2.3.3

For at sikre overensstemmelse med Fællesskabets forpligtelse til at lovgive mindre, men bedre mener udvalget, at det ville være hensigtsmæssigt at: — anvende frivillige samordningsmetoder, der kombinerer den nye helhedsstrategi for byforvaltning med indholdet af miljødirektiverne (vand, luft, støj, affald, gasemissioner, klimaændringer, natur og biodiversitet) og andre temastrategier under det sjette handlingsprogram 2002-2012, — udarbejde fremsyn for bymiljøudvikling med inddragelse af alle økonomiske og sociale aktører, interessenter og slutbrugergrupper, herunder de mest sårbare og marginaliserede grupper, hvorpå de lokale beslutningstagere kan basere deres uafhængige valg, og hvis resultater kan tjene til at identificere fælles indikatorer på europæisk niveau for overvågning og sammenligning, — intensivere samarbejdet på alle forvaltningsniveauer (lokalt, regionalt og nationalt) og mellem de lokale myndigheders forskellige afdelinger, herunder inden for offentlig sikkerhed og sikring af økonomiske aktiviteter mod kriminalitet og mikrokriminalitet i byerne, — træffe konkrete foranstaltninger med henblik på at løse problemerne som følge af en aldrende befolkning i byerne, bl.a. ved at sammenligne erfaringer i forskellige europæiske byer, — yde EU-støtte til kapacitetsopbyggende initiativer til støtte for lokalforvaltningerne og de økonomiske og sociale interessenter og civilsamfundsorganisationer i området, — yde EU-støtte til teknisk uddannelse, udveksling af bedste praksis og udvekslingsprogrammer for medarbejdere i lokalmyndigheder og eksperter fra forskellige medlemsstater, — etablere offentlig-private partnerskaber, navnlig med henblik på forvaltning af integrerede økonomiske udviklingsprogrammer og fremme af økologiske økonomiske aktiviteter i forbindelse med planlægning af bæredygtig udvikling og genopbygning af ringe eller forladte områder samt den socioøkonomiske bæredygtige genopbygning af små til mellemstore byer eller nedslidte kvarterer i store byer (23), — sikre samordning og konsekvens i den fremgangsmåde, som benyttes af Kommissionens afdelinger med ansvar for politikker og programmer, der fokuserer på de forskellige økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter af byudvikling, gennem opstilling af et tydeligt defineret tværtjenstligt knudepunkt, som eksterne partnere let kan identificere, — yde EU-støtte til gennemførlighedsundersøgelser for at få en tydelig og objektiv idé om omkostningerne i forbindelse med udarbejdelse, vedtagelse, gennemførelse, certificering, kontrol og overvågning, kvalitetsvurdering samt revision af helhedsorienterede miljøforvaltningsplaner, planer for bæredygtig bytrafik og miljøforvaltningssystemer (24) for byer og bymæssige bebyggelser, alt efter type og karakteristika, — styrke fællesskabsstøtten til konkrete udviklingsprojekter samt netværk af europæiske byer og ikke-europæiske byer som European Urban Knowledge Network, Eurocities, Mercociudades, Civitas-Mobilis, Urbact, — udvikle informationssamfundets teknologiske potentiale, e-forvaltning, e-læring og fjernarbejde for at fremme udviklingen af bymiljøet, — udvikle pensa til skoler og faglige uddannelsescentre på forskellige niveauer for at øge borgernes ansvarsfølelse i forhold til miljøspørgsmål og for at skabe »videnarbejdere«, — udvikle konsekvensvurderingssystemer, der kan tilvejebringe harmoniserede statusrapporter om den miljømæssige, økonomiske, sociale, kulturelle og teknologiske udvikling i europæiske byer. Til dette formål ville det være hensigtsmæssigt at tilvejebringe fælles retningslinjer for konsekvensvurderinger svarende til udkastet til EU's håndbog om bæredygtighedsvurderinger.