Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 827/2004 om forbud mod import af storøjet tun (Thunnus obesus) med oprindelse i Bolivia, Cambodja, Georgien, Ækvatorialguinea og Sierra Leone og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1036/2001 /* COM/2013/0185 final - 2013/0097 (COD) */





BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET Unionen har siden den 14. november 1997 efter vedtagelsen af Rådets afgørelse 86/238/EØF[1] været kontraherende part i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT-konventionen). ICCAT-konventionen fastlægger en ramme for det regionale samarbejde om bevarelse og forvaltning af bestandene af tunfisk og beslægtede arter i Atlanterhavet og tilstødende have gennem oprettelsen af en international kommission for bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) og gennem dette organs vedtagelse af bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, som bliver bindende for de kontraherende parter. I 1998 vedtog ICCAT resolution 98-18 om urapporteret og ureguleret fangst af tun ved hjælp af store langlinefartøjer i konventionsområdet. Ved denne resolution blev der fastlagt procedurer for identificering af lande, hvis fartøjer havde fisket efter tunfisk og beslægtede arter på en måde, der gjorde ICCAT’s bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger mindre effektive. I samme resolution blev det ligeledes fastlagt, hvilke foranstaltninger der skulle træffes for at forhindre fartøjerne fra disse lande i at fortsætte et sådant fiskeri, herunder om nødvendigt ikke-diskriminerende handelsrestriktioner. Efter vedtagelsen af resolution 98-18 har ICCAT identificeret Bolivia, Cambodja, Ækvatorialguinea, Georgien og Sierra Leone som lande, hvis fartøjer fisker efter storøjet tun (Thunnus obesus) på en måde, som gør dens bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger mindre effektive, og dokumenteret dette med data vedrørende fangster, handel og fartøjernes aktiviteter. ICCAT henstillede derfor, at de kontraherende parter traf passende foranstaltninger i overensstemmelse med resolutionen fra 1998 med det formål at forbyde import fra nævnte lande af storøjet tun og ethvert produkt heraf. Der blev derfor ved forordning (EF) nr. 827/2004[2] indført forbud mod import til Den Europæiske Union af storøjet tun med oprindelse i Bolivia, Cambodja, Ækvatorialguinea, Georgien og Sierra Leone. På sit 14. særlige møde i 2004 anerkendte ICCAT de bestræbelser, som Cambodja, Ækvatorialguinea og Sierra Leone havde gjort sig for at løse de problemer, som ICCAT havde påpeget, og vedtog henstillinger om ophævelse af handelsrestriktionerne over for disse tre lande. Forordning (EF) nr. 827/2004 er derfor ændret ved forordning (EF) nr. 919/2005[3], således at det fortsat er forbudt at importere storøjet tun fra Bolivia og Georgien, mens det igen er tilladt at importere fra Cambodja, Ækvatorialguinea og Sierra Leone. På sit 22. ordinære møde anerkendte ICCAT de foranstaltninger, som Bolivia og Georgien har truffet, og vedtog henstilling 11-19 om ophævelse af det forbud mod import af storøjet tun og ethvert produkt heraf, som stadig fandt anvendelse på disse to lande. Forordning (EF) nr. 827/2004, som ændret ved forordning (EF) nr. 919/2005, bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. 2. RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER Ikke relevant 3. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET ICCAT, der er en international konvention, som Den Europæiske Union er kontraherende part i, har besluttet at ophæve forbuddet mod import fra Bolivia og Georgien af storøjet tun og produkter heraf. For at opfylde sine internationale forpligtelser bør Den Europæiske Union gennemføre denne beslutning i EU-lovgivningen og derfor ophæve forordning (EF) nr. 827/2004. Eftersom dette forslag omhandler den fælles handelspolitik, bør retsgrundlaget være artikel 207 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. 4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET Ikke relevant 5. FAKULTATIVE ELEMENTER Ikke relevant 2013/0097 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 827/2004 om forbud mod import af storøjet tun (Thunnus obesus) med oprindelse i Bolivia, Cambodja, Georgien, Ækvatorialguinea og Sierra Leone og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1036/2001 EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 2, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, efter den almindelige lovgivningsprocedure og ud fra følgende betragtninger: (1) Unionen har siden den 14. november 1997 efter vedtagelsen af Rådets afgørelse 86/238/EØF[4] været kontraherende part i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT-konventionen). (2) ICCAT-konventionen fastlægger en ramme for det regionale samarbejde om bevarelse og forvaltning af bestandene af tunfisk og beslægtede arter i Atlanterhavet og tilstødende have gennem oprettelsen af en international kommission for bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) og gennem dette organs vedtagelse af bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, som bliver bindende for de kontraherende parter. (3) I 1998 vedtog ICCAT resolution 98-18 om urapporteret og ureguleret fangst af tun ved hjælp af store langlinefartøjer i konventionsområdet. Ved denne resolution blev der fastlagt procedurer for identificering af lande, hvis fartøjer havde fisket efter tunfisk og beslægtede arter på en måde, der gjorde ICCAT’s bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger mindre effektive. I samme resolution blev det ligeledes fastlagt, hvilke foranstaltninger der skulle træffes for at forhindre fartøjerne fra disse lande i at fortsætte et sådant fiskeri, herunder om nødvendigt ikke-diskriminerende handelsrestriktioner. (4) Efter vedtagelsen af resolution 98-18 har ICCAT identificeret Bolivia, Cambodja, Ækvatorialguinea, Georgien og Sierra Leone som lande, hvis fartøjer fisker efter storøjet tun (Thunnus obesus) på en måde, som gør dens bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger mindre effektive, og dokumenteret dette med data vedrørende fangster, handel og fartøjernes aktiviteter. (5) ICCAT henstillede derfor, at de kontraherende parter traf passende foranstaltninger i overensstemmelse med resolutionen fra 1998 med det formål at forbyde import af storøjet tun og ethvert produkt heraf fra nævnte lande. (6) Ved forordning (EF) nr. 827/2004[5] blev der indført forbud mod import til Den Europæiske Union af storøjet tun med oprindelse i Bolivia, Cambodja, Ækvatorialguinea, Georgien og Sierra Leone. (7) På sit 14. særlige møde i 2004 anerkendte ICCAT de bestræbelser, som Cambodja, Ækvatorialguinea og Sierra Leone havde gjort sig for at løse de problemer, som ICCAT havde påpeget, og vedtog henstillinger om ophævelse af handelsrestriktionerne over for disse tre lande. (8) Forordning (EF) nr. 827/2004 blev derfor ændret ved forordning (EF) nr. 919/2005[6], således at det fortsat er forbudt at importere storøjet tun fra Bolivia og Georgien, mens det igen er tilladt at importere fra Cambodja, Ækvatorialguinea og Sierra Leone. (9) På sit 22. ordinære møde anerkendte ICCAT de foranstaltninger, som Bolivia og Georgien har truffet, og vedtog henstilling 11-19 om ophævelse af det forbud mod import af storøjet tun og ethvert produkt heraf, som stadig fandt anvendelse på disse to lande. (10) Forordning (EF) nr. 827/2004 bør derfor ophæves. VEDTAGET DENNE FORORDNING: Artikel 1 Forordning (EF) nr. 827/2004 ophæves. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den […]. På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne Formand Formand [1] EFT L 162 af 18.6.1986, s. 33. [2] EUT L 127 af 29.4.2004, s. 21. [3] EUT L 156 af 18.6.2005, s. 1. [4] EFT L 162 af 18.6.1986, s. 33. [5] EUT L 127 af 29.4.2004, s. 21. [6] EUT L 156 af 18.6.2005, s. 1.