EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 18.11.2020 COM(2020) 750 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN om udkastene til budgetplaner for 2021: Overordnet vurdering



Sammenfatning Denne meddelelse indeholder en sammenfatning af Kommissionens vurdering af de udkast til budgetplaner for 2021, som euromedlemsstaterne har fremlagt i henhold til forordning (EU) nr. 473/2013. Kommissionens vurdering tager hensyn til den aktuelle sundhedskrise, den store usikkerhed og det alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-udbruddet. Vurderingen er baseret på den henstilling om finanspolitikken, som Rådet vedtog den 20. juli 2020, og tager hensyn til aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul i stabilitets- og vækstpagten. Som anført i den årlige strategi for bæredygtig vækst 2021 bør medlemsstaterne fortsat yde målrettet og midlertidig finanspolitisk støtte i 2021 for effektivt at bekæmpe pandemien og understøtte økonomien og genopretningen. Når den økonomiske situation tillader det, bør finanspolitikken tage sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, samtidig med at investeringerne øges. I denne meddelelse sammenfattes vurderingen af de individuelle udkast til budgetplaner og den samlede budgetsituation i euroområdet, herunder den samlede finanspolitiske kurs. Udkastene til budgetplaner for 2021, herunder vurderingen af den finanspolitiske kurs i euroområdet som helhed, kan sammenfattes som følger: 1.Økonomien i euroområdet er fortsat præget af covid-19-pandemien. Det reale BNP forventes at falde med næsten 8 % i 2020. På trods af en forventet tilbagevenden til vækst i 2021 ventes genopretningen at være ufuldstændig og vil variere meget fra medlemsstat til medlemsstat. Økonomien forventes at holde sig under potentialet. Usikkerheden og risiciene er fortsat usædvanligt store. 2.De betydelige midlertidige foranstaltninger, der måtte træffes i 2020 for at afbøde virkningerne af pandemien i euroområdet, tynger den samlede budgetstilling, der forventes at blive forbedret en smule i 2021. Udkastene til budgetplaner peger i retning af et samlet underskud på næsten 6 % af BNP og en gældskvote på ca. 100 % i 2021, hvilket stort set er i overensstemmelse med Kommissionens efterårsprognose 2020. Den seneste tids genopblussen af virusset i Europa indebærer nedadgående risici, som kan forværre de økonomiske og finanspolitiske resultater i 2021 sammenlignet med skønnene i udkastene til budgetplaner. 3.Medlemsstaterne har truffet betydelige finanspolitiske foranstaltninger som reaktion på pandemien (4,2 % af BNP i 2020 og 2,4 % af BNP i 2021). De fleste kriseforanstaltninger har til formål at afhjælpe den folkesundhedsmæssige situation og kompensere arbejdstagere og virksomheder for indkomsttab som følge af nedlukningsforanstaltninger og forstyrrelser i forsyningskæden (3,4 % af BNP i 2020 og 0,9 % af BNP i 2021). Andre foranstaltninger såsom nedsættelser af indirekte skatter eller ekstra offentlige arbejder har mere generelt været målrettet mod at støtte den økonomiske genopretning (0,8 % af BNP i 2020 og 1,5 % af BNP i 2021). Medlemsstaterne har også ydet omfattende likviditetsstøtte til husholdninger og virksomheder i form af garantier eller udsættelse af betaling af skat og socialsikringsbidrag. I nogle tilfælde har et mere beskedent finanspolitisk råderum begrænset omfanget af den finanspolitiske indsats. Medlemsstater med en stærkere budgetstilling har generelt ydet mere direkte budgetstøtte, mens medlemsstater med en svagere budgetstilling i højere grad har anvendt likviditetsstøtte. Sådanne foranstaltninger har ikke nogen umiddelbar indvirkning på det samlede underskud, men udgør eventualforpligtelser. 4.Den finanspolitiske kurs i euroområdet i både 2020 og 2021 vurderes at være understøttende, når den justeres for afviklingen af midlertidige kriseforanstaltninger som planlagt i udkastene til budgetplaner (+ 1,1 % af BNP i 2020 og + 1,4 % af BNP i 2021). På grund af den nylige genopblussen af pandemien i Europa er usikkerheden med hensyn til, om den planlagte afvikling af kriseforanstaltningerne kan finde sted i 2021, imidlertid øget. For at holde gang i økonomien forventes medlemsstaterne at yde krisestøtte ud over den, som indgår i de nuværende budgetplaner, der allerede er afspejlet i Kommissionens prognose. 5.Finansieringen fra genopretnings- og resiliensfaciliteten kan forventes at give en betydelig supplerende finanseffekt sammenholdt med den, der er medtaget i medlemsstaternes nuværende planer og prognoser. Eftersom fremlæggelsen af genopretnings- og resiliensplanerne og den efterfølgende godkendelse heraf forventes at finde sted i 2021, antages der i Kommissionens efterårsprognose 2020 i forbindelse med budgetfremskrivningerne for 2021 en forfinansiering på 10 % af tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten. Denne forfinansiering behandles som en finansiel transaktion, som ikke har nogen indvirkning på budgetsaldoen, men som nedbringer den offentlige gæld. I fremtiden forventes genopretnings- og resiliensfaciliteten at få en indvirkning på den økonomiske aktivitet og de offentlige finanser i mange medlemsstater og i euroområdet som helhed. 6.Den finanspolitiske kurs i de enkelte medlemsstater, som var meget akkommoderende i 2020, synes stadig at være understøttende i næsten alle medlemsstater i 2021, når der korrigeres for udfasningen af midlertidige kriseforanstaltninger. Mens kriseforanstaltninger udgør over en tredjedel af de samlede foranstaltninger, der er planlagt for 2021 ifølge udkastene til budgetplaner, har hovedparten af foranstaltningerne til formål at støtte den økonomiske genopretning. Udgifter, der finansieres via tilskud under genopretnings- og resiliensfaciliteten, kan forventes at medføre en betydelig supplerende finanseffekt uden at påvirke medlemsstaternes underskud og gæld. 7.Medlemsstaterne bør undgå at afvikle den finanspolitiske støtte for hurtigt. Kombinationen af store produktionstab og nedadgående risici kræver fortsat støtte fra finanspolitikken i 2021. 8.Støtteforanstaltningerne bør være målrettede og midlertidige. Medlemsstaterne planlægger i øjeblikket en kombination af midlertidige og permanente foranstaltninger i 2021. Permanente foranstaltninger, der ikke planlægges finansieret af indtægtsforøgelser eller kompenserende udgiftsreduktioner, kan påvirke den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt. 9.Troværdige mellemfristede finanspolitiske strategier er særlig vigtige for at sikre finanspolitisk holdbarhed, navnlig når der er tale om stærkt forgældede medlemsstater. Når de udfordringer, der er identificeret i de relevante landespecifikke henstillinger, skal afhjælpes, er det vigtigt at gennemføre veltilrettelagte finanspolitiske foranstaltninger og reformpakker, ikke mindst gennem genopretnings- og resiliensplanerne. På denne baggrund er Kommissionens udtalelser om udkastene til budgetplaner for 2021 baseret på en kvalitativ vurdering af de finanspolitiske foranstaltninger. Udtalelserne kan sammenfattes som følger: 1.Kommissionen finder, at udkastene til budgetplaner overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling om finanspolitikken, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i udkastene til budgetplaner understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. 2.For Belgien, Cypern, Estland, Finland, Grækenland, Irland, Letland, Luxembourg, Malta, Nederlandene, Portugal, Slovenien, Spanien, Tyskland og Østrig er foranstaltningerne (som oftest) midlertidige. Nogle af foranstaltningerne i udkastene til budgetplaner for Frankrig, Italien, Litauen og Slovakiet synes ikke at være midlertidige eller modsvaret af kompenserende foranstaltninger. Litauen har forelagt sit udkast til budgetplan, der tager udgangspunkt i en uændret politik, og opfordres til at forelægge et ajourført budgetudkast. 3.For Belgien, Frankrig, Grækenland, Italien, Portugal og Spanien er det i betragtning af størrelsen af deres offentlige gæld og de store udfordringer med hensyn til holdbarheden på mellemlang sigt inden udbruddet af covid-19-pandemien vigtigt at sikre, at den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt bevares, når der træffes understøttende budgetforanstaltninger.

I.Indledning Koordinering af de nationale budgetpolitikker er en vigtig del af rammerne for økonomisk styring i Den Økonomiske og Monetære Union. For at muliggøre denne koordinering forelægger euromedlemsstaterne senest medio oktober deres udkast til budgetplaner for det kommende år for Kommissionen og Eurogruppen. I disse planer sammenfattes de budgetforslag, som regeringerne planlægger at fremlægge for de nationale parlamenter. Kommissionen afgiver en udtalelse om hver enkelt plan og vurderer, om den er i overensstemmelse med medlemsstatens forpligtelser i henhold til stabilitets- og vækstpagten. Den afgiver også en samlet vurdering af budgetsituationen og udsigterne for euroområdet som helhed. Næsten alle euromedlemsstater forelagde deres udkast til budgetplaner for 2021 senest den 15. oktober 2020 som krævet i forordning (EU) nr. 473/2013. Cypern og Italien forelagde deres planer med en mindre forsinkelse. I overensstemmelse med adfærdskodeksen til twopacken forelagde Belgien og Litauen udkast til budgetplaner, der er udarbejdet under antagelse af en uændret politik. Belgien, der havde dannet en ny regering den 30. september 2020, har efterfølgende forelagt en ajourført plan den 30. oktober. Kommissionens udtalelse er baseret på vurderingen af den ajourførte plan. Litauen afholdt parlamentsvalg i oktober, og forretningsministeriet forelagde en plan baseret på en uændret politik. Kommissionen respekterer i sine udtalelser medlemsstaternes budgetmæssige beføjelser, men giver en objektiv politisk rådgivning, navnlig til nationale regeringer og parlamenter, for at gøre det lettere at vurdere, om budgetudkastene er i overensstemmelse med EU's finanspolitiske regler. Twopacken omfatter en lang række redskaber, hvormed økonomisk politik og budgetpolitik kan behandles som spørgsmål af fælles interesse inden for euroområdet, i overensstemmelse med traktaten. Kommissionens vurdering er forankret i de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 20. juli 2020. I år er de landespecifikke henstillinger om finanspolitikken som følge af covid-19-pandemien af rent kvalitativ karakter og omfatter ikke de talmæssige budgetkrav, der normalt ville gælde. Dette afspejler aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul i stabilitets- og vækstpagten. Henstillingerne fokuserede på de mest presserende udfordringer i forbindelse med covid-19-udbruddet og behovet for en koordineret finanspolitisk indsats. Rådet udstedte en enslydende henstilling om finanspolitikken til alle medlemsstater i euroområdet under den forebyggende del, hvori det henstillede, at medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med den generelle undtagelsesklausul for effektivt at bekæmpe pandemien og understøtte økonomien og genopretningen. Når den økonomiske situation tillader det, bør finanspolitikken tage sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, samtidig med at investeringerne øges. Kommissionen har i den årlige strategi for bæredygtig vækst 2021 bekræftet, at finanspolitikken fortsat bør støtte genopretningen i 2021. I lyset af denne nødvendighed og den stadig store usikkerhed om pandemiens økonomiske konsekvenser vil den generelle undtagelsesklausul fortsat være aktiv i 2021. I foråret 2021 vil Kommissionen under hensyntagen til ajourførte makroøkonomiske fremskrivninger revurdere situationen og gøre status over anvendelsen af den generelle undtagelsesklausul. Denne meddelelse har to formål. For det første gives der et samlet billede af budgetpolitikken på euroområdeniveau ud fra en tværgående vurdering af udkastene til budgetplaner. Udgangspunktet herfor er den tværgående vurdering af stabilitetsprogrammerne, som blev foretaget i foråret, men der fokuseres på det kommende år fremfor på mellemfristede finanspolitiske planer. For det andet giver den et overblik over udkastene til budgetplaner på landeniveau, og der redegøres for Kommissionens tilgang til vurderingen heraf, navnlig for så vidt angår de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet som reaktion på covid-19-pandemien og den deraf følgende økonomiske krise. II. De vigtigste resultater for euroområdet De økonomiske udsigter Figur 2.1Euroområdet: vækst i realt BNP, 2015-2021 (%) Anm.: For lande, der ikke har fremlagt prognoser for 2020 eller 2021 i deres stabilitetsprogrammer for 2020, anvendes Europa-Kommissionens forårsprognose 2020. Kilder: Udkast til budgetplaner for 2021 (UBP), Europa-Kommissionens efterårsprognose 2020 og forårsprognose 2020 og stabilitetsprogrammer for 2020 (SP). Økonomien i euroområdet er fortsat præget af covid-19-pandemien. De ekstraordinære inddæmningsforanstaltninger, der blev indført i første halvdel af 2020 for at bremse spredningen af virusset, har ført til en drastisk nedgang i den økonomiske aktivitet. Produktionen faldt med ca. 15 % i første halvdel af 2020 til det laveste niveau siden 2005. Kontaktintensive sektorer blev særlig hårdt ramt. Trods et kraftigt opsving i den økonomiske aktivitet i tredje kvartal forventes genopretningen at gå i stå på grund af en ny stigning i antallet af infektioner og fornyede inddæmningsforanstaltninger. Samlet set forventes det reale BNP at falde med næsten 8 % i 2020. De makroøkonomiske antagelser i udkastene til budgetplaner tegner et lignende billede, idet den samlede vækstprognose ligger ca. 1 procentpoint under de forventede resultater i stabilitetsprogrammerne for 2020 (figur 2.1 og tabel IV.1 i bilaget). På længere sigt forventer både Kommissionen og medlemsstaterne en stigning i aktiviteten i 2021, selv om medlemsstaterne forventer en mere udtalt genopretning, navnlig Spanien og Luxembourg. Det skal dog bemærkes, at Kommissionens prognose, som blev offentliggjort den 5. november, er baseret på nyere oplysninger end udkastene til budgetplaner om spredningen af virusset og indførelsen af nye inddæmningsforanstaltninger. Set i lyset af den usikre og hurtigt skiftende udvikling må sådanne forskelle forventes. Trods en tilbagevenden til vækst forventes genopretningen at forblive ufuldstændig, og euroområdets økonomier forventes at holde sig under potentialet i 2021. Gennemførelsen af NextGenerationEU, som kun i ringe grad er indarbejdet i Kommissionens efterårsprognose 2020 og udkastene til budgetplaner, vil yderligere understøtte genopretningen i euroområdet. Usikkerheden og risiciene er fortsat usædvanligt store. Den største kilde til usikkerhed er udviklingen i covid-19-pandemien og dennes økonomiske følger. Den seneste tids genopblussen af virusset kan yderligere svække den økonomiske aktivitet. En for tidlig afvikling af covid-19-relateret støtte kan hæmme opsvinget i den økonomiske aktivitet, f.eks. ved at underminere den økonomiske tillid. Samtidig kan en forlængelse af de politiske støtteforanstaltninger ud over, hvad der er nødvendigt, virke kontraproduktivt (hvis f.eks. støtten til ikkelevedygtige virksomheder forlænges). En utilstrækkelig koordinering af de nationale politiske tiltag risikerer også at hæmme genopretningen. De afsmittende virkninger af en global efterspørgsel, der er lavere end ventet, vil bremse væksten yderligere. Det kan ikke udelukkes, at der kan opstå stress på de finansielle markeder. Banksektoren kan blive sat på prøve, da et øget omfang af misligholdelser i virksomhederne vil føre til en stigning i antallet af misligholdte lån. På den positive side kan genopretningen ske hurtigere, hvis der gøres hurtigere fremskridt med hensyn til at få kontrol med pandemien og der gennemføres ambitiøse og koordinerede politikker i EU. Figur 2.2Euroområdet: samlet underskud, 2015-2021 (% af BNP) Anm.: For lande, der ikke har fremlagt prognoser for 2020 eller 2021 i deres stabilitetsprogrammer for 2020, anvendes Europa-Kommissionens forårsprognose 2020. Kilder: Udkast til budgetplaner for 2021 (UBP), Europa-Kommissionens efterårsprognose 2020 og forårsprognose 2020 og stabilitetsprogrammer for 2020 (SP). Figur 2.3Euroområdet: ændring i samlet underskud og offentlig gæld, 2008-2010 og 2019-2021 (procentpoint af BNP) Kilde: Europa-Kommissionens efterårsprognose 2020. Finanspolitiske udsigter Det samlede underskud i euroområdet forventes at falde i 2021, men vil holde sig på et meget højt niveau (figur 2.2 og tabel IV.2 i bilaget). Udkastene til budgetplaner peger i retning af et samlet underskud på 5,9 % af BNP i 2021, hvilket er en nedgang i forhold til de forventede 8,6 % af BNP i 2020. Disse fremskrivninger er stort set i overensstemmelse med Kommissionens efterårsprognose 2020, men repræsenterer en betydelig stigning i forhold til stabilitetsprogrammerne for 2020, ifølge hvilke der forventes et samlet underskud på 3,5 % af BNP i 2021. De forventede stigninger i de offentlige underskud er større end dem, der blev observeret under den globale finanskrise (figur 2.3). Den forventede forbedring af det samlede underskud i 2021 skyldes hovedsagelig udløbet af de midlertidige finanspolitiske foranstaltninger, der er blevet vedtaget i 2020 for at bekæmpe sundhedskrisen og dens økonomiske virkninger. Den nylige genopblussen af pandemien i Europa kan føre til, at disse foranstaltninger forlænges for at understøtte økonomien og genopretningen, og dermed betyde et stigende underskud i 2021. I næsten alle euromedlemsstater forventes der et lavere underskud i 2021 end i 2020. De største fald på mere end 4 procentpoint af BNP forventes i Belgien, Grækenland og Luxembourg.

Figur 2.4Euroområdet: offentligt underskud, 2015-2021 (% af BNP) Anm.: For lande, der ikke har fremlagt prognoser for 2020 eller 2021 i deres stabilitetsprogrammer for 2020, anvendes Europa-Kommissionens forårsprognose 2020. Kilder: Udkast til budgetplaner for 2021 (UBP), Europa-Kommissionens efterårsprognose 2020 og forårsprognose 2020 og stabilitetsprogrammer for 2020 (SP). Figur 2.5Euroområdet: dekomponering af ændringen i gældskvoten, 2020-2021 (procentpoint af BNP) Anm.: Sneboldeffekten henviser til nettovirkningen af renter, inflation og vækst i realt BNP (dvs. rente-vækst-forskellen) på gældsudviklingen. Kilde: Europa-Kommissionens efterårsprognose 2020. I 2021 forventes en stort set uændret samlet gældskvote på omkring 100 % (figur 2.4 og tabel IV.3 i bilaget). Det fald i gældskvoten, der fandt sted før pandemien, vendte i 2020 som følge af en betydelig nedgang i BNP og den store gæld, der blev stiftet for at finansiere indsatsen over for pandemien. Den forventede forværring af gældskvoten i 2020 var meget større end i 2008-2009 (figur 2.3). Ifølge udkastene til budgetplaner forventes gældskvoten at stige fra 86 % i 2019 til 102 % i 2020 og at stabilisere sig i 2021. Denne fremskrivning svarer til Kommissionens efterårsprognose 2020 for så vidt angår 2020, men ikke 2021, hvor Kommissionen forventer en yderligere stigning i gældskvoten på 0,6 procentpoint af BNP. Samlet set vil det primære underskud stadig påvirke gældsudviklingen i 2021, men det ventes, at en gunstig rente-vækst-forskel vil bidrage til at dæmme op for den forventede stigning (figur 2.5). De medlemsstater, der har de største forventede stigninger i deres gældskvoter i 2021, er Estland, Irland og Malta. Generelt forventer de medlemsstater, der havde de højeste gældskvoter før krisen, en vis forbedring i 2021. Gældsfremskrivningerne er usædvanligt usikre. Stokastiske simuleringer tyder på, at gældskvoten for euroområdet sandsynligvis vil ligge mellem 99 % og 106 % af BNP i 2021 (bilag III). På mellemlang sigt vil kvoten sandsynligvis stabilisere sig, efterhånden som covid-19-krisens indvirkning på de offentlige finanser aftager. Eventualforpligtelser i forbindelse med offentlige garantier til støtte for den økonomiske aktivitet og sektorer, der er særligt hårdt ramt af pandemien, afspejles kun i den offentlige gæld og i det offentlige underskud, i det omfang der trækkes på garantierne. Disse eventualforpligtelser beløber sig til ca. 20 % af BNP i 2020 med store forskelle medlemsstaterne imellem (tekstboks 1). På den anden side er der flere formildende omstændigheder. Hertil hører de senere års forlængelse af løbetiden for gæld, stabile finansieringskilder, historisk lave låneomkostninger og EU-initiativer, f.eks. det europæiske instrument for midlertidig støtte til mindskelse af risiciene for arbejdsløshed i en nødsituation (SURE) og ikke mindst NextGenerationEU, som omfatter genopretnings- og resiliensfaciliteten.



Tekstboks 1. Garantier og andre likviditetsstøtteforanstaltninger i udkastene til budgetplaner for 2021 Medlemsstaterne har ydet rigelig likviditetsstøtte for at imødegå de økonomiske konsekvenser af covid-19-pandemien. De mest almindelige former for likviditetsstøtte er statsgarantier til støtte for den private sektors låntagning samt udsættelse af skat (dvs. muligheden for at udskyde skatteforpligtelser uden strafgebyr). Medlemsstaterne har også udstedt garantier til støtte for nye EU-instrumenter. Statsgarantier er den største kategori af likviditetsstøtteforanstaltninger. Medlemsstaterne har indført ordninger, som udgør 17 % af BNP. Dette svarer til loftet for garantirammerne, men den faktiske udnyttelse eller omfanget af kontraktmæssige aftaler mellem husholdninger og virksomheder, den finansielle sektor og den offentlige sektor kan være mindre. Kun en del af de kontraktmæssige forpligtelser forventes at føre til krav mod den offentlige sektor, som afspejles i underskud og gæld. Det er vanskeligt at skønne over denne andel på forhånd. Medlemsstaterne har også udstedt garantier til støtte for nye EU-instrumenter, navnlig SURE og Den Europæiske Garantifond. Figur B1.1Garantier til indenlandske agenter, 2020 (% af BNP) Anm.: Garantier til instrumenter på EU-plan og internationalt plan er ikke medtaget. For Tysklands vedkommende viser figuren størrelsen af nyindførte garantiordninger ved en samlet garantiramme, der i realiteten er ubegrænset. For Frankrig, Irland og Letland er dataene i udkastene til budgetplaner suppleret med oplysninger fra andre offentlige kilder. Italien og Østrig fremlagde ingen oplysninger om garantier, selv om der eksisterer ordninger. I Italien skønnes de maksimale eventualforpligtelser at udgøre ca. 30 % af BNP med en indikativ udnyttelse på omkring 7 % af BNP indtil videre. Kilder: Udkast til budgetplaner for 2021 og andre offentlige kilder. Størrelsen af garantiprogrammerne og deres udformning varierer fra medlemsstat til medlemsstat. I nogle medlemsstater er der tale om direkte garanterede lån udstedt af banker til husholdninger og virksomheder. Andre medlemsstater har benyttet nationale erhvervsfremmende institutter til at gennemføre likviditetsstøtteprogrammer. Disse institutter omfatter KfW i Tyskland, KredEx i Estland, Hellenic Development Bank, BPI France, CDP i Italien, Altum i Letland, INVEGA i Litauen, Malta Development Bank og Finnvera i Finland. Udnyttelsen af garantier, som konverterer det teoretisk mulige eventualforpligtelsesloft under en ordning til en faktisk eventualforpligtelse for staten, er også ujævnt fordelt mellem medlemsstaterne. Ifølge Kommissionens skøn er kun ca. en fjerdedel af de disponible garantier hidtil blevet udnyttet. Kommissionen har opfordret medlemsstaterne til i deres udkast til budgetplaner på frivillig basis at rapportere om størrelsen af loftet for garantirammerne og udnyttelsen heraf. De fleste medlemsstater har givet disse oplysninger, i det mindste delvist. Nogle medlemsstater har også rapporteret om garantier til støtte for instrumenter på EU-plan og internationalt plan såsom SURE. Figur B1.1 viser alene garantier til indenlandske økonomiske agenter, justeret af sammenlignelighedshensyn. Euromedlemsstaterne gav også mulighed for udsættelse af betalinger af skat og socialsikringsbidrag svarende til ca. 1½ % af BNP i 2020. Udsættelse af skat har ingen direkte indvirkning på det offentlige underskud, da skatter registreres i nationalregnskabet i den periode, hvor den økonomiske aktivitet, der genererer skatteforpligtelsen, finder sted. Samtidig kan udsættelser midlertidigt påvirke gælden, hvis de medfører yderligere offentlig låntagning i udsættelsesperioden. I betragtning af den betydelige forventede økonomiske nedgang i 2020 er det imidlertid sandsynligt, at nogle virksomheder ikke overlever krisen, og at nogle af de udskudte skatteforpligtelser aldrig bliver betalt. Ifølge EU's statistiske ramme bør påløbne, men uinddrivelige skatter ikke registreres som offentlige indtægter, hvorfor de har en underskudsforøgende virkning. Samlet set indeholder udkastene til budgetplaner ikke eksplicitte oplysninger om skønnede skatterelaterede tab, men udkastenes skattefremskrivninger må antages at tage højde for nævnte virkning Figur 2.6Euroområdet: foranstaltninger med direkte budgetvirkning, 2020-2021 (% af BNP) Anm.: Kriseforanstaltningerne tjener som oftest til at afhjælpe den folkesundhedsmæssige situation og kompensere arbejdstagere og virksomheder for indkomsttab som følge af nedlukningsforanstaltninger og forstyrrelser i forsyningskæden. De er som oftest midlertidige. Genopretningsforanstaltningerne tager sigte på mere generelt at støtte den økonomiske aktivitet. Kilder: Udkast til budgetplaner for 2021 og Europa-Kommissionens efterårsprognose 2020. Figur 2.7Euroområdet: finanspolitisk støtte og risiko for den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt før krisen, 2020 (% af BNP) Anm.: Figuren viser den gennemsnitlige diskretionære finanspolitiske støtte i 2020 (simpelt gennemsnit). Medlemsstaterne er grupperet i klynger efter risikoen for holdbarheden på mellemlang sigt før pandemien med Belgien, Spanien, Frankrig, Italien og Portugal i klyngen med den højeste risiko. Den gældsholdbarhedsanalyse, der blev foretaget for Grækenland i Debt Sustainability Monitor 2019, adskilte sig fra den gængse tilgang på grund af de særlige forhold i den græske gældsstruktur, navnlig den store andel af offentlige udlån uden nogen risikoklassificering. Kilder: Udkast til budgetplaner for 2021, Europa-Kommissionens efterårsprognose 2020 og Europa-Kommissionens Debt Sustainability Monitor 2019. Finanspolitisk reaktion på covid-19-pandemien Medlemsstaterne har truffet hurtige og betydelige finanspolitiske foranstaltninger som reaktion på pandemien. De finanspolitiske foranstaltninger, der er blev truffet i 2020, tjener som oftest til at afhjælpe den folkesundhedsmæssige situation og kompensere arbejdstagere og virksomheder for indkomsttab som følge af nedlukningsforanstaltninger og forstyrrelser i forsyningskæden. Disse midlertidige kriseforanstaltninger skønnes at udgøre 3,4 % af BNP i 2020 (figur 2.6). Andre foranstaltninger, som mere generelt var til støtte for genopretningen (enten midlertidige eller permanente), såsom ekstra offentlige bygge-og anlægsarbejder eller nedsættelse af indirekte skatter anslås til 0,8 % af BNP i 2020. Ifølge den nuværende prognose vil midlertidige kriseforanstaltninger i 2021 beløbe sig til 0,9 % af BNP og andre støtteforanstaltninger til 1,5 % af BNP. Nogle medlemsstater har truffet yderligere foranstaltninger efter at have forelagt deres planer, og det kan blive nødvendigt at forlænge flere kriseforanstaltninger som reaktion på den anden bølge af pandemien. Kriseforanstaltninger er afgørende for at støtte sundhedssektoren og holde husholdninger og virksomheder kørende, hvilket har en yderligere positiv indvirkning på økonomien. Selv om de er nyttige i den indledende fase af denne krise, må de formodes at være mindre effektive til at støtte genopretningen, når den sundhedsrelaterede nødsituation gradvis forsvinder. Netop fordi der er tale om midlertidige kriseforanstaltninger, må deres kortsigtede multiplikatorer antages at være lave som følge af begrænsningerne på den økonomiske aktivitet, hvilket bekræftes af den kraftige stigning i den private sektors opsparingstilbøjelighed (fremfor i forbrugstilbøjeligheden) i 2020. Det er grunden til, at det, når pandemisituationen forbedres, kan være nødvendigt at tilpasse kriseforanstaltningerne og kombinere dem med foranstaltninger, der forbedrer de grundlæggende forhold i vores økonomier, støtter den grønne og den digitale omstilling og har en positiv indvirkning på efterspørgslen. I mellemtiden, og i lyset af den nylige genopblussen af pandemien i Europa, kan kriseforanstaltninger fortsat vise sig at være helt nødvendige for at holde gang i økonomien. Medlemsstater med en stærkere budgetstilling har ydet mere direkte budgetstøtte, mens medlemsstater med svagere budgetstillinger i højere grad har anvendt likviditetsstøtte (figur 2.7). Generelt har lande med en forholdsvis stærkere budgetstilling ydet mere finanspolitisk støtte med en direkte budgetvirkning (1 % af BNP). I modsætning hertil synes lande med svagere budgetstillinger i højere grad at have anvendt likviditetsstøtte uden direkte budgetvirkning. Set i et fremtidsperspektiv forventes støtteinitiativer på EU-plan såsom genopretnings- og resiliensfaciliteten at give et yderligere finanspolitisk råderum til at støtte genopretningen og medlemsstaternes modstandsdygtighed. Figur 2.8Euroområdet: finanspolitisk kurs, 2020-2021 (% af BNP) Anm.: Figuren viser den diskretionære finanseffekt baseret på metoden med udgiftsbenchmark, som måler væksten i udgifterne (ekskl. diskretionære foranstaltninger) ud over den potentielle vækst. I figuren svarer positive tal til en ekspansiv kurs. Kilde: Europa-Kommissionens efterårsprognose 2020. Vurdering af den finanspolitiske kurs i euroområdet En mekanisk aflæsning af gængse indikatorer til vurdering af den finanspolitiske kurs er ikke velegnet på nuværende tidspunkt. Indførelsen og den efterfølgende afvikling af betydelige midlertidige kriseforanstaltninger forvrænger billedet, da de tilsvarende ændringer i de offentlige udgifter fra et år til det næste påvirker de indikatorer, der anvendes til at vurdere den finanspolitiske kurs. Det fører til en mere repræsentativ vurdering af den underliggende finanspolitiske støtte til den økonomiske aktivitet, hvis de midlertidige kriseforanstaltninger udelukkes fra beregningen af indikatorerne for den finanspolitiske kurs. Den finanspolitiske kurs i 2021 vurderes at være understøttende, når den justeres for den planlagte afvikling af midlertidige kriseforanstaltninger. I udkastene til budgetplaner antages det, at en stor del af de midlertidige kriseforanstaltninger udløber i 2021. De sædvanlige indikatorer (inkl. kriseforanstaltninger) peger i retning af en understøttende finanspolitisk kurs på + 4,5 % af BNP i 2020, men en stramning på – 1,0 % af BNP i 2021 (ifølge Kommissionens efterårsprognose 2020, figur 2,8). Hvis de midlertidige kriseforanstaltninger, der er direkte knyttet til pandemien, undtages, er den finanspolitiske kurs derimod understøttende i begge år med + 1,1 % af BNP i 2020 og + 1,4 % i 2021. Selv om genopretningen forventes at være ufuldstændig, vil de allerede trufne finanspolitiske foranstaltninger bidrage til at støtte den økonomiske aktivitet i perioden 2020-2021. Finansiering fra genopretnings- og resiliensfaciliteten vil give en supplerende finanseffekt. De udgifter, der finansieres ved tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, giver en yderligere finanspolitisk stimulans på euroområdeniveau, selv om de er neutrale i forhold til medlemsstaternes budgetsaldi. På nuværende tidspunkt antages de udgifter, der finansieres gennem genopretnings- og resiliensfaciliteten, at få en lille indvirkning på den finanspolitiske kurs i euroområdet i 2021 (0,15 % af BNP) i Kommissionens efterårsprognose 2020. Dette skyldes imidlertid manglen på tilstrækkeligt detaljerede oplysninger om disse foranstaltninger i udkastene til budgetplaner for 2021. Kun seks medlemsstater har rapporteret om udgifter finansieret af genopretnings- og resiliensfaciliteten i deres udkast til budgetplaner, nemlig Grækenland, Frankrig, Italien, Litauen, Portugal og Slovenien. I lyset af anden bølge af pandemien synes det nu at være usikkert, i hvilket omfang kriseforanstaltningerne afvikles i 2021, og hvornår dette sker. Tidsplanen for afviklingen var baseret på en antagelse om, at det var muligt at gå fra en "krisefase" til en "genopretningsfase" af krisen, dvs. fra en fase med fokus på begrænsning af pandemiens sundhedsrelaterede og økonomiske skadevirkninger til en fase med fokus på varig genopretning. Den seneste tids genopblussen af pandemien i Europa kan imidlertid betyde en forlængelse af kriseberedskabet for at holde gang i økonomien. Denne støtte må forventes at ændre de budgetplaner, der allerede er afspejlet i Kommissionens prognose. De nye kriseforanstaltninger bør imidlertid ikke nødvendigvis være en tro kopi af dem, der blev truffet under epidemiens første bølge, men i stedet afspejle de indhøstede erfaringer og kombineres med foranstaltninger, der forbedrer de grundlæggende økonomiske forhold. Udfordringen vil være fortsat at støtte økonomien i en krisesituation og samtidig skabe betingelserne for at vende tilbage til en vedvarende og bæredygtig vækst, der er forenelig med den grønne og den digitale omstilling af EU's økonomi. Kombinationen af store produktionstab og betydelige nedadgående risici kræver fortsat både målrettet og midlertidig støtte fra finanspolitikken. For det første bør medlemsstaterne undgå at afvikle den finanspolitiske støtte for hurtigt. For det andet kan de finanspolitiske støtteforanstaltninger i pandemiens nuværende fase afvige fra den sædvanlige støtte til den samlede efterspørgsel under en normal recession. Da pandemien varer ved, og usikkerheden er fremherskende, bør stimulerende foranstaltninger være målrettede, da mere bredt anlagte foranstaltninger risikerer at være ineffektive. For det tredje bør pandemiens genopblussen ikke føre til en systematisk forlængelse af de finanspolitiske kriseforanstaltninger, når den underliggende sundhedsmæssige situation er blevet bedre. Det er forskelligt, hvad der bør prioriteres, og hvad der er hensigtsmæssige foranstaltninger i henholdsvis "krisefasen" og "genopretningsfasen", og medlemsstaterne skal fortsat være fleksible og i rette tid erkende, hvordan forskellige former for støtte skal kombineres. Medlemsstaternes finanspolitiske tiltag bør fortsat være understøttende og samtidig sikre den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt. Pandemien har haft mere alvorlige økonomiske konsekvenser i mange højt forgældede medlemsstater, hvilket øger udfordringen med at optimere den finanspolitiske reaktion. Lige nu nyder medlemsstaterne godt af gunstige finansieringsomkostninger som følge af den omfattende støtte fra Den Europæiske Centralbanks pengepolitiske foranstaltninger og den stærkt forbedrede tillid på de finansielle markeder efter indførelsen af betydelige instrumenter på EU-plan. For at forene behovet for økonomisk støtte med en forsvarlig budgetstilling og finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt bør støtteforanstaltningerne dog være midlertidige og ikke på forhånd fastlåse finanspolitikken med hensyn til dens udformning i tiden efter krisen. Når den økonomiske situation tillader det, bør finanspolitikken atter tage sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, samtidig med at investeringerne øges. Troværdige mellemfristede finanspolitiske strategier er vigtige for at støtte den finanspolitiske holdbarhed, ikke mindst når der er tale om stærkt forgældede medlemsstater.





III. Oversigt over udkastene til budgetplaner Næsten alle eurolandene forelagde deres udkast til budgetplaner senest den 15. oktober. Dette var i overensstemmelse med artikel 6 i forordning (EU) nr. 473/2013. De to undtagelser var Italien og Cypern. Italien forelagde sin plan den 19. oktober, mens Cypern forelagde sin plan den 23. oktober. I overensstemmelse med bestemmelserne i adfærdskodeksen til twopacken har Belgien og Litauen forelagt udkast til budgetplaner, der er udarbejdet under antagelse af en uændret politik. Belgien forelagde den 15. oktober en plan baseret på en uændret politik på grund af den nylige dannelse af en ny føderal regering og forelagde derefter en ajourført plan den 30. oktober. Kommissionens udtalelse er baseret på vurderingen af den ajourførte plan. Litauen forelagde et udkast til budgetplan baseret på en uændret politik på grund af afholdelsen af nationale valg i oktober. De litauiske myndigheder opfordres til at forelægge Kommissionen og Eurogruppen en ajourført plan, så snart den nye regering er tiltrådt, og som hovedregel mindst en måned før den planlagte vedtagelse af budgettet i det nationale parlament. Finanspolitisk reaktion på covid-19-pandemien i 2020-2021 i medlemsstaterne Den finanspolitiske kurs vurderes at være understøttende i alle euromedlemsstaterne i 2020-2021, når beregningerne korrigeres for udfasningen af midlertidige kriseforanstaltninger (figur 3.1). Som diskuteret i afsnit II påvirker den planlagte afvikling af kriseudgifterne i betydelig grad de gængse indikatorer for den finanspolitiske kurs. Når de midlertidige kriseforanstaltninger udelades, svarer den underliggende finanspolitiske indsats (baseret på metoden med udgiftsbenchmark) til en ekspansiv kurs i 2021 (ca. 1,5 % af BNP). I nogle medlemsstater er denne stimulans betydelig med 2 % af BNP eller mere. Den supplerer de betydelige ekspansive foranstaltninger på ca. 1 % af BNP, der allerede er truffet i 2020 (figur 3.2), og forekommer i de fleste medlemsstater (figur 3.3). Når den finanspolitiske kurs justeres for den planlagte afvikling af kriseforanstaltningerne, forventes den finanspolitiske kurs at blive en smule kontraktiv i to medlemsstater i 2021. Finansiering fra genopretnings- og resiliensfaciliteten vil give en yderligere finanspolitisk stimulans. Figur 3.1Finanspolitisk kurs, 2021 (% af BNP) Figur 3.2Finanspolitisk kurs ekskl. kriseforanstaltninger, 2020-2021 (% af BNP) Anm.: Den finanspolitiske kurs beregnes som den diskretionære finanseffekt baseret på metoden med udgiftsbenchmark. Positive tal indikerer en understøttende kurs. Kilde: Europa-Kommissionens efterårsprognose 2020. Anm.: Den finanspolitiske kurs beregnes som den diskretionære finanseffekt, idet kriseforanstaltninger undtages. Positive tal indikerer en understøttende kurs. Kilde: Europa-Kommissionens efterårsprognose 2020.



Figur 3.3Finanspolitisk kurs ekskl. kriseforanstaltninger i 2021 og offentlig gæld i 2019 (% af BNP) Anm.: Den finanspolitiske kurs beregnes som den diskretionære finanseffekt, idet kriseforanstaltninger undtages. Positive tal indikerer en understøttende kurs. Kilde: Europa-Kommissionens efterårsprognose 2020. Figur 3.4Krise- og andre støtte foranstaltninger, 2021 (% af BNP) Anm.: Figuren viser budgetvirkningen i 2021 af diskretionære foranstaltninger, der er vedtaget fra 2020 og frem. Kriseforanstaltningerne tjener som oftest til at afhjælpe den folkesundhedsmæssige situation og kompensere arbejdstagere og virksomheder for indkomsttab som følge af nedlukningsforanstaltninger og forstyrrelser i forsyningskæden. De er som oftest midlertidige. De andre støtteforanstaltninger tager sigte på mere generelt at støtte den økonomiske aktivitet og kan være midlertidige eller permanente. Kilde: Europa-Kommissionens efterårsprognose 2020. Figur 3.5 Midlertidige og permanente foranstaltninger, 2021 (% af BNP) Anm.: Figuren viser budgetvirkningen i 2021 af diskretionære foranstaltninger, der er vedtaget fra 2020 og frem. Midlertidige foranstaltninger antages at udløbe i 2022 eller tidligere. Kilde: Europa-Kommissionens efterårsprognose 2020. De fleste foranstaltninger har til formål at støtte den økonomiske genopretning, men midlertidige kriseforanstaltninger udgør i gennemsnit over en tredjedel af de samlede foranstaltninger i 2021, dog med store forskelle landene imellem (figur 3.4). Dette afspejler den stadig store usikkerhed omkring udviklingen i pandemien. Fem medlemsstater budgetterer med kriseudgifter på 1 % af BNP eller derover, mens nogle lande ikke har indarbejdet nogen virkning af midlertidige kriseforanstaltninger i deres budgetter for 2021. Flere lande planlægger at omlægge deres finanspolitiske støtte i 2021 fra kriseforanstaltninger til støtte for den økonomiske genopretning. I lyset af den nylige genopblussen af pandemien i Europa er den planlagte afvikling af kriseforanstaltningerne i 2021 imidlertid forbundet med øget usikkerhed, da medlemsstaterne forventes at yde yderligere krisestøtte for at holde gang i økonomien. Medlemsstaterne planlægger en kombination af primært midlertidige, men også nogle permanente foranstaltninger i 2021 for at støtte den økonomiske aktivitet i en situation med betydelig usikkerhed (figur 3.5). Foranstaltningerne forventes at udgøre 2,6 % af BNP i gennemsnit og i nogle lande 3 % af BNP eller derover. I gennemsnit udgør midlertidige foranstaltninger ca. to tredjedele af de samlede foranstaltninger i 2021. Nogle få lande har imidlertid også gennemført permanente foranstaltninger, i nogle få tilfælde svarende til mere end 1 % af BNP, hvilket har en indvirkning på den fremtidige finanspolitiske kurs. Dette kan give anledning til bekymring, da usikkerheden vedrørende pandemiens anden bølge fortsat er stor, og der kan være behov for yderligere kriseforanstaltninger. Kombinationen af nødvendige midlertidige kriseforanstaltninger og permanente foranstaltninger bør ikke medføre risiko for, at den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt bringes i fare (figur 3.6).



Figur 3.6Permanente foranstaltninger og risiko for den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt før krisen, 2021 (% af BNP) Anm.: Figuren viser budgetvirkningen i 2021 af de permanente foranstaltninger, der er vedtaget fra 2020 og frem. Medlemsstaterne er grupperet i klynger efter risikoen for holdbarheden på mellemlang sigt før pandemien. Den gældsholdbarhedsanalyse, der blev foretaget for Grækenland i Debt Sustainability Monitor 2019, adskilte sig noget fra den gængse tilgang på grund af de særlige forhold i den græske gældsstruktur, navnlig den store andel af offentlige udlån uden nogen risikoklassificering. Kilde: Europa-Kommissionens efterårsprognose 2020 og Debt Sustainability Monitor 2019. Kommissionens kvalitative vurdering af udkastene til budgetplaner for 2021 Kommissionens udtalelser om udkastene til budgetplaner for 2021 tager hensyn til aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul i stabilitets- og vækstpagten. Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af den generelle undtagelsesklausul i stabilitets- og vækstpagten. I denne meddelelse redegjorde Kommissionen for, at betingelserne for at aktivere den generelle undtagelsesklausul i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-udbruddet var opfyldt. Den 23. marts 2020 erklærede medlemsstaternes finansministre sig enige i Kommissionens vurdering. Som anført i den årlige strategi for bæredygtig vækst 2021 og som meddelt af Kommissionen i dennes brev til medlemsstaternes finansministre af 19. september 2020 bør medlemsstaterne fortsat yde målrettet og midlertidig finanspolitisk støtte i 2021, idet den generelle undtagelsesklausul er aktiveret, samtidig med at de værner om den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt. I foråret vedtog Kommissionen rapporter i henhold til artikel 126, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for alle medlemsstater undtagen Rumænien, som allerede var omfattet af pagtens korrigerende del. Eftersom covid-19-udbruddet har skabt usædvanlig usikkerhed og haft ekstraordinære makroøkonomiske og budgetmæssige virkninger, herunder for udformningen af en troværdig finanspolitisk kurs, der fortsat vil skulle understøtte økonomien i 2021, fandt Kommissionen, at der ikke bør træffes beslutning om, hvorvidt der bør indledes en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for medlemsstaterne. Dette gælder fortsat. Finanspolitikken i 2020 og 2021 er målrettet mod bekæmpelse af pandemien. Efter aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul henstillede Rådet den 20. juli 2020, at medlemsstaterne skulle træffe alle nødvendige foranstaltninger for effektivt at imødegå pandemien og understøtte økonomien og den efterfølgende genopretning. Når den økonomiske situation tillader det, bør medlemsstaterne føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, samtidig med at investeringerne øges. Udtalelserne om udkastene til budgetplaner for 2021 fokuserer på vurderingen af budgetforanstaltningerne for 2021. I udtalelserne vurderes det, om de planlagte støtteforanstaltninger er i overensstemmelse med Rådets henstillinger af 20. juli 2020 og retningslinjerne i Kommissionens brev af 19. september. Det vurderes navnlig, om foranstaltningerne er midlertidige. Sidstnævnte er vigtigt i forbindelse med bevarelsen af den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i overensstemmelse med den generelle undtagelsesklausul. Den kvalitative vurdering af udkastene til budgetplaner for 2021 kan sammenfattes således:

1.Kommissionen finder, at udkastene til budgetplaner overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling om finanspolitikken, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i udkastene til budgetplaner understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. 2.For Belgien, Cypern, Estland, Finland, Grækenland, Irland, Letland, Luxembourg, Malta, Nederlandene, Portugal, Slovenien, Spanien, Tyskland og Østrig er foranstaltningerne (som oftest) midlertidige. Nogle af foranstaltningerne i udkastene til budgetplaner for Frankrig, Italien, Litauen og Slovakiet synes ikke at være midlertidige eller modsvaret af kompenserende foranstaltninger. Litauen har forelagt sit udkast til budgetplan, der tager udgangspunkt i en uændret politik, og opfordres til at forelægge et ajourført budgetudkast. 3.For Belgien, Frankrig, Grækenland, Italien, Portugal og Spanien er det i betragtning af størrelsen af deres offentlige gæld og de store udfordringer med hensyn til holdbarheden på mellemlang sigt inden udbruddet af covid-19-pandemien vigtigt at sikre, at den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt bevares, når der træffes understøttende budgetforanstaltninger. Alle medlemsstater opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder.

BILAG I: Landespecifik vurdering af udkastene til budgetplaner for 2021 Kommissionen finder, at Østrigs udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Østrigs udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Østrig opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Belgiens udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Belgiens udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. I betragtning af størrelsen af Belgiens offentlige gæld og de store udfordringer med hensyn til holdbarheden på mellemlang sigt inden udbruddet af covid-19-pandemien er det for Belgien vigtigt at sikre, at den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt bevares, når der træffes understøttende budgetforanstaltninger. Belgien opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Cyperns udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Cyperns udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Cypern opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Estlands udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Estlands udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Estland opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Finlands udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Finlands udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Finland opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Frankrigs udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Frankrigs udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Visse foranstaltninger synes dog ikke at være midlertidige eller at modsvares af kompenserende foranstaltninger. I betragtning af størrelsen af Frankrigs offentlige gæld og de store udfordringer med hensyn til holdbarheden på mellemlang sigt inden udbruddet af covid-19-pandemien er det for Frankrig vigtigt at sikre, at den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt bevares, når der træffes understøttende budgetforanstaltninger. Frankrig opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Tysklands udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Tysklands udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Tyskland opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Grækenlands udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Grækenlands udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. I betragtning af størrelsen af Grækenlands offentlige gæld inden udbruddet af covid-19-pandemien er det vigtigt for Grækenland at sikre, at den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt bevares, når der træffes understøttende budgetforanstaltninger. Grækenland opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Irlands udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Irlands udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Irland opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Italiens udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Italiens udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Visse foranstaltninger synes dog ikke at være midlertidige eller at modsvares af kompenserende foranstaltninger. I betragtning af størrelsen af Italiens offentlige gæld og de store udfordringer med hensyn til holdbarheden på mellemlang sigt inden udbruddet af covid-19-pandemien er det for Italien vigtigt at sikre, at den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt bevares, når der træffes understøttende budgetforanstaltninger. Italien opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Letlands udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Letlands udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Letland opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Luxembourgs udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Luxembourgs udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Luxembourg opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Litauens udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med de henstillinger, Rådet vedtog den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Litauens udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Visse foranstaltninger synes dog ikke at være midlertidige eller at modsvares af kompenserende foranstaltninger. Litauen opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Myndighederne opfordres til, så snart der er tiltrådt en ny regering, og som hovedregel mindst en måned før den planlagte vedtagelse af budgettet i det nationale parlament, at forelægge Kommissionen og Eurogruppen et ajourført udkast til budgetplan. Kommissionen finder, at Maltas udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med de henstillinger, Rådet vedtog den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Maltas udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Malta opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder.

Kommissionen finder, at Nederlandenes udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i udkastet til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Nederlandene opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Overordnet set finder Kommissionen, at Portugals udkast til budgetplan er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Portugals udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. I betragtning af størrelsen af Portugals offentlige gæld og de store udfordringer med hensyn til holdbarheden på mellemlang sigt inden udbruddet af covid-19-pandemien er det for Portugal vigtigt at sikre, at den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt bevares, når der træffes understøttende budgetforanstaltninger. Portugal opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Slovakiets udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Slovakiets udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Visse foranstaltninger synes dog ikke at være midlertidige eller at modsvares af kompenserende foranstaltninger. Slovakiet opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Sloveniens udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med den henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Sloveniens udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Slovenien opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder. Kommissionen finder, at Spaniens udkast til budgetplan overordnet set er i overensstemmelse med de henstillinger, Rådet vedtog den 20. juli 2020. De fleste af foranstaltningerne i Spaniens udkast til budgetplan understøtter den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. I betragtning af størrelsen af Spaniens offentlige gæld og de store udfordringer med hensyn til holdbarheden på mellemlang sigt inden udbruddet af covid-19-pandemien er det for Spanien vigtigt at sikre, at den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt bevares, når der træffes understøttende budgetforanstaltninger. Spanien opfordres til regelmæssigt at gennemgå støtteforanstaltningernes nytte, effektivitet og tilstrækkelighed og til at være rede til om nødvendigt at tilpasse dem til skiftende omstændigheder.



BILAG II: Metoder og antagelser, der ligger til grund for Kommissionens efterårsprognose 2020 I henhold til artikel 7, stk. 4, i forordning (EU) nr. 473/2013 skal "metoden og antagelserne i de seneste økonomiske prognoser fra Kommissionens tjenestegrene for hver enkelt medlemsstat, herunder vurderinger af de samlede budgetforanstaltningers virkning for økonomisk vækst, vedlægges den overordnede vurdering". Der redegøres for de antagelser, der ligger til grund for Kommissionens efterårsprognose 2020, som udarbejdes uafhængigt af Kommissionens tjenestegrene, i selve prognosen. Budgetdataene frem til 2019 er baseret på data, som medlemsstaterne indgav til Kommissionen inden den 1. oktober 2020, og som blev valideret af Eurostat den 22. oktober 2020. Eurostat har ikke foretaget nogen ændringer af de data, som er blevet indberettet af medlemsstaterne i 2020-efterårsrunden. Eurostat har trukket sit tidligere forbehold med hensyn til kvaliteten af de data, som Danmark indberettede for 2019, tilbage. Dette forbehold skyldtes manglende fuldstændighed og store statistiske uoverensstemmelser i de data, som de danske statistikmyndigheder fremlagde i marts 2020. Siden da har de danske statistikmyndigheder fremlagt et fuldstændigt datasæt med betydeligt færre uoverensstemmelser. Med hensyn til prognosen er foranstaltninger til støtte for finansiel stabilitet registreret i overensstemmelse med Eurostats afgørelse af 15. juli 2009. Medmindre andet er indberettet af den pågældende medlemsstat, er de oplysninger om kapitaltilførsler, som der er tilstrækkeligt kendskab til, blevet medtaget i prognoserne som finansielle transaktioner, dvs. at de har øget gælden, men ikke underskuddet. Statsgarantier for bankgæld og indlån er ikke indregnet i de offentlige udgifter, medmindre der er dokumentation for, at der er trukket på dem på det tidspunkt, hvor prognosen blev udarbejdet. Lån ydet til banker af staten eller andre enheder i den offentlige sektor medregnes dog normalt i statsgælden. For 2021 er de budgetter, der er vedtaget af eller forelagt for de nationale parlamenter, samt alle andre foranstaltninger, der findes tilstrækkelige oplysninger om, taget i betragtning. Navnlig er alle oplysninger i udkastene til budgetplaner, som blev indgivet senest medio oktober, medtaget i efterårsprognosen. For 2022 medfører antagelsen af "uændret politik", som anvendes i prognosen, en fremskrivning af indkomst- og udgiftstendenserne samt medtagelsen af foranstaltninger, som der er tilstrækkelig detaljeret kendskab til. De europæiske aggregater for den offentlige gæld i prognoseårene 2020-2022 offentliggøres på et ikkekonsolideret grundlag (dvs. ikke korrigeret for mellemstatslige lån). For at sikre sammenhæng i tidsrækkerne offentliggøres de historiske data på samme grundlag. I prognoserne for den offentlige gæld for de enkelte medlemsstater i 2020-22 indgår virkningen af garantier til den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet, bilaterale lån til andre medlemsstater og deltagelsen i den europæiske stabilitetsmekanismes kapital som planlagt på prognosens skæringsdato. Ifølge Kommissionens efterårsprognose 2020 er budgetforanstaltningerne i udkastene til budgetplaner for 2021 underskudsforøgende taget under ét (virkning på omkring 1 % af BNP). Der er udgiftsforøgende foranstaltninger, som forventes at forårsage de negative virkninger. Alt i alt forventes indvirkningen på BNP-væksten på kort sigt at være positiv. Det er vigtigt at udvise forsigtighed ved fortolkningen af dette skøn: ·Forordning (EU) nr. 473/2013 tager sigte på at vurdere virkningen af de foranstaltninger, der træffes i udkastene til budgetplaner. Foranstaltninger, der er truffet og trådt i kraft før udkastet til budgetplan, indgår ikke i vurderingen, selv om de kan påvirke forventningerne til de offentlige finanser for 2021 yderligere. ·Virkningen af de indberettede foranstaltninger udtrykkes i forhold til et referencescenarie med en uændret politik. Den finanspolitiske kurs for dette referencescenarie er ikke nødvendigvis neutral. F.eks. kan den tendentielle stigning i nogle udgiftsposter være større eller mindre end den potentielle vækst, der kan være en yderligere virkning af tidligere foranstaltninger i referencescenariet, eller tidligere foranstaltninger kan bringes til ophør i 2021. I nogle medlemsstaters budgetfremskrivninger er der medtaget foranstaltninger, der forventes finansieret under NextGenerationEU/genopretnings- og resiliensfaciliteten. I Kommissionens efterårsprognose 2020 registreres disse foranstaltninger som underskudsforøgende, selv om de i sidste ende måtte blive finansieret af genopretnings- og resiliensfaciliteten. Som følge heraf kan disse medlemsstaters forventede underskud være overvurderet.

BILAG III: Gældsholdbarhedsanalyse og stresstest Dette bilag indeholder en stresstest af udviklingen i den offentlige gæld over for mulige makroøkonomiske chok, jf. artikel 7 i forordning (EU) nr. 473/2013. Der anvendes stokastiske gældsfremskrivninger til at vurdere, hvordan risici vedrørende den nominelle BNP-vækst, udviklingen på de finansielle markeder og finanspolitiske chok, der har betydning for den offentlige budgetstilling, kan påvirke udviklingen i den offentlige gæld.

De stokastiske fremskrivninger tager hensyn til den makroøkonomiske usikkerhed omkring et "centralt" gældsfremskrivningsscenarie i 2021-2025. Der betragtes to "centrale" gældsscenarier: ·Scenariet med Kommissionens efterårsprognose 2020, som omfatter en basisprognose frem til 2022. Fra og med 2023 antages landene generelt at tilpasse deres strukturelle primære saldo gradvist til det niveau, der var forventet for 2021 i Kommissionens efterårsprognose 2019 (før pandemien). ·Scenariet med udkastene til budgetplaner for 2021, som omfatter en basisprognose frem til 2021. Fra og med 2022 antages landene at tilpasse deres strukturelle primære saldo gradvist til det niveau, der var forventet for 2021 i udkastene til budgetplaner for 2020 (før pandemien). De makroøkonomiske betingelser, der forudsættes i det centrale scenarie, udsættes for chok med henblik på at opnå fordelingen af mulige gældsudviklinger ("keglerne" i figur III.1). Keglerne afspejler en lang række mulige underliggende makroøkonomiske betingelser, idet væksten, renten og den primære saldo i simuleringer er blevet udsat for op til 2 000 chok. Størrelsen af og korrelationen mellem disse chok afspejler den historiske volatilitet og de historiske sammenhænge mellem disse variabler. Keglerne giver derfor sandsynlighedsbaserede oplysninger om gældsudviklingen i euroområdet under hensyntagen til, at vækst, rentesatser og primær saldo kan blive udsat for chok af en størrelse og med en korrelation, der afspejler den historiske udvikling. Hver kegle angiver den forventede gældsudvikling i det centrale scenarie som en stiplet linje. Medianresultatet af simuleringerne vises som en fremhævet sort linje. Keglerne dækker 80 % af alle mulige gældsudviklinger (de mindst sandsynlige 20 % af chokkene vises ikke). De forskelligt skraverede områder i keglerne repræsenterer de forskellige dele af den samlede fordeling af mulige gældsudviklinger. For 2021 tyder simuleringerne på, at gældskvoten i euroområdet med en sandsynlighed på 80 % vil ligge på mellem 99 % og 106 % af BNP i henhold til Kommissionens scenarie og mellem 97 % og 104 % af BNP i henhold til scenariet med udkastene til budgetplaner. I 2025 vil der være en sandsynlighed på 50 % for en gældskvote på over ca. 104 % af BNP i begge scenarier. Disse fremskrivninger er forbundet med yderligere risici. Da størrelsen af og korrelationen mellem chokkene afspejler variablernes historiske adfærd, fanger metoden ikke usikkerhed i realtid, som netop kan forekomme i forbindelse med vurdering af outputgabet. Outputgabet nedjusteres normalt i retning af et lavere potentielt output end antaget i realtid. Denne usikkerhed tyder på, at der er yderligere risici for de fremtidige gældsudviklinger, som ikke afspejles i denne analyse. En anden kilde til usikkerhed vedrører realiseringen af eventualforpligtelser, da der i figuren kun tages højde for risici, der tidligere har givet sig udslag i en forværring af den primære saldo. Figur III.1: Stokastiske fremskrivninger af den offentlige gæld med udgangspunkt i scenariet med Kommissionens prognose og scenariet med udkastene til budgetplaner



BILAG IV: Tabeller Tabel IV.1: Real BNP-vækst (%) ifølge stabilitetsprogrammerne (SP), udkastene til budgetplaner (UBP) og Kommissionens efterårsprognose 2020 (KOM)



Tabel IV.2: Samlet saldo (% af BNP) ifølge stabilitetsprogrammerne (SP), udkastene til budgetplaner (UBP) og Kommissionens efterårsprognose 2020 (KOM)