ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (86) 1 29 
 
 
 
Vol. 1986/0 043 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the openi ng to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Community and the European Atomic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this f ile is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 198 3 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 vom 27 .9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
KOM(86) 129 endelig udg. 
Bruxelles,den 2k marts 1986.
DET VIDENSKABELIGE OG TEKNOLOGISKE FÆLLESSKAB
Retningslinjer for et nyt rammeprogram for Fællesskabets 
forskning og teknologiske udvikling 1987-1991
(fedi;elelse fra Kommissionen til Rådet og Europa Parlamentet)
KGM(86) 12; endelig udg.

-  I  -
Det videnskabelige og teknologiske Fællesskab:
Retningslinjer for et nyt rammeprogram for Fællesskabets forskning og
teknologiske udvikling 1987-1991
RESUME
1. Et Europa med nye kort på hinden 
Europa tager udfordringen op.
I en verden, der er præget af en accelererende innovationsproces, af 
en produktivitet, der bliver mere verdensomspændende, af udvikling 
inden for tjenesteydelser og endvidere af vækst i  forsvarsprogrammerne 
og rumfartens betydning for nationernes teknologiske udvikling, 
organiserer Europa sig. 1985 var kendetegnet af lanceringen af
Teknologifællesskabet, af EUREKA-initiativet og ved stadfæstelsen, i  
den europæiske fælles akt, af aktiviteterne inden for forskning og 
teknologisk udvikling.
I dag forelægger Kommissionen sine retningslinjer for det nye ramme­
program for forskning og teknologisk udvikling 1987-1991.
2. Hvad medfører fællesskabsdimensionen for Europas forskning og tekno­
logiske udvikling?
Den succes og anseelse, som f.eks. programmerne ESPRIT, RACE og BRITE 
har opnået, bygger på bevidstheden om den værditilvækst, som 
Fællesskabets forskning og teknologisk udvikling giver mulighed for.
I Fællesskabet kan der opnås bedre samvirke mellem indsats og 
kompetence. Fællesskabet fremmer således opnåelsen af stordrifts­
fordele og kritiske masser, og det skaber de differentierings- 
muligheder, der er nødvendige for en hurtig og omkostningskrævende 
tekni sk-vi dens kåbe tig udvikling.
Fællesskabsaktionen skaber grobund for øget kreativitet og samarbejde 
blandt forskere og industridrivende i  strategiske programmer og 
prioriterede og betydningsfulde projekter.
Fællesskabsrammen er et bindeled mellem den teknologiske indsats og 
det store europæiske marked. Den vil i 1992 medføre åbne offentlige 
indkøb på grundlag af standarder og en fælles politik med hensyn til 
industriel ejendomsret.
Fællesskabet tildeler forskningen ressourcer, som hidrører fra dets 
budgetinstrumenter.  I løbet af de kommende måneder vil der til supple­
ring heraf blive foreslået nye finansieringstekniske ordninger, som er 
afpasset efter forskernes og de industridrivendes særlige behov.
Fællesskabsrammen indebærer også forbindelse med en dynamisk handels­
politik, der virker som en forlængelse og en støtte for forskernes og 
de industridrivendes indsats.
Endelig udgør Fællesskabet en sammenhængende ramme, der gør det muligt 
at optimere medlemsstaternes indsats, udnytte deres specifikke 
potentiel, undgå dobbeltarbejde, alt sammen til fordel for hele 
Fællesskabet og dets enkelte regioner.

- II -
3. Et nyt institutionaliseret grundlag for forskning og teknologisk ud­
vikling
Med den europæiske fælles akt har udviklingen af Fællesskabets 
teknisk-videnskabelige strategi flet et nyt politisk grundlag og 
retsgrundlag.
Fællesskabets FTU-aktioner gennemfares ved en sammenkædning af pro­
grammer på tre niveauer:
- et flerårigt rammeprogram, der vedtages med enstemmighed, og som 
danner grundlag for en ligevægtig og samlet udvikling af Fælles­
skabets aktioner,
- særprogrammer, der vedtages med kvalificeret flertal, og som 
indeholder beskrivelse af de enkelte mål, tilskynder til samarbejde 
mellem samtlige berørte parter og står åbne for tredjelandes del­
tagelse,
- supplerende programmer, hvori der kun deltager de medlemsstater, der 
måtte ønske det.
4. Hvilke prioriteter skal der fastsættes for fællesskabsaktionen?
I dokumentet om retningslinjerne foreslås syv aktionslinjer, som er 
afpasset efter de nye krav i  1990'erne.
Aktionslinjerne, der hovedsagelig tager sigte på at Øge Europas kon­
kurrencedygtighed på verdensmarkedet, berige livskvaliteten og reali­
sere forskernes Europa, omfatter syv emner:
- ressourceforvaltning (hovedsagelig landbrugsressourcer),
- energiforvaltning,
- industriens og servicefagenes konkurrencedygtighed (informations­
teknologi, telekommunikation __.),
- l
ivskvalitet (Europa mod kræften, bekæmpelse af AIDS, sikkerhed, 
miljøbeskyttelse ...),
- videnskab og teknik i udviklingens tjeneste,
- Europas videnskabelige og tekniske potentiel,
- generel støtte til den videnskabelige og tekniske udvikling (inno­
vation, videnskabelige net, automatisk oversættelse __).
Kom
missionen går ind for en væsentlig forøgelse af aktiviteterne i  
forbindelse med industriens og dens tjenesters konkurrencedygtighed 
ikke blot på grund af den verdensomspændende teknisk-videnskabelige 
udvikling, men også på grund af det stigende pres fra den ydre 
udfordring, som vor verdensdel står over for.
For så vidt angår energiforvaltningen, håber Kommissionen at konsoli­
dere Europas førende position på verdensplan inden for termonuklear 
fusionsenergi, der jo er et af de områder, hvor bestræbelserne på 
europæisk plan er fuldstændig integreret.
Med hensyn til de øvrige aspekter anbefales en forholdsvis kraftig 
ændring af retningslinjerne for energiforskningen. Kommissionen mener 
imidlertid, at den aktuelle og endnu uforudselige udvikling i  olie­
priserne ikke må føre til opgivelse af denne form for forskning, som 
fortsat vil være en betydelig faktor i forbindelse med spredningen af 
Fællesskabets forsyningskilder og begrænsningen af dets energiforbrug.

- III -
Derudover undersriger Kommissionen muligheden for på listen over de 
aktioner, der skal gennemfrires i  det kommende rammeprogram, at medtage 
aktiviteter i forbindelse med udnyttelse af rummet og luftfartens 
udvikling.
Udfordringens omfang og Fællesskabets mulighed for at modstå den 
kræver en væsentlig forrigelse af Fællesskabets og de nationale, 
offentlige såvel som private, finansieringsmidler, som stilles til 
rådighed for forskning og teknologi.. Kommissionen mener på sin side, 
at der er behov for en samlet ramme på omkring 10 mio ECU til 
gennemfrireIsen af det kommende rammeprogram for 1987-1991. Selv om det 
vil betyde en betydelig forrigelse i  forhold til det budget, der er 
tildelt det nuværende rammeprogram, udgrir dette belrib mindre end 5% af 
medlemsstaternes samlede udgifter til forskning i  Iribet af samme 
periode.
Nye gennemfrireIsesbestemmeIser for Fællesskabets forskning
Kommissionen udtaler sig, med henblik på det kommende rammeprogram, 
til fordel for en betydelig stigning omfanget af aktioner med 
omkostningsdeling, af ESPRlT-typen, i  forhold til direkte aktioner, 
som gennemfrires på Det fælles Forskningscenter, hvis rolle og opgave 
vil blive taget op til fornyet overvejelse i  en nært forestående med­
delelse.
Endvidere vil der til supplering af de bestemmelser, der allerede 
gælder for Fællesskabets forskning og teknologiske udvikling, blive 
udarbejdet nye gennemfrireIsesbestemme'lser, som for oprettelsen af 
fællesforetagender eller lancering af supplerende programmer, som 
fastsat i  den europæiske fælles akt.
Kommissionen er rede til at undersrige muligheden for at indfrire 
smidige strukturer af agenturtypen, som kan skabe en berriringsflade 
mellem Fællesskabets prioriteter og politik på den ene side og 
deltagernes specifikke behov på den anden side.
Endelig vil Fællesskabets budgetbidrag blive suppleret med en række 
faciliteter som frilge af Kommissionens nye finansieringstekniske 
initiativer, navnlig for markedsorienterede teknologiske F&U-projekter 
med industrielt sigte som for eksempel EUREKA-projekterne.
Et åbent og ukompliceret teknologifæl lesskab
Teknologifællesskabet kan ikke isolere sig inden for dets geografiske 
og institutionelle grænser.
Det vil åbne sig udadtil og styrke sit internationale samarbejde i  
lighed med det, der er sket inden for termonuklear fusionsenergi.
På det rent europæiske plan går Kommissionen ind for en uddybning af 
forholdet til Den europæiske Rumorganisation, CERN, Den europæiske 
fond for Videnskab og Europarådet.

- IV -
Det bilaterale samarbejde med EFTA-landene har faet en ny dimension 
efter indgåelsen af rammeaftaler om videnskabeligt og teknisk 
samarbejde, som allerede er undertegnet eller ligger klar til 
undertegnelse.
En betydningsfuld plads i  gennemføreIsen af rammeprogrammet tildeles 
videreførelsen af COST-samarbejdet, hvori der deltager flere stater, 
som ikke er medlemmer af EF.
Endelig støtter Kommissionen EUREKA-initiativet. Den er af den opfat­
telse, at Fællesskabets programmer og EUREKA-projekterne, fordi de 
supplerer hinanden, udgør en helhed, der stiler mod samme mål, nemlig 
forbedring af industriens internationale konkurrenceevne, øget 
beskæftigelse og velstand i  Europa.
Derfor kan Fællesskabet, og navnlig Kommissionen, yde flere forskel­
lige bidrag til EUREKA for at gøre dette initiativ så frugtbart som 
muligt:
- Samarbejde med EUREKA-projekter,
- udstationering af kvalificeret personale i  EUREKA-sekretariatet,
- tilrettelæggelse af industri fora,
- tilvejebringelse af et informationssystem, som udvikles inden for 
ESPRIT,
- adgang til det store marked,
- nye egnede institutionelle og finansielle rammer.
7. Morgendagens rammeprogram for 1987-1991
Efter den drøftelse, der i  de kommende uger vil finde sted i  Rådet og 
Europa-Parlamentet om disse retningslinjer, vil Kommissionen i  juli 
forelægge sit formelle forslag til rammeprogram for forskning og 
teknologisk udvikling 1987-1991.

-  1 -
INDHOLDSFORTEGNELSE
I. Indledning
II. Formålet med dokumentet
III. Den nuværende situation og fremtidsperspektiverne: Europa i inter­
national sammenhæng
IV. Den indre udfordring: gennemførelse af Det videnskabelige og tekno­
logiske Fællesskab
1. Udvælgelseskriterier
2. Aktionslinjer
3. Finansiel ligevægt
V. Oprettelse af Det videnskabelige og teknologiske Fællesskab
1. Generel ramme
2. Forberedelses-, gennemførelses-, finansierings- og evaluerings- 
metoder
A. eksisterende gennemførelsesmetoder - FFC's rolle
B. Nye metoder
C. Evaluering af resultaterne
3. Ledsageforanstaltninger
4. Et åbent og ukompliceret teknologi fæl lesskab
- EUREKA
- COST
VI. Konklusioner
Bilag I :  Oversigt over fællesskabsaktioner
Bilag II :  Gennemgang af de enkelte fællesskabsaktioner

-  2 -
Det videnskabelige og teknologiske Fællesskab
I. Indledning
Det europæiske Fællesskabs medlemsstater er i  dag nødsaget til at tage
fat på en stor og vigtig opgave: den konkrete gennemførelse af et
videnskabeligt og teknologisk fællesskab.
Ved løsningen af denne opgave drejer det sig bestemt ikke om at se bort 
fra de frugtbare muligheder, der er for at samarbejde med tredjelande. 
Tværtimod indebærer de forslag, Kommissionen her forelægger, i  sig selv 
en åbning af fællesskabsaktionerne over for europæiske tredjelande og en 
styrkelse af mulighederne for samarbejde - på lige fod - med de store 
partnere uden for Europa.
Fællesskabet kan nemlig fastlægge og vedtage en forsknings- og
teknologisk udviklingsstrategi af kontinentale dimensioner.
Den europæiske dimension er virkningsfuld over for de betydelige
omkostninger og de stigende udgifter til FTU, på grund af de stoi
driftsfordele og differentieringsmuligheder denne dimension indebærer, 
samtidig med at der opnås bedre samvirke inden for indsats og kompetence 
på de videnskabelige og tekniske områder, der er i  rivende udvikling.
Fællesskabsrammen giver mulighed for, i  en større strategisk helhed, at 
optimere de forskellige foranstaltninger, der er nødvendige for at 
gennemføre en indbyrdes supplerende forbedring af Europas økonomiske 
konkurrencedygtighed og teknisk-videnskabe1  ige grundlag, nemlig:
- samarbejde mellem forskere og industridrivende i  strategiske programmer 
og prioriterede og betydningsfulde projekter, således at de far del i  
resultaterne med færre omkostninger,
- oprettelse af et stort og banebrydende indre marked med en sammen­
hængende politik på områderne standardisering, åbning af markeder, 
industriel ejendomsret, konkurrence osv.,
- fremskaffelse af rimelige finansielle midler ved hjælp af eksisterende 
finansieringsinstrumenter og nye finansieringstekniske ordninger,
- samarbejde med henblik på at planlægge, etablere og anvende komplekse 
og dyre infrastrukturer (telekommunikation og omspændende viden­
skabelige værktøjer og arbejde),
- opnåelse af en større sammenhæng til gavn for de mest ugunstigt 
stillede regioner eller befolkningsgrupper ved hjælp af de strukturelle 
fonde i  tilknytning til gennemførelsen af Fællesskabets økonomiske og 
samfundsmæssige mål.

- 3 -
- anvendelse af den fælles politik, der føres inden for handels­
forbindelser med tredjelande, til at indtage fælles standpunkter ved de 
store internationale drøftelser,
- udvikling inden for undervisning og uddannelse baseret pi et snævert 
samarbejde mellem EF's universiteter og industrivirksomheder og på nyt 
udstyr og nye systemer, således at tilpasningen til de forestående 
forandringer i de faglige kvalifikationskrav lettes, og der opnås til­
strækkelig ekspertise til at beherske den nye teknologi.
Selv om det hidtil har syntes vanskeligt eller endog illusorisk at 
oprette et videnskabeligt og teknologisk fællesskab, kan det nu lade sig 
gøre.
I realiteten befinder Fællesskabet sig, nu da det er udvidet til at 
omfatte 12 medlemsstater, i en ny politisk, økonomisk og handelsmæssig 
situation.
Det europæiske Råd godkendte og tilsluttede sig på mødet i  Milano 
(28.-29. juni 1985) Kommissionens memorandum om et europæisk tekno­
logifæl lesskab.
Den principerklæring, der blev vedtaget I Hannover (november 1985), har 
klart placeret EUREKA-initiativet og de heraf følgende projekter i  
forlængelse af fællesskabsaktionerne og de multilaterale europæiske 
FU&D-akt i  oner med henblik på at udnytte disse aktioner industrielt.
Endvidere er der allerede eller vil der inden længe blive indgået 
rammeaftaler om videnskabeligt og teknisk samarbejde mellem Fællesskabet 
og flere europæiske tredjelande (Østrig, Sverige, Schweiz, Norge og 
Fin land).
Endvidere har kapitlerne om det indre marked samt om forskning og 
teknologisk udvikling i den europæiske fælles akt åbnet mulighed for 
samtidig og samordnet udvikling af Fællesskabets politik på det
videnskabelige, teknologiske, industrielle og kommercielle område.
Den internationale udvikling, der har fundet sted såvel inden for økonomi 
som inden for videnskab og teknologi (luftfart, rumfart, store militære 
programmer) (1), bekræfter efter Kommissionens opfattelse, at gennem­
førelsen af en fornyet og storstilet videnskabelig og teknisk EF-strategi 
nu både er nødvendig og gennemførlig.
Nødvendig, fordi de økonomiske stormagters videnskabelige og teknologiske 
kapacitet i  løbet af dette årti i  høj grad vil være afgørende for deres 
evne til at sikre vækst og beskæftigelse.
(1) Jf. kapitel III i  dette dokument.

- 4 -
Gennemførlig pa grund af det snævre samarbejde og det tillidsfulde klima, 
der i  de seneste Ir er opnået mellem virksomheder og videnskabelige 
organisationer inden for Fællesskabet samt mellem disse og Kommissionen, 
navnlig inden for programmerne ESPRIT, RACE, og BRITE.
Og gennemførlig, fordi Fællesskabet udgør en velorganiseret ramme, hvor 
de nødvendige midler kan samles og investeres; samordnet udnyttelse af de 
menneskelige og finansielle ressourcer, ensartet og målrettet forøgelse 
af midlerne fra medlemsstaterne og Fællesskabet.

- 5 -
II·  Formalet med dokumentet
I Rådets resolution af 25. juli 1983 vedrørende godkendelse - for så vidt 
angår principper, emneområder og udvælgelseskriterier for aktionerne - af 
rammeprogrammet for Fællesskabets teknisk-videnskabelige aktiviteter for 
1984-1987 fastsættes det, at dette program skal tages op til fornyet 
overvejelse "senest i  1985".
I løbet af 1985 har forskningsspørgsmålet været genstand for utallige 
drøftelser og initiativer på europæisk plan: Det europæiske Råds møde i
Milano, ministerkonferencen om EUREKA, regeringskonferencen i  Luxembourg, 
på denne baggrund mener Kommissionen, som den navnlig bebudede i  sin 
meddelelse om et europæisk teknologi fæl lesskab (2), at der nu bør 
foretages en sådan revision "for snarest at nå frem til en formulering og 
vedtagelse af 2. rammeprogram for 1987-1991".
Formålet med nærværende dokument er at skitsere de generelle 
retningslinjer for dette program for 1987-1991 samt veje og midler til 
dets gennemførelse.
Kommissionen ønsker på grundlag af dette dokument - som ikke er 
Kommissionens formelle forslag og på ingen måde foregriber det endelige 
indhold, at indhente udtalelser og standpunkter fra Fællesskabets 
institutioner, navnlig med hensyn til:
- de videnskabelige og tekniske retningslinjer, der skal vælges
- prioriteter og vægtfordeling
- størrelsen af de finansielle midler, der skal afsættes for perioden 
1987-1991.
Under hensyntagen til disse drøftelser og konklusionerne heraf vil 
Kommissionen udarbejde sit formelle forslag til rammeprogrammet for 
1987-1991 og forelægge det for Rådet og Parlamentet i  juli 1986.
(2) K0MC85) 530 endelig udg. af 30.9.1985.

-  6 -
III. Den nuværende situation og fremtidsperspektiverne: Europa i  Inter­
national sammenhæng
I løbet af de seneste år har de europæiske stater - til trods for 
vedvarende og foruroligende svagheder, som senere vil blive analyseret - 
ikke blot vist, at de er forsvarsbevidste i  en alvorlig krisesituation, 
men også, at de er i  stand til som sammenslutning og/eller i  kraft af 
hele deres samarbejde at indtage en magtposition, som er uden sidestykke 
i  hele verden.
Europa er fortsat verdens stærkeste handelsmagt, idet mere end en tredje­
del af verdenshandelen faktisk går via Europa. Det europæiske Fællesskab, 
som navnlig har den frieste økonomi i  verden, har en grænseoverskridende 
samhandel pa 40% af dets industriproduktion og 25 til 30% af dets brutto­
nationalprodukt, mod tal af en størrelsesorden fra 10 til 20% i  USA og 
Japan.
Europa har - takket være EMS - været i  stand til at opretholde en 
særdeles mærkbar valutastabilitet over for den ustabile dollar og mange 
andre ustabile udenlandske valutaer.
Ud over stigende kontrol med inflationen har de europæiske lande, ved at 
lade virksomhederne få større andel i  værditiIvæksten, opnået en langsom, 
men reel, stigning i  investeringerne og øget produktivitet. Denne stig­
ning er højere end f.eks. i  USA.
Pa forskellige verdensmarkeder har Europa ydet præstationer, der kan 
sammenlignes med de præstationer, som en farlig handelspartner som Japan, 
har ydet (navnlig i  OPEC-zonen).  på energiområdet har Europa ydet en 
betydelig indsats, som på 10 år har formindsket afhængigheden af olie fra 
65 til 45%, medens Japans afhængighed til sammenligning er forblevet på 
over 60%.
Endelig understreger den europæiske succes på de videnskabelige og tekno­
logiske områder (Airbus, Ariane, CERN, JET, ESPRIT, RACE ...) værdien og 
effektiviteten af Europas FU&D-potent i  el.
Naturligvis må man ved denne meget hastige oversigt over enkelte positive 
europæiske data ikke glemme de negative realiteter, som også og vel i  
endnu højere grad bekræfter nødvendigheden af en offensiv europæisk 
strategi pa forsknings- og innovationsområdet, som er koncentreret om 
konkurrenceevnen pa verdensmarkedet, og som via dette midlertidige mål 
skal munde ud i  øget beskæftigelse.
Sammen med de store industrilande konfronteres Fællesskabets medlemslande 
med partnere, hvis videnskabelige og tekniske potentiel og dynamisme er 
betydelig og undertiden slet ikke kan sammenlignes med medlemsstaternes.  
De økonomiske vilkår, der var fremherskende i  70'erne, sætter endnu deres 
tydelige præg pa udviklingen i  de europæiske landes teknisk-viden- 
skabelige politik, selv om et vist økonomisk genopsving begynder at blive 
føleligt.

- 7 -
I et klima, hvor løsningen af arbejdsløshedsproblemet har været, og 
stadig er, en af de ting, der optager de fleste europæiske regeringer 
mest, har den teknisk-videnskabelige politik som regel ikke været 
prioriteret højest, og finansieringen heraf har konstant været underlagt 
streng tilbageholdenhed trods de nære forbindelser, der hersker mellem 
teknologi, vækst og beskæftigelse.
Denne tendens vendte heldigvis ved slutningen af 70'erne, idet de fleste 
regeringer har indset, at en kraftig F&U er af stor betydning for 
økonomisk vækst. Opmærksomheden skal navnlig henledes på tendensen til 
først og fremmest at støtte anvendt forskning og forskning rettet mod 
økonomiske mål. I de fleste europæiske lande stiler den tek- 
nisk-videnskabelige politik således i  stadig højere grad mod at fremme 
innovationen og bedre forbindelserne mellem grundforskning og industriel 
forskning.
Imidlertid må omfanget af den indsats, der skal gøres, dvs. den indsats, 
der må planlægges for fremtiden, ikke undervurderes. Faktisk eksisterer 
der ikke ém europæisk stat - uanset dennes størrelse - der for øjeblikket 
alene kan klare den teknologiske udfordring. For at bedømme, hvor stor en 
indsats der skal gøres, er det nødvendigt at foretage en nøjagtig 
evaluering af fem forhold, der har kendetegnet de seneste år:
- innovationsprocessens acceleration, dvs. den øgede internationale 
konkurrence frembragt af innovation. Dennes intensitet er af afgørende 
betydning for nye teknologier, produkter og processer, som udvikles med 
støtte fra forskningsprogrammer af betydeligt omfang. Derfor bør de 
europæiske stater sørge for, at der sker en væsentlig forøgelse af 
deres finansielle indsats inden for F&U, hvis de ikke vil overhales 
uigenkaldeligt i  det nuværende innovationskapløb;
- udbredelsen i  alle erhvervs- og samfundsmæssige aktiviteter, der er i  
rivende udvikling (edb, bioteknik, materialer);
- produktivitetens stadig stigende tendens til at blive mere 
verdensomspændende er en tendens med alvorlige konsekvenser, som også 
kan observeres inden for videnskabens og teknologiens verden, og som 
vil kunne medføre en opløsning af Europa imod medlemsstaternes vilje;
- den stigende "immaterielle" aktivitet, som giver sig udslag i  en hurtig
udvikling af brugen af tjenesteydelser. Nationernes rigdom bygger og 
vil i  en overskuelig fremtid i  endnu højere grad komme tit at bygge på 
tjenesteydelser af høj kvalitet: produktionstjenester, finansielle
tjenester, kommunikations- og informationstjenester, distribution, 
uddannelse, forskning osv.
- endelig, og måske især, på kort og mellemlang sigt, væksten i  
forsvarsprogrammerne og deres følger for det nuværende forsknings-, 
videnskabs- og tekno logi system i  verden. Der er faktisk en tendens til, 
at den traditionelle grænse mellem civil forskning og militær forskning 
udviskes. De store forsvarsprogrammer får et dobbelt videnskabeligt og 
teknologisk formål.

-  8 -
I disse store forsvarsprogrammer fokuseres F&U-indsatsen på visse 
nøgleområder, som telekommunikation, højenergifysik, store regne­
maskiner, avancerede materialer og rumfart. De omsættes, i  mange tande, 
til omfattende kontrakter med store industrigrupper (som ofte har en 
specialiseret F&U-struktur inden for militære anvendelsesformål). 
Tilsvarende opsluger de en betydelig og voksende del af forsk­
ningspotentiellet både i  arbejdskraft og finansielt.
Det sidste punkt bør der ses nærmere på og navnlig med USA som eksempel. 
Statens rolle bliver i  dag mere og mere tungtvejende gennem forsvars­
ministeriets (DOD) F&U-budgetter.  Den betydelige stigning i  De forenede 
Staters F&U-udgifter har direkte tilknytning til dette lands militære 
programmer. Det sidste store fremstød faldt sammen med det strategiske 
forsvarsinitiativ - SDI. Den relative del af budgettet, der går til mili­
tær F&U i  forhold til de offentlige udgifter i  USA - nemlig 40 mia $ af 
57 mia $ i  1986 - er på nogle få år steget fra 50 til 70%.
Ud over den generelle fremskyndende virkning, som sådanne finansielle 
indsprøjtninger har på den teknologiske udvikling, betrædes der med de 
pågældende programmer ofte fuldstændig nye og originale forskningsveje 
(der tjener både civile og militære formål), som danner grundlag for 
morgendagens produktioner og tjenesteydelser. Endvidere er disse 
programmer udformet med henblik på modernisering af systemer og ikke blot 
af komponenter eller enkeltprodukter, hvilket vil blive en vigtig 
konkurrencemæssig faktor i  fremtiden. De bevillinger, der er afsat til 
sådanne programmer, udgør i  øvrigt en direkte støtte til de 
industrivirksomheder, som gennemfører programmerne.
Endelig skal De forenede Staters seneste forskningsindsats ses på 
baggrund af mulighederne for at gøre forskningen verdensomspændende, 
under en vis kontrol, fordi den fører til oprettelse af samarbejdsnet 
både for forskningen og for den teknologiske udvikling.
Der er her tale om kendsgerninger, som der skal tages hensyn til ved ind­
førelsen af en FTU-ordning i  Fællesskabet. Der er fare for, at spred­
ningen af medlemsstaternes indsats i  lang tid vil være til hinder for, at 
Fællesskabet far de fornødne ressourcer til at opnå væsentlige gennembrud 
på områder, der er lige så vigtige i  europæernes øjne. Der er endvidere 
fare for, at europæernes rolle herved reduceres til at være 
underleverandører til projekter, som de ikke har midler til at orientere 
efter deres egne interesser.
Udvides sammenligningen til at omfatte Fællesskabets medlemsstater mod 
resten af verden - selv om det er vanskeligt at forudsige udviklingen på 
mellemlang og lang sigt i  industrilandenes teknisk-videnskabelige politik 
- kan der ligeledes påvises visse tendenser.

- 9 -
Ud fra analysen af disse tendenser, som er observeret i  det sidste tiår 
med hensyn til de offentlige udgifter til F&U, kan det anslås, at de 
offentlige bevillinger, som Fællesskabets 12 medlemsstater vil afsætte 
til FU&D bliver på omkring 230 mia ECU (3) i  perioden 1987-1991, og at 
disse staters samlede interne udgifter (4) til F&U i  samme periode bliver 
på 460 mia ECU. (Dette samlede skrin dækker i  virkeligheden, som anfrirt 
senere i  dette dokument, over en sammenlagt indsats, der er meget 
uligeligt fordel over Fællesskabets stater). I Iribet af samme periode vil 
de nationale udgifter til F&U i  USA være på omkring 1  000 mia ECU og i  
Japan på 330 mia ECU (efter et skrin, der er baseret på ekstrapolering af 
tal leveret af OECD for de sidste ti år).Fæl lesskabets indsats på 
F&U-området ligger således et sted imellem Japan, hvis teknologiske 
indsats ikke behriver yderligere omtale, og USA.
Der er endvidere grund til at nuancere denne påstand ved at sammenligne 
disse tre regioners rikonomiske vægt. med hensyn til BNP ses det, at dette 
i  de sidste år stort set var det samme i  EF og i  USA, medens Japans var 
omkring 50% mindre. Hvis der gås ud fra, at denne tendens holder sig 
indtil 1991, vil De Tolvs 460 mia ECU således skulle sammenlignes med 660 
mia ECU for Japan (altså forudsat et tilsvarende BNP).
Denne tankegang hævdes ikke at være fejlfri, men den grir det dog muligt 
at underbygge den dynamiske strategi, som Japan og USA har fastlagt for 
deres fremtidige forskning og udvikling.
Det bemærkes også, at Fællesskabet, i  forhold til dets handelspartnere, 
ikke længere indtager nogen klart frirende position. I USSR bemærkes det 
navnlig, at de samlede udgifter til F&U i  1983 udgjorde 26 mia rubler, 
dvs. 38 mia ECU, sammenholdt med De Tolvs udgifter på 55 mia ECU. Hvis 
disse tendenser holder, vil De Tolvs udgifter på 460 mia ECU i  perioden 
1987-1991 svare til omkring 320 mia ECU i  USSR. Det er i  rivrigt hrijst 
sandsynligt, hvis man baserer sig på dokumenterne fra den 26. kongres, at 
Sovjetunionens indsats bliver strirre, og det skal i  denne forbindelse 
bemærkes, at der er sket en betydelig forrigelse af antallet af forskere, 
som siden 1965 er mere end tredoblet, og som sikkert vil indhente 
antallet af amerikanske forskere i  1987. Endvidere skal nævnes 
undertegnelsen den 18. december 1985 af rammeprogrammet for 
COMECON-medlemsstaternes videnskabelige og tekniske fremskridt indtil år 
2000, som er et både omfattende og storstilet program.
Endelig grir flere nationer sig efterhånden gældende på det teknisk­
videnskabelige område: Kina, Brasilien, Indien, Mexico, Korea ...,
hvilket yderligere forstærker den internationale konkurrence baseret på 
innovation.
(3) De opstillede skrin er alle udtrykt i  Lribende priser.
(4) Såvel offentlige som private nationale udgifter til forskning og 
udvikling. Den offentlige finansierings procentdel af de samlede 
F&U-bevi 11 i  nger er på omkring 50% i  De Tolv, 22% i  japan og 52% i  
USA.

-  10  -
Det er derfor i  denne generelle sammenhæng vigtigt at give Europa kraft, 
virkningsfuld fremtræden og kapacitet i  den internationale konkurrence. 
Det er efter Kommissionens opfattelse af afgørende betydning, at der nu 
skabes et grundlag, et videnskabeligt og teknologisk system, som er i  
stand til at klare de ydre og indre udfordringer.
Med hensyn til Fællesskabets aktiviteter som helhed finder Kommissionen 
derfor, at det er absolut nødvendigt, at forskningen og den teknologiske 
udvikling gives en ny stor tidsalder, og at disse områder i  stigende grad 
gives en fortrinsstilling på budgettet.

-  11  -
IV. Den indre udfordring: gennemfareLse af Det euopæiske videnskabelige
og teknologiske Fællesskab
Stillet over for den teknisk-videnskabelige konkurrence fra omverdenen 
risikerer Europa - denne uensartede samling af "aldrende lande i  en 
verden der stadig forynges" - trods de betydelige aktiver, det råder 
over, at glide i  baggrunden, hvis det ikke i  tilstrækkelg grad udnytter 
sine aktiver, herunder navnlig Fællesskabets dimension og dynamik.
Alle Kommissionens analyser, hvis konklusioner i  stor udstrækning får 
tilslutning fra ikke blot Europa-Parlamentet og Det økonomiske og sociale 
Udvalg, men også de forskningspolitiske ledere i  de enkelte lande og 
repræsentanterne for de videnskabelige og industrielle kredse, peger på 
Det europæiske Fællesskab som grundlaget for og kernen i  et sådant 
forehavende.
Det er Kommissionens opfattelse, at der må gøres en samtidig indsats på 
tre fronter:
a) virkeliggørelse af det indre marked, som skal være funktionsdygtigt i  
1992. Gennemførelsen heraf bør give alle medlemsstaterne mulighed for, 
i  forbindelse med avancerede teknologier, at kombinere åbningen af de 
offentlige indkøb og adgangen til den tilsvarende videnskabelige og 
tekniske viden. En politik, der viser nye veje for offentlige indkøb, 
og den fælles FU&D-politik skal derfor betragtes i  sammenhæng;
b) anvendelse af nye finansieringstekniske metoder, som skal give mulig­
hed for en optimal udnyttelse af offentlig og privat finansiering;
c) fortsættelse og videreudvikling af en strategi for forskning og tekno­
logisk udvikling, som i  de kommende år må fastlægges ud fra følgende 
hovedmål:
- styrkelse af det videnskabelige og teknologiske grundlag for den 
europæiske industri og udvikling af dens internationale konkurrence­
evne (underafdeling V, afsnit VI, i  fællesakten).
- styrkelse af Fællesskabets økonomiske og sociale samhørighed. Alle 
medlemsstater og alle regioner i  Fællesskabet skal drage fordel af 
virkningerne af rammeprogrammet og de dertil knyttede særprogrammer 
og deltage i  den udviklingsproces, som disse programmer vil 
iværksætte.
I forbindelse med denne udvikling bør alle til rådighed stående 
midler som EFRU, IMP og de øvrige finansielle instrumenter (Social­
fonden, EUGFL, udviklingssektionen ...) kombineres med nye lånein­
strumenter.
- generel forbedring af livskvaliteten i  Fællesskabet (dette mål, 
hvorunder der grupperer sig mangfoldige foranstaltninger af betyd­
ning for sundheden, sikkerheden, miljøet osv., skal på en gang sup­
plere og understøtte temaet "teknologisk og industriel konkurrence­
evne") .

-  12  -
Det forekommer helt nødvendigt, hvis disse mål skal nås, at sikre en 
mærkbar forøgelse af de offentlige og private finansieringsmidler i  
medlemsstaterne og en betydelig vækst i  Fællesskabets bevillinger til
teknisk-videnskabeLige formal, samt 
de forskellige deltagere i  den 
(industrien, universiteter ...).en udbygning af samarbejdet mellem 
teknisk-videnskabelige udvikling
På nationalt plan forekommer udgifterne til FU&D faktisk endnu 
temmelig begrænsede, idet de i  gennemsnit kun udgør 2% af BNI, mens 
denne andel f.eks. i  USA allerede har nået 2,8% (5) og i  Japan skulle 
nå 3% ved årtiets udgang. Det må dog noteres, at der er betydelige 
forskelle mellem medlemsstaterne. De 2% af BNI, de i  gennemsnit afsæt­
ter til forskningen, dækker over, at de enkelte landes indsats varie­
rer mellem 0,35% og 2,4%.
Det er de enkelte landes opgave at fastlægge, under hvilke former 
denne forøgelse skal ske - ved at øge de offentlige midler eller ved 
at tilskynde til en styrket indsats i  industriforskningen.
Pa fællesskabsplan ligger indsatsen også stadig på et beskedent 
niveau, både i  absolutte tal og som procentdel af Fællesskabets budget 
(ca. 3% af Fællesskabernes almindelige budget og 2,5% af de enkelte 
landes offentlige F&U-budgetter tilsammen). I betragtning af de igang­
sættende og koordinerende virkninger. Fællesskabets finansielle 
interventioner på F&U-området har, bør der stilles væsentligt flere 
midler til rådighed med det formål at opnå en optimal udnyttelse af 
Fællesskabets og dets medlemsstaters ressourcer.
Disse hovedmål skal danne rammen om arbejdet på inden for De Tolv at 
fremme et videnskabeligt og teknologisk system, som gør det muligt at 
gennemføre en afbalanceret, men selektiv udvikling, idet denne 
selektivitet dog ikke må føre til udelukkelse af visse områder, der 
henhører under Fællesskabets kompetence (undervisning og uddannelse, 
opbygning af forskernes Europa, landbrug, industri, bevaring- og 
forbedring af miljøet, sundhed, sikkerhed osv.).
Denne udvikling må hvile på en udvælgelse af foranstaltninger, der 
medfører maksimal udnyttelse af den værditiIvækst, som fællesskabs­
dimensionen bidrager med. Denne værditiIvækst fra Fællesskabet kommer 
konkret til udtryk i  følgende fordele:
- deling af udgifterne,
- deling af de videnskabelige risici (fælles fastlæggelse af mål cg 
metoder, forøgelse af de videnskabelige fremgangsmåder),
- udvidelse af kompetenceområder og menneskelige ressourcer,
- forøgelse af F&U-akti viteternes effektivitet (mere ambitiøse projek­
ter, hurtigere resultater, der forbedrer den videnskabelige og indu­
strielle, konkurrenceevne),
- igangsættelse af supplerende foranstaltninger, som er en forud­
sætning for projekternes heldige gennemførelse.
5) Det kan her bemærkes, at forslaget til det amerikanske forbunds­
budget for F&U i  1987 beløber sig til 63 mia $ mod 57 mia $ i  1986 
(heraf 42 mia til DOD og 4,8 mia alene til SDI).

- 13 -
1. Udvælge Lsesk ri ter i  er
Hvis de enkelte tiltag og programmer skal kunne bidrage til denne fælles 
værditi Lvækst (og således adskille sig fra de tiltag, der kan tænkes 
gennemført pa regionalt eller nationalt plan eller inden for andre 
internationale eller multilaterale instanser), må de efter Kommissionens 
opfattelse udvælges på grundlag af en række præcise kriterier:
- De skal have et sådant omfang, at de enkelte medlemsstater ikke eller 
kun vanskeligt selv kan afse de nødvendige midler.
- De skal byde på indlysende fordele i  form af større effektivitet og
nedbringelse af omkostningerne som følge af deling af opgaverne og
mobilisering af tilstrækkelige menneskelige og finansielle ressourcer.
- De skal gøre det muligt at opnå betydelige resultater for Fællesskabet
som helhed i  kraft af deres komplementære forhold til de opgaver, der
tages op på nationalt plan, og som følge af de foreliggende problemers 
dimensioner, navnlig i  geografisk henseende.
- De skal skabe en frugtbar grobund for international udveksling og 
kreativitet.
- De skal enten i  kraft af deres finansielle størrelse eller deres 
igangsættende eller stimulerende virkning udgøre "den kritiske masse" i  
forhold til de igangværende eller fremtidige, nationale eller multi­
laterale aktiviteter.
- De skal bidrage til at gennemføre Fællesskabets politik, herunder 
navnlig tilvejebringelsen af det store marked.
Disse seks grundkriteri er støtter eller supplerer hinanden, og udelukker 
under alle omstændigheder ikke hinanden.
2. Aktionslinjer
Pa grundlag af de ovenfor fremlagte generelle betragtninger og under 
hensyntagen til de opstillede kriterier foreslår Kommissionen, at 
Fællesskabets videnskabelige og teknologiske strategi for perioden 
1987-1991 opbygges omkring syv grundlæggende aktionslinjer, inden for 
hvilke prioritering og programvalg vil blive foretaget.
Ved disse valg bør der efter Kommissionens opfattelse gives forrang til 
aktiviteter, der fremmer:
- den internationale konkurrenceevne,
- livskvaliteten,
- virkeliggørelsen af forskernes Europa.
En første, skitse til de videnskabelige og tekniske retningslinjer, der 
skal gælde for disse forskellige aktioner i  perioden 1987-1991, og et 
overslag over de beløb, det vil være rimeligt at bevilge til dem, er 
anført i  bilag II. Viderebearbejdningen og uddybningen af disse retnings­
linjer vil foregå sideløbende med udarbejdelsen af det formelle forslag 
til det nye rammeprogram, men aktionernes indhold vil i  detaljer blive 
beskrevet i  forslagene til særprogrammer.

- 14 -
LISTE OVER FÆLLESSKABSAKTIONER
1. Ressourceforvaltning
1.1. Landbrugs- og fi sker i  ressourcer
1.2. Rastoffer
2. Energiforvaltning
2.1. Fusionsenergi
2.2. Nuklear fission
2.3. Fossile, nye og vedvarende energikilder samt rationel 
anvendelse af energi
3. Industriens og tjenesternes konkurrencedygtighed
3.1. Informationsteknologi
3.2. Telekommunikationsteknologi
3.3. Integration af informations- og telekommunikations­
teknologier til nye anvendelser og tjenester af fælles 
interesse
3.4. Samarbejde om grundforskning inden for informations­
teknologi
*
3.5. Teknologier for fremstillingsindustri og specielle teknolo­
gier
3.6. Bioteknologi og agro-industriel teknologi
3.7. Materialevidenskab og -teknologi
3.8. Havforskning og -teknologi
*
3.9. Transport
*
3.10 Videnskabelige standarder, referencematerialer og metoder
4. Livskvalitet
4.1. Sundhed
4.2. Sikkerhed
4.3. Miljøbeskyttelse
5. Videnskab og teknik i  udviklingens tjeneste
6. Europas videnskabelige og tekniske potentiel - 
Forskernes Europa
7. Generel støtte til den videnskabelige og tekniske udvikling
7.1. Innovat i  on
7.2. Kommunikations- og informationsnet samt videnskabelige 
databaser
7.3. Sprogproblemer
7.4. Prognoser, vurdering og statistiske redskaber
7.5. Internationalt samarbejde

- 15 -
De videnskablige og tekniske retningslinjer i  bilag II kan sammenfattes 
på følgende måde:
Aktionslinje 1  :  Ressourceforvaltning
For landbrugsressourcernes vedkommende drejer det sig om - på linje med 
de perspektiver, der er trukket op i  Kommissionens grønbog - at styrke 
den hidtidige F&U-indasts. I denne sektor er det særlig vigtigt at sam­
ordne de nationale aktiviteter. Der bør sikres en tæt forbindelse med de 
tiltag inden for bioteknologi og agroindustriel teknologi, der er 
behandlet andetsteds (3.6.).
For fiskeressourcernes vedkommende bør Fællesskabets længe udsatte 
aktivitet endelig sættes i  gang i  forbindelse med nye aktiviteter, der 
skal udvikles inden for havforskning og havteknologi.
For råstoffernes vedkommende bygger de foreslåede tiltag i  det væsentlige 
på - og styrker selektivt - den indsats, Rådet gav retningslinjer for i  
december 1985.
Aktionslinje 2 :  Energiforvaltning
Fusionsenergien er et af de områder, hvor de europæiske bestræbelser er 
stærkest integreret. Der er her tale om langsigtet forskning, hvis
resultater vil kunne bestemme og sikre Fællesskabets energiforsyning. 
Dertil kræves der en vedvarende og stabil indsats for offentlige midler, 
for det er vigtigt, at den nuværende succes ikke trues af svigtende
finansiering.
Inden for nuklear fission vil hovedparten blive lagt på sikkerheds­
aspekterne ved udnyttelsen af denne energikilde. Forvaltning og oplagring 
af radioaktivt affald, reaktorsikkerhed i  forbindelse med standard­
iseringsspørgsmålene og sikkerhedskontrol med fissile materialer 
(safeguards) er områder, hvor værdien af fællesskabsarbejde slår fuldt ud 
igennem.
For så vidt angår fossile, nye og vedvarende energikilder samt rationel 
anvendelse af energi, må der tages hensyn til evalueringen af teknikkerne 
pa dette område, herunder for visses vedkommende deres udviklingsgrad, og 
til Fællesskabets udvidelse. Derfor er der foretaget en forholdsvis 
kraftig omlægning af disse aktiviteter. Men den aktuelle og fortsat
uforudsigelige udvikling i  olieprisen må imidlertid ikke flire til, at 
dette tema forlades, for det er stadig et vigtigt element i  spredningen 
af Fællesskabets forsyningskilder og nedbringelsen af dets energiforbrug.
Aktionslinje 3 :  Industriens og servicefagenes konkurrencedygtighed
Det er indlysende, at dette område må blive et af de højt prioriterede i  
betragtning af Fællesskabets samfundsøkonomiske situation, den interna­
tionale udvikling inden for videnskab og teknologi og den stadig stærkere 
udfordring fra omverdenen. På dette område kan Fællesskabets rolle vise 
sig at få afgørende betydning ved at stimulere, begunstige eller støtte 
alle former for samarbejde mellem stater og mellem brancher.

-  16  -
Informationsteknologien har med iværksættelsen af ESPRIT taget et bemær­
kelsesværdigt opsving inden for Fællesskabets forskning og udvikling. Det 
gælder nu om at styrke den igangværende indsats under hensyntagen til den 
værdifulde erfaring fra det første program og til Japans og USA's 
skærpede indsats på dette område. Opmærksomheden vil i  særlig grad blive 
rettet mod programmelområdet, som på én gang udgør en fælles teknologi 
inden for IT&I og et nøgleelement for udviklingen af 
anvende Isesmuligheder.
Også for telekommunikationens vedkommende er der opstået en bevidsthed 
om, at det er nødvendigt at gøre en indsats på fællesskabsplan pa grund 
af emnets tværnationale dimension og betydningen af de nye tjenester, der 
tilbydes som følge af udviklingen af avancerede telenet og -terminaler. 
RACE skal udgøre Europas svar på de aktuelle muligheder og mangler. Ud 
over de specifikt teknisk motiverede aktiviteter er det vigtigt, at 
Europa beskæftiger sig med integration af informations- og telekommuni- 
kati onstekno logi er til nye anvendelser og tjenester af fælles interesse.  
Uddannelse og transport er eksempler pa sadanne anvendelsesområder af 
fælles interesse, hvor opmærksomheden over for samfundsmæssige problemer 
i  øvrigt kommer til udtryk, som f.eks. i  IRIS-initiativet. Her drejer det 
sig navnlig om at sørge for, at de enkelte landes aktiviteter indgår i  et 
snævert samarbejde.
Desuden foreslås det på et mere generelt plan end det teknologiske at 
iværksætte et samarbejde om grundforskning inden for informationstekno- 
logi for at si kre, at der hele tiden tilføres ny viden inden for et 
område i  hurtig udvikling.
Genoplivning af de traditionelle industrigrene ved hjælp af ny teknik er 
der blevet lagt særlig vægt på i  Europa, og BRITE-programmets succes 
viser, at Fællesskabets initiativ på dette punkt modsvarer et ægte behov. 
På grundlag af de indhøstede erfaringer er der udstukket nye retnings­
linjer for de tiltag, der tager sigte på teknologier for fremstillings­
industrien og specielle teknologier.
Også bioteknologien har nu vist sit enorme potentiel til omformning af 
aktiviteterne inden for flere traditionelle industrigrene, som f.eks. den 
kemiske eller den farmaceutiske industri. Dette er begrundelsen for 
Kommissionens forslag om at styrke tiltagene inden for bioteknologi og 
sætte nye tiltag i  gang på området agro-industriel teknologi.  Disse 
tiltag skal udvikles i  snæver sammenhæng med programmet for landbrugs-F&U 
for her at udnytte resultaterne af den bioteknologiske forskning.
Teknologisk vil vi i  fremtiden i  høj grad være afhængige af, om vi beher­
sker materialeteknikken. På dette område er udfordringen fra den ameri­
kanske og japanske udvikling særlig stor. Det synes nødvendigt at sam­
ordne indsatsen og opbygge net på fællesskabsplan, og derfor stilles der 
forslag om nye aktiviteter inden for materialevidenskab og -teknologi.
Havforskning og havteknologi er genstand for talrige forskelligartede 
arbejder i  størstedelen af medlemsstatene. Kommissionen finder det 
berettiget at gennemføre en fællesskabsaktion inden for dette omfattende 
område, da det udstyr, der skal anvendes er meget dyrt, og vejer tungt pa 
de enkelte landes budgetter. Desuden vil det eksisterende udstyr 
(havundersøgelsesskibe, undervandsfartøjer osv.) kunne udnyttes optimalt, 
og den supplerende ekspertise, der findes i  medlemsstaterne, vil kunne 
udnyttes i  fællesskab. Forskningsresultaterne vil kunne udnyttes ved

- 17 -
gennemførelsen af de fælles politikker, der vil kunne ydes udviklings­
landene bistand, og anerkendelsen af fælles standarder vil kunne bidrage 
til udviklingen af det interne marked.
Transportområdet er et særligt egnet område for en tværnational indsats. 
Fællesskabets F&U-bestræbe Iser på dette område har hidtil været begrænset 
til nogle få COST-akti oner, hvis værdi i  øvrigt anerkendes, men indsatsen 
fortjener at blive styrket. Virkeliggørelsen af det interne marked er et 
af de afgørende mål for Fællesskabet i  de kommende år. Hvis dette mål 
skal nås, må der tages mangfoldige initiativer, hvoriblandt udarbejdelsen 
af fælles standarder indtager en særlig vigtig plads. Men forud for 
etableringen af normer og standarder går der ofte et forskningsarbejde, 
som, hvis det gennemføres i  fællesskab, letter vedtagelsen af normer og 
standarder, der anerkendes af alle, og derfor stilles der nye Jorslag til 
videreførelse og styrkelse af Fællesskabets indsats på området viden­
skabelige standarder, referencematerialer og -metoder, navnlig under Det 
fælles Forskningscenter.
Aktionslinje 4 :  Livskvalitet
Den vægt, der lægges på industriens og servicefagenes konkurrenceevne, må 
imidlertid ikke aflede Fællesskabets opmærksomhed fra målet om forbedring 
af befolkningens livskvalitet.
Som tidligere præciseret, mener Kommissionen tværtimod, at det er nødven­
digt at være særlig opmærksom på gennemførelsen af denne målsætning, og 
dette både på grund af dens direkte samfundsøkonomiske betydning, dens 
virkning for samfundets accept af de nye teknikker og de iværksatte
forskningsarbejders virkninger for befolkningens velfærd.
Aktiviteterne foreslås samlet om tre hovedlinjer:
- Sundhed: Her skal aktiviteterne inden for epidemiologi og opstilling af 
fælles normer styrkes. Endvidere skal der udvikles særlige tiltag i  
forbindelse med kræft og AIDS.
- Sikkerhed: I den senere tid har flere uheld på industrianlæg bl.a.
understreget betydningen af at styrke sikkerheden pa anlæg med
potentielt stor risiko ved forbedret videnskabelig analyse.
- Miljøbeskyttelse: På dette område er problemernes tværnationale
karakter iøjnefaldende, og en indsats fra Fællesskabets side dermed 
særlig hensigtsmæssig. Denne indsats skal ligge i  forlængelse af de
linjer, der i  forvejen er lagt, navnlig inden for Fællesskabets 
milj øpoli t i  k.
Aktionslinje 5 :  Videnskab og teknik i  udviklingens tjeneste
Det er i  Europas interesse at være opmærksom på den tredje verdens 
problemer. Videnskab og teknologi er en vigtig udviklingsfaktor. 
Fællesskabets indsats på dette område må videreføres og styrkes under 
hensyntagen til både Fællesskabets og modtager landenes særlige karak­
teristika.
Især er det vigtigt at gennemføre et snævert samarbejde mellem de euro­
pæiske laboratorier og institutterne i  de mest fremskredne udviklings­
lande. Med udgangspunkt i  dette samarbejde må der gennemføres specifikke 
eller regionale tiltag til fordel for de mindst begunstigede lande, 
navnlig ved styrkelse eller opbygning af lokale strukturer for videnskab 
og teknologi.

- 18 -
Aktionslinje 6 :  Forskernes Europa
Vitaliteten og kreativiteten i  det videnskabelige og teknologiske 
fællesskab afhænger i  første række af kvaliteten af de mennesker og 
grupper, som igangsætter og varetager den teknologiske forskning og 
udvikling. Forskermobilitet, styrkelse af videnskabelige og tekniske 
kommunikationsnet, uddannelse, omskoling, optimal udnyttelse af eksiste­
rende eller kommende store videnskabelige instrumenter - er altsammen 
emner, som fra nu af gør støtte og initiativer pi fællesskabsplan nødven­
dige. De foreslåede nye retningslinjer indbefatter disse elementer.
Aktionslinje 7 :  Generel støtte til den videnskabelige og tekniske 
udvi kling
Fællesskabets forskning, udvikling og teknologiske demonstration kan kun 
udvikle sig i  en kontekst, et miljø, som sikrer udfoldelsesmulighederne. 
Derfor overvejer Kommissionen i  det nye rammeprogram at medtage tiltag, 
der skal sikre disse udfoldelsesmuligheder.
Der er tale om tiltag på følgende områder:
~ Innovation og udnyttelse af resultaterne af Fællesskabets aktiviteter:  
hele Fællesskabets F&u-indsats bør kunne nyde godt af en forbedret 
innovationsmekanisme, der sikrer, at F&U-resultaterne udnyttes af de 
samfundsøkonomiske beslutningstagere.
~ Kommunikations- og informationsnet samt videnskabelige databaser:  en
sadan infrastruktur er absolut nødvendig for oprettelsen af forskernes 
Europa, og den tekniske udvikling gør det nu muligt at fremkalde 
synergi mellem geografisk adskilte F&u-organisationer. Dermed øges 
forsknings- og udviklingsarbejdets kvalitet og effektivitet, og over­
førselsprocesserne fremskyndes.
*  *
*
Det skal bemærkes, at Kommissionen har undersøgt muligheden for at 
medtage emnerne udnyttelse af rummet og luftfartsteknologisk udvikling i  
listen over aktioner i  det kommende rammeprogram.
Med hensyn til rummet gælder det om at undersøge, i  hvilken udstrækning 
Fællesskabet kunne spille en stigende rolle på det videnskabelige, tek­
nologiske og industrielle plan med fuld respekt for den kompetence, der 
tilkommer de europæiske og nationale organisationer med speciale i  rum- 
forskningsaktiviteter, heriblandt navnlig Den europæiske Rumorganisation.
Denne rolle kunne bestå i  at anspore til samfundsøkonomisk udnyttelse af 
de teknikker, der med så stort held er udviklet på europæisk plan. Inden 
for rammerne af tiltagene vedrørende dels telekommunikation, dels 
teledetektion anvendt på områderne landbrugsressourcer, udvikling og 
miljøbeskyttelse er^en sådan udnyttelse allerede iværksat. Kommissionen 
arbejder fortsat pa at identificere andre områder inden for rumforsk' 
ningen, hvor en indsats fra Fællesskabets side kunne være værdifuld.

- 19 -
Inden for Luftfartsteknik fortsætter overvejelserne om, hvorvidt det 
ville være betimeligt at foreslå et specifikt tiltag på fællesskabsplan. 
En første oversigt over dette punkt er medtaget i  bilag I under 
overskriften transport.
Det er klart, at Fællesskabet både ved udvælgelsen af de teknisk-viden- 
skabelige retningslinjer og afsættelsen af de finansielle midler, der 
anses for nødvendige for at programmerne kan gennemføres over en femårs 
periode (jf. nedenfor), til enhver tid må kunne foretage de tilpasninger, 
som de politiske, økonomiske og teknisk-videnskabelige forhold tilsiger. 
Det er navnlig vigtigt, at der kan tages hensyn til den indsats, der 
gøres for at fremskynde opdagelses- og fornyelsesprocessen.
Det er derfor påkrævet, at der i  udkastet til afgørelse om rammepro­
grammet for 1987-1991 indføjes en ændringsklausul, så denne form for til­
pasning kan finde sted.
3. Finansiel ligevægt
3.1. For hvert af disse FTU-tiltag er der anført en anslået beløbsramme i  
bilag I. Disse tal afspejler forskellen med hensyn til iværksæt­
telsesgrad for de skitserede målsætninger. Beløbsrammerne kombineres 
derefter på forskellig måde alt efte den indbyrdes prioritering af 
tiltagene, hvilket resulterer i  Kommissionens nuværende overslag på 
i  alt 9 mia ECU i  løbende priser for rammeprogrammets 5-årige 
løbetid. Oveni dette beløb lægges der en reserve på 15%, så det 
samlede beløb bliver 10,35 mia ECU.
Reserven skal give mulighed for at finansiere de tiltag, som 
Kommissionen kan blive foranlediget til at stille forslag om som 
følge af den politiske og teknisk-videnskabelige udvikling, og som 
det er umuligt at indkredse på dette tidspunkt.
Kommissionen er klar over, at det er nødvendigt at gennemføre en 
gradvis forøgelse af F&U-udgifterne. Der vil blive taget hensyn til 
dette behov ved udarbejdelsen af udviklingsprofilen for forplig­
telsesbevillingerne og betalingsbevillingerne i  perioden 1987-1991.
3.2. Det er stort set umuligt at foretage en direkte sammenligning mellem 
den tilstræbte finansielle ligevægt for de skitserede hovedgrupper 
for 1987-1991 og de tilsvarende tal i  det foregående rammeprogram, 
idet selve strukturen i  rammeprogrammet er en anden. I rammepro­
grammet 1984-1987 tilstræbtes der finansiel ligevægt mellem de 
målsætninger, hvortil FU&D-aktionerne bidrog med forskellig vægt. 
F.eks. bidrog programmet for ikke-nukleare energier både til 
emneområdet "bedre forvaltning af energiressourcer" (74%), emneom­
rådet "fremme af industriens konkurrenceevne" (16%), samt i  mindre 
udstrækning (under 5%) til de øvrige emneområder i  det første 
rammeprogram. I den nye struktur søges der direkte finansiel 
ligevægt mellem de enkelte aktioner, der fordeler sig på et eller 
flere F&U-programmer.  Alligevel er det i  det følgende skema meget 
generelt forsøgt vist, hvorledes udviklingen vil kunne forløbe for 
de relative prioriteter inden for de forskellige emneområder, som 
fællesskabsaktionen omfatter.

-  20  -
Akt i  ons Linjer
December 1985Situation Ramme- Gennemføret- Rammeprogram
1982 program sesgrad i  1987-1991
84-87 december 1985 
af rammeprogram 
84-87
- Landbrugs- og 
fiskeressourcer, 
råstoffer
- Energi
- Industriens 
konkurrenceevne
- Livskvalitet
- V/T i  udviklingens 
tjeneste
- Europas V/T 
potentiel
- Generel støtte til 
den V/T udvikling3,3%
65,4%
16,9%
9,7%
0,7%
4 %5,6%
47,2%
28,2%
10,3%
4 %
2,3%
2,4%2,6%
47,3%
35,7%
10,5%
1,7%
1,6%
0,6%2  %  
21  %
60 % 
7,5%
1,5%
5 %
3 %
100 %  100 %  100 %  100 %

-  21  -
V. Oprettelse af det videnskabelige og teknologiske Fællesskab
1. Generel ramme
Med den europæiske fælles akt har udviklingen af Fællesskabets 
teknisk-videnskabelige strategi fået et nyt politisk grundlag og
retsgrundlag.
Ifølge den fælles akt sætter Fællesskabet sig som mål at styrke det 
videnskabelige og teknologiske grundlag for den europæiske industri og 
at fremme udviklingen af dens internationale konkurrenceevne.
Fællesskabsaktionen inden for forskning og teknologisk udvikling 
gennemfares ved sammenkædning af programmer på tre niveauer:
- et flerårigt rammeprogram, der vedtages med enstemmighed, og som 
danner grundlag for en ligevægtig og samlet udvikling af Fælles­
skabets aktioner,
- særprogrammer, der vedtages med kvalificeret flertal, og som
indeholder en beskrivelse af de enkelte mal, tilskynder til
samarbejde mellem samtlige berørte parter (virksomheder, 
forskningscentre) og står åbne for tredjelandes deltagelse,
- supplerende programmer, som kun visse medlemsstater deltager i.
Under afventning af medlemsstaternes ratifikation af ^fællesakten 
baseres Kommissionens forslag til rammeprogram 1987-1991 på artiklerne 
EØF 235 og EKSF 7.
For så vidt angår særprogrammerne vil de programmer, som henhører 
under EØF, blive vedtaget i  overensstemmelse med den fremgangsmåde, 
der er fastlagt i  den europæiske fælles akt: ved Rådets afgørelse med
kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen i  samarbejde med
Europa-Parlamentet; de programmer, som henhører under Euratom, vil 
blive vedtaget efter en lignende fremgangsmåde, bortset fra, at 
Parlamentet her kun vil blive hørt.
Aktiviteterne inden for forskning, udvikling og demonstration vil i  
deres helhed blive fremlagt eller omtalt i  rammeprogrammet. I den 
tekst, som skal vedtages enstemmigt af Rådet, vil dog ikke forekomme:
- de særprogrammer, som henhører under EKSF-traktaten, idet disse vil 
blive vedtaget af Kommissionen,
- energidemonstrat ionsprojekter, da disse projekter tager sigte pa at 
demonstrere besparelser i  forbindelse med produkter eller processer, 
som udarbejdes i  FTU-aktionernes senere led og således i  forlængelse 
af Fællesskabets forskningsaktioner.
2. Forberedelses-, gennemførelses-, finansierings- og evalueringsmetoder
Ved selve forberedelsen af rammeprogrammet regner Kommissionen med ud 
over de grundlæggende høringer af Europa-Parlamentet, Det økonomiske 
og sociale Udvalg og CREST i  vid udstrækning at basere sig pa 
udtalelser fra forskellige rådgivende udvalg under Kommissionen (CST, 
CODEST, IRDAC, ESPRIT-udva! .  get, osv.).

-  22  -
I disse udvalg findes repræsentanter for videnskabelige og tekniske 
kredse, for industrien, fagforeninger forbrugersammenslutninger osv.; 
efter Kommissionens opfattelse er alle interesserede "aktørers" 
deltagelse af væsentlig betydning for at definere Fællesskabets 
teknisk-videnskabelige strategi, så den bedst tilpasses de behov og 
forhåbninger, som kommet til udtryk.
A.  Eksisterende gennemførelsesmetoder - FFC's rolle
For at sikre iværksættelsen af de i  rammeprogrammet indeholdte 
aktioner har Kommissionen til hensigt både at udnytte samtlige 
eksisterende metoder og præcisere en række nye metoder, som specielt 
den europæiske fælles akt åbner mulighed for.
En oversigt over de nuværende metoder (direkte aktioner, aktioner med 
omkostningsdeling, samordnede aktioner, demonstrationsprojekter), 
hvori de foretrukne metoder i  forbindelse med hver aktion er angivet, findes i  vedlagte tabel.
Metoden aktioner med omkostningsdeling er klart den mest benyttede i  
de fleste tilfælde. Da den indebærer en samling af industriens eller 
de nationale forskningsinstitutters og Fællesskabets ressourcer, 
betyder den en optimal udnyttelse af Europas begrænsede midler.
Med hensyn til de direkte aktioner ma der tilføjes en kommentar 
vedrørende FFC's fremtidige rolle: For gennemførelsen af 
rammeprogrammet vil Kommissionen benytte sig af FFC for de aktioners 
vedkommende, som bedst egner sig til denne metode. Det er på grundlag 
af de nuværende generelle retningslinjer i  rammeprogrammet at 
Kommissionen nu er i  færd med at udarbejde det nye FFC-program for 
tidsrummet 1987-1991, og sideløbende hermed fremlægger et dokument om 
retningslinjerne for den kommende udvikling af FFC. Disse 
retningslinjer er baseret på en generel vurdering, som for nylig er 
gennemført af FFC's videnskabelige råd. Det er klart, at FFC's opgave 
først og fremmest er forskning med henblik på at opstille normer og 
standarder, dvs. udvikle den videnskabelige og tekniske viden, som de 
lovgivende myndigheder behøver for at kunne fastsætte normer og 
standarder på et solidt og neutralt grundlag. Der er her tale om et 
forhold, som spiller en vigtig rolle for gennemførelsen af det indre 
marked. FFC har endvidere til opgave at forske i  teknologisk sikkerhed 
og miljøbeskyttelse, hvor dets arbejde især drejer sig om den opnåede 
sagkundskab og om eksisterende forsøgsanlæg.
FFC's nuværende forskning omfatter allerede en række projekter, som 
svarer nøje til dets opgaver, men som bør videreudvi kles i  det 
fremtidige program. Der er i  forhold til den nuværende situation 
fastsat en programudvidelse, som berører Fællesskabets aktioner i  
forbindelse med "Industriens og servicefagenes konkurrencedygtighed" 
og "Livskvalitet". Derimod skal FFC's arbejde vedrørende "Energi­
forvaltning" reduceres. Disse ændringer betegner et betydeligt spring 
i  forhold til det nuværende program. Evalueringsrapporten for nylig 
fra det videnskabelige råd viser, at FFC er i  stand til at leve op til disse ændringer.

- 23 -
For at dette mål kan nås, ml FFC indgå som led i  Fællesskabets forsk­
ningssammenhæng. Kommissionen har, stadig med udgangspunkt i
evalueringsrapportens konklusioner, til hensigt at træffe foran­
staltninger, som både skal sikre en bedre integration mellem de 
forskellige forskningsmetoder og sikre en bedre kontakt mellem FFC, 
industrien og de nationale forskningsorganer. Den regner desuden med 
at øge FFC-forskernes mobilitet og at skabe det nødvendige grundlag 
for at øge antallet af besøgende videnskabsmænd og stipendiater fra 
medlems landene.
B. Nye metoder
Foruden de hidtidige forvaltnings- og finansieringsmetoder ønsker 
Kommissionen at kunne benytte en række nye metoder, som bade er mere 
fleksible og mere hensigtsmæssige i  forhold til det foreslåede 
kompleks af nye aktioner. En del af disse nye metoder er allerede 
blevet fastsat eller er til behandling i  Kommissionens tjenestegrene.
Her kan nævnes de nye metoder, som vil kunne tages i  brug meget 
hurtigt:
1. Fæl lesforetagender.  Det drejer sig her om en udvidet, men samtidig 
tilpasset og forenklet udgave af ordningen i  EKSF-traktaten og 
EØF-traktaten (med eller uden Fællesskabets, samtlige medlemsstaters 
og eventuelle tredjelandes deltagelse).
2.Supplerende programmer, sådanne programmer, som allerede har været 
benyttet eller benyttes inden for Euratom, kan for fremtiden 
opstilles under henvisning til EØF-traktaten. Disse programmer, 
hvortil der eventuelt kan ydes beløb over Fællesskabets budget, 
udarbejdes og gennemføres udelukkende af de interesserede 
medlemsstater og finansieres ved nationale bidrag.
3. Fællesskabets deltagelse som minoritetspartner i  nationale^ og 
mult inationafe aktioner eller projekter. Ved hjælp af en sadan 
metode kan Fællesskabet, mod en vis finansiel støtte, deltage i  
aktioner eller projekter, som har Fællesskabets interesse.
4. Fællesskabets budgetbidrag vil blive suppleret med en række 
faciliteter som følge af Kommissionens nye finansieringstekniske 
initiativer, navnlig for markedsorienterede teknologiske F&U- 
projekter med industrielt sigte som f.eks. EUREKA-projekterne.
5. Endelig er Kommissionen - stadigvæk som et supplement til de 
eksisterende metoder - rede til at undersøge muligheden for at 
indføre smidige strukturer af agenturtypen, som kan skabe en 
berøringsflade mellem Fællesskabets prioriteter og politik pa den 
ene side og operatørernes specifikke behov på den anden side.

Samordnede
aktioner
LISTE OVER FÆLLESSKABSAKTIONER
1. Ressourceforvaltning
1.1. Landbrugs- og fiskeriressourcer
1.2. Rastoffer
2. Energi forvaltn i  ny
2.1. Fusionsenergi
2.2. Nuklear fission
2.3. Fossile,, nye og vedvarende energikilder samt rationel 
anvendelse af energi
3. Industriens og tjenesternes konkurrencedygtighed
3.1. Informationsteknologi
3.2. Telekommunikationsteknologi
3.3. Integration af informations- og telekommunikations­
teknologier til nye anvendelser og tjenester af fælles 
interesse
3.4. Samarbejde om grundforskning inden for informations­
teknologi
*
3.5. Teknologier for fremstillingsindustri og specielle 
teknologier
3.6. Bioteknologi og agro-industriel teknologi
3.7. Materialevidenskab og -teknologi
3.8. Havforskning og -teknologi
*
3.9. Transport
*
3.10 Videnskabelige standarder, referencematerialer og metoder
4. Livskvalitet
4.1. Sundhed
4.2. Sikkerhed
4.3. Miljdbeskyttelse
5. Videnskab og teknik i  udviklingens tjeneste
6. Europas videnskabelige og tekniske potentiel -
Forskernes Europa
7. Generel stòtte til den videnskabelige og tekniske udviklir
7.1. Innova t i  on
7.2. Kommunikations- og informationsnet samt videnskabelige 
databaser
7.3. Sprogproblemer
7.4. Prognoser, vurdering og statistiske redskaber
7.5. Internationalt samarbejde
Tegnforklaring: Denne aktion vil blive gennemført  
X :  delvis
XX :  i betydelig grad  
XXX :  hovedsagelig  
efter den plgildende metode.Aktioner med  
omkostnings­
delingDet fælles 
Forsknings­
centerSupplerende
programmerBemærkninger
XX
XXX
XXX
XXX
XXX
XXX
XXX
XX
XXX
XXX
XXXxx( i ! (1) Afsnit.vedr. tele-  detektion
XX
XXX
(2)
XX
XXX
XXXXXX
XXX
XXX
XXX(2) afsnit vedr. styffer  og materialer pa F F C  i 3.10. Fastsættes  senere.

- ?5 -
C·  Evaluering af resultaterne
For at fuldstændiggøre alle disse metoder agter Kommissionen endelig - 
pi grundlag af erfaringer indhøstet gennem flere år - at styrke 
systemet til evaluering af sine forskningsprogrammer og deres 
resultater.
Specielt vil den evaluering , foretaget af uafhængige eksperter, som 
allerede har fundet sted for talrige fællesskabsaktiviteters 
vedkommende (FFC, programmer for vedvarende energi, midtvejsrapporten 
om ESPRIT osv.), blive systematiseret og gjort til noget regelmæssigt 
tilbagevendende for samtlige F&U-programmer.
3. LedsageforanstaItninger
Til gennemførelse af FU&D-programmerne kan der desuden benyttes en 
række ledsageforanstaltninger. Som eksempler herpå kan allerede 
nævnes:
- samtlige initiativer, som tager sigte på oprettelse af det store 
indre marked (normer og standarder, fri bevægelighed for varer og 
kapital, harmonisering af afgiftsmæssige foranstaltninger). Specielt 
har Kommissionen inden for rammenre af sin konkurrencepolitik til 
hensigt at lette indgåelsen af F&U-aftaler inden for industrien og 
udnyttelsen af resultaterne heraf. Kommissionen vil ved anvendelsen 
af Fællesskabets konkurrenceregler stille sig gunstigt til 
statsstøtte til FTU.
- Visse initiativer, som mere specielt interesserer de stater eller 
regioner i  Fællesskabet, hvis videnskabelige og tekniske udvikling 
kræver en særlig indsats.
Som nævnt ovenfor er det i  hovedsagen ved en konkret udmøntning af 
rammeprogrammet i  en række egnede særprogrammer, at man sikrer en 
afbalanceret udvikling i  samtlige Fællesskabets medlemsstater og 
regioner.
Som et supplement hertil kan man tænke sig at gøre brug af EFRU og 
af IMP for visse infrastrukturprojekters vedkommende samt oprettelse 
af nye finansieringsmetoder, som både vil kunne opfylde kravet om 
støtte til infrastrukturprojekter og behovene hos små og mellemstore 
vi rksomheder.
I øvrigt har Kommissionen allerede fremlagt andre forslag såsom 
programmet til udvikling af visse ugunstigt stillede regioner i  
Fællesskabet gennem bedre adgang til avancerede telekommunika­
tionstjenester (programmet STAR KOM(85) 836 endelig udg.). Endvidere 
undersøger Kommissionens tjenestegrene i  forbindelse med program­
merne for forsknings- og udviklingsaktioner med omkostningsdeling 
mulighederne for at tilknytte laboratorier eller virksomheder i  
mindre udviklede regioner til forsknings- og udviklingsinstitutter i  
de fællesskabslande, der i  teknisk-videnskabelig henseende er længst 
fremme, og dette inden for områder, hvor sammenslutninger af denne 
art giver mulighed for nyttige "krydsbefrugtninger".
- Iværksættelse af foranstaltninger, som tager sigte på de små og mel­
lemstore virksomheder og har til formal at inddrage dem i  Fælles­
skabets aktivitet og sætte den i  stand til at drage fordel af det 
store marked.

-  26  -
på det videnskabelige og teknologiske omride bør Fællesskabet gøre 
sig klart, at de avancerede industrielle økonomier er inde i  en fase 
med omfattende teknologiske ændringer, hvor de små og mellemstore 
virksomheder ofte er dem, som bedst er i  stand til af indføre en 
nyskabende politik og fastholde et h«Sjt konkurrenceniveau gennem 
innovation. De nyskabende små og mellemstore virksomheder vil sikre 
Europa en plads i  den nye internationale arbejdsdeling og en 
udbredelse af en konkurrencedygtig teknologi. Fællesskabet bør 
ligeledes påse, at der sikres et passende mi l j < z S  for udviklingen af 
et net af sunde, dynamiske og nyskabende små og mellemstore
europæiske virksomheder. Kommissionen vil i  nær fremtid forelægge 
Rådet en meddelelse specielt viet denne aktionsform.
- Endelig ved øget støtte til uddannelse og efteruddannelse af 
forskere. Det bør understreges, at kun initiativer til fordel for 
færdiguddannede forskere og videnskabsmænd kan komme i  betragtning 
under dette rammeprog ram for videnskabelige og tekniske fælles­
skabsaktiviteter. Disse initiativer gar saledes ud over 
anvendelsesområdet for programmet COMETT (Community Programme for 
Education and Training in Technology), som for sit vedkommende 
hovedsageligt tager sigte pa en supplerende uddanne Ise af
studerende, pædagoger, ingeniører og teknikere, for så vidt angar 
udviklingen af nye teknologier, idet dette program udgør et
nødvendigt supplement til de planlagte aktioner inden for
rammeprogrammet for teknologisk forskning og udvikling.
4. Et åbent og ukompliceret teknologifæl lesskab
Styrkelsen af Fællesskabets FTU-aktion indebærer på ingen måde, at 
Fællesskabet isolerer sig på det teknisk-videnskabelige plan inden for 
sine geografiske og institutionelle grænser. Denne styrkelse bør 
tværtimod ledsages af en udvidelse af samarbejdet pa internationalt 
plan, navnlig på et område som termonuklear fusion og dette specielt 
på europæisk plan.
- De snævre forbindelser, som er oprettet med Den europæiske^Fond for 
Videnskab, Den europæiske Rumorganisation, CERN og Europarådet, bør 
opretholdes om ikke forstærkes, navnlig via gennemførelsen af 
samordnede projekter.
- Det bilaterale samarbejde med EFTA-landene vil fa en ny dimension
efter indgåelsen af rammeaftaler om videnskabeligt og teknisk 
samarbejde, som allerede er undertegnet eller ligger klar til 
undertegnelse. EFTA-landene, der allerede er_ti Iknyttet adskillige 
fællesskabsprogrammer, som gennemføres savel i  medfør af
EURATOM-traktaten (fusion, radioaktivt affald) som i  medfør af 
EØF-traktaten (miljø, råstoffer), bør fremover styrke deres
samarbejde med Fællesskabet inden for adskillige sektorer såsom 
telekommunikation, informationsteknologi, fremstillingsteknologi og 
materialer.
- Endelig bør forbindelserne til to multilaterale samarbejdsini­
tiativer - det ene ganske nyt, EUREKA, det andet langt ældre, COST - 
gøres til genstand for en ganske særlig opmærksomhed i  forbindelse 
med udarbejdelsen af det nye rammeprogram. På det nuværende stadium 
af overvejelserne kan man skitsere følgende forbindelser mellem 
fællesskabsaktionen og de to initiativer.

- 27 -
EUREKA
EUREKA-initiativet er et udtryk for den politiske vilje hos 
regeringerne i  18 europæiske stater og hos Kommissionen til i  
fællesskab at tage udfordringerne op i  forbindelse med udviklingen 
af nye teknologier og deres indarbejdelse i  den industrielle 
i  nnovationsproces.
26 projekter i  samarbejde mellem industrier i  flere forskellige 
stater, og hvoraf Fællesskabet deltager i  adskillige, er blevet 
iværksat, siden de europæiske udenrigs- og forskningsministre, 
forsamlet i  Hannover den 5. og 6. november 1985, vedtog den 
principerklæring, hvori specielt er defineret målsætningerne og 
betingelserne for iværksættelsen af dette initiativ, som blev 
lanceret på den europæiske teknologikonkres i  Paris den 17. juli. 
1985 efter at være endeligt godkendt på Det europæiske Råds maide i  
Milano den 28. og 29. juni 1985.
I  denne erklæring præciseres det, at "EUREKA-projekterne ikke har 
til formål at erstatte det eksisterende teknologiske samarbejde - 
såsom de europæiske fællesskabsprogrammer - og heller ikke dettes 
videreudvikling. Formålet er tværtimod at forlænge eller supplere 
dette samarbejde.
Medens Fællesskabet således fortsætter med at opstille videnska­
belige og teknologiske programmer, hvis udformning bygger på mål, 
kriterier og prioriteringer, som fastsættes i  samarbejde med med­
lemsstaternes regeringer og industrier, udfdres EUREKA-projekterne 
hovedsagelig på grundlag af særlige initiativer fra de virksom­
heder, som dnsker at deltage. Disse virksomheder sikrer projekt­
styringen, herunder som oftest også projekternes finansiering. 
Disse projekter drejer sig fdrst og fremmest om en fælles udvikling 
af markedsrelevante avancerede teknologier eller af infrastrukturer 
af tværnational interesse.
Kommissionen har stdttet dette initiativ lige fra begyndelsen ud 
fra den opfattelse, at fællesskabsprogrammerne og de projekter, som 
er udgået heraf, samt EUREKA-projekterne - administreret på en 
sammenhængende måde og i  symbiose - eftersom de supplerer hinanden
- vil kunne udgøre en helhed, som vil være i  stand til at nå de 
mål, som er fælles for disse to kategorier, nemlig at dge 
produktiviteten og konkurrenceevnen hos de europæiske industrier og 
nationale dkonomier på verdensmarkedet og således bidrage til 
udviklingen af en bedre beskæftigelsessituation.
Det må her understreges, at der i  De europæiske Fællesskabers 
almindelige budget for regnskabsåret 1986 figurerer et nyt kapitel 
78 om "udgifter til det europæiske Fællesskabs deltagelse i  
videnskabelige og teknologiske projekter af fællesskabsinteresse - 
EUREKA og andre."
Kommissionen finder, at Fællesskabet bbr yde flere forskellige 
bidrag til EUREKA for at g«Sre dette initiativ så frugtbart som 
muligt.
- Det drejer sig ftfrst og fremmest om dets eksperters aktive del­
tagelse i  udarbejdelsen af metoder, som er under drdftelse, til 
iværksættelsen af projektet, og dets principielle tilslutning til 
at udstationere kvalificeret personale i  EUREKA-sekretariatet.

- 28 -
Det drejer sig endvidere om sammen med Irland at stille 
informationskommunikationssystemet EUROKOM, som er udviklet inden 
for rammerne af ESPRIT, til rådighed.
- Det drejer sig om deltagelse i  tilrettelæggelsen af industrifora 
som dem om galliumarsenid og om bioteknologi.
- Det drejer sig om Fællesskabets direkte deltagelse i  visse 
EUREKA-projekter, som er anerkendt som værende af fællesskabs- 
i  nteresse.
- Det drejser sig endvidere om Fællesskabets samarbejde om 
EUREKA-projekter, som skal ses i  direkte forlængelse af det 
arbejde, som er udf«5rt inden for rammerne af fællesskabsprojekter 
(f.eks.: på amorft silicium, programmelportabilitet, membraner, 
miljd, forskningsnet osv.).
- Det drejer sig om det bidrag, som Fællesskabet vil kunne yde til 
samarbejdet inden for forskningen gennem skabelsen af et stort 
indre marked, som ikke blot vil sikre fællesskabsprogrammerne men 
også EUREKA-projekterne de bedste betingelser for økonomisk 
udnyttelse i  praksis.
- Det drejer sig endelig om fremover at stille fleksible institu­
tionelle og finansielle rammer til rådighed som allerede nævnt 
ovenfor, som egner sig for de EUREKA-projekter, hvis 
iværksættelse er af fællesskabsinteresse.
Forbindelser med COST
Kommissionen har ved flere lejligheder understreget sin interesse i  
at udvikle COST-samarbejdet.  Dette samarbejde, som blev oprettet i  
1971 og bygger på en fleksibel procedure og et varierende 
samarbejde mellem forskellige stater, heriblandt europæiske stater 
udenfor Fællesskabet, der afhængigt af deres særlige interesser 
deltager i  et udvidet Europas teknisk-videnskabelige arbejde, har 
gjort det muligt at udfare en lang række forskellige
teknisk-videnskabelige aktioner.
Siden COST blev oprettet, har dette samarbejdes udviklingsrammer 
imidlertid ændret sig betydeligt. Fællesskabets udvidelse fra 6 til 
12 medlemsstater, det varierende spektrum, som dækkes af Fælles­
skabets forsknings- og udviklingsprogrammer, tredjelandes voksende 
deltagelse i  disse programmer, de styrkede forbindelser, som
navnlig efter Luxembourg-deklarationen i  1984 opstod mellem 
Fællesskabet og EFTA-landene, og EUREKA-initiativet, som blev taget 
i  1985, er altsammen faktorer, der ikke kan lades ude af
betragtning, når COST's fremtid planlægges.
Det drejer sig således om for fremtiden at sikre et samvirke mellem 
fællesskabsprogrammer, COST-akti oner og EUREKA-projekter. I hele 
dette udvalg af aktionsformer, som tilbydes Europa, synes COST at 
være særlig velegnet til:
- meget specielle aktioner, som er tidsbegrænsede og dårligt kan
indgå i  Fællesskabets store, strategiske programmer, som i
dvrigt, selv om de fdiger EUREKAs omvendte metode (bottom-up), 
heller ikke kan indpasses i  EUREKA, fordi deres forbindelse med 
markedet er for fjern;

- 29 -
- aktioner, som gælder nicheomrader, der ikke eller kun i  ringe 
grad omfattes af Fællesskabets programmer, f.eks. transport og 
akvakultur.
Kommissionen vil sammen med medlemsstaterne og de dvrige 
COST-lande fortsat drdfte de retningslinjer, der skal fastlægges 
for COST i  de kommende Ir. COST b«Sr have en fremtrædende plads i  
forbindelse med udarbejdelsen af det nye rammeprogram.

- 30 -
Konklusioner
Alle de rådgivende organer (CREST, CODEST, IRDAC, CGC, 
ESPRIT-udvalget, osv.), som er blevet spurgt, har med deres første, 
omend uformelle udtalelse bekræftet Kommissionen i  dennes 
opfattelse: et europæisk videnskabeligt og teknologisk fællesskab
kan og bør oprettes.
Der er ligeledes brug for at iværksætte en omfattende indsats, som 
inddrager samtlige aktørers deltagelse (offentlige forsknings- og 
udviklingscentre, store virksomheder, små og mellemstore 
virksomheder, nationale og fællesskabsadministrationer, som er 
egnede til at gå sammen om gennemførelsen af denne målsætning).
Blandt alle disse mange aktiviteter, som må gennemføres, og 
initiativer, som må tages, er det nødvendigt i  de kommende måneder 
at præcisere fællesskabsaktionen, dvs. den del, som må sikres i  
fællesskab.
Som grundlag for den europæiske teknisk-videnskabelige strategi er 
rammeprogrammet for Fællesskabets videnskabelige og tekniske 
aktiviteter 1987-1991 det redskab, hvormed gennemførelsen skal ske.
Derfor ønsker Kommissionen med udgangspunkt i  dette dokument - som 
ikke udgør Kommissionens formelle forslag, og som på ingen måde 
foregriber dettes indhold - sammen med fællesskabsinstitutionerne at 
drøfte og opnå disses stillingtagen til:
- generelle retningslinjer for videnskab og teknologi,
- prioriteringer og vægtfordeling,
- finansieringsmidler og stigningstakt for både forpligtelser og 
betalinger.
På baggrund af disse drøftelser og deres konklusioner vil 
Kommissionen vedtage sit formelle forslag ud fra dets videnskabelige 
og budgetmæssige aspekter og forelægge det for Rådet og Parlamentet 
i  juli 1986.

BILAG I
OVERSIGT OVER FÆLLESSKABSAKTIONER
Beløbsramme 
i  mio ECU *
1. Ressourceforvaltning
1.1. Landbrugs- og fiskeriressourcer 90- 180
1.2. Råstoffer 60- 90
2. Energiforvaltning
2.1. Fusionsenergi 1060-1200
2.2. Nuklear fission 600- 700
2.3. Fossile, nye og vedvarende energikilder samt rationel
anvendelse af energi 250- 350
3. Industriens og tjenesternes konkurrencedygtighed
3.1. Informationsteknologi 2200
3.2. Telekommunikationsteknologi 1000
3.3. Integration af informations- og telekommunikations­
teknologier til nye anvendelser og tjenester af fælles 
interesse 700- 900
3.4. Samarbejde om grundforskning inden for informations­
teknologi 40- 50
★
3.5. Teknologier for fremstillingsindustri og specielle
teknologier 600- 900
3.6. Bioteknologi og agro-industriel teknologi 350- 460
3.7. Materialevidenskab og -teknologi 200- 300
3.8. Havforskning og -teknologi p.m.**
*
3.9. Transport 50- 80***
*
3.10 Videnskabelige standarder, referencematerialer
og metoder 300- 350
4. Li vskva l  i  tet
4.1. Sundhed 140- 160
4.2. Sikkerhed 230- 280
4.3. Miljøbeskyttelse 285- 320
5. Videnskab og teknik i  udviklingens tjeneste 100- 200
6. Europas videnskabelige og tekniske potentiel-
Fo'rskernes Europa 400- 500
7. Generel støtte til den videnskabelige og tekniske 
udvi kling
7.1. Innovation 80- 150
7.2. Kommunikations- og informationsnet samt videnskabelige
databaser 20
7.3. Sprogproblemer 80- 100
7.4. Prognoser, vurdering og statistiske redskaber 30- 35
7.5. Internationalt samarbejde 50- 60
Supplerende programmer (der ikke finansieres over
Fællesskabets egne indtægter) identificeret på
nuværende tidspunkt HFR 100
* Kommissionen vil i  juli 1986 fremlægge et formelt forslag inden for 
sine videnskabelige og budgetmæssige muligheder og set i  lyset af 
drøftelserne med fællesskabsinstitutionerne.
** Det til sin tid vedtagne beløb tages fra reserven.
*** Den eventuelle luftfartsaktion ikke medregnet. Beløbet hertil tages 
fra reserven.

GENNEMGANG AF DE ENKELTE FÆLLESSKABSAKTIONER

INDHOLDSFORTEGNELSE
Side
LISTE OVER FÆLLESSKABSAKTIONER
1. RessourceforvaLtning
1.1. Landbrugs- og fiskeriressourcer
1.2. Råstoffer
2. Energiforvaltning
2.1. Fusionsenergi
2.2. Nuklear fission
2.3. Fossile, nye og vedvarende energikilder samt rationel
anvendelse af energi
3. Industriens og tjenesternes konkurrencedygtighed
3.1. Informationsteknologi
3.2. Telekommunikationsteknologi
3.3. Integration af informations- og telekommunikations­
teknologier til nye anvendelser og tjenester af fælles 
interesse
3.4. Samarbejde om grundforskning inden for informations­
teknologi
★
3.5. Teknologier for fremstillingsindustri og specielle 
teknologi er
3.6. Bioteknologi og agro-industriel teknologi
3.7. Materialevidenskab og -teknologi
3.8. Havforskning og -teknologi
*
3.9. Transport
3.10 Videnskabelige standarder, referencematerialer og metoder 3.10-1
4. Livskvalitet 4.1-1
4.1. Sundhed 4.1-1
4.2. Sikkerhed 4.2-1
4.3. Miljøbeskyttelse 4.3-1
5. Videnskab og teknik i  udviklingens tjeneste 5 - 1
6. Europas videnskabelige og tekniske potentiel -
Forskernes Europa 6-1
7. Generel støtte til den videnskabelige og tekniske udvikling 7.1-1
7.1. Innovation 7.1-1
7.2. Kommunikations- og informationsnet samt videnskabelige
databaser 7.2-1
7.3. Sprogproblemer 7.3-1
7.4. Prognoser, vurdering og statistiske redskaber 7.4-1
7.5. Internationalt samarbejde 7.5-11.1-1
1.1-1
1.2-1
2. 1-1
2.1-1
2.2-1
2.3-1
3 - 1
3.1- 1
3.2- 1
3.3- 1
3.4- 1
3.5- 1
3.6- 1
3.7- 1
3.8- 1
3.9- 1

1.1- 1
1. RESSOURCEFORVALTNING
1.1. Landbrugs- og fiskeressourcer
1.1.1. Landbrugsressourcer
a. Fællesskabsaktionerne inden for landbrugsforskning må af funda­
mentale årsager og i  almenhedens interesser stile mod en mere 
effektiv udnyttelse af de menneskelige og finansielle ressourcer, 
der er afsat til landbruget:
- søge at undgå uhensigtsmæssigt dobbeltarbejde ved hjælp af bedre 
koordinering /
- stimulere udviklingen af et landbrugsvidenskabeligt fællesskab i  
Europa j
- bringe forskningsindsatsen på linje med kravene inden for den 
fælles landbrugspolitik.
Denne politik står over for en række udfordringer, som vil få 
indvirkning på dens udvikling i  fremtiden, nemlig overskuds­
produktion af de vigtigste landbrugsprodukter, heraf følgende pres 
på priserne, behov for levnedsmidler af høj kvalitet, behovet for 
at finde afsætningsmarkeder for ikke-fødevarer, behovet for at 
stabilisere landbrugsbefolkningen i  visse regioner ved hjælp af 
indtægter, som ikke hidrører fra landbrug, bekymringen med hensyn 
til miljørisici forårsaget af visse moderne dyrkningsmetoder osv.
Fællesskabets landbrugsforskning må tage hensyn til disse 
udfordringer og stræbe efter at udvikle forskningsaktioner, som 
giver mulighed for at forebygge de vanskeligheder, som de 
uundgåeligt vil indebære for landbruget og den fælles
landbrugspolitik.
b. Fællesskabets forsknings-, udviklings- og demonstrationsaktiviteter 
vil blive baseret på fire hovedretningslinjer:
1. Effektive produktionsmetoder: ved plante- (herunder skovbrug) og
kvægavl, integrering med industriaktiviteter på tidligere og
senere trin (se tilsvarende henvisning under det "agroindu- 
strielle" afsnit), energiudnyttelse, integreret biologisk 
kontrol, ny teknologi inden for agronomi og, på alle områder, 
anvendelse af informationsteknologi.
2. Anvendelse af jordbund og vand: forringelse af jordbunden og
frugtbarhed, alternative anvendelsesformål, vandforvaLtning og 
udviklingen af avancerede teknologier (herunder navnlig 
teledetekti on og relevante informationsteknologier).
3. Regional balance: integreret udvikling på landet (navnlig i
middelhavsområdet), særlige problemer i  mindre gunstigt stillede 
områder, variation.
4. Udnyttelse og kvalitet af landbrugsprodukter: forskning
vedrørende traditionelle produkter, nye produkter og afledte 
produkter til brug som levnedsmidler eller til industrielle 
formal, forbedring af produkternes næringsværdi.

1.1  -  2
Disse retningslinjer, som i  det store og hele afspejler de 
muligheder, der er blevet drøftet i  Den stående komité for 
Landbrugsforskning med henblik pi koordineringen af
landbrugsforskningen i  Det europæiske Fællesskab, må også 
afvejes i  nøje sammenhæng med aktionerne inden for "bioteknologi 
og agro-industriel teknologi" (se punkt 3.6.).
På alle disse områder indebærer fællesskabsdimensionen særlige 
fordele ved at skabe mulighed for at dele omkostningerne ved 
prækonkurrencemæssig og generel forskning og formidle
forskningsresultaterne; eller den skaber mulighed for forskning 
på områder, hvor den nationale indsats er utilstrækkelig. På 
områder som harmonisering af metodologi og analysemetoder er det 
af afgørende betydning, at der sker en konsekvent standardi­
sering.
c. I  den foreslåede indsats er der taget hensyn til de tidligere
års erfaring (det 3. program løber fra 1984 til 1988, og beløber 
sig til 30 mio ECU), men det afspejler også såvel virkningen af 
de nye teknologiske værktøjer som udviklingen af nye prioriteter 
inden for landbrugspolitikken. Således har f.eks. jordbundskort­
lægningen fået nye betydning med det stigende behov for at 
anvende jorden til nye formål, og de regionale behov i
forbindelse med landbruget i  middelhavsområdet har fået større 
betydning på grund af de nye medlemsstater.
d. Det er tanken, at de fleste af de foreslåede aktioner skal 
gennemføres ved omkostningsdeling, herunder også videnskabelig 
stimulering. Demonstrationsprojekter er også et uomgængeligt led 
af hensyn til en hensigtsmæssig udnyttelse og spredning af 
resultaterne. Pa visse områder kan der blive brug for samordnede 
aktioner. FFC vil bidrage gennem sine teledetektionsaktiviteter.
e. For at nå et mindstemål af effektivitet skønnes det, at der skat 
afsættes midler på mellem 60 og 150 mio ECU i  perioden 
1987-1991. Visse af disse emneområder er omfattet af forskning 
under traktatens artikel 41, svarende til et beløb på 100 mio 
ECU.
1.1.2. Fiskeriressourcer
a. Fiskeriproduktionen er en vigtig kilde til førsteklasses
proteiner i  Fællesskabet, men selv om produktionen i  EF nu er af 
en størrelsesorden på omkring 6 mio tons, har Fællesskabet
underskud. Målet med Fællesskabets fiskeripolitik er derfor at 
øge produktionen overalt, hvor dette er muligt, uden at det går 
ud over fiskebestandene, og at udnytte det landede materiale 
noget bedre. Der er et betydeligt potentiel for anvendelse af 
nye metoder til ressourceforvaltning, for at begrænse 
affaldsmængden og for at øge produktionen fra visse områder, der 
hidtil kun har været ofret forholdsvis ringe opmærksomhed.
b. Siden udarbejdelsen af den fælles fiskeripolitik har forskningen 
været en integrerende del af Fællesskabets strategi. Der kan 
ikke være nogen tale om at udskille forskningen fra de øvrige 
elementer, der tilsammen udgør den politik, der føres med hensyn 
til Fællesskabets fiskeri. Bortset fra denne kendsgerning er der 
al mulig grund til at prioritere fiskeriforskningen højt inden

for den fælles fiskeripolitik. Dette er blevet endnu vigtigere, 
efter af Fællesskabet er udvidet til også at omfatte Spanien og 
Portugal, hvor fiskeriet er af særlig betydning. Det er klart, 
at hvis fiskeriet i  Fællesskabet skal anvendes rationelt, må der 
tages stort hensyn til fiskeriets samfundsøkonomiske aspekter.
Samtidig er der også en række forskningsområder, der er af 
særlig stor betydning for Fællesskabet, det gælder navnlig:
- forvaltning af fiskeressourcer: vurdering af bestandenes
størrelse ved hjælp af moderne teknik (herunder
teledetekti on), biologiske modeller, hvor der tages hensyn til 
vekselvirkningerne arterne imellem, tværfaglige metoder 
(biologisk, teknisk og samfundsøkonomisk) til forvaltningen af 
fiskeriet;
- fangstmetoder: bedre fiskeudstyr og -metoder;
- akvakultur: vækst, overleven og fodring af de avlede arter
(fisk, bløddyr og krebsdyr), diagnose og behandling af 
sygdomme, genetisk forskning med henblik på formering af 
yngel, der er egnet til opdræt;
- produktionsprocesser: nedkøling, sterilisering, oplagring, 
optimal anvendelse af småfisk og biprodukter, kontrol med og 
forbedring af Levnedsmiddelkvaliteten.
De vigtigste kriterier, ddr skal tages hensyn til ved 
udvælgelsen af forskningsemner, er, som allerede nævnt i  det 
ovenstående, de krav, der gør sig gældende på Fællesskabets 
marked, og behovet for at bevare fiskebestandene for fremtiden.
Hidtil har Fællesskabet ikke gennemført nogen betydningsfuld 
aktion på forskningsområdet, men denne situation skal der rådes 
bod på med den forventede iværksættelse af et flerårigt 
forskningsprogram, som Kommissionen har udarbejdet, og som nu er 
til behandling i  Rådet. Programmet skal gennemføres på to måder. 
For det første vil Fællesskabet finansiere investeringer, som 
flere medlemsstater foretager i  samarbejde, og for det andet vil 
det yde støtte til og samordne udveksling af forskere, 
offentliggørelse af data og tilrettelæggelse af symposier og 
seminarer. Der vil endvidere kunne iværksættes et samarbejde med 
tredjelande via COST-procedurer, navnlig inden for akvakultur.
Disse aktiviteter kræver midler fra Fællesskabet på omkring 
30 mio ECU på en femårig basis.

1.2  -  1
1.2. Ristoffer
(  •ff')1.2.1. Non-fuel mineraler'- '
a. Selv om Spaniens og Portugals tiltrædelse af Fællesskabet vil 
medføre yderligere store mineralreserver, vil underskudet på 
EF1  s handelsbalance for så vidt angår primære mineralske 
råstoffer (12 000 mio ECU i  1984) fortsat være stort for en 
række strategiske og kritiske metaller (dog faldende for uædle 
metaller). Denne situation gør det nødvendigt at fremme 
udnyttelsen af Fællesskabets egne primære og sekundære 
(genbrugs) ressourcer og at øge omkostningsbesparelserne. Det er 
endvidere vigtigt, at mineindustrien og den metal lurgi ske sektor 
bevarer deres konkurrenceevne på hele verdensmarkedet. Disse mål 
kan ikke nås uden en rimelig forskningsindsats.
Markedet for råstoffer er cyklisk. I stor udstrækning bør offentligt 
finansieret forskning derimod være konstant, navnlig i  betragtning af, 
at eksperterne forudsiger en ændring i  opadgående retning på lang sigt 
i  forhold til den nuværende lavkonjunktur.
b. I forskningen vedrørende primære råstoffer skal der lægges særlig vægt 
pa problemer af fælles interesse inden for efterforskning (forbe­
redelse af principper og metoder med henblik pa fremtidig genoptagelse 
af efterforskningsaktiviteter), mineteknik (bedre rentabilitet for 
eksisterende miner og udvikling af avanceret teknologi til fremtidige 
miner) og oparbejdning af malme (behandling af komplekse, lavlødige og 
ildfaste malme samt malme, der indeholder metaller til avancerede 
materialer).. Et samlet mål er at nedskære investeringer og driftsom­
kostninger.
Forskningen på disse områder kan drage stor fordel^ af en koordineret 
fremgangsmåde med deltagelse fra flere lande. Hovedårsagerne til denne 
opfattelse er, at
- samme former for forekomster og for miner er spredt over hele 
Fællesskabet, _  0
- moderne driftsprincipper mere og mere kommer til at hvile pa 
kombineret behandling af data fra flere forskellige^ discipliner og 
navnlig på udviklingen inden for højteknologiske ornrådej-; dette vil 
kunne overstige den ekspertisekapacitet, der er til rådighed i  den 
enkelte medlemsstat, o- moderniseringen af oparbejdningsanlæg og af miner kun kan opnas 
gennem fælles forskning, således at arbejdet kan fa et rimeligt 
omfang, og der kan ske en passende formidling af resultaterne til 
industrien.
Andre mulige retningslinjer: _ _____
- f
orskning i ressourcer på havbunden, navnlig inden for den 
eksklusive økonomiske 200 milezone (EEZ),
- kontinentale lithosfæreunder søge Iser med henblik på grundforskning i  
malmkoncentrerende processer (idet der skal knyttes forbindelser 
mellem nationale og internat ionale programmer). Her overstiger 
undersøgelsesområdet klart hver enkelt medlemsstats muligheder.
(*) bortset fra stål, der er omfattet af EKSF-foranstaItninger

1.2  -  2
Pa området sekundære råstoffer fremgår fælLesskabsdimensionen af
- ligheden i  de problemer, som alle medlemsstater står overfor,
- behovet for at sprede forskningsresultaterne overalt i  industrien og 
således fremme innovationer på et område, der er i  rivende udvikling,
- hensynene til miljøbeskyttelse.
For eksempel vil nye materialer såsom særlige legeringer og 
kompositmaterialer blive mere og mere anvendt inden for industrigrene, 
der har en høj teknologisk udvikling, og vil skulle genanvendes.
Forskning i  genanvendelse af by- og industriaffald (plast, glas, papir 
og organisk materiale) vil blive koncentreret omkring den økonomiske 
genvinding af materialer, som er konkurrencedygtige på markedet over 
for primære kilder.
c. Med hensyn til den nuværende indsats, som har givet opmuntrende 
resultater i  evalueringsrapporten, ser den forventede tendens i  den 
fremtidige forskning således ud:
- inden for efterforskning: mindre vægt på uædle metaller og mere på
de mineraler, der er behov for til nye materialer og teknologier,
- inden for mineteknik: vægt på robotteknik, bjergartsknusning,
transport og underjordisk sikkerhed,
inden for oparbejdning af mineraler: vægt på udvikling af avancerede 
teknikker og på nye flotationsmidler.
d. Det meste af den EF-støttede forskning skal gennemføres ved hjælp af
kontrakter med omkostningsdeling i  projekter, hvori der deltager
virksomheder og/eller forskningsorganisationer i  mindst to
medlemsstater.
En del af midlerne skal afsættes til koordineringsaktiviteter, enten 
for emner, som allerede er undersøgt i  det nationale program, eller 
for at opnå fælles metoder og standarder.
1.2.2. Træ
a. Som det atter blev fastslået for nylig på SILVA-konferencen (Paris, 
1986) overgås handelsbalanceunderskuddet for træ og trævarer med 
17 000 mio ECU om året kun af olieprodukter. Og dog har de 12
medlemsstater store skovressourcer, på mindst 53 mio ha, men de 
indbringer langt fra, hvad de virkelig kunne, af en række forskellige 
tekniske, sociale og økonomiske grunde.
Skove er nyttige pa andre omrader. Ud fra træproduktionen regulerer de 
vandressourcer, forebygger jorderosion, reducerer luftforurening og er 
til uvurderlig glæde for befolkningen, uanset om de ligger tæt ved 
bycentre eller i  fjerne områder. De trues imidlertid af menneskeskabte 
fjender (forurening, brand), sygdomme (insektangreb, svampe og vira), 
meteorologiske fænomener (tørke, blæst) og fortrængen på grund af urbani sering.
Plantning af skove på arealer, som landbruget må give afkald på i  den 
nærmeste fremtid, vil kræve omhyggelig forvaltning, hvis det skal være 
rentabelt og for at undgå store økonomiske tab.
Forskningen vil kunne yde et betydeligt bidrag til løsningen af mange 
problemer i  europæisk skovbrug.

1.2 - 3
De træforbrugende industrier ml også tilskyndes til at udvikle og 
anvende de mest avancerede teknologier for at opnå den bedste 
udnyttelse af de basisprodukter, der ofte er af forholdsvis ringe 
kvalitet, og konkurrere bedre med deres større, vertikalt integrerede 
amerikanske og skandinaviske modparter.
b. Fællesskabsstøttet forskning på dette område er berettiget og 
nødvendig for at gøre noget ved problemer af fælles interesse. 
Lignende former for klima og jordbund findes spredt over hele 
Fællesskabet. De samme træsorter og økotyper findes eller skal 
indføres. Sygdomme spreder sig uhindret over nationale grænser og det 
samme er tilfældet med forurenende stoffer og storme eller tørke. 
Problemerne med udnyttelse af skovbrugsprodukter er ensartede.
Fællesskabets koordinerede forskning er også motiveret ved, at det kan 
danne et forsvarligt teknisk grundlag for udviklingen af Fællesskabets 
politik på forskellige områder (miljøbeskyttelse, udvikling af mindre 
gunstigt stillede områder, integrerede middelhavsprogrammer og mere 
specifikke skovbrugsaktioner osv.).
For at være så effektiv som mulig bør denne forskning integreres for 
hele skovbruget og træbranchen lige fra frøproduktion til slutbrug af 
træ og andre skovbrugsprodukter, herunder problemer som genetisk 
forædling, træfysiologi, sygdoms- og forureningsbeskyttelse, 
anvendelse af træ som fiberråvare og kemisk råstof.
c. Den EF-forskning, der er gennemført siden 1982, har gjort det muligt 
for europæiske specialister at arbejde tæt sammen og også at opnå en 
række patenter og industrielle anvendelser på områder som savning, 
papirmassefremstilling, genbrugspapir osv. (det er maske værd at lægge 
mærke til, at Sverige og Schweiz har sluttet sig til dette program). 
Den fremtidige forskning vil udnytte de opnåede resultater og lægge 
mere vægt på fællesprojekter af fælles interesse. Medens der ret 
hurtigt kan opnås resultater i  den teknologiske udvikling, gar det 
meget langsommere med skovbrugsproduktion som sådan, og her er det af 
afgørende betydning, at indsatsen er kontinuerlig.
d. Fællesskabets forskning på dette område gennemføres hovedsagelig ved 
hjælp af kontrakter med omkostningsdeling med forskningsorganer og 
industrivirksomheder, men koordineringen af nationale programmer ma 
udvides meget i  forhold til, hvad der hidtil er sket.
•k k
k
e. I bet raatning af den betydning, som denne aktion har ior mange 
medlemsstater, herunder navnlig de nye, og for at opnå en betydelig 
virkning, anslås det, at der bør afsættes midler til denne aktion ved­
rørende råstoffer på omkring 60 til 90 mio ECU for perioden 1987-1991.
En sådan indsats vil svare til omkring 5-7% af finansieringen af dette 
forskningsområde i  medlemsstaterne.

ENERGIFORVALTNING2.1  -  1
1. Fusionsenergi
P§ Lang sigt rummer fusionsenergien et LcSfte om en ny, miljøvenlig 
elfremstillingsproces på grundlag af en praktisk talt uudtømmelig 
brændselskilde, og dette er fortsat et relevant og stærkt argument for 
at satse energisk på den videre udvikling af denne energiform. Om et 
par årtier kunne fusionsenergien yde et stort bidrag til at mindske 
Europas økonomiske, økologiske og politiske sårbarhed.
Vejen mod reaktorprototypen (DEMO, som skal påvise fusionsenergiens 
økonomiske gennemførlighed) går først via påvisningen af fusionens 
videnskabelige gennemførlighed (som forhåbentlig bliver foretaget af 
JET og tilsvarende udenlandske anlæg i  begyndelsen af halvfemserne) og 
dernæst via påvisningen af fusionens teknologiske gennemførlighed 
(hvilket skal opnås ved hjælp af NET, næste europæiske torus, og
tilsvarende anlæg; NET befinder sig i  øjeblikket i  skifteprojek­
teringsfasen) .
Allerede i  dag har fusionsenergi et stort indhold af højteknologi. 
JET, de specialiserede maskiner under opførelse eller i  drift hos de 
associerede laboratorier og komponentudviklingen med henblik på NET 
udgør i  sig selv demonstrationer af højteknologi og frembringer 
biprodukter (navnlig inden for teknologien for superledende magneter, 
robotteknikken og mikrobølgesystemer med høj effekt) til gavn for 
andre videnskabsgrene og europæiske industribrancher. Industriens 
rolle forventes at vokse betydeligt, når detailprojekteringsfasen 
sætter ind for NET.
Fællesskabets fusionsprogram er, som det hedder i  gentagne rådsafgør- 
elser, "et samarbejde på lang sigt, som dækker al virksomhed i  med­
lemsstaterne inden for kontrolleret termonuklear fusion. Det skal til 
sin tid føre til fremstilling i  fællesskab af prototyper med henblik 
på industriel produktion og markedsføring."
Den lange, vanskelige vej mod kommerciel fusionsenergi gør det sammen 
med de store omkostninger og den videnskabelige usikkerhed ved dette 
forehavende nødvendigt at arbejde på grundlag af et velintegreret 
program i  stor skala. I Europa samles alle aktiviteterne i  medlems­
staterne (plus Sverige og Schweiz) under ét fælles program, som
støttes af Kommissionen. Dette arbejdsfællesskab gør Europa til en 
tiltrækkende partner for internationalt samarbejde (USA, Japan, USSR, 
Canada osv.) og har ikke blot øget værdien af de enkelte projekter, 
men er værdifuldt i  sig selv, som det f.eks. viser sig gennem JET, 
oprettelsen af NET-gruppen og gennem personalets mobilitet.
Fusionsarbejdet har i  perioden 1987-91 følgende hovedmål:
.  at etablere det nødvendige fysiske og teknologiske grundlag for 
detailprojekteringen af NET, hvilket foruden styrkelse af
teknologiprogrammet indebærer fuld udnyttelse af JET og af flere 
mellemstore, specialiserede tokamakker, som enten allerede eksiste­
rer eller er under opførelse,
.  at påbegynde detailprojekteringen af NET, muligvis i  1989/90,
.  at udforske visse alternative udviklingsgrenes reaktorpotentiel 
(stellarator og pinch med omvendt felt).

2.1  -  2
c. De videnskabelige og tekniske resultater af det europæiske program 
placerer Europa i  frontlinjen af den verdensomspændende forskning i  
mangetisk indesluttet fusion. JET er verdens farende fusions­
eksperiment; det nåede de første mål for grundydelsesfasen inden for 
de fastlagte tids- og budgetrammer og tog dermed et respektindgydende 
skridt henimod påvisningen af fusionsenergiens videnskabelige gennem­
førlighed. De mellemstore europæiske maskiner yder vigtige bidrag til 
fusionsforskningens fremskridt og til JET's fremtidige succes. Desuden 
er Europa i  spidsen for forskningen i  stellaratorer og pinches med 
omvendt felt - konfigurationer, der udgør alternativer til tokamakken. 
Alle disse maskiner er bygget af europæisk industri (f.eks. er over 
98% af JET-kontrakterne målt i  omkostninger placeret inden for 
Europa), som også allerede har fået betroet en række langsigtede 
udviklingsarbejder (f.eks. højfrekvens- og højeffektgeneratorer). 
Henimod 1989/90 skulle der ske et kvalitativt og kvantitativt spring i  
inddragelsen af industrien, idet der da skulle kunne træffe afgørelse 
om at påbegynde detaitprojekteringen af NET.
d. Fusionsprogrammet er således lagt til rette, at det gennemføres af de 
relevante nationale institutioner og samordnes af Kommissionen inden 
for associeringssystemet. Alle fusionsaktiviteter i  medlemsstaterne 
(plus Sverige og Schweiz) og i  FFC er integreret i  "det europæiske 
program".
Fusionsarbejdet gennemføres inden for rammerne af tre aktionsmader, 
hvoraf de to første er aktioner med omkostningsdeling:
- JET (et fællesforetagende),
- det generelle program (associeringerne, NET og teknologi),
- FFC (teknologi, koncentreret om fusionssikkerhed, herunder tntium- 
håndterings laboratori et, materialer og støtte til NET).
e. På grundlag af et analytisk overslag over omkostningerne ved de 
enkelte elementer i  de overfor skitserede aktiviteter anslas behovet 
for fællesskabsmidler til mellem 1  060 og 1 200 mio ECU, hvilket om­
fatter både det egentlige fusionsprogram og FFC's fusionsaktiviteter. 
Det egentlige fusionsprogram omfatter de aktiviteter, der er indeholdt 
i  Rådets afgørelse af marts 1985.

-2. Nuklear fission
.  Udviklingen af nuklear fissionsenergi er en af de vigtigste måder, 
hvorpå Fællesskabets afhængighed af importerede fossile 
brændstoffer, som f.eks. olie, kan nedbringes gennem spredning af 
energikilderne. I det lange Irib kan fissionsenergi i  kraft af 
avanceret teknik - især hurtige formeringsreaktorer - betragtes som 
en praktisk talt vedvarende energikilde. Derfor er en fortsat 
resolut indsats for kerneenergi stadig et væsentligt led i  Europas energi politik.
Det strategiske mål om dget spredning af energikilderne og 
formindsket energimæssig afhængighed af import skal kunne forenes 
med målsætningen om beskyttelse af befolkningen og miljriet. Det er 
derfor nridvendigt at fdige en tostrenget fremgangsmåde:
samtidig med at sikkerhed og miljrimæssige fordele af den 
nuværende generation af nuklear teknologi skal opretholdes og bestyrkes,
- brir yderligere fremskridt og fornyelser hen imod mere ydedygtige 
systemer sikres gennem enhver tænkelig teknologisk forbedring.
Den foreslåede FU&D vil blive gennemfrirt efter frilgende hoved­retningslinjer:
Problemer i  forbindelse med reaktorsikkerhed - herunder de 
problemer, der rejses af den fuldt udviklede
letvandsreaktorindustri - grir ikke holdt ved grænserne: den
gradvise harmonisering af sikkerhedskrav og -kriterier må
nridvendigvis viderefrires og fastholdes på fællesskabsplan med 
henblik på at yde en ligevægtig og tilfredsstillende beskyttelse af 
befolkn ingen/medarbej derne/milj riet og med henblik på at stritte 
samhandelens udvikling. Hovedindsatsen vil blive rettet mod
letvandsreaktorernes sikkerhed og pålidelighed (herunder feed-back 
fra ældre anlæg), analyse af uheldsprocesser og kredslribsintegritet 
i  hurtige formeringsreaktorer samt konvergens med hensyn til kodekser og standarder.
Arbejdet i  forbindelse med forvaltning af radioaktivt affald vil 
blive gjort til genstand for særlig opmærksomhed.  Problemerne med 
håndtering af radioaktivt affald omfatter en kombination af 
sociale, juridiske, administrative, finansielle og tekniske 
sprirgsmal, som ma Irises i  en og samme sammenhæng. Indsatsen vil 
efterhånden blive koncentreret om demonstration af sikre 
affaldsdeponeringsmuligheder med henblik på at nå frem til en 
europæisk konsensus og en harmoniseret politik på dette område i  Fællesskabet.
Andre mere teknisk prægede problemer vedrrirer nedlukningsarbejdet.  
< a dette omrade vil indsatsen blive koncenteret om demonstration af 
relevante teknologier med sigte på en harmoniseret fremgangsmåde og politik i  Fællesskabet.
Kommissionen er selv sikkerhedskontrolmyndighed (Euratom-traktatens 
kapitel VII) og har gennemfrirt FU&D til stritte for denne institu­
tionelle opgave. Transport og håndtering af nukleare materialer vil 
fa riget omfang i  den kommende tid, efterhånden som reaktorer og 
andre nukleare anlæg, der nu er under opfrirelse, sættes i  drift. 
Kommissionen må derfor fortsætte udviklingen af metoder og 
teknikker til at leve op til kravene om tilsyn med det stadigt 
stigende antal af stadig mere forskellige anlæg.

Endelig kunne Fællesskabet gøre en indsats for at støtte de 
medlemsstater, der er i  gang med at udvikle avancerede reaktorer og 
systemer og deres brændseIskredsløb.
Forskning og udvikling inden for fissionsenergi stiller ifølge sagens 
natur krav om kontinuitet. Dog ventes det, at der vil ske følgende æn­
dringer i  vægtfordelingen:
F&U i  reaktorsikkerhed vil alt i  alt blive skåret ned, navnlig på om­
rådet letvandsreaktorer. Kommissionen vil fremme overførsel af ei— 
faringer og metoder fra dette område til andre potentielt farlige 
industriaktiviteter.
Hvad angår forvaltning af radioaktivt affald, vil der blive skåret ned 
på grundlæggende F&U, men F&U rettet mod demonstration af sikre 
deponeringsmuligheder vil stige stærkt, så den samlede indsats for­
øges.
På området nedlukning af nukleare anlæg vil indsatsen udvikle sig på 
lignende måde som inden for forvaltning af radioaktivt affald.
F&U vedrørende sikkerhedskontrol vil blive forøget en smule.
Støtte til udviklingen af reaktorsystemer og deres brændselskredsløb 
er et praktisk talt helt nyt aktivitetsområde, hvor der hovedsageligt 
sigtes mod demonstration.
Tiltagene inden for reaktorsikkerhed, radioaktivt affald og sikker­
hedskontrol vil blive gennemført både via FFC’s aktiviteter og gennem 
omkostni ngsdeli ngskontrakter.
Inden for nedlukning af nukleare anlæg vil der udelukkende blive 
arbejdet gennem aktioner med omkostningsdeling.
Tiltag til støtte for udvikling af reaktorsystemer og deres 
brændselskredsløb vil i  det væsentlige blive gennemført i  form af 
supplerende programmer og/eller fællesforetagender.
Hvis Fællesskabets indsats skal få nogen væsentlig betydning, skønnes 
det, at der i  perioden 1987-1991 vil blive behov for bevillinger på 
mellem 600 og 700 mio ECU til støtte for FU&D inden for ovennævnte 
områder. Dette svarer til 5-10% af medlemsstaternes samlede indsats. 
Men fordi Fællesskabets indsats er selektiv (dvs. koncentreret om 
sikkerhedsrelaterede spørgsmål og ikke bredt ud over hele spektret af 
aktiviteter i  medlemsstaterne) vil fællesskabsmidlernes procentvise 
andel inden for de foreslåede aktiviteter blive højere.
Supplerende programmer til støtte for udviklingen af reaktorsystemer 
og deres brændselskredsløb vil komme oven- :  dette beløb.

2.3 - 1
2.3. Fossile, nye og vedvarende energikilder samt rationel anvendelse af 
energi
a. Betydningen af de energiteknologier, der henhører under dette tiltag, 
hidrører direkte fra Fællesskabet energistrategi (*) og dens mål­
sætninger, der er opstillet med henblik på at nå det generelle mål: 
stigende forsyningssikkerhed og faldende energiimport. For så vidt 
angår de her omhandlede teknologier, kræver disse målsætninger for det 
første et øget bidrag fra fast brændsel og fra nye og vedvarende 
energikilder inden århundredets^ udgang og en nedskæring af energi­
efterspørgselsintensiteten på 20 til 25% frem til midten af 90'erne. 
Uanset hvordan forholdene på energimarkedet udvikler sig på kort sigt, 
bør Fællesskabet gøre en indsats, der e r afpasset med henblik på at nå 
disse målsætninger på mellemlang sigt og med henblik på at støtte den 
langsigtede energistrategi.
En af forudsætningerne for at gennemfare disse målsætninger er at ud­
vikle et bredt spektrum af banebrydende energiteknikker til anvendelse 
i  alle økonomiske sektorer. Heri ligger der en stor forskningsmæssig 
og industriel udfordring, fordi fremtidens energiteknikker ikke blot 
skal være konkurrencedygtige med hensyn til deres direkte omkost­
ninger, men også når deres iboende miljømæssige konsekvenser tages i  
betragtning, hvilket navnlig er væsentligt i  forbindelse med fossile 
brændstoffer.
De nuværende forhold på oliemarkedet vil sandsynligvis - selv om de 
ikke forventes at vare ved særlig længe - medføre en nedgang i  offent­
lige og private udgifter til energiforskning inden for de områder, der 
er dækket af dette tiltag. Dette ville påvirke mange industrielle og 
andre laboratorier, hvis tilskyndelse til innovation menes at ligge i  
energimæssige forhold. Det fremtidige marked for de berørte teknikker 
ligger i  størrelsesordenen mange milliarder ECU om året.
b. Kommissionen mener, at europæiske forskningslaboratorier og europæisk
industri fortsat bør stimuleres til at forberede sig på at erobre en 
væsentlig andel af dette marked - både inden for EF, i  andre industri­
aliserede lande og i  udviklingslandene. Dette indebærer, at Fælles­
skabet fortsat støtter fælles finansiering af samarbejdsprojekter, 
samordning af forskning og prøvning samt udvikling af normer og stan­
darder. Dette angår ikke kun en række af de velkendte, traditionelle 
energiområder, men også - og i  endnu højere grad - en hel række "tvær­
gående" felter, hvor der er identificeret et særligt behov. Som eksem­
pel på disse tværgående felter kan nævnes: forbrændingsforskning,
sensorteknikker, fototronik, energiteknik osv.
Værdien af dette EF-tiltag vil først og fremmest bestå i  samordningen 
af arbejdet på at realisere Fællesskabets energistrategi, i  den støtte 
til europæisk industris konkurrenceevne, der ligger i  optimal ud­
nyttelse af ekspertise og finansielle ressourcer, og i  at oprettelsen 
af et reelt indre marked for energiteknikker fremmes. Det er 
nødvendigt, at der tages behørigt hensyn til Fællesskabets nylige 
udvidelse og til de særlige behov for forsknings- og udviklingsmæssig 
støtte i  visse medlemsstater.
(*}drøftes for tiden i  Rådet

2.3 - 2
c. Medens øjebliksbilledet af Fællesskabets F&U i  1987 vil være bestemt 
af de igangværende aktiviteter, vil Fællesskabets forskning i  anden 
del af perioden 1987-1991 følge nedenstående retningslinjer:
Videreførelse (og nyorientering under hensyntagen til resultaterne og 
evalueringen heraf) af tiltagene vedrørende:
- solenergi (muligvis slået sammen med et byggeteknisk program)/
- biomasseenergi
- energibesparelse,
- udnyttelse af fast brændsel,
- udnyttelse og anvendelse af kulbrinter,
- nye energibærere (muligvis slået sammen med delprogrammet vedrørende 
kulbrinter),
- analyse af energisystemer.
Igangværende F&U vedrørende geotermisk energi vil gradvis - afhængigt 
af medlemsstaternes behov - blive afviklet, mens højteknologisk 
arbejde på områderne efterforskning, instrumentering og teknikker til 
udnyttelse af hede, tørre klippeformationer udføres i  forbindelse med 
andre, nye særskilte aktiviteter). Kapitlet om solenergi vil muligvis 
hovedsagelig handle om "passiv solenergi", dataindsamling og 
afprøvning. Forskning i  vindenergi bør bringes til ophør. Energibe­
sparelse kan tænkes koncentreret om visse meget avancerede teknikker 
(batterier, forureningsfrie biler og brændstofceller) og om vigtige 
tværgående felter (forbrændingsforskning, sensorteknikker osv.).
Som allerede påpeget skal der møbleres om pa mange af ovennævnte 
tiltag (med bistand fra CGC) for at koncentrere indsatsen om meget 
specifikke målsætninger vedrørende avanceret teknologi (f.eks. pa 
området fast brændsel: forureningsfri anvendelse af kul) og om de
tværgående felter. Denne ommøblering kan også føre til, at der med­
tages særskilte kapitler om:
- solcelleteknologi og -systemer,
- bioethanol,- avanceret byggeteknik (energibesparelse og solarkitektur).
Herudover bør der tages fat på et helt nyt område:
- dybtliggende gas og dybdegeologi (herunder muligvis teknikker til 
udnyttelse af hede, tørre klippeformationer).
Det skal understreges, at valget mellem de forskellige muligheder, der 
her er ridset op, såvel som det mere detaljerede indhold i  hvert 
tiltag, bør fastlægges i  samråd med det relevante CGC-udvalg og i  
lyset af de første resultater af det tredje forsknings- og 
udviklingsprogram for ikke-nuklear energi og de dertil svarende 
FFC-aktioner, efterhånden som de fremkommer.
d. Størstedelen af arbejdet pa dette omrade vil blive gennemført ved 
kontraktforskning. De specifikke aktiviteter vedrørende standarder og 
afprøvning (solenergi, bygninger og besparelser) vil blive gennemført 
på FFC (eller under FFC's tilsyn), og visse andre aktiviteter kunne 
gennemføres via (forstærkede) samordnede aktioner.

2.3 - 3
e. Det skannes, at der til forskningen inden for dette område er behov 
for fæl Lesskabsbevi llinger på mellem 250 og 350 mio ECU i  perioden 
1987-1991. Dette beløb svarer til mellem 7 og 12% af medlemsstaternes 
samlede udgifter på samme område.
Endelig bør det nævnes, at der herudover gennemføres energidemonstr  
tionsprojekter og kulforskning inden for rammerne af EKSF-traktaten.

3 - 1
3. INDUSTRIENS OG TJENESTERNES KONKURRENCEDYGTIGHED
Informations- og telekommunikationsteknologien og 
dens anvendelse
(Indledning til punkt 3.1., 3.2., 3.3. og 3.4.)
1. Pa grund af sit præg af alment anvendelig hjælpefunktion, der kan 
sættes ind overalt, spiller informations- og telekommunikations­
teknologien (IT&T) en væsentlig rolle i  alle videnskabelige, 
økonomiske og sociale aktiviteter. Præstationer inden for dette omrade 
vil få stor indflydelse på Europas socio-økonomiske valgmuligheder.
2/3 af BNP og 55% af arbejdsstyrken kan allerede registreres som 
beskæftiget med informationsaktiviteter (registrering, behandling, 
transmission, oplagring, salg) og er således afhængige af præstationer 
inden for IT&T. Konkurrencen mellem verdens økonomiske regioner vil i  
høj grad afhænge af, om de er i  stand til at udnytte IT&T så effektivt 
og betids, at de kan nå deres økonomiske og sociale mål.
Da udnyttelse af IT&T forøger dygtigheden og dermed også samtlige 
produktionsfaktorers effektivitet, er disse teknologier særlig 
hensigtsmæssige i  Europa, hvor de knappe naturressourcer må udnyttes 
bedst muligt, hvor industriproduktionens voksende negative indflydelse 
på miljøet skal afhjælpes, og hvor der må gøres den bedst mulige brug 
af de forholdsvis betydelige videnskabelige aktiver og færdigheder.
IT&T indebærer betydelige muligheder for at skabe nye produkter, 
processer og tjenesteydelser og således sætte ind mod økonomiske 
problemer, men åbner også, hvad der måske er mere vigtigt, nye veje, 
når det gælder behandling af vigtige sociale problemer i  forbindelse 
med sundhedspleje, trafiksikkerhed, voksenundervisning og meget andet.
USA, Japan og en række andre lande øger stadig deres bestræbelser på 
IT&T-området ved at finansiere store projekter som INS, 5. generations 
datamater og SDI eller ved at skabe gunstige betingelser, som 
stimulerer forskningssamarbejdet mellem universiteterne og virksom­
hederne.
2. Fællesskabet, dets institutioner og instrumenter er særlig velegnede 
som grundlag for udvikling af forskningsaktiviteter inden for IT&T. 
Forskning og teknologisk udvikling inden for denne sektor er især 
præget af følgende forhold:
- de betydelige midler, forskningen og udviklingen kræver for at kunne 
følge med. Den europæiske og amerikanske halvlederindustri ma bruge 
ca. 7-10% af sin årlige omsætning på forskning og udvikling.
- den teknologiske udviklings voksende hastighed (afstanden mellem to 
teknologiske generationer er kommet helt ned pa ca. 2 ar).
- de forholdsvis få menneskelige ressourcer (et begrænset antal
specialister inden for områder, som præges af meget hurtige
ændr i  nger).

3 -2
- det voksende behov for tværfaglige fremgangsmåder.
- de vellykkede fornyelser, der er opnået ved arbejde i  små
grupperinger som f.eks. universiteter, små og mellemstore
virksomheder, osv.
De problemer, denne situation frembyder (vanskeligheden ved at bringe 
forsknings- og udviklingsudgifterne ned under et minimum på ca. 5-10% 
af verdensmarkedets værdi, hard konkurrence mellem virksomhederne, 
alvorlige teknologiske og økonomiske risici), kan løses på
fællesskabsplan ved samordnede aktioner, som indebærer mulighed for:
- at opstille fælles mål og strategier,
- at samle de knappe menneskelige og økonomiske ressourcer og derpå 
foretage en arbejdsdeling,
- at udnytte stordriftens fordele (europæiske IT&T-virksomheder må i  
procent af deres omsætning afsætte 2-3 gange så meget til forskning 
og udvikling som deres amerikanske og japanske konkurrenter, men får 
alligevel meget dårligere resultater,
- at udvide forskningsområderne og de teknologiske muligheder, der undersøges ,
- at optræde med en samordnet og konsekvent indsats, når det gælder 
standardisering og lignende foranstaltninger,
- at stimulere dygtighed og dygtighedscentre over hele Europa, således 
som alle medlemsstaters deltagelse i  ESPRIT har vist.
3. For at imødegå denne udfordring og udnytte Fællesskabets fordele må de 
aktioner, som er blevet påbegyndt i  de seneste år videreføres og 
udbygges, ligesom deres teknologiske grundlag skal styrkes, så der kan 
opstå et frugtbart samvirke og skabes gunstige betingelser for at 
omsætte dem til praksis.
Denne proces kræver en række særlige samordnede aktioner med sigte på en 
række nøglefaktorer eller nøglepunkter, som er nært forbundet med h i  nanden:
- yderligere styrkelse af det teknologiske grundlag,,
bedre udnyttelse af industriens forsknings— og udviklingskapaciteter ved samarbejde og arbejdsdeling,
- bidrag til oprettelse af et fælles marked for IT&T-produkter, udstyr og 
anvendelser ved øget indsats til fordel for standardisering, 
attestering og åbning af offentlige indkøb,
stimulering af efterspørgslen ved hjælp af infrastrukturprojekter og 
pilotprojekter og ved at skabe gunstige betingelser for omfattende 
spredning og udnyttelse af nye anvendelser,
- formidling af teknologi til ugunstigt stillede områder,
- forbedring af uddannelsesniveauet.

3 - 3
4. Med hensyn til den teknologiske side kan indhold, rækkevidde og 
målsætninger i  de aktioner, som gælder IT&T og dens anvendelse, 
udarbejdes efter følgende monster:
- forudgående undersøgelse af den påtænkte aktions strategiske 
betydning for Europa,
- fastlæggelse af aktionens hovedfaktorer og opstilling af de senere 
retningslinjer for den, begge dele i  samarbejde med de berørte 
partnere,
- fastsættelse af en definitionsfase, hvori de nøjagtige mål 
fastlægges og de hertil krævede menneskelige og økonomiske 
ressourcer fastslås,
- konstant vurdering af aktionerne og årlig revision af arbejdsplanen.
De foreslåede aktioner i  rammeprogrammet 1987-1991 skal bygge på 
tidligere aktioner, navnlig følgende:
- Mikroelektronikprogrammet.
- Det flerårige datamatikprogram.
- ESPRIT-fase I (påbegyndt i  1984).
- RACE-definitionsfasen (indledt i  1985).
På baggrund af de vurderinger, som i  samråd med industrien, videnskaben 
og de nationale administrationer er blevet foretaget af disse programmer, 
skulle det nye rammeprogram komme til at omfatte videreførelse af 
følgende:
- ESPRIT I og ESPRIT II efter anbefaling fra Rådet, fra midtvejsrapporten 
(efteråret 1985) og fra industrien. For ESPRIT II's vedkommende vil der 
blive lagt større vægt på teknologisk integration og på mere ambitiøse 
og mere koncentrerede projekter, herunder også øget opmærksomhed over 
for de avencerede anvendelsers fælles teknologiske behov.
- RACE-definitionsfase og RACE-hovedfase. RACE-hovedfasen (som indledes i  
1987) gælder det teknologiske grundlag, de prækonkurrentielle udvik­
linger og det specifikations- og standardiseringsarbejde, som er 
forudsætningen for en gradvis indførelse af en integreret bredbånds- 
kommuni kations inf rastruktur og af bredbåndskommunikationstjenester.
- Teoretisk forskning, som skal styrke det europæiske samarbejde om 
IT&T-grundforskning.
Der vil desuden blive lagt større vægt på at udvikle nye anvendelser i  
samarbejde med de respektive brugere og ved samvirke mellem parallelle 
udviklinger.
Blandt de supplerende aktioner (som omfatter nogle af de syv områder i  
IRIS-initiativet) med sigte på vigtige mål af fælles interesse er 
benyttelse af ITST til støtte for:
- uddannelse og undervisning. Man v i i  l  således kunne overvinde nogle af de 
afstandsmæssige og adgangsmæsssige probLemer i  forbindelse med 
uddannelse (DELTA).

3 -4
- trafiksikkerhed, trafikregulering og mobil kommunikation. Disse 
problemer kan behandles ved at udnytte samvirket mellem parallelle 
teknologiske udviklinger og således nå frem til en integreret Irisning, 
som vil være yderst fordelagtig, når det gælder omkostninger og infra- 
strukturbehov (DRIVE).
- biodatamatik og medicinsk datamatik. Der vil her være omkostnings­
mæssige fordele ved i  tide systematisk at indfyre og integrere 
avanceret IT&T (BICEPS).
Andre områder, hvor der er mulighed for fællesskabsaktion, er i  færd med 
at blive undersrigt, og der vil muligvis blive fremsat aktionsforslag i  
Iribet af de næste to år. Blandt disse områder er
- laboratorieudstyrsteknologi (for at forbedre forsknings- og udviklings­
produktiviteten) og rikonomisk teknologi, som kan grire rikonomiske 
transaktioner hurtigere og sikrere
- andre områder, som bidrager til de sociale mål i  Europa.
Mikroelektronikprogrammet og datamatikprogrammet vil blive fulgt op inden 
for ESPRIT.
De foreslåede aktioner vil blive udformet som programmer med omkostnings­
deling, og deres udfrirelse vil ske efter nrije samordning med nationale og 
mellemstatslige aktiviteter.
Overslag over de nridvendige midler vil blive foretaget i  samråd med de 
respektive deltagere og medlemsstaternes administrationer. Pa det 
nuværende, forberedende stadium kan den finansielle indsats, hvis det 
antages, at de nuværende fremgangsmåder benyttes, anslås til et sted 
mellem 3 940 og 4 150 mio ECU i  Iribet af 5 år. Dette belrib svarer til 
nogle få procent af de enkelte medlemsstaters samlede indsats.
Da Fællesskabets bestræbelser i  dette tilfælde drejer sig om nrigleområder 
af strategisk betydning og om at styrke det teknologiske samarbejde, vil 
de få en forstærkende virkning og frembringe resultater, der vil stå 
rigeligt mål med de forholdsvis begrænsede bevillinger, som rinskes på 
Fællesskabets budget.

3.1 - 1
1. Informationsteknologi
Denne aktion dækker ESPRIT-programmet, hvis formål er at drage fordel 
af fællesskabsdimensionen for at
- udvide teknologigrundlaget inden for informationsteknologier pi det 
prækonkurrencemæssige plan ved at udvide omfanget og anvende stor­
driftens fordele med henblik på at kunne imødekomme verdensmarkedets 
krav i  90'erne på en tilfredsstillende måde,
- forbedre anvendelsen af videnskabelig og industriel F&U gennem 
samarbejdsbestræbeiser,
- bane vej for bredt accepterede internationale IT-standarder, og
- fremme teknologioverførslen inden for IT-sektoren med særlig vægt på 
små og mellemstore virksomheders behov.
Programmet er netop blevet gennemgået af et uafhængigt organ på højt 
plan (ESPRIT-revisionspanel).  Resultaterne af denne gennemgang, som 
viser, at ESPRIT er veletableret og godt på vej til at nå de 
opstillede mål, er blevet sendt til Rådet og Parlamentet (K0M(85) 616 
endelig udg.). Endvidere er det årlige arbejdsprogram under ESPRIT 
noget enestående for dette program, som sikrer at det til stadighed 
vurderes.
I overensstemmelse med henstillingerne fra ESPRIT-revisionspanelet og 
som et resultat af en omfattende konsultering af industri eksperter er 
man nået til enighed om omfanget og indholdet af programmet for 1987 
og fremefter efter følgende retningslinjer:
1. Mikroelektronik og ydre enheder:
- Siliciumteknologi. Siliciumteknologi udgør grundlaget for industrien 
for integrerede kredsløb, og siliciumbaserede komponenter har været 
grunden til den dramatiske formindskelse af omkostningerne ved 
elektronisk udstyr, som er sket i  de senere år og vil fortsætte i  
fremtiden. Specifikke teknologiske mål vil være f.eks. 4 mio 
transistorer på en chip under anvendelse af 0.,5 my-teknologier 
3-dimensional integration.
- Sammensatte halvledere. Anvendelsen af sammensatte halvledere til 
kredsløb med høj hastighed forventes i  stigende grad at få betydning 
for kommende edb- og telekommunikationssystemer såvel som i  andre 
anvendelser. Europa har mulighed for at blive en betydelig 
leverandør af sammensatte halvlederkomponenter.  For at sikre en 
tilstrækkelig europæisk kapacitet på dette område kræves en 
betydelig forøgelse af det nuværende F&U-niveau.
- Datamatstøttet konstruktion (CAD). Tilstedeværelsen af CAD for 
’ integration i  meget stor målestok er fortsat en afgørende faktor for 
en heldig gennemførelse af bestræbelserne inden for mikroelektronik. 
I kommende CAD-projekter vil man drage fordel af de hidtil opnåede 
resultater i  ESPRIT og vil navnlig koncentrere sig om højt ydende 
systemer, afprøvningsaspekter såvel som standardiseringsaspekter.
- Ydre enheder. Ydre enheder tegner sig for en stedse voksende andel 
af de samlede omkostninger ved IT-systemer. En større teknologisk 
indsats som svar på kommende markedskrav kræver specielt omfattende 
F&U-bestræbelser inden for magnetisk, optisk og optisk-magnetisk 
lagring, printere, følere og displays.

3.1 - 2
Informat i  onsbehandlingssysterner :
- Systemkonstruktion og -arkitekturer. Det overordnede mal er at 
sikre, at IT-industrien har de~ nødvendige faciliteter^ til 
frembringelse af højkvalitetssystemer både hurtigt og pa en 
økonomisk tilfredsstillende måde. Systemer af en lignende 
kompleksitet som de i  1985 udviklede systemer skulle i  løbet af 10 
år kunne udvikles med 10% af de ressourcer, som er nødvendige til 
udvikling af systemerne i  dag. endvidere vil nye arkitekturer for 
IT-systemer blive udviklet og analyseret med henblik pa deres 
pålidelighed og ydeevne.
- Videnbehandling. Anvendelsen af videnbaserede systemer forventes at 
resultere i  et kvalitativt spring i  kommende anvendelser af IT. 
Samarbejdsniveauet for generisk forskning på dette område ma opret­
holdes for i  tilfredsstillende grad at kunne opfylde de konkurrence­
mæssige krav i  90'erne.
- Signalbehandling. Evnen ti L  at kunne behandle tale og komplekse 
bi lieder forventes at være en vigtig ny egenskab ved kommende IT- 
systemer. F&U inden for dette område vil derfor dreje sig om 
kontinuerlig talegenkendelse med stort ordforråd og om avancerede 
billedbehandlingssystemer.
Integration af IT til applikationssystemer:
- IT-støttesystemer.  Dette er et område, som drejer sig om de
grundlæggende IT-teknologier for kontor, produktion, andre 
erhvervsanvendelser og den private sektor. Det omfatter f.eks. F&U 
vedrørende arbejdsstationer, 1/0-delsystemer for anvendelser med 
bredt spektrum, menneske/maskine-grænseflader og grænseflader med 
det fysiske miljø. Dets mulige indvirkning på markedskravene på
mellemlang sigt forventes at være specielt relevante.
- Fabriksautomatisering. IT-anvendelser i  produktionsmiljøer er af den 
allerstørste betydning for europæisk økonomi. Blandt de vigtigste 
målsætninger vil være oprettelsen af åbne systemarkitekturer, fremme 
af CAD/CAM-system er og styresystemer på fabriksgulvet. F&U-niveauet 
på dette område må øges betydeligt.
- Integrerede IT-systemer omfatter teknologi integrationsprojekter, som 
bygger pa forskellige teknologier, og som er orienterede mod 
udvalgte anvendelser.
Foranstaltninger med henblik på udbredelsen af resultaterne af 
F&U-projekter vil få voksende betydning for, at aktionen gør yderli­
gere fremskridt.
En omfattende deltagelse af små og mellemstore virksomheder i  aktionen 
anses for at være af vital betydning for at sikre og stimulere dens 
nyskabende karakter, hvilket er en forhåndsbetingelse for opfyldelsen 
af de overordnede målsætninger.

3.1 - 3
Forventede resultater:.
- at sætte europæisk informationsteknologi industri i  stand til med 
held at leve op til de konkurrencemæssige krav pi verdensmarkedet i  
90'erne/
- udbredelse af disse teknologier gennem de forskellige sektorer af 
vor økonomi, således at det fører til produkt-, proces- og service- 
mæssige nyskabelser.
Motivation for EF-aktion :
- en fælles anvendelse af ressourcer og arbejdskraft er nødvendig for 
at konkurrere med de omfattende offentlige programmer i  USA og 
Japan,
- en koordineret fremgangsmåde er ligeledes nødvendig for at udvikle 
fælles standarder og tilskynde til industrielt samarbejde i  Europa.
Repræsentanter for industrien anslår på nuværende tidspunkt den 
nødvendige generelle indsats for gennemførelse af det ovenfor 
beskrevne arbejde til 30 000 mand/år, som må investeres gradvis fra 
1987 og fremefter. Disse skøn må konsolideres nærmere i  de kommende 
måneder. En sådan indsats vil svare til ca. 2 200 mio ECU i  fælles­
skabsbidrag. '

3.2 - 1
3.2. Telekommunikationsteknologi
a. Forholdet mellem pris og ydeevne hos telekommunikationstjenester 
spiller en afgørende rolle for europæiske økonomiers konkurrenceevne 
på det frembrydende globale marked. For at fastholde en stærk position 
og kunne indtage en lederstilling i  overgangsfasen frem imod en fuld 
digitalisering vil det være nødvendigt for Europa i  tide at investere 
i  de avancerede telekommunikationsteknologier og udnytte sine 
ressourcer optimalt.
Forskningsinstitutionerne for EF-telematikindustrien og telekommunika­
tionsselskaber har i  1984 opnået bred enighed om målsætningen:
INDFØRELSE I HELE FÆLLESSKABET AF INTEGRERET BREDBÅNDSKOMMUNIKATION 
(IBC) I 1995 UNDER HENSYNTAGEN TIL FREMKOMSTEN AF INTEGREREDE DIGITAL­
TJENESTENET (ISDN)
og har udarbejdet de fælles krav for:
F&U inden for avancerede kommunikationsteknologier i  Europa (RACE)
som tager sigte på at tilvejebringe det teknologiske grundlag for en 
gradvis indførelse af IBC-infrastruktur og -tjenester i  Fællesskabet.
RACE udmærker sig ved flere faser eller stadier af forpligtelser, som 
svarer til en gradvis forbedret definition af målsætninger og krav. 
Specielt:
En definitionsfase (besluttet i  1985) til gennemførelse af det 
nødvendige indledende arbejde for at få F&U-hovedprogrammet nøjagtigt 
rettet mod kommende funktionskrav tit nettet, terminalområdet og 
fremtidige anvendelser samt vurderingen af de vigtigste teknologiske 
valgmuligheder.
Fase I (1987-1991) vil omfatte følgende mål:
- det teknologiske grundlag for IBC,
- den prækonkurrencemæssige udvikling, som er nødvendig for 
tilvejebringelsen af forsøgsudstyr og -tjenester til IBC-demon- 
st rat i  on,
- støtte for arbejdet i  CEPT og CCITT med formuleringen af fælles 
forslag for specifikationer og standarder.
Fase II (1991-1996) vil - afhængigt af resultatet af fase I - som 
hovedmål have udviklingen af det teknologiske grundlag for udvidet 
IBC-udstyr og -tjenester udover 1995.
b. Omfang (fase I)
1. Specifikke systemaspekter:
Første del vil dreje sig om systemkonstruktionsaspektet af IBC og vil 
udforske systemarkitektur, brugermiljøer, net-delsystemer samt emner i  
forbindelse med drift og vedligeholdelse. I denne forbindelse vil der 
blive taget hensyn til ISDN og alternative bærer-begreber og 
blandinger.

3.2 - 2
Arbejdet vil dreje sig om tre nært beslægtede men klart adskilte 
områder:
- udforskning og identifikation af IBC-systemudvikling,
- identifikation og specifikation af funktionskrav, som tjener som 
målsætning for F&U på niveauerne for delsystemer og basisteknologi,
- specifikation af den nødvendige verifikation og afprøvning, førend 
der overvejes en udvikling i  fuld målestok, dvs. definition af kra­
vene for demonstration og forsøg.
2. Forskning af krav hos brugere og tjenesteleverandører:
Forståelsen af kravene hos brugere og tjenesteleverandører er en 
hovedbetingelse for udformning og konstruktion af kommende infrastruk­
turen og tjenester. Nogle krav kan vurderes på grundlag af tidligere 
erfaring med tilstrækkelig nøjagtighed til at tjene som retningslinjer 
for den tekniske udvikling. Men nye tjenester og driftsudformninger 
for brugere og tjenesteleverandører kræver omhyggelig forskning. Dette 
er i  sig selv en betydelig tværdisciplinær F&U-indsats.
De hidtidige erfaringer med indførelsen af nye kommunikationstjenester 
viser klart risikoen ved at adskilte teknisk forskning fra markeds-, 
anvendelses- og brugerorienteret forskning. Del 2 er derfor blevet ud­
formet med henblik på at tage sig af forbindelsen mellem brugere og 
tjenesteleverandører på den ene side og de udviklingsteknologiske 
valgmuligheder på den anden side.
3. Præstations- og støtteteknologier;
Denne del drejer sig om de tre hovedfamitier af teknologier, som de 
efterfølgende generationer af IBC-implementering vil blive bygget på:
- elektroniske komponenter anvendt til kommunikation,
- optik og Optoelektronik, samt
- konstruktionsværktøjer for kommunikationssystemer.
Målet for F&U inden for disse områder vil være at fremme ydeevnen i  
forbindelse med deres anvendelser i  telekommunikation, dvs.
- ydeevnen med hensyn til båndbredde og kompleksitet,
- systemkompatibilitet, dvs. egnethed for standardisering, og
- livscyklusomkostninger, herunder kvalitet, pålidelighed og ved­
ligeholdelse.
Selv om hovedindsatsen under del 3 foregår på basisteknologiplanet, er 
visse delsystemovervejelser medtaget implicit, eftersom visse 
komponenter (f.eks. mikroprocessorer) med hensyn til kompleksitet i  
sig selv udgør delsystemer.
4. Målrettet kommunikationsprogrammel:
Denne del handler om programmel F&U-områder, som er specielle for an­
vendelsen inden for telekommunikation. Det forventes, at der vil blive 
gjort fremskridt inden for programmelteknologi, som er sigtet med 
nationale programmer og med ESPRIT, og at arbejdet inden for RACE kan 
drage fordel heraf.

3.2 - 3
Der vil kræves en betydelig indsats for at udvikle passende værktøjer, 
som samtidig vil kunne opfylde de drifts- og forvaltningsmæssige 
specifikationer for telekommunikation. Dette gælder specielt IBC, som 
vil kræve en meget omfattende, kompleks og funktionelt rig 
programmel-implementering.
5. Terminalteknologi:
At være i  besiddelse af en højtydende og billig IBC-teknologi er en 
væsentlig forhåndsbetingelse for indførelsen af bredbåndstjenester, 
men er utilstrækkeligt, medmindre der sideløbende gøres store 
fremskridt med forbedringen af forholdet mellem pris og ydeevne inden 
for terminaIteknologi.
Nar det kommer til stykket er hensigten med IBC at betjene publikum 
som helhed, dvs. at IBC ikke kan opfattes kun som specialiserede 
tjenester for forretningsverdenen, som maske er rede til at betale 
forholdsvis høje systemomkostni nge r.  Førend IBC opnar en høj 
gennemslagskraft og bred accept, ma omkostningerne mindskes 
væsent ligt.
Terminaludstyr med de rigtige egenskaber, som muliggør en let og
brugervenlig anvendelse, og med det rigtige forhold mellem pris og 
ydeevne vil kræve større teknologiske fremskridt og langvarige 
bestræbelser i  betydeligt omfang. Teknologi af denne art kan ikke 
forventes automatisk at blive resultatet af anvendelser i  
forretningsverdenen.
I del 5 defineres den F&U, som synes pi passende måde at kunne 
opfylde behovet hos det brede publikum med et tilstrækkeligt lavt 
omkostningsniveau.
c. Hovedsigtet med RACE vil være på verdensmarkedet at opnå en stærk om
ikke ledende position for Fællesskabets telekommunikations- og
serviceindustrier inden for bredbåndskommunikation og at fremskynde 
fremkomsten af et stærkt og konkurrencedygtigt fællesskabsmarked for 
telekommunikationsudstyr og -tjenester. Fase I vil resultere i  et 
fælles teknologisk grundlag og bidrage til en sammensmeltning af tek­
niske og driftsmæssige specifikationer, hvilket er af afgørende 
betydning for fremkomsten af et marked omfattende hele Fællesskabet 
for bredbåndsinfrastrukturer, udstyr og tjenester.
d. Det mål at forsyne Europas økonomier i  1990'erne med telekommuni­
kationstjenester, som er førende med hensyn til forholdet mellem om­
kostninger og ydeevne, kan kun nås ved i  fuldt omfang at gøre brug af 
europæiske trumfer inden for teknologi, industriel kapacitet, menne­
skelige ressourcer, markeder og finansiering. En samordnet fremgangs­
måde indebærer fordele i  en målestok og et omfang, som kan sammen­
lignes med forholdene hos Europas vigtigste konkurrenter. Inves­
teringerne i  forbindelse med denne udvikling er sa omfattende, at de 
går langt ud over, hvad selskaber og industri, som investerer pa de 
nationale markeder, kan tilbyde.
RACE-programmet, som vil blive gennemført med deltagelse af samtlige 
medlemsstater, vil på afgørende vis hjælpe med til at udnytte Europas 
betydelige teknologiske sagkundskab inden for områder som opto-elek- 
tronik, avancerede halvledere og programmel for multi-tjeneste-bred- 
båndstelekommunikationssystemer. Dette vil opfylde erhvervslivets

3.2 - 4
behov inden for hele Fællesskabet for billig, pålidelig og sikker 
data-, tale- og billedkommunikation såvel som stille en lang række 
forskellige kommunikations- og underholdningstjenester til rådighed 
for private brugere.
e. I 1984 gennemførte telekommunikationsindustrien og -selskaberne en 
planlægningsøvelse, hvori man fastslog størrelsen af den præ-kon- 
kurrencemæssige indsats, som ville indebære en betydelig fordel i  fæl­
lesskabsmålestok. Denne planlægningsøvelse førte til et niveau på ca. 
14 000 mand/år gennem 5 år. Ministerrådet vedtog i  juli 1985 en 
definitionsfase, hvor man vil definere målestokken for og omfanget af 
den indsats, der skal gøres i  hovedfasen. På dette grundlag og under 
forudsætning af en fællesskabsfinansiering på 50% fører denne vur­
dering til et skøn på 1 000 mio ECU.
Ministerrådet besluttede sig i  juli 1985 for en 18-maneders 
definitionsfase, hvor man yderligere vil definere målestokken for og 
omfanget af de bestræbelser, som skal iværksættes i  forbindelse med 
denne aktion.

3.3 - 1
3.3. Integration af informations- og telekommunikationsteknologier til 
nye anvendelser og tjenester af fælles interesse
Fremskridt inden for informationsteknologi og telekommunikation (IT&T) er 
hurtigt i  færd med at ændre de samfundsøkonomiske vilkår og grundlaget 
for verdensøkonomien. Dette åbner nye muligheder for at løse nuværende og 
kommende sociale probelemer inden for alle sider af tilværelsen. 
Fordelene ved denne forandring vil bero på, i  hvor høj grad man er i  
stand til at mestre disse teknologier og på, at deres bevidste anvendelse 
og valget af dem styres af samfundsmæssige behov og ønsker. En positiv 
udnyttelse af disse nye muligheder kræver en veltilrettelagt og 
systematisk fremgangsmåde, som inddrager de pågældende hovedaktører, 
eftersom traditionelle sektorer i  de fleste tilfælde i  denne forbindelse 
undergår dybtgående forandringer.
Udover den direkte anvendelse af IT&T vil systemintegrationen med andre 
teknologier, som fører til nye anvendelser og tjenester, indebære meget 
betydelige muligheder for fremtiden både m.h.t. økonomiske muligheder og 
m.h.t. bidrag til de sociale mål i  Europa.
A. Systemintegration af IT&T med
- oplæring og undervisning giver mulighed for at realisere avancerede 
åbne indlæringsformer, som ikke blot vil forsyne uddannelses­
samfundet med udvidede værktøjer, men også fjerne begrænsningerne 
for adgang til at lære (DELTA);
- trafiksikkerhed og mobil kommunikation rummer store muligheder for 
at mindske antallet af trafikulykker, forbedre trafikafviklingen og 
dermed transportøkonomien (DRIVE);
- bioinformatik og medicinsk informatik kan udvikles til i  betydelig 
grad yderligere at forbedre forskning, diagnostik og sundheds­
forvaltning (BICEPS);
- laboratorieteknologi åbner mulighed for en omfattende produkti­
vitetsforbedring at forskning, udvikling og eksperimentering (PERT);
- finansieringsteknologi giver mulighed for fremskridt hen imod 
realiseringen af finansieringstjenester og markeder omfattende hele 
Fællesskabet samt en mindskelse af forbrydelser (DIME).
Baggrund og metode for udarbejdelse af aktionerne:
Identifikationen af disse aktioner er et resultat af rådslagningen 
mellem de respektive aktører og er angivet i  K0M(85) 350 og 
K0M(85) 530 "Det teknologiske Europa" som områder, hvor Kommissionen 
er ved at udvikle forslag til handlingsplaner. Nogle af målsætningerne 
er blevet bekræftet inden for rammerne af IRIS som svarende også til 
den samfundspolitiske opfattelse af fællesskabsprioriteter.
Metoden til udarbejdelse af disse aktioner følger en sammenhængende 
trinvis udvikling:
1) en indledende analyse inden for huset af betydningen og den 
sandsynlige "merværdi" af en fællesskabsfremgangsmåde, som vil 
resultere i  identifikationen af overordnede målsætninger og ret­
ningslinjer;

3.3 - 2
2) undersøgelse og defjnition af de detaljerede målsætninger og den 
optimale fremgangsmåde for en effektiv anvendelse af de samlede 
fællesskabsressourcer sammen med de pågældende hovedaktører;
3) udarbejdelse af forslag for samordnede aktioner, hvor
fællesskabsforanstaltningerne bringes ind i  deres rette sammenhæng 
med nationale og internationale aktiviteter;
4) iværksættelse af en definitionsfase, som skal tjene til en 
systematisk udvikling af de forskellige hovedaktørers aktion;
5) implementering, herunder en periodisk gennemgang og vurdering af 
udviklinger, som måtte kræve en tilpasning af målsætninger og 
fremgangsmåde;
6) en fortløbende kritisk vurdering og tilpasning i  lyset af de 
erfaringer, som gøres i  forbindelse med implementeringen.
Det første skridt sker på grundlag af Fællesskabets prioriteter og 
Rådets og Parlamentets politiske retningslinjer for IT&T-området.
På det andet trin vil hver aktion blive systematisk gennemgået, også 
med støtte af erfaring udefra. De bedst kvalificerede organisationer 
identificeres via indkaldelse af tilbud i  De Europæiske Fællesskabers 
Tidende.
Tredje trin omtales som "planlægningsøvelse" og består af en syste­
matisk involvering af hovedaktørerne i  udviklingen af aktions­
forslagene.
Definitionsfasen udgør det sidste trin forud for implementeringen af 
aktionen. Den består af det indledende arbejde, som måtte være 
nødvendigt for at verificere målsætninger, fremgangsmåde og vurdering 
af behovene for at realisere dem.
Med implementeringen går man i  gang med de vurderingsopgaver, som 
omfatter både eksterne ændringer, dvs. behov, state-of-the-art osv. 
såvel som fremskridt i  projekter, som udgør aktionen. Med intervaller 
på et år vil arbejdsprogram og ressourcetildeling systematisk blive 
taget op til ny vurdering.
På et passende stadium af implementeringen vil en uafhængig gennemgang 
hjælpe Rådet og Parlamentet med at vurdere aktionen i  lyset af dens 
målsætninger.
For hvert af de nedenfor beskrevne områder er det angivet, hvilket 
stadium, der er nået.
B. Andre aktioner, som mere specifikt tager sigte på sociale mål, vil 
blive identificeret i  løbet af de kommende måneder i  overensstemmelse 
med de retningslinjer, som blev udstukket i  forbindelse med forsk­
ningsministrenes drøftelse af IRIS på deres møde i  Rådet i  december 
1985. I denne forbindelse vil der blive iværksat indledende under­
søgelser til udforskning af fællesskabsinitiativer inden for priori­
terede områder, som beskæftiger sig med målsætninger som:
- bedre sundhed,
- sikrere livsvilkår.

3.3 - 3
- apparater i  hjemmet,
- forbedring af tjenester og faciliteter for landbefolkninger.
*  *
★
Det skønnede ressourcebehov er udledt af detaljerede arbejdsplaner, 
hvorfor det på dette indledende stadium ikke er muligt at opstille på­
lidelige tal. Men baseret på foreløbige vurderinger kan Fællesskabets 
bidrag anslås til at ligge på mellem 700 og 900 mio ECU.

3.3 - 4
DELTA (Developing European J-earning through Technical Advance)
a. En veluddannet befolkning kan med rette betragtes som Europas største 
enkelte fortrin. Med de hurtige forandringer i  menneskets aktiviteter 
stiger betydningen af vedvarende uddannelse livet igennem, og dermed 
behovet for at udbygge den offentlige uddannelse i  retning af større 
fleksibilitet og en bedre tilpasning til elevers og læreres behov. De 
fremskridt, der er sket inden for informations- og tele­
kommunikationsteknologien åbner mulighed for at overvinde problemer i  
forbindelse med afstand og adgang og økonomiske muligheder for 
realisering af de avancerede principper bag åben undervisning (dvs. en 
undervisningsmetode, hvor barrierer i  forbindelse med formaliteter, 
geografiske afstande og tid er af mindre betydning).
Herudover repræsenterer undervisningsteknologien store fremtidige 
muligheder på verdensmarkedet for Fællesskabets udstyrs- og tjeneste- 
branche samt for lærerkræfterne.
Hensigten med DELTA er at samordne den udvikling af udstyr, systemer 
og værktøjer til avanceret åben undervisning, som Fællesskabets 
industri og højere læreanstalter skal varetage. Denne aktion skal 
samle de potentielle brugere og producenter af systemer for åben 
undervisning og udstyr i  forbindelse hermed pa fællesskabsniveau, 
således at Fællesskabet kan opnå de besparelser, der er forbundet med 
stordrift og alsidighed, i  modsætning til nu. DELTA vil desuden drage 
fordel af samspillet med igangværende aktioner inden for 
informationsteknologien (ESPRIT-programmet) og telekommunikation
(RACE-programmet).
Programmet belyser, hvilket teknologisk arbejde, der skal udføres for 
at nå frem til følgende målsætninger:
1988-90: fjernelse af afstands- og adgangsvanskeligheder, i
vid udstrækning på basis af eksisterende
infrastrukturer, systemer, udstyr og teknologi.
1990-95:
1995-2000:udbygget adgang til og håndtering af information 
på basis af den gradvise digitalisering af IT&T, 
suppleret med specifikke undervisningsorienterede 
faci li teter.
intelligente undervisningshjælpemidler baseret på 
faciliteter udviklet i  forbindelse med datamater 
af femte generation og integreret bredbårdskommu- 
ni kation (IBC).
b. Omfang :
1. Tværfaglig samordning af nuværende og fremtidige behov inden for 
underv i  sni ngsstøtte:
Gennem en koordineret udvikling kan man nå frem til en bedre 
forståelse af behov og muligheder med henblik pa etablering af 
synergi, arbejdsdeling og samarbejde i  hele Fællesskabet, saledes 
at de disponible ressourcer kan udnyttes bedre.
For at kunne fremhjælpe denne proces og optimere anvendelsen af 
Fællesskabets ressourcer samt koncentrere forskningsarbejdet er det 
nødvendigt med en systematisk analyse og evaluering af 
konstruktionen af undervisningssystemet og dets funktioner. Dette 
skal ske gennem udarbejdelse af en referencemodel for 
undervisningssystemer.

3.3 - 5
2. F&U inden for undervisningsteknologi og systemer:
Dette indebærer en systematisk udvikling af de faciliteter, der er 
specifikke for elevens, forfatterens og lærerens behov. Der bliver 
i  programmet lagt særlig vægt på bedre leverance til eleven, 
kommunikation mellem elever og vej ledere/lærere, nem udarbejdelse 
af undervisningsmaterialet samt det generelle systems økonomi og 
styring.
3. Afprøvning og validering:
Den væsentlige betydning af menneskelige faktorer inden for dette 
område kræver, at der foretages en grundig afprøvning af
undervisningsteknologien og undervisningsprincipperne i  alle 
udviklingsfaser. Det påregnes i  programmet, at der oprettes en
satellitbaseret åben afprøvningsfacilitet, hvortil der er adgang 
fra hele Fællesskabet.
4. Tilvejebringelse af driftskompatibilitet:
Dersom der skal skabes en acceptabel økonomi og tilvejebringes 
fleksibilitet i  anvendelsen er det nødvendigt med driftskompati­
bilitet mellem flere forskellige medier. Dette kræver ud over det 
igangværende standardiseringsarbejde inden for IT&T en opgave­
specifik udvikling af standarder og konventioner til at lette 
fremskridtet inden for dette område.
5. Tilvejebringelse af gunstige vilkår:
Selv om undervisningsteknologier er potentielt meget attraktiv og 
giver mulighed for fordelagtige løsninger, så vil hele denne proces 
blive forsinket, medmindre specifikke ledsagende foranstaltninger 
vedtages for at sænke adgangsbarrieren.
c. DELTA vil hjælpe med til at fremme nye teknikker, faciliteter og 
redskaber for undervisningsstøtte, herunder realisering af de nye 
principper bag åben undervisning. Programmet vil give uddannere og 
undervisere den nødvendige teknologi til at mindske problemer i  
forbindelse med afstand og adgang.
d. Inden for dette område, der kun er i  sin vorden, er menneskelige 
ekspertressourcer sjældne og tyndt fordelt over hele Fællesskabet. 
Bortset fra nødvendigheden af at sætte ekstra ind på at udnytte de 
muligheder, der er ved at fremstå inden for anvendelsen af 
undervisningsteknologien, vil det også være nødvendigt at 
koncentrere arbejdet gennem samordning og arbejdsdeling inden for 
en fast ramme af målsætninger og foranstaltninger. Industriens 
muligheder kommer til at afhænge af, om der kan skaffes rimelige 
markedsstørrelser inden for Fællesskabets rammer. DELTA kan 
betragtes som et redskab for bedre anvendelse af ressourcer og 
tilvejebringelse af industriel støtte.
e. De ressourcer, der skønnes nødvendige, vil blive anført på et 
senere tidspunkt.

DRIVE (Dedicated Road Safety Systems and intelligent Vehicles in 
Europe)
55 000 mennesker bliver hvert år dræbt og 1,8 million kvæstet på 
vejene i  Fællesskabet. Disse ulykker påfrirer samfundet store 
omkostninger, og det er blevet anslået, at der hvert i  år kunne 
spares 3,2 mia ECU, hvis man benyttede informations- og^ telekom­
munikationsteknologi med henblik på at forhindre bilsammenstrid.
Desuden har trafiksikkerheden talrige indirekte fdiger af ’ betydning 
for livskvaliteten og rikonomien og er ikke blot et sprirgsmal om 
overbelastede færdselsårer.
De seneste fremskridt inden for IT&T har efterhånden skabt nye og 
mere rentable muligheder for at forbedre trafiksikkerheden og 
samfærdselsreguleringen i  almindelighed.
Omfang:
DRIVE skal dreje sig om anvendelsesorienteret forskning og 
udvikling, som især tager sigte på systemkonstruktion og system­
integration.
1. Ulykkesforebyggende systemer:
Inden for dette område drejer det sig om at integrere en række 
forskellige elektroniske delsystemer, som alle er relevante for 
trafiksikringen, i  et samlet færdselskontrol- og trafikregulerings- 
system.
2. Kommunikationssystemer i  befordringsmidler:
I Iribet af det næste tiår vil mobiltelefon i  stadig strirre grad 
blive standardudstyr i  befordringsmidler. Den infrastruktur, som 
skabes med henblik på denne tjeneste, kan samtidig være til stritte 
for trafiksikkerheden og trafikreguleringen.
3. Færdselskontrol og trafikregulering:
Benyttelsen af IT&T som led i  en integreret anvendelse vil skabe 
betydelige fremskridt, når det drejer sig om at undgå for stor tra- 
fiktæthed, når det gælder trafikdirigering i  byerne, færdselsom­
lægning i  tilfælde af trafikpropper eller om at skaffe fri bane i  
nridsituationer.
.  DRIVE skal danne det grundlag, hvorpå de europæiske industrier og 
administrationer sammen kan udvikle de teknologiske midler, hvormed 
frilgende mål kan nås:
- en betydelig reduktion af de alvorlige trafikulykker,
- betydelige og omfattende besparelser, som forudsætning for en 
tidlig udvikling og indfrirelse af denne teknik.

3.3 - 7
d. Forbedring af trafiksikkerheden er et fælles mil for alle 
medlemsstater, og en deling af omkostningerne ved udvikling af nye 
midler, hvormed trafiksikkerhed og færdselskommunikation kan 
forbedres, er klart til fordel for bide borgerne og den berørte 
industri. Vejen for en sådan udvikling banes af den forskning og 
udvikling, som skal udføres inden for rammerne af DRIVE.
e. I 1987 planlægges en definitionsfase, hvori hovedprogrammet, som 
forventes iværksat i  1988, skal forberedes. Det bliver siledes 
muligt at konstatere helt nøjagtigt, hvilket arbejde der med størst 
fordel kan udføres på fællesskabsplan og supplere det arbejde, som 
udføres i  medlemsstaterne.
Overslaget over de nødvendige midler angives på et senere stadium i  
denne aktions udvikling.

3.3 - 8
BICEPS (Bio-Informatics Collaborative European Programme and Strategy)
a. Den stadige vækst i  udgifterne i  sundhedssektoren er blevet et stort 
problem. I Det europæiske Fællesskab er de samlede udgifter tit 
socialforsorg siden 1975 steget med 27% i  faste priser og tegner sig 
nu for mere end en fjerdedel af BNP. Af de samlede udgifter pa 720 mia 
ECU anvendes mere end 75%, dvs. 540 mia ECU, til sygepleje og
ældreforsorg. I takt med at den forventede levealder vokser, vil sand­
synligvis også kravet om yderligere forbedringer i  sundhedssektorens 
kvalitet og omkostningseffektivitet vokse.
Inden for BICEPS udvikles der IT&T til imødekommelse af
sundhedssektorens særlige behov og anvendelsen heraf inden for 
medicinsk og bioteknologisk FUD&T.
b. Omfang;
1. Medicinsk informatik:
En yderligere forbedring i  sundhedsplejen og en bedre økonomi på dette 
område vil afhænge af udviklingen pa mange forskellige omrader. Et af 
de områder, hvor der kan gøres fremskridt, hviler på en konsekvent 
anvendelse af IT&T-potentiellet. Anvendelsen af denne nye teknologi 
til forskellige funktioner kan medføre meget betydelige forbedringer i  
sundhedssektoren med hensyn tit kvalitet, disponibilitet og omkost 
ningseffektivitet.
2. Bio-informatik:
En betydelig del af sundhedsudgifterne går til lægemidler og medicinsk 
forskning. Pa dette område afhænger udviklingen i  bioteknologi og 
medicinsk forskning i  høj grad af bio-informatik.
BICEPS omfatter derfor både medico-informatik og bio-informatik.
Der er forbindelser med andre af Fællesskabets aktioner, nemlig 
ESPRIT, RACE og handlingsprogrammet for bioteknologi, savel som med 
aktioner i  medlemsstaterne.
Resultaterne af BICEPS ventes at ville medføre en hurtig udvikling af 
avancerede teknikker både tit brug i  sundhedssektoren og i  medi- 
cinsk/bioteknologisk FUD&T.
d ESPRIT giver resultater i  form af generel informationsteknologi, hvor 
på de specifikke bestræbelser inden for bio-informatik og medico- 
informatik kan bygge. IT-industrien samarbejder allerede pa EF plan. 
Dette giver gode muligheder for at samle den foreliggende sagkundskab 
og industriens kapacitet til støtte for arbejdet pa dette omrade. Der 
er endvidere betydelige fordele ved arbejdsdeling og samarbejde, bade 
med hensyn til at fremskynde udviklingen og indsamle erfaringer, 
hvilket er af afgørende betydning, hvor der skal skabes tillid til den 
nye teknologi hos lægestanden.c,

3.3 - 9
e. Der er planlagt en definitionsfase for 1987 med sigte på at forberede 
hovedprogrammet, der ventes gennemført i  1988. Dette vil give mulighed 
for en nøjagtig tilrettelæggelse af arbejdet, således at fælles­
skabsdimensionen udnyttes bedst muligt, og således at arbejdet supple­
rer den indsats, der gøres i  de enkelte medlemsstater.
Udgiftsoverslagene vil blive angivet på et senere stadium i  
forberedelsen af denne aktion.

3.3 - 10
PERT (Professional Electronics and Research Technology)
a. Fællesskabets F&U-produktivitet, og her navnlig inden for højtekno- 
logiomrider ligger betydeligt under produktiviteten i  USA og Japan, 
som i  de senere Ir har gjort enorme fremskridt i  så henseende, baseret 
pi en konsekvent anvendelse af avanceret IT&T.
Formålet med PERT er at forbedre Fællesskabets F&U-produktivitet, så 
den kommer på linje med eller blive bedre end produktiviteten hos dets 
vigtigste konkurrenter.
b. Omfang:
1. Forvaltning af informationsressourcer i  laboratoriemiljøet:
Forvaltningen af informationsressourcer er et af de centrale problemer 
i  laboratoriearbejdet.  Avancerede teknikker, som udnytter de seneste 
fremskridt inden for IT&T, giver muligheder for store forbedringer. 
Men laboratoriebetingelserne og forskellige behov kræver en
systematisk indsats for udvikling af kompatible komponenter og 
delsystemer, som kan vekselvirke for at opfylde en lang række 
betingelser. Dette udgør en af hovedopgaverne i  system-F&U,
systemkonstruktion og systemintegration.
2. Datafangst:
En hurtig indsamling af data og en foreløbig behandling af disse er 
nøglefaktorer for fremskyndelse af teknologiske analyser. Nye 
teknikker, som udnytter de seneste fremskridt i  udviklingen af følere 
og inden for IT&T, giver mulighed for udvikling af mere alsidige 
komponenter for disse behov.
3. Informationsfortolkning:
Screening og alternativ fortolkning af teknologiske data, begreber og 
betingelser kræver i  stigende grad forfinede værktøjer til fortolkning 
og simulation. Selv om disse værtøjer er udviklet til tekniske formål, 
er deres anvendelse til udformning og fortolkning af forsøg stadig i  
det indledende stadium. PERT vil udvikle generaliserede 
laboratorieværktøjer og videnskabelige værktøjer for disse funktioner. 
Dette indebærer udviklingen af videnbaserede brugervenlige
applikationer til fortolkningen af information.
c. PERT skal resultere i  en betydelig forbedring af produktiviteten af 
teknologisk F&U og tilvejebringelsen af højtydende værktøjer til at 
fremskynde de industrielle udviklingsprocesser.
d. Foruden at være et problem, som er fælles for alle medlemsstater, er 
investering og specialister på dette område forholdsvis begrænsede. En 
fremgangsmåde med arbejdsdeling og samarbejde vil ikke blot forbedre 
chancerne for hvert enkelt projekt; men som følge af systemernes 
indbyrdes afhængighed vil samvirke og krydsbefrugtning være betydelig. 
Dette vil kunne opnås inden for en fællesskabsaktion, som er defineret 
i  fællesskab sammen med hovedaktørerne.

3.3 - 11
e. For 1987 er planlagt en definitionsfase til forberedelse af 
hovedprogrammet, som efter planen skal implementeres i  1988. Dette vil 
muliggøre en nøjagtig formulering af det arbejde, som giver den 
største fordel på fællesskabsplan, og supplere arbejde udført i  de 
enkelte medlemsstater.
Et skøn over de nødvendige ressourcer vil blive givet på et senere 
stadium af forberedelsen af denne aktion.

3.3 - 12
DIME (Dovelopment of Integrated Monetary Electronics)
a. De fleste finansielle transaktioner udfares allerede ved elektronisk 
overførsel, og elektronisk tyveri overstiger langt omfanget af 
røverier. Dette og udviklingen for nylig med anvendelse af IT&T til 
implementering af specielle finansieringsteknologier såsom "smart 
card" (mikrocomputer på et kreditkort) er tegn på fremkomsten af 
"electronic cash" og større forandringer af den måde, hvorpå borgerne 
modtager og giver penge ud.
Med en konsekvent udvikling af de teknologier, som nu er inden for 
rækkevidde, vil man kunne udvikle "personaliserede elektroniske 
penge", som kun vil kunne anvendes af den lovlige ejer, dvs. fjerne 
risikoen f or uautoriseret brug eller tyveri. Almindelige bankrøverier 
vil snart kunne være en ting, som hører fortiden til.
Endvidere vil det omtalte "smart card" være i  stand til at opfylde 
talrige andre funktioner inden for alle områder af tilværelsen, som 
kræver legitimation.
Hensigten med DIME er at udføre forskning i  anvendelsen af IT&T til 
finansieringstjenester og andre tjenester med det formål at tage 
føringen i  udviklingen af "personaliserede elektroniske penge" og 
udviklingen af "smart card technology", som egner sig til at være et 
generelt anvendt værktøj for kreditgivning og legitimation.
b. Omfang:
1. Intelligente kreditbeviser:
Anvendelsen af penge beror i  hovedsagen på evnen til at kunne 
fremskaffe "bevis for at have kredit". Inden for det konventionelle 
pengesystem opnås dette ved autoriserede pengesedler. I den senere tid 
er der tillige indført kreditkort, som kan opfattes som første 
generation af personaliserede penge. Men denne udvikling er langt fra 
tilendebragt. Hjertet i  "personaliserede elektroniske penge" vil meget 
vel kunne være en "mikrodatamat på noget, der ligner et kort". Dette 
kort vil benytte sig af indehaverens personlige karakteristika som
f.eks. fingeraftryk for at være beskyttet mod uretmæssig brug. På 
kortet vil der kunne oplagres et hvilket som helst kreditbeløb, som 
indehaveren måtte ønske at anbringe på det, og som ved betaling af det 
tilsvarende beløb vil blive fratrukket kortet som fra en konto.
Principperne for, hvorledes dette kan gøres, er relativt enkle, men 
den tekniske gennemførelse*med den grad af pålidelighed, som kræves 
for en generel anvendelse, nødvendiggør en systematisk forsknings- og 
udviklingsteknologi af betydeligt omfang.
Meget af den samme teknologi vil også kunne blive til gavn for talrige 
andre legitimationsfunktioner. For at undgå en overdreven udbredelse 
af forskellige kortsystemer og operationer vil det være nødvendigt med 
en forskning, som fastslår den optimale fremgangsmåde.
/

3.3 - 13
2. Modforanstaltninger mod forfalskning:
Pengesedler og selv kreditkort er i  stigende grad udsat for 
forfalskning. I forbindelse med udviklingen af "nye kreditformer" er 
dette problem af den største vigtighed. Muligheden af en "mikrodatamat 
på et kort" er i  det store og hele tilstrækkelig, men implementeringen 
af modforanstaltninger må være i  overensstemmelse med kortets 
funktioner, og af de talrige valgmuligheder, som foreligger, må de 
mest praktiske identificeres og udforskes.
Resultatet af DIME skulle blive et solidt teknologisk grundlag for 
indførelsen i  Europa af "personali serede penge", hvilket mindsker 
muligheden for, at penge stjæles, og gør det stort set umuligt at 
forfalske dem.
Beskyttelsen af penge og personlig ejendom og sikkerhed er en 
målsætning, som alle borgere og deres regeringer i  hele Fællesskabet 
deler. For fuldt ud at udnytte fordelen ved en sådan ny
finansieringsteknologi vil det endvidere være af væsentlig betydning, 
at den kan anvendes i  hele Fællesskabet. I betragtning af den 
nødvendige investering til terminaludstyr og målsætningen om et sundt 
økonomisk grundlag vil størrelsen af fællesskabsmarkedet være en 
afgørende faktor.
For 1987 er der planlagt en definitionsfase til forberedelse af det 
hovedprogram, som forudses implementeret i  1988. Dette vil muliggøre 
en nøjagtig formulering af det arbejde, som giver den største fordel 
på fællesskabsplan, og som vil supplere det arbejde, som udføres i  de 
enkelte medlemsstater.
Skøn over de nødvendige ressourcer vil blive givet på et senere 
stadium af forberedelsen af denne aktion.

3.4 - 1
3.4. Samarbejde om grundforskning inden for informationsteknologi
a. Denne aktion omfatter forskningssamarbejde og samordnede aktioner med 
det formal at forbedre udnyttelsen af videnskabelige kapaciteter inden 
for datalogi gennem samarbejdsbestræbelser.
b. Det forventes, at universiteter og forskningsinstitutter vil arbejde 
aktivt med på industriprojekter, men tilbage bliver nødvendigheden af, 
at nuværende og kommende bestræbelser inden for prækonkurrencemæssig 
forskning med kommerciel anvendelse bør suppleres ved at give 
forskning af IT en mere fundamental rolle uden øjeblikkelig direkte 
anvendelse. Grundforskning er ligeledes en vigtig bestanddel i  
oplæringen af højt kvalificeret arbejdskrjift, som der er et stort 
behov for inden for IT såvel som i  anden industri. Denne form for 
forskning udføres naturligvis hovedsageligt ved universiteter og i  
offentlige eller private forskningsinstitutter.
En positiv made blev anvist af 
anbefalede, at et af programmets 
institutioners geografiske isolation.ESPRIT-revisionspanelet, som 
fordele bliver at bryde visse
Revisionspanelet foreslog, at nogle fa udvalgte europæiske ekspert- 
centre inden for IT blev tilskyndet til at blive internationalt 
orienterede.
sådanne centre bør helst baseres på eksisterende aktiviteter og bør 
ligeledes bygge på bestræbelser udviklet på europæisk plan, navnlig 
inden for rammerne af COST-aktiviteter i  tilknytning til datalogi.
Kommissionen ville kunne støtte en sådan forskning inden for områder 
af strategisk interesse, forudsat at:
- den europæiske dimension blev sikret ved et ambitiøst fælles 
arbejdsprogram, godkendt af et panel på højt plan bestående af 
førende eksperter,
- de bedste organisationer på dette område (maksimalt 4 eller 5) ville 
være tilstrækkeligt motiverede af opgaven til at være villige til at 
arbejde på dette fælles arbejdsprogram på rimelig måde.
Arbejdet bør koncentreres stærkt om lovende udvalgte forsknings­
områder, som endnu ikke har nået det modne stadium, og hvor 
fællesskabsaktionen derfor skulle kunne være en væsentlig til­
skyndelse. Disse områder vil f.eks. kunne omfatte:
- molekylær elektronik;
- specielle sektorer inden for kognitive videnskaber og kunstig 
i  nte11 i  gens;
- specielle sektorer af faststoffysik anvendt på IT (amorft silicium, 
optisk-magneti sk forskning osv.).

3.4 - 2
c. Forventede resultater:
- at sætte euorpæisk IT-videnskab i  stand til at udvikle ekspertise 
inden for sektorer af strategisk betydning via en "kritisk 
masse"-i ndsats;
- forbedre anvendelsen af videnskabelige F&U-kapaciteter inden for IT 
gennem samarbejdsbestræbelser og samordnede aktioner.
d. Begrundelse for en EF-aktion: sparsomme og spredte ressourcer ml
koordineres og rettes mod "kritisk masse"-bestræbelser.
e. Det anslås, at et fællesskabsbidrag på mellem 40 og 50 mio ECU vil 
være nødvendigt over en 5-årig periode.

3.5 - 1
3.5. Teknologier for fremstillingsindustri og specielle teknologier
a. I de senere år har der begyndt at vise sig et nyt opsving i  europæisk 
industri. teknologi er en afgørende faktor for at fastholde dette 
opsving. I 1990'erne vil denne faktors betydning vokse yderligere 
stillet over for konkurrencen fra USA, Japan og andre stiLlehavslande. 
Alle sektorer vil få brug for højteknologi, og intet steds er dette i  
højere grad tilfældet end i  sektorer som motorkøretøjer, kemikalier, 
tekstiler, beklædning, skibsbygning, byggeri og møbler, som 
beskæftiger over 25 millioner mennesker - næsten 70% af arbejdsstyrken 
inden for Fællesskabets industri - og som i  alle lande fortsat vil 
være den største bidragyder til den del af bruttonationalproduktet, 
som industrien tegner sig for.
Skillelinjen vil i  stigende grad ikke længere gå mellem sektorer som 
elektronik og de såkaldte modne industrier, men uanset sektor mellem 
dem, som gør fuld brug af de nyeste teknologier, og dem som ikke gør 
det. Mulighederne for forandring er størst i  sektorer, som indtil nu 
har været de langsomste til at absorbere ny teknologi, og det er 
derfor disse industrier, som bestræbelserne må koncentreres om, og 
hvor tilskyndelsen via fællesskabsprogrammer vil bære frugt.
Problemet består ikke kun i  udviklingen af passende nye teknologier 
(specielt tværfaglige teknologier) på det præ-konkurrencemæssige 
stadium og deres anvendelse, men også i  behovet for at anvende 
forskningsressourcer mere effektivt gennem et samarbejde tværs over 
grænserne.
Blandt de vigtigste prioriteter, som støttes af regeringerne i  USA og 
Japan, er forskningsprojekter af tværfaglig art inden for nye 
produktionsteknologier og inden for de tekniske aspekter af nye 
materialer. F.eks. er der i  USA tale om forskningscentre med 
samarbejde mellem universiteter og industri inden for områder som 
polymer-fremstilling, svejsning, processtyring og tribologi og i  Japan 
om F&U-projekter vedrørende basisteknologier for de kommende 
industrier, som alle årligt modtager adskillige hundrede millioner
dollars fra staten. Endvidere er det velkendt, at det amerikanske 
forsvarsministerium og NASA begge fortsætter med at støtte forskning 
på disse områder i  stor målestok, hvilket har haft en hurtig 
indvirkning på industrien, og der er ligeledes tale om en konstant 
strøm af tekniske oplysninger. Disse programmer er et tydeligt
vidnesbyrd om den strategiske betydning, disse tande tillægger disse 
teknologier.
b. BRITE fortsætter sin udvikling i  konstant og fortsat nært samrad med 
industrien, og de områder, som for øjeblikket har den højeste
prioritet, men som til stadighed bliver taget op til fornyet
gennemgang sammen med industrien, er:
- forbedring af styrken og den iboende pålidelighed over tange tidsrum 
hos konstruktionsmaterialer og komponenter,
- en formindskelse af forringelsen af materialer gennem korrosion, 
slid, biologisk nedbrydning osv.;
- mekaniske systemers tribologi,

3.5 - 2
- Laserteknologi til fremstillingsformil,
- samlingsteknikker: nye og forbedrede svejseteknikker og limning,
- nye afprøvningsmetoder, herunder ikke-destruktiv afprøvning, 
on-line-afprøvning og datamatstøttet afprøvning,
- avancerede konstruktions- og fremstillingsteknikker, navnlig dem, 
som er egnede for små og mellemstore virksomheder og for 
specialiserede industriformål,
- membramvidenskab og -teknologi,
- katalyse og partikelteknologi,
- specifikke anvendelser af avancerede materialer (se også 3.7 for 
kompetencegivende F&U af materialer)
- anvendelser af nye teknologier i  fremstillingsprocesser med spe­
cielle problemer, f.eks. produktionsprocesser, som indebærer anven­
delse af bøjelige materialer.
Fremstillingsindustriens reaktion på den første indkaldelse af forslag 
har bekræftet dens interesse for et præ-konkurrencemæssigt forsknings­
samarbejde med sigte på:
- at forbedre koordinationen af arbejdet, som ellers udføres 
uafhængigt i  flere forskellige medlemsstater af industrien og andre 
organisationer,
- at hjælpe med til et grænseoverskridende samarbejde mellem 
forskellige industrisektorer og mellem industri og universiteter.
Deltagelsesbetingelserne (deltagere fra mere end én medlemsstat med 
mindst én deltager fra industrien, 50% deltagelse fra industriens side 
i  omkostningerne) har sikret de foreslåede projekters industrielle 
natur og deres generelt høje kvalitet.
Der indkom 559 projekter, som næsten alle var af stor interesse og af 
høj kvalitet (med gennemsnitligt 4 deltagere i  hvert projekt, hvoraf 
kun 102 kunne accepteres på grund af de budgetmæssige begrænsninger. 
Dette udgør en alt for høj skuffelsesprocent og vil kunne afholde 
firmaer - navnlig små og mellemstore virksomehder - fra at deltage. 
Trods intensive oplysningskampagner havde mange firmaer ikke hørt om 
BRITE i  tide til at forberede første runde, og Spaniens og Portugals 
medlemsskab vil øge antallet af potentielle deltagere. Det vil ikke 
være nogen overraskelse, hvis antallet af forslag i  anden runde af 
BRITE bliver adskillige gange større end i  første runde.
I betragtning af behovet for at skabe en europæisk grænseoverskridende 
samarbejdsi nfrastruktur for fremstillingsindustri og imødekomme den 
internationale konkurrence vil en større forøgelse af budgettet være 
nødvendig for den anden indkaldelse af forslag (IRDAC har tilrådet, at 
der for den anden runde bliver tale om mindst 300 mio ECU).
c. Til sin tid skulle projekter af BRITE-typen blive selvfinansierende og 
samarbejde inden for et Fællesskab med ny vitalitet blive en naturlig 
og accepteret fremgangsmåde uden støtte fra fællesskabsmidler. Der vil 
dog ikke desto mindre sandsynligvis være behov for en kontinuerlig 
støtte til BRITE langt ind i  1990'erne.

Det er derfor planen at udvikle en opfølgning (revideret BRITE) i  
nært samråd med industrien.
Erfaringen med første og anden runde af BRITE vil gøre det muligt at 
uddybe og koncentrere den strategiske fremgangsmåde gennem et 
dybtgående engagement i  nye områder, herunder:
- problemet med at bringe nye teknologier, som opstår inden for mange
sektorer, frem til fremstillingen af en lang række nye eller 
teknologisk forbedrede produkter, herunder møber, tekstiler,
papirbaserede produkter, værktøjsmaskiner osv.,
- anvendelse og anvendelsesmetoder for nye materialer ved at inddrage
alle aspekter, som er nødvendige for et tilfredsstillende økonomisk 
resultat, såsom design, håndtering, fremstilling, inspektion,
standarder og oplæring.
Denne aktivitet vil sandsynligvis omfatte en række pilot- og 
demonstrationsprojekter. IRDAC har allerede forklaret behovet for
samarbejdsprojekter baseret på et "pilotdemonstrationsanlæg" eller en 
"demonst rat i  onsfabri k"-fremgangsmåde for at tilskynde til en bredere 
indførelse af de nye teknologier i  europæisk industri. Endvidere vil 
der for mange BRITE-projekters vedkommende i  løbet af få år være et 
behov for opfølgningsaktioner for i  større eller fuld skala at påvise 
de udviklede processers teknologiske og økonomiske levedygtighed.
Det anslåede nødvendige beløb til disse aktiviteter for det tidsrum, 
der regnes med i  rammeprogrammet, vil ligge pa mellem 600 og 900 mio 
ECU.
Forskning og pilotdemonstrationer til fordel for stålsektoren (nye og 
forbedrede produktionsprocesser og forbedrede stålegenskaber og 
fabrikationsprocedurer) vil fortsat blive støttet over EKSF-budgettet.

3.6  -  1
3.6. Bioteknologi og agro-industriel teknologi 
3.6.1. Bioteknologi
a. Ligesom i  rammeprogrammet for 1984-1987 betragtes bioteknologi som en 
specifik aktion som følge af den store indflydelse, anvendelsen af 
moderne biologi på landbrug og industri vil have på en række tradi­
tionelle økonomiske faktorer. Ca. 40% af fremstillingen i  en in­
dustrielt udviklet økonomi er af biologisk oprindelse, og der gøres nu
- eller ventes gjort inden udgangen af dette århundrede - meget
betydelige fremskridt på dette område (udvikling af nye kulturplanter, 
fremstilling af vacciner, lægemidler og kemikalier med høj merværdi, 
udvikling af metoder til behandling, forarbejdning, ekstraktion, 
dekontaminering ...).
b. 
De vigtigste årsager til Fællesskabets ret svage position inden for 
moderne bioteknologi er blevet påvist (K0M(83) 672) og kan tilskrives 
den opsplittede og spredte forskningsindsats, mangelen på videnskabs- 
mænd med avanceret uddannelse, der kan imødekomme behovet for F&U 
inden for bioteknologi, og mangelen på et miljø, der kan støtte en 
hurtig udvikling af moderne bioteknologi i  Fællesskabet. Formålet med 
de foreslåede aktiviteter er, at der på de vigtigste områder af bio­
teknologien tilvejebringes en tværnational dimension for de isolerede 
bestræbelser, der gøres i  de forskellige medlemsstater, med henblik
opa:
- at fremme opgaveorienteret forskning og udbygning af 
F&U-infrastrukturerne på de områder, hvor der er påvist betydelige 
flaskehalse, som kun kan kommes hurtigt til livs ved en forening af 
de sagkundskaber og faciliteter, der er spredt over hele Fælles­
skabet;
- at tilrettelægge disse spredte sagkundskaber og faciliteter i  et 
avanceret EF-uddanneIsesnet, som unge videnskabsmænd i  de enkelte 
medlemsstater kan få fuldt udbytte af.
De områder af bioteknologisk F&U, hvor Fællesskabets indsats 
med henblik på tværnational forskning og uddannelse bør 
koncentreres på grundlag af forskningsaktioner med
omkostningsdeling og uddannelseskontrakter, er følgende:
- Databanker: modelopstilling af biologiske strukturer,
processer og systemer.
- Samlinger af biotisk materiale.
- Enzymteknik og protein-design,
- Genteknik.
- Fysiologi, genetik og molekylær biologi, for så vidt angår
arter af betydning for landbrug og industri (et område af 
betydning for langsigtede innovationer inden for
bioteknologi, og som ikke indgår i  det løbende 
handlingsprogram for forskning vedrørende bioteknologi 
(1985-89)),
- Teknologi med hensyn til in vitro-dyrkning af celler og væv.
- Udvikling af in vitro-tests inden for farmakologi og 
toksikologi.
- Risikovurdering i  forbindelse med moderne bioteknologi.
- at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne om en effektiv 
gennemførelse af Fællesskabets prioriteter, som, ud over forskning og 
uddannelse samt selve samarbejdet, omfatter: landbrugsråvarer, for­
skriftsmæssige ordninger, intellektuel ejendomsret og demonstrations­
aktiviteter.

De ovennævnte forslag fra Kommissionen er i  virkeligheden en videre­
førelse og udbygning af arbejdet inden for rammerne af programmet for 
biomolekylær teknik (april 82 - marts 86) og handlingsprogrammet for 
forskning vedrørende bioteknologi (1985-1989). Resultaterne af pro­
grammet for biomolekylær teknik og iværksættelsen i  1985 af handlings­
programmet for forskning vedrørende bioteknologi har vist, at EF- 
forskning og -uddannelse i  bioteknologi er mulig og gavnlig. Der er 
rundt omkring i  Europa oprettet tværnationale laboratorienet pi højt 
videnskabeligt plan, som gennemfører fælles forskningsarbejde med 
henblik pi fjernelse af vigtige flaskehalse til hinder for nyskabende 
anvendelser, og som tilbyder en lang række tjenesteydelser og 
uddannelsesfaciliteter, der er tilpasset de komplekse krav, moderne 
bioteknologi stiller. En yderligere indsats i  perioden 1987-1991 skal 
udbygge aktiviteterne i  dette store, tværfaglige og polyvalente 
"forskningsinstitut uden vægge", der er forgrenet i  hele Fællesskabet; 
og der er, nu da grundlaget for et tværnationalt net er fast 
forankret, behov for en langt mere aktiv stimulering af samarbejdet på 
EF-plan mellem universiteterne og industrien. En vigtig opgave i  denne 
sammenhæng vil være videreførelsen og udbygningen af Fællesskabets 
langsigtede forskning med henblik på at udvikle nye kulturplanter, der 
er tilpasset Fællesskabets industrielle behov, og fremme nyskabende 
teknologier med hensyn til industriens anvendelse af råvarer fra land­
bruget .
Hvad samordningen angår, må det arbejde, der blev påbegyndt i  1985 med 
henblik på at vurdere den strategiske betydning af den nye udvikling 
inden for bioteknologi og med henblik på at fremme den nødvendige 
sammenhæng mellem de forskellige områder af Fællesskabets politik, der 
berører eller berøres af bioteknologien, videreføres og udbygges, sam­
men med udviklingen af den nødvendige samordning mellem medlems­
staternes og Fællesskabets aktiviteter inden for bioteknologi.
Aktionen omfatter foranstaltninger, der skal udføres som forsk­
ningsaktioner med omkostningsdeling, uddannelsesaktioner og samordnede 
aktioner.
6.2. Agro-industriel teknologi
Udviklingen inden for moderne biologi og bioteknologi har øget og vil 
fortsat øge landbrugets produktivitet. I hele verden har i-landene 
udsigt til voksende overskud og deraf følgende alvorlige økonomiske og 
politiske problemer i  forbindelse med afsætning af disse overskud 
medmindre de kan finde nye anvendelser for landbrugsjorden og nye 
udveje til at anvende landbrugsprodukterne. Fremskridt inden for dyre- 
og plantegenetik, inden for anvendelsen af de videnskabelige resul­
tater i  landbrugsbedrifterne og inden for omdannelse og forædling af 
landbrugsprodukterne, navnlig på grundlag af bioteknologi, udvider 
rækken af de kildematerialer og industriprodukter, der kan udvindes af 
landbruget. Denne udvikling er særlig nødvendig i  Europa som følge af 
det europæiske landbrugs produktivitet. Området for nye innovationer 
udvides, efterhånden som vi øger vores forståelse af plantegenetik og 
-fysiologi, mikrobiel og cellulær metabolisme, enzymologi og gærings­
processer. Landbrugets fremtid i  EF vil i  stadig højere grad afhænge 
af, at landbrugsproduktionen udnyttes til andet end levnedsmidler.
For at udnytte disse nye muligheder er der behov for en helheds- 
orienteret fremgangsmåde, og gennemførligheden heraf bør udvikles og 
demonstreres på overbevisende måde gennem undersøgelses-, pilot- og

demonstrationsaktiviteter. Valget af konkrete aktiviteter vil i  de 
fleste tilfælde finde sted på grundlag af markedsorienterede 
betragtninger, men de pågældende industrier må arbejde sammen i  snæver 
tilknytning til forskningslaboratorierne og de landbrugssagkyndige. 
Der vil blive søgt igangsat forsknings-, udviklings- og pilot/demon- 
strationsaktiviteter på tre områder:
- Industriens input til landbruget.
- Nye produkt- og/eller produktionsmuligheder på grundlag af agro­
industriel teknologi.
- Levnedsmidlernes konkurrencedygtighed med hensyn til kvalitet og 
produktion.
Fællesskabets indflydelse på landbrugspolitikken, betydningen af en 
helhedsorienteret indfaldsvinkel, inden for hvilken der kræves et 
positivt (eller i  hvert fald ikke-hindrende) politisk miljø på 
europæisk plan, og det ønskelige i  en forening af den europæiske sag­
kundskab - alt dette viser værdien af, at disse initiativer gennem­
fares inden for en fællesskabsramme.
.  Programmet vedrørende biomolekylær teknik (1982-1986) er koncentreret 
om landbrug og levnedsmiddelindustri og har ført til betydelige 
fremskridt inden for plantegener og enzymologi; dette arbejde videre­
føres i  handlingsprogrammet vedrørende bioteknologi. Men hvis disse og 
andre gennembrud på det præ-konkurrencemæssige plan skal bidrage til 
virkeliggørelsen af de socio-økonomiske målsætninger, kræves der ny­
skabelser i  grænseområdet mellem landbrug og industri. Resultater pa 
andre områder (f.eks. energidemonstrationsprojekter) viser værdien af 
og behovet for at sprede innovationsbestræbelserne på denne måde. I de 
hidtidige EF-forskningsprogrammer vedrørende bioteknologi har der ikke 
været foranstaltninger af denne art, skønt betydningen af en sådan 
systematisk fremskyndelse i  stadig højere grad erkendes bade i  
medlemsstaternes nationale programmer og af vore vigtigste industri- 
konkurrenter.
De foreslåede aktioner er tænkt som aktioner med omkostningsdeling (op 
til 50% af de samlede omkostninger) og skal gennemføres i  snævert 
samarbejde med landbrugsforskningsaktionerne. Industrien vil blive 
anmodet om medfinansiering og samarbejde.
*  *
*
Fællesskabets bidrag til finansiering af disse aktiviteter vil 
formodentlig andrage mellem 350 og 460 mio ECU. Herved vil de forskel­
lige medlemsstaters indsats på de vigtigste områder af bioteknologien 
kunne få en tværnational dimension; der vil årligt kunne indledes tre 
agro-industriel le projekter pr. medlemsstat i  hvert af de sidste fire 
år af den planlagte periode.

3.7  -  1
3.7. MateriaLevidenskab og -teknologi
a. Avancerede materialer er allerede, og vil fortsat være det i  frem­
tiden, afgørende elementer i  næsten alle vigtige fremstillings­
industrier. De videnskabelige og tekniske fremskridt i  forbindelse med 
materialer vil få betydelig indflydelse på udbyttet inden for sektorer 
som motorkøretøjer, rumfart, skibsbygning, jernbaner, elektronik, 
telematik, byggeri, energiproduktion, biomedicin og mange andre.
Dette område omfatter en tang række emner såsom metaller, plast, 
keramik, beton, glas elektroniske materialer og kompositmaterialer. 
Tilsvarende er de egenskaber, der skal forbedres, også utallige: meka­
nisk styrke, let, stiv, billig, fleksibel, elektriske og magnetiske 
egenskaber, høj- eller lavtemperaturrelaterede egenskaber osv.
Dette områdes store økonomiske betydning kan bedst belyses af følgende 
tal: den værditiIvækst, der er frembragt af materialeindustrierne i
alle OECD's medlemslande, kan anslås til omkring 500 billioner $, og 
det tilsvarende antal beskæftigede tit 20 mio.
Det er ved hjælp af avancerede materialer og deres rationelle 
anvendelse, at fabrikkerne skal kunne øge produkternes ydeevne og 
således gøre dem mere konkurrencedygtige. Avancerede materialer vil 
også bidrage til rationel anvendelse af råstoffer og energi og til 
kontrol med og begrænsning af forurening.
b. Europa har tabt en del terræn til USA og Japan. Skønt der findes mate­
rialelaboratorier med stor anseelse i  Europa, er deres innovations­
kapacitet dalende. Denne manglende evne til at holde tridt med 
udviklingen inden for avancerede materialer har visse lighedspunkter 
med det, der er sket inden for informationsteknologi. Europas kreative 
tankegang svinder ind og de europæiske laboratorier er mindre effek­
tive end deres oversøiske partnere. 4 ud af 5 patenter vedrørende
materialer anmeldes af amerikanske og japanske selskaber, og hoved­
parten af de højteknologiske materialer, der kan fås i  Europa, er 
enten fremstillet med licens eller importeret (kulfibre, særlige 
polymerer osv.)
Ingen enkelt medlemsstat har råd til de ressourcer, der er nødvendige 
for at blive konkurrencedygtige over hele spektret af avancerede 
materialer. En fællesskabsaktion er påkrævet for at tilskynde til 
arbejdsdeling og forening af finansielle og arbejdskraftmæssige res­
sourcer på europæisk plan. Kun ved at begrænse dobbeltarbejde og deles 
om store forskningsfaciliteter og -udstyr kan Europa holde tridt med 
de oversøiske konkurrenter.
Effektiv anvendelse af avancerede materialer er af afgørende betydning 
for den europæiske industris produkter. Udvikling af forbedrede
materialer og udvikling af forbedrede teknikker til materiale- 
udnyttelse medvirker til at nå dette mål. Skønt disse aktiviteter 
generelt er. adskilte, må de gennemføres under en fortsat snæver 
vekselvirkning. Derfor gennemføres arbejdet inden for materiale­
videnskab og -teknologi og arbe.det inden for teknologier til 
fremstillingsindustrien nu, som det også vil være tilfældet i  
fremtiden, i  snævert samråd.
c. Det tidligere materialeforskningsprogram for erstatning og teknisk 
keramik var temmeligt lille. Det var begrænset til de grundlæggende 
aspekter ved erstatning af strategiske metaller som chrom, cobalt og 
wolfram og til undersøgelse af teknisk keramik med hensyn til 
fremstilling af keramisk pulver og karakterisering.

3.7 - 2
I en fællesskabsaktion, som skal sti i  et rimeligt forhold til 
udfordringerne, bliver det nødvendigt at se på følgende omfattende 
række avancerede materialer, som er lovende med hensyn til forbedrende 
eller nye ydelser, funktioner og anvendelser.
grundforskning (forståelse af egenskaber 
teknologisk F&U vedrørende midler til 
karakterisering og produktion af disse
itet og procesteknik, pålidelighed,Arbejdet kommer til at dække 
og fænomener) så vel som 
bearbejdning, afprøvning, 
materialer:
- teknisk keramik:  pulverkval 
skørhed, formgivning;
- P°lymerer:  navnlig undersøgelse
store termomekaniske egenskaber, 
blandinger og ledende polymerer;af nye former for polymerer med 
stort stabilitetsområde, polymer-
~ kompositmaterialer og fibre:  yderligere udvikling af kompositmate-
rialer med organisk matrix og højstyrkefibre, optimering af kompo­
sitmaterialer med metallisk matrix og med keramiske fibre, specielle 
kompositmaterialer med amorf, glasagtig eller elastisk matrix, græn­
sefladefænomener mellem matrix og fibre;
- avancerede metal legeringer:  lette og hårde metal legeringer, magneti­
ske legeringer, pulverteknik (hurtig størkning), netagtig formgiv­
ning;
~ elektronisk materialevidenskab:  omfattende særlige halvledere
(II/VI, amorfe, organiske osv.) samt biomaterialer (detaljeret 
arbejde skal defineres i  relation til de aktiviteter, der er 
beskrevet under punkt 3.1 og 3.4) /
- amorfe og uordnede materialer:  særlige materialer omfattende glas,
glasagtige materialer, ukrystallinske faste stoffer som amorfe 
metal legeringer fremstillet ved hurtig køling.
Andre områder, som vil kunne komme på tale på fællesskabsniveau, 
afhængigt af de ressourcer der er til rådighed omfatter: superledende
materialer, avancerede byggematerialer og biomaterialer.
Et EF-pilotlaboratorium med integrering af udstyr til syntese af 
avancerede materialer og forskning i  procesteknik bør oprettes ved 
FFC. Dette ion/laser/elektron-støberi skulle virke som demonstra­
tionsprojekt åben for industriens deltagelse og for forskere fra alle 
medlemsstater.
Mere specifikke retningslinjer og fordelingen af fællesskabsressourcer 
mellem grundlæggende forskning og teknologisk F&U og mellem de 
forskellige materialegrupper, materialer til specifikke funktions­
mæssige anvendelser og processerne vil blive defineret og gennemgået 
pa grundlag af økonomiske studier og undersøgelser vedrørende nye 
muligheder og industriens krav under hensyntagen til de nationale 
aktiviteter.

3.7 - 3
d. Det meste af forskningen vil blive gennemfart ved hjælp af projekter 
med omkostningsdeling med en gennemsnitlig stritte fra Fællesskabet på 
50%.
Samordnede projekter vil også kunne komme på tale, hvor det findes 
hensigtsmæssigt, til fremme af udveksling af oplysninger og erfaringer 
mellem veletablerede forskerhold fra forskellige medlemsstater.
Fællesskabet vil også fremme udviklingen af databaser, uddannelse af 
forskere og overfrirsel af viden via konferencer og symposier.
e. I betragtning af den strategiske betydning af materialeforskning for 
den europæiske industri, brir Fællesskabets F&U-indsats riges væsentligt 
for at skabe strirre strategisk sammenhæng i  den nationale indsats, som 
stadig er for opsplittet og for at holde tridt med den massive indsats 
i  USA og Japan.
Den skrinnede fornridne indsats i  perioden 1987-1991 anslås til mellem 
200 og 300 mio ECU. En sådan indsats svarer til omkring 20% af 
medlemsstaternes nuværende indsats (undtagen militær forskning).

3.8  -  1
3.8. Havforskning og -teknologi
a. Oceanerne er den sidste grænse, den mindst udforskede del af vores 
planet. De dækker 70% af jordklodens overflade, og mennesket har fra 
tidernes morgen anvendt dem til at nå andre kontinenter og som kilde 
til fide og andre ressourcer. Det er imidlertid først for nylig, at 
man fuldt ud har forstået den mangeartede rolle, havene spiller.
De spiller en fundamental rolle i  klimaets mekanismer, de indeholder 
levende ressourcer til levnedsmidler, foder, gødningsstoffer og 
lægemidler; fastlandssoklerne indeholder store kulbrintereserver, og 
dybhavsbunden er en mulig kilde til mineraler. Havvand er i  sig selv 
en opløsning af mange kemikalier, der kan udnyttes af mennesket. Havet 
er endvidere slutrecipienten for affald fra menneskets aktiviteter, og 
dette kan true havets ligevægt. Havets evne til at absorbere 
carbondioxid fra atmosfæren kan være afgørende for, hvorvidt mennesket 
vil forårsage en uoprettelig og ugunstig ændring af klimaet.
Den øgede forståelse af havmiljøets betydning for mennesket har for 
nylig resulteret i, at mange lande har forberedt og vedtaget 
havretten.
Det er vigtigt for EF at indhente bedre viden om de omgivende have med 
henblik på bedre at kunne beskytte og udnytte dem. Der gøres således 
allerede en betydelig forskningsindsats inden for havforskning og 
-teknologi i  medlemsstaterne i  såvel civilt som militært regi. Det 
anslås, at de offentlige F&U-udgifter (eksklusive militærudgifter) på 
dette område nu andrager omkring 400-500 mio ECU pr. år. Dette ligger 
på linje med USA's finansiering af ikke-militær forskning, medens 
Japan bruger omkring 200 mio ECU på denne forskning.
Der er nu tegn på, at mange nationale forskningsprogrammer genvurderes 
eller revideres, eller at der snart vil blive iværksat nye integrerede 
programmer. En koordinering på EF-plan forekommer således yderst 
belej lig.
Flere forskellige grunde taler for en specifik EF-aktion (*) på dette 
omfattende område: der anvendes omfattende eller kostbart udstyr, som
er for belastende for et enkelt lands ressourcer; bedre fælles 
udnyttelse af de eksisterende faciliteter (undersøgelsesfartøjer, 
undervandsbåde osv.); den sagkundskab og kompetence, der findes i  de 
forskellige medlemsstater, er komplementær; forskningsresultaterne kan 
anvendes til gennemførelse af Fællesskabets politik; støtte til 
udviklingslandene; bidrag til udviklingen af det interne marked på 
grundlag af en accept af fælles normer og standarder osv. Dette er 
således i  høj grad et område for EF-samarbejde.
(*) Der er for indeværende flere løbende eller foreslåede EF-forsknings- 
programmer, der til dels vedrører havet: miljøbeskyttelse, tele-
detektion, navigation, materialer, energi, fiskeri, strålings­
beskyttelse, deponering af radioaktivt affald osv., men der findes 
ingen integreret aktion.

3.8 - 2
b. Inden for havforskning vil målsætningerne være:
1. Bedre kendskab til og forståelse af medlemsstaternes økonomiske 
zone (i fysisk, kemisk, biologisk og geologisk henseende). 
Regionale oceanografiske projekter skulle omfatte Middelhavet, Det 
østlige Atlanterhav, Den engelske Kanal og Nordsøen samt Østersøen. 
Udviklingslandene kunne få støtte til lignende undersøgelser af 
deres økonomiske zone.
2. Det videnskabelige grundlag for forvaltning og beskyttelse af 
kystfarvandene, med hensyn til hvilke medlemsstaterne har fælles 
problemer og bekymringer.
3. Et bidrag til forståelsen af de arktiske og antarktiske egne.
Inden for havteknologi (som bl.a. kan bidrage til løsning af 
ovennævnte problemer) vil målsætningerne kunne være:
1. Fælles udvikling af den næste generation af havinstrumentering 
(farvandsafmærkningssystemer, akustik under vandet, ubemandede 
undervandsfartøjer, autonome apparater til forureningsovervågning 
osv.).
2. Fremme af konstruktionen af et dybhavsboreskib, hvilket ville give 
Europa kapacitet på dette område.
En række supplerende og mindre kostbare initiativer kunne ligeledes 
gennemføres til støtte for Europas havforskning og -teknologi, som
f.eks.:
1. Oprettelse af et registreringskontor med henblik på at optimere 
udnyttelsen af skibe og andet kostbart udstyr til dybhavsforskning, 
såsom de eksisterende forsknings-undervandsfartøjer og faciliteter 
til undersøgelse af store havøkosystemer ("mesokosmos'er") osv.
2. Uddannelse af videnskabeligt personale i  de oceanografiske 
discipliner, herunder videnskabsmænd fra udviklingslandene.
3. Udvikling af databaser vedrørende havforskning og -teknologi.
4. Erhvervelse af begrænset deltagelse i  store, mobile eller 
faststående faciliteter, med henblik på at skaffe adgang hertil for 
de medlemsstater, som ikke har deltaget i  den oprindelige 
finansiering heraf.
En mere indgående definition af EF-akti viteterne indebærer yderligere 
høringer af regeringsmyndigheder, industrien og de videnskabelige 
kredse, eventuelt ved hjælp af "tilkendegivelse af mulige
aktiviteter".

3.8 - 3
I betragtning af medlemsstaternes betydelige aktiviteter pi dette 
omrade vil aktionen formodentlig blive gennemfart pi grundlag af 
(udbyggede) samordnede aktioner, aktioner med omkostningsdeling samt 
eventuelt begrænset deltagelse og fællesforetagender.
Omfanget af det beldb, der kræves til en effektiv aktion på EF-plan, 
vil blive fastsat pa et senere tidspunkt, inden Kommissionens formelle 
forslag forelægges. Beldbet vil blive trukket fra den reserve, der er nævnt i  oversigtstabellen.

9. Transport
9.1. Generel aktion
Medlemsstaternes forskningsaktiviteter vedrørende nye ^transport- 
teknikker har givet resultater, der placerer Fællesskabet pa linje med 
de mest avancerede industrilande.
Disse resultater er imidlertid ofte opnået pa^ grundlag af indbyrdes 
konkurrerende forskningsprogrammer, som maske ^ netop har været 
stimulerende, men som, hvad udnyttelsen angår, har uheldige 
vi rkninger:
-projekter, der tager sigte pi offentlig service, eller som er 
oeregnet til bundne markeder, har store vanskeligheder med at finde 
anvendelse på fællesskabsplan eller i  resten af verden. Dette gælder 
f.eks. skinnetransport med høj hastighed og bytransport: o
- projekter med normalt kommercielt sigte har indtil de seneste ar 
ført til konkurrencedygtige resultater på verdensplan, men lider nu 
under virkningerne af krisen og vil blive udsat for en voksende 
international konkurrence. Dette er navnlig tilfældet med 
vejtransport og søtransport.
De projekter, der er iværksat på grundlag af internationalt 
samarbejde, har derimod - efter de kommercielle skuffelser med^visse 
teknisk set vellykkede resultater, som imidlertid har været dårligt 
tilpasset tit markedsvilkårene - kunnet forsyne transportsektoren med 
produkter, der imødekommer dens behov. Dette er navnlig tilfældet med 
AIRBUS-programmet.
Det synes således påkrævet, at Fællesskabets teknologiske kapital pa 
transportområdet befries for den nationale opsplitning, der oftest 
præger den. Denne opsplitning går ud over forskningens produktivitet 
og anvendelsen af dens resultater. Fællesskabets transportkapacitet
Oma:
- tilpasse sig de nye krav med hensyn til samhandelen i  EF og med den 
øvrige verden (ændringer i  transportnettene, virkningerne af de nye 
teknikker, kvalitative og kvantitative ændringer i  trafikstrømmene),
- være i  overensstemmelse med de økonomiske konjunkturer og det 
omgivende samfund,- være en sektor, der er konkurrencedygtig i  Fællesskabet og over for 
tredjelande, og dermed udgør et marked, der støtter Fællesskabets 
industri for transportmateriel og -udstyr.
b. Den fælles transportpolitik tager sigte på, at Fællesskabets 
transportsystem bestrider sine funktioner med anvendelse af alle 
mulige transportmidler, uden at nogen heraf favoriseres eller 
forfordeles. De på grundlag af traktaten udarbejdede regler er 
formuleret med dette sigte.
Men det er forskningens opgave at sikre en langsigtet tilpasning af 
transportsystemet til behovene.

3.9 - 2
I denne forbindelse er ændringerne og stigningen i  efterspørgslen og i  
konjunkturerne samt hindringerne og indflydelsen fra andre sektorer af 
stor og stadig voksende betydning.
Forskningsbestræbelserne bør derfor tage sigte på:
.  med hensyn til sporbundet transport:
automatisering af trafikovervågningen, styring af signaler og 
sporudstyr,
- simulering af togdrift,
~ planlægning af aflastning, støjnedbringelse og køretøjernes 
aerodynamik,
- den lineære motor,
- virkningerne for passagererne (f.eks. gennemkørsel af tunneller) 
og pa miljøet (f.eks. støj, synlige gener),
.  med hensyn til vejtrafik:
- analyse af færdelsulykker,
- forbedring af sikkerheden for tunge køretøjer til gods- og 
passagerbefordring,
- optimering af det eldrevne køretøj/
.  med hensyn til søtransport:
- forvaltning af skibet, dettes vedligeholdelse, dets funktioner, 
dets tilstand, den billigste rute,
-metodologi med hensyn til skibets konfiguration og adfærd, 
skrogets ruhed, fremdriftsmodstand,
- udvikling af nye skibstyper og alternative fremdrivningsapparater, 
der imødekommer de kommercielle behov,
- forvaltning af trafikken på havet,
- systemet menneske/skib,
.  med hensyn til lufttransport:
- de i  kabinen anvendte materialers antændelighed og toksicitet,
- rationalisering og modernisering af kontrollen med lufttrafikken.
Aktioner på fællesskabsplan finder anvendelse;
- enten som supplement til medlemsstaternes aktioner, når der findes 
sideløbende programmer i  de forskellige lande, og der er behov for 
samordning med henblik på større effektivitet og fremme af 
resultaternes formidling og eventuelt standardisering heraf;
eller nar der kræves en fællesskabsdimension, fordi omkostnings­
niveauet er for højt, incitamenterne utilstrækkelige som følge af 
lovgivningen eller de kommercielle udsigter, eller fordi anvendelsen 
er af betydning for Fællesskabet.
c. Skønt Fællesskabet ikke har iværksat nogen F&U-programmer på 
transportområdet, har en række aktioner vedrørende transport kunnet 
give et erfaringsgrundlag:
- COST-aktioner vedrørende transport;
- Fællesskabets samordnede aktion, COST 301, vedrørende navigations- 
hjælpesystemer for skibsfarten;

3.9 - 3
- projekter vedrørende transport i  programmerne for ikke-nuklear
energi og demonstrationsprogrammerne for energibesparelser.
Heraf følger behovet for:
- at kunne anvende enten aktioner med omkostningsdeling eller 
samordnede aktioner, alt efter det enkelte tilfælde,
- eventuelt at associere tredjelande, der deltager i  COST,
- at undersøge muligheden for et supplerende program for et vist antal 
aktioner.
Transportforskningen er af meget forskelligt omfang fra medlemsland 
til medlemsland, der er derimod en aktiv forskning i  visse 
tredjelande, der geografisk set er af betydning for Fællesskabets
transport, såsom Schweiz, Østrig eller de nordiske lande; til
forskning af denne art kræves der til tider betydelige finansielle 
midler, men i  en lang række tilfælde er der først og fremmest behov 
for nye impulser, stimulation eller blot samordning.
d. En generel forskningsaktion med et budget på 50-80 mio ECU ville kunne 
betyde en yderst nyttig impuls i  transportsektoren. På området
færdselssikkerhed suppleres aktionen med et specifikt projekt 
vedrørende anvendelsen af informations- og telekommunikationsteknologi 
(jf. "DRIVE"-projektet under punkt 3.3.).
3.9.2. Luftfartsteknologi
a. Den europæiske luftfartsindustri er af stor betydning for EF-landenes 
økonomi. Denne industri konstruerer og fremstiller en meget lang række 
forskellige fastvingefly og helikoptere. Der eksporteres betydelige 
mængder af fly, motorer og udstyr. Industrien er en førende udvikler 
og bruger af avancerede design-teknikker, materialer og
fremstillingsmetoder. Ud over den direkte fordel af avanceret teknolo­
gi for industrien selv, overfører den betydelige teknologiske fordele 
til andre industri grene - på områder som f.eks. kompositmaterialer, 
samleteknikker osv.
Den kommercielle succes for et luftfartsprodukt afhænger i  afgørende 
grad af kvaliteten af den anvendte design- og fremstillingsteknotogi.  
Al disponibel avanceret teknologi udnyttes således rutinemæssigt; 
videreudvikling af teknologien er kostbar, ikke blot som følge af 
forfinelsen af teknologien som sådan, men også som følge af den store 
omhu, der gøres for at kontrollere den nye teknologis egnethed fra et 
sikkerhedsmæssigt synspunkt.
På trods af de store omkostninger i  forbindelse med teknologisk 
videreudvikling er udviklingshastigheden på verdensmarkedet høj. Selv 
om europæisk forskning fortsat yder betydelige bidrag til 
luftfartsteknologien, er den meget omfattende amerikanske 
luftfartsforskning i  afgørende grad bestemmende for den teknologiske 
udvikling på dette område. Den amerikanske luftfartsforskning 
finansieres delvis af industrien, men nyder derudover fordel af en 
meget stor statsstøtte i  forbindelse med NASA's og 
forsvarsministeriets programmer. Omfanget af de amerikanske
forskningsaktiviteter, både generelt og i  forbindelse med

3.9 - 4
betydningsfulde programmer som f.eks. SDI og det transatmosfæriske 
overlydsfly, er af en sådan art, at den teknologiske udvikling overgår 
den europæiske luftfartsindustris kapacitet (der støttes af de 
nationale regeringsprogrammer), således at den har vanskeligt ved at 
holde sig pa højde med det mest avancerede teknologiske stade.
b. Kommissionen mener, at der til udbedring af denne situation kræves 
aktioner pa europæisk plan. At skulle bero på licenser eller import af 
amerikansk teknologi synes ikke at være et acceptabelt grundlag for 
industriens fremtidige udvikling pa lang sigt. At Idse problemet ved 
at øge medlemslandenes støtteprogrammer synes heller ikke at være et 
effektivt middel. Af disse grunde mener Kommissionen, at der nu bør 
tages skridt til ^at gennemgå hele den europæiske Ifutfartsindustris 
forskningsbehov på længere sigt med henblik på udvikling af et har­
moniseret program for forskningsbehovene på mellemlang og lang sigt. 
Den meget positive erfaring med de forvaltningsfremgangsmåder, der er 
anvendt i  ESPRIT og BRITE-programmet, hvor industrien i  høj grad 
deltager i  fastlæggelsen og ledelsen af programmerne, bør tages i  
betragtning i  denne forbindelse. Det er endnu ikke muligt at fremsætte 
konkrete forslag om udarbejdelsen af en aktion, eftersom der kræves 
yderligere samråd med industrien og med medlemsstaternes myndigheder.
c. Skal denne aktion have de tilsigtede virkninger, må den i  omfang svare 
til en anselig del af den nuværende luftfartsforskning. Dette ville 
for Fællesskabet som helhed betyde et aktivitetsniveau svarende til 
nogle hundrede mio ECU pr. år. Fællesskabets bidrag hertil skulle i  så 
fald trækkes fra den finansreserve, der er nævnt i  oversigtstabellen.

3.10 - 1
3.10 Videnskabelige standarder, referencemateriaLer og metoder
a. Yderligere harmonisering og standardisering er en af de vigtigste 
målsætninger på flere omrader af F a e  llesskabets politik, nemlig 
gennemførelsen af det interne marked, energi, forbrugerbeskyttelse, 
landbrug, miljø og sundhed.
Ud over behovet for harmonisering af skrevne standarder er der behov 
for at bevise et produkts kvalitet og dets overensstemmelse med en 
standard eller forskrift (hertil kræves der prøvning, målinger og 
analyser). Der er endvidere behov for forskning og databaser for at 
fremme og lette udformningen af skrevne standarder.
I alle medlemsstaterne findes der en metrologi-service.^Denne fungerer 
som et videnskabeligt organ på højt plan, der forestar standardise­
ringen af de mest grundlæggende enheder^og sikrer, at der er enighed i  
landet som helhed med hensyn til alle malinger.
Tilvejebringelsen af en sådan grundlæggende metrologi-infrastruktur, 
der er nødvendig for den industrielle udvikling, bliver i  alle landene 
- også i  USA og Japan - betragtet som en offentlig service.
Problemer af denne art er imidlertid ofte af tværnational karakter, og 
Fællesskabet kan på grund af sin neutralitet spille en væsentlig rolle 
i  løsningen af divergenser, navnlig ved at bruge den know-how, der er 
udviklet i  dets laboratorier, og ved at koordinere de bestræbelser, 
der gøres i  medlemsstaternes offentlige og industrielle laboratorier.
b. Fællesskabets aktioner på dette område er fordelt på tre felter:
1. Programmet for Fællesskabets referencebureau har skabt effektive 
midler til samarbejde mellem de metrologiske institutter i  
Fællesskabet, hvilket har medført, at et stort antal måletekniske 
problemer er blevet løst via de mere end 80 arbejdsprojekter, der er 
gennemført indtil nu. Dette samarbejde vil blive udbygget, navnlig 
med henblik på udvikling af de målemetoder, den nye teknologi 
kræver.
Inden for BCR-programmet vil der Ligeledes - på de områder, der ikke 
dækkes af de nationale myndigheder - etableres samarbejde, der først 
og fremmest skal føre til forbedringer i  analysemetoderne og 
fremstilling af hjælpemålemetoder, der anerkendes på EF-plan. Det 
vi l  på denne måde være muligt at sikre "sporbarheden ^ af analyser og 
prøvninger på så vanskelige og forskelligartede områder som f.eks. 
sundhed, miljø og levnedsmidler samt naturligvis til imødekommelse 
af industriens behov.
Ønsket om yderligere standardisering med henblik pa gennemførelsen 
af det interne marked og andre foranstaltninger samt indførelsen af 
ny teknologi vil øge efterspørgslen efter denne form for service.
2. Programmet vedrørende referencemålinger og -materialer vil blive 
videreført i  Fællesskabets egne fremragende laboratorier i  Geel, i  
samarbejde med tilsvarende store institutioner i  EF og i  tredjelan­
dene, med henblik på at opstille nukleare data, hovedsagelig med

3.10 - 2
hensyn til neutroninducerede reaktioner, hvor dette behøves til 
anvendelser i  forbindelse med nuklear fusion og fission. Herudover 
vil en betydelig del af arbejdet med malinger og referencematerialer 
vedrøre radioaktive kilder, neutronf lux og -doser, target-materialer 
og analyser af fissile materialer og isotopforbindelser. Geel vil 
endvidere udnytte sin erfaring på kerneenergiområdet med henblik på 
øget samarbejde med BCR på andre områder.
i.FFC's aktiviteter vedrairende materialer og strukturer, der udføres i  
Petten og Ispra, vil blive udvidet i  overensstemmelse med det 
stigende behov for dget pålidelighed og standardisering. Vægten vil 
blive lagt på udvikling af pålidelighedsmetoder, modeller og 
praksis-kodekser i  forbindelse med industrielle strukturer og på 
forskning og databaser vedrørende materialers adfærd under ekstreme 
driftsbetingelser, således at der kan opstilles standarder.
Der vil i  stigende grad blive indført samarbejde med Fællesskabets 
aktioner med omkostningsdeling (f.eks. BRITE og EURAM) og med 
laboratorier i  medlemslandene.
c. De nødvendige fællesskabsbevillinger til gennemførelse af denne aktion
anslås til mellem 300 og 350 mio ECU.

4.1 - 1
4. LIVSKVALITET 
4.1. Sundhed
a. De enkelte medlemsstater er, med deres årelange erfaringer og 
omfattende ressourcer, i  første række ansvarlige for beskyttelsen af 
indbyggernes helbred, men de bliver i  stadig større grad overbelastet 
af sundhedssektorens stigende omkostninger, som ikke kan styres pa 
nationalt plan.
De samlede udgifter anslås nu til årligt at overstige 150 mia ECU i  
Fællesskabet, hvoraf mindre end 1% (ca. 1,2 mia ECU) anvendes til 
forskning i  medicin og sundhedsvæsen. Forskning udelukkende på 
nationalt plan har imidlertid vist sig at være utilstrækkelig.
Eftersom de fleste nationale programmer udgøres af en^ lang række 
forholdsvis små projekter, der udføres af forholdsvis sma og spredte 
forskerhold, er der absolut behov for koordinering af samarbejdet. 
Navnlig vil en EF-indsats, bestående i  en forening af de^mere eller 
mindre knappe nationale sagkundskaber på avancerede omrader (såsom 
anvendelse af moderne bioteknologi, medico-informatik, avanceret medi­
cinsk teknologi) og i  fælles udforskning af nye veje for FU&D, skabe 
et virkeligt nyskabende potentiel, der kan løse vigtige problemer i  
sundhedssektoren, effektivt begrænse denne sektors udgifter og bidrage 
til den industrielle udvikling.
b. Fællesskabets indsats vil blive koncentreret på tre vigtige FU&D- 
-områder:
Samordning af forskning i  medicin og sundhedsvæsen:
.  Vigtige sundhedsproblemer, der er fælles for samtlige medlemsstater, 
ved henholdsvis at inkludere nye mål, nemlig KRÆFT (opfølgning af 
Luxembourg-topmødet)  og AIDS (pa anmodning af Europa-Parlamentet),  
og videreføre andre mål med hensyn til aldersbetingede (herunder 
invaliditet) og miljø- og livsstilbetingede sundhedsproblemer.
.  Forbedring og fælles anvendelse af sundhedsressourcerne, omfattende 
både FU&D inden for medicinsk teknologi og forskning vedrørende 
sundhedstjenester (forskning vedrørende sygepleje og organisation).
En sådan indsats vil give et højt udbytte pa grundlag af omkostnings­
beskedne investeringer på EF-plan (f.eks. elektrokardiografi: 
forbedringer i  fremgangsmåden, der resulterer i  en omkostnings­
reduktion på kun 10% vil betyde en besparelse pa 100 mio ECU pr. ar!).
Udvikling af diagnosticering og nye behandlingsmetoder:  Malet med
dette nye projekt er at fremme anvendelsen af moderne^bioteknologi pa 
det medicinske omrade, navnlig med henblik ^pa meget ^tidlig 
sygdomsdiagnose og nye behandlingsmetoder. FU&D pa dette omrade vil 
hovedsagelig blive rettet mod bedre kendskab til menneskets genomer, 
immunitetsteknologi (kan anvendes på kræft, autoimmune sygdomme, in­
fektioner), gensplejsningsmetoder, der giver mulighed for at reparere 
DNA-defekter (f.eks. medfødte genetisk betingede sygdomme) og 
industriel fremstilling af diagnose-udstyr (f.eks. til AIDS).
En sådan EF-indsats vil fylde forskellige huller i  den videnskabelige 
og teknologiske viden (huller, som ^ forhindrer en fuldstændig 
udnyttelse af den moderne bioteknologi pa det medicinske omrade);: en
sådan indsats vil endvidere fremme europæisk tværnationalt samarbejde, 
fremskynde udnyttelsen af allerede anvendelige teknologier og samtidig 
begunstige et europæisk videnskabeligt miljø, som kan skabe et stort 
innovationspotentiel med lovende økonomiske udsigter.

4.1 - 2
Forbedring af arbejdsmedicinen er en permanent opgave i  henhold til 
EKSF-traktaten. Aktiviteterne i  tilknytning hertil tager sigte på at 
påvise sundhedsproblemer og erhvervssygdomme, der skyldes kul- og 
stålindustriens særlige miljø. Disse aktiviteter omfatter forskning 
vedrørende kroniske sygdomme, såsom åndedrætslidelser, fysiopatologi 
samt andre lidelser hos arbejderne i  stålværker, forkoksningsanlæg, 
kul- og jernminer, såsom problemer med ryggen, hudsygdomme osv. Målet 
er at forbedre helbredstilstanden i  EKSF-industrien yderligere ved at 
påvise forbindelserne mellem erhvervssygdomme og arbejdsmiljø og ved 
at udvikle forebyggende foranstaltninger, metoder til tidlig opdagelse 
samt afbødende foranstaltninger.
Erhvervssygdomme er en vigtig dødsårsag, både blandt minearbejdere og 
arbejdere i  forkoksningsanlæg samt i  jern- og stålindustrien, og er 
derfor et problem i  hele Fællesskabet.
Forskning vedrørende medicin og sundhedsvæsen omfatter to nye mål 
(kræft og AIDS), medens de permanente mål vil undergå visse 
forandringer med hensyn til deres videnskabelige og tekniske indhold 
(adskillige projekter afsluttes, andre omdirigeres, og nogle 
tilføjes). Det samlede antal projekter vil således stige fra de 
nuværende 30 til mere end 70. Erfaringerne fra tidligere har bekræftet 
betydningen af gradvis samordning, og samtlige evalueringsrapporter 
har vist samordningens videnskabelige, medico-sociale og økonomiske 
værdi.
Diagnosticering og nye behandlingsmetoder er et nyt projekt baseret på 
tidligere erfaringer fra bioteknologi-programmerne, hvilket giver 
tiltro til dette projekts effektivitet.
Det tredje område omfatter permanente aktiviteter i  henhold til EKSF- 
traktaten.
Forskningen vedrørende medicin og sundhedsvæsen vil blive gennemført 
på grundlag af metoden med samordnet aktion, idet der ydes øget støtte 
til centraliserede faciliteter; forskningen i  diagnosticering og nye 
behandlingsmetoder gennemføres på grundlag af aktioner med omkost­
ningsdeling (eller marginalomkostningsdeling), og den arbejds­
medicinske forskning på basis af kontrakter.
Fællesskabsressourcer til støtte for FU&D på ovennævnte områder i  
perioden 1987-1991 anslås til mellem 140 og 160 mio ECU. Hertil kommer 
forskning i  arbejdsmedicin, der dækkes af EKSF-budgettet.
Til sammenligning kan det nævnes, at de årlige forskningsomkostninger, 
som afholdes af medlemsstaterne på området medicin og sundhedsvæsen, 
alene anslås til over 200 mio ECU i  1987 og til over 400 mio ECU i  
1990; samordningen omfatter således 25% af de samlede nationale 
aktiviteter.

4.2 - 1
4.2. Sikkerhed
a.Ingen menneskelig virksomhed er risikofri. Folk er udsat for en lang 
række risici knyttet til alle tilværelsens aspekter: fysiske risici fra
forskellige menneskelige aktiviteter og naturkræfterne, kemiske risici 
fra akutte og kroniske giftstoffer og endog biologiske risici. Red den 
teknologiske udvikling opstår der endvidere nye risikofaktorer, og 
kontrollen hermed bliver stadig mere kompleks. Pi denne baggrund er 
offentlighedens bekymring og interesse for at bevare et sikkert miljø 
stadig voksende.
Mange af sikkerhedsproblemerne er af samme art i  hele Fællesskabet, 
hvorfor der kan udvikles og anvendes fælles løsninger. En fællesskabs­
taktik er ofte den bedste løsning, når der kræves betydelige 
investeringer i  tid, penge og indsats, og når forskningsresultaterne skal 
omsættes effektivt i praksis.
b. Den foreslåede indsats vil blive koncentreret om udvalgte sikkerheds­
problemer, såsom risiciene ved industrielle og andre menneskelige 
aktiviteter, brande, specielle teknologier i  farlige miljøer samt 
naturlige risici. Tidlig forebyggelse vil være højt prioriteret.
1. Karakteristisk for mange industriaktiviteter er, at de rejser en 
lang række forskellige sikkerhedsproblemer, som kræver en betydelig 
indsats og sagkundskab og i  mange tilfælde hensyntagen til aspekter 
af bl.a. social og juridisk art. En helhedsorienteret behandling af 
sikkerhedsproblemerne - hvorved miljømæssige· og andre forhold samt 
de teknologiske fremskridt kan tages med i  betragtningerne, 
efterhånden som de bliver kendt - spiller en stadig større rolle.
Indsatsen vil blive koncentreret om teknologiske risici af
potentielt stor betydning, erhvervsgrupper, der er udsat for større 
risici end den øvrige befolkning, og om betydelige
risikofaktorer, der er fælles for flere industrigrene:
.  Forskningen vedrørende større teknologiske risici vil blive
rettet mod forståelse, forebyggelse og afbødning af følgerne af 
alvorlige kemiske og petrokemiske uheld. Problemet med at 
forebygge og afbøde sådanne uheld er fælles for hele den kemiske/ 
petrokemiske sektor. Der er derfor behov for passende
EF-forskrifter og støtte til forskningen. EF-direktivet
vedrørende risikoen for større uheld i forbindelse med en række 
industrielle aktiviteter er et første skridt i denne retning.
.  Forbedring af arbejdssikkerheden i  kul- og jern/stål-industrien 
er en permanent opgave i henhold til EKSF-traktaten.  Pa dette
område kræves der yderligere samordningsarbejde på EF-plan til 
støtte for den praktiske anvendelse af forskningsresultaterne.
.  Baggrunden for aktiviteterne vedrørende strålingsbeskyttelse er 
Kommissionens forpligtelse til at fremme vor viden pa dette 
område i  henhold til Euratom-traktaten og forskellige direktiver. 
Videnskabelig støtte er af betydning for vurdering, forvaltning 
og politisk evaluering af problemerne i forbindelse med
strålingsrisici, hvilket i hele Fællesskabet er et problem, der 
har offentlighedens interesse.

4.2 - 2
2. Næsten 80% af alle uheld sker i det private miljø, dvs. i  
forbindelse med aktiviteter i hjemmet, fritidsaktiviteter, sport 
osv. De heraf følgende udgifter til forsikring og sygepleje m.v., 
omfatter flere dusin milliarder ECU pr. år, hvortil skal føjes 
betydelige produktionstab.
Der er ikke hidtil iværksat EF-aktioner for at nedbringe disse 
udgifter, medens der i  USA og Japan er igangsat aktiviteter på 
dette område.
Den foreslåede forskning vil blive koncentreret om fjernelse af 
risici i det private miljø, med særlig vægt på uheld i forbindelse 
med nye former for udstyr i hjemmet; relevante databanker; 
beskyttelse af forbrugerne mod farlige produkter; særlige produkter 
til ældre, handicappede, børn osv.
3. De samlede udgifter i forbindelse med brande i  EF er anslået til 
gennemsnitligt næsten 1% af BNP. Medens brandbekæmpelsesteknikkerne 
generelt er vel udviklede, er metoderne til optimering af 
beskyttelsen stadig på et rent empirisk stadium.
Den foreslåede forskning vedrørende brandsikkerhed bør kunne 
resultere i  en videnskabeligt baseret indfaldsvinkel og udvikling 
af relevante konstruktionsberegningsmetoder. Arbejdet vil blive 
koncentreret om tre områder: forskning med henblik på harmonisering 
og forskriftsmæssig regulering, grundlæggende brandforskning og 
anvendt brandforskning.
4. Fjernhåndteringsteknologi giver mulighed for at udvide menneskets 
adgang til verdens naturressourcer og dets muligheder for produktiv 
virksomhed i fjendtlige eller farlige miljøer.  Af sådanne farlige 
områder kan nævnes anlæg i  nøgleindustrier (hvor der håndteres 
radioaktive, biologisk aktive, giftige eller brandbare materialer) 
samt rummet og havene. Der er endvidere offentlige serviceydelser 
med hensyn til brandbekæmpelse osv.
Et anslået EF-marked for denne teknologi på 500 mio ECU/år fra 
1990, hvor omkring 1/3 vil være dækket af kerneenergi, er tii­
st række l i  g^ stort til at tjene som springbræt til et verdensmarked, 
men kun såfremt F&U-indsatsen koncentreres og bruger-orienterede 
demonstrationer samordnes.
De foreslåede foranstaltninger vil blive koncentreret om de tre 
mest relevante problemområder: demonstration af prototyper (som
hver skal være typisk for en anvendelseskategori), uddannelse af 
brugere og teknikere samt tilgrundliggende forskning.
5. Selv om Ødelæggende naturkatastrofer indtræffer lokalt, vil de 
økonomiske konsekvenser heraf blive fordelt på hele Fællesskabet. 
Nogle farer, som f.eks. jordskælv, er endvidere fælles for flere 
forskellige EF-lande, således at veje og midler til tidlig 
alarmering og effektiv forebyggelse og afbødning af konsekvenserne 
er et omrade, der er egnet for EF-samarbejde på en tværfaglig basis 
og samordnet indførelse af nye foranstaltninger. EF-samarbejde er 
derfor særlig hensigtsmæssig på områder, hvor der er behov for at 
oprette midler til hurtig udveksling af oplysninger på grundlag af 
datalagring og grænseoverskridende overvågningsnet.

4.2 - 3
Forskningen vedrørende naturkatastrofer i  EF vil blive koncentreret 
om udvalgte, men typiske og hyppige tildragelser, såsom jordskælv, 
storme, oversvømmelser og skovbrande, som ventes at kunne forårsage 
stadig større tab og skade i  tæt befolkede områder. Der bør 
endvidere tages hensyn til forringelsen af landressourcerne som 
følge af tørke i  økologisk og samfundsmæssigt sårbare områder.
c. F,U&D vedrørende sikkerhed kræver kontinuitet. Der ventes følgende 
udvi kli ng:
Det igangværende program vedrørende teknologiske og industrielle 
risici vil blive udbygget.
Indsatsen med hensyn til arbejdssikkerhed omfatter permanente 
aktiviteter i  henhold til EKSF-traktaten.
Hvad angår forskningsarbejdet vedrørende strålingsbeskyttelse, vil 
projekter af mere grundlæggende karakter gradvis blive indskrænket, 
samtidig med at der vil blive lagt øget vægt på scenarier over 
udsættelse for stråling fra det omgivende miljø og i  forbindelse 
med uheld, følgerne heraf for mennesker og samfund og begrænsning 
af udsættelsen ved hjælp af risikovurdering og optimering, til 
støtte for EF's grundlæggende sikkerhedsstandarder.
De samordnede forskningsaktioner vedrørende risici i  privatmil­
jøet, brandsikkerhed og særlige teknologier til farligt miljø er 
nye initiativer.
Det løbende forskningsprogram vedrørende klimatologi og naturlige 
risici omfatter undersøgelser af mekanismerne i  og virkningerne af 
visse ekstreme klimaforhold og af jordskælv, de hidtidige 
bevillinger hertil har imidlertid været helt utilstrækkelige.
d. Arbejdet vil blive fordelt på grundlag af den disponible 
sagkundskab og med henblik på det størst mulige udbytte:
Forskningsarbejdet vedrørende større teknologiske risici vil blive 
udført på grundlag af forskning i  FFC, aktioner med omkostnings­
deling og samordnede aktioner, medens forskningen vedrørende 
arbejdssikkerhed udføres via kontrakter og forskningen vedrørende 
strålingsbeskyttelse i  form af aktioner med omkostningsdeling. 
Arbejdet med risici i  det private miljø vil hovedsagelig blive 
udført på grundlag af aktioner med omkostningsdeling og i  mindre 
grad af FFC, medens forskningen vedrørende brandsikkerhed udføres 
via samordnede aktioner og aktioner med omkostningsdeling; 
forskning vedrørende særlige teknologier for farlige miljøer og 
vedrørende naturlige risici gennemføres i  form af aktioner med 
omkostningsdeling.
e. Den fornødne fællesskabsstøtte for F,U&D på ovennævnte sikkerheds- 
relaterede områder i  perioden 1987-1991 anslas til mellem 230 og 
280 mio ECU. Til dette beløb skal lægges forskning vedrørende 
arbejdssikkerhed, der dækkes af EKSF-budgettet.
Det anslås, at forskningen vedrørende strålingsbeskyttelse vil 
omfatte en betydelig del (35 til 45%) af hele den pågældende 
nationale forskning (som i  EF-12 anslås til 80-100 mio ECU/ar) i  
samarbejde med næsten alle de nationale ekspertcentre.  Forskningen 
vedrørende særlige teknologier til farlige miljøer og vedrørende 
naturlige risici vil kunne tegne sig for mellem 5 og 10% af 
medlemsstaternes udgifter på disse omrader.

4.3 - 1
4.3. Mi LjØbeskyttelse
a. Bevare og forbedre miljøet erkendes nu overalt som en absolut 
nødvendighed for at sikre menneskets overlevelse og dets materielle og 
psykologiske velvære. Langsigtet økonomisk udvikling er betinget af 
bevarelse og fornuftig anvendelse af naturressourcerne. Udsigten til 
klimaændringer og følgerne heraf er ligeledes af yderste vigtighed. 
Der lægges ligeledes stadig større vægt på beskyttelse og bevarelse af 
vor kulturel le arv.
De pågældende problemer er hovedsagelig grænseoverskridende. Miljø­
politikkens økonomiske følger har gjort det absolut nødvendigt at give 
den en fællesskabsdimension. Der er behov for videnskab og teknologi 
som sundt grundlag for bestemmelser såvel som nødvendige teknikker til 
at udbedrede Iler forebygge miljøskader. Ved at sætte miljømæssigt høje 
kvalitetsmål anspores der til teknisk innovation. Industrien foran- 
lediges tilsat udvikle miljømæssigt sikrere teknologier, som kan finde 
afsætning både hjemme og i  udlandet.
b. Fællesskabssamarbejde inden for miljøforskning er således særdeles 
hensigtsmæssigt, eftersom det støtter en af Fællesskabets vigtigste 
politikker, der skal hvile på et grundlag af solid videnskabelig og 
teknisk viden. Medens EF-forskning på dette omfattende og forskel­
ligartede område ikke bør, og ikke kan, erstatte nationale bestræ­
belser, som ofte er meget omfattende, bør det derimod koordinere dem, 
supplere dem og vurdere de opnåede resultater. EF-forskningen kan i  
store internationale projekter (såsom epidemiologiske oversigter) 
ligeledes mobilisere ekspertise, færdigheder og udstyr, som er spredt 
over hele Fællesskabets territorium.
EF's miljøforskning skal have tre mål:
- løse øjeblikkelige problemer omkring forberedelse eller gennemførel­
se af gældende akter i EF's miljøpolitik,
bestemme og undersøge miljøspørgsmål, som vil dukke op i  en over­
skuelig fremtid i betragtning af den ofte lange virkeliggørelsestid, 
der er nødvendig for at opnå resultater,
udvikle den grundlæggende forståelse for økologiske processer og for 
klimasystemet.
Det bør understreges, at miljøproblemer ikke blot kræver en tværfaglig 
(heraf ofte international) indfaldsvinkel til løsning heraf, men at de 
pa grund af deres omfattende økonomiske følger også er af altafgørende 
betydning for ressourceplanlægning i en integreret økonomisk enhed så­som EF.

4.3 - 2
c. EF's miljøforskning blev påbegyndt i  1972 og har givet mange nyttige 
resultater, hvilket et evalueringspanel for nylig bevidnede. (Forsk­
ningsevalueringsrapport nr. 14, 1985). Disse resultater er blevet
anvendt ved udformningen af miljøpolitiske foranstaltninger.
I årenes løb har forskningen udviklet sig fra at beskæftige sig med 
udbedring af skader til snarere at dreje sig om forebyggelse såvel som 
mere fundamentale anliggender. Følgelig er forskningsindsatsen ved­
rørende de direkte virkninger af de vigtigste forurenende stoffer, 
hvorom der nu findes en betydelig videnmængde, blevet reduceret bety­
deligt og er nu begrænset til ganske få uløste problemer.
For tidsrummet 1987-1991 foreslås det at udføre forskning under denne 
overskrift inden for miljø, klimatologi og kulturgoder.
1, Miljøforskning vil navnlig dreje sig om:
- detektion, måling, analyse og overvågningsteknikker vedrørende 
en lang række forurenende stoffer og miljøforhold (herunder 
teledetekt i  on)/
- de forurenende stoffers virkninger for sundhed og økosystemer 
(f.eks. følgerne af "sur nedbør") og for kulturarven (bygninger, 
monumenter)/
- vurdering af følgerne af menneskets virksomhed for 
miljøkvaliteten, såsom afprøvning og vurdering af kemikamier/
- belysning af grundprincipperne i  miljøprocesser
(økosystemforskning, bio-geokemiske kredsløb)/
- udvikling af teknologier til nedbringelse og forebyggelse af 
forurening samt affaldsforvaltning^
- genetablering af forringet miljø, navnlig beskadigede 
økosystemer.
2. Klimatologi-forskning vedrører en yderst vigtig del af menneskets 
miljø, eftersom vor høst, vandressourcer, sundhed og energi 
afhænger heraf. Den bør sigte mod en tilbundsgående forståelse af 
klimasystemet, og mod udvikling af teknikker til klimaforudsigelse 
og til vurdering af økologiske og samfundsmæssige følger af 
klimaændringer, såsom den der måtte indfinde sig i løbet af det 
næste århundrede på grund af den opvarmning, der opstar ved 
luftens stadig større indhold af CO-,, som igen er forårsaget af 
afbrænding af fossilt brændsel.
I begge tilfælde bringer Spaniens og Portugals tiltrædelse til 
Fællesskabet nye eller intensiverede miljøproblemer med sig 
(f.eks. vandbevarelse, ørkendannelse), som må tages i  betragtning.

4.3 - 3
3·. Forskning vedrørende beskyttelse og bevarelse af kulturgoder er 
ikke begrænset til den allerede nævnte vurdering af forureningens 
virkninger for materialer, men sigter ligeledes på at opstille 
metoder til forebyggelse af skader, fjernelse af den 
menneskeskabte forøgelse af naturens forfald og at undersøge 
metoder til restaurering af uerstattelige kulturgenstande. 
Vægten, der hidtil har været lagt på historiske bygninger og frit 
tilgængelige monumenter, skal udvides til offentlige samlinger af 
kunst, tryk og bøger samt arkæologiske genstande osv.
d. EF1  s miljøbeskyttelsesforskning omfatter EF's egne aktioner, kontrakt­
forskning og samordnede aktioner. Opgaver tildelt FFC i  denne hense­
ende er normalt opgaver af central art, såsom oprettelse af databaser 
(f.eks. ECDIN om miljøkemikalier), referencemålinger til miljøover­
vågning (f.eks. Centrallaboratoriet for Luftforureningsmålinger), 
tilrettelæggelse af fælles eksperimenter i marken osv. Samordnede 
aktioner, som involverer adskillige europæiske ikke-medlemsstater 
inden for COST-systemet, udføres om emner, hvorom der findes et 
betydeligt program på nationalt plan. Kontrakter med omkostningsdeling 
er det instrument, der anvendes til at udfylde huller i  forskningen og 
til at stimulere samarbejdet mellem forskningsorganisationer i  
medlemsstaterne.
e. Udtrykt i  penge bør EF-indsatsen udgøre en betydelig del af det samle­
de beløb, der gives ud inden for Fællesskabet (EF + nationale program­
mer) for at sikre en effektiv koordinering på europæisk plan ved hjælp 
af supplerende forskningskontrakter og samordnede
aktioner. En procentsats på ca. 15% af de samlede offentlige udgifter 
iQFæl lesskabet til miljøforskning forekommer passende til at nå dette 
mål.
På baggrund af disse betragtninger skønnes det, at EF-midler til 
miljøforskning burde være af størrelsesordenen mellem 285 og 320 mio 
ECU for tidsrummet 1987-1991.

5 - 1
5. VIDENSKAB OG TEKNIK I UDVIKLINGENS TJENESTE
a. Den planlagte aktion vedrørende videnskabelig og teknisk udvikling i  
tidsrummet 1987-1991 følger Fællesskabets første program "Videnskab og 
teknik i  udviklingens tjeneste 1983-1986" (*). Dette program var det 
første initiativ, som tog sigte på ved hjælp af et veltilrettelagt 
forsknings- og udviklingsprogram at inddrage videnskab og teknologi i  
løsningen af den tredje verdens problemer.
Den nye fællesskabsaktion vil fortsat spille en vigtig rolle for 
fornyelsen af Europas tropiske forskning, der har været i  tilbagegang, 
siden de tidligere kolonier opnåede deres uafhængighed. Der skal i  den 
nye aktion desuden tages hensyn til, at den tredje verdens 
forskningsinstitutter skal have mulighed for en vellykket og mere 
omfattende deltagelse i  de forskningsprojekter, som interesserer dem.
b. Aktionen omfatter forskning inden for to hovedområder:
1. Tropisk og subtropisk landbrug, herunder:
- fødevareproduktion: udvikling af spiselige afgrøder, som er
modstandsdygtige over for ugunstige naturforhold (tørke, sygdom, 
skadedyrsangreb osv.), bedre forvaltning af foder ressourcer, 
fiskeri og husdyrbesætning (husdyrgenetik, veterinærmedicin),
- skovbrug: arter, som er tilpasset fugtige og tørre zoner,
- jordbundsbevarelse og jordbundsfornyelse: beskyttelse mod ørken­
dannelse, forbedring af vandressourcer,
- forbedring af driftssystemerne, idet der tages hensyn til land­
befolkningens behov og til bevarelse af naturressourcerne,
- afgrødebehandlingsteknologi og produktforarbejdning med henblik 
på levnedsmidler og foder.
Til støtte for disse aktiviteter vil der blive benyttet moderne
teknikker som f.eks. fjernmåling eller teknikker, der er tilpasset
de lokale behov (navnlig når det gælder energiforsyning i
landdi st ri kterne).
2. Tropisk medicin, sundhed og ernæring, herunder:
- smitsomme tropesygdomme (forebyggelse, diagnose, behandling) og 
ikke-smitsomme tropesygdomme (som f.eks. hæmoglobinose),
- sundhedsordninger og befolkningen: socio-økonomisk forskning, som 
udføres med befolkningens hjælp med henblik på at oprette 
sundhedsordninger, demografiske undersøgelser og oversigter, 
anvendt befolkningsforskning i  forbindelse med økosystemer,
- tværfaglig forskning, som omfatter ernæringens landbrugsmæssige, 
soci o-økonomi ske og medicinske aspekter og drejer sig om 
problemer i  forbindelse med underernæring, fejlernæring og føde- 
varetoksikologi ,
(*) EFT nr. L 352 af 14.12.1982.

5-2
Den allerede udførte og planlagte forskning inden for de her nævnte 
sektorer bidrager til konsolidering af Fællesskabets udviklings-, 
videnskabs- og teknologipolitik. Videnskab og teknologi betragtes som 
vigtige udviklingsredskaber, der på længere sigt vil gøre udvik­
lingslandene til virkelige partnere for EF-medlemsstaterne.
Navnlig skaber den fællesskabsstøttede forskning i  tropemedicin 
muligheder for at udvikle diagnosticeringsredskaber og fremstille 
egnede medicinalvarer og vacciner, hvormed de hyppigste sygdomme kan 
bekæmpes, således at Fællesskabets humanitære, politiske og økonomiske 
stilling i  verden forbedres. Og landbrugsforskningen kan på baggrund 
af Fællesskabets aktion ikke blot gøre regning på Europas genetiske 
ressourcer men også på dem, der i  stor udstrækning stadig er til 
rådighed i  udviklingslandene.
Denne fællesskabsaktion har desuden betydning på grund af de uddan­
nelsesmuligheder, den indebærer, det gælder ikke blot de muligheder, 
den tilbyder folk fra udviklingslandene, men også dem, den giver unge 
europæiske videnskabsmænd.
Endvidere betyder aktionen, ligesom EF's andre forsknings- og udvik­
lingsprogrammer, at overlapning mellem nationale og internationale 
foretagender undgås, og resultaterne får således større mening og
videre anvendelse.
c. Den nye aktion dækker stort set de samme sektorer, som indgik i  det 
første program for videnskab og teknik i  udviklingens tjeneste 
1983-1986. En vurdering af forskningspotentiellet, hvis omfang kan 
anslås på: grundlag af de ca. 2 000 forslag, der indløb som svar på 
indkaldelserne til det første program, og en undersøgelse af de 
foreløbige resultater af de ca. 430 indgående forskningskontrakter, 
har gjort det muligt at opstille forskningsprioriteter for den nye 
aktion. Under selve udførelsen skal der bl.a. tages hensyn til 
følgende:
- der skal lægges større vægt på at stimulere udviklingslandenes 
forskningsaktiviteter, således at der i  disse lande opstår viden­
skabelig og teknologisk kapacitet, eller således at den forbedres,
- på grundlag af hensigtsmæssige kontraktprocedurer skal udviklings­
landene udstyres med passende infrastrukturen og videnskabeligt 
appa ratur,
- samarbejdet mellem videnskabsmændene skal forbedres, og der skal 
oprettes associative net,
- uddannelsesfaciliteterne skal udvides, laboratorierne skal have 
mulighed for at udveksle videnskabsmænd og/eller udstationere ek­
sperter i  forbindelse med projekter, som kræver kvalificeret bistand^,
- forskningsresultaterne skal søges anvendt med større effektivitet 
til gavn for udviklingslandenes befolkning.

5-3
d. Aktionen vil blive gennemført ved hjælp af kontrakter med omkost­
ningsdeling mellem Kommissionen, udviklingslandenes institutter og 
medlemsstaterne. Der kan imidlertid arrangeres samordnede aktioner, 
navnlig når det gælder oprettelse af associative net.
e. Overslaget over de finansielle ressourcer, den nye aktions gennem­
førelse menes at kræve, er baseret på følgende:
- det forskningspotentiel, navnlig udviklingslandene kunne opvise 
under det første program,
- aktionens samordnede indflydelse på medlemsstaternes bilaterale og 
multilaterale aktiviteter (7-8% af de nationale forsknings- og 
udvi klingsaktiviteter),
- indflydelsen på Fællesskabets udviklingspolitiske aktiviteter.
På baggrund af disse forhold og i  betragtning af det udvidede grundlag 
(12 medlemsstater), skulle de samlede finansielle midler kunne beløbe 
sig til mellem 100 og 200 mio ECU for tidsrummet 1987-1991. Udvidelsen 
kræver en øget indsats, hvis der i  forbindelse med udførelsen af den nye 
aktion skal kunne skabes en fælles politik og en fælles struktur, men 
der vil samtidig kunne drages fordel af historiske bånd mellem de to nye 
medlemsstater og de latinamerikanske lande.

6 -  1
6. EUROPAS VIDENSKABELIGE OG TEKNISKE POTENTIEL
Forskerens Europa
a. At forbedre Fællesskabets videnskabelige og tekniske konkurrenceevne 
ved at nedbryde europæisk videnskabs opdeling i båse og opbygge sandt 
"forskerens Europa" - dette er et hovedkrav for Fællesskabets 
samfundsøkonomiske udvikling på længere sigt.
b. Stillet over for kravet om at styrke deres evne til at forske og 
producere opfindelser har medlemsstaterne iværksat foranstaltninger 
for at stimulere den videnskabelige og tekniske kreativitet både pa 
nationalt og på internationalt plan. Men disse foranstaltninger, som 
ofte tager sigte på enkelte aktivitetsfelter (som f.eks. 
molekylærbiologi) eller udelukkende er forbundet med specifikke 
forskningsemner, og som i  de fleste tilfælde kun berører et enkelt 
eller to lande, modsvarer trods deres ubestridelige værdi kun delvis 
Fællesskabets og dets medlemsstaters ustandseligt skiftende behov. 
Derfor er det nødvendigt at styrke og udvikle den eksisterende vifte 
af foranstaltninger med en multinational indsats.
Det forekommer derfor mest hensigtsmæssigt at sætte ind på 
fællesskabsplan for at nå dette mål. Moderne videnskab og teknologi 
stiller krav om en mangfoldighed af synspunkter og indbyrdes 
supplerende fremgangsmåder, ofte af tværfaglig art, hvilket på sin 
side kræver synergi mellem mennesker og ideer og nødvendiggør 
forskningsgrupper af en vis "kritisk størrelse". Dette indebærer som 
en nødvendig forudsætning den størst mulige "geografiske kontekst", 
som f.eks. EF.
Under disse omstændigheder foreslår Kommissionen, at dens indsats 
udvikles ad to hovedlinjer:
1. Forskere:
Reduktion af administrative og sociale hindringer for forskernes 
mobili tet.
Forskeruddannelse, udvikling af specialer, supplerende forskerud­
dannelse.
Udvikling af intra-europæisk videnskabeligt og teknisk samarbejde 
og forskermobilitet.
Fastholdelse af og støtte til dygtige forskere i Europa.
2. Faciliteter:
Optimering af udviklingen og udnyttelsen af større videnskabelige 
og tekniske anlæg.
Fjernelse af hindringer for og ydelse af støtte til den frie 
omsætning med videnskabeligt og teknisk udstyr.

Denne vej har Kommissionen fulgt med sin "plan til stimulering af det 
europæiske videnskabelige og tekniske samarbejde 1985-1988", som 
fulgte efter forsøgsarbejdet fra 1983-1984.
Til dato er omkring 650 forskergrupper i Fællesskabet blevet knyttet 
sammen på denne måde om 265 fælles projekter, og snesevis af "viden­
skabelige net" er blevet oprettet takket være Fællesskabets indsats, 
hvilket af alle berørte kredse betegnes som en succes.
Dette resultat har vakt stor interesse ikke blot i medlemsstaterne, 
hvoraf nogle nu selv har igangsat lignende aktiviteter pa nationalt 
plan, men også i internationale organisationer som Europarådet og i  
europæiske tredjelande (Østrig, Finland, Norge, Sverige og Schweiz). 
Nogle af disse har officielt ladet vide, at de ønsker at deltage, og i  
overensstemmelse med det mandat, Radet vedtog i marts 1985, er der 
indledt forhandlinger om betingelserne, navnlig de finansielle 
betingelser, for en sådan deltagelse.
Opmuntret af denne succes og af den interesse, den har vakt, foreslår 
Kommissionen nu, at der bygges videre på de hidtil gennemførte 
aktiviteter. Her mener Kommissionen, at der navnlig bør lægges vægt pa 
de sociale og kulturelle aspekter af "forskernes Europa" og på, at 
Fællesskabets potentiel med hensyn til større videnskabelige og 
tekniske anlæg udnyttes fuldt ud.
Fremgangsmåder:
1. Forskere:
Kommissionen foreslår at ledsageforanstaltninger af administrativ 
og reguleringsmæssig art identificeres og gennemføres bade for at 
fjerne hindringer og for at støtte mobiliteten.
Endvidere er det hensigten, at der skal etableres forskellige typer 
af incitamenter i form af finansiel støtte (forskningsstøtte, labo- 
ratoriesamarbejde, udviklingskontrakter, sektorstipendier, avance­
rede kurser samt videnskabelige præmier og priser) for at fremme 
uddannelse, videnskabeligt og teknisk samarbejde, forskermobilitet 
og fastholdelse af dygtige forskere i Europa.
2. Faciliteter:
Det er Kommissionens vurdering, at det ville være hensigtsmæssigt, 
om Fællesskabet tilvejebragte støttemidler, således at forskere i  
EF kunne gøre gratis brug af et større videnskabeligt og teknisk 
anlægs tid og forsøgsapparatur. Til gengæld kunne anlægget takket 
være Fællesskabets bidrag gennemgå en tilpasning, blive udstyret 
med særlige muligheder og opnå en mere økonomisk drift.
Med henblik på til sidst at inddrage 5% af de europæiske forskere i  
tværnationalt samarbejde af denne art mener Kommissionen, at der bør 
sættes et mål på 2,5% af forskerne (10 000 personer) for 1991.
For at nå dette mål kan det på grundlag af de hidtil indhøstede 
erfaringer skønnes, at der vil være behov for mellem 400 og 500 mio 
ECU for hele perioden 1987-1991 (svarende til 0,2% af de budgetterede 
offentlige F&U-udgifter for De Tolv i  samme periode.

7.1 - 1
7. GENEREL STØTTE TIL DEN VIDENSKABELIGE OG TEKNISKE UDVIKLING
7.1. Innovation
Det europæiske Rad har understreget betydningen af at styrke det
videnskabelige og teknologiske fundament under europæisk industri og
fremme dens internationale konkurrenceevne.
Med dette formål foreslår Kommissionen, at hele innovationsprocessen i
Fællesskabet stimuleres gennem en indsats på to specifikke felter:
- en forbedret spredning og udnyttelse af resultaterne af Fællesskabets 
aktiviteter inden for forskning, demonstration og teknologisk udvikling 
(FDTU),
- et strategisk program for tværnationale foranstaltninger til fremme af 
innovation og teknologioverførsel (SPRINT).
7.1.1. Spredning og udnyttelse af FDTU-resultater
a. De foreslåede ændringer til EØF-traktaten bekræfter udtrykkeligt, at 
"udbredelse og udnyttelse af resultaterne af aktiviteterne vedrørende 
forskning, teknologisk udvikling og demonstration i  Fællesskabet" er 
en af de fire indbyrdes forbundne typer foranstaltninger. Fællesskabet 
skal iværksætte på det teknologiske område.
Inden for rammerne af et marked, der omfatter hele EF, vil forbedret 
spredning og udnyttelse af resultaterne medføre en stigning i den 
generelle videnskabelige og tekniske viden, en almindelig forbedring 
af den økonomiske konkurrenceevne og et voksende antal nyskabte 
arbejdspladser i  hele det udvidede Fællesskab. En række undersøgelser 
peger på, at denne indsats - selv med de knappe ressourcer, der hidtil 
har været til rådighed - direkte og indirekte allerede har ført til 
oprettelse af omkring 3 000 faste arbejdspladser, og det ved en udgift 
pr. arbejdsplads, der ligger væsentligt lavere end sædvanligt i både 
den offentlige og den private sektor. Omkring halvdelen af disse nye 
arbejdspladser har forbindelse med tværnationale aktiviteter.
b. Denne tværgående foranstaltning vil blive gennemført som en tre­
strenget indsats til fordel for alle regioner.
1. En indsats for spredning af alle Fællesskabets FDTU-resultater, 
herunder:
.  gennemgang og indgivelse af samt forsvar for patenter for at 
sikre, at materiale, der kan udnyttes, bliver beskyttet,
.  oversættelse af Fællesskabets FDTU-resultater til flere sprog og 
tilvejebringelse af passende midler til spredning heraf i  
videnskabelige kredse, blandt offentlige og private beslutnings­
tagere og i  offentligheden i almindelighed.
2. En indsats for udnyttelse af FFC's F&U-resultater: markedsmæssig
evaluering af FFC's opfindelser, støtte til bygning af prototyper 
og pilotanlæg, søgning efter industrielle partnere til udnyttelse 
eller videreudvikling, tildeling af licenser samt offentlig omtale.

7.1 - 2
3. En indsats for udnyttelse af resultaterne af alle andre FDTU- 
aktiviteter, hvori Fællesskabet som sådan er inddraget (aktioner 
med omkostningsdeling, herunder demonstrationsprojekter, COST, 
EUREKA, samarbejdsaftaler med tredjelande osv.) med henblik på
.  at sikre korrekt udnyttelse af resultaterne gennem overholdelse 
af de relevante juridiske og kontraktmæssige forpligtelser til 
beskyttelse, udnyttelse og licensgivning i  Fællesskabets
interesse,
.  at tilbyde selektiv og prækonkurrencemæssig stritte pi områderne 
beskyttelse, udnyttelse og licensgivning, begrænset til visse 
typer kontrahenter (helt eller delvis offentligt ejede forsk­
ningscentre, små og mellemstore virksomheder samt universiteter), 
forudsat at arbejdet har tværnational karakter eller ikke i  
tilstrækkelig grad kan få stritte fra nationale foranstaltninger,
og at der ved hjælp af licensafgifter er srirget for
tilbagebetaling af Fællesskabets finansielle stritte.
Kommissionens tjenestegrene har erfaret, at disse opgaver varetages 
langt bedre, hvis specialiserede tjenester for beskyttelse af 
opfindelser, spredning af oplysninger og udnyttelse af forsknings­
resultater stilles til rådighed for de enkelte forsknings­
programmer.
Denne eksisterende tværgående foranstaltning kunne styrkes betydeligt 
for en beskeden udgift set i  forhold til det samlede forskningsbudget, 
og de gavnlige virkninger heraf ville langt overstige disse omkost­
ninger«
De programmer, der er anfrirt under b) vil - navnlig af grunde, der har 
at grire med kompetence, effektiv udnyttelse af bevillinger og reglerne 
for budgettet - blive gennemfrirt af Kommissionens specialiserede tje­
nestegrene (som brir styrkes i passende omfang) i  nært samarbejde med 
ledere af FDTU-programmerne, forskere og opfindere, i egnede tilfælde 
med teknisk stritte fra FFC samt med bistand fra eksterne eksperter, 
der arbejder under kontrakt. Projekter for udnyttelse af resultater, 
hvortil der kræves videreudvikling af opfindelser eller realisering af 
demonstrationsanlæg, vil blive gennemfrirt af eksterne virksomheder i  
henhold til kontrakt med Kommissionen.
1.2. Strategisk program for tværnationale foranstaltninger til fremme  
af innovation og teknologioverfrirsel (SPRINT)
I de foreslåede ændringer af EØF-traktaten bekræftes det, at 
"Fællesskabet sætter sig som mål at styrke det videnskabelige og 
teknologiske grundlag for den europæiske industri og at fremme 
udviklingen af dens internationale konkurrenceevne. I dette rijemed 
opmuntrer Fællesskabet virksomhederne, herunder de mindre og 
mellemstore virksomheder, forskningscentrene og universiteterne, i  
deres indsats for forskning og teknologisk udvikling; det stritter 
deres samarbejdsbestræbelser, idet det i  særdeleshed sriger at grire det 
muligt for virksomhederne fuldt ud at udnytte mulighederne i  
Fællesskabets indre marked ...".
Derfor stilles der forslag om en tværgående foranstaltning med det 
formål at udvikle en europæisk infrastruktur til stritte for innovation 
og teknologioverfrirsel, som navnlig vil være til gavn for små og 
mellemstore virksomheder.

7.1 - 3
Det er pavist, at små og mellemstore virksomheder ikke er i  stand til 
effektivt at udnytte forskningsresultaterne og udvikle nye produkter 
og processer uden stritte i  en infrastruktur, der på tværs af nationale 
grænser giver dem adgang til den finansiering, den viden, den brede 
vifte af rådgivningstjenester osv., som de har behov for. Det er i  
denne forbindelse værd at huske på, at det også er påvist, at det 
strirste innovationspotentiel netop findes i  små og mellemstore 
vi rksomheder.
Det er derfor fuldt ud i  de små og mellemstore virksomheders 
interesse, at denne infrastruktur kommer til at omfatte hele 
Fællesskabet, fordi dette sætter dem i stand til at drage fordel af 
det europæiske indre markeds strirrelse.
Dette tiltag består af tre dele:
1. Oprettelse af "personlige kontaktnet", dvs. oprettelse af tværna­
tionale forbindelser mellem de forskellige formidlere, der besidder 
den viden, små og mellemstore virksomheder har brug for: 
specialister i  teknologioverfrirsel, handelskamre, teknologiforvalt­
ningskonsulenter, markedsfriringskonsulenter, formidlere af risiko­
villig kapital osv.
2. Udvikling af "instrumenter", der grir det muligt for små og mellem­
store vi rksomheder (eller de formidlere, der arbejder for dem) uden 
vanskeligheder at opfylde deres behov for viden fra alle 
medlemsstater: teknologi konferencer, systemer, hvor der kan hentes
oplysninger om teknikker, der kan fås licens på, om forskningslabo­
ratorier, der kan yde bistand, om hvilke tekniske standarder og 
specifikationer der skal overholdes i  de enkelte lande, om
forskningsrapporter, der udgives på nationalt plan, og som 
indeholder oplysninger, der ville kunne udnyttes af industrien osv.
3. Systematisk samordning mellem medlemsstaterne af de foranstalt­
ninger, der skal træffes pa nationalt plan for at fremme forskning, 
udvikling og teknologioverfrirsel ikke blot med det formål at sætte 
de enkelte medlemsstater i  stand til at drage fordel af hinandens 
erfaringer, men også for at fremkalde ideer til nye foran­
staltninger, der kan iværksættes på fællesskabsplan.
Det er hensigten,^ at denne foranstaltning skal være en viderefrirelse 
af det frirste treårige eksperiment, Ministerrådet traf afgrirelse om 
den 25. november 1983, vedrrirende en "plan for transnational udvikling 
af infrastruktur til stritte for innovation og teknologioverfrirsel".
Kommissionen har arbejdet ud fra denne plan i over to år. Erfaringerne 
herfra bekræfter, at "infrastrukturmetoden" er afgrirende. Samtidig er 
det blevet særdeles klart, at de vigtigste elementer i  denne 
infrastruktur er de tværnationale "personlige kontaktnet" og et 
effektivt system for samordning mellem medlemsstaterne.
Det brir papeges, at denne samordning, foruden at den frirer til 
udveksling af erfaringer, leverer feedback til "planen" og giver 
stridet til, at der iværksættes nye specifikke foranstaltninger på 
iællesskabsplan.

7.1 - 4
Denne foranstaltning kræver både, at 
forundersøgelser eller pilotprojekter, 
tværnational virksomhed i fuld skala pi 
omkostningsdeling.
*  *
★
Det skønnes, at gennemførelsen af disse aktiviteter vil stille krav om 
finansielle ressourcer på mellem 80 og 150 mio ECU fordelt over 
rammeprogrammets gyldighedsperiode. Yderligere midler til aktiviteter 
i forbindelse med spredning og udnyttelse af forskningsresultater vil 
komme fra enkeltprogrammer.der gennemføres en række 
og at der iværksættes 
grundlag af kontrakter med

7.2 - 1
7.2. Kommunikations- og informationsnet samt videnskabelige databaser
a. Etableringen af kommunikations- og informationsnet, der omfatter hele 
Europa, er et afgørende element på flere områder:
1. Styrkelse af den europæiske forskningsinfrastruktur:
Grundlæggende, teknologisk og teknisk forskning kræver gode edb- 
baserede kommunikationsmedier, som kan hjælpe forskerne med
- selv om de befinder sig vidt forskellige steder at arbejde 
effektivt ved hjælp af bedre og hurtigere adgang til relevante 
informationskilder samt bedre kommunikation med andre forskere og
- at styrke grundforskningskapaciteten i Europa for at udnytte den 
hurtigere end vores konkurrenter.
Oprettelsen af et europæisk integreret datamatnet skulle give 
stødet til opdyrkning af forskernes bevidsthed om telekommuni­
kationens muligheder og intensivere samarbejdet mellem adskilte 
nationale forskningsgrupper.
2. Forbedring af innovationsprocessen og -hastigheden, stimulering af 
den industrielle udnyttelse af industriens resultater gennem de 
forbindelser og broer, der oprettes mellem universiteter, indu­
strielle forskningscentre, standardiseringsspecialister og markeds- 
føri ngsfolk.
3. Konsekvent gennemførelse af fælles europæiske standarder. (Desuden 
skulle et europæisk datamatnet kunne modtage EARN-medlemmer, nar 
EARN-nettet ikke længere støttes af IBM-midler.)
b. Målet er at tilvejebringe en fælles integreret infrastruktur for 
datamatkommunikat ion med tilknyttede tjenester ved anvendelse af 
offentlige datanet og oprettelse af indbyrdes forbindelser mellem 
datamater og personer på universiteter såvel som akademiske, statslige 
og industrielle forskningscentre. Dette vil gøre det muligt at 
udveksle data, programmel, meddelelser og forskningsresultater over 
hele Europa og at være fælles om udnyttelsen af store og dyre 
ressourcer, som f.eks. viden-databaser, superdatamater, specialiserede 
servicecentre for ekspertsystemer og kunstig intelligens.
Denne infrastruktur vil bygge på indsatsen for at udvikle og 
gennemføre OSI-standarder og udbygge hurtige kommunikationstjenester 
og/eller bredbåndstjenester i  EF (inden for rammerne af ESPRIT og 
RACE).
RARE-sammenslutningen (Réseaux Associés pour la Recherche Européenne), 
som er oprettet i  Kommissionens regie, sigter mod at tilvejebringe en 
netinfrastruktur af høj kvalitet ved at udnytte de datatjenester, der 
drives af teleselskaberne, til at støtte de forskningsmæssige og 
akademiske bestræbelser på europæisk grundlag.
Det europæiske Forskningsnet (European Research Network - ERN) er et 
andet vigtigt europæisk projekt, som Kommissionen er partner i, og som 
har et lignende formål. Kommissionen drøfter i øjeblikket internt, i 
hvilket omfang den skal deltage og bidrage.

Begrundelse for en EF-indsats:
- udnyttelse af hele EF's formåen inden for forskning og udvikling og 
bidrag til oprettelsen af det europæiske forskerfællesskab,
- nødvendigheden af samordnet udvikling og gennemførelse af fælles 
standarder (i samarbejde med CEPT),
- betydelige besparelser i  forhold til en mangfoldighed af inkom­
patible nationale net opbygget med samme formål,
- forbedring af teknologioverførslen i hele Europa, herunder også til 
små og mellemstore virksomheder og ugunstigt stillede regioner ved 
at nedbryde geografiske hindringer for adgang til viden.
I denne meget foreløbige fase kunne man forestille sig et bidrag fra 
Fællesskabet på omkring 20 mio ECU. Et første skøn over de faktiske 
udgifter fra de forskellige nationale programmer i Fællesskabet ligger 
i størrelsesordenen 80 mio ECU om aret.
Dertil kommer, at en del af det arbejde, der ikke indebærer FDTU, 
gennemføres inden for rammerne af andre programmer, som f.eks. INSIS 
og handlingsplanen for standardisering inden for informationsteknologi 
og telekommunikation.

7.3 - 1
7.3. Sprogproblemer
a. Sproget er det vigtigste medium for menneskelig kommunikation og for 
registrering af viden. For Fællesskabet med dets ni officielle sprog 
opstår der to problemtyper, som begge er afgørende for dets succes, 
måske endda for dets overlevelse:
- Flersprogethed: medlemmernes nationale og kulturelle identitet er
uadskilleligt forbundet med deres nationale (og regionale) sprog. 
Det er derfor en pligt for Fællesskabet at sørge for, at alle 
medlemmer kan kommunikere med Fællesskabets institutioner og med 
hinanden på deres egne sprog uden diskrimination. Dette kræver 
hurtige, billige og pålidelige oversættelses- og tolketjenester, 
hvilket kun er opnåeligt ved omfattende anvendelse af avanceret 
informationsteknik. Kun hvis sprogbarriererne overvindes effektivt 
kan Europa håbe på at undgå både ekstern og intern sproglig og 
kulturel kolonialisme, med alle de økonomiske følger heraf, og på at 
give alle medlemmer lige muligheder.
- Sprogforståelse: Fællesskabets og dets medlemmer gør en betydelig
indsats for at indhente efterslæbet inden for avanceret informa­
tionsteknik, som anerkendes som en af hovedfaktorerne i  fremtidig 
økonomisk vækst. Avanceret informationsbehandling er et højt 
prioriteret område inden for den informationstekniske forskning. Det 
omfatter bl.a. videntekniske ekspertsystemer og skriftlig og 
mundtlig kommunikation mellem menneske og maskine. Eftersom langt 
størstedelen af al menneskelig viden registreres og kommunikeres på 
naturligt sprog, afhænger teknikkens succes i  sidste ende af vores 
evne til at gøre denne informationskilde tilgængelig for avancerede 
informationssystemer og til at meddele den foreliggende viden til 
brugerne på deres eget sprog.
Vores konkurrenter i  USA og Japan lægger stor vægt på forståelse af 
naturligt sprog i  deres respektive IT-programmer.  Sammen med 
materiellet eksporterer de i  stigende omfang komponenter, der opererer 
med naturligt sprog (mest på engelsk), som f.eks. tekstbehandlings­
anlæg, databaser, ta legeneratorer osv. På spil står ikke blot 
Fællesskabets konkurrenceevne i  den hurtigt voksende sprogbranche, men 
i  sidste ende dets særlige identitet. Den flersprogede dimension og 
den hidtidige indsats både på fællesskabsplan og i  de enkelte lande 
har givet Europa et vist forspring frem for konkurrenterne på dette 
område. Dette forspring må fastholdes og forøges gennem en samordnet 
indsats fra alle berørte parter.
b. Det langsigtede mål for et forsknings- og udviklingsprogram på 
fællesskabsniveau (samordnet med nationale programmer) er at udvikle 
metoder, redskaber, teknikker, videnbaser og systemprototyper, som kan 
komme til at danne grundlaget for udviklingen af en selvstændig og 
stærk europæisk sprogbranche. Hovedmotiveringen for en indsats fra 
Fællesskabets side er den omstændighed, at de grundproblemer, der skal 
løses - som f.eks. analyse og syntese af skrevet og talt sprog, 
sammenføjning af sprogmoduler og informationssystemer osv. - i  stor 
udstrækning er fælles for alle sprog og kræver fælles løsninger. Disse 
fælles metoder og redskaber bør anvendes af medlemsstaterne (i 
samarbejdsprojekter) til at skabe en- og flersprogede analyse- og 
syntesemoduler, som derefter kan integreres i  en mangfoldighed af 
(prototypen) anvendelsessystemer.

7.3 - 2
Mange af problemerne stiller krav om en langsigtet grundlæggende 
forskningsindsats og vil sandsynligvis ikke blive Idst fuldt ud i  
dette århundrede, men for arbejdet i perioden 1987-1991 er der
fastlagt følgende konkrete hovedlinjer:
- Færdiggørelse inden 1990 af en første prototype på et flersproget 
oversættelsessystem (EUROTRA), som kan operere med alle officielle 
fællesskabssprog inden for et begrænset emneområde og med et 
begrænset antal teksttyper. EUROTRA blev godkendt af Rådet i  
november 1982 (5 1/2 år, 16 mio ECU). Efter Spaniens og Portugals 
tiltrædelse har Kommissionen foreslået, at programmet forlænges med 
1 1/2 år og tilføres yderligere bevillinger på 11 mio ECU for at 
dække stigningen i  antallet af sprog fra 7 ti l 9 (og antallet af 
sprogpar fra 42 til 72).
- Støtte til industriel udvikling af et automatisk oversættelses- 
system, som kan anvendes inden for mange forskellige områder og. 
miljøer (fællesskabsinstitutioner, industri, handel, tjenesteydel­
ser, information og dokumentation). Forberedelsen af dette program 
bør starte i  1988 og programmet selv i 1990 (EUROTRA II).
- Udvikling af metoder og redskaber til genanvendelse af leksikalske 
ressourcer i  datamatiserede anvendelser og udarbejdelse af 
standarder for leksikalske og terminologiske data (LEXTERM). Denne 
foranstaltning bør også omfatte støtte til opbygning af nationale 
terminologier på områder, hvor de savnes (forberedelsesfase 1987, 
udføre Ise 1989).
- Langsigtet grundlæggende forskning med henblik på næste generation 
af maskinoversættelsessystemer af høj kvalitet og andre systemer til 
behandling af naturligt sprog. Denne forskning bør omfatte 
avancerede semantiske metoder, faglig ekspertviden, følgeslutnings- 
teknikker, sammenkobling af sprogbehandlingsmoduler med informa­
tions- og ekspertsystemer, taleanalyse og talesyntese (EUROTRA III).
c. EUROTRA-projektets organisering som et decentraliseret samarbejde har 
vist sig hensigtsmæssigt, idet det fungerede som en stimulerende og 
katalyserende faktor. Men den afslørede også, at forskningen og 
udviklingen inden for sprogproblemer på nationalt plan var præget af 
en vis strukturel svaghed, som i et par tilfælde førte til betydelige 
forsinkelser med igangsætningen af de nationale bidrag til programmet. 
Navnlig er målorienteret kontraktforskning utilstrækkeligt organiseret 
i mange af medlemsstaterne, og fremtidige programmer bør bidrage til 
at forbedre strukturerne og til at uddanne fagfolk.
d. Alle projekter tænkes gennemført som aktioner med omkostningsdeling. 
Projekter, der overvejende er forskningsorienterede, bør finansieres 
af den offentlige sektor (bidrag fra Fællesskabet og medlemslandene), 
medens der til projekter med en klar udviklingskomponent bør forventes 
bidrag fra den private sektor.
e. Den samlede indsats skønnes at løbe op i  omkring 280 mio ECU, hvortil 
Fællesskabet skulle bidrage med mellem 80 og 100 mio ECU, medlemssta­
terne med 80 mio ECU og den private sektor med 110 mio ECU. Dette 
niveau for Fællesskabets indsats ville udgøre mellem 15 og 20% af den 
nuværende samlede offentlige indsats fra medlemsstaternes side.

7.4 - 1
7.4. Prognoser, vurdering og statistiske redskaber
7.4.1. Prognoser (FAST)
a. Prognosticering og vurdering af de følger, Langsigtede videnskabelige 
og teknologiske ændringer har på medlemsstaternes økonomiske og 
sociale udvikling, er et af Kommissionens vigtigste redskaber, når det 
gælder om at opstille nye mål og nye prioriteter inden for teknologisk 
forskning og udvikling.
b. Under udførelsen af FAST II er der opstået en helt ny generation af 
forsknings- og udviklingsprogrammer og forsknings- og udviklingsaktio­
ner (ESPRIT, RACE, BRITE, CUBE, STIMULATION ...), hvorved Kommis­
sionens mulighed for at analysere langsigtede videnskabelige og 
teknologiske udviklinger og på denne baggrund fastlægge strategiske 
retningslinjer er blevet forøget.
Desuden er der andre af Kommissionens tjenestegrene (navnlig general­
direktoratet for beskæftigelse, sociale anliggender og uddannelse), 
som beskæftiger sig mere indgående og mere systematisk med de 
teknologiske ændringer og deres økonomiske og sociale følger. Hertil 
kommer, at Europa-Parlamentet i 1985 besluttede at oprette et 
parlamentskontor for vurdering af videnskabelige og teknologiske valg.
FAST-programmet vil således ikke længere være det eneste organ i  
Kommissionen og Fællesskabets institutioner, hvor der foretages 
prognosticering og vurdering af videnskabelige og teknologiske 
spørgsma l.
Også i  medlemstaterne vises der fra både de udøvende (regeringerne) og 
lovgivende (parlamenterne) myndigheders side fornyet interesse for 
analyse af den videnskabelige og teknologiske udviklings langsigtede 
samfundsmæssige følger.
Disse nye udviklinger kræver derfor:
1. at FAST-programmets særlige rolle styrkes
2. at der lægges nye retningslinjer for FAST's forskningsmetoder og 
arbejdsområder.
c. Ad 1. Styrkelse af FAST-programmets særlige rolle på baggrund af de
nye forhold i  Kommissionen og de seneste udviklinger i  
medlemsstaterne.
Det vil sige:
- øget vægt på hele spektret af teknologiske "familier", 
herunder navnlig muligheden for på længere sigt at integrere 
dem (IT-udstyr og bioteknologi, optoelektronik, IT-automati- 
sering og udstyr osv.) og på de følger, dette vil få for 
Europas forsknings- og udviklingsstruktur, dets industri og 
uddannelsessystemer

7.4 - 2
- diget indsats for at vurdere fdigerne af nye videnskabsområder 
og nye teknologianvendelser
- øget vægt på "netværksmetoden", når det drejer sig om at samle 
de prognoser og analyser, som udarbejdes i  Kommissionen, 
fællesskabsinstitutionerne og medlemsstaterne, og om at sam­
menarbejde resultaterne til videnskabs- og teknologipolitiske 
valgmuligheder.
Ad 2. Fastlæggelse af nye retningslinjer for forskningsmetoder og
arbejdsområder:
Det vil s i  ge:
- forbedring og variering af de egentlige redskaber (informa­
tionsdatabaser, hjælpefunktioner og ad hoc europæiske "obser­
vationsposter"), således at ændringerne i det videnskabelige 
og teknologiske system bedre kan observeres og analyseres.
- større opmærksomhed over for langtidsfaktorer og dynamiske 
faktorer i  forbindelse med fornyelses-, overførsels- og 
spredningsprocesser
- mere systematiske undersøgelser af verdensudviklingen og 
videnskabens og teknologiens problemer og perspektiver på 
baggrund af den voksende internationalisering af økonomien, 
teknologien og forskningen og udviklingen
- styrkelse af forbindelserne med producenter og brugere af nye 
anvendelser inden for videnskab og teknologi i  nøje samarbejde 
med IRIS.
d. Arbejdet vil blive udført som aktion med omkostningsdeling, således 
som det har været tilfældet, lige siden FAST blev påbegyndt.
e. Det beløb, som kræves til denne aktion i tidsrummet 1987-91, anslås 
til mellem 15 og 18 mio ECU.
7.4.2. Vurdering
a. En nøje gennemgang af de videnskabelige aktiviteter er nødvendig, ikke 
blot for at udvikle en mere effektiv videnskabspolitik men også for at 
sikre, at samfundet som sådant, i  en periode med voksende 
ansvarlighedskrav, får den nødvendige sikkerhed for, at de offentlige 
midler, som bruges på forskning, bidrager effektivt til 
virkeliggørelse af de sociale og økonomiske mål. Fællesskabet og dets 
medlemsstater har opstillet. Den voksende bevidsthed om forskningens 
og udviklingens betydning for den økonomiske vækst har desuden ført 
til en stigende anerkendelse af det værdifulde i  at foretage en 
vurdering af forskningen og udviklingen. Beviset herpå er den 
interesse, som vises af medlemsstaterne og af en række internationale 
organisationer, som f.eks. FN og OECD.
b. I tidsrummet 1987-91 vil Kommissionen fortsat følge principperne i  den 
aktionsplan for vurdering af Fællesskabets forskning og udvikling, som 
blev godkendt af Rådet den 28. juni 1983. Vurderingen gælder hver

7.4 - 3
enkelt aktivitet og udføres tilstrækkelig tidligt til, at den kan 
danne grundlag for udarbejdelsen af det næste program. Den anvendte 
metode bygger pi "jævnbyrdig vurdering", som foretages af eksterne, 
uafhængige ekspertgrupper, idet kvantitative indikatorer dog også 
inddrages, når det er muligt.
For at denne aktivitet kan udføres effektivt, vil Kommissionen fremme 
forskning på dette område i  Fællesskabet og fortsætte sine 
bestræbelser på at udvikle formålstjenlige vurderingsmetoder og for at 
oprette et vurderingsnet for hele Fællesskabet.
c. Vurderingsteknikkerne vil blive præget af, at der i  Fællesskabets 
forskning og udvikling lægges stadig større vægt på programmer, som 
bidrager til den industrielle konkurrencedygtighed. Det betyder, at 
der vil blive gjort en særlig indsats for at analysere alle forhold, 
som bidrager til industriel fornyelse og konkurrencedygtighed.
Flere medlemsstater har gentagne gange understreget, at vurderingen af 
Socio-økonomiske følger er yderst vigtig. En gennemgribende behandling 
af dette forhold kræver, at vurderingen foretages på et mere 
omfattende grundlag, end det hidtil har været tilfældet.
d. Det beløb, som kræves til vurderingsaktiviteter i tidsrummet 1987-91, 
anslås til mellem 10 og 12 mio ECU.
7.4.3. Statistiske redskaber
a. Det er af afgørende betydning, at prognoserne og vurderingerne kan 
støtte sig på omfattende statistiske databaser. En sådan støtte består 
ikke blot af dataene selv, men bør også søge at inddrage 
datairidsamlernes og databrugernes ekspertise. Støtten bør udvikles som 
videnbaserede ekspertsystemer. Formålet med sådanne systemer er at 
forbedre de statistiske informationers produktivitet ved at øge deres 
værdi for brugerne.
b. Denne aktivitet bør omfatte en tilbundsgående undersøgelse af de 
grundlæggende problemer i  forbindelse med konstruktion af ekspert­
systemer på det statistiske område, forslag til standarder, som skal 
sikre, at fremtidigt arbejde inden for dette områder er kompatibelt, 
samt fuldstændige prototypesystemer, som er konstrueret til brug inden 
for udvalgte områder. Foruden de særlige resultater på det statistiske 
område vil der blive gjort mere alment anvendelige erfaringer, som vil 
have betydning, når det gælder den mere generelle forskning i  
udvikling af ekspertsystemer.
En fællesskabsindsats, som kan skabe det almindelige samlingsgrundlag, 
er nødvendig for at koordinere og styrke de bestræbelser, der nu 
udføres spredt af nogle få medlemsstater, og for at udvikle fælles 
standarder, hvormed ensartet brug af disse nye redskaber kan fremmes.
c. Denne nye fællesskabsaktivitet bør udføres ved hjælp af projekter med 
omkostningsdeling og vil kræve et beløb på henved 5 mio ECU i tidsrum­
met 1987-91. Dette svarer til 5-10% af medlemsstaternes finansielle 
indsats på dette område.

7.5 - 1
7.5. Internationalt samarbejde
a. En mere aktiv videnskabelig indsats i udviklingslandene er ved at 
blive et vigtigt led i  Fællesskabets strategi. Her kan en 
hensigtsmæssig linje kun fastlægges på grundlag af en udførlig viden 
om de pågældende partneres behov. En virkelig overførsel af teknologi 
til udviklingslandene kan kun finde sted, hvis samarbejdet mellem 
Europa og disse lande udbygges.
Øgede videnskabelige forbindelser med alle lande fører økonomiske 
muligheder med sig ved at åbne nye eksportmarkeder, og samtidig kan 
der ydes større bistand, efterhånden som de fattigere befolkninger 
udvikler sig.
De enkelte lande i  Europa har et bemærkelsesværdigt videnskabeligt og 
teknologisk potentiel til deres rådighed. Imidlertid vil kun en samlet 
indsats sætte Fællesskabet i  stand til at besvare udviklingslandenes 
voksende krav om samarbejde.
Videnskabeligt og teknisk samarbejde bliver i  stadig større grad 
hovedhjørnestenen i  de samarbejdsaftaler, Fællesskabet indgår med 
tredjelande. De industrialiserede lande, navnlig EFTA-landene, nærer 
et stærkt ønske om at gå sammen med Fællesskabet for at øge deres 
videnskabelige potentiel og for at kunne udnytte de ressourcer, en 
forskningsindsats kræver, rationelt.
Udviklingslandene ser på deres side hen til Fællesskabet for at få den 
videnskabelige og tekniske bistand, som er så nødvendig for at fremme 
udvi kli ngen.
b. Der blev i 1984 på grundlag af beskedne bevillinger iværksat en 
fællesskabsaktion til støtte for videnskabeligt og teknisk samarbejde 
med industrialiserede lande og udviklingslande, nærmere betegnet 
ikke—associerede tredjelande. Disse videnskabelige og tekniske 
aktioner tager sigte på at styrke samarbejdet inden for andre dele af 
Fællesskabets politik ved at give det en mere generel ramme.
Formålene med internationalt videnskabs- og teknologisamarbejde og de 
metoder, det udføres efter, er forskellige, alt efter om arbejdet 
gælder udviklingslande eller industrialiserede lande.
1. For udviklingslandenes vedkommende tager disse aktioner sigte at 
supplere forsknings- og udviklingsprogrammet "videnskab og tekno­
logi for udvikling" (se pkt. 5) eller forberede fremtidige forsk­
nings- og udviklingsprogrammer.
Dette mål skal først og fremmest nås ved hjælp af følgende:
- hjælp til udarbejdelse af forskningsprogrammet^
- uddannelse af videnskabsmænd,
- udveksling af oplysninger,
- afholdelse af fælles seminarer, workshops og konferencer,
- oprettelse af forskningsnet mellem institutter i  Europa og den 
tredje verden,
- fælles forskning.

2. Videnskabeligt og teknologisk samarbejde med industrialiserede 
lande tager derimod fortrinsvis sigte på at øge udvekslingen af 
oplysninger og videnskabeligt personale mellem Fællesskabet og 
disse lande. Formålet hermed er:
- at øge forskningskapaciteten,
- at reducere forskningsomkostningerne,
- at undgå overlapning mellem forskningsaktiviteter,
- at koordinere det pågældende arbejde.
De vigtigste af de aktioner, som udfares til dette formål, er 
folgende:
- udveksling af oplysninger,
- seminarer, workshops,
- afholdelse af fælles møder,
- besøg, uddannelses- og orienteringsophold,
- fælles projekter og udveksling af forskere.
Hvor det drejer sig om europæiske lande uden for EF, suppleres 
disse aktioner ved direkte deltagelse i  Fællesskabets forsknings- 
og udviklingsprogrammer.
De områder, som omfattes af dette nye initiativ, er yderst forskellige 
og varierer alt efter behov og fælles interesser. Landbrug, miljø og 
ny teknologi er de sektorer, hvor det største antal forskningsaktioner 
er blevet påbegyndt, navnlig i  udviklingslandene. Samarbejdet med 
industrialiserede lande koncentrerer sig derimod om mere avancerede 
teknologier og grundforskning.
Samarbejdsemnerne fastlægges i  samråd med partnerne, og finansieringen 
deles efter gensidig aftale. Delingen afhænger normalt af det pågæl­
dende lands udvikling, navnlig dets videnskabelige udvikling, og dets 
finansielle kapacitet. For nogle udviklingslandes vedkommende (Kina, 
ASEAN-staterne, Indien, Brasilien, Mexico osv.) er finansieringen, i  
alt fald til at begynde med, næsten udelukkende blevet overtaget af 
Fællesskabet.
Tendensen er imidlertid nu, at bistand skal afløses af virkeligt 
samarbejde, og at udviklingslandene skal påtage sig en vis procentdel 
af omkostningerne i  forbindelse med de pågældende forsknings­
aktiviteter. Dette betyder bl.a., at det antal aktiviteter, som kan 
udføres, bliver større.
Det vigtigste administrative og budgetmæssige grundlag, hvorpå 
udvidelse af dette internationale samarbejde skal bygge, er oprettelse 
af fælles fonde med vore partnere og afslutning af rammekontrakter.
For at efterspørgslen på videnskabeligt samarbejde, som utvivlsomt vil 
vokse betydeligt, ikke mindst i forbindelse med den seneste 
associering af latinamerikanske lande (og som følge af Spaniens og 
Portugals indtræden i  Fællesskabet), kan efterkommes, må der stilles 
betydelige bevillinger til rådighed. Hvis en fællesskabsaktion, som 
tager hensyn til de behov, der skal opfyldes, og de mål, der skal nås, 
skal kunne være af nogen betydning, må der for tidsrummet 1987-91 
kunne påregnes et anslået beløb på mellem 50 og 60 mio ECU.