4.2.6.

Følgende punkter kan betragtes som løftestænger for forbedring af EU's proteinautonomi: i. fremme af produktionen af oliefrø og oliefrøkager. Værdifastsættelsen af oliefrø er — overvejende med henblik på fødevareproduktion — baseret på værdifastsættelsen af både olie og kager, og de kan ikke adskilles. Dette gør det muligt at øge den bæredygtige produktion af fødevarer og energi. I denne henseende giver tilgængeligheden af raps i Europa anledning til bekymring, idet den er faldet fra et niveau på 3,8 mio. ton rent protein fra 2017/2018-høsten til 2,66 mio. ton. rent protein fra 2020/2021-høsten. Denne udvikling slår igennem i importen af frø og kager, især sojabønner. Faldet i mængden af raps, der produceres i Europa, skyldes både ugunstige klimaforhold og vanskeligheder med at dyrke afgrøder, i takt med at der kommer flere lovgivningsmæssige begrænsninger, og de tilgængelige produktionsmidler bliver færre. Producenter uden for Europa har betydelige konkurrencefordele på dette område, bl.a. anvender de forædlingsteknikker, herbicidtolerante sorter osv. Det er altafgørende, at der på dette område findes de samme klausuler. ii. Organisering af og støtte til proteinsektoren med henblik på at fremme produktionen og få landbrugerne med på idéen, navnlig gennem en ambitiøs fælles landbrugspolitik. I den fælles landbrugspolitik er der allerede en række foranstaltninger, som direkte eller indirekte har fremmet produktionen af planteproteiner i EU i de senere år, men der er behov for en mere strategisk og ambitiøs tilgang. Den fælles landbrugspolitiks budget er ikke tilstrækkeligt til at opveje de økonomiske ulemper ved produktion af planteproteiner i Europa. Der er derfor behov for en forhøjelse af det samlede budget til den fælles landbrugspolitik. iii. Anvendelse af forskning til at a. optimere proteinindtaget i foder til husdyr og fremhæve betydningen af græs-/kløvermarker som vigtige kilder til protein for drøvtyggere b. kortlægge, hvilken funktion fisk og skaldyr kan have, f.eks. efterlader opdræt af fisk og marine fødevarer et mindre kulstofaftryk end animalsk produktion på land, og det binder kulstof. Snacks lavet af tang findes allerede på markedet. Dette kræver dog en stor mængde mineraler som f.eks. jern, og man skal derfor være varsom, så man ikke forstyrrer balancen i vandet. Akvakultur kan således spille en vigtig rolle i EU's proteinautonomi gennem produktion af bæredygtige fødevarer og dyrefoder samt udvikling af nye bioprodukter såsom fødevaretilsætningsstoffer og nye materialer baseret på alger og andre marine organismer. Desuden er der et konstant voksende potentiale i den blå økonomi for at styrke EU's økonomi, kvalitetsbeskæftigelsen og borgernes velfærd forskellige steder med særlige fordele for kystområder og landdistrikter. c. Landbrugerne skal i højere grad have gavn af videnoverførsel og bevidstgørelse om dyrkning og produktion af bælgfrugter inden for forskellige områder: udbytte, valg af sorter, skadedyrsangreb, løsninger osv. iv. Fremme af ekstensiv husdyravl (31) som en måde at producere bæredygtige animalske proteiner på og samtidig fremme af græsarealernes og de hermed forbundne agroøkologiske infrastrukturers potentiale som kulstofdræn. Ekstensivt landbrug og skovlandbrug kan øge modstandsdygtigheden over for skovbrande.