfinansiering kan Kommissionen i konkrete tilfælde tillade, at virksomheder fra de 
berørte tredjelande deltager i udbud og aftaler, idet Kommissionen gør rede herfor i den i artikel 
9 omhandlede beretning. 
Artikel 8 
1. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer i fællesskab på grundlag af medlemsstaternes 
oplysninger en hensigtsmæssig koordinering af den ekspertbistand, som Fællesskabet og 
medlemsstaterne individuelt yder i modtagerlandene. 
2. Koordinering og samarbejde med internationale finansielle institutioner og øvrige 
kapitalindskydere skal tilstræbes. 
57 
3. Kommissionen undersøger de forskellige muligheder for at fremme samfinansiering mellem 
SYNERGY-programmet, medlemsstaternes bilaterale bistandsprogrammer, andre internationale 
organisationers programmer og andre EF-programmer. Den bidrager især til at styrke 
koordineringen og sikre komplementariteten mellem bidrag ydet via SYNERGY-programmet 
og bidrag ydet via de øvrige EF-instrumenter for internationalt energisamarbejde, så der ikke 
forekommer overlapninger. Den sikrer endvidere, at der ikke forekommer overlapninger mellem 
SYNERGY-programmet og alle andre programmer eller aktioner på energiområdet iværksat af 
andre internationale organisationer. 
Artikel 9 
1. Kommissionen forelægger inden den 31. december 2000 på grundlag af en ekstern evaluering, 
som foretages af uafhængige eksperter, en beretning om programmets gennemførelse i de 
foregående to regnskabsår. 
2. Kommissionen forelægger inden den 31. december 2002 en beretning om programmets 
gennemførelse og om dets virkninger i både tredjelandene og medlemsstaterne, ledsaget af de 
uafhængige eksperters eksterne evaluering, som danner grundlag for beretningen. 
3. Kommissionen forelægger hvert år en beretning om gennemførelsen af de energiforanstaltninger 
over for tredjelande, som indgår i de forskellige EF-instrumenter. 
4. Disse beretninger sendes til Europa-Parlamentet og Rådet. 
Artikel 10 
Denne forordning ophæver og erstatter Rådets forordning (EF) nr..../... 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne 
Formand 
58 
Bilâg 
VEJLEDENDE PROGRAM 
Ved gennemførelsen af SYNERGY-programmet og opstillingen af handlingsprogrammet 
tages der hensyn til de retningslinjer, der er anført i det følgende. 
SYNERGY-programmet skal bidrage til gennemførelsen af Fællesskabets mål på 
energiområdet som anført i Rådets resolution om hvidbogen "En energipolitik for Den 
Europæiske Union", dvs. 
den samlede konkurrenceevne 
forsyningssikkerhed 
miljøbeskyttelse. 
Disse mål indeholder alle et væsentligt eksternt element, hvilket er fremhævet i hvidbogen. 
SYNERGY-programmets aktioner skal modsvare disse mål, idet det samtidig skal sikres, 
at aktionerne i øget grad koordineres med de internationale energipolitiske 
samarbejdsaktioner, som i øvrigt gennemføres i Fællesskabet. 
Retningslinjerne for SYNERGY-programmet er fastlagt på dette grundlag. 
I. SAMARBEJDSAKTIONER MED SIGTE PÅ AT NÅ FÆLLESSKABETS 
ENERGIMÅL 
A) De tre mål under ét: 
- rådgive tredjelande om energipolitik 
- fremme energieffektiviteten i tredjelande 
- udvikle lokale energikilder, navnlig vedvarende energikilder 
- fremme den regionale integration på energiområdet 
- bidrage til en sammenhængende gennemførelse af Fællesskabets programmer i 
bestemte regioner (f.eks. Sortehavet, Middelhavet og Golfen). 
B) Den samlede konkurrenceevne: 
- støtte udviklingen af et samarbejde, der skal hjælpe de europæiske aktører til bedre 
at gøre sig gældende på vigtige markeder i energisektoren, navnlig i Asien og 
Latinamerika 
- rådgive tredjelande om organiseringen af deres energisektor 
- støtte liberaliseringen og åbningen af energisektoren ved at hjælpe tredjelande med 
at udforme deres energipolitik i denne nye situation i overensstemmelse med 
traktaten om energicharteret 
- fremme europæiske virksomheders investeringer i energisektoren i tredjelande. 
59 
C) Forsyningssikkerhed: 
- etablere en dialog med de energiproducerende og -eksporterende lande: 
Golfstaterne, Rusland, producentlande i Amerika, Asien og Afrika 
- fremme dialogen mellem Det Europæiske Fællesskab og de lande, der har 
undertegnet traktaten om energicharteret, navnlig energioverførende lande og 
energioverførende producentlande, og bidrage til gennemførelsen af 
bestemmelserne i traktaten om energicharteret 
- deltage i og støtte arbejdet i de internationale organisationer på området: 
ministerkonferencer, producent-/forbrugerkonferencer, Det Internationale 
Energiagentur 
- støtte skabelsen af gunstige betingelser for investeringer i tredjelande i produktion 
og overførsel af energi i overensstemmelse med folkeretten og navnlig traktaten 
om energicharteret og de discipliner, der er aftalt i Verdenshandelsorganisationen 
(WTO). 
D) Miljø: 
- uddanne beslutningstagere og erhvervsfolk i energisektoren i tredjelande for at øge 
deres miljøbevidsthed 
- formidle de erfaringer og informationer, som Fællesskabet ligger inde med på 
energi- og miljøområdet 
- fremme anvendelsen af rene teknologier, navnlig i forbindelse med kulforbrænding 
i storforbrugende lande som Kina, under hensyntagen til de energipolitiske 
konsekvenser 
- styrke og støtte aktioner, der tilskynder tredjelande til at inddrage miljøhensyn i 
deres energipolitik og -planlægning 
- tilskynde tredjelande til og hjælpe dem med at planlægge og gennemføre en 
national energipolitik for så vidt angår forsyning med og anvendelse af energi, som 
harmonerer med deres specifikke miljøsituation. 
II. GEOGRAFISK PRIORITERING OG SAMMENHÆNG MED 
FÆLLESSKABETS INTERNATIONALE SAMARBEJDSPROGRAMMER 
A) Rolle og prioriteter: 
SYNERGY-programmets rolle i de internationale forbindelser på energiområdet er: 
- at sikre et øget energisamarbejde med tredjelande 
- at udvirke, at der tages hensyn til programmets mål i de samarbejdsforanstaltninger 
over for tredjelande, der gennemføres som led i Fællesskabets øvrige programmer 
at fremme energiprojekter, som finansieres af andre EF-samarbejdsinstrumenter. 
SO 
B) Vigtigste geografiske interventionsområder: 
SYNERGY-programmet skal koncentreres om de geografiske områder, som 
Fællesskabet prioriterer højt i sine forbindelser udadtil, og bidrage til gennemførelsen 
af visse af de mål, der er sat for disse forbindelser. 
SYNERGY-programmets vigtigste interventionsområder er: 
- landene i Central-og Østeuropa 
-• de nye uafhængige stater 
- Middelhavstredjelande 
- Latinamerika: vægten lægges på Mercosur, Chile, Mexico og Venezuela 
- Asien: Kina, Indien og ASEAN-landene 
- Afrika. 
61 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
KONTO B4-1041 
1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE 
Fremme af det internationale energisamarbejde - SYNERGY-programmet 
2. BUDGETPOST 
B4-1041 
3. RETSGRUNDLAG 
Rådets forordning (EF) nr. 701/97 af 14. april 1997 om vedtagelse af et program til 
fremme af det internationale energisamarbejde - SYNERGY-programmet (EFT nr. L 
104 af 22.4.1997, s. 1) 
Forslag til Rådets forordning (EF) om forlængelse af et program til fremme af det 
internationale energisamarbejde (SYNERGY-programmet) fastsat ved Rådets 
forordning (EF) nr. 701/97 af 14. april 1997. 
Forslag til Rådets beslutning om et rammeprogram for aktioner inden for 
energisektoren (1998-2002) 
4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 
4.1 Foranstaltningens generelle formål 
Behovet for et EF-program for internationalt energisamarbejde, der supplerer de 
interne politikker på dette område, vil gøre sig endnu stærkere gældende i de 
kommende år som følge af udviklingen i energisituationen på verdensplan: 
- EU bliver stadig mere afhængig af importeret energi 
- udviklingslandenes efterspørgsel efter energi stiger meget kraftigt 
- miljøproblemerne og specielt emissionen af drivhusgasser får stadig større 
indflydelse på valget af energikilder. 
Foranstaltningen skal fremme samarbejdsaktioner vedrørende udformning og 
gennemførelse af en energipolitik i tredjelande og hermed samtidig virkeliggøre EU's 
energipolitiske mål: 
- den samlede konkurrenceevne 
- forsyningssikkerhed på energiområdet 62 
- miljøbeskyttelse. 
Foranstaltningen skal bidrage til at virkeliggøre disse mål gennem iværksættelse af 
projekter, der tager sigte på: 
- at forbedre tredjelandenes energieffektivitet 
- at fremme anvendelsen af miljøvenlig teknologi 
- at fremme udnyttelsen af lokale energiressourcer, særlig vedvarende energi 
- at støtte den regionale energiintegration i tredjelande og åbningen af 
energisektoren 
- at udbygge den energipolitiske dialog og kontakterne mellem EU og tredjelande, 
især producentlandene, og de internationale energiorganisationer 
- at støtte de europæiske virksomheders indtrængen på energimarkederne i 
tredjelande 
- at styrke forbindelserne mellem eksperter og beslutningstagere på energiområdet 
internt i Fællesskabet og mellem Fællesskabet og tredjelande. 
Foranstaltningen understøtter samtidig EU's politik over for tredjelande og bidrager 
til at skabe de nødvendige rammer for fremtidige energiprojekter og forberede de 
central- og østeuropæiske landes tiltrædelse. 
Udarbejdelsen af det årlige handlingsprogram i samarbejde med Kommissionens 
øvrige tjenestegrene og medlemsstaternes repræsentanter vil være en lejlighed til at 
centrere SYNERGY-programmet om de prioriterede temaer, idet der ligeledes tages 
hensyn til bilaget til den forordning, der foreslås af Europa-Parlamentet. 
4.2 Foranstaltningens varighed 
Fem år, fra 1. januar 1998 til 31. december 2002. 
5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE 
IOU/OB 
6. UDGIFTERNES/INDTÆGTERNES ART 
UDGIFTER 
Finansiering af undersøgelser, faglig bistand og rådgivning, eventuelt gennem 
eksperter, uddannelse, oplysningsforanstaltninger, konferencer, seminarer, 
workshopper, besøg på virksomheder og uddannelsesinstitutioner, støtte til 
energisamarbejdsinstitutioner samt anden støtte til energipolitikken. 
Udgifter til udbredelse af kendskabet til programmet og dets resultater, til eksterne 
eksperters evaluering heraf samt til driften af støtteorganer for energisamarbejdet. 
63 
Fællesskabets bidrag vil normalt ikke overstige 50% af de samlede omkostninger i 
forbindelse med et projekt og kan ske i form af samfinansiering med tredjelande, 
medlemsstaterne eller internationale organisationer. 
Dog kan Fællesskabets bidrag i visse tilfælde andrage indtil 100%, når det drejer sig 
om udgifter til eksperter udstationeret på fuld tid hos tredjelandes myndigheder eller 
om foranstaltninger, der udelukkende er i Fællesskabets interesse (forudgående 
undersøgelser, forberedende besøg, europæiske energicentre, evaluering...). 
INDTÆGTER 
De eventuelle indtægter fra refusioner fra de stater, der deltager i det europæiske 
energicharter, kan genanvendes i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2, litra b), i 
finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers 
almindelige budget (EFT nr. L 356 af 31.12.1977, s. 1), senest ændret ved 
forordning (EF,Euratom,EKSF) nr. 2335/95 (EFT nr. L 240 af 7.10.1995, s. 12). 
7. FINANSIELLE VIRKNINGER 
7.1 Beregningsmetode for de samlede omkostninger ved foranstaltningen 
(forbindelsen mellem de enkelte omkostninger og de samlede 
omkostninger) 
• horisontale aktioner 
kortvarige tjenesterejser for eksperter fra EU og tredjelande: 
udgifter til befordring, honorarer og dagpenge: 240 tjenesterejser a 10 000 ECU 
en midtvejsevaluering og en slutevaluering af programmet a 150 000 ECU 
(gennemsnit) = 300 000 ECU 
• energianalyser 
undersøgelser: 100 000 ECU (gennemsnit) x 64 
• samarbejdet om udformningen af en energipolitik i tredjelande 
længerevarende tjenesterejser (6 mdr.) for eksperter: 100 000 ECU (gennemsnit) x 
63 
• finansiel støtte til energiinstitutioner 
længerevarende tjenesterejser (1 år) for eksperter: 200 000 ECU (gennemsnit) x 30 
virksomhedsbesøg og uddannelse i EU for 25 tredjelandsstatsborgere pr. besøg: 
20 000 ECU (gennemsnit) x 150 besøg 
64 
• støtte til industrielt samarbejde 
seminarer: 100 000 ECU (gennemsnit) x 10 
besøg af EU-delegationer i tredjelande: 74 000 ECU (gennemsnit) x 10 
• seminarer, konferencer og workshopper 
seminarer eller workshopper: 100 000 ECU (gennemsnit) x 20 
konferencer: 200 000 ECU (gennemsnit) x 15 
• oplysnings- og uddannelsesaktioner 
(tilskud og stipendier) 
7.2 Omkostningernes fordeling på foranstaltningens elementer (i mio. ECU) 
FORDELING 
Horisontale aktioner 
Energianalyser 
Samarbejdet om udformningen 
af en energipolitik i tredjelande 
Støtte til industrielt 
samarbejde 
Finansiel støtte til 
energiinstitutioner 
Seminarer, konferencer og 
workshopper 
Oplysnings- og 
uddannelsesaktioner 
I ALT 1998 
0,5 
1,2 
1,2 
0,3 
1,8 
1 
1 
7,0 1999 
0,5 
1,3 
1,2 
0,34 
1,8 
1 
1 
7,14 2000 
0,58 
1,3 
1,3 
0,3 
1,8 
1 
1 
7,28 2001 
0,5 
1,3 
1,3 
0,4 
1,8 
1 
1,12 
7,42 2002 
0,62 
1,3 
1,3 
0,4 
1,8 
1 
1,15 
7,57 I ALT 
2,7 
6,4 
6,3 
1,74 
9 
5 
5,27 
36,4 
Bemærkninger: 
De øgede budgetmidler fra år 2000 skal bruges på tre typer aktioner: 
- støtte til det industrielle samarbejde, som skal hjælpe de europæiske virksomheder i 
denne sektor med at trænge ind på markedet i tredjelande 
65 
- samarbejde om udformningen af en energipolitik, således at der i tredjelande kan tages 
hensyn til Fællesskabets energimål 
- evaluering og opfølgning af de iværksatte aktioner. De øgede bevillinger hertil er opført 
under horisontale aktioner. 
7.3 Driftsudgifter til undersøgelser, eksperter mv. (henhørende under del B 
i budgettet) 
FB i mio. ECU (løbende priser) 
Oplysning og 
udgivelser 1998 
0,2 1999 
0,2 2000 
0,2 2001 
0,2 2002 
0,2 lait 
1 
7.4 Forfaldsplan (forpligtelsesbevillinger/betalingsbevillinger) 
Beløbet fastsættes hvert år af budgetmyndigheden. 
Den vejledende bevillingsramme (forpligtelser og betalinger) beløber sig til (i 
mio. ECU): 
Forpligtelses­
bevillinger 
Betalings­
bevillinger 
1997 
1998 
1999 
2000 
2001 
2002 
2003 
lait 1998 
7 
6 
1 
7 1999 
7,14 
6 
1,14 
7,14 2000 
7,28 
6 
1,28 
7,28 2001 
7,42 
6 
1,42 
7,42 2002 
7,57 
6,5 
1,07 
7,57 lait 
36,4 
6 
7 
7,14 
7,28 
7,92 
1,07 
36,4 
Den finansielle støtte til energiinstitutioner i tredjelande forventes at falde, 
efterhånden som disse institutioner bliver i stand til at klare sig selv. 
8. FORHOLDSREGLER MOD SVIG (OG FORVENTEDE RESULTATER 
HERAF) 
Arbejdet betales efter godkendelse på grundlag af en procentsats beregnet inden 
tildeling af kontrakten og efter fremlæggelse af en endelig finansrapport. Der kan 
stilles krav om fremlæggelse af bilag for rejse- og opholdsudgifter. 
Der kan gennemføres revision på grundlag af regnskabsbilag samt kontrol på stedet. 
8 
66 
9. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS 
9.1 Specifikke mål 
Der kan sondres mellem: 
• specifikke mål, som SYNERGY-programmet bidrager til at virkeliggøre uden at 
være ene herre over resultatet 
• mål, der direkte udspringer af SYNERGY-programmets aktioner. 
9.1.1 Programmets mål 
• begrænse den forventede forøgelse af emissionerne af drivhusgasser på 
verdensplan ved hjælp af aktioner, der fremmer energieffektiviteten, 
anvendelsen af ny teknologi, udnyttelsen af vedvarende energi og 
energiplanlægning 
• øge de europæiske virksomheders investeringer i energisektoren i 
tredjelande samt deres eksport hertil 
• fremme sammenkoblingen mellem energinettene i tredjelande og mellem 
disse net og nettene i EU 
• forberede de associerede landes tiltrædelse ved at lette tilnærmelsen af 
deres energipolitik til EU's 
• opretholde eller forøge tredjelandenes energieksport til EU på trods af den 
stigende interne efterspørgsel i disse lande. 
9.1.2 Mål knyttet til programmets aktioner 
For så vidt angår seminarer, konferencer og workshopper samt finansiel 
støtte til samarbejdsorganer: 
• udbygge kontakterne mellem beslutningstagere i EU og i tredjelande, såvel 
i den offentlige som den private sektor 
• fremme kontakterne mellem de ansvarlige inden for energisektoren i 
tredjelande 
• bidrage til gennemførelsen af andre samarbejdsaktioner mellem 
Fællesskabet og tredjelande 
• formidle information om energisituationen i EU. 
For så vidt angår samarbejdet om udformningen af en energipolitik i 
tredjelande og energianalyserne: 
• yde et europæisk bidrag til udarbejdelsen af planer og retsforskrifter på 
energiområdet i tredjelande. 
For så vidt angår oplysnings- og uddannelsesaktioner: 
9 67 
• uddanne fagfolk i tredjelande og herved gøre dem bekendt med de 
europæiske synspunkter. 
Målgruppe 
Stater, offentlige tjenester inden for energisektoren, virksomheder og 
personer i tredjelande og i Det Europæiske Fællesskab. 
9.2 Begrundelse for foranstaltningen 
En foranstaltning på EF-plan er begrundet i følgende forhold: 
• kun Fællesskabet kan sikre de europæiske virksomheders interesser uden samtidig 
at favorisere en bestemt medlemsstat 
• Fællesskabet som sådant optræder som tredjelandenes forhandlingspartner inden 
for f.eks. G-24 eller i aftaler indgået med visse tredjelande, hvor energi 
udtrykkeligt er nævnt som et af aktivitetsområderne 
• en aktion på EF-plan vil supplere de aktioner, der gennemføres af 
medlemsstaterne, og forstærke deres gennemslagskraft 
• Fællesskabet kan bedre varetage samtlige medlemsstaters interesser 
• en aktion på EF-plan gør det muligt at udnytte sagkundskab, der er spredt ud over 
flere medlemsstater. 
I forhold til de andre EF-programmer for internationalt samarbejde gør SYNERGY-
programmet det muligt at tage hensyn til Fællesskabets interesser på energiområdet, 
og det forventes endvidere at føre til en bedre koordinering af programmerne for de 
forskellige regioner i verden. 
9.3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen 
Det skal indledningsvis bemærkes, at de tjenestemænd, der har ansvaret for de 
enkelte geografiske områder, forvalter, overvåger og evaluerer allerede på deres 
niveau de projekter, der hører under dem. 
Resultatindikatorer 
I det omfang SYNERGY-programmet vedrører samarbejde om udformningen af 
energipolitikker, er det vanskeligt at bestemme, hvilke kvantitative indikatorer der 
kan benyttes til måling af dets virkninger. 
Virkningerne af de aktioner, der vedrører energipolitikken, giver sig endvidere først 
udslag i produktions- og forbrugstallene på mellemlang og lang sigt. 
Man kan imidlertid benytte nogle indikatorer i forbindelse med de to typer mål, der er 
nævnt under punkt 9.1. 
For de generelle måls vedkommende: 
• sammenholdelse af emissionsniveauet for drivhusgasser med prognoserne 
10 
68 
• udvikling i energieffektivitetsindekset pr. land 
• stigningen i den lokale energiproduktion og specielt de vedvarende energikilders 
andel heri 
• udviklingen i de europæiske investeringer og den europæiske eksport inden for 
energisektoren 
• udviklingen i tredjelandenes energieksport i sammenholdt med udviklingen i deres 
interne efterspørgsel 
• foretagne investeringer i netsammenkoblinger mellem tredjelande indbyrdes og 
mellem EU og tredjelande. 
For de aktionsrelaterede måls vedkommende: 
• antal personer, der etablerer kontakt med hinanden under konferencer og møder 
organiseret via SYNERGY-programmet; eventuelt antal forretningskontakter og 
gennemførte forretninger som resultat af disse møder 
• antal lande, der har udnyttet de erfaringer, der er gjort i EU, til at udforme deres 
egen energipolitik 
• antal uddannede fagfolk 
• antal personer, der er blevet informeret om projekterne 
• samarbejdsaktioner som følge af et SYNERGY-projekt. 
Hvordan og hvor hyppigt foregår evalueringen! 
Forslaget til Rådets forordning opererer med to beretninger på grundlag af en 
evaluering, som foretages af uafhængige eksperter. 
Den første beretning, som forelægges efter to år, fokuserer især på programmets 
gennemførelse. 
Den anden, som forelægges ved programmets udløb, skal tillige omhandle 
programmets virkninger i de berørte lande. 
Derudover vil de finansierede projekter kunne underkastes en revision, som foretages 
af uafhængige eksperter. 
9.4 Vurdering af omkostningseffektiviteten 
Ved sammenligningen med andre programmer må der her tages hensyn til, at 
forvaltningen og overvågningen af projekterne varetages direkte af den pågældende 
kommissionsafdelings tjenestemænd og ikke af et eksternt team. SYNERGY-
programmet er endvidere karakteriseret ved, at det drejer sig om 
fællesskabsinitiativer og aktioner (som f.eks. Euro-Middelhavs-forummet), der giver 
resultater, som kan benyttes i forbindelse med andre programmer. Disse projekter 
kræver i højere grad, at tjenestemænd deltager i forundersøgelserne og 
forhandlingerne. 
11 69 
10. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION 
Den egentlige tilvejebringelse af de nødvendige administrative ressourcer sker i 
forbindelse med Kommissionens årlige beslutning om ressourceallokeringen under 
hensyntagen til det supplerende personale og de supplerende beløb, som 
budgetmyndigheden har bevilget. 
10.1 Personalemæssige virkninger 
Stillingstype 
Tjenestemænd 
eller midlertidigt 
ansatte 
A 
B 
C 
Andre ressourcer 
lait Personale til forvaltning af 
foranstaltningen 
Faste 
stillinger 
2,5 
1 
2 
5,5 Midlertidi­
ge stillinger 
0,5 
1 udlånt 
sagkyndig 
1,5 Heraf 
eksisterende 
ressourcer i det 
berørte GD eller 
den berørte 
tjenestegren 
3 
1 
2 
1 udlånt 
sagkyndig 
7 supplerende 
ressourcer Varig­
hed 
10.2 Samlede finansielle følger (menneskelige ressourcer) 
De årlige administrationsudgifter i forbindelse med programmet skønnes således at 
beløbe sig til 7 x 103 000 ECU = 721 000 ECU. 
12 70 
10.3 Andre driftsudgifter, der følger af foranstaltningen 
Budgetpost Beløb Beregningsmåde 
(artikel/konto og tekst) 
A-130 Tjenesterejse-og 120 000 Skøn baseret på 
befordringsudgifter samt gennemførelsen i de første 
andre udgifter i forbindelse ni måneder af regnskabsåret 
hermed 1997 
A-2510 Særligt møde om To møder om året med to 
internationalt samarbejde i 46 200 repræsentanter pr. 
rammeprogramudvalget medlemsstat (hver 
repræsentant: 770 ECU i 
gennemsnit). Møderne skal 
være fælles med møderne 
for de andre særprogrammer 
lait 166 200 " 
De angivne beløb finansieres inden for de eksisterende tildelinger til de tjenestegrene, der 
forvalter programmet. 
13 71 
EUROPA-KOMMISSIONEN 
BILAG IV 
FORSLAG TIL RÅDETS BESLUTNING 
om vedtagelse 
ET FLERÅRIGT PROGRAM TIL FREMME AF VEDVARENDE ENERGI I 
FÆLLESSKABET 
(1998-2002) 
l'L 
FORSLAG TIL RÅDETS BESLUTNING OM VEDTAGELSE ET FLERÅRIGT 
PROGRAM TIL FREMME AF VEDVARENDE ENERGI I FÆLLESSKABET -
ALTENER II 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvising til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 
130 S, stk. 1, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen1, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg2, 
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget3 
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C4 i samarbejde med Europa-
Parlamentet, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Ifølge traktatens artikel 130 R er et af målene med Fællesskabets politik på miljøområdet 
at sikre en forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne; 
traktatens artikel 129 fastslår, at sundhedsbeskyttelse indgår som led i Fællesskabets 
politik på andre områder, og dette program bidrager til sundhedsbeskyttelsen; 
på samlingen den 29. oktober 1990 opstillede Rådet den målsætning, at de samlede CO2-
emissioner i hele Fællesskabet skal stabiliseres på 1990-niveauet inden 2000; på 
samlingerne i marts og juni 1997 vedtog Rådet som forhandlingsposition forud for Kyoto­
mødet om klimaændringskonventionen, at emissionerne af drivhusgasser i forhold til 
1990-emissionsniveauet skal reduceres med 7,5% inden 2005 og med 15% inden 2010; 
for at opnå markante reduktioner af C02-emissionerne i Fællesskabet må der gøres en 
ekstra indsats, navnlig når man tager i betragtning, at de C02-emissioner, der skyldes 
energiforbruget, under normale økonomiske vækstbetingelser forventes at vokse med 5-8 
% mellem 1995 og 2000; det er derfor nødvendigt at træffe yderligere foranstaltninger; 
*S 
der blev ved Rådets beslutning 93/389/EØF5 af 24. juni 1993 indført en 
overvågningsmekanisme for emissionen af C02 og andre drivhusgasser; 
på samlingen den 25. og 26. juni 1996 noterede Rådet sig, at det af konklusionerne i 
anden evalueringsrapport fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) i 
forbindelse med forhandlingerne om en protokol i henhold til Berlin-mandatet fremgår, at 
de samlede foreliggende oplysninger synes at pege på, at der er tale om en mærkbar 
menneskelig påvirkning af det globale klima; Rådet understregede, at det er nødvendigt 
med en omgående indsats, der er så vidtfavnende som muligt, noterede sig, at der er 
betydelige no regrets-muligheder, og anmodede Kommissionen om at undersøge, hvilke 
foranstaltninger der skal træffes på EF-plan; 
Kommissionen har i sin grønbog af 11. januar 19956 og sin hvidbog af 13. december 
19957 meddelt Rådet og Europa-Parlamentet sit syn på den fremtidige energipolitik i 
Fællesskabet og på den rolle, som vedvarende energi bør spille; 
Europa-Parlamentet slår i sin beslutning af 4. juli 19968 til lyd for, at Kommissionen bør 
iværksætte en handlingsplan for Fællesskabet for at fremme vedvarende energi; 
med grønbogen af 20. november 19969, "Fremtidens energi: vedvarende energi", tog 
Kommissionen hul på processen frem mod tilrettelæggelse og senere iværksættelse af en 
fællesskabsstrategi og handlingsplan for vedvarende energi; 
ifølge traktatens artikel 130 A skal Fællesskabet udvikle og fortsætte sin indsats for at 
styrke sin økonomiske og sociale samhørighed, og det skal navnlig stræbe efter at 
formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre 
situationen i de mindst begunstigede områder; Fællesskabets indsats omfatter bl.a 
energisektoren; 
den 13. december 1993 vedtog Rådet beslutning 93/500/EØF10 om et EF-program for 
fremme af vedvarende energikilder (ALTENER-programmet), hvis sigte var at mindske 
C02-emissionerne ved at øge de vedvarende energikilders markedsandel og deres bidrag 
til den samlede produktion af primærenergi i Fællesskabet; dette program udløber den 31. 
december 1997; 
Fællesskabet har erkendt, at ALTENER-programmet er et vigtigt element i EF's 
bestræbelser på at reducere C02-emissionerne; 
5 EFT nr.L 167 af 9.7.1993, s. 31. 
6 KOM (94) 659 af 11.1.1995. 
7 KOM (95) 682 af 13.12.1995. 
8 A4-0188/96- EP 251.039. 
9 KOM (96) 576 endelig udg. af 20.11.1996. 
10 EFTnr. L235 af 18.9.1993. 
74 
Kommissionen har stillet et forslag11 til rådsbeslutning om et flerårigt program til fremme 
af vedvarende energikilder i Fællesskabet (ALTENER II); 
der iværksættes et flerårigt rammeprogram for aktioner inden for energisektoren; 
ved afgørelse nr. 1110/94/EF af 26. april 199412 fastlagde Europa-Parlamentet og Rådet 
fjerde rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstrationsaktioner; 
politikken på området vedvarende energi er et vigtigt middel til at udnytte og fremme de 
nye energiteknologier, som frembringes under rammeprogrammet; ALTENER II-
programmet supplerer således dette program; 
Kommissionen har forelagt Rådet og Europa-Parlamentet sine forslag til femte 
rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling13; 
øget anvendelse af vedvarende energi vil have en positiv virkning på både miljøet og 
energiforsyningssikkerheden; en høj grad af internationalt samarbejde er ønskelig, fordi 
det øger chancen for at opnå de bedste resultater; 
et styrket ALTENER li-programmet er et vigtigt middel til at udvikle det potentiale, der 
ligger i de vedvarende energikilder; 
programmet bør gennemføres i tæt samarbejde med Fællesskabets andre foranstaltninger 
og programmer, som sigter mod at fremme vedvarende energi; 
det er af politiske og økonomiske grunde ønskeligt, at ALTENER li-programmet åbnes 
for de associerede central- og østeuropæiske lande i overensstemmelse med 
konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i København i juni 199414, således som 
skitseret i Kommissionens meddelelse til Rådet herom i maj 1994, og for Cypern -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: 
Artikel 1 
1. Som led i energirammeprogrammet iværksætter Fællesskabet et særprogram til 
fremme af vedvarende energi i Fællesskabet, ALTENER II, i det følgende benævnt 
'programmet'. Programmets målsætninger er: 
a) at bidrage til at skabe de nødvendige forudsætninger for at iværksætte en EF-
handlingsplan for vedvarende energi, herunder navnlig de juridiske, 
samfundsøkonomiske og administrative forudsætninger; 
b) at tilskynde til private og offentlige investeringer i produktion og udnyttelse af 
energi fra vedvarende energikilder. 
11 KOM (97) 87 endelig udg. af 12.3.1997. 
12 EFT nr.L 126 af 18.5.1994. 
13 
14 
7 K 
Disse to målsætninger bidrager til at realisere følgende af Fællesskabets overordnede 
mål og prioriteter: begrænsning af C02-emissionerne, forøgelse af de vedvarende 
energikilders andel af energibalancen, mindskelse af afhængigheden af importeret 
energi, forsyningssikkerhed, økonomisk udvikling, økonomisk og social samhørighed 
og lokal og regional udvikling. 
2. Fællesskabet yder som led i programmet tilskud til aktioner, der modsvarer denne 
beslutnings målsætninger. 
3. Programmet gennemføres fra den 1. januar 1998 til den 31. december 2002. 
4. De årlige bevillinger til gennemførelse af programmet godkendes af 
budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag. 
Artikel 2 
Følgende aktioner og foranstaltninger vedrørende vedvarende energikilder støttes som led 
i dette program: 
a) undersøgelser og andre aktioner med det formål at iværksætte og supplere EF-
foranstaltninger, der er truffet for at udnytte de vedvarende energikilders potentiale. 
Der er her især tale om udarbejdelse af sektor- og markedsstrategier, udvikling af 
normer og standarder, indførelse af fællesindkøb, analyse af juridiske, 
samfundsøkonomiske og administrative vilkår, der forbedrer mulighederne for 
udbredelse af vedvarende energi, samt forberedelse af relevant lovgivning 
b) pilotaktioner med det formål at skabe eller udbygge infrastruktur og instrumenter, 
som kan støtte udviklingen af vedvarende energi, på følgende områder: 
lokal- og regionalplanlægning 
værktøjer til planlægning, projektering og evaluering 
nye finansierings- og markedsinstrumenter 
oplysning 
almen og faglig uddannelse 
c) foranstaltninger foreslået af Kommissionen for at tilskynde til udveksling af erfaringer 
og knowhow med det sigte at forbedre samordningen mellem internationale, EF-
europæiske, nationale, regionale og lokale aktiviteter; etablering af et centralt system 
for indsamling og formidling af oplysninger om vedvarende energi 
d) foranstaltninger foreslået af andre end Kommissionen for at tilskynde til udveksling af 
erfaringer og knowhow 
e) målrettede aktioner for at lette udbredelsen af vedvarende energi og tilskynde til 
investeringer gennem bistand til forberedelse, præsentation og gennemførelse af 
projekter. 
Sigtet med disse målrettede aktioner er at lette og fremskynde investeringer i ny 
driftskapacitet for energiproduktion fra vedvarende kilder ved at yde 
finansieringsstøtte med det formål at nedbringe marginalomkostninger og 
serviceomkostninger ved projekter for vedvarende energi og overvinde eksisterende 
ikke-tekniske hindringer. 
76 
Støtten ydes til ekspertbistand, markedsanalyser, beliggenhedsvalg, ansøgning om 
bygge- og driftstilladelser, opstilling af finansieringsplaner, forberedelse af udbud, 
uddannelse af driftspersonale, idriftsættelse af anlæg mv. 
De målrettede aktioner vedrører gennemførelse af projekter på følgende områder: 
biomasse, herunder energiafgrøder, brænde, restprodukter fra skov- og landbrug, 
kommunalt affald15, flydende biobrændsler og biogas 
solvarme og solcelleelektricitet 
passive og aktive solenergisystemer i bygninger 
små vandkraftprojekter (< 10 MW) 
vindkraft 
geotermisk energi 
f) aktioner med henblik på: 
at overvåge gennemførelsen af EF's strategi og handlingsplan for udnyttelse af 
vedvarende energikilder 
at støtte initiativer til gennemførelse af handlingsplanen, især med henblik på at 
fremme bedre samordning og øget samspil mellem aktionerne, herunder alle EF-
finansierede aktiviteter 
at overvåge EF's og medlemsstaternes fremskridt med hensyn til udvikling af 
vedvarende energikilder 
at evaluere virkningerne og omkostningseffektiviteten af de foranstaltninger, der 
iværksættes under dette program. Denne evaluering skal også tage hensyn til 
miljømæssige og sociale forhold. 
Artikel 3 
1. Alle omkostninger i forbindelse med de aktioner, der er omhandlet i artikel 2, litra a), 
c) og f), afholdes af Fællesskabet. 
2. Finansieringsbidrag, som Fællesskabet i henhold til dette program yder til de aktioner 
og foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 2, litra b) og d), må højst udgøre 50 % 
af de samlede omkostninger, idet restbeløbet finansieres af offentlige eller private 
kilder eller en kombination heraf. 
3. Finansieringsbidrag, som Fællesskabet i henhold til dette program yder til de aktioner 
og foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 2, litra e), fastlægges årligt for hver af 
de målrettede aktioner i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2. 
Artikel 4 
1. Gennemførelsen af programmet påhviler Kommissionen. 
13 Kommissionens meddelelse om revisionen af Fællesskabets strategi for affaldshåndtering (KOM 
(96) 399 endelig udg. af 30.7.1996). 
77 
2. Betingelserne og retningslinjerne for støtte til aktionerne og foranstaltningerne i 
artikel 2 fastsættes hvert år under hensyn til: 
den prioritering, som medlemsstaterne og Kommissionen har fastlagt i deres 
programmer til fremme af vedvarende energi 
kriterier vedrørende de vedvarende energikilders rentabilitet og 
udnyttelsespotentiale og deres virkninger for beskæftigelse og miljø, herunder 
navnlig reduktion af C02-emissionerne 
for den i artikel 2, litra e), omhandlede aktions vedkommende: støttens relative 
omkostninger, størrelsen af den forventede nye produktionskapacitet og 
omfanget af det tværregionale og/eller tværnationale udbytte 
principperne i EF-traktatens artikel 92 og de relevante EF-retningslinjer for 
statsstøtte, der er begrundet i miljøbeskyttelseshensyn. 
Artikel 5 
Kommissionen bistås af det udvalg, der er omhandlet i artikel 4 i Rådets beslutning om et 
flerårigt rammeprogram for aktioner inden for energisektoren. 
Artikel 6 
1. I løbet af programmets andet år aflægger Kommissionen rapport til Europa-
Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om, 
hvilke foranstaltninger der er truffet for at fremme vedvarende energi på EF-niveau 
og i medlemsstaterne, idet den især henholder sig til de målsætninger, der er anført i 
artikel 1. Rapporten 'ledsages af forslag om eventuelle ændringer af programmet, som 
måtte være nødvendige på baggrund af disse resultater. 
2. Ved programmets udløb evaluerer Kommissionen de resultater, der er opnået ved 
gennemførelsen af denne beslutning, og sammenhængen mellem de enkelte 
medlemsstaters aktioner og Fællesskabets aktioner. Kommissionen aflægger rapport 
herom til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og 
Regionsudvalget. 
Artikel 7 
Programmet står åbent for deltagelse fra associerede lande i Central- og Østeuropa i 
overensstemmelse med de betingelser for deltagelse i EF-programmer, herunder 
finansieringsbestemmelser, der er fastlagt i tillægsprotokollerne til associeringsaftalerne 
eller i selve associeringsaftalerne. Programmet står åbent for deltagelse fra Cypern på 
grundlag af supplerende bevillinger efter samme regler som dem, der gælder for 
EFTA/EØS-landene, efter procedurer, der aftales med dette land. 
Artikel 8 
Denne beslutning annullerer og erstatter Rådets beslutning (EF) .../... 
78 
Artikel 9 
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
79 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE 
Energirammeprogrammet (1998-2002) 
ALTENER II - flerårigt program til fremme af vedvarende energi i Fællesskabet 
2. BUDGETPOST 
B4-1030 
3. RETSGRUNDLAG 
Rådets beslutning 93/500/EØF af 13. september 1993 (EFTnr. L 235 af 18.9.1993, s. 
41). ALTENER I-programmet 
Forslag til Rådets beslutning, forelagt den 22. maj 1997 om et flerårigt program til 
fremme af vedvarende energikilder i Fællesskabet (ALTENER li-programmet) -
(EFT nr. C 192 af 24.6.1997, s. 16) 
Forslag til Rådets beslutning om et flerårigt rammeprogram for aktioner inden for 
energisektoren (1998-2002) 
4 BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 
4.1 Foranstaltningens generelle formål 
Kommissionen mener, at ALTENER-programmet bør videreføres. Det yder et 
afgørende bidrag til øget brug af miljøvenlige vedvarende energikilder og er en vigtig 
del af EF's strategi for at reducere C02-udslippet. Dette er en målsætning, som er i 
overensstemmelse med traktatens artikel 130 R og 130 S. 
Den vedvarende energis bidrag til dækning af EF's behov for primærenergi ligger for 
tiden lige under 6%, svarende til 70 mio. toe. I meddelelsen "Fremtidens energi. 
Vedvarende energi - Grønbog: Mod en fællesskabsstrategi" foreslår Kommissionen, 
at brugen af vedvarende energi øges betydeligt frem til år 2010. Under vedtagelsen af 
grønbogen blev der valgt et vejledende mål: en fordobling af de vedvarende 
energikilders andel frem til år 2010. Kommissionen er ved at udarbejde en hvidbog 
om en EF-strategi for vedvarende energi frem til år 2010; denne hvidbog ledsages af 
en handlingsplan. ALTENER li-programmet spiller en vigtig rolle for gennemførelsen 
af denne strategi og dens handlingsplan. 
ALTENER-programmets formål er at yde et markant bidrag til at nå dette EF-mål. 
Øget brug af vedvarende energi vil også bidrage til den sociale samhørighed i EF, 
fremme udnyttelsen af lokale energikilder og fremskynde nye energiteknologiers 
gennemslag på markedet (mange af dem er udviklet med EF-støtte). 
På baggrund af disse betragtninger foreslår Kommissionen, at ALTENER-
programmet videreføres på en måde, som indarbejder mange af de anbefalinger, der 
blev fremsat af en gruppe uafhængige eksperter, samt konklusionerne fra ALTENER-
80 
konferencen og de erfaringer, Kommissionen har indhøstet med gennemførelsen af 
ALTENER-programmet og andre energiaktioner. 
4.2 Foranstaltningens varighed og nærmere bestemmelser for dens fornyelse 
Foranstaltningen løber i fem år, fra 1. januar 1998 til 31. december 2002. 
5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE/INDTÆGTERNE 
Ikke-obligatoriske udgifter 
Opdelte bevillinger 
6 UDGIFTERNES/INDTÆGTERNES ART 
Der foreslås et budget for ALTENER li-programmet på 81,1 mio. ECU. 
Budgettet for ALTENER I-programmet var oprindelig på 40 mio. ECU, men mod 
slutningen blev bevillingen forhøjet til ca. 46,4 mio. ECU. 72% af det samlede budget 
blev brugt i årene 1994, 1995 og 1996. Af 1993 var der i praksis kun fire måneder 
tilbage, eftersom programmet blev vedtaget den 18. september 1993, og til hele 1997 
er der afsat 8,2 mio. ECU. 
ALTENER li-programmet vil blive sammensat af seks typer aktioner og 
foranstaltninger vedrørende vedvarende energikilder. 
A. UDVIDELSE AF ALTENER I-AKTIONERNE: 
a) Undersøgelser og andre aktioner med det formål at iværksætte og supplere EF-
foranstaltninger, der er truffet for at udnytte de vedvarende energikilders 
potentiale, f.eks. sektor- og markedsstrategier, udarbejdelse af normer og 
standarder, fællesindkøb og lovgivning 
b) pilotaktioner med det formål at skabe eller udbygge infrastruktur og 
instrumenter til udvikling af vedvarende energikilder inden for: 
lokal- og regionalplanlægning 
værktøjer til planlægning, projektering og evaluering 
nye finansierings- og markedsinstrumenter 
oplysning 
almen og faglig uddannelse 
c) foranstaltninger foreslået af Kommissionen for at tilskynde til udveksling af 
erfaring og knowhow; etablering af et centralt system for indsamling og 
formidling af oplysninger om vedvarende energikilder 
d) foranstaltninger foreslået af andre end Kommissionen for at tilskynde til 
udveksling af erfaring og knowhow. 
10 
81 
B. NYE AKTIONER TIL FREMME AF UDBREDELSEN AF VEDVARENDE 
ENERGI 
e) Målrettede aktioner for at lette udbredelsen af vedvarende energi og tilskynde 
til investering på følgende områder: 
biomasse, herunder energiafgrøder, brænde, restprodukter fra skov- og 
landbrug, kommunalt affald, flydende biobrændsler og biogas 
solvarme og solcelleelektricitet 
passive og aktive solenergisystemer i bygninger 
små vandkraftprojekter 
vindkraft 
geotermisk energi. 
C. NYE AKTIONER TIL GENNEMFØRELSE AF EF'S STRATEGI FOR 
VEDVARENDE ENERGI 
f) Aktioner med henblik på: 
at overvåge gennemførelsen af EF's strategi og handlingsplan for udnyttelse 
af vedvarende energikilder 
at støtte initiativer til gennemførelse af handlingsplanen, især med henblik på 
at fremme øget samspil mellem aktionerne 
at overvåge EF's og medlemsstaternes fremskridt med hensyn til udvikling af 
vedvarende energikilder 
at evaluere de foranstaltninger, der iværksættes under dette program. 
Der ydes: 
op til 100% tilskud til udgifter vedrørende de aktioner, der er beskrevet i 
a), c) og f). 
mellem 30% og 50% tilskud til de samlede omkostninger ved aktioner, 
der er beskrevet i b) og d), idet resten afholdes af medlemsstaterne eller af 
private virksomheder. 
Hvor stor støtten skal være til de forskellige aktioner under artikel 2, litra e), 
fastsættes hvert år. 
De udvalgte aktioner vil indgå i et vejledende program, hvor der hvert år vil 
blive fastlagt prioriteringer og retningslinjer. 
De årlige retningslinjer vil blive forelagt for et rådgivende udvalg bestående af 
repræsentanter for medlemsstaterne. 
Alle tilskud vil blive gjort til genstand for en kontrakt mellem Kommissionen 
og den, der er ansvarlig for eller koordinerer den støttede aktion. 
11 82 
7. FINANSIELLE VIRKNINGER 
De årlige forpligtelsesbevillinger til gennemførelse af programmet fastlægges af 
budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag. Beløbet fastlægges 
én gang om året (se tabellen i punkt 7.2). 
Der foreslås et vejledende budget på 81 100 000 ECU. 
De foreslåede beløb begrænses af de gældende finansielle overslag. Ved fastlæggelsen 
af de kommende finansielle overslag kan finansieringen af de prioriterede aktioner til 
fremme af vedvarende energi tages op til fornyet overvejelse. 
7.1 Omkostningsberegningsmetode (fastlæggelse af enhedsomkostninger) 
Nedenstående detaljerede og opdelte tabeller og begrundelser for hver aktion viser, 
hvordan de samlede udgifter ved foranstaltningen er anslået. 
Art. 2, litra a): Iværksættelse og supplering af EF-foranstaltninger, der er 
truffet for at udnytte de vedvarende energikilders potentiale 
Sektorundersøgelser: Udgifterne er beregnet på grundlag af de hidtidige 
gennemsnitsomkostninger; dog må undersøgelserne nu omfatte medlemsstaterne og 
CØE-landene. (For så vidt angår medlemsstaterne var undersøgelserne foretaget på 
grundlag af EU-12; de skal nu udvides til EU-15). 
Harmonisering: Samme bemærkninger som for sektorundersøgelser. Harmonisering 
af bl.a. godkendelsesprocedurer og nettilslutningsvilkår samt igangværende 
foranstaltninger i medlemsstaterne analyseres på grundlag af projekter til 
gennemførelse af strategien. 
Standarder: Hidtidige gennemsnitsomkostninger - 500 000 ECU/mandat 
'000 ECU 
Fordeling 1998 1999 2000 2001 2002 lait 
art. 2, litra a) Iværksættelse og supplering af EF-foranstaltninger, der er truffet for at udnytte de vedvarende 
energikilders potentiale. 
* Undersøgelser vedr. sektor-
og markedsstrategier 
* Baggrund for harmonisering 
* Udarbejdelse af normer og 
standarder 
I alt artikel 2, litra a) 500 
1000 
500 
2000 500 
500 
1000 
2000 1000 
1500 
1500 
2000 1000 
1500 
1500 
2000 1000 
1500 
1500 
2000 4000 
6000 
6000 
10000 
Art. 2, litra b): Infrastruktur og instrumenter, som kan støtte udviklingen af 
vedvarende energi 
Infrastruktur og planlægning: Mindst et projekt pr. år for 10 lande og to for 5 lande 
inden for de tre typer infrastruktur. Lokal- og regionalplanlægning og uddannelses-
og oplysningsinfrastrukturen skal styrkes. 
12 S3 
'000 ECU 
Fordeling 1998 1999 2000 2001 2002 lait 
art. 2, litra b) Infrastruktur oi 
* Lokal- og regional­
planlægning 
* Projekter til udvikling af 
værktøjer til projektering, 
overvågning og evaluering 
* Projekter vedrørende nye 
finansierings- og 
markedsinstrumenter 
* Udvikling af infrastruktur 
for oplysning samt almen og 
faglig uddannelse 
I alt artikel 2, litra b) i instrumenter, som kan støtte udviklingen af vedvarende energi 
1500 
1000 
1000 
1000 
4 500 1600 
1100 
1100 
1100 
4900 1900 
1000 
1000 
1100 
5000 1900 
1000 
1000 
1100 
5000 1900 
1000 
1000 
1100 
5000 8 800 
5 100 
5 100 
5400 
24 400 
Art. 2, litra c) og d): Informationsformidling 
EF-arrangementer og -udgivelser. Fire årlige kontrahentmøder om infrastruktur og 
fire om sektoremner pr. år. Kampagneudgifter, foldere, brochurer osv. Gennemførelse 
af "take-off-kampagnen". 
Midlertidige net til specifikke opgaver: I ALTENER I-programmet blev de tre 
biomassenet finansieret med kun 30%, hvilket kostede 1,2 mio. ECU i 1995 og 1 mio. 
ECU i 1996. Indsatsen skal udvides til de andre energikilder og finansieringsandelen 
sættes op. 
Centralt system for indsamling og formidling af oplysninger (etablering af virtuelt 
"Agora-center"): Dette er en ny aktion. Derfor er omkostningerne beregnet på 
grundlag af erfaringerne fra EnR-nettet vedrørende indsamling og bearbejdning af 
ALTENER-oplysninger fra medlemsstaterne og omkostningerne herved. Desuden er 
der ekstrapoleret under hensyntagen til det stigende antal lande, opgaver og emner. 
Indsatsen styrkes efterhånden med henblik på udvidelse til andre lande og andre 
målrettede aktioner. 
Støtte til nationale, regionale og lokale oplysningsaktioner i samarbejde med 
lokalmvndigheder i medlemsstaterne osv.: Støtte til mindst to arrangementer om året 
(højst 50% tilskud). 
Støtte til eksisterende net, sammenslutninger og andre aktører: Næsten alle 
brancheorganisationer afholder et arrangement om året; for nogles vedkommende et 
arrangement på verdensplan hvert andet år. Finansieringsstøtten kan beløbe sig til 
mellem 30 000 og 100 000. Der kan også ydes støtte til publikationer og 
oplysningsaktiviteter. 
'000 ECU 
Fordeling 1998 1999 2000 2001 2002 lait 
Art 2, litra c) og d) Informationsformidling + samfinansieret informationsformidling 
* EF-arrangementer og -
publikationer, "take-off-kampagne" 500 400 500 500 500 2 400 
13 84 
* Midlertidige net til særlige 
opgaver vedr. biomasse, affald, 
flydende biobrændsel, solvarme, 
solcelleelektricitet, bygninger osv. 
* Centralt system til indsamling og 
formidling af information 
* Støtte til nationale, regionale og 
lokale oplysningsaktiviteter i 
samarbejde med medlemsstaternes 
lokale myndigheder, herunder EØS-
lande, CØE-lande og Cypern 
* Støtte til eksisterende net, 
sammenslutninger og andre aktører 
I alt artikel 2, litra c) og d) 750 
750 
500 
500 
3000 750 
750 
500 
400 
2 800 750 
750 
500 
500 
3000 750 
750 
500 
500 
3 000 750 
750 
500 
500 
3000 3 750 
3 750 
2 500 
2 400 
14 800 
Art. 2, litra e): Målrettede aktioner for at fremme vedvarende energikilders 
udbredelse og tilskynde til investeringer 
Tilskuddene skal gå til marginale aktiviteter for at fremme udbredelsen af vedvarende 
energi og lette investeringer. De beløb, der foreslås til denne aktion, bygger på 
beregninger, som erhvervslivet har forelagt under hensyntagen til prognoser for de 
forskellige sektorers udvikling og overslag over de forskellige marginalomkostninger. 
Hvor stor en støtte dette program skal yde til marginalomkostningerne, fastlægges af 
Kommissionen i forbindelse med indkaldelsen af forslag. Denne aktion kommer til at 
spille en stor rolle for den "take-off-kampagne", som Kommissionen fremlægger 
planer for i hvidbogen om vedvarende energi. Formålet er bl.a. at udfylde de huller, 
der er efter demonstrationsprojekterne, og tilskynde til investeringer. 
'000 ECU 
Fordeling 1998 1999 2000 2001 2002 | lait 
Art 2, litra e) Målrettede aktioner til fremme af vedvarende energikilders udbredelse 
* Årlig indkaldelse af 
bud/forslag og ændringer eller 
omorienteringer 
* Målrettede aktioner: 
- Område 1: biomasse, biogas, 
biobrændsler 
- Område 2: solvarme og 
solcelleelektricitet 
- Område 3: solenergi i 
bygninger 
- Område 4: små 
vandkraftværker 
- Område 5: vindkraft 
- Område 6: geotermisk energi 
I alt artikel 2, litra e) 100 
1000 
750 
500 
500 
500 
250 
3 600 100 
1000 
1000 
1000 
500 
500 
300 
4 400 100 
1500 
1500 
1 100 
500 
500 
300 
5 500 100 
1500 
1500 
1 100 
500 
500 
300 
5 500 100 
1500 
1500 
1200 
500 
500 
300 
5 600 500 
6 500 
6 250 
4 900 
2 500 
2 500 
1450 
24 600 
14 
85 
•000 ECU 
Fordeling 1998 1999 2000 2001 2002 | lait 
Art 2, litra f) Gennemførelse af EF's strategi og handlingsplan for vedvarende energi 
* Overvågning af medlemsstaternes 
og EF's strategitiltag; overvågning 
af handlingsplanens gennemførelse 
* Støtte til initiativer til gennem­
førelse af handlingsplanen 
* Overvågning af fremskridt med 
vedvarende energi i EF, 
medlemsstaterne og associerede 
lande; statistik 
* Løbende evaluering og opfølgning 
af programmet 
I alt artikel 2, litra f) 500 
250 
300 
250 
1300 500 
450 
300 
250 
1500 500 
450 
300 
250 
1500 500 
450 
300 
250 
1500 500 
450 
300 
250 
1500 2 500 
2 050 
1500 
1250 
7 300 
7.2 Omkostningernes fordeling på foranstaltningens elementer 
(forpligtelsesbevillinger) 
'000 ECU 
Fordeling 
art 2, litra a) Iværksættelse 
og supplering af EF-
foranstaltninger, der er 
truffet for at udnytte de 
vedvarende energikilders 
potentiale 
art 2, litra b) Infrastruktur 
og instrumenter, som kan 
støtte udviklingen af 
vedvarende energi 
art 2, litra c) og d) 
Informationsformidling 
art 2, litra e) Målrettede 
aktioner for at fremme 
vedvarende energikilders 
udbredelse og tilskynde til 
investeringer 
art 2, litra f) Opfølgning af 
strategien og overvågning af 
udviklingen; evaluering og 
overvågning af programmet 
og aktionerne 
I ALT 1998 
2 000 
4 500 
3 000 
3 600 
1300 
14 400 1999 
2000 
4 900 
2 800 
4 400 
1500 
15 600 2000 
2000 
5 000 
3 000 
5 500 
1500 
17 000 2001 
2000 
5 000 
3000 
5 500 
1500 
17 000 2002 | I alt 
2000 10 000 
5 000 1 24 400 
3000 
5 600 
1500 14 800 
24 600 
7 300 
17 100 | 81 100 
15 
n? 
Sammenligning mellem investeringer og marginalomkostninger 
Vedvarende 
energikilder 
Biomasse 
Solcelleelektricitet 
Solvarme 
Solenergi i 
bygninger 
Små vandkraft­
værker 
Vindkraft 
Geotermisk energi 
I ALT Gennem­
snitlige 
enhedsom­
kostninger 
ECU/kW 
800 
4000 
250/m2 
100 
1 100 
800 
2 000 Marginalom­
kostninger i % 
% 
10 
20 
10 
20 
25 
15 
10 Marginalom­
kostninger i 
ECU 
ECU/kW 
80 
800 
25/m2 
20 
275 
120 
200 Anslåede 
støtteberettigede 
marginalomkost­
ninger på 
grundlag af de 
forventede 
bevillinger 
mio. ECU 
18 
6 
8 
8 
4 
4 
2 
50 Anslåede 
investering 
er (ikke-
støtteberet-
tigede) 
mio. ECU 
180 
30 
80 
40 
14 
26,5 
20 
392,5 Installeret 
kapacitet 
MW 
225 
7,5 
320 mio. m2 
400 
14,5 
33,5 
10 
Art. 2, litra f): Gennemførelse af EF's strategi og handlingsplan for 
vedvarende energi 
Overvågning af medlemsstaternes og EF's strategitiltag; overvågning af 
handlingsplanens gennemførelse: en overvågningsmekanisme skal opbygges gradvis 
på grundlag af nationale institutioner (energistyrelser). Omkostningerne kan anslås til 
200 000-300 000 ECU om året. Undersøgelserne er beregnet til 15 000 ECU i 
gennemsnit pr. land om året. Gradvis udvidelse til CØE-landene. 
Støtte til initiativer, der indgår i handlingsplanen: omkostningerne er beregnet til 15 
000 ECU i gennemsnit om året plus koordineringsudgifter på 25 000 ECU. Gradvis 
udvidelse til CØE-landene. 
Overvågning af udnyttelsen af vedvarende energi i EF og medlemsstaterne: 
Undersøgelser med statistiske formål har Statistisk Kontor beregnet til 20 000 ECU 
pr. land pr. år. Gradvis udvidelse til CØE-landene og til andre sektorer: beskæftigelse, 
uddannelse osv. 
Løbende evaluering og opfølgning af programmet: Omkostningerne er beregnet til 15 
000 ECU i gennemsnit om året plus koordineringsudgifter på 25 000 ECU. Gradvis 
udvidelse til CØE-landene og styrkelse, efterhånden som programmet gennemføres, 
og der gøres fremskridt med strategien. 
?* 
7.3 Løbende udgifter til undersøgelser, eksperter, møder osv. omfattet af del B: 
'000 ECU 
Fordeling Budget 
- Undersøgelser 50 000 
- Ekspertmøder og evalueringsmøder 25 000 
- Konferencer og kongresser 25 000 
- Oplysning og udgivelser 150 000 
I ALT 250 000 
7.4 Forfaldsplan for forpligtelsesbevillinger 
Forpligtelsesbevil­
linger 1998 
14 400 1999 
15 600 2000 
17 000 2001 
17 000 2002 
17 100 I ALT 
81 100 
8 FORHOLDSREGLER MOD SVIG (OG FORVENTEDE RESULTATER 
HERAF) 
Det fastlægges i kontrakterne, at udbetalinger sker på grundlag af faktiske udgifter. 
(For udgifter til undersøgelser gælder der dog faste satser, som udbetales efter accept 
af undersøgelsesresultaterne). Det er de færreste af omkostningerne ved ALTENER-
projekterne, der er knyttet til investeringer, så i de fleste tilfælde sker udbetalingerne 
på grundlag af accepterede resultater. 
9. OPLYSNINGER OM COST/BENEFIT 
9.1 Specifikke mål for indsatsen under ALTENER li-programmet 
EF gennemfører et femårsprogram bestående af foranstaltninger og aktioner til 
fremme af vedvarende energi i EF. Programmet har følgende mål: 
Specifikke mål Midler Målgruppe 
Iværksættelse og supplering af Markedsstrategier for enkeltsektorer Beslutningstagere, industri, 
EF-foranstaltninger til ud- initiativtagere 
nytteise af de vedvarende 
energikilders potentiale 
Harmonisering på markedet for Udarbejdelse af normer og standar- Industri, producenter, 
vedvarende energi der og harmonisering af juridiske, brugere 
samfundsøkonomiske og 
administrative forhold 
Tillidsskabende foranstalt™ n- Lands-, regions- og Nationale, regionale og lo­
ger og øget udbredelse af lokalplanlægning kale myndigheder, beslut-
vedvarende energi samt ningstagere 
forbedring af sektorens 
generelle modenhed og konkur­
renceevne ved støtte til infra-
17 88 
Specifikke mål Midler Målgruppe 
struktur 
Udvikling af planlægnings-, projek- Beslutningstagere, initia-
terings- og evalueringsværktøjer og tivtagere, industri, produ-
-metoder center 
Udvikling af nye finansierings- og Finansieringsinstitutter, 
markedsinstrumenter initiativtagere, investorer, 
producenter, brugere 
Informationsinfrastruktur Beslutningstagere, brugere 
Uddannelsesinfrastruktur Uddannelsessøgende på 
universiteter og tekniske 
skoler, videreuddannelses-
kurser for medarbejdere, 
arkitekter, ingeniører, 
skoler, brugere 
Tillidsskabende foranstaltnin- EF-europæiske, nationale og regio- Beslutningstagere, industri, 
ger og øget udbredelse af nåle arrangementer og publikationer initiativtagere, 
vedvarende energi på markedet producenter, brugere 
ved bedre informations­
formidling og samordning 
mellem internationale, EF-
europæiske, nationale, 
regionale og lokale erfaringer 
og aktiviteter 
Midlertidige og specifikke net til Initiativtagere, projekte­
udveksling af knowhow rende 
Centralt system for indsamling og Internationale, nationale, 
formidling af oplysninger regionale og lokale myn­
digheder, beslutningstage­
re, industri, initiativtagere, 
brugere 
Støtte til eksisterende net Producenternes branche­
foreninger og 
brugersammenslutninger 
Fremskynde investeringer ved Finansieringsstøtte til projekter mhp. Offentlige og private ini-
at øge kapaciteten for at reducere marginalomkostninger og tiativtagere, investorer, 
produktion på grundlag af serviceomkostninger producenter og brugere 
vedvarende energi 
Gennemførelse af EF's strategi Overvågning af EF-strategiens gen- EF-institutioner, myndig­
for vedvarende energi nemførelse i medlemsstaterne og af heder i medlemsstaterne, 
handlingsplanens gennemførelse beslutningstagere 
Gennemførelse af handlingsplanen, EF-institutioner, myndig­
især mhp. at fremme samspil med heder i medlemsstaterne 
andre aktioner i EF og medlemssta­
terne 
Overvåging af fremskridtene med at EF-institutioner, myndig­
indføre vedvarende energi i EF og heder i medlemsstaterne, 
medlemsstaterne beslutningstagere, industri, 
initiativtagere, producenter 
og brugere 
18 
89 
9.2 Begrundelse for foranstaltningen 
Omkostninger 
Hvis der skal opnås en væsentlig forøgelse af de vedvarende energikilders andel af det 
interne bruttoenergiforbrug, må investeringerne forøges. Denne øgede indsats kan på 
grundlag af TERES Il-rapporten anslås til 180 mia. ECU frem til 2020. Så store 
investeringer kan der ikke være tale om at finansiere over EU's eller 
medlemsstaternes budgetter. Den eneste mulighed er, at alle uafhængige aktører i 
samfundsøkonomien skyder penge ind inden for rammer, der er fastlagt på EF-plan. 
Kommissionens indsats består i at skabe harmoniserede markedsvilkår og støtte 
aktioner, når en supplerende virkning og multiplikatoreffekt kan påvises objektivt. 
Der forventes følgende resultater: 
forbedring af kvaliteten af vedvarende energi på markedet 
øget tillid til vedvarende energi hos initiativtagere og investorer 
øget tillid til vedvarende energi hos brugere og forbrugere 
tilvejebringelse af de løsninger, der bedst svarer til særlige forhold, og af en 
hensigtsmæssig infrastruktur 
tilvejebringelse afpassende markedsforhold for vedvarende energi 
gennemførelse af projekter i stor skala inden for vedvarende energi 
opstilling og overvågning af effektive strategier for vedvarende energi 
bedre komplementaritet mellem aktioner. 
9.3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen 
Ved evalueringen og fastlæggelsen af kriterier for udvælgelse af projekter bistås 
Kommissionen af et rådgivende udvalg bestående af repræsentanter for 
medlemsstaterne og nationale eksperter. En teknisk gruppe under det rådgivende 
udvalg mødes en gang om året for at drøfte aktionerne under artikel 2, litra e). 
Resultatindikatorer: 
Generelle indikatorer: 
reduktionen af C02-emissioner 
stigningen i de vedvarende energikilders andel af EF's interne 
bruttoenergiforbrug 
stigningen i produktionskapaciteten for vedvarende energikilder 
fremskridtene med gennemførelsen af EF's strategi og handlingsplan for 
vedvarende energi i EF og medlemsstaterne. 
Specifikke indikatorer: 
antal udarbejdede standarder (artikel 2, litra a)) 
antal og omfang af tillidsskabende finansierings- og markedsinstrumenter 
(artikel 2, litra a) og b)) 
00 
"ÎM^ antal og omfang af tillidsskabende aktioner til udbredelse af produkter og 
formidlingsaktiviteter (artikel 2, litra c) og d)) 
antal og type af fungerende infrastrukturer (artikel 2, litra b)) (på grundlag af 
undersøgelser) 
antal og omfang af lokale, regionale og landsdækkende planer (artikel 2, litra b)) 
rækkevidde af kampagner og oplysningsaktiviteter og målgrupper nået (artikel 2, 
litra c) og d)) (på grundlag af undersøgelser) 
ny installeret kapacitet (artikel 2, litra e)) (se punkt 7.1, art. 2, litra e)) 
målrettede projekters succesrate (artikel 2, litra e)) 
hvor mange små og mellemstore virksomheder der medvirker i projekter (artikel 
2, litra e)) 
foranstaltninger gennemført i medlemsstaterne (artikel 2, litra f)). 
Der vil blive udformet et overvågningssystem, som vil vise, hvordan de indsamlede 
data for de anførte indikatorer vil blive udnyttet, og hvordan resultaterne kontrolleres. 
* Marginalomkostningerne varierer fra teknologi til teknologi. EF-støtten til 
støtteberettigede omkostninger ved målrettede aktioner (artikel 2) fastlægges 
årligt for hver teknologi efter bestemmelserne i artikel 3, stk. 3, og artikel 4, stk. 
2. 
Hvordan og hvor hyppigt foregår evalueringen? 
Kommissionen vurderer løbende udviklingen på området vedvarende energi i 
medlemsstaterne og forelægger med regelmæssige mellemrum en rapport for Rådet 
og Europa-Parlamentet. Desuden vil Kommissionen løbende rapportere til det 
rådgivende ALTENER-udvalg, som er sammensat af repræsentanter for 
.medlemsstaterne; udvalget mødes tre eller fire gange om året. 
Kommissionen engagerede en gruppe uafhængige konsulenter til at evaluere 
ALTENER I-programmet. I det nye ALTENER li-program er der indarbejdet mange 
af denne ekspertgruppes anbefalinger. Kommissionen har også lavet en rapport om 
resultaterne efter ALTENER-programmets tredje år. Denne rapport vil blive 
fremsendt til Rådet og Europa-Parlamentet i overensstemmelse med artikel 8 i Rådets 
beslutning af 13. september 1993 (93/500/EØF). 
I løbet af det andet år af ALTENER li-programmet vil der blive igangsat en 
evaluering af programmet, så der kan foreligge en statusrapport om de opnåede 
resultater, inden der skal træffes beslutning om en ny budgetramme. 
10. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION 
Den egentlige tilvejebringelse af de nødvendige administrative ressourcer sker i 
forbindelse med Kommissionens årlige beslutning om ressourceallokeringen under 
hensyntagen til det supplerende personale og de supplerende beløb, som 
budgetmyndigheden har bevilget. 
20 91 
10.1 Personalemæssige virkninger 
ALTENER-programmet rummer EF's strategi for vedvarende energikilder. Det er det 
eneste EF-program, som udelukkende sigter mod at øge udbredelsen af vedvarende 
energi. De sagsbehandlere, som står for den tekniske forvaltning af kontrakterne for 
pilotprojekter, undersøgelser, standarder informationsformidling og overvågning af de 
specifikke net, har samtidig til opgave at udarbejde Kommissionens meddelelser og 
lovgivningsforslag for at fremme udbredelsen af vedvarende energi og at udarbejde, 
følge og kontrollere EF-strategien og handlingsplanen. De procedurer og drøftelser, 
som går forud for lovgivningsforslag, der sendes til de øvrige EF-institutioner, kan 
betragtes som en arbejdskrævende indsats, der vil optage cirka 30% af personalets 
tid. De resterende 70% afsættes til teknisk forvaltning af projekter, der støttes via 
ALTENER-programmet (i oktober 1997 er der omkring 190 projekter i gang). 
ALTENER-aktiviteterne omfatter syv store energisektorer (biomasse, små 
vandkraftværker, vindkraft, solvarme, solcelleelektricitet, passiv solenergi i bygninger 
og geotermisk energi) samt fire hovedaktiviteter vedrørende pilotprojekter (lokal- og 
regionalplanlægning, informationsinfrastruktur og almen og faglig uddannelse, nye 
finansierings- og markedsinstrumenter og udvikling af projekteringsværktøjer samt 
opfølgning og evaluering). 
ALTENER-programmet kan kun forvaltes fornuftigt, hvis der bliver afsat mindst én 
person pr. sektor til at udvikle sektorstrategier og følge samtlige aktiviteter. 
Stillingsryper 
Tjenestemænd 
eller 
midlertidigt 
ansatte 
Andre 
ressourcer A 
B 
C Antal ansatte til 
forvaltning af 
foranstaltningen 
Faste 
stillinger 
8,5 
2,5 
3,5 Midlertidige 
stillinger 
2 udlånte 
sagkyndige 
2 eksperter 
2 midlertid. heraf: 
ved brug af eksis­
terende ressour­
cer i generaldi­
rektoratet 
6 
1,5 
2 
2 midlertidige ved brug af sup­
plerende res­
sourcer eller 
ressourcer i 
general­
direktoratet 
2,5 
1 
1,5 
2 udlånte 
sagkyndige 
2 eksperter Varig­
hed 
5år 
10.2 Samlede udgifter til supplerende personale 
De samlede ekstra administrationsudgifter ved programmet kan således anslås til: 
Tjenestemænd: 
5 x 5 år x 103 000 ECU x 0,70 (se punkt 10.1) 1 802 500 ECU 
21 
92 
Eksperter (AO-1178): 
2x5årxl20 000ECU 
Udlånte sagkyndige (AO -1520): 
2x5årx40 000ECU 
I ALT 1 200 000 ECU 
400 000 ECU 
3 402 500 ECU 
10.3 Andre driftsudgifter som følge af foranstaltningen 
Budgetpost 
(konto og tekst) 
A-1300 Tjenesterejse- og 
befordringsudgifter og andre 
udgifter i forbindelse hermed 
A- 2510 Særlige møder om 
vedvarende energikilder i 
rammeprogramudvalget (fire 
gange om året) 
lait Årligt beløb 
130 000 ECU 
108 000 ECU 
238 000 ECU Beregningsmåde 
Møder med kontrahenter 
for hver del af 
foranstaltningen, 
overvågning af projekter 
900 ECU x 30 personer x 4 
møder 
Samlede udgifter i hele programperioden: 238 000 ECU x 5 = 1 190 000 ECU. 
De anførte bevillinger finansieres af de eksisterende bevillinger til de tjenestegrene, 
der forvalter programmet. 
22 33 
EUROPA-KOMMISSIONEN 
BILAG V 
FORSLAG TIL RÅDETS BESLUTNING 
om vedtagelse et 
FLERÅRIGT PROGRAM 
FOR FREMME AF 
ENERGIEFFEKTIVITETEN 
(1998-2002) 
quy 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 
130 S, stk. 1, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen1, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg2, 
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget3, 
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C4, i samarbejde med Europa-
Parlamentet, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Ifølge traktatens artikel 130 R er et af målene med Fællesskabets politik på miljøområdet 
at sikre en forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne; 
ved beslutning 96/737/EF af 16. december 1996 vedtog Rådet SAVE Il-programmet for 
fremme af energieffektiviteten i Fællesskabet5; 
på samlingen den 29. oktober 1990 opstillede Rådet den målsætning, at de samlede C02-
emissioner i hele Fællesskabet skal stabiliseres på 1990-niveauet inden 2000; på 
samlingerne i marts og juni 1997 vedtog Rådet som forhandlingsposition forud for Kyoto­
mødet om klimaændringskonventionen, at emissionerne af drivhusgasser i forhold til 
1990-emissionsniveauet skal reduceres med 7,5% inden 2005 og med 15% inden 2010; 
for at opnå markante reduktioner af C02-emissionerne i Fællesskabet må der gøres en 
ekstra indsats, navnlig når man tager i betragtning, at de C02-emissioner, der skyldes 
energiforbruget, under normale økonomiske vækstbetingelser forventes at vokse med 5-8 
% mellem 1995 og 2000; det er derfor nødvendigt at træffe yderligere foranstaltninger; 
der blev ved beslutning 93/389/EØF6 indført en overvågningsmekanisme for CO2-
emissioner og andre drivhusgasser i Fællesskabet; 
1 
2 
3 
4 
5 EFT nr.L 335 af 24.12.1996, s. 50. 
6 EFT nr.L 167 af 9.7.1993, s. 31. 
S5 
i sin meddelelse af 8. februar 1990 om energi og miljø påpegede Kommissionen, at 
energieffektivitet er grundpillen i de fremtidige bestræbelser på at formindske energiens 
negative indflydelse på miljøet; 
det er presserende nødvendigt med bedre energistyring for at bidrage til miljøbeskyttelse, 
bedre forsyningssikkerhed og en bæredygtig udvikling; 
Kommissionen har i sin grønbog af 11. januar 1995 og sin hvidbog af 13. december 1995 
meddelt Rådet og Europa-Parlamentet sit syn på den fremtidige energipolitik i 
Fællesskabet og på rollen for energibesparelser og -effektivitet; 
ifølge traktatens artikel 130 A skal Fællesskabet udvikle og fortsætte sin indsats for at 
styrke sin økonomiske og sociale samhørighed, og det skal navnlig stræbe efter at 
formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre 
situationen i de mindst begunstigede områder; energien bør indgå i disse bestræbelser; 
ved beslutning 91/565/EØF7 vedtog Rådet et energieffektivitetsprogram (SAVE), hvis 
formål var at styrke energieffektivitetsinfrastrukturerne i Fællesskabet; dette program 
udløb den 31. december 1995; 
Fællesskabet erkendte, at SAVE-programmet var et vigtigt led i Fællesskabets strategi for 
en reduktion af C02-emissionerne; i Kommissionens meddelelse af 8. maj 1991 om 
Fællesskabets energiplanlægning på regionalt plan, i Rådets konklusion om denne 
meddelelse og i Europa-Parlamentets beslutning af 16. juli 1993 hed det, at disse 
aktiviteter skulle videreføres, udbygges og udnyttes til støtte for Fællesskabets 
energistrategi; disse regionale aktiviteter bør nu fuldstændig integreres i et nyt SAVE II-
program; 
Europa-Parlamentet og Rådet vedtog ved afgørelse nr. 1110/94/EF8 fjerde rammeprogram 
for teknologisk forskning, udvikling og demonstrationsaktioner; energieffektivitetspolitik 
er et vigtigt middel til fremme og udnyttelse af de nye energiteknologier, 
rammeprogrammet har til formål at indføre; SAVE Il-programmet er et politisk middel, 
som supplerer rammeprogrammet; 
Kommissionen har forelagt Europa-Parlamentet og Rådet et forslag vedrørende femte 
rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling9; 
formålet med SAVE Il-programmet er at forbedre det endelige forbrugs energiintensitet 
med yderligere et procentpoint årligt ud over, hvad der ellers ville være blevet opnået; 
på samlingen den 15. og 16. december 1994 erklærede Rådet, at den tilsigtede 
stabilisering af C02-emissionerne kun kan opnås ved hjælp af et sæt samordnede 
foranstaltninger, som dels skal forbedre energieffektiviteten og den rationelle 
energiudnyttelse, der bygger på udbud og efterspørgsel på alle planer inden for 
7 EFT nr.L 307 af 8.11.1991, s. 34. 
8 EFT nr.L 126 af 18.5.1994, s. 1. 
9 KOM(97)... 
•3- 96 
energiproduktion, energiomdannelse, energitransport og energiforbrug, dels skal tage 
hensyn til udnyttelsen af vedvarende energikilder; med til disse foranstaltninger hører 
programmer for lokal energistyring; 
i sin udtalelse om Kommissionens grønbog om energipolitik opfordrede Europa-
Parlamentet til, at der fastlægges målsætninger og et fælles program for effektiv 
energiudnyttelse og -besparelse i overensstemmelse med målsætningerne for emissioner af 
drivhusgasser, jf. de aftaler, der blev indgået i Rio de Janeiro i 1992 og Berlin i 1995; det 
opfordrede også til et SAVE li-program og anmodede Kommissionen om at klarlægge, 
hvilken rolle den agter at spille ved energibesparelser og -effektivitet gennem etablering af 
konkrete projekter; 
bedre energieffektivitet vil få en positiv virkning både på miljøet og på 
energiforsyningssikkerheden, som begge er af almen karakter; et omfattende internationalt 
samarbejde er derfor nødvendigt for at opnå de bedste resultater; 
C02-emissionerne kan reduceres med 180-200 mio. tons inden år 2000, hvis den endelige 
efterspørgsels energiintensitet forbedres med 5 % mere end forventet; 
SAVE Il-programmet er et vigtigt og nødvendigt middel til fremme af øget 
energieffektivitet; 
for at undgå overlapning og opnå synergi bør programmet gennemføres i tæt samarbejde 
med andre fællesskabsprogrammer, der direkte vedrører fremme af energieffektivitet; 
det er af politiske og økonomiske grunde ønskeligt, at SAVE Il-programmet åbnes for de 
associerede central- og østeuropæiske lande i overensstemmelse med konklusionerne fra 
Det Europæiske Råds møde i København i juni 1994, således som skitseret i 
Kommissionens meddelelse til Rådet herom i maj 1994, og for de associerede 
Middelhavslande og Cypern; 
for at sikre, at Fællesskabets støtte udnyttes effektivt, skal Kommissionen sørge for, at 
projekterne underkastes grundig forhåndsvurdering, og systematisk overvåge og evaluere 
fremskridtene i og resultaterne af de støttede projekter; 
der er iværksat et flerårigt rammeprogram for aktioner inden for energisektoren -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: 
Artikel 1 
1. Fællesskabet iværksætter som led i energirammeprogrammet et flerårigt særprogram 
for forberedelse og gennemførelse af en række foranstaltninger og aktioner, der skal 
være omkostningseffektive og fremme energieffektiviteten i Fællesskabet. Programmets 
generelle formål er: 
a) at tilskynde til enegieffektivitetsforanstaltninger inden for alle sektorer 
97 
b) at tilskynde til investering i energibesparelser for private og offentlige forbrugere 
og erhvervslivet 
c) at medvirke til at forbedre det endelige forbrugs energiintensitet. 
2. Fællesskabet vil inden for rammerne af SAVE Il-programmet for fremme af 
energieffektiviteten i Fællesskabet, i det følgende benævnt "programmet", yde tilskud 
til en række aktioner, der omfattes af denne beslutnings målsætninger. 
Artikel 2 
Følgende energieffektivitetsaktioner og -foranstaltninger finansieres som led i 
programmet: 
a) undersøgelser og andre tilknyttede aktioner, der tager sigte på at udmønte og supplere 
fællesskabsforanstaltninger til forbedring af energieffektiviteten (f.eks. frivillige aftaler, 
mandater til standardiseringsorganer, kooperative indkøb og lovgivning), undersøgelser 
af energiprisernes indvirkning på energieffektiviteten samt undersøgelser med henblik 
på at indføre energieffektivitet som et kriterium i EF-programmer 
b) sektorspecifikke pilotaktioner med henblik på at fremme investeringerne i 
energieffektivitet og/eller forbedre energiforbrugsmønstrene, som skal gennemføres af 
organisationer eller offentlige og private virksomheder samt af eksisterende EF-
omspændende netværk eller midlertidige sammenslutninger af organisationer og/eller 
virksomheder, som oprettes med henblik på gennemførelsen af projekterne 
c) foranstaltninger, der foreslås af Kommissionen for at fremme erfaringsudveksling med 
det formål bedre at koordinere internationale, EF-, nationale, regionale og lokale 
aktiviteter gennem egnede midler til formidling af oplysninger 
d) foranstaltninger af den i litra c) nævnte art, men foreslået af andre end Kommissionen 
e) overvågning af energieffektivitetens udvikling i Fællesskabet og i de enkelte 
medlemsstater og løbende evaluering og overvågning af aktioner og foranstaltninger, 
der gennemføres på grundlag af programmet 
f) særlige aktioner for energistyring på regionalt plan og i byer for at skabe større 
samhørighed mellem medlemsstaterne og regionerne, når det drejer sig om 
energieffektivitet. 
Artikel 3 
1. Alle omkostninger i forbindelse med aktionerne og foranstaltningerne i artikel 2, litra 
a), c) og e), afholdes over De Europæiske Fællesskabers almindelige budget. 
2. Aktionerne og foranstaltningerne i artikel 2, litra b), d) og f), finansieres med højst 50 
% af de samlede omkostninger. 
98 
3. De resterende midler til finansiering af aktionerne og foranstaltningerne i artikel 2, litra 
b), d) og f), kan komme fra offentlige eller private kilder eller fra en kombination af 
begge.. 
Artikel 4 
1. Programmet gennemføres fra den 1. januar 1998 til den 31. december 2002. 
2. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de 
finansielle overslag. 
Artikel 5 
1. Kommissionen er ansvarlig for programmets finansielle og praktiske gennemførelse. 
Kommissionen påser tillige, at programmets aktioner underkastes en 
forhåndsvurdering, en løbende overvågning og en efterfølgende evaluering, herunder 
efter et projekts afslutning en vurdering af, hvilken virkning det har haft, i hvilken 
udstrækning det er blevet gennemført, og hvorvidt de oprindelige mål er nået. 
2. De udvalgte modtagere aflægger rapport til Kommissionen hver sjette måned og efter 
et projekts afslutning. 
3. Betingelserne og retningslinjerne for støtte til aktionerne og foranstaltningerne i artikel 
2 fastsættes hvert år under hensyn til: 
- omkostningseffektivitet, besparelsesmulighederne og miljøpåvirkningen, især 
reduktionen af C02-emissionerne 
- den i artikel 7 omhandlede prioriteringsliste 
- medlemsstaternes samhørighed på energieffektivitetsområdet. 
Det i artikel 6 omhandlede udvalg bistår Kommissionen ved udarbejdelsen af disse 
betingelser og retningslinjer. 
Artikel 6 
Under gennemførelsen af programmet bistås Kommissionen af det udvalg, der er 
omhandlet i artikel 4 i Rådets beslutning om et flerårigt rammeprogram for aktioner inden 
for energisektoren. 
Artikel 7 
Kommissionen udarbejder hvert år en prioriteringsliste for programmets 
finansieringsaktiviteter. Listen skal tage hensyn til komplementariteten mellem SAVE II-
-6-99 
programmet og de nationale programmer på grundlag af en årlig kort indberetning fra 
hver medlemsstat. De områder, hvor komplementariteten er størst, prioriteres højest. 
Det i artikel 6 omhandlede udvalg bistår Kommissionen ved udarbejdelsen af 
prioriteringslisten. 
Artikel 8 
1. Efter hvert år af programmet forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet 
en situationsrapport med forslag til eventuelle ændringer af retningslinjerne, fastsat 
efter artikel 5, stk. 3, som måtte være nødvendige i lyset af resultaterne fra det 
foregående år. 
2. Når programmet har løbet i tre år, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og 
Rådet en rapport om de energieffektivitetsforanstaltninger, der er truffet på EF-plan og 
på medlemsstatsplan, og om resultaterne heraf, navnlig for så vidt angår de i artikel 1 
omhandlede formål. Rapporten ledsages af forslag til eventuelle ændringer, som måtte 
være nødvendige på baggrund af resultaterne. 
3. Når programmet er afsluttet, foretager Kommissionen en generel vurdering af 
resultaterne af denne beslutnings anvendelse og af overensstemmelsen mellem nationale 
aktioner og EF-aktioner. Den forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske 
og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport herom, hvori den navnlig gør rede 
for, i hvilken udstrækning de i artikel 1 omhandlede formål er opfyldt. 
Artikel 9 
Programmet er åbent for deltagelse af de associerede lande i Central- og Østeuropa i 
overensstemmelse med vilkårene, herunder de finansielle bestemmelser, for deltagelse i 
fællesskabsprogrammer i tillægsprotokollerne til associeringsaftalerne. Programmet er 
åbent for deltagelse af Cypern på grundlag af supplerende bevillinger efter samme regler 
som dem, der gælder for EFT A-landene, efter procedurer, der aftales med dette land. 
Artikel 10 
Denne beslutning ophæver og erstatter Rådets beslutning 96/737/EF af 16. december 
1996. 
Artikel 11 
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne 
Formand 
i?n 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE 
Program for fremme af energieffektivitet - SAVE. En ny indsats med henblik på 
større energieffektivitet i Den Europæiske Union 
2. BUDGETPOST 
B4-1031 
3. RETSGRUNDLAG 
EF-traktatens artikel 130 S, stk. 1 
Rådets beslutning 91/565/EØF af 29. oktober 1991 (EFT nr. L 307 af 8.11.1991, s. 
31) - SAVE-programmet 
Rådets beslutning 96/737/EF af 16. december 1996 (EFT nr. L 335 af 24.12.1996, s. 
50) - SAVE Il-programmet 
Forslag til Rådets beslutning om et flerårigt rammeprogram for aktioner inden for 
energisektoren (1998-2002) 
4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 
4.1 Foranstaltningens generelle formål 
Foranstaltningen skal generelt styrke medlemsstaternes initiativer på 
energieffektivitetsområdet, således at der inden 2010 kan opnås en endelig 
energibesparelse på 100 mio. toe pr. år. Dette svarer til en nedsættelse af det 
endelige energiforbrug med 12% og en reduktion af C02-emissionerne med 
mere end 15% i forhold til 1990. Da der ikke på EF-plan er vedtaget en egnet 
afgiftsforanstaltning, er energieffektivitetsdelen af rammeprogrammet 
(SAVE) et af de fa EF-instrumenter, der kan yde endnu et markant bidrag til 
en reduktion af C02-emissionerne inden 2010. Hvor stort dette bidrag bliver, 
afhænger direkte af, hvor ihærdigt programmet føres ud i livet. Da de 
forskriftsmæssige initiativer i SAVE-programmet er begrænset til det absolut 
nødvendige, vil de andre typer aktioner i programmet skulle styrkes. Af denne 
grund og af hensyn til den kommende forøgelse af antallet af medlemsstater 
må programmets budget øges betydeligt, så det bliver muligt at opfylde 
formålet. 
Gennemførelsen af SAVE I- og SAVE li-programmerne har vist, at jo 
tættere aktionerne er på forbrugerne, desto effektivere er de. 
191 
4.2 Foranstaltningens varighed 
Foranstaltningen varer fem år, fra den 1. januar 1998 til den 31. december 
2002. 
5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE/INDTÆGTERNE 
IOU/OB 
6. UDGIFTERNES/INDTÆGTERNES ART 
Programmet består af seks typer aktioner: 
a) undersøgelser og andre tilknyttede aktioner, der tager sigte på at udmønte og 
supplere fællesskabsforanstaltninger til forbedring af energieffektiviteten (f.eks. 
friviliige aftaler, mandater til standardiseringsorganer, kooperative indkøb og 
lovgivning), undersøgelser af energiprisernes indvirkning på energieffektiviteten 
samt undersøgelser med henblik på at indføre energieffektivitet som et kriterium i 
EF-programmer 
b) sektorspecifikke pilotaktioner med henblik på at fremme investeringerne i 
energieffektivitet og/eller forbedre energiforbrugsmønstrene, som skal 
gennemføres af organisationer eller offentlige og private virksomheder samt af 
eksisterende EF-omspændende netværk eller midlertidige sammenslutninger af 
organisationer og/eller virksomheder, som oprettes med henblik på 
gennemførelsen af projekterne 
c) foranstaltninger, der foreslås af Kommissionen for at fremme erfaringsudveksling 
med det formål bedre at koordinere internationale, EF-, nationale, regionale og 
lokale aktiviteter gennem egnede midler til formidling af oplysninger 
d) foranstaltninger af den i litra c) nævnte art, men foreslået af andre end 
Kommissionen som f.eks. universiteter, offentlige eller private organer, 
energiagenturer eller konsulentvirksomheder 
e) overvågning af energieffektivitetens udvikling i Fællesskabet og i de enkelte 
medlemsstater og løbende evaluering og overvågning af aktioner og 
foranstaltninger, der gennemføres på grundlag af programmet 
f) særlige aktioner for energistyring på regionalt plan og i byer for at skabe større 
sammenhørighed mellem medlemsstaterne og regionerne, når det drejer sig om 
energieffektivitet. 
Der ydes 100% tilskud til omkostninger forbundet med aktionerne under a), c) og e). 
Der ydes tilskud på 30-50% til samfinansiering af medlemsstatsaktioner som 
beskrevet i b), d) og f). 
De valgte aktioner skal indgå i et flerårigt vejledende program, hvor der hvert år 
foretages en prioritering og fastlægges et handlingsprogram. 
-9 192 
Programmerne forelægges med henblik på udtalelse for et rådgivende udvalg 
bestående af repræsentanter for medlemsstaterne. 
Der indgås i forbindelse med hver finansiering en kontrakt mellem Kommissionen og 
den, der er ansvarlig for eller koordinerer den finansierede aktion. 
7. FINANSIELLE VIRKNINGER 
De foreslåede beløb holder sig inden for lofterne i de nuværende finansielle overslag. 
I forbindelse med opstillingen af de kommende finansielle overslag vil bevillingerne til 
de højest prioriterede energieffektivitetsfremmende aktioner kunne tages op til 
fornyet overvejelse. 
Det foreslåede vejledende budget beløber sig til 68.4 mio. ECU. 
7.1 Beregningsmetode for de samlede omkostninger ved foranstaltningen 
Den globale klimaændring udgør en stor udfordring for os alle. Forud for den 
tredje konference mellem parterne i FN-rammekonventionen om 
klimaændringer i Kyoto i december 1997 har Rådet vedtaget en 
forhandlingsposition for de industrialiserede lande, som går ud på at reducere 
emissionerne af de vigtigste drivhusgasser med 15% inden 2010 og med 
mindst 7,5% inden 2005 i forhold til 1990-niveauet. Med den politik, der 
føres for øjeblikket, og de foranstaltninger, der hidtil er truffet, er tendensen 
den, at C02-emissionerne vil stige med ca. 8% inden 2010, hvilket betyder, at 
der i realiteten måske vil være brug for en reduktion på 23%. Der er behov 
for en stor indsats på forskellige politikområder, især med hensyn til 
energiproduktion og -anvendelse som anført i Kommissionens nylige 
meddelelse "Klimaændringer - EU's forberedelser til Kyoto-mødet". SAVE 
står for Specific Actions for Vigorous Energy Efficiency. SAVE Il-
programmet blev vedtaget af Rådet den 16. december 1996 (96/737/EF) som 
et af de tre vigtigste EU-omspændende programmer til fremme af 
energieffektivitet. De andre to programmer (JOULE og THERMIE) er 
teknologiorienterede og dækker hele spektret fra forskning til demonstration 
og udbredelse af energiteknologier, hvoraf energieffektivitsteknologi kun er 
et af de dækkede områder. SAVE-programmet er det eneste EF-program, der 
udelukkende tager sigte på at forbedre energieffektiviteten. 
7.1.1 Undersøgelser og andre tilknyttede aktioner, der tager sigte på at 
udmønte og supplere fællesskabsforanstaltninger til forbedring af 
energieffektiviteten (f.eks. frivillige aftaler, mandater til 
standardiseringsorganer, kooperative indkøb og lovgivning), 
undersøgelser af energiprisernes indvirkning på energieffektiviteten 
samt undersøgelser med henblik på at indføre energieffektivitet som 
et kriterium i EF-programmer 
For at forberede de tekniske dossierer, som er nødvendige for at udvikle 
effektive energieffektivitetsstandarder og udarbejde den eventuelt fornødne 
lovgivning, må der undersøgelser til. Der er allerede sket en hel del med 
hensyn til mærkning og standarder for udstyr, men der er brug for at fortsætte 
10 193 
arbejdet. Direktivet om varmtvandskedler (92/42/EØF) alene betyder en 
potentiel årlig besparelse på 1 mia. ECU (med en årlig energibesparelse på 
over 11 mio. tons olieækvivalent frem til 2010 for de tolv medlemsstater). De 
budgetbevillinger, der er anført i tabellen nedenfor, bygger på et skøn med 
udgangspunkt i erfaringerne fra de foregående år. Det skønnes, at der er brug 
for 30 undersøgelser til en gennemsnitspris af 200 000 ECU for at fortsætte 
SAVE-aktiviteterne inden for følgende områder: 
• bygninger, transport, styring af efterspørgslen 
• kombineret varme og kraft 
• mærkning af apparater og EF-standarder for energieffektivitet i 
yderforbrugsleddet 
• frivillige aftaler 
• internationale standarder for energieffektivitet i yderforbrugsleddet 
• undersøgelser med henblik på andre lovgivningstiltag 
• aktioner, der tager sigte på at gøre energieffektivitet til et kriterium i 
eksisterende EU-strategiprogrammer. 
Der er her tale om en aktivitet, som har udviklet sig, efterhånden som 
Fællesskabets programmer har udviklet sig. Programmer som VALOREN (nu 
indarbejdet i INTERREG), som blev finansieret af Den Europæiske 
Udviklingsfond, rummer store energieffektivitetsmuligheder som drivkraft for 
regional udvikling. Disse positive erfaringer bør der bygges videre på. 
7.1.2 Sektorspecifikke pilotaktioner 
Ved udgangen af 1997 vil der via SAVE-programmet være blevet støttet ca. 
350 sektorspecifikke pilotaktioner. De områder, der har vakt størst interesse, 
har været uddannelse, oplysning, integreret ressourceplanlægning, transport, 
bygninger, kraftvarmeproduktion samt overvågning og målfokusering. Denne 
foranstaltning kommer til at omfatte flere internationale projekter, hvor flere 
medlemsstater er med. Erfaringerne viser, at kun 20% af forslagene kan 
forventes at blive godkendt hvert år, selv om de kvalitetsmæssigt er i orden, 
da SAVE-programmet opererer med et begrænset årligt budget. På grundlag 
af erfaringerne fra de sidste seks år kan de gennemsnitlige omkostninger ved 
et pilotprojekt fastsættes til 100 000 ECU. For målrettede aktioner med 
deltagelse af flere medlemsstater vil omkostningerne være større, og der 
regnes med gennemsnitlige omkostninger på 200 000 ECU pr. projekt. Med 
et samlet budget for fem år på 28 mio. ECU vil der kunne støttes 140 
projekter i alle medlemsstater tilsammen eller 9 projekter pr. medlemsstat. 
7.1.3 Oplysningsformidling 
Forbrugeroplysning er en vigtig faktor, når det gælder om at skabe forståelse 
for, at energiforbrugsmønstret må lægges om. Selv om de fleste SAVE-
11 104 
projekter er med i CORDIS-databasen, som den brede offentlighed har gratis 
adgang til gennem World Wide Web, bør der udfoldes større 
oplysningsvirksomhed, så resultaterne af programaktiviteterne formidles til en 
bredere kreds, og medlemsstaterne bliver opmærksomme på 
energieffektivitetsspørgsmålet. Denne foranstaltning skal koordineres nøje 
med resultaterne af alle de initiativer, der tages som led i SAVE-programmet. 
På grundlag af erfaringerne fra tidligere år og behovet for formidlings- og 
oplysningsaktiviteter i alle medlemsstater skønnes et budget på 9,1 mio. ECU 
at være nødvendigt. Heraf skal ca. 45% gå til aktiviteter, som Kommissionen 
foreslår i form af konferencer, Web-steder, databaser, kontrahentmøder, 
udgivelser mv., og 55% til oplysningsaktiviteter, der foreslås af og 
samfinansieres med tredjeparter som f. eks. nationale energiagenturer, 
konsulentvirksomheder, universiteter mv. 
7.1.4 Overvågning af energieffektivitetens udvikling i Fællesskabet og i de 
enkelte medlemsstater og løbende evaluering og overvågning af 
aktioner og foranstaltninger, der gennemføres på grundlag af 
programmet 
Der er som led i SAVE-programmet blevet udviklet en række vigtige 
analytiske værktøjer. Bl.a. er der blevet opstillet energiindikatorer, som kan 
bruges ved sammenligning af energieffektiviteten i forskellige sektorer i de 
forskellige medlemsstater; MURE Il-modellen er blevet udvidet til også at 
gælde aktioner på energieffektivitetsområdet, der er blevet oprettet en 
database om SAVE-initiativer og medlemsstatsinitiativer, og der er blevet 
udviklet en brugervenlig metode til opsplitning af oplysninger om 
energiintensitet, således at det er muligt at fremhæve de resultater, der er 
opnået udelukkende takket være energieffektivitet. Alle disse aktiviteter bør 
videreføres, og de bør udvides til også at omfatte de central- og 
østeuropæiske lande og Cypern, så der holdes øje med de fremskridt, der 
gøres på energieffektivitetsområdet i Europa, idet dette er af stor betydning 
for EU's miljømæssige forpligtelser. Evalueringen af SAVE-pilotprojekterne 
og af programmet som helhed vil blive prioriteret meget højt i de 
efterfølgende år for at imødekomme kravet fra andre EU-organer. En 
videreudvikling og aktualisering af ovennævnte værktøjer vil koste omkring 
200 000 ECU om året. Dertil kommer overvågning af fremskridtene på 
energieffektivitetsområdet i ansøgertredjelandene. Det skønnes, at denne 
overvågning og evalueringen af alle SAVE-aktiviteter tilsammen vil koste 2,5 
mio. ECU i de kommende fem år. 
7.1.5 Særlige aktioner for energistyring på regionalt plan og i byer for at 
skabe større samhørighed mellem medlemsstaterne og regionerne, 
når det drejer sig om energieffektivitet 
Via denne foranstaltning hjælpes de lokale myndigheder i regioner, på øer og 
i byer med at oprette energistyringskontorer, som først og fremmest skal have 
til opgave at udmønte de regionale og lokale retningslinjer for optimal 
energiudnyttelse. Programmet er derigennem med til at gøre energi til en del 
af de lokale planer for en bæredygtig udvikling og bidrager samtidig til den 
lokale og regionale indsats på miljøområdet. Arbejdet med at oprette lokale 
-12 195 
7.2 energikontorer og forbedre samarbejdet om miljøspørgsmål mellem lokale, 
regionale og nationale myndigheder bør fortsættes for at højne de lokale 
myndigheders bevidsthed om problemerne og knytte energieffektivitet og 
miljøbeskyttelse tættere sammen. På grundlag af erfaringerne fra de 
foregående år skønnes omkostningerne ved at støtte et lokalt energikontor i 
tre år at beløbe sig til 175 000 ECU, hvilket betyder, at der for 22,8 mio. 
ECU kan oprettes 130 nye lokale energikontorer eller gennemsnitligt 9 lokale 
kontorer pr. medlemsstat. Det potentielle behov for lokale 
energistyringskontorer i EU for administrative enheder på over 100 000 
indbyggere er på 1600. Indtil nu har Kommissionen været med til at oprette 
140 kontorer. Denne fase skal betragtes som en forsøgsfase, men nu hvor 
fordelene for de lokale myndigheder begynder at vise sig, er der tegn på, at 
flere og flere lokale myndigheder er interesserede i at oprette deres eget 
energistyringskontor. 
Omkostningernes fordeling på foranstaltningens elementer (i mio. ECU) 
Beløbet fastsættes hvert år af budgetmyndigheden. 
1 
2 
3 
4 
5 
6 
7 Artikel 2 aktiviteter 
Undersøgelser og andre tilknyttede 
aktioner, der tager sigte på at udmønte og 
supplere fællesskabsforanstaltninger til 
forbedring af energieffektiviteten 
Sektorspecifikke pilotaktioner 
Oplysningsformidling (foreslået af 
Kommissionen) 
Oplysningsformidling (foreslået af 
tredjepart) 
Overvågning af energieffektivitetens 
udvikling i Fællesskabet og i de enkelte 
medlemsstater og løbende evaluering og 
overvågning af aktioner og 
foranstaltninger, der gennemføres på 
grundlag af programmet 
Særlige aktioner for energistyring på 
regionalt plan og i byer for at skabe større 
sammenhørighed mellem medlemsstaterne 
og regionerne, når det drejer sig om 
energieffektivitet 
lait 1998 
1,0 
5,0 
1,0 
1,0 
0,5 
4,0 
12,5 1999 
1,0 
5,0 
1,0 
1,0 
0,5 
4,3 
12,8 2000 
1,4 
5,5 
1,0 
1,0 
0,5 
4,5 
13,9 2001 
1,3 
6,2 
0,6 
1,0 
0,5 
5 
14,6 2002 
1,3 
6,3 
0,5 
1,0 
0,5 
5 
14,6 lait 
6,0 
28,0 
4,1 
5,0 
2,5 
22,8 
68,4 
-13 196 
7.3 Driftsudgifter til undersøgelser, eksperter, møder mv. (henhørende 
under del B i budgettet) 
i mio. ECU 
Fordeling Budget 
- Undersøgelser 0,050 
(som omhandlet i artikel 2, litra a) )* 
- Ekspertmøder og evalueringer (for alle aktioner i 0,025 
henhold til artikel 2) 
- Konferencer og kongresser 0,025 
(aktioner foreslået af Kommissionen) 
- Oplysning og udgivelser 0,150 
I ALT ~ 0,250 
7.4 Vejledende forfaldsplan for bevillingerne 
i mio. ECU 
1998 
12,5 1999 
12,8 2000 
13,9 2001 
14,6 20002 
14,6 I ALT 
68,4 
8. FORHOLDSREGLER MOD SVIG (OG FORVENTEDE RESULTATER 
HERAF) 
De indgåede kontrakter vil blive betalt på grundlag af faktiske udgifter og efter 
kontrol (bortset fra udgifter til undersøgelser, hvor der er tale om et fast beløb, som 
erlægges, når resultatet er godkendt). 
9. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS 
9.1 Specifikke mål for foranstaltningen (energiefTektivitet - SAVE), der 
gennemføres som led i energirammeprogrammet (1998-2002) 
Formålet med SAVE Il-programmet er at forbedre det endelige forbrugs 
energiintensitet med yderligere et procentpoint årligt ud over, hvad der ellers 
ville være blevet opnået; 
Målgruppe 
Offentlige og private organer, universiteter, agenturer og organer i 
medlemsstaterne, regionerne og byerne, som skal fremme energieffektivitet, 
alle sektorer, der beskæftiger sig med energieffektivitetsfremme (f.eks. 
konsulentvirksomheder, virksomheder, der fremstiller elektriske 
14 10? 
husholdningsartikler, varmeinstallatører, arkitekter) og derigennem hele EU's 
befolkning. 
9.2 Begrundelse for foranstaltningen 
Omkostninger 
For at opnå en vedvarende årlig energibesparelse på 1 ton olieækvivalent 
(toe) skal der i gennemsnit investeres 1000 ECU. En energibesparelse på 100 
mio. toe pr. år, som er det tilsigtede mål, svarer således til en investering på 
omkring 100 mia. ECU. At finansiere et beløb af denne størrelsesorden via 
EU's og medlemsstaternes budget kan slet ikke komme på tale. Den eneste 
mulighed er, at de erhvervsdrivende solidarisk må stå for finansieringen inden 
for nogle EF-støtterammer. Kommissionen går kun ind i en samfinansiering i 
forbindelse med aktioner, hvor der virkelig er tale om additionalitet. 
Afledte virkninger 
Projekter, der støttes via SAVE-programmet, skal opfylde følgende kriterier: 
- bidrage til at reducere energiintensiteten 
- bidrage markant til at beskytte miljøet og få drivhusvirkningen under 
kontrol; 
- have en stabiliserende virkning på energipriserne på verdensplan; 
- forbedre EU's betalingsbalance; 
- styrke EU-virksomhedernes konkurrenceevne på verdensmarkedet; 
- forbedre EU's forsyningssikkerhed og mindske dens sårbarhed over for 
forstyrrelser på energimarkedet; 
- styrke virkeliggørelsen af det indre marked og den økonomiske og sociale 
samhørighed. 
Endvidere vil der med teknologier med høj energieffektivitet kunne ske en 
teknologioverførsel til tredjelande, hvorved man opnår en bedre forvaltning af 
ressourcerne og en bedre beskyttelse af miljøet på verdensplan. 
En strategi, der bygger på forskrifter og normer, giver den største 
multiplikatorvirkning. Multiplikatorvirkningen er ligeledes høj i forbindelse 
med præstationsstandarder. I forbindelse med andre samfinansierede aktioner 
er multiplikatorvirkningen mindst 2 eller 3. 
9.3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen 
Resultatindikatorer 
reduktionen af C02-emissionerne 
forbedringen af Fællesskabets energiintensitet 
-15-108 
antallet af foreslåede initiativer, der er blevet godkendt og udmøntet i 
nationale foranstaltninger 
antallet af manddage/-år for uddannelsesaktioner 
antallet af programmeller og databaser, der stilles til fælles rådighed 
antallet af konferencer, seminarer, nyhedsbreve og andre udgivelser. 
Hvordan og hvor hyppigt foregår evalueringen? 
Kommissionen følger løbende udviklingen i energiintensiteten i 
medlemsstaterne og aflægger regelmæssigt rapport til Rådet. 
Derudover aflægger Kommissionen løbende rapport til det rådgivende 
SAVE-programudvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne, som 
mødes fire gange om året. 
Kommissionen lader et hold eksterne eksperter foretage en evaluering. 
Evalueringsrapporten sendes til Rådet og Europa-Parlamentet i 
overensstemmelse med artikel 7 i vedlagte forslag til Rådets beslutning. 
Evalueringen skal også se på: 
tidligere og aktuelle retningslinjer for programmet med henblik på at afdække 
mulige forbedringer 
forholdet mellem forpligtede midler og opnåede resultater 
den faktiske og den potentielle komplementaritet mellem dette program og 
andre eksisterende instrumenter. 
10. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION 
Den egentlige tilvejebringelse af de nødvendige administrative ressourcer sker i 
forbindelse med Kommissionens årlige beslutning om ressourceallokeringen under 
hensyntagen til det supplerende personale og de supplerende beløb, som 
budgetmyndigheden har bevilget. 
10.1 Personalemæssige virkninger 
SAVE-programmet, som er det eneste EF-program, der udelukkende tager 
sigte på at forbedre energieffektiviteten, skal udmønte EU's 
energieffektivitetsstrategi. De tjenestemænd, der tager sig af kontrakter 
vedrørende pilotprojekter eller undersøgelser, udfærdiger sideløbende 
meddelelser og forslag til retsakter om husholdningsapparaters og 
varmtvandskedlers energieffektivitet, om integreret ressourceplanlægning, 
kombineret varme og kraft mv. Procedurerne for udarbejdelse af forslag til 
retsakter og diskussionen heraf i alle EU-institutioner er tidskrævende, og det 
skønnes, at 30% af tiden går med at udarbejde sådanne foranstaltninger og 
16 109 
sørge for opfølgningen. De resterende 70% af tiden går med at forvalte 
SAVE-kontrakterne (162 igangværende kontrakter i oktober 1997). 
Der er i medfør af SAVE-programmet aktiviteter i gang på ti områder: 
bygninger, transport, industri, oplysning, uddannelse, efterspørgselsstyring, 
tredjepartsfinansiering, husholdningsapparater, kombineret varme og kraft og 
en energieffektivitetspolitik. SAVE-programmet har brug for én person til at 
tage sig af hvert enkelt område, idet denne skal være ansvarlig for 
energieffektivitetsstrategien og for opfølgningen af de til området hørende 
aktiviteter. 
Stillingstype 
Tjenestemænd 
eller midlertidigt 
ansatte 
A 
B 
C 
Andre ressourcer Personale til forvaltning af 
foranstaltningen 
Faste 
stillinger 
8 
3 
4 Midlertidige 
stillinger 
3 Udlånte 
sagkyndige 
2 eksperter 
3 midlertid. Heraf 
eksisterende 
ressourcer i det 
berørte GD eller 
den berørte 
tjenestegren 
6,5 
2 
3 
3 Udlånte 
sagkyndige 
1,5 midlertid. supplerende 
ressourcer 
1,5 
1 
1 
2 eksperter 
1,5 midlertid. Varig­
hed 
5år 
5år 
10.2 Samlede finansielle følger (supplerende menneskelige ressourcer) 
De samlede ekstra udgifter til forvaltning af programmet skønnes således at 
være som følger: 
Tjenestemænd: 
3,5 x 5 år x 103 000 ECU x 0,70 (jf. punkt 10.1) = 1 261 750 ECU 
Eksperter (A0-1178): 2 x 5 år x 120 000 ECU = 1 200 000 ECU 
-17 110 
Midlertid. (AO-1175): 1,5 x 5 år x 80 000 ECU = 600 000 ECU 
I alt 3 061 750 ECU 
10.3 Andre driftsudgifter i forbindelse med foranstaltningen 
Budgetpost Beløb pr. år Beregningsmåde 
(konto og tekst) 
A-1300 Tjenesterejse- og 0,100 mio. ECU Tilsyn med kontrakter*, med 
befordringsudgifter og andre de lokale kontorer** 
udgifter i forbindelse hermed 
møder med kontrahenterne, 
A-2510 Særlige møder om deltagelse i 
energieffektivitet (fire gange oplysningsaktiviteter, der 
om året) og i tilrettelægges via SAVE-
Mærkningsudvalget (fire A-., ~^TT programmet mv.*** o xX U,21o mio. bCU gange om året) i 
rammeprogramudvalgets regi 900 ECU/person x 30 
personer x 8 møder 
Talt 0,316 mio. ECU 
* I oktober 1997 var der 162 SAVE-kontrakter i gang. 
** Indtil oktober 1997 havde 140 lokale kontorer modtaget tilskud via SAVE-
programmet. 
*** De berørte kredse skal via SAVE-programmet underrettes om vedtagne 
lovbestemmelser, der vedrører energieffektivitet (mærkningsdirektiver, 
husholdningsapparaters energieffektivitet, ny strategi for kombineret produktion af kraft 
og varme mv). 
De samlede udgifter for hele programmets varighed er: 
0,316 x 5 år= 1,58 mio. ECU. 
De anførte bevillinger finansieres inden for de eksisterende tildelinger til de tjenestegrene, 
der forvalter programmet. 
18- 111 
EUROPA-KOMMISSIONEN 
BILAG VI 
FORSLAG TIL RÅDETS BESLUTNING 
om vedtagelse et 
FLERÅRIGT PROGRAM 
FOR TEKNOLOGISKE AKTIONER 
TIL FREMME AF 
REN OG EFFEKTIV UDNYTTELSE AF 
FAST BRÆNDSEL 
(1998-2002) 
HL 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 
235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen1, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet2, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, 
under henvisning til udtalelse fra Det Rådgivende Udvalg for Det Europæiske Kul- og 
Stålfællesskab, 
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, 
under henvisning til hvidbogen om energi og de deri angivne energipolitiske mål: 
økonomisk konkurrenceevne, miljøkontrol, forsyningssikkerhed og bevarelse af 
arbejdspladser, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Der findes forekomster af fast brændsel i Fællesskabet, og de lettilgængelige, rigelige 
mængder stenkul fra forskellige kilder, der handles verden over, sikrer, at sådanne former 
for brændsel er og fortsat vil være en billig energikilde; 
større udbredelse af rene og effektive teknologier til udnyttelse af fast brændsel er med til 
at sikre en diversificering af de primære energikilder og en fornuftig afvejning af 
Fællesskabets energipolitiske mål; 
fast brændsel vil blive anvendt mere og mere på verdensplan både i de udviklede lande og 
i vækstlandene og vil således være med til at udsende forurenende stoffer og CO2; der må 
gøres en kraftig indsats for at nedbringe sådanne emissioner ved at fremme rene og 
effektive teknologier og anvende den bedste tilgængelige teknik såvel i gamle som i nye 
anlæg, der fyrer med fast brændsel; 
fremstilling og levering af udstyr til ren udnyttelse af kul, brunkul og andre former for 
fast brændsel med henblik på anvendelse både inden for og uden for Det Europæiske 
Fællesskab kan være med til at sikre beskæftigelsen; 
i henhold til artikel 130 R i traktaten om Den Europæiske Union skal Fællesskabets 
indsats på miljøområdet bidrage til at forbedre miljøkvaliteten og sikre en forsigtig og 
rationel udnyttelse af naturressourcerne, og begge disse mål fremmes gennem indførelse 
af rene teknologier til udnyttelse af fast brændsel; 
1 EFT nr. 
2 EFT nr. 
113 
større anvendelse af mere effektive, rene teknologier til udnyttelse af fast brændsel kan 
bidrage markant til at reducere forurenende emissioner fra den traditionelle anvendelse af 
fossile brændsler på EU-plan; anvendelsen af renere teknologier er således med til at 
virkeliggøre målene for EF-strategien for bekæmpelse af forsuring3; 
mere effektive, rene teknologier til udnyttelse af fast brændsel i Den Europæiske Union 
og på internationalt plan vil bidrage til at reducere emissionerne af drivhusgasser og 
mindske faren for en global klimaændring, og der bør derfor etableres et vidtrækkende 
samarbejde, hvis der skal opnås mærkbare resultater; 
traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab indeholder ikke anden hjemmel for 
at vedtage aktioner, der skal dække dette programs energimæssige aspekter, jf. artikel 2, 
end artikel 235; 
Rådet har godkendt hvidbogen, som opridser hovedlinjerne i de nye EF-energipolitiske 
mål om sammenhæng og konvergens mellem medlemsstaternes politikker; i denne 
hvidbog fastslås det, at man ved at fremme nye rene teknologier til udnyttelse af fast 
brændsel kan sikre anvendelsen af mange forskellige brændselsformer, således at disse 
fortsat kan spille en væsentlig rolle i den samlede energibalance og fremstå som mere 
miljøvenlige; 
en øget anvendelse af rene teknologier til udnyttelse af fast brændsel rummer 
økonomiske gevinster i form af arbejdspladser, idet EU-virksomheder får mulighed for at 
gøre sig gældende på verdensplan; 
for at opnå et renere miljø må der udvikles avancerede rene teknologier til udnyttelse af 
fast brændsel, så den bedste tilgængelige teknik kan blive endnu bedre - til en 
overkommelig pris; 
visse lande, som forventes at blive medlem af Den Europæiske Union i de kommende år, 
er stærkt afhængige af at kunne producere og anvende fast brændsel for at kunne opfylde 
deres energibehov; disse lande vil skulle modernisere og forbedre deres 
energiteknologier, hvis de skal opfylde EU-lovgivningen om miljøbeskyttelse; 
en række medlemsstater har selv iværksat programmer for rene teknologier til udnyttelse 
af fast brændsel; sådanne programmer bør kunne koordineres indbyrdes og bør kunne 
koordineres med relevante EU-programmer; 
det er også vigtigt at fremme udnyttelsen af de teknologier, der er blevet udviklet via 
FTU-særprogrammet vedrørende ikke-nuklear energi; 
der er blevet fastlagt et flerårigt rammeprogram for aktioner inden for energisektoren; 
Europa-Parlamentet og EU-industrien har givet udtryk for, at de er stærkt interesserede i 
en politisk linje, der går ud på at udvikle rene teknologier til udnyttelse af fast brændsel 
til anvendelse i EU og andre steder i verden; 
3 KOM(97) 88 endelig udg. af 12.3. 1997. 
114 
Det Europæiske Råd i Amsterdam understregede vigtigheden af forskning og 
teknologisk udvikling i forbindelse med fast brændsel og henstillede, at den forskning, 
som for øjeblikket finder sted på dette område i henhold til traktaten om oprettelse af 
Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, videreføres efter EKSF-traktatens udløb i 2002; 
resultaterne af den forskning, der er blevet finansieret af Det Europæiske Kul- og 
Stålfællesskab, og som bør videreføres ifølge Det Europæiske Råd i Amsterdam, må 
overføres til industrien; 
foranstaltninger til fremme, demonstration og anvendelse af rene teknologier til 
udnyttelse af fast brændsel ud over hele Fællesskabet vil styrke Fællesskabets 
økonomiske og sociale samhørighed som omhandlet i traktatens artikel 130 A; 
i den forbindelse skal der tages hensyn til Fællesskabets vejledende mål, og der må 
tilvejebringes ressourcer, så disse mål kan nås under hensyntagen til hver enkelt 
medlemsstats særlige forhold; 
der bør være tale om et femårigt program -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: 
Artikel 1 
Medlemsstaterne bestræber sig på via deres energipolitik at medvirke til at fremme rene 
teknologier til udnyttelse af fast brændsel, hvor dette er relevant, for at sikre, at den 
bedste tilgængelige teknik anvendes med henblik på at begrænse emissioner fra fyring 
med fast brændsel, herunder C02-emissionerne. Der skal tages hensyn til Fællesskabets 
vejledende mål vedrørende rene kulteknologier. Disse mål tages hvert år op til fornyet 
overvejelse i samråd med energirammeprogramudvalget, jf. artikel 7. 
Artikel 2 
Som led i energirammeprogrammet støtter Fællesskabet en række foranstaltninger 
med henblik på at fremme anvendelsen af rene teknologier til udnyttelse af fast 
brændsel inden for rammerne af C ARNOT-særprogrammet (foranstaltninger, der skal 
gøre det lettere for rene teknologier til udnyttelse af fast brændsel at trænge ind på 
markedet og fremme anvendelsen af sådanne teknologier), i det følgende benævnt 
"programmet". 
Programmet har en varighed på fem år og løber fra 1. januar 1998 til 31. december 
2002. 
De årlige bevillinger fastlægges af budgetmyndigheden inden for rammerne af de 
finansielle overslag. 
-4- 115 
Artikel 3 
Der finansieres som led i programmet to kategorier af foranstaltninger vedrørende rene 
teknologier til udnyttelse af fast brændsel: 
a) foranstaltninger, som skal fremme oprettelsen af et informationsnet, der skal sikre 
bedre markedsrelaterede og tekniske oplysninger om initiativer på medlemsstatsplan, 
på EF-plan og på internationalt plan gennem skabelse af egnede kanaler til udveksling 
af oplysninger, fjernelse af hindringer og evaluering af gennemslagskraften af de 
forskellige foranstaltninger, der er omhandlet i denne artikel; 
b) foranstaltninger, som skal fremme et strategisk samarbejde inden for industrien som 
f.eks. virksomhedsworkshopper og seminarer, virksomhedsbesøg, undersøgelser, 
evalueringer og samordningsgrupper med det sigte at fremme den energiindustrielle 
anvendelse af rene teknologier til udnyttelse af fast brændsel, især til produktion af 
varme og elektricitet. Dette omfatter også fremme af eksporten af rene EU-
teknologier til udnyttelse af fast brændsel. 
Artikel 4 
Fællesskabet afholder alle omkostninger i forbindelse med de foranstaltninger, der er 
omhandlet i artikel 3, litra a). 
Fællesskabet dækker mellem 30 og 50% af de samlede omkostninger i forbindelse med 
de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, litra b). 
De resterende omkostninger i forbindelse med de foranstaltninger, der er omhandlet i 
artikel 3, litra b), kan dækkes via enten offentlige eller private midler eller en 
kombination af de to. 
Artikel 5 
Kommissionen opstiller hvert år i samarbejde med det udvalg, der er nævnt i artikel 7, 
retningslinjer for de støtteforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, litra b). 
Medlemsstaterne forelægger hvert år Kommissionen en liste over de initiativer, der 
foreslås iværksat i henhold til artikel 3, og de organer, der skal stå for iværksættelsen, og 
Kommissionen træffer herefter afgørelse om omfanget af og betingelserne for EF-tilskud 
efter proceduren i artikel 7. Kommissionen indgår kontrakter om støtteforanstaltningerne 
med de på listen anførte organer. 
5-116 
Artikel 6 
Kommissionen varetager gennemførelsen af programmet. 
Kommissionen følger proceduren i artikel 7 ved gennemførelsen af de foranstaltninger, 
der er omhandlet i artikel 3, litra a) og b). 
Artikel 7 
Kommissionen bistås af det udvalg, der er omhandlet i artikel 4 i Rådets beslutning om et 
flerårigt energirammeprogram. 
Artikel 8 
1. Kommissionen forelægger i løbet af programmets tredje år Europa-Parlamentet og 
Rådet en beretning om de opnåede resultater. Beretningen ledsages af forslag om 
eventuelle tilpasninger, som måtte være nødvendige i lyset af disse resultater. 
2. Ved programmets udløb vurderer Kommissionen de opnåede resultater, anvendelsen 
af denne beslutning og sammenhængen mellem nationale foranstaltninger og EF-
foranstaltninger. Det forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg og Regionsudvalget en beretning herom. 
Artikel 9 
Programmet er åbent for associerede lande i Central- og Østeuropa i overensstemmelse 
med de betingelser for deltagelse i EF-programmer, herunder finansielle ordninger, der er 
fastsat i tillægsprotokollerne til associeringsaftalerne. Programmet er åbent for Cypern på 
grundlag af yderligere bevillinger efter de samme regler som dem, der gælder for EFTA-
landene, efter procedurer, der aftales med de berørte lande. 
Artikel 10 
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
-6 117 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE 
Program for teknologiske aktioner til fremme af ren og effektiv udnyttelse af fast 
brændsel4 
2. BUDGETPOST 
B4-1004 
3. RETSGRUNDLAG 
Forslag til Rådets beslutning om et rammeprogram for aktioner inden for 
energisektoren (1998-2002) 
4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 
4.1 Generelt formål 
Via foranstaltninger, der tager sigte på at hjælpe rene og effektive teknologier til 
udnyttelse af fast brændsel med at slå igennem industrielt, kan fast brændsel bidrage 
markant til at virkeliggøre EU's energipolitiske mål: 
- det er med til at øge forsyningssikkerheden og de europæiske virksomheders 
konkurrenceevne; der er nemlig tale om en primærenergikilde, som tegner sig for 
30% af elektricitetsproduktionen, og som bidrager til diversificeringen af 
energikilderne til lave og stabile priser; 
- det rummer gennem en effektivitetsforbedring muligheder for at reducere CO2-
emissionerne fra elektricitetsværkerne med 25%; 
- det bidrager til EF-strategien til bekæmpelse af forsuring og andre forurenende 
stoffer. 
En EF-foranstaltning til fordel for ren udnyttelse af fast brændsel supplerer 
inkorporeringen af EKSF-traktatens kulaspekter i traktaterne og vil gøre det lettere for 
de central- og østeuropæiske ansøgerlande at tilpasse sig EU's miljønormer. 
Foranstaltningen vil endvidere gøre det muligt at overføre resultaterne af den 
forskning og teknologiske udvikling, der er finansieret via Det Europæiske Kul- og 
Stålfællesskabs tekniske forskningsprogam og via de nationale FTU-programmer, til 
industrien. Det nye program omfatter ikke foranstaltninger på FTU-området som 
sådant, da sådanne foranstaltninger indgår i de tidligere omtalte programmer. 
4.2 Foranstaltningens varighed 
5 år, fra 1. januar 1998 til 31. december 2002. 
5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE 
IOU/OB 
4 Fast brændsel omfatter antracit, stenkul, brunkul, tørv samt orimulsion og brændselsolier. J. J $ 
6. UDGIFTERNES/INDTÆGTERNES ART 
Programmet består af to kategorier af foranstaltninger: 
a) foranstaltninger, som skal føre til oprettelse af et informationsnet, der skal fremme 
de kommercielle muligheder og sikre tekniske oplysninger om initiativer på 
medlemsstatsplan, på EF-plan og på internationalt plan; 
b) foranstaltninger, som skal fremme et strategisk samarbejde inden for industrien som 
f.eks. virksomhedsworkshopper og seminarer, virksomhedsbesøg, undersøgelser, 
evalueringer og samordningsgrupper med det sigte at fremme den industrielle 
udnyttelse af rene teknologier til udnyttelse af fast brændsel, herunder den 
internationale afsætning af EU-teknologier. 
, Der vil kunne ydes 100% tilskud til omkostninger forbundet med foranstaltningerne 
under a). Til foranstaltningerne under b) vil der kunne ydes tilskud på op til 50%. 
7. FINANSIELLE VIRKNINGER 
7.1 Beregningsmetode for de samlede omkostninger ved foranstaltningen 
Beløbet fastsættes hvert år af budgetmyndigheden. 
Der foreslås et beløb på 4,10 mio. ECU for hele programmets varighed. Det fordeler 
sig på følgende måde: 
Horisontale foranstaltninger 
- foranstaltninger, der skal fremme oprettelsen af et 1,54 mio. ECU 
informationsnet med det formål at fremskaffe bedre 
markedsrelaterede og tekniske oplysninger. De 
nødvendige oplysninger vil kunne indlæses i databaser, 
som kan konsulteres f.eks. via Internet. Der skal være 
et netmedlem pr. medlemsstat, og denne skal samtidig 
fungere som server for nettet og videreformidle 
oplysningerne. Nettet skal samordnes med andre 
eksisterende net som f.eks. Relay Centres eller 
organisationerne til fremme af energiteknologi (OPET) 
- foranstaltninger som f.eks. workshopper, konferencer 2,56 mio. ECU 
om finansiering af indførelse af rene teknologier til 
udnyttelse af fast brændsel og konferencer med henblik 
på at formidle oplysninger om sådanne teknologier. Der 
er tale om 10 markedsundersøgelser (for bl.a. følgende 
teknologier: integreret forgasning i kombineret 
turbinedrift (IGCC), ultraoverkritisk dampdrift, NOx-
systemer, SOx-systemer, atmosfærisk cirkulerende 
fluidiseret leje, tryksat cirkulerende fluidiseret leje, 
tryksat stationært fluidiseret leje, kulstøv til lav pris) 
samt 8 virksomhedsworkshopper af teknisk-økonomisk 
og finansiel art for at fremme indførelsen af de nye 
teknologier. Der iværksættes endvidere 
- foranstaltninger til fremme af eksporten af teknologier 
119 
til ren forbrænding af fast brændsel. Disse 
foranstaltninger kan dække aktiviteter af samme type 
som dem beskrevet ovenfor, 
og f.eks. workshopper, som har til formål at kortlægge 
mulighederne for internationalt samarbejde og afdække 
eventuelle hindringer for investeringer i avancerede 
teknologier, både når det gælder energieffektivitet, og 
når det gælder kontrollen med udledninger til miljøet. 
Der regnes med 4 industribesøg i tredjelande og 7 i EU. 
I forbindelse med hvert enkelt besøg vil ca. 30 
industrifolk komme i kontakt med hinanden og besøge 
eksisterende anlæg; dette fremmer faglige kontakter og 
gør det lettere for beslutningstagerne at træffe 
beslutninger. De her beskrevne foranstaltninger skal 
dække alle omkostninger i forbindelse med 
koordineringen af besøgene og en del af 
rejseomkostningerne internt i EU for tredjelandes 
besøgsgrupper 
7.2 Omkostningernes fordeling på foranstaltningens elementer (i mio. ECU) 
1998 1999 2000 2001 2002 lait 
Foranstaltninger med henblik på 0,30 0,31 0,31 0,31 0,31 1,54 
oprettelse af et informationsnet 
Tilskyndende foranstaltninger 0,50 0,50 0,51 0,52 0,53 2,56 
I ALT 0,80 0,82 0,82 0,83 0,84 4,10 
8. FORHOLDSREGLER MOD SVIG (OG FORVENTEDE RESULTATER HERAF) 
De indgåede kontrakter vil blive betalt på grundlag af faktiske udgifter og efter kontrol 
(bortset fra udgifter til undersøgelser, hvor der er tale om et fast beløb, som erlægges, 
når resultatet er godkendt). 
9. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS 
9.1 Specifikke mål for foranstaltningen, som indgår i energirammeprogrammet 
(1998-2002) 
Foranstaltningen skal supplere medlemsstaternes og industriens indsats med henblik på 
at bidrage til dels virkeliggørelsen af EU-målet om i 2010 at have reduceret emissionen 
af drivhusgasser med 15% i forhold til 1990 dels bekæmpelsen af forsuringen. Den 
skal ligeledes bidrage til en reduktion af C02-emissionerne verden over via teknologisk 
overførsel. 
120 
Målgruppe 
- Europæiske myndigheder og organer på nationalt, regionalt eller bymæssigt plan, 
som fremmer rene og effektive teknologier 
- EU's elektricitetsindustri og EU-virksomheder, der fremstiller udstyr til 
forbrænding af fast brændsel 
- Tredjelandes myndigheder og regeringer samt industri, fortrinsvis i Kina, Indien, 
Asien og andre regioner, hvor der kan forventes et stort forbrug af fast brændsel. 
9.2 Begrundelse for foranstaltningen 
Omkostninger 
Undersøgelser, som Kommissionens tjenestegrene ligger inde med, viser, at der i EU 
for programmets varighed er et investeringsbehov i nye anlæg til ren forbrænding af 
fast brændsel på 15 800 mio. ECU. Dette beløb skal fortrinsvis bruges til at nyttiggøre 
EU-forekomsterne af stenkul og brunkul på økonomisk set tilfredsstillende vilkår. 
Tager man i betragtning, at EU's afhængighed af importeret energi forventes at stige 
til 70% i 2020, forekommer en økonomisk udnyttelse af EU's egne ressourcer meget 
vigtig. 
Det koster 500 ECU at fjerne en ton SO2. Tager man i betragtning, at EF-strategien til 
bekæmpelse af forsuring som mål har at reducere de årlige S02-emissioner fra 
forbrændingsanlæg med hen imod 9 mio. tons (mellem 1990 og 2010), vil den 
potentielle gevinst ved at anvende rene teknologier til udnyttelse af fast brændsel 
udelukkende med hensyn til reduktionen af SO2 være 4 500 mio. ECU om året. 
Gevinsten med hensyn til en reduktion af NOx vil være endnu større. 
For så vidt angår C02 vil en 5%'s forbedring af elektricitetsudbyttet fra kulfyrede 
anlæg i EU føre til en reduktion på ca. 100 Mt C02 pr. år. 
Afledte virkninger 
Foranstaltningerne i dette program skal opfylde følgende kriterier: 
- bidrage markant til at beskytte miljøet og få drivhusvirkningen under kontrol; 
- have en stabiliserende virkning på energipriserne på verdensplan; 
- forbedre EU's betalingsbalance; 
- styrke EU-virksomhedernes konkurrenceevne på verdensmarkedet; 
- forbedre EU's forsyningssikkerhed og mindske dens sårbarhed over for 
forstyrrelser på energimarkedet; 
- styrke virkeliggørelsen af det indre marked og den økonomiske og sociale 
samhørighed. 
10 1 VI 
Endvidere vil der med teknologier med høj energieffektivitet kunne ske en 
teknologioverførsel til tredjelande, hvorved man opnår en bedre forvaltning af 
ressourcerne og en bedre beskyttelse af miljøet på verdensplan. 
9.3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen 
Resultatindikatorer 
reduktionen af C02-emissionerne 
antallet af foreslåede og godkendte initiativer, der er blevet ført ud i livet af industrien 
omfanget af private investeringer 
antallet af konferencer, seminarer, nyhedsbreve og andre udgivelser 
udnyttelsesgraden af det oprettede informationsnet. 
Hvordan og hvor hyppigt foregår evalueringen? 
Kommissionen aflægger løbende rapport til rammeprogramudvalget, som består af 
repræsentanter for medlemsstaterne, og som holder møde efter gældende procedure. 
Rapporten forelægges Rådet og Europa-Parlamentet efter proceduren i artikel 7 i 
vedlagte forslag til Rådets beslutning. 
Evalueringen skal også se på: 
tidligere og aktuelle retningslinjer for programmet med henblik på at afdække 
mulige forbedringer; 
forholdet mellem forpligtede midler og opnåede resultater; 
den faktiske og den potentielle komplementaritet mellem dette program og 
andre eksisterende instrumenter. 
10. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION 
De nødvendige ressourcer skaffes via de eksisterende tildelinger til de tjenestegrene, 
der forvalter programmet. 
11 1 OO 
J- A* *J 
Oversigt over finansielle aspekter 
Artikel 3-aktiviteter 
a) Foranstaltninger med henblik på 
oprettelse af et informationsnet med 
markedsrelaterede og tekniske 
oplysninger 
- omkostninger i forbindelse med 
nettets hardware 
- omkostninger i forbindelse med 
serverne (private eller offentlige) 
- omkostninger i forbindelse med 
driften af nettet og indlæsning af 
basisoplysninger 
SUBTOTAL 
b) Marketing, feasibility-
undersøgelser og andre 
investeringstilskyndende 
foranstaltninger 
- Markedsundersøgelser 
- Virksomhedsworkshopper 
c) Fremme af eksporten af 
teknologier til ren forbrænding af 
fast brændsel til tredjelande 
- Industribesøg i tredjelande for EU-
virksomheder 
- Industribesøg i EU for tredjelandes 
virksomheder. 
SUBTOTAL 
I ALT Budget (mio. ECU) 
antal 
aktioner 
1 
155 
-
1 
10 
2 
-
_ fut 
gennemsnits 
pris 
0,20 
0,02 
-
0,20 
0,10 
0,30 
0,30 
-
_ 1998 
0,20 
0,10 
0,30 
0,20 
0,10 
0,20 
0,50 
0,80 1999 
0,21 
0,10 
0,31 
0,20 
0,30 
0,50 
0,81 2000 
0,21 
0,10 
0,31 
0,21 
0,30 
0,51 
0,82 2001 
0,21 
0,10 
0,31 
0,22 
0,30 
0,52 
0,83 2002 
0,21 
0,10 
0,31 
0,23 
0,30 
0,53 
0,84 lait 
0,20 
0,84 
0,50 
1,54 
0,20 
0,96 
0,60 
0,80 
2,56 
4,10 
Antallet af servere. 
12 123 
EUROPA-KOMMISSIONEN 
BILAG VII 
Iværksættelse af 
FLERÅRIGE AKTIONER INDEN FOR 
NUKLEAR SIKKERHED OG 
TRANSPORT AF RADIOAKTIVT MATERIALE 
(1998 - 2002) 
124 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE 
a. Industrielt samarbejde på det nukleare område og transport af radioaktivt 
materiale 
- transport af radioaktivt materiale: problemer vedrørende sikkerhed, 
sundhedsbeskyttelse og teknologier vedrørende nuklear sikkerhed 
- industrielt samarbejde med hensyn til civil anvendelse af kerneenergi med landene 
i Central- og Østeuropa, Rusland og Ukraine 
b. Uddannelse af eksperter fra landene i Central- og Østeuropa og de nye 
uafhængige stater inden for sikkerhedskontrol ("safeguards") - Indførelse af et 
system for regnskab og kontrol med fissile materialer i Rusland. 
2. BUDGETPOST 
a. B4-1020 i De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (industrielt 
samarbejde på det nukleare område og transport af radioaktivt materiale) 
b. B7-535 i De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (uddannelse og 
iværksættelse af sikkerhedskontrol) 
3. RETSGRUNDLAG 
Euratom-traktatens afsnit II, henholdsvis kapitel 3 og 10, hvortil kommer: 
a. EF-traktatens artikel 75 (den fælles transportpolitik) og Rådets resolution af 22. 
juli 1996 om teknologiske problemer vedrørende nuklear sikkerhed (EFT nr. C 
185 af 14.8.1996, s. 1) 
Rådets resolution af 22. juli 1996 om teknologiske problemer vedrørende nuklear 
sikkerhed (EFT nr. C 185 af 14.8.1996, s. 1) og Europa-Parlamentets beslutning 
om øst-vest-samarbejdsaktiviteter inden for energi og nuklear sikkerhed 
(beslutningnr. 16iPE-dok. 217.774/endeligudg. af 11.7.1996) 
b. Europa-Parlamentets beslutning af 9. april 1992 om atomsikkerhed i Central- og 
Østeuropa og i Samfundet af Uafhængige Stater (EFT nr. C 125 af 18.5.1992, s. 
244) og Europa-Parlamentets beslutning af 29. september 1994 om ulovlig handel 
med nukleare materialer (PE-B4-00621) og Kommissionens meddelelse af 19. 
april 1996 om ulovlig handel med nukleare materialer og radioaktive stoffer 
(KOM(96) 171 endelig udg). 
125 
4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 
4.1 Foranstaltningens generelle formål 
Formålet med programmet af aktioner er at øge den nukleare sikkerhed 
("safeguards"). 
a. Øge den nukleare sikkerhed generelt ved at forbedre: 
forholdene i forbindelse med transport af radioaktivt materiale 
gennem tiltag, der tager sigte på: 
• at få det indre marked til at fungere bedre gennem en kortlægning af, 
hvilke harmoniseringsforanstaltninger der er nødvendige; 
• 
• at medvirke til det videre lovgivningsarbejde gennem en udvikling af 
eksperimentelle undersøgelser og knowhow; 
at vurdere episoder, der måtte være opstået under transport, og uddrage 
en lære heraf for fremtiden; 
• at sikre større sammenhæng mellem de forskellige 
katastrofeforholdsregler og en mere konsekvent uddannelse af 
katastrofemandskab; 
• at samarbejde med de central- og østeuropæiske lande og med de nye 
uafhængige stater med henblik på at hjælpe dem med at forbedre 
transportsikkerheden på deres område; 
• at sikre et højere informationsniveau samt større indsigt i og forståelse 
for dette område blandt offentligheden. 
- sikkerheden på lang sigt i forbindelse med anvendelsen af kerneenergi i 
Østeuropa, Rusland og Ukraine. Disse lande er fast besluttede på fortsat at 
anvende kerneenergi i udstrakt grad. Ud over kortsigtede aktioner, der 
iværksættes via bistandsprogrammer og tager sigte på at løse punktuelle 
problemer, må der satses på at bistå de pågældende lande med at udvikle 
et sikkerhedskoncept i alle led af den nukleare industri. En sådan udvikling 
kan kun skabes på lang sigt gennem et tæt samarbejde mellem 
industrivirksomheder i EU og i østlandene. For at fremme etableringen af 
et sådant samarbejde må Kommissionen stå for en analyse af de mere 
overordnede hindringer (af industriel, finansiel og lovgivningsmæssig art) 
og på passende vis fremme pilotforsøg. 
b. Medvirke til at etablere et effektivt og pålideligt nukleart sikkerhedssystem 
i de nye uafhængige stater og i de central- og østeuropæiske lande gennem 
bl.a samarbejdsaktioner på følgende områder: 
- uddannelse og omskoling af eksperter inden for nuklear sikkerhedskontrol 
- iværksættelse af et system for regnskab og kontrol med fissile materialer i 
Rusland 
126 
- installering af kontroludstyr i forbindelse med sikkerhedssystemet. 
4.2 Foranstaltningens varighed 
Fem år. Foranstaltningen iværksættes i 1998 og fortsætter til 2002. 
5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE 
IOU 
6. UDGIFTERNES ART 
a. Tilskud til samfinansiering med andre offentlige og/eller private tilskudsydere. 
Fællesskabet vil kunne yde 100% tilskud til enkelte forslag, som Kommissionen 
anser for at have særlig stor interesse, og som ikke kan finansieres sammen med 
andre tilskudsydere (f.eks. samarbejde med østlandene). 
b. Tilskud/finansielle bidrag til: 
- tilrettelæggelse af kurser og praktikophold i EU og/eller i de nye uafhængige 
stater og landene i Central- og Østeuropa for eksperter inden for nuklear 
sikkerhedskontrol, herunder udgifter til ophold (befordringsudgifter, dagpenge 
mv.) 
- afholdelse af seminarer for eksperter i EU og/eller i de nye uafhængige stater 
- besøg for eksperter i nukleare anlæg i EU og/eller i de nye uafhængige stater 
- støtte af materiel, logistisk og kontorteknisk art 
- udgifter til oversættelse og tolkning 
- udgifter til tjenesterejser for ansatte i Direktoratet for Nuklear Sikkerhedskontrol 
og for EU-eksperter, som er udvalgt i forbindelse med ovennævnte aktiviteter 
- udtagning, transport og analyse af stikprøver, herunder stikprøver udtaget som led 
i ulovlig handel med nukleare materialer. 
7. FINANSIELLE VIRKNINGER 
7.1 Beregningsmetode for de samlede omkostninger ved foranstaltningen 
(forhold mellem enhedsomkostninger og samlede omkostninger) 
De finansielle behov anslås at være som følger, hvis dette flerårige programs 
mål skal dækkes ind: 
a. B4-1020 Gennemførelse af programmet i tidsrummet 1998-2002 
- ca. 0,5 mio. ECU pr. år for så vidt angår transport af radioaktivt materiale. 
Den Stående Arbejdsgruppe vedrørende Transport af Radioaktivt 
12? 
Materiale har på mødet den 23. september 1997 i Bruxelles anslået 
finansieringsbehovet til 2 mio. ECU pr. år (over de nuværende finansielle 
overslag) på grundlag af det arbejde, der allerede er blevet udført over 
1996- og 1997-budgettet, og alle de aktioner, der skal gennemføres i 1998 
og 1999 
- ca. 0,1 mio ECU pr. år fra år 2000 til industrielt samarbejde med 
østlandene på det nukleare område. Dette behov var blevet anslået til 0,5 
mio. ECU pr. år på grundlag af resultaterne af en igangværende 
undersøgelse om det industrielle samarbejde med Rusland. 
b. B7-535 Gennemførelse af programmet i tidsrummet 1998-2002 
- Omkostningerne ved foranstaltningen er blevet anslået til 2,5 mio. ECU pr. 
år på grundlag af de midler, der hidtil er blevet anvendt til 
sikkerhedskontrolbistand til landene i Central- og Østeuropa og de nye 
uafhængige stater, og de mål, der endnu ikke er nået. De samlede 
omkostninger skulle således beløbe sig til 12,5 mio. ECU. 
7.2 Omkostningernes fordeling på foranstaltningens elementer 
a. Industrielt samarbejde på det nukleare område og transport af radioaktivt 
materiale (B4-1020) 
Fordeling FB i mio. ECU (løbende priser) 
1998 1999 2000 2001 2002 
Transport af nukleare materialer 
Det indre marked og harmonisering 
Undersøgelser af episoder/uheld under transport -
Katastrofeforholdsregler 
Bistand til CØE-landene og NIS 
Bevidstgørelse af offentligheden 
Subtotal 0,2 
0,2 
0,1 
0,0 
0,5 0,2 
0,2 
0,1 
0,0 
0,5 0,2 
0,1 
0,1 
0,0 
0,4 0,1 
0,1 
0,1 
0,1 
0,4 0,1 
0,1 
0,1 
0,1 
0,4 
Industrielt samarbejde 
Evaluering af situationen i NIS 
Kontakter mellem industrivirksomheder 
Subtotal p.m. 
p.m. 
p.m. 0,01 
p.m. 
0,01 0,02 
0,1 
0,12 0,03 
0,1 
0,13 0,04 
0,1 
0,14 
IALT 0,5 0,51 0,52 0,53 0,54 
128 
b. Uddannelse af eksperter og indførelse af sikkerhedskontrol (CØE-landene 
0gNIS)(B7-535) 
Fordeling 
Uddannelse mht. sikkerhedskontrol 
Tilnærmelse til Euratom-systemet 
Ulovlig handel 
Forbedring af lovgivningen 
IALT FB 
1998 
0,75 
0,75 
0,50 
0,50 
2,5 i mio. ECU (løbende priser) 
1999 
0,75 
0,75 
0,50 
0,50 
2,5 2000 
0,75 
0,75 
0,50 
0,50 
2,5 2001 
0,75 
0,75 
0,50 
0,50 
2,5 2002 
0,75 
0,75 
0,50 
0,50 
2,5 
7.3 Driftsudgifter i forbindelse med undersøgelser, eksperter mv. 
(henhørende under del B i budgettet) 
a. Industrielt samarbejde på det nukleare område og med hensyn til transport 
af radioaktivt materiale (B4-1020) 
FB i mio. ECU (løbende priser) 
- Undersøgelser - eksperimenter 
- Støtte til pilotforsøg 
- Ekspertmøder 
lait 1998 
0,4 
0,1 
0,5 1999 
0,41 
0,0 
0,1 
0,51 2000 
0,32 
0,1 
0,1 
0,52 2001 
0,33 
0,1 
0,1 
0,53 2002 
0,34 
0,1 
0,1 
0,54 
b. Uddannelse af eksperter og indførelse af sikkerhedskontrol (CØE-landene 
ogNIS)(B7-535) 
- Tilrettelæggelse af specialkurser og 
-praktikophold for eksperter 
- Seminarer 
- Besøg for eksperter på nukleare 
anlæg i EU 
- Støtte af materiel, logistisk og 
kontorteknisk art 
- Udgifter til tjenesterejser for 
tjenestemænd på stedet (herunder 
bistand til operatørerne på deres 
egne anlæg) 
lait 1998 
0,75 
0,50 
0,15 
0,8 
0,2 
2,5 FB 
1999 
0,75 
0,50 
0,15 
0,8 
0,2 
2,5 i mio. ECU (løbende priser) 
2000 
0,75 
0,50 
0,15 
0,8 
0,2 
2,5 2001 
0,75 
0,50 
0,15 
0,8 
0,2 
2,5 2002 
0,75 
0,50 
0,15 
0,8 
0,2 
2,5 
7.4 Forfaldsplan: forpligtelser og bevillinger i ECU 
a. Industrielt samarbejde på det nukleare område og transport af radioaktivt 
materiale (B4-1020) 
129 
FB i mio. ECU 
Forpligtelsesbevil­
linger 
Betalingsbevillin­
ger 
1998 
1999 
2000 
2001 
2002 
2003 1998 
0,5 1999 
0,51 2000 
0,52 2001 
0,53 2002 
0,54 2003 
0,8 
0,8 0,15 
0,36 
0,51 0,15 
0,37 
0,52 0,15 
0,38 
0,53 0,15 
0,39 
0,54 0,15 
0,15 
b. Uddannelse af eksperter og indførelse af sikkerhedskontrol (CØE-landene 
ogNIS)(B7-535) 
FB i mio. ECU 
Forpligtelsesbevillinger 
Betalingsbevillinger 
1998 
1999 
2000 
2001 
2002 
2003 1998 
2,0 1999 
2,0 2000 
2,0 2001 
2,0 2002 
2,0 2003 
2,0 
1,5 
1,5 2,5 
2,5 2,5 
2,5 2,5 
2,5 2,5 
2,5 1,0 
1,0 
8. FORHOLDSREGLER MOD SVIG (OG FORVENTEDE RESULTATER 
HERAF) 
a. Gennemførelse af indkaldelse af forslag hvert år i tidsrummet 1998-2002. 
Evaluering og udvælgelse af forslag ved et ekspertudvalg under Kommissionen på 
grundlag af: 
- forslagenes videnskabelige og tekniske værdi 
- en vurdering af de finansielle oplysninger vedrørende hver enkelt forslagsstiller. 
b. Efter indgåelsen af kontrakterne: 
• gennemgang af udgiftsoversigterne på flere niveauer før betaling (den finansielle 
administrator, den videnskabeligt ansvarlige) 
• intern revision ved finansinspektøren 
-7 130 
• kontrol på stedet, som via en gennemgang af bilag skal gøre det muligt at afsløre 
fejl eller uregelmæssigheder. 
c. Kontrol af regningerne på baggrund af faktisk afholdte udgifter og vejledningen 
om tjenesterejser for så vidt angår udgifter til tjenesterejser for tjenestemænd og 
eksperter, møde- og konferenceudgifter. 
9. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS 
9.1 Specifikke og kvantificerbare mål, målgruppe 
9.1.1 Specifikke og kvantificerbare mål 
a. Industrielt samarbejde på det nukleare område og transport af radioaktivt 
materiale 
Transport af radioaktivt materiale 
- få det indre marked til at fungere bedre gennem en kortlægning af, 
hvilke harmoniseringsforanstaltninger der er nødvendige: 
• harmonisering af metoderne til evaluering af sikkerheden i forbindelse med 
konditionering i overensstemmelse med gældende regler 
• harmonisering af normerne for konditionering og for materialernes 
indbyggede sikkerhed; 
- medvirke til det videre lovgivningsarbejde gennem en udvikling af 
eksperimentelle undersøgelser og knowhow; 
- vurdere episoder, der måtte være opstået under transport, og uddrage en 
lære heraf for fremtiden; 
- sikre større sammenhæng mellem de forskellige katastrofeforholdsregler 
og en mere konsekvent uddannelse af katastrofemandskab; 
- samarbejde med de central- og østeuropæiske lande og med de nye 
uafhængige stater med henblik på at hjælpe dem med at forbedre 
transportsikkerheden på deres område (visse af disse lande kommer til at 
forhandle om tiltrædelse af Fællesskabet); 
- sikre et højere informationsniveau samt større indsigt i og forståelse for 
dette område blandt offentligheden. 
Industrielt samarbejde på det nukleare område 
- Præcis afdækning af, hvilke hindringer der er for samarbejdet mellem 
industrivirksomheder, sådan som de industrielle, finansielle og 
lovgivningsmæssige strukturer er nu og under hensyntagen til den 
kommende indførelse af markedsøkonomi i østlandene; forslag til, hvordan 
et sådant samarbejde kan fremmes; 
«- 131 
- Etablering af et informations- eller kontaktnet mellem 
industrivirksomheder i EU og i østlandene. 
b. Uddannelse af eksperter og indførelse af sikkerhedskontrol (CØE-landene 
og NIS) 
Den politiske opsplitning af Østblokken og den konstaterede ulovlige handel 
med nukleart og radioaktivt materiale med oprindelse i Østlandene gør det 
bydende nødvendigt - i overensstemmelse med Europa-Parlamentets 
beslutninger og Rådets og Kommissionens politik - fortsat at sørge for at 
uddanne de lokale medarbejdere, der varetager kontrollen med nukleare 
materialer på anlæggene i de berørte lande. Derudover bør der konkret 
installeres et system for kontrol og regnskab med nukleare materialer. 
Formålet med programmet, som allerede var i kraft mellem 1993 og 1996 
(konto B4-2001), er at videreføre og udbygge aktioner på stedet i tæt 
samarbejde med de ansvarlige. De påtænkte aktioner vedrører regnskab med 
nukleare materialer, udarbejdelse af opgørelser over den faktiske beholdning, 
edb-overvågning af materialerne på selve anlægget og i det centrale 
kontrolorgan, oprettelse af et uafhængigt kontrolinspektorat og etablering af 
systemer til overvågning og måling. 
Kommissionen anser problemet for at være af et sådant omfang, at aktionen 
må videreføres. Resultaterne af de aktioner, der hidtil er blevet gennemført, 
har været opmuntrende. 
9.1.2 Målgruppe 
Alle borgere i EU, de central- og østeuropæiske lande og de nye uafhængige 
stater 
Transportvirksomheder, som transporterer radioaktivt materiale 
Industrivirksomhederne i den nukleare sektor 
De nationale sikkerhedskontrolmyndigheder 
Eksperter inden for sikkerhedskontrol fra de nye uafhængige stater samt de 
nukleare anlæg i disse stater 
Internationale organisationer,der beskæftiger sig med nuklear sikkerhed. 
9.2 Begrundelse for foranstaltningen 
9.2.1 Behovet for EF-støtte 
a. Industrielt samarbejde på det nukleare område og transport af radioaktivt 
materiale 
Transport af radioaktivt materiale 
132 
For at støtte dette område nedsatte Kommissionen i 1982 på Europa-
Parlamentets anmodning1 en stående arbejdsgruppe bestående af nationale 
eksperter med den fornødne faglige kompetence med hensyn til sikkerhed i 
forbindelse med transport af radioaktivt materiale. Denne gruppe varetager 
udvekslingen af oplysninger om anvendelsen af forskrifterne for international 
transport af radioaktivt materiale mellem medlemsstaterne samt i og uden for 
EU. Den stående arbejdsgruppe foreslår retningslinjer for et 
handlingsprogram, som Kommissionen skal opstille for transport af 
radioaktivt materiale med henblik på at tilvejebringe det nødvendige 
vidensgrundlag for en videreudvikling af de internationale forskrifter. 
Derudover er Kommissionen blevet opfordret til regelmæssigt at underrette 
Europa-Parlamentet og Rådet om den seneste udvikling inden for transport af 
radioaktivt materiale og informere dem om de henstillinger, som den stående 
arbejdsgruppe opstiller. 
Europa-Parlamentet genopførte i 1996 budgetposten2 for transport af 
radioaktivt materiale. På denne konto blev der afsat 2 mio. ECU i 
forpligtelsesbevillinger for 1996, medens der i 1997 blev afsat 0,7 mio. ECU 
som følge af en intern budgetoverførsel, som blev besluttet af GD XVII efter 
aftale med GD XIX. 
De samlede forpligtelser for 1996-1997 har været på 2 661 971 ECU 
(98,59% af de disponible midler). 
Den Stående Arbejdsgruppe bekræftede på sit seneste møde den 23. 
september 1997 i Bruxelles, at den finder det vigtigt, at der iværksættes et 
flerårigt (5 år) program på dette følsomme område, som skal udstyres med et 
anseligt budget (2 mio. ECU pr. år). 
Industrielt samarbejde på det nukleare område 
Indtil nu har Kommissionen koncentreret sig om foranstaltninger, som på 
kort sigt skal forbedre den nukleare sikkerhed i Øst. Indsatsen har fortrinsvis 
været rettet mod kernekraftværker i drift og har bestået i analyse af 
sikkerheden, driftsbistand (driftssikkerhed) eller køb af udstyr i Vesten. Da de 
berørte lande agter fortsat at anvende kerneenergi på lang sigt, er det 
nødvendigt at forbedre den lokale fremstilling af reservedele og udstyr og 
således sørge for sikkerheden ved at sikre komponenternes kvalitet. Dette 
kan gøres ved at styrke samarbejdet mellem industrivirksomheder i EU og i 
østlandene, idet hindringerne for et sådant samarbejde må ryddes af vejen. 
Kommissionen kan spille en retningsgivende rolle og stå for overordnede, 
generelle analyser, kontaktformidling og oplysning og eventuelt støtte 
pilotforsøg. 
1 Europa-Parlamentets beslutning (EFT nr. C 40 af 15.2.1982, s. 43). 
2 De Europæiske Fællesskabers almindelige budget for 1996 - konto B4-1020. 
10 133 
b. Uddannelse af eksperter og indførelse af sikkerhedskontrol (CØE-landene 
og NIS) 
Denne foranstaltning er et af de helt centrale elementer, som skal gøre det 
muligt at opfylde de målsætninger, der blev fastsat af Det Europæiske Råd i 
Essen i overensstemmelse med Europa-Parlamentets beslutning og 
Kommissionens meddelelse. Foranstaltningen stemmer i øvrigt udmærket 
overens med EU's overordnede målsætninger om at forbedre driftsforholdene 
på kernekraftværkerne i østlandene. 
Det bør i øvrigt bemærkes, at forbedringen af kontrollen med nukleare 
materialer og det dermed forbundne ønske om at standse den ulovlige handel 
med nukleare materialer blev behandlet i en vigtig erklæring fra P8-topmødet 
i Moskva i april 1996. 
Derudover er der blevet indført uformelle ordninger for at sikre 
komplementariteten mellem disse aktioner og dem, der iværksættes af 
tredjelande (USA, Japan), medlemsstaterne (Det Forenede Kongerige, 
Frankrig, Sverige, Finland) og Den Internationale Atomenergiorganisation 
(IAEA) samt med dem, der iværksættes om led i PHARE- og TACIS-
programmerne. 
Det er vigtigt at understrege, at uddannelsen af eksperterne og 
gennemførelsen af projekterne her - til forskel fra, hvad der gør sig gældende 
ved PHARE- og TACIS-projekter - fortrinsvis varetages af Euratom-
inspektører, som har den fornødne erfaring. En forudsætning for en effektiv 
kontrol er hyppige besøg på stedet, fremskaffelse af materiale og evne til 
hurtigt at tilpasse sig øjeblikkets behov. Hurtig gennemførelse og stor 
fleksibilitet er af altafgørende betydning. 
9.2.2 Valg af støtteform 
Denne foranstaltning finansieres via tilskud/finansielle bidrag. 
9.3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen 
a. Industrielt samarbejde på det nukleare område og transport af radioaktivt 
materiale 
Transport af radioaktivt materiale 
Foranstaltningen skal gøre det muligt at kontrollere, om gældende forskrifter 
efterleves korrekt, og vurdere, om der er behov for en udbygning, samt 
medvirke til virkeliggørelsen af det indre marked. Om fornødent skal den 
munde ud i nye initiativer fra Kommissionens side med hensyn til 
harmonisering af lovgivning og praksis vedrørende transport i EU. 
Den indebærer også bistand til landene i Central- og Østeuropa og til de nye 
uafhængige stater, især dem, som forventes at tiltræde Fællesskabet eller at 
operere på dets område. 
il-134 
Det er fortsat et mål at informere offentligheden bedre om transport med 
radioaktivt materiale. 
Industrielt samarbejde på det nukleare område 
Ved at skabe en bedre forståelse for de lokale industrielle problemer og støtte 
indførelsen af markedsøkonomi vil man overordnet set kunne være med til at 
sikre en bedre økonomisk udvikling i Øst, hvilket også er i EU's interesse. 
b. Uddannelse af eksperter og indførelse af sikkerhedskontrol (CØE-landene 
og NIS) 
Resultatindikatorer 
Denne foranstaltning skal være med til at sikre, at nukleare materialer i Øst 
underkastes strengere kontrol af et omfang, der svarer til det, der findes i EU. 
Den bedste indikator for, at foranstaltningen har været vellykket, vil være, at 
kerneenergi udelukkende bliver anvendt til fredelige formål. 
Omfang af iværksatte aktiviteter 
Det kan vejledende oplyses, at Sikkerhedskontrollen i 1995 iværksatte 27 
aktioner, hvoraf 10 fandt sted på russisk område. Sytten aktioner blev 
iværksat på EU's område, fortrinsvis i Luxembourg, og i alt har 103 
eksperter fra østlandene deltaget i en eller flere af disse, svarende til i alt mere 
end 850 manddage. Hertil bør lægges antallet af arbejdsdage, som Euratom's 
personale har lagt i de forskellige aktioner. 
10. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION 
a. Industrielt samarbejde på det nukleare område og transport af radioaktivt 
materiale 
De foreslåede forpligtelser pr. år ligger under forpligtelsesniveauet for 1996. 
Personalemæssigt har der i 1996 og 1997 været afsat 1,5 B og 0,25 A til 
foranstaltningen. Der vil derfor ikke blive brug for supplerende ressourcer. 
b. Uddannelse af eksperter og indførelse af sikkerhedskontrol (CØE-landene og 
NIS) 
Mellem 1993 og 1996 formåede Kommissionen at forvalte og inkorporere de 
aktioner, der blev iværksat under konto B4-2001, uden tilførsel af ekstra personale 
og på trods af den arbejdsbyrde, der er forbundet med forpligtelserne i henhold til 
Euratom-traktatens kapitel 7. På nuværende tidspunkt anmodes der ikke om 
supplerende ressourcer. 
135 
12 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 550 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 12 01 
Katalognummer : CB-CO-97-643-DA-C 
ISBN 92-78-28177-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
130