Begrundelse

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

Den Europæiske Union (EU) og 26 medlemsstater har undertegnet Minamatakonventionen om Kviksølv ("konventionen") efter forhandlinger inden for rammerne af De Forenede Nationers Miljøprogram (UNEP) og tekstens vedtagelse i oktober 2013 på de befuldmægtigedes konference i Kumamoto, Japan.

Konventionen er det vigtigste internationale regelsæt til beskyttelse af mennesket og miljøet mod menneskeskabte udledninger og udslip af kviksølv og kviksølvforbindelser ("kviksølvemissioner") til luft, vand og jord. Konventionen omfatter hele kviksølvcyklussen, lige fra udvindingen af kviksølv i miner og til håndteringen af kviksølv i affaldsbehandlingen.

Konventionens artikel 8 fastsætter, at parterne skal kontrollere og så vidt muligt nedbringe kviksølvemissioner til luften fra punktkilder inden for de kildekategorier, der er opført på listen i bilag D til konventionen. Ifølge konventionens artikel 8, stk. 2, litra b), kan en part vælge at regulere kun nogle af de kilder, der falder ind under en kildekategori, forudsat at de regulerede kilder tegner sig for mindst 75 % af udledningerne fra den pågældende kildekategori.

Ifølge konventionens artikel 8, stk. 4, skal parterne stille krav om, at alle "nye kilder" skal gøre brug af de bedste tilgængelige teknikker (BAT) og bedste miljøpraksis (BEP). For "eksisterende kilder" gælder, at parterne skal kontrollere kviksølvemissioner til luften med en eller flere af de foranstaltninger, der er angivet i konventionens artikel 8, stk. 5, og som bl. a. omfatter brug af BAT og BEP, opstilling af kvantificerede mål eller emissionsgrænseværdier. Konventionens artikel 8, stk. 7, indeholder bestemmelse om, at parterne desuden skal udarbejde og ajourføre opgørelser over kviksølvemissioner til luften fra de kilder, der reguleres i henhold til artikel 8.

For at hjælpe parterne med at opfylde disse forpligtelser er der i artikel 8, stk. 8 og 9 indføjet en bestemmelse om, at konventionens Partskonference skal vedtage retningslinjer for BAT og BEP til støtte for parternes gennemførelse af de foranstaltninger, der skal træffes i henhold til artikel 8, stk. 5 (især med hensyn til opstilling af kvantificerede mål og emissionsgrænseværdier), deres fastsættelse af kriterier i forbindelse med bestemmelserne i artikel 8, stk. 2, litra b) og metoderne for udarbejdelse af emissionsopgørelser.

I henhold til konventionens artikel 8, stk. 10, andet punktum, skal parterne tage hensyn til disse retningslinjer ved gennemførelsen af bestemmelserne i artikel 8.

På baggrund heraf er der på en konference mellem konventionsparternes befuldmægtigede blevet nedsat en teknisk ekspertgruppe, der som et underorgan under konventionen, som rapporterer til Den Mellemstatslige Forhandlingskomité, skal udarbejde de retningslinjer, der skal udarbejdes i henhold til artikel 8, stk. 8 og 9. De befuldmægtigede stiler mod, at disse retningslinjer skal kunne vedtages på det første møde i Partskonferencen for derved at fremme en hurtig international indsats til beskyttelse af sundhed og miljø mod menneskeskabte kviksølvemissioner i tiden frem til konventionens ikrafttrædelse. Ekspertgruppen har nu færdiggjort de fire sæt retningslinjer. De blev offentliggjort den [XX.XX.XXXX] af sekretariatet for FN's Miljøprogram offentliggjorde og vil blive fremlagt til foreløbig vedtagelse på det 7. møde i Den Mellemstatslige Forhandlingskomité (INC.7), som finder sted den 10.-15. marts 2016 i Jordan, og de ventes ikke at ville blive væsentlige ændret i tiden mellem denne foreløbige vedtagelse og deres formelle og endelige vedtagelse på Partskonferencen.

2.HØRINGSRESULTATER OG KONSEKVENSANALYSER

Den tekniske ekspertgruppe mødtes fire gange mellem februar 2014 og september 2015. Efter en offentlig høring tilrettelagt af FN's Miljøprogram om udkastene til retningslinjer, som fandt sted i sommeren 2015, lagde gruppen sidste hånd på udkastene umiddelbart efter sit fjerde møde den 10.-15. september 2015 i Stockholm.

EU arbejder på at få konventionen gennemført i EU-retten og ratificeret, men de forpligtelser, der som beskrevet ovenfor er er indeholdt i konventionens artikel 8, stk. 4, 5 og 7 (samt retningslinjerne i henhold til artikel 8), er allerede fastsat i flere EU-retsakter. I særdeleshed indeholder direktiv 2010/75/EU om industrielle emissioner krav om, at driftsledere af anlæg omfattet af konventionens artikel 8 skal træffe alle relevante foranstaltninger for at forebygge forurening forårsaget af bl.a. kviksølvemissioner og i forbindelse hermed anvende de bedste tilgængelige teknikker. Med hensyn til kravet om at udarbejde og ajourføre en opgørelse over kviksølvemissioner og metoderne i forbindelse hermed, som er fastlagt i udkastene til retningslinjer, er der tale om et krav, der allerede er fastsat i forordning (EF) nr. 166/2006 om et europæisk register over udledning og overførsel af forurenende stoffer.

Den foreløbige vedtagelse af retningslinjerne og deres formelle vedtagelse på Partskonferencen vil derfor ikke få nogen yderligere miljømæssige eller samfundsøkonomiske virkninger i EU. Det vil derimod tilskynde tredjelande til at reducere de emissioner af kviksølv til luften, der fører til grænseoverskridende forurening i EU og er med til at kontaminere den globale fødekæde.

3.JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET

I betragtning af, at EU-lovgivningen stemmer overens med de foreslåede fire sæt retningslinjer, bør EU's holdning på INC.7 være at støtte deres foreløbige vedtagelse, således at de kan blive implementeret hurtigst muligt og formelt og endeligt vedtages på Partskonferencens første møde.

4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Den foreslåede afgørelse har ingen budgetmæssige virkninger for Unionen.