DA Den Europæiske Unions Tidende C 128/74

457. PLENARMØDE DEN 4. OG 5. NOVEMBER 2009

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Nye kvalifikationer til nye job — om at foregribe og matche kvalifikationsbehovet på arbejdsmarkedet

KOM(2008) 868 endelig

(2010/C 128/13)

Ordfører: Vladimíra DRBALOVÁ

Kommissionen besluttede den 16. december 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Nye kvalifikationer til nye job - om at foregribe og matche kvalifikationsbehovet på arbejdsmarkedet

KOM(2008) 868 endelig.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Vladimíra Drbalová til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 15. oktober 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 457. plenarforsamling den 4.-5. november 2009, mødet den 4. november 2009, følgende udtalelse med 141 stemmer for, 2 imod og 2 hverken for eller imod.

1. Konklusioner og henstillinger

1.1. EØSU finder, at meddelelsen »Nye kvalifikationer til nye job« er et initiativ, der kommer på det rette tidspunkt. Udvalget er enigt i, at der på nationalt og EU-niveau er behov for at opbygge kapacitet og udvikle en mekanisme for at foregribe, hvilke kvalifikationer der er brug for på arbejdsmarkedet. Opgradering af kvalifikationer på alle niveauer er en afgørende forudsætning for at få sat gang i økonomien på kort sigt. På længere sigt er det også en afgørende forudsætning for udviklingen, øget produktivitet, konkurrenceevnen, beskæftigelsen, for at sikre alle lige muligheder og for den sociale samhørighed. De fremtidige behov på arbejdsmarkedet kan kun foregribes i et vist omfang, hvorfor det til stadighed er nødvendigt at forbedre de anvendte mekanismer og instrumenter.

1.2. EØSU bifalder de yderligere forbedringer foreslået af Cedefop, som skal gøre det muligt løbende at foregribe kvalifikationsbehovet i EU, herunder ikke mindst forbedre metoder og databaser, og samtidig opdatere prognoser over udbud og efterspørgsel, hvorved det bliver muligt at analysere uoverensstemmelserne. Samtidig finder udvalget, at man med fordel kunne uddybe definitionen af »kvalifikationer« under hensyntagen til forskellene i praksis i medlemsstaterne.

1.3. Det må dog erkendes, at der ikke findes nogen redskaber til at fastslå de nøjagtige fremtidige behov, og at den globale fordeling af arbejde – i lyset af globaliseringen – ikke er stabil på mellemlang sigt, hvorimod uddannelserne sandsynligvis strækker sig over en »mellemlang« periode.

1.4. EØSU mener, at det er fornuftigt at opgradere kvalifikationerne og matche dem med de aktuelle og fremtidige behov på arbejdsmarkedet. Udvalget mener dog, at man til fulde bør udnytte det eksisterende potentiale på arbejdsmarkedet, at arbejdstagernes tilpasningsevne må øges, kvaliteten af de eksisterende job forbedres, at der må skabes nye produktive arbejdspladser, og at potentialet for et nyt »grønt« jobmarked må udvikles.

1.5. Udvalget støtter uforbeholdent idéen om et partnerskab og samarbejde mellem alle de berørte parter. Det anerkender især bidraget fra arbejdsmarkedets parter - de væsentlige aktører på arbejdsmarkedet - og civilsamfundet. Derudover går udvalget ind for at intensivere samarbejdet og samordningen af aktiviteter på internationalt niveau, særligt inden for rammerne af ILO og OECD.

1.6. Udvalget lægger især vægt på et tæt og effektivt samarbejde mellem uddannelsesinstitutioner og virksomheder, der kan bane vejen for konstruktive ændringer i uddannelsessystemet, reducere frafaldet i skolerne, gøre de tekniske erhverv mere attraktive, højne kvaliteten af lærlingeuddannelsen og samtidig foregribe udviklingen i arbejdsmarkedets krav til kvalifikationer og hermed til kompetencer med henblik på at øge den generelle beskæftigelsesfrekvens i EU og sikre en bedre tilpasning af disse systemer til praksis i virksomhederne. Udvalget peger også på vigtigheden af en almen grunduddannelse og en læreruddannelse af høj kvalitet og på, at karrierevejledningsordningerne må forbedres. Især er det vigtigt at få kortlagt de små og mellemstore virksomheders (SMV'er) særlige behov.

1.7. EØSU gør i den sammenhæng opmærksom på de anbefalinger, som blev vedtaget på det ekstraordinære beskæftigelsestopmøde i Prag i maj 2009. Disse anbefalinger vedrører opgradering af kvalifikationer, investeringer i uddannelse, tilskyndelse af mobilitet inden for EU, foregribelse af behovet for faglige kvalifikationer og større overensstemmelse mellem disse kvalifikationer og behovene på arbejdsmarkedet samt skabelse af bedre betingelser for lærlingeuddannelse og praktikpladser af høj kvalitet.

1.8. Udvalget glæder sig endvidere over det tilsagn, der blev givet af medlemsstaterne på rådsmødet (uddannelse) i maj om at opstille fastere europæiske rammer for et intensiveret samarbejde på uddannelses- og erhvervsuddannelsesområdet og fastlægge fire strategiske målsætninger for at øge beskæftigelsesegnetheden og iværksætterpotentialet hos alle under uddannelse. I den sammenhæng er den europæiske referenceramme for kvalifikationer for uddannelse og livslang læring (1) særlig relevant.

1.9. Endelig hilser EØSU det velkomment, at det svenske formandskab i sit program over arrangementer har inkluderet en konference med overskriften Nye kvalifikationer til nye job, som vil blive afholdt den 22. og 23. oktober 2009, med fokus på de fremtidige behov på arbejdsmarkedet og de offentlige arbejdsformidlingers rolle.

2. Indledning

2.1. EU's økonomi er på grund af den globale finansielle krise inde i en lavkonjunktur, hvilket har store negative virkninger for det europæiske arbejdsmarked og beskæftigelsen. Ifølge de seneste beregninger vil arbejdsløsheden stige fra 9,4 % i 2009 til 10,9 % i 2010.

2.2. Som reaktion på situationen i Europa har Kommissionen vedtaget en europæisk økonomisk genopretningsplan (2), hvori den har lagt vægt på en koordineret løsning, fastlagt strategiske mål og stillet forslag om en række foranstaltninger inden for de fire prioriteter under Lissabonstrategien.

2.3. EU's afhjælpende indsats har bl.a. taget sigte på at beskytte arbejdspladser og de menneskelige ressourcer og på at skabe incitamenter for iværksættervirksomhed. Kommissionen har opfordret til iværksættelse af et omfattende europæisk initiativ til støtte for beskæftigelsen og har bl.a. anbefalet, at der holdes øje med det eksisterende og forventede udbud af ledige stillinger, samt at man bliver bedre til at indrette sig efter dette udbud ved at udvikle de nødvendige kvalifikationer på de relevante niveauer.

2.4. Den væsentligste faktor for vækst og velstand er et lands evne til at skabe kvalitetsbeskæftigelse. Politikken for jobskabelse og vækst hviler på flere væsentlige elementer. Et moderne, rummeligt, fleksibelt og konkurrencedygtigt arbejdsmarked spænder over en lang række aktiviteter og opgaver. Derudover udgør den fri bevægelighed for arbejdstagere en af EU's grundpiller. Målet er ikke alene at gøre det lettere for borgerne at arbejde i en anden medlemsstat og forbedre beskæftigelsesudbuddet, men tillige at give virksomhederne adgang til et større og mere fleksibelt udbud af arbejdskraft, som er bedre tilpasset behovene på arbejdsmarkedet.

2.5. I konklusionerne fra forårstopmødet i 2009 lægges der tydeligt vægt på behovet for at fokusere på at forbedre EU's muligheder for at opgradere kvalifikationerne på alle niveauer, forudse behovene på arbejdsmarkedet og matche kvalifikationerne med disse behov. Deltagerne i topmødet henstillede endvidere kraftigt til medlemsstaterne, at de anvender integreret retningslinje nr. 24 og indretter deres uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer efter behovene for nye kvalifikationer.

2.6. På det ekstraordinære beskæftigelsestopmøde, der blev afholdt i Prag den 7. maj 2009, vedtoges 10 konkrete foranstaltninger. De skal løse såvel de kort- som langsigtede udfordringer og skal gennemføres på både nationalt og europæisk niveau i samarbejde med arbejdsmarkedets parter. Fire af disse foranstaltninger vedrører uddannelse, erhvervsuddannelse, livslang læring, lærlingeuddannelse, fremme af mobiliteten, bedre foregribelse af kvalifikationer og sikring af, at disse kvalifikationer matcher behovene på arbejdsmarkedet.

3. Generelle bemærkninger

3.1. Kommissionen offentliggjorde i 2008 meddelelsen »Nye kvalifikationer til nye job - om at foregribe og matche kvalifikationsbehovet på arbejdsmarkedet« (3), hvori den på baggrund af krisen fremhæver behovet for at styrke den menneskelige kapital og øge beskæftigelsesegnetheden ved at højne kvalifikationsniveauet. Formålet med Kommissionens forslag er at sætte EU bedre i stand til at vurdere og foregribe kvalifikationsbehovet og sikre en bedre matchning mellem kvalifikationerne og de nye job, der skabes.

3.2. Kommissionen foretager dels en første evaluering af kvalifikationerne i forhold til behovene på arbejdsmarkedet frem til 2020, dels stiller den forslag om en systematisk procedure for opfølgning, evaluering og tidlig identifikation af de fremtidige behov på arbejdsmarkedet. Kommissionen vil endvidere gennem Progress-programmet og programmerne om livslang læring se på nye metoder til at måle kvalifikationerne.

3.3. Kommissionen anvender eksisterende instrumenter til en effektiv gennemførelse af disse procedurer og er i gang med at etablere nye instrumenter, som skal styrke eller forenkle procedurerne. Den fremhæver flexicuritypolitikken og iværksættelse af foranstaltninger til opgradering af kvalifikationer. Nogle af de instrumenter, der for nylig er stillet forslag om, er et europæisk overvågningscenter for arbejdsmarkedet, et flersproget standardiseret katalog over erhverv og kvalifikationer, og en såkaldt Match and Map-tjeneste, der skal gøre livet lettere for brugerne af Euresnettet. Derudover nævnes den vigtige rolle, som Den Europæiske Socialfond (ESF) og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) spiller. De fremtidige behov på arbejdsmarkedet kan kun foregribes i et vist omfang, hvorfor det til stadighed er nødvendigt at videreudvikle og forbedre de anvendte mekanismer og instrumenter, samtidig med at der skal holdes øje med de enkelte medlemsstaters absorptionskapacitet.

3.4. Desuden påpeger Kommissionen med rette, at tværgående kompetencer og bløde kompetencer som teamwork, kendskab til fremmedsprog og kommunikationsfærdigheder bliver stadig vigtigere. Med hensyn til evnen til at læse, skrive og regne bør der fra så ung en alder som muligt gøres en særlig indsats for at forbedre standarderne og de niveauer, der opnås.

3.5. Et eksempel på god praksis kunne være nedsættelse af branchespecifikke sektorråd for kvalifikationer på grundlag af aftaler mellem de berørte arbejdsgivere, uddannelsesinstitutioner og andre aktører. Rådenes virke kan kædes sammen med den strukturerede sociale dialog på sektorplan, eftersom arbejdsmarkedets parters rolle er særlig vigtig i denne sammenhæng (4).

3.6. På ministerrådsmødet (uddannelse) den 12. maj 2009 aftalte medlemsstaterne at intensivere samarbejdet på uddannelses- og erhvervsuddannelsesområdet. De prioriteter, som blev fastlagt, fremhæver den centrale rolle, som uddannelse og erhvervsuddannelse bør spille i en udvidet debat om de økonomiske og sociale politikker. De fælles udfordringer er: 1) arbejdskraften bør have de kvalifikationer, der kræves til morgendagens job, 2) tilpasning til behovene i et aldrende samfund og 3) intensiveret konkurrence på verdensplan.

3.7. Rådet vedtog også konklusioner om styrkede partnerskaber mellem uddannelsesinstitutioner og arbejdsmarkedets parter. Uddannelse og erhvervsuddannelse er vigtig for den sociale samhørighed, bl.a. fordi enkeltpersoner derigennem opnår den viden og de kompetencer og kvalifikationer, der kan gøre det lettere for dem at få adgang til og forblive på arbejdsmarkedet. Det er i den sammenhæng, at arbejdsmarkedets parter som de væsentligste aktører på arbejdsmarkedet spiller en vigtig rolle.

4. Fakta og tal

4.1. Rådet gentog i konklusionerne fra mødet i juni 2008 opfordringen til en komplet evaluering af kvalifikationsbehovet i Europa frem til 2020 - At foregribe og matche kvalifikationsbehovet på arbejdsmarkedet (5).

4.2. Cedefop har derfor analyseret kvalifikationsbehovene i perioden 2006-2020 (6) i 25 EU-medlemsstater og Norge og Schweiz. I analysen forudsættes det, at der frem til 2020 vil blive skabt 20,3 mio. nye job. Der vil blive skabt yderligere 85 mio. arbejdspladser i form af genbesættelser (job, der bliver ledige, fordi arbejdstagere går på pension eller forlader arbejdsmarkedet), hvilket man imidlertid ikke kan anse for at være en nettojobskabelse. Man forventer, at servicesektoren vil tegne sig for tre fjerdedele af alle job i 2020.

4.3. For nuværende er næsten 40 % af de erhvervsaktive beskæftiget i stillinger, hvor de har en funktion, der kræver kvalifikationer på højere niveau, f.eks. inden for ledelse, de liberale erhverv og tekniske erhverv. I løbet af de næste ti år er det forventningen, at der vil blive stadig flere job, hvortil der kræves kvalifikationer på højt eller mellemniveau. Derudover forventes det, at antallet af visse typer af job, hvortil der ikke kræves nogen uddannelse eller uddannelse på et lavt niveau, vil stige.

4.4. Hvis denne udvikling fortsætter, vil disse ændringer resultere i en polarisering af de job, der skabes. Effekten heraf vil være faldende efterspørgsel efter arbejdspladser, hvortil der kræves en mellemlang uddannelse til ukomplicerede rutineopgaver. Dog vil der være behov for nye arbejdstagere med de rette kvalifikationer til de job, der bliver ledige, som følge af at mange går på pension.

4.5. I øjeblikket øges kvalifikationskravene inden for alle kategorier af erhverv selv i de kategorier, hvortil der kræves allerfærrest kvalifikationer. Denne tendens til at øge kvalifikationskravene er påvirket af udbuddet af kvalifikationer. Generelt er befolkningens uddannelsesniveau steget i de sidste ti år, først og fremmest fordi folk i mange medlemsstater har udnyttet muligheden for at få en videregående uddannelse, og fordi de ældste arbejdstagere, som typisk har et lavere uddannelsesniveau, har forladt arbejdsmarkedet for at gå på pension.

4.6. Imidlertid fremgår det helt klart af Cedefops konklusioner, at der generelt og på længere sigt er behov for at højne kvalifikationsniveauet til en lang række/de fleste job. Ifølge Cedefops beregninger vil der til 91 % af alle ledige job i perioden 2006-2020 være krav om en videregående eller mellemlang uddannelse. I de næste ti år vil det derfor være nødvendigt at ændre arbejdskraftens nuværende kvalifikationsstruktur, idet der til stadig flere job (op mod 55 mio.) vil være krav om kvalifikationer på mellemniveau (herunder inden for erhvervsuddannelse). Der vil være færre end 10 mio. job til rådighed for dem uden eller med begrænset uddannelse.

4.7. Data fra Eurostat viser, at det siden 2000 er lykkedes EU at skabe kvalitetsjob. Derudover er der en positiv sammenhæng mellem beskæftigelsesgraden for personer med en videregående uddannelse og væksten i beskæftigelsen. I de fleste af EU's medlemsstater er beskæftigelsesgraden for personer med en videregående uddannelse øget mere end den gennemsnitlige stigning i beskæftigelsen. På Malta for eksempel er beskæftigelsen blandt arbejdstagere med en videregående uddannelse mere end fordoblet siden 2000, mens den samlede beskæftigelse kun er steget med 12 %. Der er ligeledes grund til at holde øje med den modsatte tendens – nemlig skabelsen af usikre arbejdspladser.

4.8. Cedefops undersøgelse viser således, at der vil være en række konsekvenser:

— Den generelle efterspørgsel efter kvalifikationer vil fortsat stige fremover.

— De iværksatte politikker bør sikre, at arbejdskraften er tilpasset disse behov. Det vil være nyttigt at vide, om mangel på arbejdspladser på arbejdsmarkedet blot er midlertidig eller kortvarig, eller om der er tale om en situation, der varer ved og kræver målrettede foranstaltninger.

— Efteruddannelse og livslang læring bør være med til at sikre, at den enkeltes kvalifikationer hele tiden følger med de strukturelle ændringer på arbejdsmarkedet.

— Antallet af unge, som kommer ud på arbejdsmarkedet i de kommende ti år, kan ikke opfylde alle behovene på arbejdsmarkedet, hvilket vil have konsekvenser for uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne. Livslang læring er af fundamental betydning.

— Selv om uddannelse og erhvervsuddannelse er afgørende for bedre at kunne imødekomme behovene på arbejdsmarkedet, kan de ikke løse problemet med over- eller underkvalificering.

— Det er vigtigt at evaluere kvalifikationer grundigt og samtidig trække på de kvalifikationer, som findes samt forhindre, at kvalifikationer går tabt.

5. Særlige bemærkninger

5.1. Kommissionens mål er at matche de udbudte kvalifikationer med behovene på arbejdsmarkedet. Desuden ville en fjernelse af de eksisterende hindringer – også administrative - for arbejdstagernes fri bevægelighed i EU og mere gennemsigtig information om arbejdsmarkedstendenser bidrage til at fremme beskæftigelsesmæssig og geografisk mobilitet og mobiliteten mellem sektorer (7) samt skabe mulighed for bedre overensstemmelse mellem arbejdstagernes kvalifikationer og jobmulighederne. Det er endvidere vigtigt at styrke den såkaldte overgangsmobilitet, således at overgangen til ny kvalitetsbeskæftigelse i tilfælde af arbejdsløshed bliver lettere ved at garantere dem sikkerhed (flexicuritykonceptet).

5.2. I arbejdsdokumentet, som ledsager Kommissionens meddelelse (8), foreslås en definition af visse begreber som kvalifikationer, viden, færdigheder og kompetencer. Praksis viser imidlertid, at disse begreber opfattes meget forskelligt fra én medlemsstat til en anden. Kommissionen bør fastlægge en klarere definition af betydningen af »kvalifikation« i meddelelsen.

5.3. Problemet med kvalifikationer fandtes allerede i Europa inden den aktuelle krise. Allerede for mere end ti år siden gjorde de europæiske institutioner og virksomhedsledelserne opmærksom på, at Europa ikke producerer, tiltrækker og holder på det antal videnskabsmænd, ingeniører og IT-specialister, som den europæiske industri har behov for. Situationen er ved at blive alvorlig, og tallene viser en vedvarende manglende interesse i de unge generationer for de videnskabelige uddannelser. I Europa bliver misforholdet mellem kvalifikationer og markedets behov stadig større og er en tidsindstillet bombe under Europas konkurrenceevne. Et passende kvalifikationsniveau, bedre adgang til informationer og forbedring af strukturerne ville have positive virkninger, ikke mindst for SMV'erne.

5.4. Indvandrere fra tredjelande kan også bidrage til EU's udvikling ikke mindst i lyset af det faldende udbud af arbejdskraft i en række lande. EU's nye strategi for økonomisk indvandring fra tredjelande og tilstrømningen af dygtige folk fra andre dele af verden er kun en midlertidig løsning. Erfaringerne vil vise, om indførelsen af det blå kort vil være med til at vinde kampen om at tiltrække dygtige folk for Europa. I dag kommer kun 2 % af de højtkvalificerede arbejdstagere i Europa fra tredjelande.

5.5. I denne tid, hvor Europa gennemlever en turbulent periode, skal problemet med manglen på nødvendige kvalifikationer vies endnu større opmærksomhed og gøres endnu synligere. Desuden besidder Europa på mellemlang og lang sigt et endnu større potentiale til at skabe arbejdspladser, såvel nye job som job, der bliver ledige. Imidlertid viser nettoberegninger for jobskabelsen en stadig større polarisering af arbejdspladser med en stærk stigning i antallet af job, hvortil der kræves videregående kvalifikationer.

5.6. En reduktion af antallet af ansatte i en periode med nedsat efterspørgsel er en meget kortsigtet løsning. Opbygning af kvalifikationer er en langvarig og dyr proces, hvad enten der er tale om formel uddannelse (grundskole, mellemlang og videregående) eller uddannelse internt i virksomheder (virksomhedskultur, virksomhedens interne forhold, kunderelationer osv.). Den økonomiske genopretning vil ikke være mulig, hvis der ikke er tilstrækkelig kvalificeret arbejdskraft til rådighed for virksomhederne.

5.7. Et visionært og fremtidsorienteret scenarium forudsætter en fælles indsats fra regeringernes og den private sektors side:

— omdirigering af ESF-midlerne til erhvervsuddannelse og omskoling i perioden 2007-2013;

— iværksættelse af fælles aktioner og etablering af et partnerskab mellem den private og offentlige sektor;

— gennemførelse af en fælles politik, der skal nedbringe antallet af elever, der forlader skolen for tidligt, og vække de unges interesse for matematik og videnskab og en karriere inden for ingeniørvidenskab, informations- og kommunikationsteknologi og miljøbeskyttelse;

— styrkelse og udvikling af partnerskabet mellem skoler og universiteter på højt niveau gennem praktikophold, som særligt i de sidste studiemåneder giver de studerende mulighed for at komme i direkte kontakt med det arbejdsmarked, som deres studier er rettet mod;

— fremme af kvalifikationsmobiliteten internt i Europa;

— styrkelse af den innovative side af uddannelse, herunder e-undervisning og fjernundervisning;

— udnyttelse af potentialet i de udstødte grupper (som følge af fattigdom, arbejdsløshed, handicap, forskelsbehandling), der ville kunne drage fordel af uddannelse, og til hvis reintegration der allerede er afsat betydelige midler;

— forvaltning af undervisning for indvandrere.

5.8. Europa må forbedre sin kvalifikationspyramide (9): læsning og skrivning og grundlæggende færdigheder, faglig viden og færdigheder inden for GKE (Global Knowledge Economy), dvs. færdigheder inden for den globale videnøkonomi. I mange lande i Europa er der lang vej igen, før der er etableret en kvalifikationspyramide, som kan matche EU's ambitioner.

5.9. For at Europa kan fremavle, værne om og fastholde de kvalifikationer, det har brug for, må der vedtages en række foranstaltninger med virkning for såvel udbuddet af som efterspørgslen på europæiske kvalifikationer. Efterspørgslen påvirkes uden tvivl af behovene i sektorer i vækst, de langsigtede prioriteter, som er under hurtig udvikling på såvel globalt som lokalt plan, og af de tendenser, der knytter sig til verdens ressourcer og den demografiske udvikling. På udbudssiden er det primært den demografiske udvikling, den begrænsede mobilitet og Europas kapacitet til at fremavle de nødvendige kvalifikationer, der er bestemmende for, hvilken arbejdskraft der er til rådighed.

5.10. Udvalget fremhæver betydningen af læreruddannelsen (10). Uddannelsen og efteruddannelsen af lærere må kædes sammen med de vigtige politikker om innovation, forskning og iværksætteri. Allerede under læreruddannelsen må lærerne bibringes værktøjer, som gør dem bedre i stand til at tilpasse sig udviklingen på arbejdsmarkedet og udviklingen i kvalifikationer på alle uddannelsesniveauer.

5.11. Arbejdsmarkedets parter spiller en vigtig rolle i den forbindelse. Samarbejdet mellem virksomheder og skoler bør udmønte sig i konkrete resultater, først og fremmest med hensyn til at fastlægge læseplaner og etablere et system af erhverv og kvalifikationer på nationalt niveau, som bør afspejle arbejdsgivernes krav til de konkrete opgaver, der skal løses i virksomhederne. Det er vigtigt at uddanne lærlinge, at sikre praktikophold for unge arbejdstagere og gøre de erhverv, der er brug for, mere attraktive. Kommissionen bør først koncentrere sig om de opgaver, der udføres i virksomhederne, og derefter se nærmere på kvalifikationerne. Der bør foretages en klar sondring mellem behovene i små og store virksomheder.

5.12. Europa må desuden tage højde for konsekvenserne af tilpasningen til klimaændringerne for beskæftigelsen. Den globale opvarmning vil indvirke på produktionsfaktorerne og -processerne. Kommissionen har allerede udarbejdet en række analyser af det nye begreb lavemissionsøkonomi og skabelsen af dertil knyttede grønne job og øko-industrier. De første resultater vidner om begrænsede datakilder, unøjagtigheder og store forskelle i prognoserne for virkningen af klimaændringerne for arbejdsmarkedet. Overgangen til en lavemissionsøkonomi bør betragtes som en længerevarende proces, som arbejdsmarkederne gradvist vil tilpasse sig.

5.13. Kommissionens meddelelse beskæftiger sig først og fremmest med skabelsen af nye arbejdspladser og opgradering af de kvalifikationer, som kræves til de fremtidige job. EU bør desuden udnytte det eksisterende potentiale på arbejdsmarkedet effektivt og forbedre kvalifikationerne og tilpasningsevnen hos de arbejdstagere, der er i fare for at miste eller har mistet deres arbejde. Der bør derfor være fokus på omskoling, supplerende erhvervsuddannelse og livslang læring. EU må til gengæld være i stand til at garantere, at betingelserne for skabelse af produktive kvalitetsjob til en god løn er til stede.

5.14. Derudover må de initiativer, der iværksættes for at højne kvalifikationsniveauet, tage hensyn til den enkelte persons ambitioner og behov. Uddannelse er af afgørende betydning for borgernes frie valg og muligheder for personlig udvikling. I forhold til arbejdsmarkedet bruges uddannelse tillige til at bibringe enkeltpersoner viden og kvalifikationer, som er uundværlige for at kunne opfylde de til stadighed skiftende krav og således sikre et højt beskæftigelsesniveau.

5.15. Politikkerne til forbedring af arbejdskraftens kvalifikationer og tilpasningsevne bør være baseret på principperne om lighed for alle og ikke-forskelsbehandling. Dette indebærer, at alle eksisterende hindringer i uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemet må fjernes, hvad enten der er tale om formelle hindringer eller hindringer internt i virksomhederne. Disse hindringer berører først og fremmest særligt sårbare grupper som ældre arbejdstagere og handicappede.

5.16. Konklusionerne fra Rådsmødet (uddannelse) den 12. maj 2009 fremhæver også den vigtige rolle, som arbejdsmarkedets parter spiller. Inden for den europæiske sociale dialog er de europæiske arbejdsmarkedsparters fokus rettet mod spørgsmålet om uddannelse og erhvervsuddannelse i forhold til behovene på arbejdsmarkedet. I 2002 udarbejdede de i fællesskab en ramme for aktioner til fremme af livslang udvikling af kvalifikationer og kompetencer og i 2006 en analyse af de væsentligste faktorer på arbejdsmarkedet. Disse dokumenter vil udgøre grundlaget for de fælles aktiviteter under det tredje arbejdsprogram 2009-2010: Selvstændig aftale om rummelige arbejdsmarkeder og rapport om beskæftigelsen.

5.17. Rådets konklusioner indeholder tillige en opfordring til at styrke partnerskabet med civilsamfundet og samarbejde med alle berørte parter: virksomheder, uddannelsesinstitutioner, offentlige arbejdsformidlinger osv. Et samarbejde med de berørte ikke-statslige organisationer og sociale initiativer kan være et godt supplement til den traditionelle sociale dialog.

5.18. Noget af det vigtigste, som den åbne koordinationsmetode har bidraget med på uddannelses- og efteruddannelsesområdet på europæisk plan, er den europæiske referenceramme for kvalifikationer. Referencerammen bør være med til at sikre mere gennemsigtige og lettere forståelige kvalifikationer og dermed øget mobilitet i Europa.

5.19. Den Europæiske Socialfond (EFS) har vist sig at være et nyttigt instrument, når det gælder behovene i Europa inden for erhvervsuddannelse. I fremtiden kan der opnås forbedringer ved at udrydde bureaukratiske procedurer og overlapninger med strukturfondsinitiativer og ved i højere grad at inddrage arbejdsmarkedets parter.

5.20. De såkaldte referenceniveauer for Europas gennemsnitlige resultater (europæiske referenceniveauer) vil komme til at fungere som et instrument til overvågning af de opnåede resultater. Medlemsstaterne er blevet enige om, at i 2020:

— bør mindst 15 % af voksne deltage i programmer for livslang læring;

— bør andelen af 15-årige med utilstrækkelige færdigheder i læsning, matematik og naturfag være nedbragt til under 15 %;

— bør andelen af 30-34-årige med en videregående uddannelse være mindst 40 %;

— bør andelen af unge, der forlader skolen i utide, være under 10 %;

— bør mindst 95 % af børn mellem 4 år og den skolepligtige alder deltage i førskoleundervisning.

Bruxelles, den 4. november 2009 Mario SEPI Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om etablering af den europæiske referenceramme for kvalifikationer for livslang læring (EUT C 111 af 6.5.2008, s. 1).

(2) »En europæisk økonomisk genopretningsplan«, KOM(2008) 800 endelig af 26.11.2008.

(3) Meddelelse fra Kommissionen »Nye kvalifikationer til nye job - om at foregribe og matche kvalifikationsbehovet på arbejdsmarkedet«, KOM(2008) 868 endelig, 16. december 2008.

(4) EUT C 277 af 17.11.2009, s. 15.

(5) CEDEFOP, PANORAMA Series 160, »Skill needs in Europe« (2008).

(6) Det skal bemærkes, at analysen blev gennemført inden den økonomiske og finansielle krise og derfor ikke tager konsekvenserne heraf i betragtning.

(7) EUT C 228 af 22.9.2009, s. 14.

(8) SEK(2008) 3058 Kommissionens arbejdsdokument vedrørende meddelelsen KOM(2008) 868 endelig.

(9) Basisdokument, European Business Summit, marts 2009, publikation fra INSEAD (The business school for the world) i samarbejde med Microsoft og Den Belgiske Industrisammenslutning (FEB).

(10) EUT C 151 af 17.6.2008, s. 41.