Ændringer af retshjælpsordningen er under drøftelse. Programmet for Republikken Litauens 18. regering omfatter et projekt, der har til formål at reducere arbejdsbyrden for advokater, der yder retshjælp, og løse problemet med utilstrækkeligt vederlag for retshjælpstjenester, herunder ydelse af et forholdsmæssigt vederlag afhængigt af kompleksiteten af de leverede juridiske tjenesteydelser, og gennemsigtighed i betalingsproceduren. Disse ændringer vil imødekomme de betænkeligheder, som advokatsamfundet længe har givet udtryk for, og er i overensstemmelse med anbefalingerne fra Rådet for Advokatsamfund i Den Europæiske Union (CCBE) og Europarådets retningslinjer. Projektet, der forventes gennemført i den nuværende valgperiode 2020-2024, befinder sig imidlertid på et meget tidligt stadie, og forud for gennemførelsen vil der blive foretaget en feasibilityundersøgelse.

Domstolsrådet har indledt drøftelser om finansieringsmodellen for retsvæsenet. I forbindelse med forhandlingerne om statsbudgettet har domstolsrådet udtrykt betænkeligheder med hensyn til tildelingen af midler til retsvæsenet og kriterierne herfor. Domstolsrådet har iværksat en undersøgelse af national og international praksis med henblik på at fastlægge objektive og gennemsigtige kriterier for tildelingen af midler.

Udvælgelsesprocedurerne til retsvæsenet er blevet genoptaget efter mindre forsinkelser som følge af covid-19-pandemien. På grund af covid-19-pandemien og iboende begrænsninger som følge af den indførte karantæneordning var antallet af udvælgelsesprocedurer til retsvæsenet lavere end i 2019. Udvælgelsespanelets møder er genoptaget i henhold til den sædvanlige tidsplan efter tilpasningen af procedurereglerne til brugen af videokonferenceudstyr. Ifølge den nationale domstolsforvaltning er der planlagt et større antal udvælgelsesprocedurer i 2021 for at kompensere for det fald, der blev registreret i 2020, og sikre besættelsen af ledige stillinger.

Advokatsamfundet har udtrykt bekymring over overholdelsen af tavshedspligten. I henhold til bestemmelserne i loven om kriminalefterretninger kan de retshåndhævende myndigheder udføre diskrete handlinger med henblik på indsamling af oplysninger, som ifølge advokatsamfundet kan være ensbetydende med kontrol af kommunikationen mellem advokater og deres klienter, også selv om der ikke foreligger strafferetlige anklager. Advokatsamfundet havde anmodet de statslige myndigheder om oplysninger om eksistensen af kriminalefterretningsforanstaltninger uden for strafferetlige efterforskninger mod advokater, hvilket blev afvist. Afslaget blev indbragt for de nationale domstole. Advokatsamfundets klage blev forkastet ved endelig afgørelse. Advokatsamfundet har anlagt sag ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol. Den 9. december 2020 meddelte Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol den litauiske regering, at sagen kunne antages til realitetsbehandling. Advokatsamfundet anfægtede også retsforskrifterne om strafferetlige efterforskningsaktiviteter ved den regionale forvaltningsdomstol i Vilnius. Efter dennes afgørelse iværksatte advokatsamfundet appel ved Litauens øverste forvaltningsdomstol. Retssagen verserer for Litauens øverste forvaltningsdomstol.

Den nationale domstolsforvaltning og domstolsrådet tager initiativer til at styrke miljøet for korruptionsbekæmpelse inden for retsvæsenet. Styrkelse af kulturen for korruptionsbekæmpelse i retssystemet er en af de fem prioriteter, der indgår i programmet for den nationale domstolsforvaltning for perioden 2020-2022. I den forbindelse afholder den nationale domstolsforvaltning i samarbejde med domstolsrådet seminarer om faglig etik og udformer foranstaltninger til at styrke kontrollen med erklæringer om private interesser. Domstolsrådet har også nedsat en interinstitutionel arbejdsgruppe, der omfatter en repræsentant for den særlige efterforskningstjeneste, for at styrke miljøet for korruptionsbekæmpelse i retsvæsenet. Disse bestræbelser imødegår de bekymringer vedrørende den negative indvirkning på retssystemets image, der er opstået som følge af mistanken om, at medlemmer af retsvæsenet har været involveret i korruptionssager i forbindelse med verserende straffesager siden 2019. Disse mistanker har allerede ført til afskedigelse af fem dommere og til suspension af tre dommere.

Præsidenten for højesteret fungerer fortsat midlertidigt. Udnævnelsesproceduren for en ny præsident for højesteret har været i gang siden september 2019. Efter forfatningsdomstolens afgørelse om, at afskedigelsen af formanden for højesterets civile afdeling var forfatningsstridig, blev dommeren genindsat i sine respektive funktioner som dommer ved højesteret, herunder som formand for den civile afdeling og fungerende præsident for domstolen. Selv om dette sikrer, at højesteret fungerer, er det vigtigt at komme videre med udnævnelsesproceduren. Der forventes imidlertid yderligere forsinkelser, da proceduren for udnævnelse af højesteretspræsidenten i henhold til loven om domstole først kan finde sted, når den fulde sammensætning af højesteret er på plads, og et dommerembede ved højesteret fortsat er ledigt på grund af forsinkelser i udvælgelsesproceduren.

Efter en standstill-periode er der blevet udnævnt tre nye dommere til forfatningsdomstolen. Efter at embedsperioden for tre dommere ved forfatningsdomstolen, herunder præsidenten, udløb i marts 2020, forkastede parlamentet de tre foreslåede kandidater til de ledige embeder, hvilket førte til en betydelig periode, hvor de tre dommere forblev midlertidigt i embedet. Efter at politiske partier havde rejst tvivl om lovligheden af de tre dommeres fortsatte funktion, præciserede forfatningsdomstolen, at løsningen var i overensstemmelse med bestemmelserne i loven om forfatningsdomstolen, og understregede, at forfatningsdomstolen skal fungere uden afbrydelse. Hvis der ikke udnævnes en ny dommer, fungerer den dommer, hvis embedsperiode er udløbet, i henhold til loven, indtil den nye dommer er udnævnt. Denne juridiske løsning synes at være i overensstemmelse med Venedigkommissionens anbefalinger. Parlamentet genoptog proceduren for fornyelse af forfatningsdomstolen i januar 2021. Dette har gjort det muligt at udnævne de tre dommere. Den 17. juni 2021 udnævnte parlamentet en ny præsident for forfatningsdomstolen.

Domstolsrådets beføjelser er blevet styrket, og dets sammensætning er blevet ændret. Siden november 2020 har domstolsrådet haft 17 medlemmer (tidligere 23 medlemmer). Ændringer af domstolsloven betød også, at dommere kan vælges til domstolsrådet for højst to på hinanden følgende perioder. Domstolsrådet består fortsat udelukkende af dommere, der udnævnes af deres kolleger, hvilket er i overensstemmelse med Europarådets anbefalinger. Embedsperioden for de dommere, der ikke længere skal være medlemmer, er ikke blevet bragt til ophør før tid, da de nye regler trådte i kraft efter udløbet af deres normale embedsperiode. Som anført i rapporten om retsstatssituationen fra 2020 har domstolsrådet nu kompetence til at udvælge dommermedlemmerne af udvælgelseskomitéen for ansøgere til dommerembeder, som indtil 2020 var præsidentens enekompetence. For første gang udnævnte domstolsrådet tre dommere til medlemmer af denne komité. Domstolsrådet er også blevet en af deltagerne i det uafhængige statslige strategiske forvaltningssystem, der er oprettet ved Republikken Litauens lov om strategisk forvaltning, som trådte i kraft den 1. januar 2021. I den forbindelse deltager domstolsrådet aktivt i udarbejdelsen af det nationale fremskridtsprogram for 2021-2030.

Retssystemet består af de almindelige domstole (den øverste domstol, appeldomstolen, regionale domstole og distriktsdomstole) og domstolene med særlige kompetencer (den øverste forvaltningsdomstol og to regionale domstole i forvaltningsretlige sager). Distriktsdomstolens dommere udnævnes af Litauens præsident efter indstilling fra en udvælgelseskomité, mens den øverste domstols dommerne udnævnes af parlamentet (Seimas) på grundlag af præsidentens nominering efter indstilling fra domstolsrådet. Domstolsrådet, der udelukkende består af dommere udpeget af deres kolleger, er det udøvende organ for retsligt selvstyre og sikrer domstolenes og dommernes uafhængighed. Den nationale domstolsforvaltning, der er uafhængig af den udøvende magt, har kompetence til at yde materiel og teknisk bistand til domstolene, sikre, at retssystemet fungerer effektivt, og uddanne dommere. Forfatningsdomstolen træffer afgørelse om, hvorvidt lovgivningen samt præsidentens og regeringens retsakter er i overensstemmelse med forfatningen. Anklagerne er uafhængige. Rigsadvokaten udnævnes og afskediges af Litauens præsident med parlamentets samtykke. Lavere rangerende anklagere udnævnes af rigsadvokaten efter indstilling fra en udvælgelseskomité. Litauen deltager i Den Europæiske Anklagemyndighed. Advokatsamfundet er en uafhængig del af retssystemet, der finansieres af bidrag fra advokater og andre kilder.

Et projekt, der har til formål at forbedre kvaliteten af lovgivningen, er under udarbejdelse, og det vil omfatte en revision af den eksisterende lovgivning med henblik på at fjerne forældet eller uforholdsmæssig regulering. Litauen har vedtaget hasteforanstaltninger i forbindelse med covid-19-pandemien, som stadig gælder. Selv om litauiske NGO'ers aktiviteter blev påvirket af covid-19-relaterede restriktioner, har myndighederne ydet specifik økonomisk støtte til NGO'er. Civilsamfundet er stadig frit og åbent, og der er oprettet en ny NGO-fond, der skal yde bæredygtig institutionel støtte til NGO'er. De litauiske myndigheder er i færd med at udvikle initiativer til forbedring af jurauddannelsen, og der er planer om at integrere uddannelse i jura og korruptionsbekæmpelse i almene uddannelsesprogrammer.

Den retlige ramme for mediepluralisme i Litauen garanterer den grundlæggende ret til ytringsfrihed og retten til information. Selv om mediemyndighederne fortsat betragtes som uafhængige og effektive, har der fundet en debat sted om effektiviteten og upartiskheden af selvregulerende medieorganer. For at styrke gennemsigtigheden vedrørende medieejerskab er kulturministeriet ved at indføre et offentligt tilgængeligt informationssystem for producenter og formidlere af offentlig information. Det faglige miljø for journalister er i gradvis bedring i Litauen, navnlig for så vidt angår adgangen til oplysninger i de vigtigste offentlige registre. Det ser dog ud til, at myndighederne undertiden påberåber sig databeskyttelse for uretmæssigt at begrænse adgangen til oplysninger. De litauiske myndigheder har truffet adskillige foranstaltninger for at afbøde covid-19-pandemiens indvirkning på medieforetagender.

Den 4. november 2020 blev den nye handlingsplan for korruptionsbekæmpelse 2020-2022 vedtaget med henblik på at forbedre gennemførelsen af det nationale korruptionsbekæmpelsesprogram. Offentliggørelse af aktiver reguleres nu mere effektivt, og ajourførte regler om lobbyvirksomhed, der har til formål at sikre større gennemsigtighed og offentlig omtale af møder mellem folkevalgte og lobbyister, trådte i kraft i januar 2021. Gennemførelsen af den reviderede retlige ramme for svingdørs- og karensperioder er påbegyndt efter godkendelsen af dem i juli 2020. Der findes bestemmelser om beskyttelse af whistleblowere, og anklagemyndigheden øger bevidstheden herom for at fremme brugen af indberetningskanaler. Adskillige korruptionssager på højt plan blev efterforsket eller indbragt for retten. De retlige rammer for offentlige indkøb er blevet forbedret for at forebygge svig og korruptionsrisici i forbindelse med covid-19-pandemien. Desuden udarbejdede den særlige undersøgelsestjeneste en række anbefalinger og vejledninger med henblik på at forbedre gennemsigtigheden og mindske risikoen for korruption i forbindelse med gennemførelsen af planen for økonomisk nødhjælp i forbindelse med covid-19.

Det litauiske retssystem fremviser fortsat gode resultater med hensyn til effektivitet, og der gennemføres yderligere foranstaltninger med henblik på at forbedre det. Digitale værktøjer anvendes i vid udstrækning i retssystemet, hvilket har bidraget til at sikre, at domstolene fortsat kan fungere under covid-19-pandemien. Udnævnelser til høje dommerembeder er stadig forsinket. Selv om udnævnelserne til forfatningsdomstolen er genoptaget, har højesteretspræsidenten fortsat fungeret midlertidigt siden september 2019. Den nationale domstolsforvaltning og domstolsrådet er i færd med at udvikle initiativer til styrkelse af kulturen for korruptionsbekæmpelse i retsvæsenet. Man er i færd med at drøfte ændringer af retshjælpsordningen som reaktion på advokaternes mangeårige bekymringer.

Der gøres i høj grad brug af digitale værktøjer i retssystemet. Litauens procedureregler tillader anvendelse af digital teknologi ved domstole i civilretlige, handelsretlige og forvaltningsretlige sager samt i straffesager i en lang række situationer, både med hensyn til deltagelse af parter, der anvender kommunikationsteknologi, og antageligheden af bevismateriale. De litauiske domstole ser også ud til at være godt udstyret med elektroniske kommunikationsværktøjer. Digitale løsninger til at indlede og følge retssager er stort set på plads i civilretlige, handelsretlige og forvaltningsretlige sager, men anvendes i mindre grad i straffesager. Den udbredte brug af digitale værktøjer har bidraget til at sikre, at domstolene fortsat fungerer under covid-19-pandemien. På trods af forbedringen af det tilgængelige videokonferenceudstyr fremhæver interessenterne behovet for en betydelig opgradering af domstolssystemets computerudstyr og andre ressourcer, der er relevante for digitaliseringen af retsvæsenet. Der er også planer om yderligere foranstaltninger til modernisering af domstolenes arbejde, navnlig for at sikre brugen af kommunikationsteknologier til gennemførelse af fjernafhøringer i alle procedurer og styrke offentlighedens adgang til retspraksis.

Effektivitet

Retssystemet fremviser gode resultater med hensyn til effektivitet. Litauen fastholder sin korte behandlingstid i civil- og handelsretlige sager i første og anden instans, samtidig med at der registreres en stigning i tredje instans. Den tid, det tager at gennemføre forvaltningsretlige sager, er også faldet, både i første og anden instans. Tendensen til at reducere de allerede forholdsvis begrænsede sagspukler er fortsat i alle de undersøgte kategorier af sager.

Gennemførelsen af projektet om forøgelse af effektiviteten af retsvæsenets aktiviteter er i gang. Projektet har til formål at øge effektiviteten af domstolenes aktiviteter gennem udvikling af avancerede forvaltningsmodeller for domstolenes ressourcer samt sagsfordeling og modernisering af sagsbehandlingen. Projektet, der startede i 2017, forventedes afsluttet i september 2021, men er blevet ramt af forsinkelser som følge af covid-19-pandemien. Der er også planlagt nye lovgivningsmæssige foranstaltninger for yderligere at forbedre effektiviteten af programmet for Republikken Litauens 18. regering, navnlig med henblik på at fremme udenretslig tvistbilæggelse og overføre ikkejudicielle funktioner, der i øjeblikket varetages af domstole, til andre institutioner. Litauen er også aktiv med hensyn til at fremme og skabe incitamenter til at anvende alternative metoder til tvistbilæggelse.

II.Ramme for bekæmpelse af korruption

Justitsministeriet og den særlige efterforskningstjeneste (STT) koordinerer de forebyggende foranstaltninger mod korruption, og Republikken Litauens øverste officielle etiske kommission fører tilsyn med de institutionelle etiske standarder. STT har også til opgave at forberede og gennemføre visse forebyggende foranstaltninger til bekæmpelse af korruption. Kompetencen til at bekæmpe korruption er delt mellem flere myndigheder. STT har beføjelser til at afsløre og efterforske de alvorligste korruptionsrelaterede strafbare handlinger. Anklagemyndigheden forestår og koordinerer efterforskningen forud for retssagen. Inden for rammerne af det nationale korruptionsbekæmpelsesprogram 2015-2025 godkendte parlamentet den 4. november 2020 en ny handlingsplan for 2020-2022.

Opfattelsen blandt eksperter og virksomhedsledere er, at korruptionsniveauet i den offentlige sektor fortsat er relativt lavt. I Transparency Internationals korruptionsindeks for 2020 scorer Litauen 60/100 og ligger som nr. 11 i Den Europæiske Union og nr. 35 på verdensplan . Denne opfattelse har været forholdsvis stabil i de seneste fem år .

Efterforskningen og retsforfølgningen af korruption er fortsat i forbindelse med en række korruptionssager på højt plan. I 2020 indledte STT 69 forundersøgelser, og 35 sager blev indbragt for en domstol. 60 korruptionsrelaterede sager blev afsluttet med bøde og 5 sager med fængselsstraf, mens 2 sager blev afsluttet med både fængsel og bøde. Derudover blev 6 sager om korruption på højt plan undersøgt eller indbragt for en domstol. En af dem, der blev indledt i 2016, involverede et parlamentsmedlem og var blevet suspenderet, da Parlamentet ikke imødekom anklagemyndighedens anmodning om ophævelse af medlemmets immunitet. Efter parlamentsvalget i december 2020 bemyndigede parlamentet anklagemyndigheden til at fortsætte efterforskningen, som er blevet genoptaget, og sagen er for nylig blevet indbragt for en domstol. De lovgivningsmæssige rammer for bekæmpelse af bestikkelse i udlandet er tilstrækkelige, samtidig med at gennemførelsen af internationale henstillinger om behovet for at øge bevidstheden om dette spørgsmål skal forbedres yderligere. I denne forbindelse anses de menneskelige og finansielle ressourcer, der står til rådighed for de retshåndhævende myndigheder, for at være tilstrækkelige til at udføre opgaverne, men myndighederne påpeger behovet for at øge antallet af retshåndhævelsesmedarbejdere.

Der blev vedtaget en ny handlingsplan, der skal ledsage det nationale korruptionsbekæmpelsesprogram. Den strategiske ramme for korruptionsbekæmpelse er fastlagt i det nationale korruptionsbekæmpelsesprogram 2015-2025 og gennemføres og koordineres af regeringen med støtte fra den særlige efterforskningstjeneste (STT). Programmet har en samlet tilgang til korruption med fokus på både den offentlige og den private sektor. Som det fremgår af STT's seneste evaluering, kræver opbygningen af et miljø, der er modstandsdygtigt over for korruptionsrisici i alle offentlige forvaltningsorganer, imidlertid en mere systematisk tilgang, og visse foranstaltninger mangler stadig at blive gennemført. Handlingsplanen for 2020-2022, som parlamentet vedtog i november 2020, har til formål at forbedre gennemførelsen af programmet. De planlagte foranstaltninger omfatter forbedring af den centrale valgkommissions informationssystem, revision af lobbyreglerne, styrkelse af retshåndhævelseskapaciteten til at afsløre korruptionssager, herunder gennem uddannelse og forebyggende foranstaltninger, og styrkelse af mekanismen til beskyttelse af whistleblowere. Ifølge planen skal der oprettes et nyt system til overvågning og vurdering af korruption i den offentlige sektor og til forbedring af bevidstheden om korruption. Republikken Litauens særlige regeringskommission har til opgave at overvåge, kontrollere og koordinere bekæmpelsen af korruption, mens STT spiller en central rolle i overvågningen af planens resultater. Litauen planlægger at udarbejde og vedtage en ny national dagsorden for korruptionsbekæmpelse (2022-2033) i 2021, der skal erstatte det nuværende nationale program til bekæmpelse af korruption. Endelig indviede republikkens præsident i december 2020 det nye integritetsakademi. Hovedformålet med det nyoprettede akademi er at samle eksperter og institutioner for at udveksle bedste praksis inden for forebyggelse af korruption og tilbyde specialiseret uddannelse i korruptionsbekæmpelse. I de første måneder af sin virksomhed arrangerede akademiet flere kurser for offentligt ansatte.

Lovgivningen om offentlige indkøb er blevet ændret for at forebygge risikoen for svig og korruption under covid-19-pandemien. Lovgivningen om offentlige indkøb blev tilpasset for at imødegå potentielle korruptionsproblemer i forbindelse med covid-19-pandemien. Den nye ændring trådte i kraft i juli 2020 og har til formål at forhindre, at tvivlsomme leverandører, der forsøger at udnytte nødsituationen, kan deltage i offentlige indkøb. Der henvises specifikt til internationale udbud, der anvender uanmeldte procedurer med forhandling, hvor de ordregivende myndigheder bør rådføre sig med flere andre nationale myndigheder, herunder STT, for at indhente så mange oplysninger som muligt om leverandøren. Efter vedtagelsen af den nationale handlingsplan for 2020-2022 er der blevet forelagt en ny ændring for Parlamentet med henblik på at fortsætte centraliseringen af procedurerne for offentlige indkøb.

Rammen for indberetning af aktiver for folkevalgte har nu en mere effektiv regulering. En ny ændring af loven om offentlige og private interesser i den offentlige tjeneste for valgte og udnævnte personer blev vedtaget i juli 2020. Den har til formål at forenkle processen for interesseerklæringer og præciserer alle de oplysninger, der er nødvendige for at registrere erklæringen, og som de valgte medlemmer skal afgive senest 30 dage efter valget. Den øverste etiske kommission er ansvarlig for at kontrollere erklæringerne, som også offentliggøres. Den 4. januar 2021 blev det nye register over private interesser (PINREG) operationelt.

De ajourførte regler om lobbyvirksomhed har til formål at sikre større gennemsigtighed og mere offentlig omtale af møder mellem embedsmænd og lobbyister. Den nye ændrede lov om lobbyvirksomhed trådte i kraft i januar 2021 og indeholder en ordning med krydserklæringer, hvor lobbyister, politikere og offentligt ansatte skal rapportere om deres møder i registret over lobbyister, som føres af den etiske kommission for højtstående embeder (Chief Official Ethics Commission — COEC). Ifølge den seneste COEC-årsberetning var 122 personer ved udgangen af 2020 registreret som lobbyister, og der blev registreret 273 møder sammenlignet med 209 registrerede i 2019. STT har forelagt Parlamentet sin evaluering og sine henstillinger med henblik på at styrke den foreslåede ramme.

Gennemførelsen af svingdørs- og karensbestemmelserne fra juli 2020 er påbegyndt. Svingdørs- og karensperioden reguleres i lov om tilpasning af offentlige og private interesser, som fastsætter en etårig karensperiode. Desuden har COEC beføjelse til at fravige den generelle regel fra sag til sag. Siden lovændringen trådte i kraft i juli 2020, har COEC modtaget fire anmodninger om dispensation. I et tilfælde traf COEC ikke afgørelse, da der manglede oplysninger fra ansøgeren, mens der i de to andre tilfælde blev givet afslag på anmodningerne, og i det ene tilfælde blev anmodningen om undtagelse godkendt.

Selv om der findes en forordning om beskyttelse af whistleblowere, mangler der bevidsthed herom blandt borgerne. I 2020 blev 49 personer anerkendt som whistleblowere af anklagemyndigheden. I august 2020 blev der oprettet en særlig hotline hos anklagemyndigheden, og i løbet af fire måneder blev der gennemført 198 samtaler. På grundlag af oplysningerne fra denne kanal blev der indledt 16 forundersøgelser, og der blev gennemført 11 interne revisioner. De vigtigste rapporterede fejl vedrører magtmisbrug, manglende opfyldelse af officielle pligter, korruption i forbindelse med offentlige indkøb, men også overtrædelse af covid-19-relaterede foranstaltninger. For at fremme brugen af hotlinen og støtte andre myndigheder i forbindelse med oprettelsen af deres egne indberetningskanaler tilrettelægger anklagemyndigheden bevidstgørelseskurser for offentlige og private enheder.

Der blev fremsat anbefalinger og retningslinjer med henblik på at forbedre gennemsigtigheden og mindske risikoen for korruption i forbindelse med gennemførelsen af covid-19-planen for økonomisk nødhjælp. Efter covid-19-udbruddet godkendte regeringen en plan på 5 mia. EUR til støtte for økonomien og begrænsning af pandemiens spredning. STT har overvåget gennemførelsen af støtteplanen. I den forbindelse fremsatte STT en række henstillinger og dokumenter, der havde til formål at sikre gennemsigtighed og mindske risikoen for korruption. En enkelt onlineplatform til offentliggørelse af oplysninger om gennemførelsen af covid-19-planen blev foreslået af STT, men er ikke blevet gennemført. Ikke desto mindre fandt myndighederne, at mængden af oplysninger, der offentliggøres af de relevante institutioner, er tilstrækkelig til at informere borgerne korrekt. STT har vurderet en række retlige foranstaltninger, der er vedtaget for at begrænse virkningen.

III.Mediepluralisme og mediefrihed

I Litauen er de retlige rammer for mediepluralisme og mediefrihed baseret på forfatningsmæssige sikkerhedsforanstaltninger og sektorspecifik lovgivning. Forfatningen forbyder censur og monopolisering af medierne og garanterer ytringsfrihed og informationsfrihed. Loven om informationsformidling til offentligheden er den vigtigste medielov. Der er vedtaget lovgivning til gennemførelse af direktivet om audiovisuelle medietjenester. De institutionelle rammer består af den litauiske radio- og tv-kommission (LRTK), inspektoratet for journalistisk etik og den etiske sammenslutning for offentlig information.

Der er ikke sket nogen væsentlige ændringer i de retlige rammer for tilsynsmyndigheden for audiovisuelle medietjenester. LRTK's finansielle og menneskelige ressourcer har været stabile og anses for tilstrækkelige, især fordi dens budget finansieres af gebyrer, der opkræves hos markedsaktørerne. LRTK har foreslået parlamentet at forlænge medlemmernes mandat fra fire til fem år og ændre sit navn til "den nationale mediekommission". Observatoriet for mediepluralisme (MPM 2021) melder om en meget lav risiko for mediemyndighedens uafhængighed og effektivitet.

Der foregår en debat om effektiviteten og upartiskheden af selvregulerende medieorganer. Litauens offentlige radio- og tv-selskab "Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija" (LRT) foreslog en ændring af loven om levering af oplysninger til offentligheden, således at det ikke længere skal være under tilsyn af den etiske kommission for offentlig information, der er et beslutningstagende organ under den etiske sammenslutning for offentlig information, på grund af indførelsen af den etiske controllerfunktion i selve LRT. Dette førte til offentlige drøftelser om effektiviteten og upartiskheden i den etiske kommission for offentlig information, den sammensætning og om, i hvilket omfang selvregulering bør være foreskrevet ved lov.

For at øge gennemsigtigheden i medieejerskab er kulturministeriet ved at oprette en offentligt tilgængelig database over producenter og formidlere af offentlig information i overensstemmelse med loven om information til offentligheden og strategiske retningslinjer for politikken for offentlig information 2019-2022. Systemet, kaldet "VIRSIS", vil offentliggøre oplysninger om medieejere, herunder endelige reelle ejere, og, lidt efter lidt, omfanget af reklameindtægter fra offentlige organer. For at sikre, at oplysningerne i VIRSIS er ajourførte, vil de blive synkroniseret med andre statslige informationssystemer og registre, og de vil omfatte relevante realtidsdata. Systemet vil blive lanceret i løbet af 2021. Ifølge MPM 2021 er gennemsigtighed i medieejerskab forbundet med mellemhøj risiko. Koncentrationen inden for nyhedsmedier er høj, især fordi et lille antal virksomheder ejer de fleste nyhedsmedieforetagender på tværs af forskellige sektorer.