KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 25.03.1998 
KOM(1998) 181 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
Uddybning af partnerskabet med Kina 

Indholdsfortegnelse 
Side 
Sammendrag 3 
A. Kinas indpasning i det internationale samfund 5 
A. 1. En bedre politisk dialog mellem EU og Kina 5 
A.2. Udnyttelse af ASEM-processen 5 
A.3. Spørgsmål af verdensomspændende betydning 6 
A.4. En bedre dialog om problemerne i den asiatiske region 1 
A.5. Styrkelse af Hongkongs og Macaos selvbestemmelsesret 8 
B. Støtte til Kinas indførelse af et åbent retstatssamfund baseret på 
menneskerettighederne 9 
BA. Fremme af menneskerettighederne gennem en åben debat 9 
B.2. - og gennem samarbejde 10 
C. Bedre integrering af Kina i verdensøkonomien 11 
CA. Kinas inddragelse i verdens samhandelssystem 11 
1. Støtte til Kinas optagelse i Verdenshandelsorganisationen 12 
2. Styrkelse af den bilaterale samhandel 14 
3. Fremme af investering 16 
4. Indgåelse af bilaterale aftaler 16 
5. Et godt samspil mellem finansiel liberalisering og regulering 17 
6. En mere fremtrædende stilling for euro'en 17 
C.2. Støtte til økonomisk og social reform 18 
1. Bivirkninger af virksomhedsomstruktureringen 19 
2. Finansreform 19 
3. Industrielt samarbejde 19 
4. Erhvervsdialog 20 
5. Reform af retsvæsen og administration 20 
6. Erhvervsuddannelse 20 
7. Forskning og teknologi 20 
8. Miljø 20 
9. Energi 21 
10. Regionale forskelle, afhjælpning af fattigdom og sociale skævheder 21 
D. Bedre valuta for EU's penge 22 
E. En højere profil for Den Europæiske Union 24 
Konklusion 25 
Sammendrag 
Kina har gennemløbet en bemærkelsesværdig udvikling siden Deng Xiaoping for tyve år 
siden begyndte at reformere landets økonomi. Internt har der været store dramatiske 
omvæltninger idet økonomien, der tidligere var centralt styret, nu er blevet mere 
markedsorienteret, medens landet, der tidligere var næsten totalt afsondret fra 
omverdenen, nu deltager i samhandelen på verdensplan. Sideløbende hermed har der 
været en kraftig udvikling i Kinas civilsamfund, omend de alment anerkendte standarder 
på menneskerettighedesområdet stadig ikke opfyldes helt. 
EU reagerede i 1995 på de økonomiske og politiske udfordringer, som ændringerne i 
Kina har givet anledning til, ved at opstille en detaljeret politik for EU's fremtidige 
relationer med Kina. Inspireret af den nye Asiensstrategi, hvorom der var opbakning på 
det europæiske topmøde i Essen, vedtog man således en Meddelelse om en langsigtet 
politik for forbindelserne mellem Kina og Europa*. I denne blev der udstukket nyttige 
retningslinjer for fremtiden. 
Man har allerede iværksat de fleste af initiativerne 1995-dokumentet. men der er stadig 
projekter for hvilke tiden endnu ikke er moden. Analyserne i 1995-meddelelsen er stadig 
holdbare, og dokumentetdanner derfor stadig grundlaget for EU's politik over for Kina. 
Siden 1995 er der imidlertid sket ting af så stor udviklingsmæssig betydning at EU bør 
reagere med en ajourføring og en yderligere udbygning af sin politik. 
For det første er der den omstændighed at den kinesiske regering for nylig gav sin hidtil 
kraftigste opbakning til markedsreform og global integration siden reformerne startede i 
1978. På det kinesiske kommunistpartis 25. kongres, der fandt sted i 1997, vedtog man 
en ambitiøs plan for den økonomiske og sociale reform i de kommende fem år, og gav 
dermed startskuddet til en ny epoke efter Dengs død. Dette kan ses som endnu et klart 
tegn på at Kina ønsker at konsolidere, fremskynde og afslutte den allerede igangsatte 
omlægningsproces. 
For det andet er der det forhold at Kina er blevet både mere selvhævdende og mere 
ansvarlig i sin udenrigspolitik, både på regionalt og globalt plan. Den fredsbevarende 
rolle Kina har spillet i Korea og Cambodja, viser at landet nu går ind for at Asien 
udvikles som en helhed. Som noget ganske nyt har der gennem det seneste år været en 
række topmøder mellem Kina og nogle af dette lands vigtigste partnere på verdensplan, 
og dette afspejler både at Kina ønsker at blive anerkendt som verdensmagt, og at disse 
partnere generelt lægger stor vægt på at få etableret konstruktive forbindelser til Kina. 
Den omstændighed at Hongkongs overdragelse til Kina i juli 1995 forløb så glat og 
kronedes med held, var en særlig klar demonstration af Kinas stadig mere modne og 
ansvarsfulde holdning til den nye rolle som landet er begyndt at spille i regionen og i 
verden som helhed. 
For det tredje er der den finanskrise der begyndte at brede sig gennem Asien i 1997. Den 
har afsløret at nogle af Kinas naboer lider af alvorlige struktursvagheder i økonomien, 
KOM(95)279af5.7.1995 
og den kommer uvægerligt til også at ramme Kina i et vist omfang. Krisen kan opfattes 
som et varsel til Kina om hvilke risici der er forbundet med at følge samme 
udviklingsbane som andre asiatiske lande, og den viser hvor stort behovet er for en 
yderligere reform og liberalisering i Kina, hvis landet skal undgå tilsvarende problemer 
med sin egen økonomi. 
Det bør endelig også nævnes at EU selv ændrer sig på flere måder, hvilket vil få Kina til 
al ændre sin strategiske opfattelse af den europæiske verdensdel. EU står på tærskelen til 
indførelse af en fælles mønt og en udvidelse mod øst og er nu takket være Amsterdam­
traktaten godt rustet til at gøre sig gældende på verdensplan. 
Samtlige disse omstændigheder kræver både en mere fremsynet holdning og et aktivt 
engagement. Spørgsmålet om hvordan man får Kina til at engagere sig økonomisk og 
politisk og til at integrere sig i det internationale samfund, vil måske vise sig at blive en 
af de allerstørste udenrigspolitiske udfordringer for Europa og andre partnere i det 21. 
århundrede. 
Det er denne udfordring man søger at tage op med denne meddelelse hvori man 
udbygger den analyse af Kinas politiske og økonomiske udvikling der blev givet i 1995-
dokumentet, i håbet om at man herved kan nå frem til hovedlinjerne i et nyt uddybet 
partnerskab mellem EU og Kina. 
Det er tanken med dette nye partnerskab: 
• at man søger at inddrage Kina yderligere i det internationale samfund ved 
hjælp af en bedre politisk dialog 
• at man søger at hjælpe Kina til at etablere et åbent retsstatesamfund baseret på 
menneskerettighederne 
• at man søger at involvere Kina yderligere i verdensøkonomien ved i højere grad 
at inddrage landet i verdens samhandelssystem og ved at støtte den økonomiske 
og sociale reform som landet er i gang med 
• at man søger at strække Europas finansieringsmidler yderligere 
• at man søger at give EU en højere profil i Kina. 
*** 
A. Kinas indpasning i det internationale samfund 
Kinas opdukken som en stadig mere selvbevidst verdensmagt er en begivenhed af 
umådelig historisk betydning, både for Europa og for den øvrige verden. Kina er blevet 
en vigtig partner i en verden hvor globalisering spiller en stadig vigtigere samlende 
rolle. EU's hovedmålsætning bør være at sørge for at Kina hurtigt og fuldstændigt 
indpasses i det internationale samfund, såvel politisk som økonomisk, og at støtte 
indførelsen af et åbent retsstatssamfund, idet man herved både fremmer udviklingen i 
Kina og samtidig sikrer en bedre stabilitet på verdensplan. 
EU går i sin politik ind for et bredt engagement i Kina. Dette kan realiseres ved at man 
fornyer og uddyber den bilaterale politiske dialog mellem EU og Kina, og og ved at man 
i højere grad involverer Kina i regionale og multilaterale initiativer af interesse for hele 
verden. 
A.l. En bedre politisk dialog mellem EU og Kina 
At Kina er villig til at spille en større rolle på verdensplan, fremgår klart af den række 
bilaterale topmøder landet på det seneste har haft med Japan, Rusland og USA. Disse 
møder, der er uden fortilfælde, har givet hver af disse vigtige partnere mulighed for 
offentligt at demonstrere deres engagement i Kina. 
Indtil 1994 bestod EU's politiske dialog med Kina blot af korte årlige møder, der blev 
afholdt i tilslutning til møderne i De Forenede Nationers generalforsamling. 
Begyndende med en brevveksling i 1994 har EU løbende uddybet denne politiske 
dialog. Tidspunktet er nu kommet hvor EU og Kina bør opprioritere deres indbyrdes 
forhold ved at afholde årlige møder på stats- og regeringschefsplan, ved at tilskynde til 
kontakt på ministerniveau, og ved at afholde møder mellem de politiske 
beslutningstagere, på samme måde som man gør med andre vigtige partnere. Med årlige 
topmøder vil forbindelserne mellem EU og Kina få samme status som EU's forhold til 
andre vigtige partnere, såsom USA, Japan og Rusland, og dette vil give EU en højere 
profil i Kina og vice versa, og vil sætte yderligere skub i forhandlingerne om vigtige 
anliggender mellem EU og Kina og løsningen heraf. 
A.2. Udnyttelse af ASEM-processen 
Mødeordningen mellem Asien og Europa (Asia-Europe Meetings - ASEM), der blev 
iværksat i Bangkok i 1996, har udviklet sig til et bredt forum for detaljerede 
konsultationer mellem europæiske og asiatiske politikere og eksperter, og har dannet 
baggrund for en lang række samarbejdsinitiativer. ASEM har i kraft af sin uformelle 
natur og de mange forskelligartede spørgsmål der drøftes i dette forum, givet en ny 
dimension til EU's og Kinas indbyrdes relationer. Kina har anlagt en meget konstruktiv 
holdning og været særdeles aktiv i alle ASEM-initiativer med sigte på økonomisk 
samarbejde. 
Dialogen med Kina bør uddybes som led i EU's bredere regionale strategi for Asien, 
som denne kommer til udtryk i ASEM. EU bør stræbe efter at sikre at Kina fortsætter 
med at lage aktiv del i ASEM og i opfølgende initiativer. Blandt de vigtigste eksempler 
på områder hvor EU kunne søge at involvere Kina aktivt i ASEM kan nævnes 
uddybning af dialogen med Kina om en bæredygtig udvikling i den asiatiske region, 
sikring af søfartssikkerheden i den asiatiske region, bekæmpelse af narkotikahandel, 
afhjælpning af virkningerne af Asiens finanskrise, og løsning af problemerne i 
forbindelse med kontrol med og spredning af atomvåben. 
A3. Spørgsmål af verdensomspændende betydning 
Gennem de seneste år har Kina søgt at smede en mere konsekvent og mere udadvendt 
udenrigspolitik som modstykke til landets voksende økonomiske vægt. EU bør bygge 
videre på dette grundlag og tilskynde Kina til at spille en mere aktiv og mere ansvarlig 
rolle med hensyn til spørgsmål af interesse for hele verden. 
EU bør søge at trække Kina - der jo er permanent medlem af De Forenede Nationers 
Sikkerhedsråd - med ind i en dialog om vigtige spørgmål i forbindelse med De Forenede 
Nationer udvikling, herunder reform af FN's institutioner. 
Anliggender af betydning for Kina bør hyppigere søges rejst af EU på G7/8-landenes 
møder. EU bør også arbejde på at uddybe den stadig vigtigere dialog med Kina som blev 
iværksat af OECD i 1995. 
Kinas status som atommagt gør at landets nedrustnings- og ikke-spredningspolitik har 
særlig stor betydning. Inden for de seneste år har Kina tiltrådt traktaten om ikke-
spredning af atomvåben, konventionen om kemiske våben, konventionen om biologiske 
våben og Zangger-udvalget (en kontrolordning for nuklear eksport), og samtidig hermed 
er landet begyndt at overholde de vigtigste bestemmelser i kontrolordningen for 
missilteknologi. Kina har også undertegnet traktaten om et forbud mod 
prøvesprængninger. Man bør fortsætte med at støtte og tilskynde Beijing til i højere grad 
at involvere sig i multilaterale forhandlinger om disse forhold. Europa bør også indlede 
en dialog med Kina om landmineproblematikken og tilskynde landet til at indføre et 
permanent eksportforbud og til at engagere sig positivt i de internationale bestræbelser 
på at få disse våben afskaffet. 
Ulovlig immigration og international kriminalitet er begge alvorlige anliggender, for 
Kina som for EU. EU bør fremme en dialog herom og tilskynde til samarbejde med 
Kina på felter såsom bekæmpelse af narkotikahandel, hvidvask af penge, organiseret 
kriminalitet samt ulovlig immigration. EU har tidligere erfaring fra samarbejdet med 
andre tredjelande vedrørende dette emne, og dette kunne danne grundlag for 
overvejelser om iværksættelse af specifikke samarbejdsinitiativer i Kina. 
EU vil benytte enhver lejlighed til at tage menneskerettighedsspørgsmålet op i den 
politiske dialog, dvs. også uden for den specifikke bilaterale dialog vedrørende 
menneskerettigheder der omtalt i afsnit B i denne meddelelse. 
Så hurtigt som den kinesiske økonomi udvikler sig, kan det ikke undgås at landets 
voksende energibehov og hastige industrialisering får store virkninger på miljøet både 
på nationalt, regionalt og globalt plan. EU bør søge at sikre at Kina fortsætter med at 
deltage i bestræbelserne på at løse globale miljøproblemer, såsom den globale 
temperaturstigning og udledning af drivhusgasser, bl. a via EU-finansierede 
samarbejdsprojekter, jf. afsnit C2. I særdeleshed bør EU søge at tilskynde Kina til at 
involvere sig yderligere i bestræbelserne på at realisere de miljømålsætninger der blev 
fastsat på verdenstopmødet i Rio i 1992 og senere møder, ikke mindst hvad angår 
klimaændringer. , 
A.4. En bedre dialog om problemerne i den asiatiske region 
EU har en rolle at spille i bestræbelserne på at sikre at forholdene i den asiatiske region 
forbliver stabile, og at konflikter løses på fredelig vis, bl.a. ved deltagelse i regionale 
fora i ASEAN-regi. Kina støder op til fjorten lande, og der er uløste grænseproblemer 
med nogle af disse. Det voksende behov for en multilateral sikkerhedsdialog i Østasien 
giver Europa mulighed for generelt at øge sin indflydelse i regionen. ASEAN's regionale 
forum (ARF)2 får stadig større betydning, og Kina viser sig stadig mere villig til at 
involvere sig i tillidsskabende foranstaltninger i Asien, og EU bør systematisk udnytte 
dette forum til at drøfte sikkerhedsspørgsmål med Kina. 
Europa yder et stort bidrag til organisationen for økonomisk udvikling af Korea-halvøen 
(KEDO) og er en af de største leverandører af fødevarehjælp til Nordkorea og har 
dermed, lige som Kina, en klar interesse i en fredelig løsning på Korea-problemet. En 
regelmæssig dialog mellem EU og Kina bør have Korea-halvøen som et af de vigtigste 
punkter på dagsordenen. 
EU og Kina kunne endvidere overveje at igangsætte en dialog om andre lande i 
regionen, f.eks. lande såsom Cambodja, Vietnam og Burma, hvor Kina har stor 
indflydelse. 
Den omstændighed at Kina i stadig stigende grad løber an på energiimporten fra 
Centralasien, gør at Kina nødvendigvis må tillægge stabiliteten i denne region stor 
strategisk betydning. EU's strategiske interesse i Centralasien og nære forhold til 
Rusland gør det hensigtsmæssigt at tage centralasiatiske spørgsmål op i et passende 
forum, når noget sådant er aktuelt. 
Den seneste tids tegn på en forbedring i forholdet mellem Kina og Taiwan og udsigten 
til en mere åben og mere direkte dialog mellem Taipei og Beijing må betragtes som 
opmuntrende. Lige som tidligere bør man i EU glæde sig over enhver bestræbelse på at 
finde et fredeligt forlig. 
ASEAN's regionsforum (ARF) blev oprettet i 1994 med det formål at give 
stater i og uden for regionen mulighed for at srøfte sikkerhedsaspekter i 
Asien/Stillehavsregionen med henblik på bevarelse af fred og stabilitet. Dette 
forum omfatter de ni ASEAN-medlemsstater, 10 dialogpartnere (Australien, 
Canada, De Forenede Stater, Indien, Japan, Kina, New Zealand, Rusland, 
Sydkorea og Den Europæiske Union) og 2 ASEAN-observatører (Cambodja 
og Papua New Guinea) 
A. 5. Styrkelse af Hongkongs og Macaos selvbestemmelsesret 
De stærke økonomiske og historiske bånd til Hongkong og Macao gør det uundgåeligt at 
Europa vil fortsætte med at interessere sig aktivt for de to territorier, ikke mindst på 
baggrund af Macaos forestående overdragelse i 1999. Som beskrevet i 1997-
meddelelsen {Den Europæiske Union og Hongkong - Efter 199P) bør EU søge at sikre 
at Hongkong, der har status som en særlig administrativ region, fortsætter med at have 
selvbestemmelsesret, efter at overdragelsen i juli 1997 forløb så glat, og forvaltningen i 
perioden herefter hidtil har givet så gode resultater. EU vil offentliggøre en årsrapport 
over relationerne mellem EU og Hongkong. Kommissionen vil ydermere søge at 
fremme Macaos selvstyre ved at sørge for at handels- og samarbejdsaftalen mellem EF 
og Macao forbliver i kraft efter overdragelsen af dette territorium. Både Hongkong og 
Macao har en vigtig rolle at spille som indfaldshavne til andre regioner i Kina, og EU 
bør søge at iværksætte bilaterale samarbejdsinitiativer med begge territorier. 
EU mener at det må betragtes som et sundheds- og modenhedstegn at der i Hongkong er 
mulighed for at forskellige meninger kan komme til udtryk gennem medierne andre 
kanaler. EU vil fortsætte med nøje at følge med i hvordan der afholdes valg i Hongkong, 
og lægger særlig vægt på med tiden at få indført almindelig stemmeret i de særlige 
administrative regioner. 
Forslag til initiativer: 
Man vil foreslå at der afholdes årlige møder mellem EU og Kina, både på 
øverste niveau og på politisk beslutningstagningsniveau 
Man vil tilskynde Kina til yderligere at engagere sig i ASEM 
Man vil samarbejde om FN's fremtid 
Man vil søge at gøre G7-landene mere opmærksomme på kinesiske anliggender, 
og tilskynde til en uddybelse af dialogen mellem Kina og OECD 
Man vil foreslå en dialog om ikke-spredning af kernevåben og samarbejde om 
bedre eksportkontrol 
Man vil tilskynde Kina til fuldt ud at deltage i de verdensomspændende 
ned rustningsbestræbelser, og til at indføre et permanent forbud mod udførsel af 
personlandminer 
Man vil samarbejde om bekæmpelse af narkotikahandel, hvidvask af penge, 
kriminalitet og ulovlig immigration 
Man vil rejse menneskerettighedsspørgsmålet i den politiske dialog 
Man vil etablere en dialog om miljø og bæredygtig udvikling 
Man vil drøfte Asiens regionale sikkerhed med Kina 
Man vil uddybe dialogen med Kina vedrørende Korea-halvøen og Central- og 
Sydsøstasien 
Man vil søge at styrke Hongkongs selvbestemmelsesret 
Man vil tilstræbe en glat suverænitetsoverdragelse i Macao i 1999 og udbygge 
samarbejdet med Maeao. 
KOM(97) 171 endelig udgave af 23.4.1997 
B. Støtte til Kinas indførelse af et åbent retstatssamfund baseret på 
menneskerettighederne 
Det er så langt fra at Kina opfylder de alment accepterede mennskerettighedsstandarder. 
Kinas overholdelse af menneskerettighederne er stadig meget mangelfuld, bl.a. kan der 
konstateres indskrænkelser af visse etniske mindretals og politiske systemmodstanderes 
frihedsrettigheder, udnyttelse af fængsledes arbejdskraft, utilfredsstillende overholdelse 
af retsstatens principper, samt udstrakt brug af dødsstraf. Disse forhold giver stadig EU's 
institutioner og offentlige opinion anledning til alvorlig bekymring. 
Ikke desto mindre er der gennem de seneste tyve år sket en forbedring af forholdene 
med hensyn til menneskerettigheder. Den økonomiske reform har givet større frihed 
hvad angår uddannelsesmuligheder, beskæftigelse, bolig, rejser og andre sociale 
aktiviteter. Kina har vedtaget en ny civil- og strafferetlig lovgivning til beskyttelse af 
befolkningens rettigheder, og har undertegnet flere vigtige aftaler der bringer landet 
bedre i overensstemmelse med de internationale normer. Kina har også taget skridt til 
friere lokalvalg og på denne måde givet landsbybeboere mulighed for selv at vælge 
deres lokale myndigheder. 
Kernen i EU's politik på verdensplan er forsvaret af de alment anerkendte 
menneskerettigheder og de grundlæggende frihedsrettigheder. Ethvert lands udvikling 
og velfærd, samt dets sociale og politiske stabilitet på længere sigt, står og falder med 
om disse principper overholdes. 
Udfordringen for Kina består nu i at opretholde den økonomiske vækst og den sociale 
stabilitet samtidig med at man skaber et åbent retsstatssamfund. Hvis man i Europa 
ønsker at have en hånd med i dette spil, må man fortsætte med aktivt, vedvarende og 
konstruktivt at arbejde for menneskerettighederne i Kina ad enhver tænkelig vej. Ved 
uden forhåndsbetingelser at genoptage dialogen med Kina om menneskerettighederne 
opnår EU en reel mulighed for at føre indgående drøftelser, og dette - kombineret med 
specifikke samarbejdsprojekter - er på nuværende tidspunkt det mest formålstjenlige 
bidrag man kan yde til menneskerettighederne i Kina. 
BA. Fremme af menneskerettighederne gennem en åben debat 
EU tror på at dialog - i ethvert passende forum - er bedre end konfrontation. EU og Kina 
bør søge at overvinde indbyrdes uoverensstemmelser på grundlag af åbenhed« 
oprigtighed og gensidig respekt. 
Mellem EU og Kina indledtes der en dialog om menneskerettighederne i 1995. Den blev 
standset i foråret 1996. Siden dialogens genoptagelse i 1997 har Kina udvist en ny vilje 
til at engagere sig i en seriøs resultatsøgende dialog. Alle væsentlige spørgsmål - selv de 
mest ømtålelige - er blevet behandlet under drøftelserne, og det står nu fast at der er 
udsigt til en vedvarende regelmæssig dialog. Gennem denne dialog er det lykkedes EU 
at få Kina til at give sin principielle tilslutning til et samarbejdsprogram til styrkelse af 
retsstaten og til forbedring af de civile, politiske, økonomiske og sociale rettigheder. 
Efter dialogens genoptagelse har der været en række opmuntrende tegn fra kinesisk side, 
idet man bl.a. har besluttet at undersøge mulighederne for at undertegne FN-pagten om 
økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, og har uddybet dialogen med FN's 
myndigheder vedrørende menneskerettighederne. 
EU vil fortsætte med at tilskynde Kina til at undertegne FN-pagten om civile og 
politiske rettigheder og til at ratificere FN-pagten om økonomiske, sociale og kulturelle 
rettigheder. EU agter ydermere at opfordre til samarbejde med FN's specialinstanser og 
at rejse alle spørgsmål der giver anledning til bekymring, herunder også visse kinesiske 
borgeres kår. 
EU lægger stor vægt på at de etniske mindretals kulturelle, sproglige og religiøse 
identitet beskyttes, og vil derfor fortsætte med at tage spørgsmål vedrørende disse 
anliggender op, bl.a. for så vidt angår Tibet, i den bilaterale dialog vedrørende 
menneskerettighederne. 
Endelig bør det nævnes at Kommissionen vil fortsætte med arbejde på at få alle 
medlemmer af Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), og herunder også Kina, til 
at undertegne ILO's konventioner om basale arbejdsstandarder, herunder konventionerne 
om foreningsfrihed, retten til kollektiv forhandling, forbud mod tvangsarbejde, mod 
børnearbejde og mod forskelsbehandling. 
B.2. - og gennem samarbejde 
Med genoptagelsen af dialogen om menneskerettighederne er der igen lagt fokus på en 
konstruktiv problemløsning. Den Europæiske Union får på denne måde mulighed for at 
føre sine gode hensigter ud i livet og yde en bistand der kan mærkes. To vigtige mål i 
denne forbindelse er: 
• fremme af retsstatens principper. EU bør søge at understøtte Kinas bestræbelser på 
at etablere et retstatssamfund. De første skridt på vejen hertil består i at indføre en 
ordentlig og klar lovgivning, såvel inden for civilretten som strafferetten, at sikre 
kinesiske borgeres rettigheder, at gøre dem bekendt med disse rettigheder og at 
uddanne sagførere og dommere. EU er for tiden igang med at udarbejde et ambitiøst 
program inden for domstols- og retsvæsen med sigte herpå, og det skal drøftes med 
de kinesiske myndigheder således at det står parat til gennemførelse i efteråret 1998. 
• styrkelse af civilsamfundet. EU bør søge at styrke grundlaget for et stærkt 
civilsamfund. Man bør søge at fremme de civile og politiske rettigheder ved hjælp af 
initiativer, som for eksempel støtte til et uddannelsescenter i Kina for embedsmænd 
der skal varetage gennemførelsen af loven om lokalt selvstyre. Der kan også blive 
tale om bistand til dårligt stillede samfundsgrupper, og herunder etniske mindretal, 
samt kvinder - til opfølgning af kvindekonferencen i Beijing i 1995 - og børn. En 
anden måde hvorpå man kunne fremme civilsamfundet, består i at fremme 
forbrugernes rettigheder og at støtte forbrugerorganisationerne. Det vil være 
formålstjenligt at udnytte det potentiale som NGO'erne repræsenterer, i forbindelse 
med gennemførelsen af projekter til styrkelse af civilsamfundet. 
10 
Det foreslås således at man: 
opfordrer Kina til at undertegne, ratificere, og sikre en fuld gennemførelse af FN-
pagten om menneskerettigheder og af ILO's konventioner og basale arbejdsstandarder 
uddyber den bilaterale dialog med Kina om menneskerettighederne 
bakker dialogen op med konkrete samarbejdsprogrammer 
fremmer retsstatens principper 
styrker civilsamfundet. 
C. Bedre integrering af Kina i verdensøkonomien 
Omfanget af Kinas økonomiske vækst og den hastighed hvormed den forløber, gør Kina 
til en af Europas vigtigste økonomiske partnere. Kinas samhandel med resten af verden 
er næsten fordoblet i værdi i løbet af de seneste fem år, og landet har nu et stort 
handelsoverskud både over for Europa og over for USA. Kina er verdens næststørste 
modtager af udenlandsk direkte investering efter USA, og er verdens tiendestørste 
handelsnation. Ifølge Verdensbankens prognoser skulle Kina sammen med EU og USA 
blive en af verdens tre førende handelspartnere inden år 2020. 
Kinas enestående økonomiske udvikling har krævet en vanskelig balancegang mellem 
bestræbelserne på at sikre økonomisk vækst, gennemførelsen af en gennemgribende 
reform og imødegåelse af sociale spændinger. Denne proces har potentielle bivirkninger 
både for Kina og for verdensøkonomien, og det er så ganske klart i Europas interesse at 
sikre at denne omlægning får de bedst mulige kår så den kan bære frugt i form af et 
stærkt, stabilt og åbent Kina, der kan fungere som en god partner. 
Det er opfattelsen i EU at man bør gøre brug af en blanding af samhandelsdrøftelser og 
målrettede samarbejdsinitiativer når man skal søge at hjælpe Kina til at blive et globalt 
og fuldt integreret økonomisk medlem af verdensøkonomien, således at landet bliver i 
stand til at overholde de fælles regler. Strategien går ud på at fremskynde og konsolidere 
Kinas integration i verdens samhandelssystem, samtidig med at man støtter de reformer 
der er forudsætningen for at Kina kan trives inden for nævnte system. 
Cl. Kinas inddragelse i verdens samhandelssystem 
Samhandelen mellem Kina og EU er nu mere end 20 gange større end den var ved 
reformernes start. Dette gør Kina til EU's tredjestørste samhandelspartner og indebærer 
et enormt potentiale for europæisk handel og investering i dette land. EU havde i 1997 
et handelsunderskud på 20 milliarder ECU over for Kina, hvilket både afspejler Kinas 
voksende eksportevne og den handelshæmmende virkning som markedsbarriererne i 
Kina har. EU bør udnytte alle disponible kanaler - og ikke mindst de igangværende 
forhandlinger om optagelse af Kina i Verdenshandelsorganisationen, og EU's bilaterale 
handelsforhandlinger - til at få disse barrierer fjernet og hjælpe med til at skabe en åben 
økonomi i Kina til gavn både for Europas og den øvrige verdens interesser. Forbedring 
af klimaet for europæisk investering i Kina bør også være en af EU's højest prioriterede 
målsætninger. 
II 
1.1. Støtte til Kinas optagelse i Verdenshandelsorganisationen 
EU er en af de ivrigste fortalere for en hurtig optagelse af Kina i 
Verdenshandelsorganisationen. Dette vil give Kinas økonomiske reform et kraftigt skub 
fremad og klart vise at der er voksende international tillid til reformprocessen. Dette vil 
også rodfæste Kinas plads i verdensøkonomien og give erhvervslivet og investorer 
større sikkerhed når de driver forretninger i Kina. Hertil kommer at spørgsmålet om 
hvor hurtigt de kommende multilaterale handelsrunder kommer til at forløbe, og hvor 
vidtrækkende de bliver, i meget høj grad bestemmes af om det lykkes at finde de rigtige 
vilkår for Kinas optagelse. 
Den finansielle uro som har ramt Asien, har rokket kraftigt ved tilliden til forskellige 
asiatiske landes økonomi, og dette kan få en afsmitningseffekt i Kina. På denne 
baggrund har Kina en altoverskyggende interesse i at gøre det klart at landet fortsætter 
med at satse på optagelse i Verdenshandelsorganisationen, for på denne måde at 
underbygge udlandets tillid til den kinesiske økonomis fundamentale sundhed og 
dynamik. Standsning af handelen og udsættelse af reformerne vil give bagslag og være 
en forkert respons på uroen på finansmarkederne. 
Kina har i de seneste år gjort store fremskridt med hensyn til liberalisering af 
handelsordningerne og åbning af økonomien over for resten af verden. Hvadenten man 
ser på nedsættelserne af toldsatserne, valutareformen eller opbygningen af retssystemet, 
må det konstateres at der har været en meget hurtig omlægning, og at man sammen har 
gjort fremskridt i retning af etablering af et handelssamkvem der bør kulminere med 
Kinas optagelse i Verdenshandelsorganisationen. Inden dette mål kan realiseres, må 
Kina dog fortsat yde en kraftig indsats på nedenstående punkter. 
Kina må således 
• opfylde Verdenshandelsorganisationens hovedprincipper, bl.a. med hensyn til: 
klarhed omkring lovgivningen, herunder øjeblikkelig offentliggørelse af alle 
relevante love og regulativer, klare licensbestemmelser og større klarhed om hvilke 
myndigheder der er ansvarlige for udstedelse af licenser 
national behandling, bl.a. ved at give udenlandske virksomheder samme driftsvilkår 
som indenlandske 
ligestilling mellem EU's og de øvrige samhandelspartneres virksomheder 
• foretage en reel åbning af markedet for industri- og landbrugsvarer ved at iværksætte 
en kraftig nedsættelse af tolden - og dette omfatter også fjernelse af ekstremt høje 
toldsatser (på 15% og derover), samt tiltrædelse af aftalen om informationsteknologi 
- og ved at afskaffe toldkontingenter, uberettigede tekniske handelshindringer og 
andre foranstaltninger af ikke-toldmæssig art. Dette kan ske ved at man opfølger det 
gennembrud som EU havde i forhandlingerne med Kina i oktober 1997 hvor man 
nåede til enighed om en række præcise principper og fik opstillet klare parametre for 
hvordan forhandlingerne om detaljerne i Kinas tilsagn på toldområdet skal fortsætte 
• snarest afskaffe de nuværende monopoler inden for handelen med udlandet således at 
alle kinesere og udlændinge i Kina kan foretage ind- og udførsel 
12 
• foretage en kraftig åbning af Kinas marked for serviceydelser inden for distribution, 
telekommunikation, de finansielle og liberale erhverv, turisme, rejser og medicinske 
tjenesteydelser. Kina er idag på vej ind i en ny fase af den økonomiske udvikling 
hvor servicesektoren bliver drivkraften bag fremtidens vækst. Udenlandske 
virksomheder kan bringe Kina store aktiver med hensyn til arbejdspladser, teknologi, 
faglig uddannelse på jobbet og ledelseskvalifikationer 
• åbne finanssektoren (bank-, børs- og forsikringsvæsen) på en mere systematisk og 
udtømmende måde, omend over en vis periode. En sådan liberalisering vil give Kinas 
vækst et skub fremad på længere sigt og give udlandet større tillid til økonomien, og 
kan iværksættes uden at give anledning til ukontrollable kapitalbevægelser eller 
ekstremt omskiftelige forhold. Det er også i Kinas interesse at fastlægge et ordentligt 
lovgrundlag og oprette en uafhængig tilsynsmyndighed 
• forbedre vilkårene for udenlandske virksomheder der etablerer sig ned i Kina. Dette 
indebærer at man fjerner alle restriktioner for virksomhedens juridiske form (om der 
er tale om et joint-venture eller et helejet selskab), at man afskaffer geografiske 
restriktioner og restriktioner på omfanget af tilladte aktiviteter, samt fjerner 
forhåndsbetingelser for etablering. Dette indebærer også fjernelse af krav til 
eksportens omfang og af eksportsubsidier 
• afskaffe foranstaltninger der tager sigte på at fremme prioriterede industrier, når de er 
uforenelige med Verdenshandelsorganisationen 
• sørge for en hurtig iværksættelse af Verdenshandelssammenslutningens TRIPS-
aftaler og en komplet håndhævelse og beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret 
• indføre en klar, åben og konkurrencebaseret ordning for offentlige udbud. 
Hovedsigtet i denne forbindelse bør være at sikre at Kina kan deltage i 
Verdenshandelsorganisationens aftale om offentlige indkøb som led i optagelsen i 
Verdenshandelsorganisationen. Kina har verdens største marked for offentlige udbud, 
og de markedsliberaliserende foranstaltninger vil tabe kraftigt i værdi hvis ikke der 
gives adgang til dette marked 
• tilslutte sig den civile luftfartskodeks under Verdenshandelsorganisationen. 
EU's holdning i optagelsesforhandlingerne bør fortsat tage udgangspunkt i følgende: 
For det første bør EU gøre en energisk indsats for i forhandlingerne med Kina at opnå 
faste og holdbare tilsagn om at Kinas marked vil blive åbnet i et omfang som afspejler 
landets udviklingsstade, potentiale og størrelse, således at dets optagelse i 
Verdenshandelsorganisationen kan blive en varig succes. 
For det andet tager EU udgangspunkt i det standpunkt at den endelige løsning- i hvert 
fald til dels - kan komme til at omfatte overgangsperioder for visse sektorer hvor Kina 
bliver nødt til at lade indfasningen af Verdenshandelsorganisationens forpligtelser 
overskride den egentlige tiltrædelsesdato for at få tid til at tilpasse sin lovgivning og sin 
praksis. EU har foreslået denne fremgangsmåde på baggrund af at Kina selv i sin politik 
tilstræber gradvis gennemførelse af reformerne. 
13 
For det tredje bør EU tilskynde Kina til at forberede sig på optagelsen ved snarest at 
sørge for en tilpasning af de dele af landets lovgivning og regulativer der berører den 
udenlandske investering, således at investeringsordningerne gøres mindre restriktive, får 
bedre indbyrdes overensstemmelse og deres videre udvikling bliver mere forudsigelig. 
Endelig bør EU være med når Kina får brug for bistand i forbindelse med 
gennemførelsen af de nødvendige tilpasninger, og tilbyde samarbejde eller praktisk 
bistand under selve forhandlingerne. EU er allerede i gang med at opstille en række 
samarbejdsprogrammer der skal hjælpe Kina i gennemførelsen af reformerne, både 
under og efter optagelsesprocessen, og ikke mindst når landet skal tilpasse sig til 
Verdenshandelsorganisationens bestemmelser i overgangsperioden. I dette initiativ 
indgår også programmer der har til formål at sørge for at Kinas embedsmænd på alle 
forvaltningsniveauer og ledere inden for erhvervslivet får et bedre kendskab til 
Verdenshandelsorganisationens principper - bl.a. vedrørende den intellektuelle 
ejendomsret, offentligt udbud, normer og standarder, samt told - og spørgsmålet om 
hvordan Kinas lovgivning og regulativer kan tilpasses Verdenshandelsorganisationens 
regler. Verdenshandelsorganisationen bliver også det centrale tema i en bredt anlagt 
kursusprogram for den kinesiske administration. Ydermere vil EU sørge for at uddybe 
dialogen med Kina også efter optagelsen for på denne måde at sørge for at landet 
overholder de forpligtelser det har påtaget sig inden for Verdenshandelsorganisationen, 
både i indkøringsperioden og derefter. 
EU er rede til at afslutte forhandlingerne med Kina så snart landet har vist at det kan 
tilbyde en egentlig markedsåbning, i givet fald i form af en gradvis liberalisering baseret 
på en aftalt tidsplan, og det kan sikre at det bliver et åbent, aktivt og fremadskuende 
medlem af Verdenshandelsorganisationen, rede til at deltage en senere 
liberaliscringsinitiativer. Det gælder frem for alt om at sørge for at Kina ikke anskuer sin 
optagelse i Verdenshandelsorganisationen som endnu et snærende bånd det får pålagt af 
omverdenen, men tværtimod som en proces der støtter og styrker landets eget interne 
reformprogram. 
1.2. Styrkelse af den bilaterale samhandel 
EU har en lang handelshistorie med Kina, som det blandt andet fremgår af den handels-
og samarbejdsaftale der blev indgået mellem EF og Kina i 19854, og det blandede 
EF/Kina-udvalg. De bilaterale drøftelser af samhandelen bør fortsætte sideløbende med 
forhandlingerne om optagelse i Verdenshandelsorganisationen da de udgør et nyttigt 
forrum for udveksling af information og for løsning af spørgsmål af interesse for begge 
parter. Man kan herigennem sikre at ligestillingsprincippet håndhæves inden for 
områder såsom søtransport og finansvæsenet. Sager der tages op inden for denne 
bilaterale dialog, bør indgå i et samspil med den strategi for markedsliberalisering som 
EU iværksatte i 1996 med henblik på en mere effektiv afvikling af hindringer for EU's 
eksport og investeringer på verdensplan. Sideløbende hermed bør man i EU udnytte 
disse bilaterale kanaler til at skaffe sig information om hvordan Kina varetager sine 
tiisagn under Verdenshandelsorganisationen, og sikre at disse tilsagn har virkning i 
praksis. 
EFT L 250 af 19.9.1985 s. 1 
14 
Kina er det land der har så langt den største gavn af EU's generelle 
toldpræferenceordning med mere end 30% i værdi af alle modtagerlandes import i 1997. 
Som følge af ordningens gradueringsmekanisme (hvorved præferencefordelen bortfalder 
for visse sektorer når industriudviklingen i disse når et højt niveau) vil Kina 
nødvendigvis få mindre fordel end tidligere. De særlige nye ansporingsordninger der er 
indført i præferenceordningen (med bestemmelser vedrørende sociale og miljømæssige 
aspekter)5, giver imidlertid præferencelandene mulighed for at opnå yderligere 
præferencemarginer hvis de kan godtgøre at de overholder de internationale standarder 
for arbejdstageres rettigheder (dvs. Den Internationale Arbejdsorganisations standarder 
for børnearbejde, foreningsfrihed og forhandlingsret) og miljøbeskyttelse (Den 
Internationale Tømmerorganisations standarder for bæredygtig udnyttelse af 
tropeskove). Hvis der indløber ansøgning fra Kina, agter Kommissionen at foretage en 
nøje undersøgelse af om landet overholder de fornødne standarder. 
EF-Kommissionen har foreslået at dumpingbestemmelserne ændres for så vidt angår 
Kina for at tage hensyn til den markedsreform som er i gang i dette land. Det6 foreslås 
det at man ændrer den klassificering af Kina som en ikke-markedsøkonomi der gælder i 
henhold til den nuværende lovgivning, og i stedet indfører en ny metode hvori de enkelt 
tilfælde vurderes hver for sig, således at kinesiske eksportører får samme behandling 
som eksportører inden for en markedsøkonomi hvis det kan fastslås at de arbejder på 
grundlag af klart definerede markedsøkonomiske vilkår. Dette indebærer at man ved 
fastlæggelsen af normalværdier baserer sig på disse eksportørers indenlandske priser og 
omkostninger, og ikke på information hentet fra et andet tredjeland med et tilsvarende 
marked. 
Med forslaget indføres der også en bedre systematik i behandlingen af anmodninger om 
individuel behandling og i beregningen af komparative fordele. Forslaget kommer til at 
afspejle de enkelte virksomheders specifikke adfærd og driftsvilkår, og fungerer 
samtidig hermed som et yderligere incitament til reform af kinesiske virksomheder. Der 
bliver således tale om et positivt samspil med de igangværende forhandlinger om 
optagelse i Verdenshandelsorganisationen. 
EU har meddelt Kina at man er rede til gradvist at afskaffe de kvantitative restriktioner 
på kinesiske varer lige så hurtigt som Kina kan afvikle sine egne. En sådan fjernelse af 
de kvantitative restriktioner bør ske inden for rammerne af en generel 
markedsliberaliseringsstrategi og som led i forhandlingerne om optagelse i 
Verdenshandelsorganisationen. 
Det er nødvendigt at Kommissionen og medlemsstaterne i alle faser holdes fuldt ajour 
om hvilken handelslovgivning og hvilken administrativ praksis der gælder for handel 
med varer og tjenesteydelser i Kina. Den bilaterale handelsdialog kan effektiviseres og 
fokuseres ved hjælp af en bedre koordination og en regelmæssig udveksling af detaljeret 
information mellem medlemsstaternes ambassader og Kommissionens delegation i 
Beijing. 
* KOM(97) 534 endelig udgave af 29.10.1997 
ft SEC(97) 2290 
1.3. Fremme af investering 
Et af de vigtigste elementer i Kinas økonomiske vækst efter reformen startede i 1978, 
har været udviklingen af den udenlandske direkte investering. Kina har nu i flere år 
været den største modtager af udenlandsk direkte investering efter USA. Den 
udenlandske direkte investering i Kina domineres af investeringerne fra 
Asien/Stillehavsområdet, og ikke mindst fra Hongkong og Taiwan, hvilket illustrerer 
den regionale dimension af Kinas integrering i verdensøkonomien. Finanskrisen i Asien» 
der vil give en formindskelse af den udenlandske direkte investering i Kina, gør det så 
meget vigtigere for Kina at tiltrække yderligere investering fra andre partnere, først og 
fremmest Europa og De Forenede Stater. 
EU bør sigte på at få en forbedring af investeringsklimaet for europæiske virksomheder i 
Kina. En af de vigtigste forudsætninger herfor er tilvejebringelsen af en ordentlig og klar 
lovgivning for investering og en bedre håndhævelse af bestemmelserne om intellektuel 
ejendomsret. 
EU's politik på handelsområdet må bakkes op med en detaljeret strategi for 
investeringsfremme og erhvervsmæssigt og industrielt samarbejde med Kina. hvis man 
skal gøre Europa mere nærværende på det kinesiske marked. EU bør iværksætte en 
sådan strategi på de områder hvor Europa har et klart konkurrencefortrin (se også afsnit 
C.2.), idet vægten lægges på industriområder såsom telekommunikation, energi, 
miljøteknologi og -serviceydelser, transport og finansielle tjenesteydelser. EU bør også 
udbygge sine eksport- og investeringsfremmende ordninger for Kina, herunder 
programmet for EF-investeringspartnere (European Community Investment Partners -
ECIP), der har til formål at fremme oprettelse af joint ventures mellem europæiske og 
kinesiske virksomheder i Kina, samt Asia-Invest programmet hvis formål er at hjælpe 
små og mellemstore virksomheder i Europa med at findes passende partnere i Kina. EU 
bør fortsætte med at prioritere de små og mellemstore virksomheder højt i den erhvervs-
og industrifremmende politik der føres overfor Kina. 
1.4. Indgåelse af bilaterale aftaler 
EUs og Kinas handelsdialog kan underbygges yderligere ved at der indgås specifikke 
bilaterale aftaler inden for felter af særlig interesse, såsom: 
• Søtransport. En aftale inden for søtransportsektoren - hvor Kommissionen har 
forhandlingsmandat - bør tage sigte på at udbygge samarbejdet med Kina og at skaffe 
europæiske rederier bedre adgang til Kinas marked, Det er EU's plan at basere en 
sådan aftale på princippet om fri levering af ydelser inden for søfart og fri adgang til 
søfragtmarkedet og hjælpefaciliteter. Aftalen kan eventuelt indbefatte at der oprettes 
en arbejdsgruppe under det blandede udvalg der er etableret som led i aftalen mellem 
EF og Kina om økonomisk samarbejde. 
• Lufttransport. Udgangspunkt for et samarbejde inden for luftfartssikkerhed, -miljø 
og -infrastrukturer kunne være at Kommissionen, Kina og det europæiske 
luftfartsforbund indgik et aftalememorandum om industrielt samarbejde minden for 
luftfartsindustrien. Som led i dette samarbejde bør der indledes en dialog om luftfart. 
• Nuklear handel og sikkerhed. Kommissionen bør undersøge om det vil være 
formålstjenligt at indlede forhandlinger med Kina om en bilateral aftale om nuklear 
16 
handel og nuklear sikkerhed, på grundlag af Euratom-traktaten. Kinas ikke-
spredningspolitik for kernevåben er et vigtigt punkt i denne sammenhæng og bør 
indgå i vurderingen. 
• Toldsamarbejde. Kommissionen har fået bemyndigelse til at forhandle om en aftale 
vedrørende toldsamarbejde og gensidig administrativ bistand. Et sådant samarbejde 
vil både tjene til at lette handelen mellem EU og Kina og til at skabe bedre 
muligheder for bekæmpelse af toldsvig. 
• Forskning og teknologi. EU og Kina bør indgå en specifik forsknings- og 
teknologiaftale med henblik på udbygning af samarbejdet inden for områder såsom 
energi, miljø, biovidenskaber, materialeforskning, transport, datakommunikation, 
informations- og kommunikationsteknologi. Dette vil bidrag til at højne europæiske 
virksomheders profil i Kina. 
1.5. Et godt samspil mellem finansiel liberalisering og regulering 
Etablering af et ordentligt finansmiljø er af altafgørende betydning hvis investorer og 
handelen skal bevare tilliden til Kina. Den finansielle krise der ramte nogle af Kinas 
nabolande i 1997, kan tages som et forvarsel om hvad der venter hvis ikke Kina drager 
de nødvendige konsekvenser. Dette understreger skarpt hvor vigtigt det er for Kina at 
etablere faste, åbne og gennemskuelige forhold omkring fmans- og bankvæsenet, og at 
sikre at bankernes udlån både afspejler markedets behov og er kommercielt rentable, 
hvis man for fremtiden skal undgå de svagheder der præger andre asiatiske landes 
økonomi. 
Som led i reformen af de statsejede virksomheder har Kina kastet sig ud i en ambitiøs 
reform af finanssystemet. Dette omfatter at der indføres en egentlig lovgivning 
vedrørende finansielle aktiviteter. Noget sådant har EU's fulde opbakning, og EU er 
således rede til at tilbyde Kina samarbejdsprojekter med ekspertise inden for regulering 
og overvågning af finansvæsenet. Samme mål kan søges realiseret ved hjælp af andre 
initiativer inden for ASEM. 
Samtidig hermed bør EU søge at overbevise Kina om at en liberalisering af landets 
marked for finansielle tjenesteydelser - og herunder bedre markedsadgang for 
udenlandske leverandører af finansielle tjenesteydelser inden for bank- og 
forsikrings væsen samt værdipapirer - vil bidrage til at styrke reformen af bankvæsenet i 
bredere forstand. Man ville få en bedre likviditet, en mere rentabel og effektiv fordeling 
af kreditten inden for økonomien, højere standarder og bedre ekspertise, hvilket vil 
resultere i flere arbejdspladser og højere vækst. Kina vii kunne forbedre investorernes 
tillid på et tidspunkt hvor tilliden til nabolandene er ringe, hvis man i en tidlig fase 
inddrager finansielle tjenesteydelser i tilbuddet til Verdenshandelsorganisationen. Dette 
indebærer ikke at landet pludselig skulle udsætte sig selv for markedsrisici, da EU ikke 
foreslår at Kina straks skulle indføre fuld frihed for kapitalbevægelser. 
1.6. En mere fremtrædende stilling for euro'en 
Med indførelsen af en økonomi- og valutaunion bliver det vigtigt for EU at gøre Kina 
opmærksom på de store ændringer som en sådan union (ØMU) vil få både for de 
økonomiske bånd mellem Kina og Europa og for det internationale finanssystem. 
Sideløbende med bestræbelser på at få opbygget et solidt og åbent finans- og bankvæsen 
17 
i Kina, bør EU søge at etablere en regelmæssig dialog med Kina om makroøkonomiske 
spørgsmål. Sigtet hermed skulle bl.a. være at informere Kina - der allerede er i 
besiddelse af verdens næststørste reserver af udenlandsk valuta - om valutaunionen og 
om euro'ens potentiale som stabil reservevaluta. 
Den informationskampagne om euro'en som Kommissionen agter at iværksætte over for 
tredjelande, bør navnlig tage sigte på Kina. 
Det foreslås således at man: 
fortsætter med at fremskynde forhandlingerne om Kinas optagelse indtil man har 
fundet en holdbar samlet løsning 
giver Kina mulighed for at fastsætte overgangsperioder for visse sektorer indtil landet 
kan tilpasse sig til de forpligtelser der følger af optagelsen i 
Verdenshandelsorganisationen 
tilbyder Kina samarbejdsprojekter for at hjælpe landet til at tilpasse sin økonomi til 
de forpligtelser der følger af optagelsen i Verdenshandelsorganisationen 
genoptager de bilaterale handelsforhandlinger med det formål at udveksle 
information og løse konflikter af fælles interesse 
udnytter de bilaterale handelsforhandlinger til at underbygge de tilsagn der gives som 
led i forhandlingerne om optagelse i Verdenshandelsorganisationen, og til at forbedre 
det positive samspil mellem disse forhandlinger og EU's strategi for liberalisering af 
adgangen til markederne 
vedtager Kommissionens forslag om en ny antidumping-forordning over for Kina og 
Rusland 
fortsætter med en gradvis gensidig afskaffelse af de kvantitative restriktioner i 
handelen mellem EU og Kina 
opstiller en detaljeret EU-strategi for fremme af investeringer Og erhvervsmæssigt og 
industrielt samarbejde med Kina 
indgår bilaterale aftaler inden for specifikke sektorer 
tilskynder Kina til at liberalisere de finansielle tjenesteydelser som led reformen af 
finansvæsenet og stiller relevant EU-ekspertise til rådighed 
informerer Kina om euro'ens muligheder som stabil reservevaluta. 
C2. Støtte til økonomisk og social reform 
Kinas reformer betyder en radikal ændring af landets økonomiske og sociale forhold. 
Reformens fart er imponerende, men der er tale om en skrøbelig proces der endnu ikke 
er fuldført. Udfordringen består for Kina i hvordan man får gennemført en økonomisk 
omlægning samtidig med at man får en bæredygtig økonomisk vækst og undgår ustabile 
sociale forhold. EU bør derfor ikke blot søge at forhandle om afskaffelse af hindringerne 
for handel og investering, men bør også hjælpe Kina med at tilvejebringe de nødvendige 
forudsætninger med hensyn til institutioner, politik, menneskelige ressourcer, 
ledelsesteknik mv., kort sagt alt alle forudsætninger der er nødvendige for at skabe en 
moderne udadvendt økonomi. 
Behovet taget i betragtning vil der kun stå små ressourcer til rådighed for denne proces. 
For at få den maksimale virkning af de disponible ressourcer må man koncentrere 
samarbejdet om ganske få, men vigtige målsætninger. 
11995-meddelelsen opstilledes der fem hovedområder for et samarbejde mellem EU og 
Kina - nemlig udvikling af menneskelige ressourcer, administrativ og social reform, 
erhvervsmæssigt og industrielt samarbejde, miljøsamarbejde, afhjælpning af fattigdom i 
land- og bydistrikter - og de har vist deres værdi i alle de heldigt gennemførte projekter, 
og de principper der blev lagt i 1995 for strategien på langt sigt, kommer fortsat til at 
danne grundlaget for EU's udformning af samarbejdsprogrammet. Dette blev uddybet i 
EU's og Kinas aftalememorandum om planlægningen af samarbejdsprojekterne, som 
Kommissionen og de kinesiske myndigheder undertegnede i Beijing i oktober 1997. 
På baggrund af den store hastighed hvormed ændringerne i Kina forløber, er det vigtigt 
at man sørger for at ajourføre målsætningerne i EU's program for samarbejde med Kina 
således at der tages højde for Kinas igangværende reform. Følgende vigtige punkter -
hvortil man bør føje de samarbejdsprojekter der har forbindelse til 
Verdenshandelsorganisationen (se afsnit C 1.1.) og samarbejdsprojekterne vedrørende 
menneskerettigheder (afsnit B) - skal fremhæves: 
1. Bivirkninger af virksomhedsomstruktureringen. Kina er i gang med at 
omstrukturere mange af de statsejede virksomheder der stadig udgør kernen i 
landets industri. Dette forehavende, hvis omfang og kompleksitet er uden 
sidestykke, kan få alvorlige sociale og politiske bivirkninger. EU bør ikke søge at 
tage fat på alle aspekter af "en reformproces af denne størrelsesorden, men bør 
koncentrere sig om et begrænset antal vigtige punkter i nært samarbejde med andre 
donorer, og først og fremmest verdensbanken. Takket være erfaringerne med 
omstrukturering og privatisering både i EU, i de central- og østeuropæiske lande og 
i de nye uafhængige stater, står EU godt placeret med hensyn til at tilbyde Kina 
ekspertise når der skal indføres nye former for ejendomsret, selskabsledelse, 
regnskabsføring og forvaltning. EU kan også hjælpe Kina med at gennemføre en 
reform af velfærdssystemet der bliver et af de største ofre for omstruktureringen af 
de statsejede virksomheder, eftersom Kinas velfærdssystem i byerne stort set 
varetages af de statsejede virksomheder. EU kan hjælpe Kina med at finde nye 
velfærdsmodeller, bl.a. inden for sundhedspleje, socialsikring, 
arbejdsløshedsforsikring og pension, og dermed både imødekomme Kinas ønske 
om at minimere de sociale følgevirkninger af den økonomiske reform og bidrage til 
afhjælpning af fattigdommen i byerne. 
2. Finansreform. Kina har klogeligt iværksat en reform af sit finanssystem der er nært 
knyttet til de forgældede statsejede virksomheder. Et ordentligt fungerende, 
gennemskueligt og markedsbaseret bankvæsen er en nødvendighed når man skal 
skabe en bæredygtig økonomi. EU bør hjælpe Kina med at opstille de regler, de 
tilsynsordninger og de overvågningsstandarder der er nødvendige for at landet kan 
undgå de struktursvagheder der er konstateret andre steder i Asien som følge af 
finanskrisen, og dette bør ske i nært samarbejde både med de internationale 
finansinstitutioner og medlemsstaternes egne finansinstitutioner der tager sig af 
tilsyn og overvågning af finansvæsenet. 
3. Industrielt samarbejde. Man bør iværksætte samarbejdsordninger, navnlig inden 
for de sektorer hvor EU's industri har en klar konkurrencemæssig og teknologisk 
førerstilling og hvor Kina har specifikke behov, med det formål at tackle spørgsmål 
såsom regulering, fastlæggelse af fælles normer og standarder, indførelse af 
gensidigt anerkendte certificeringsordninger, indførelse af mindre forurenende 
produktionsprocesser, samt industri- og handelsuddannelse. Begge parters 
administration, regulerende myndigheder og industri bør involveres i dette arbejde. 
Små og mellemstore virksomheder bør tilskyndes til at deltage i denne proces. 
Øverst på dagsordenen for kommende initiativer kan sættes telekommunikation, 
informationsteknologi og luftfartsteknologi. 
4. Erhvervsdialog. EU bør tilskynde Europas virksomheder og industri til i højere 
grad at involvere sig i Kina. Gennem en erhvervsorienteret dialog vil EU's 
virksomhedsledere og kinesiske forretningsmænd og politiske beslutningstagere få 
mulighed for at udbrede kendskabet til Kinas omlægningsproces og fremskaffe 
ekspertise vedrørende markedsreform. Resultaterne af denne dialog kunne danne 
udgangspunkt for undersøgelser af hvordan EU's handelspolitik og 
samarbejdsinitiativer bør udformes fremover. 
5. Reform af retsvæsen og administration. EU bør understøtte sine bilaterale og 
multilaterale handelsforhandlinger med konkret bistand til Kinas bestræbelser på at 
reformere og modernisere de generelle retlige og administrative rammer omkring 
økonomien. Her bør man først og fremmest tage sigte på udarbejdelse af lovgivning 
og håndhævelse heraf, for eksempel inden for intellektuel ejendomsret, 
virksomhedslovgivning og offentlige udbud, samt på administrativ organisation og 
forvaltning. Fortsat støtte fra EU til etablering af en egentlig konkurrencebaseret 
udbudsordning vil bidrage til at øge industriens konkurrenceevne og hjælpe Kina til 
at etablere en moderne og effektiv offentlig sektor. 
6. Erhvervsuddannelse. Gennem samarbejdet får Kina mulighed for at indføre 
moderne standarder for de faglige uddannelser og en moderne undervisningspraksis 
og dermed en bedre uddannelseskapacitet. I denne forbindelse skal der tages højde 
for både administrationens og industriens behov. Erhvervsfaglige uddannelser med 
sigte på industrien vil give den kinesiske arbejdskraft bedre kvalifikationer, og vil 
samtidig fremme europæisk ledelsespraksis, teknisk know-how og tekniske 
standarder, hvilket vil gøre det nemmere for Europa at investere. På samme måde 
vil kurser sætte de offentligt ansatte bedre i stand til at klare de udfordringer de 
udsættes for i en markedbaseret, globalt orientere økonomi. 
7. Forskning og teknologi. Det forskningsmæssige og teknologiske samarbejde bør 
udnyttes mere aktivt til at styrke de europæiske virksomheders stilling på det 
kinesiske marked og til samtidig at støtte Kinas egen økonomiske udvikling. Dette 
samarbejde bør fokuseres omkring landbrug, informations- og 
kommunikationsteknologi, bioteknologi, materialeforskning, transport, energi, 
miljø og naturressourcer. Man bør snarest forhandle om en specifik videnskabs- og 
lbrskningsaftale mellem EF og Kina (se afsnit C. 1.3.), og der bør etableres et 
partnerskabskontaktnet således at unge forskere, ledere og ingeniører inden for 
bestemte erhvervssektorer får mulighed for udveksling. 
8. Miljø. Kina er blevet stadig mere opmærksom på de miljømæssige omkostninger 
som landets tidligere industrimodel indebar, samt virkningerne heraf på det globale 
miljø. Landet søger nu at forene hurtig vækst med forsvarlige produktions- og 
forbrugsmønstre. Med udgangspunkt i meddelelsen om en samarbejdsstrategi 
20 
mellem Europa og Asien inden for miljø7 bør EU's samarbejdsprojekter baseres på 
ikke-forurenende produktionsmetoder, minimering af affald, miljøstandarder og 
uddannelse, forvaltning af miljøet samt passende teknologioverførsel. EU bør 
navnlig hjælpe Kina med at sørge for at hensynet til miljøet - og dette omfatter 
blandt andet forebyggelse af industriforurening og udtømning af drivhusgasser, 
samt bevarelse af arternes mangfoldighed - opprioriteres i landets økonomiske 
politik samt i de udviklingstiltag der iværksættes på regionalt og lokalt niveau. 
Miljøbeskyttelsesprojekter og projekter til afhjælpning af fattigdommen kan 
integreres med hinanden, hvor dette er formålstjenligt og i overensstemmelse med 
Kinas ønsker om afhjælpning af fattigdommen. 
9. Energi. Europa bør tilbyde sin ekspertise på miljø- og energiområdet for at hjælpe 
Kina til at udvikle en effektiv og ikke-forurenende industri, og for at markere sig på 
landets potentielt lukrative marked for grøn teknologi, med udgangspunkt i 
meddelelsen om en samarbejdsstrategi mellem Europa og Asien inden for energi8. 
Øverst på listen i denne forbindelse står indførelse af en bedre energieffektivitet, 
udvikling af ikke-forurenende kulteknologi samt alternative energikilder, herunder 
naturgas. EU bør søge at sikre et positivt samspil med de internationale 
finansieringsinstitutioner vedrørende disse punkter. 
10. Regionale forskelle, afhjælpning af fattigdom og sociale skævheder. Selvom der 
har været en kraftig stigning i levestandarden, er Kina stadig et udviklingsland. Der 
er stor fattigdom både på land og i by, den store del af befolkningen der er uden fast 
bopæl er en alvorlig trussel mod samfundets stabilitet og velfærd, og 
udviklingsforskellene mellem de udviklede kystområder og de mere tilbagestående 
centrale provinser er blevet en af de mere alvorlige årsager til bekymring både for 
de lokale og de centrale myndigheder. EU bør hjælpe Kina med at opnå en mere 
ensartet fordeling af velfærden i hele landet og med at mindske de regionale og 
sociale skævheder. Delte kan bl.a. ske ved hjælp af projekter til udvikling af 
kommunikationsforbindelserne mellem kystområderne og de mere tilbagestående 
regioner i landets indre. Noget sådant kan bidrage til at gøre de indre regioner mere 
attraktive for investering fra udlandet og fra Kina selv. 
Det foreslås således at man: 
stiller ekspertise til rådighed for at mindske bivirkningerne af virksomheds-
omstruktureringen og af den sociale reform 
stiller ekspertise til rådighed for reform af finansvæsenet 
styrker samarbejdet inden for industri og erhvervsliv 
samarbejder om de juridiske og administrative rammer 
udvikler de menneskelige ressourcer, med vægten lagt på erhvervsuddannelse og 
udvekslingsordninger 
udvider det videnskabelige og teknologiske samarbejde 
7 KOM(97) 490 endelig udgave af 13.10.1997 
* KOM(97) 308 endelig udgave af 18.7.1996 
21 
tilstræber en bæredygtig udvikling og hjælper Kina med at tage højde for 
miljøpolitiske problemer 
tilskynder til overførsel af know-how og teknologi inden for energisektoren 
fremmer samarbejdet med henblik på at mindske forskellene mellem regionerne og at 
afhjælpe fattigdom og de sociale skævheder. 
D. Bedre valuta for EU's penge 
En mere omfattende strategi for relationerne til Kina må underbygges med passende 
finansieringsmidler. De midler der afsættes på EU's budget med henblik på Kina, er 
blevet mere end tredoblet som et direkte resultat af den politik der blev iværksat i 1995, 
og de kommer til at stige til mere en 70 millioner ECU om året i tiden frem til 1999. 
hvor de i 1991-1994 perioden lå på et årsgennemsnit på 20 millioner ECU. EU er 
hermed blevet i stand til at vise at man mener samarbejdet med Kina alvorligt, idet langt 
de fleste af de nye idéer har kunnet iværksættes. De nuværende budgetrammer giver 
mulighed for at finansiere både de kortvarige og de langvarige initiativer der er skitseret 
i denne meddelelse, forudsat at dette budget videreføres i perioden 2000-2006. 
EU bør dog overveje alle muligheder for at opnå en bedre effektivitet i sine aktiviteter. 
Et af de vigtigste synspunkter i denne meddelelse er at EU-finansierede 
samarbejdsprogrammer i endnu højere grad bør sammenkædes med EU's videre politik 
over for Kina. EU bør gribe chancen for at underbygge sin politik ved hjælp af konkrete 
bistandsprojekter overalt hvor det er muligt, lige fra dialogen om menneskerettigheder, 
over forhandlingerne om Kinas optagelse i Verdenshandelsorganisationen, til spørgsmål 
i forbindelse med Kinas økonomiske udvikling. EU begynder at få status som en af 
Kinas vigtigste gavebistandsdonorer, og alt bør sættes ind på at maksimere denne fordel. 
En af de bedste måder hvorpå man kan forbedre et projekts effektivitet, er ved at give 
dem direkte relevans for de højest prioriterede politiske målsætninger. Det er simpelthen 
et spørgsmål om hvordan man får mere for pengene, og dette kunne gennemføres uden 
forhøjelse af de beløb der er afsat til Kina på det almindelige budget. 
Ligesom andre internationale donorer undersøger EU konstant hvordan man kan 
forbedre projektgennemførelsen. Hidtil har man koncentreret sig om relativt bekostelige 
programmer der løber over flere år. Herved maksimerer man virkningen af et 
samarbe jelsbudget der vil fortsætte med at være lille i forhold til de store behov som et 
land af Kinas størrelse har. Det kan dog gennemføres forbedringer på fem vigtige 
områder: 
Først del første står EU over for et stadigt voksende behov for støtte til små, men meget 
fremtrædende projekter. Nogle af disse tiltag - som for eksempel tiltag med sigte på 
hurtigt at stille europæisk ekspertise til rådighed i forbindelse med udarbejdelse af ny 
lovgivning, erhvervsuddannelse, etablering af kontaktnet til virksomheder i EU, 
afholdelse af seminarer osv. - har et langt større gennemslagspotentiale end deres 
beskedne budget lader formode. Den Europæiske Union bør opstille en metode for 
22 
hvordan man udvælger de allerbedste af disse små projekter, således at de kan 
finansieres hurtigt og direkte via Kommissionens delegation i Beijing. 
For det andet udnytter man stadig ikke i tilstrækkelig grad mulighederne for et positivt 
samspil mellem EU's og medlemsstaternes samarbejdsprogrammer. Det haster med at 
linde frem til ordninger for hvordan man forbedrer koordinationen og den indbyrdes 
komplementaritet, og hvordan man tilrettelægger fælles projekter. 
For det tredje må Kommissionen - på baggrund af de ret snævre grænser der er afstukket 
med det forholdsvis beskedne samarbejdsbudget - undersøge hvordan man kan arbejde 
tættere sammen med de internationale finansieringsinstitutioner. Der er opstået nye 
muligheder for at udnytte EU's gavchistandsfinansicrcdc projekter til at bane vejen for 
mere finansiering Ira organisationer såsom Verdensbanken. Hertil kommer al EU bør 
overveje at finansiere europæiske eksperters deltagelse i bankens policy-drøftelser med 
den kinesiske regering. Dette vil være til gavn for alle parter og vil være særdeles 
formålstjenligt på områder såsom velfærdsreform, energi og miljø. 
I or clct fjerde er der den omstændighed al Den Europæiske Investeringsbank, som har 
mandat til at yde støtte i Asien frem til år 2000, på nuværende tidspunkt kun er meget 
lidt involveret i Kina. Indtil nu er der kun iværksat et projekt - inden for energi - med et 
budgel på 50 millioner ECHJ. Det ser dog ud til at der er et vist spillerum således at man 
kun øge Den Europæiske Investeringsbanks involvering i Kina inden for det 
eksisterende mandat. Delle kan få stor betydning idet Verdensbanken agter at foretage 
en nedskæring i de bløde lån den yder som udviklingsbistand, og helt at afskaffe 
sådanne lån fra og med 1999. Spørgsmålet om hvor store finansieringsrammer banken 
får at råde over i Asien efter udløbet af det nuværende mandat, og hvordan midlerne 
skal fordeles, er stadig uafklaret. 
For at lette Den Europæiske Investeringsbanks arbejde i Kina, og for at gore dens udlån 
mere konkurrenceorienteret og styrke gennemførelseskapaciteten vil Kommissionen 
overveje at afsætte en del af samarbejdsbudgetlet til Den Europæiske Investeringsbank 
således at man kan finansiere forundersøgelser og forhåndsanalyser af 
investeringsmuligheder og på denne måde forberede grundlaget for FIB-lån til projekter 
al fælles interesse der gennemføres af de lånlagende institutioner i Kina. Med bedre 
UB-tiltag i Kina vil bankens samarbejdsaktiviteter få en mere fremtrædende plads, og 
bankens forbindelser med delte land vil generelt få et højere profil. 
For del femte er vigtigt al fortsætte med at føre en indgående dialog med ile kinesiske 
myndigheder hvis man skal sikre al projektudviklingen afspejler begge parters 
målsætninger. Denne dialog bør omfatte alle faser i projektafviklingen, omend med 
særlig stor vægt på planlægningsfasen, som det fremgår af det aftalememorandom 
vedrørende planlægningen af 1998- og 1999-samarbejdet der blev undertegnet i oktober 
1997 mellem Kommissionen og de kinesiske myndigheder. 
Med udgangspunkt i denne dialog bør man snarest iværksætte drøftelser og 
informationsudveksling med medlemsstaterne vedrørende den flerårige planlægning for 
på denne måde al udnytte eventuelle positive samspilsvirkninger med medlemsstaternes 
egne programmer. Det samme er tilfældet med Den Europæiske Investeringsbank. 
Verdensbanken og andre donorer. 
2* 
Det foreslås således at man: 
gør det lettere hurtigt at finansiere mindre, kortvarige projekter via delegationen i 
Beijing 
sørger for et bedre samspil mellem EU's målsætninger i politikken over for Kina og 
samarbejdsprogrammerne 
sørger for et bedre samspil med EU's medlemsstater 
undersøger hvordan man kan samarbejde med Verdensbanken og andre långivere 
samarbejder med Den Europæiske Investeringsbank om en udvidelse af dens 
aktiviteter i Kina inden for del nuværende mandat 
sørger for en udbygget og regelmæssig dialog med Kina om planlægningens og 
projektafviklingens forskellige fase og sørger for at medlemsstaterne og de 
internationale finansieringsinstitutioner straks underrettes. 
E. En højere profil for Den Europæiske Union 
Al Kina igen er begyndt at gøre sig gældende, er noget der optager sindene kraftigt. Der 
er kun få virksomheder, institutioner og individer uden for Kina som ikke er klar over af 
delle lands voksende betydning på verdensplan. For nogle er der tale om en 
uudtømmelig kilde til nye muligheder, medens andre er mere forsigtige i deres 
vurdering. Flertallet mener nok at der alt i alt er tale om en positiv udvikling som kræver 
en omhyggeligt afvejet, men beslutsom respons fra regeringernes side, og dermed også 
fra Den Europæiske Union. Hvis en sådan respons skal være virkningsfuld, må den 
skabe opmærksomhed, ikke blot i Europa, men også i Kina og i resten af verden. Storre 
opmærksomhed omkring Europa vil give EU en slørre vægt i forholdet til Kina. 
Det bliver nødvendigt med en nøje samordning inden for EU, hvis det skal lykkes at 
højne EU's profil i Kina. Årlige topmøder med Kinas ledere og møder på hojt niveau, jf. 
anbefalingerne i afsnit A.l. i denne meddelelse, vil i et vist omfang kunne bidrage til at 
skabe en sådan opmærksomhed, og medierne bør derfor involveres heri i det fornødne 
omfang. 
I il i bør også foretage en kraftig ajourføring af sin informationspolitik over for Kina. 
Som el første skridt bør man som nogel heil nyt fastlægge en informationsstrategi med 
specielt sigt på EU's relationer til Kina. I denne forbindelse bør man fastlægge hvem der 
er de vigtigste målgrupper inden for erhvervslivet, regeringen, universiteter og højere 
læreanstalter, NGO'er, medierne og andre grupper med henblik en bedre formidling af 
information om del indbyrdes forhold. Disse målgrupper bør søges både i Kina og i 
Europa, lin ny informationsstrategi kunne blandt andet omfatte nedenstående tiltag. 
Del foreslås: 
• 
• at Kommissionen oprellerel 
eenlre iler allerede er oprette 
al man øger antallet af 
besøgsprogram pi esse- og in format ionseenter i Beijing, 
i Washington og Tokyo 
kinesiske besøgende i Europa, f.eks. i lighed med do 
gennem EUs 
at man udbygger del kulturelle samkvem ved udveksling mellem skoler, universiteter 
og andre læreanstalter 
at man tilrettelægger arrangementer af kulturel art, såsom udstillinger, og undersøger 
hvordan man kan udvikle det fremtidige samarbejde på kulturområdet 
at man sørger for at EU i højere grad deltager i konferencer vedrørende kinesiske 
anliggender og afholder seminarer og konferencer om forholdet mellem EU og Kina 
at man udvider samarbejdet med de allerede eksisterende centre for EU-studier på de 
kinesiske universiteter og med Det Kinesiske Selskab for EU-studier. 
Konklusion 
Kinas voksende politiske og økonomiske selvtillid bør tilskynde EU til at søge at 
involvere dette land i et positivt samspil. Kinas voksende styrke modsvares i det store 
og hele af landels voksende ansvarsfølelse. At Kina i stigende grad manifesterer sig på 
verdensplan bør derfor imødegås med en positiv respons og forudseenhed fra Europas 
side. Med denne meddelelse søger man al udvise forudseenhed ved at afstikke 
grundlaget foret nært partnerskab i form af en række specifikke, handlingsorienterede 
initial i ver. 
Delle arbejde bør fokusere på en vellykket og varig integralion af Kina som en 
fuldgyldig partner i verdensøkonomien. Samtidig hermed bør man aktivt engagere sig i 
bestræbelserne på at skabe et stærkt og åbent civilsamfund med udgangspunkt i de 
grundlæggende frihedsrettigheder og menneskerettighederne, i takt med Kinas 
indførelse af en markedsbaseret økonomi. Kinas optagelse i 
Verdenshandelsorganisationen og EU's bilaterale handelspolitik over for Kina er to 
viglige redskaber der sammen med Europas program for samarbejde med Kina kan 
hjælpe med til at føre disse målsætninger ud i livet. På samme tid må EU være rede til 
med kort varsel at tilpasse sin politik til eventuelle uforudsete ændringer der skyldes den 
kinesiske omlægnings store fart og omfang. 
Europa og Kina står begge på tærsklen til en ny kritisk fase. Dette bør tilskynde Europa 
til at udforme sin egen europæiske strategi over for Kina. 
Det henstilles herved til Rådet at det giver sin tilslutning til de initiativer der er skitseret 
i denne meddelelse, og at det opfordrer Kommissionen, Europa-Parlamentet, 
medlemsstaterne, erhvervslivet og andre til at samarbejde på grundlag af de foreslåede 
retningslinjer. Kommissionen slår parat til at gå i gang med de beskrevne initiativer 
allerede i løbet af de kommende måneder. 
Kommissionen har til hensigt at forelægge regelmæssige rapporter for Rådet og Europa 
Parlamentet om hvilke fremskridt der gøres med iværksættelsen af forslagene i denne 
meddelelse. Med henblik herpå udarbejdes der en årlig rapport. 
25 

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 181 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 02 10 
Katalognummer : CB-CO-98-212-DA-C 
ISBN 92-78-32894-4 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
Li,