DA

[pic] KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER

Bruxelles, den 14.7.2004

KOM(2004) 490 endelig

2004/0161(CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfondfor Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)

(forelagt af Kommissionen){SEK(2004) 931}

BEGRUNDELSE

1. Efter den gennemgribende reform af første søjle i den fælles landbrugspolitik i 2003 og 2004 vil der i den nye finansieringsperiode først og fremmest blive fokuseret på udviklingen af landdistrikterne.

2. Over halvdelen af befolkningen i EU-25 lever i landdistrikter, der tegner sig for 90 % af området, og udviklingen af landdistrikterne er derfor et vigtigt politisk område. Landbrug og skovbrug er fortsat af allerstørste betydning for arealanvendelsen og forvaltningen af naturressourcerne i EU's landdistrikter og af stor betydning som udgangspunkt for økonomisk diversificering i landbosamfundene.

3. De "problemer" og udfordringer, som politikken for udvikling af landdistrikterne skal satse på, kan opsummeres som følger:

- På det økonomiske område: Landdistrikterne har en væsentligt lavere indkomst end gennemsnittet og en aldrende erhvervsaktiv befolkning og er mere afhængige af primærsektoren.

- På det sociale område: Der er klare beviser på, at arbejdsløsheden er større i landdistrikterne. Lav befolkningstæthed og affolkning i nogle områder kan også øge risikoen for problemer, såsom ringe adgang til basale tjenester, social udstødelse og et mindre udbud af beskæftigelsesmuligheder.

- På miljøområdet: Nødvendigheden af at sørge for, at landbrug og skovbrug yder et positivt bidrag til landskabet og miljøet i bredere forstand, kræver, at der skabes en velafvejet balance.

4. Ved Agenda 2000 blev politikken for udvikling af landdistrikterne indført som anden søjle i den fælles landbrugspolitik og skulle komplettere den yderligere reform af markedspolitikken på hele det europæiske område. Der kan derfor ikke sættes skel mellem på den ene side selve politikken for udvikling af landdistrikterne og på den anden side dens rolle som anden søjle i den fælles landbrugspolitik med vægt på ordet "fælles", dvs. beslutningen om, at landbrugssektoren skal drives på EU-plan. Dette er særlig vigtigt, når det gælder sammenhængen mellem de to søjlers instrumenter og politiske mål.

5. EU's politik for udvikling af landdistrikterne følger de overordnede retningslinjer for bæredygtig udvikling i tråd med konklusionerne fra Det Europæiske Råds møder i Lissabon (marts 2000) og Göteborg (juni 2001). Mens konklusionerne i Lissabon sigtede mod at gøre EU til det mest konkurrencedygtige videnbaserede økonomiske område i 2010, blev der i konklusionerne i Göteborg lagt yderligere vægt på at beskytte miljøet og opnå et mere bæredygtigt udviklingsmønster. I sidstnævnte konklusioner blev det også understreget, at den europæiske landbrugspolitik som led i Agenda 2000 "i højere grad var blevet lagt an på at tilgodese offentlighedens voksende krav om fødevaresikkerhed, fødevarekvalitet, et varieret udbud, dyrevelfærd, miljøets kvalitet og bevarelse af natur og landskaber".

6. Ved den yderligere gennemførelse af reformen af den fælles landbrugspolitik må man i EU's politik for udvikling af landdistrikterne løbende følge situationen inden for de forskellige sektorer. De todelte bedriftsstrukturer og den omstændighed, at landbruget undertiden stadig tegner sig for en stor andel af beskæftigelsen i mange af de nye medlemsstater, indebærer desuden, at politikken også fortsat må komplettere omstruktureringen i landbruget og landdistrikterne.

7. Hvis man i betragtning af de lokale og regionale dimensioner i EU's politik for udvikling af landdistrikterne skal finde løsninger på de økonomiske, sociale og miljømæssige problemer i landdistrikterne, må man dels støtte landbrug og skovbrug i den vigtige rolle, disse aktiviteter spiller for arealforvaltningen, dels sørge for, at disse aktiviteter kan blive fast forankret i en diversificeret landdistriktsøkonomi og bidrage til den socioøkonomiske udvikling af landdistrikterne

8. Den nylige reform af den fælles landbrugspolitik viser tydeligt, at den fælles landbrugspolitiks to søjler komplementerer hinanden, hvilket kommer til udtryk i afkoblingen, krydsoverensstemmelsen og gradueringen (dvs. overførsel af midler fra første til anden søjle), som skal gennemføres fra og med 2005. Første søjle fokuserer først og fremmest på at give landbrugerne en grundlæggende indkomststøtte samtidig med, at de fortsat kan producere efter markedets behov, mens anden søjle støtter landbruget i dets rolle som leverandør af offentlige goder på miljøområdet og støtter landdistrikterne, så de kan udvikle sig.

9. I tråd med konklusionerne fra konferencen i Salzburg (november 2003) og de strategiske retningslinjer fra Det Europæiske Råds møder i Lissabon og Göteborg, hvori de økonomiske, miljømæssige og sociale dimensioner af bæredygtighed understreges, er der opstillet følgende tre hovedmål for politikken for udvikling af landdistrikterne i meddelelsen om de finansielle overslag for perioden 2007-2013:

- forbedring af landbrugets konkurrenceevne via støtte til omstrukturering

- forbedring af miljøet og landskabet via støtte til arealforvaltning (herunder aktioner for landdistriktsudvikling i forbindelse med Natura 2000-områderne)

- forbedring af livskvaliteten i landdistrikterne og fremme af diversificeringen af den økonomiske aktivitet via foranstaltninger, der både tager sigte på landbrugssektoren og andre aktører i landdistrikterne.

Kort sagt ligger EU-dimensionens betydning i landdistriktsudviklingspolitikken i:

- at den ledsager og komplementerer yderligere reformer af den fælles landbrugspolitik og sikrer sammenhæng med første søjles instrumenter og strategier

- at den bidrager til at realisere andre prioriteter i EU-politikken, såsom bæredygtig forvaltning af naturressourcerne, innovation og konkurrenceevne i landdistrikterne og økonomisk og social samhørighed.

10. Det store antal programmer, programmeringssystemer og forskellige finansielle forvaltnings- og kontrolsystemer i den indeværende programmeringsperiode har i høj grad øget medlemsstaternes og Kommissionens administrative byrde og svækket landdistriktsudviklingspolitikkens sammenhæng, åbenhed og synlighed.

11. Et første vigtigt skridt er at sørge for, at finansieringen og programmeringen af landdistriktsudviklingen finder sted inden for en og samme ramme.

12. Et vigtigt instrument til at garantere, at programmeringen af landdistriktsudviklingen fokuserer på EU's prioriteter, og at der er komplementaritet med EU-politikken på andre områder, bliver det EU-strategidokument for udvikling af landdistrikterne, som vil blive udarbejdet af Kommissionen, og som kommer til at danne grundlag for de nationale strategier og programmer for udvikling af landdistrikterne.

13. Klart udformede mål på linje med EU's prioriteter og større vægt på rapportering af programresultaterne via strengere overvågning og evaluering vil garantere større åbenhed og ansvarlighed i spørgsmålet om, hvordan EU's penge skal anvendes, samtidig med, at medlemsstaterne i kraft af mindre detaljerede regler og betingelser for støtteberettigelse og forenklede ordninger for økonomisk forvaltning og kontrol får større frihed til at vælge, hvordan de vil gennemføre deres programmer.

14. Den strukturerede dialog, som gode styreformer må bygge på, vil blive fremhjulpet gennem drøftelser med alle involverede af udformningen, gennemførelsen og evalueringen af nationale strategier og programmer, integrering af LEADER-initiativets bottom up-tilgang, udveksling af bedste praksis og netværksarbejde.

15. Sammen med en klarere ansvarsfordeling mellem medlemsstaterne og Kommissionen, når det gælder den økonomiske forvaltning, skulle de foreslåede ændringer medføre en væsentlig forbedring af gennemførelsen og forvaltningen af politikken for udvikling af landdistrikterne.

16. For at opnå en mere strategisk tilgang til landdistriktsudviklingen bliver det første skridt i programmeringsfasen Kommissionens strategidokument med EU's prioriteter på de tre centrale politikområder. I dokumentet identificeres stærke sider og svagheder på EU-plan og nøgleindikatorer til måling af, hvor langt man er nået med gennemførelsen af EU's prioriteter. EU-strategien for landdistriktsudviklingen vedtages derpå af Rådet og kommer til at danne grundlag for medlemsstaternes egne strategier for landdistriktsudviklingen. I den nationale strategi for landdistriktsudvikling vil EU's prioriteter blive overført på den nationale situation efter drøftelser med alle involverede, og den kommer også til at indeholde centrale resultatindikatorer og påvise komplementariteten mellem programmeringen af landdistriktsudviklingen og EU-politikken på andre områder, navnlig samhørighedspolitikken.

17. Ved hjælp af kvantificerede mål og centrale resultatindikatorer (hvori der skal indgå et minimumssæt af fælles indikatorer på EU-plan) vil den nationale strategi i programmerne komme til udtryk i en strategi for hver af de tematiske opgaver, som modsvarer de tre hovedmål i punkt 9, og for LEADER-opgaven. For at opnå en afbalanceret strategi vil en minimumsfinansiering på mindst 15 % af EU's samlede programfinansiering være påkrævet for opgave 1 (konkurrenceevne) og opgave 3 (landdistriktsudvikling i videre forstand) og på mindst 25 % for opgave 2 (arealforvaltning). Mindst 7 % af EU-finansieringen afsættes til LEADER-opgaven.

18. Inden for hver tematisk opgave vil en række foranstaltninger kunne anvendes som byggeklodser. De betingelser, der gælder for foranstaltningernes gennemførelse, er blevet strømlinet og forenklet.

19. For opgave 1: konkurrenceevnen inden for landbrug og skovbrug vil omstruktureringsstrategien blive baseret på foranstaltninger for menneskelig og fysisk kapital samt kvalitetsaspekter og vil gøre det muligt gradvis at afvikle visse foranstaltninger, der for øjeblikket anvendes i de nye medlemsstater.

20. Hvad angår strategien for opgave 2: miljø og arealforvaltning, er foranstaltninger for miljøvenligt landbrug obligatoriske. Den eksisterende foranstaltning for ugunstigt stillede områder omlægges, når det gælder afgrænsningen af de mellemliggende områder (som til dels bygger på socioøkonomiske data, der i mange tilfælde ikke længere er aktuelle). Den nye afgrænsning skal baseres på jordens produktivitet og klimaforholdene og på et ekstensivt landbrugs betydning for arealforvaltningen, idet ringe jordproduktivitet og dårlige klimaforhold giver en indikation af, hvor svært det er at opretholde aktiviteterne i landbruget.

21. For støttemodtagerne er det en generel betingelse for foranstaltningerne inden for opgave 2, at de gældende krav i EU's og den nationale landbrugs- og skovbrugslovgivning overholdes.

22. For opgave 3: landdistriktsudvikling i videre forstand er den foretrukne gennemførelsesmetode lokale udviklingsstrategier på subnationalt niveau, dvs. strategier, som enten udvikles i snævert samarbejde mellem nationale, regionale og lokale myndigheder eller formuleres og gennemføres efter en bottom up-tilgang af LEADER-typen (udvælgelse af de bedste lokale udviklingsplaner, som er udarbejdet af lokale aktionsgrupper, der repræsenterer et partnerskab mellem den offentlige og den private sektor). Horisontal anvendelse af visse foranstaltninger inden for opgave 3 er fortsat mulig.

23. Hvert program bør omfatte en LEADER-opgave med henblik på finansiering af gennemførelsen af lokale aktionsgruppers udviklingsstrategier, som bygger på de tre tematiske opgaver, lokale aktionsgruppers driftsomkostninger, samarbejdsprojekter mellem lokale aktionsgrupper, forsøgs- og pilottiltag og den kapacitetsopbygning og iværksætterindsats, der er nødvendig for at kunne opstille lokale udviklingsstrategier.

24. Hvad angår teknisk bistand, kan indtil 4 % af programmets budget afsættes til gennemførelse af programmet, herunder finansiering af nationale netværk, navnlig lokale aktionsgrupper, der støtter gennemførelsen af foranstaltninger for landdistriktsudvikling og tjener som kontaktpunkt for det europæiske netværk for udvikling af landdistrikter. Et EU-netværk for landdistriktsudvikling skal bistå Kommissionen med politikkens gennemførelse.

25. EU's medfinansieringssatser fastsættes på opgaveniveau med mindst 20 % og højst 50 % af de samlede offentlige udgifter (75 % i konvergensregioner). For opgave 2 og LEADER-opgaven bliver maksimumssatsen på 55 % (80 % i konvergensregioner), hvilket er et udtryk for, hvor højt EU prioriterer disse opgaver. For regionerne i EU's yderste periferi forhøjes maksimumssatserne for medfinansiering med 5 procentpoint.

26. Af de samlede EU-midler, der er til rådighed til finansiering af udviklingen af landdistrikterne i perioden (eksklusive graduering), holdes 3 % i reserve med henblik på fordeling i 2012 og 2013 blandt de medlemsstater, hvis LEADER-opgaver giver de bedste resultater.

27. Med henblik på programmernes gennemførelse vil der blive indført et strengere overvågnings-, evaluerings- og rapporteringssystem baseret på en fælles EU-ramme, som medlemsstaterne og Kommissionen er blevet enige om. På grundlag af de årlige nationale sammenfattende rapporter om programmernes gennemførelse og om, hvor langt man er nået med gennemførelsen af de nationale strategier (dvs. de opnåede resultater), aflægger Kommissionen hvert år rapport om, i hvilket omfang EU-prioriteterne for landdistriktsudviklingen er blevet realiseret. Om nødvendigt kan dette resultere i et forslag om tilpasning af EU's strategi for udvikling af landdistrikterne.

28. Den skitserede fremgangsmåde gør det muligt at koncentrere de EU-midler, der er til rådighed til medfinansiering af landdistriktsudviklingen, om de EU-prioriteter, som man i fællesskab er nået til enighed om for de tre opgaver, samtidig med, at der på nationalt og regionalt plan er tilstrækkelig fleksibilitet til at skabe ligevægt mellem sektordimensionen (omstrukturering af landbruget) og den territoriale dimension (arealforvaltning og socioøkonomisk udvikling af landdistrikterne) ud fra individuelle situationer og behov. Desuden kan LEADER-modellen anvendes i et bredere perspektiv samtidig med, at en videreførelse og konsolidering af LEADER-metoden kan garanteres for EU som helhed.

2004/0161 (CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfondfor Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, og

ud fra følgende betragtninger:

En politik for udvikling af landdistrikterne bør ledsage og supplere markeds- og indkomststøttepolitikken under den fælles landbrugspolitik og dermed bidrage til virkeliggørelsen af målene for denne politik som fastsat i traktatens artikel 33, stk. 1. Politikken for udvikling af landdistrikterne bør også tilgodese de generelle mål for politikken for økonomisk og social samhørighed i traktatens artikel 158 og bidrage til deres opfyldelse og samtidig integrere andre centrale prioriteter, der i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møder i Lissabon og Göteborg er opstillet for bæredygtig udvikling.

Efter traktatens artikel 33, stk. 2, litra a), tages der ved udarbejdelsen af den fælles landbrugspolitik og de særlige foranstaltninger, som den kan medføre, hensyn til landbrugserhvervets særlige karakter, der følger af landbrugets sociale struktur og af de strukturelle og naturbetingede forskelle mellem de forskellige landbrugsområder.

Ved reformen af den fælles landbrugspolitik i juni 2003 og april 2004 blev der indført gennemgribende ændringer, der sandsynligvis får stor indflydelse på økonomien i landdistrikterne i hele EF, når det gælder landbrugets produktionsmønstre, arealforvaltningsmetoder, beskæftigelse og landdistrikternes sociale og økonomiske forhold i videre forstand.

De foranstaltninger, som EF vedtager, bør komplementere medlemsstaternes foranstaltninger eller bidrage til dem. Partnerskabet bør styrkes ved, at forskellige typer partnere får mulighed for at deltage, uden at medlemsstaternes institutionelle beføjelser på nogen måde tilsidesættes. Disse partnere bør medvirke ved forberedelsen, overvågningen og evalueringen af programmeringen.

EF kan træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet i traktatens artikel 5. Da medlemsstaterne ikke kan nå målet for landdistriktsudvikling på tilfredsstillende måde på grund af forbindelserne til den fælles landbrugspolitiks øvrige instrumenter, de væsentlige forskelle mellem landdistrikterne og medlemsstaternes begrænsede økonomiske ressourcer i et udvidet EU, er det bedre at opfylde målene på EF-niveau gennem en flerårig garanteret EF-finansiering og ved at fokusere på prioriteterne. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet i traktatens artikel 5 går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

Aktiviteterne som led i Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne, i det følgende benævnt "fonden", og de operationer, som den bidrager til, bør stemme overens med EF-politikken på andre områder og bør være i overensstemmelse med hele EF-lovgivningen.

I sin indsats for udviklingen af landdistrikterne sørger EF for at tilskynde til at eliminere uligheder og fremme ligestillingen mellem kvinder og mænd i overensstemmelse med traktatens artikel 2 og 3.

For at fokusere landdistriktsudviklingspolitikkens strategiske indhold på linje med EF's prioriteter og herved opnå større åbenhed bør Rådet vedtage strategiske retningslinjer på forslag af Kommissionen.

På grundlag af de strategiske retningslinjer, der vedtages af Rådet, bør hver medlemsstat udforme sin egen strategi for udvikling af landdistrikterne som referenceramme for udarbejdelsen af programmerne for landdistriktsudvikling. Medlemsstaterne og Kommissionen bør aflægge rapport om overvågningen af den nationale strategi og EF-strategien.

Programmeringen af landdistriktsudviklingen bør følge EF's og de nationale prioriteter og komplementere EF-politikken på andre områder, navnlig markedspolitikken på landbrugsområdet, samhørighedspolitikken og den fælles fiskeripolitik.

For at opnå en bæredygtig udvikling af landdistrikterne er det nødvendigt at fokusere på et begrænset antal centrale prioriterede mål, der på EF-plan er opstillet for landbrugets og skovbrugets konkurrenceevne, arealforvaltning og miljø og livskvalitet og diversificering af aktiviteterne i disse områder.

Der er behov for generelle regler for programmering af landdistriktsudviklingen og for revision af denne programmering, og der må skabes den fornødne ligevægt mellem de tre prioriterede opgaver i programmerne for landdistriktsudvikling. Programmeringens varighed bør være syv år.

For at nå målet for forbedring af landbrugets og skovbrugets konkurrenceevne er det vigtigt, at der udformes klare udviklingsstrategier, som tager sigte på at forøge og tilpasse det menneskelige potentiale, den fysiske kapital og landbrugsproduktionens kvalitet.

Hvad angår det menneskelige potentiale, er der behov for et sæt foranstaltninger for uddannelse, etablering af unge landbrugere, førtidspensionering af landbrugere og arbejdstagere i landbruget, landbrugeres og skovbrugeres anvendelse af rådgivningstjenester og indførelse af vikar- og driftskonsulentordninger.

Når det gælder uddannelse, kræver udviklingen og specialiseringen inden for landbrug og skovbrug en tilfredsstillende teknisk og økonomisk uddannelse, herunder nye informationsteknologier, og et tilfredsstillende kendskab til produktkvalitet, forskningsresultater og bæredygtig forvaltning af naturressourcerne, herunder bestemmelserne om krydsoverensstemmelse, og anvendelse af produktionsmetoder, der er forenelige med landskabsbevarelse og -forbedring og miljøbeskyttelse. Uddannelsen bør derfor udvides, så den kommer til at omfatte alle voksne, der beskæftiger sig med landbrug og skovbrug, og også kommer til at omfatte informationsspredning. Uddannelse og informationsspredning bør både omfatte emner, der vedrører landbrugets og skovbrugets konkurrenceevne, og arealforvaltnings- og miljømålene.

Særlig støtte til unge landbrugere kan både gøre det lettere for dem at etablere sig og at foretage en strukturtilpasning af deres bedrifter efter etableringen. Etableringsforanstaltningen bør strømlines ved, at der ydes en engangspræmie, og gøres betinget af, at der opstilles en forretningsplan, som sikrer, at de unge landbrugere kan udvikle deres aktiviteter.

Førtidspensionering fra landbruget bør tage sigte på en væsentlig strukturændring af den overdragne bedrift, enten gennem foranstaltningen for unge landbrugere, der etablerer sig i henhold til foranstaltningens krav, eller gennem overdragelse af bedriften med henblik på udvidelse, under hensyntagen til erfaringerne fra gennemførelsen af tidligere EF-ordninger på dette område.

Landbrugeres og skovbrugeres anvendelse af drifts- og konsulenttjenester vil kunne gøre det muligt for dem at opnå en mere bæredygtig forvaltning af deres bedrifter. Anvendelsen af bedriftsrådgivningstjenester, jf. Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001[1] vil kunne hjælpe landbrugerne med at vurdere deres bedrifters resultater og identificere nødvendige ændringer med henblik på de forvaltningskrav, der er fastsat i nævnte forordning.

Indførelsen af rådgivnings-, drifts- og vikarsystemer for landbrugere og/eller skovbrugere vil kunne hjælpe dem med at tilpasse, forbedre og lette driften og forbedre deres bedrifters resultater gennem en yderligere forøgelse af det menneskelige potentiale inden for landbrug og skovbrug.

Hvad angår fysisk kapital, er der behov for et sæt foranstaltninger for at modernisere bedrifterne, forbedre skovenes økonomiske værdi, øge værdien af den primære landbrugs- og skovbrugsproduktion, forbedre og udvikle landbrugets og skovbrugets infrastruktur, genoprette landbrugets produktionspotentiale efter skader som følge af naturkatastrofer og vedtage forebyggende foranstaltninger i nødvendigt omfang.

Formålet med EF's bedriftsinvesteringsstøtte er at modernisere landbrugsbedrifterne for at forbedre deres økonomiske resultater ved bedre udnyttelse af produktionsfaktorerne, herunder indførelse af ny teknologi, der tager sigte på kvalitet og diversificering på og uden for bedrifterne, herunder nonfood- og energiafgrøder, og forbedring af miljø, arbejdssikkerhed, hygiejne og bedrifternes dyrevelfærdsstatus samtidig med, at betingelserne for investeringsstøtte forenkles i forhold til dem, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger[2].

Private skove spiller en stor rolle for landdistrikternes økonomi, og det er derfor vigtigt at yde EF-støtte for at forøge deres økonomiske værdi, øge diversificeringen af produktionen og skabe bedre afsætningsmuligheder på markedet, fx når det gælder vedvarende energi.

Der bør tilskyndes til forbedringer af forarbejdningen og afsætningen af den primære landbrugs- og skovbrugsproduktion gennem støtte til investeringer, som har til formål at øge effektiviteten af forarbejdning og afsætning, fremme forarbejdning af landbrugs- og skovbrugsprodukter til vedvarende energi, indføre ny teknologi, skabe nye afsætningsmuligheder for landbrugs- og skovbrugsprodukter, satse på kvalitet og opnå bedre resultater inden for miljøbeskyttelse, arbejdssikkerhed, hygiejne og dyrevelfærd, ved hjælp af foranstaltninger, som tager sigte på små virksomheder og mikrovirksomheder, der bedre er i stand til at øge værdien af lokale produkter, samtidig med, at betingelserne for investeringsstøtte forenkles i forhold til dem, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999.

Foranstaltninger for infrastrukturen i landbruget og genoprettende og forebyggende foranstaltninger i forbindelse med naturkatastrofer vil kunne medvirke til at øge landbrugets og skovbrugets konkurrenceevne.

Når det gælder landbrugsproduktionens og landbrugsprodukternes kvalitet, bør der indføres et sæt foranstaltninger, der hjælper landbrugerne med at opfylde normerne i EF-lovgivningen, tilskynder landbrugerne til at deltage i ordninger for fødevarekvalitet og støtter producentsammenslutningerne i deres informations- og markedsføringsaktiviteter.

Foranstaltningen for opfyldelse af bestemte normer tager sigte på, at landbrugerne hurtigere skal opfylde EF-lovgivningens strenge normer for miljø, folkesundhed, dyre- og plantesundhed, dyrevelfærd og arbejdssikkerhed og overholde disse normer. Disse normer kan give landbrugerne nye forpligtelser, og der bør derfor ydes støtte for delvis at dække de ekstraomkostninger eller det indkomsttab, der følger af disse forpligtelser.

Formålet med foranstaltningen for støtte til landbrugere, der deltager i ordninger for fødevarekvalitet på EF-plan eller nationalt plan, er at give forbrugerne garantier for kvaliteten af de produkter eller de produktionsmetoder, der er resultatet af deltagelsen i sådanne ordninger, at forøge værdien af de primære landbrugsprodukter og at øge afsætningsmulighederne. Da deltagelsen i sådanne ordninger kan resultere i ekstraomkostninger og forpligtelser, der ikke helt afspejles i markedspriserne, bør landbrugerne opmuntres til at deltage i disse ordninger.

Forbrugerne bør i højere grad bevidstgøres om, at der findes produkter, som fremstilles efter de ovennævnte kvalitetsordninger, og om disse produkters specifikationer. Der bør ydes støtte til producentsammenslutningerne til at informere forbrugerne og fremme salget af produkter, som er omfattet af kvalitetsordninger, der får støtte fra medlemsstaterne som led i deres programmer for udvikling af landdistrikterne.

Der bør sørges for en gnidningsløs afvikling af et sæt individuelle foranstaltninger, som blev indført ved tiltrædelsestraktaten af 2003, nemlig foranstaltningen for semisubsistenslandbrug og foranstaltningen for producentsammenslutninger, således at de nye medlemsstater får støtte de første to år af programmeringsperioden.

Støtte til særlige arealforvaltningsmetoder vil kunne bidrage til en bæredygtig udvikling ved at tilskynde landbrugere og skovbrugere til at anvende arealforvaltningsmetoder, der er forenelige med nødvendigheden af at bevare det naturlige miljø og landskabet og beskytte og forbedre naturressourcerne. Støtten vil kunne bidrage til gennemførelsen af EU's sjette miljøhandlingsprogram og formandskabets konklusioner vedrørende strategien for bæredygtig udvikling. Blandt hovedpunkterne kan nævnes biodiversitet, forvaltning af Natura 2000-områderne, beskyttelse af vand og jordbund, formindskelse af klimaændringer, herunder reduktion af drivhusgasser, reduktion af ammoniakemissioner og bæredygtig anvendelse af pesticider.

Skovbruget er uløseligt knyttet til udviklingen af landdistrikterne, og i støtten til bæredygtig arealanvendelse bør også indgå bæredygtig forvaltning af skovene og deres multifunktionelle rolle. Skovene er nyttige i mange henseender: de leverer råvarer til vedvarende og miljøvenlige produkter og spiller en stor rolle for økonomisk velstand, biologisk diversitet, det globale kulstofkredsløb, vandbalancen, beskyttelse mod erosion og forebyggelse af naturkatastrofer og har desuden sociale og rekreative funktioner. Foranstaltninger på skovbrugsområdet bør vedtages på baggrund af EF's og medlemsstaternes internationale forpligtelser og baseres på medlemsstaternes nationale eller regionale skovprogrammer eller tilsvarende instrumenter under hensyntagen til de forpligtelser, der er indgået på de tværeuropæiske ministerkonferencer om beskyttelse af Europas skove. Skovbrugsforanstaltningerne bør medvirke til at gennemføre EF's skovbrugsstrategi. Støtten bør ikke medføre, at der opstår konkurrenceforvridning, og den bør være markedsneutral.

Betalinger for naturbetingede ulemper i bjergområder og betalinger i andre områder med ulemper vil gennem fortsat anvendelse af landbrugsarealer kunne medvirke til at bevare landskabet og opretholde og fremme bæredygtige landbrugsmetoder. Der bør fastlægges objektive parametre for fastsættelse af betalingernes størrelse for at sikre, at denne støtteordning bliver effektiv, og at dens mål opfyldes.

For at medvirke til, at Natura 2000-områderne kan forvaltes effektivt, bør der fortsat ydes støtte for at hjælpe landbrugerne med at overvinde særlige ulemper i områder, der er berørt af gennemførelsen af Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle[3] og Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter[4].

Betalinger for miljøvenligt landbrug bør fortsat spille en fremtrædende rolle, når det gælder fremhjælpning af en bæredygtig udvikling af landdistrikterne og imødekommelse af samfundets stigende behov for tjenester på miljøområdet. De bør yderligere tilskynde landbrugerne til at tjene samfundet som helhed ved at indføre eller fortsat anvende produktionsmetoder, der er forenelige med beskyttelse og forbedring af miljøet, landskabet og dets karakteristika, naturressourcerne, jordbunden og den genetiske diversitet. I overensstemmelse med princippet om, at forureneren betaler, bør disse betalinger kun ydes for forpligtelser, som er mere vidtgående end de obligatoriske normer.

Gennem støtte til landbrugere, som forpligter sig til at indføre normer for husdyrhold, der er mere vidtgående end de obligatoriske normer, bør landbrugerne fortsat tilskyndes til at indføre høje dyrevelfærdsnormer.

Der bør ydes støtte til investeringer, som ikke giver noget afkast, når de er nødvendige for at opfylde forpligtelser, der er indgået som led i ordninger for miljøvenligt landbrug, eller når de på bedriften øger et Natura 2000-områdes skønheds- eller rekreationsværdi for offentligheden.

For at medvirke til at beskytte miljøet, forebygge naturkatastrofer og brande og formindske klimaændringer bør skovressourcerne udvides og forbedres gennem skovrejsning på landbrugsarealer og andre arealer. En første skovrejsning bør være tilpasset til de lokale forhold, være forenelig med miljøet og øge biodiversiteten.

Skovlandbrugssystemer har en høj økologisk og social værdi, idet de kombinerer ekstensive landbrugs- og skovbrugssystemer med sigte på at producere træ og andre skovbrugsprodukter af høj kvalitet. Der bør ydes støtte til at indføre sådanne systemer.

I betragtning af skovenes betydning for en vellykket gennemførelse af direktiv 79/409/EØF og 92/43/EØF bør der ydes særlig støtte for at hjælpe skovbrugerne med at løse specifikke problemer, der følger af direktivernes gennemførelse.

Der bør indføres miljøbetalinger inden for skovbruget for frivilligt indgåede forpligtelser til at øge biodiversiteten, bevare skovøkosystemer af høj værdi og styrke skovenes beskyttende rolle, når det gælder erosion, vandressourcer og vandkvalitet samt naturkatastrofer.

Der bør ydes støtte til genetablering af produktionspotentialet i skove, der er blevet skadet som følge af naturkatastrofer og brand, og til indførelse af forebyggende aktioner. Aktioner for forebyggelse af brand bør omfatte områder, som i medlemsstaternes skovbeskyttelsesplaner er klassificeret som områder med stor eller mellemstor risiko for skovbrande.

Der bør ydes støtte til skovbrugere til investeringer, som ikke giver noget afkast, når de er nødvendige for at opfylde forpligtelserne til at drive miljøvenligt skovbrug eller for at øge de pågældende områders skønheds- eller rekreationsværdi for offentligheden.

For at opnå en målrettet og effektiv anvendelse af arealforvaltningsstøtten i henhold til denne forordning bør medlemsstaterne udpege områder, hvor der skal sættes ind som led i bestemte foranstaltninger, der henhører under denne prioritet. Bjergområder og andre områder med ulemper bør udpeges på grundlag af objektive fælles kriterier. Rådets direktiver og beslutninger om vedtagelse af lister over ugunstigt stillede områder eller ændring af sådanne lister, jf. artikel 21, stk. 2 og 3, i Rådets forordning (EF) nr. 950/97 af 20. maj 1997 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet[5], bør ophæves. Natura 2000-områder udpeges i henhold til direktiv 79/409/EØF og 92/43/EØF. Medlemsstaterne bør udpege områder, hvor skovrejsning er hensigtsmæssig af miljømæssige grunde, såsom beskyttelse mod erosion, forebyggelse af naturkatastrofer eller udvidelse af skovressourcerne for at bidrage til at mindske klimaændringer, og skovområder med mellemstor til stor risiko for brande.

Der bør indføres sanktioner over for støttemodtagere, der modtager betalinger som led i visse arealforvaltningsforanstaltninger, men som ikke opfylder kravene i artikel 4 og 5 i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 og i forordningens bilag III og IV på hele deres bedrift, under hensyntagen til, hvor alvorlig den manglende overholdelse er, hvor omfattende den har været, hvilket resultat den har givet, og hvor ofte den er blevet gentaget.

Ændringer i landdistrikterne bør følges op med bistand til at diversificere landbrugsaktiviteterne i retning mod aktiviteter uden for landbruget og udvikle sektorer uden for landbruget, fremme beskæftigelsen, forbedre basale tjenester og foretage investeringer, der gør landdistrikterne mere attraktive, for at vende udviklingen hen imod økonomisk og social tilbagegang og affolkning af landdistrikterne. Det er også påkrævet af gøre en indsats for at forøge det menneskelige potentiale.

Der bør ydes støtte til andre foranstaltninger, som vedrører landdistriktsøkonomien i videre forstand. Listen over foranstaltninger bør opstilles på grundlag af erfaringerne med LEADER-initiativet og under hensyntagen til det tværsektorielle behov for en endogen landdistriktsudvikling.

Lokale udviklingsstrategier kan styrke den territoriale sammenhæng og synergivirkningerne mellem foranstaltninger, som tager sigte på landdistriktsøkonomien og -befolkningen i bredere forstand.

Principperne om sammenhæng og komplementaritet med EF's andre finansielle instrumenter, navnlig samhørighedspolitikkens, når det gælder prioriteten diversificering af landdistriktsøkonomien og forbedring af livskvaliteten i landdistrikterne, bør klart defineres.

LEADER-initiativet er efter tre programmeringsperioder blevet så godt etableret, at landdistrikterne kan anvende LEADER-metoden i større skala i den almindelige programmering af landdistriktsudviklingen. LEADER-metodens grundprincipper bør derfor indarbejdes i programmerne i form af en særlig prioritet, og de lokale aktionsgrupper og de foranstaltninger, der skal støttes, herunder lokale strategier, samarbejde, netværkssamarbejde og kompetenceudvikling, bør defineres.

I betragtning af LEADER-metodens betydning bør en væsentlig del af bidraget fra fonden afsættes til denne prioritet.

Fonden skal støtte gennemførelsen af programmerne gennem teknisk bistand. Som led i den tekniske bistand, der er nævnt i artikel 5... i Rådets forordning (EF) nr. .../...[6] om finansiering af den fælles landbrugspolitik, bør der oprettes et netværk for landdistriktsudvikling på EF-plan.

Der bør indføres bestemmelser om, hvordan de disponible ressourcer skal fordeles. Det samlede beløb til landdistriktsudvikling bør fordeles årligt. Det bør i væsentlig grad kunne koncentreres om de regioner, der er støtteberettigede under konvergensmålet.

De årlige bevillinger til medlemsstaterne til fondenes konvergensmål, hvad angår de midler, der kommer fra EUGFL, Udviklingssektionen, strukturfondene, Samhørighedsfonden og FIUF, bør have en øvre grænse, som fastsættes ud fra, hvilke forudsætninger der er for at udnytte dem.

For at nå frem til en vejledende fordeling af de forpligtelsesbevillinger, der er til rådighed for medlemsstaterne, bør der opstilles kriterier efter en objektiv og gennemsigtig metode.

For at fremme en integreret og innovativ fremgangsmåde bør 3 % af bevillingerne til medlemsstaterne anbringes i en EF-reserve, der er bestemt for LEADER-metoden.

Ud over disse beløb må medlemsstaterne tage hensyn til de beløb, der fremkommer ved graduering, jf. artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. .../... [om finansiering af den fælles landbrugspolitik].

De bevillinger, som er til rådighed via fondene, bør indeksreguleres med en fast koefficient med henblik på programmeringen.

Satsen for fondens bidrag til programmeringen af landdistriktsudviklingen bør fastsættes i forhold til de offentlige udgifter i medlemsstaterne under hensyntagen til betydningen af prioriteten arealforvaltning og miljø, situationen i de regioner, der er omfattet af konvergensmålet, den prioritet, der tillægges LEADER-metoden, regionerne i den yderste periferi som omhandlet i traktatens artikel 299 og de øer, der er omfattet af Rådets forordning (EØF) nr. 2019/93 af 19. juli 1993 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav[7].

I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, men med forbehold af visse undtagelser, bør der foreligge nationale regler for, hvilke udgifter der er støtteberettigede.

For at sikre, at fondens indsats bliver effektiv og retfærdig og får bæredygtige resultater, bør der foreligge bestemmelser, som garanterer, at investeringer i virksomheder får varig virkning, og at fonden ikke udnyttes til at forvride konkurrencen.

Den decentraliserede gennemførelse af aktioner, som fonden er involveret i, bør være ledsaget af garantier for kvalitet, resultater, forsvarlig økonomisk forvaltning og kontrol.

Medlemsstaterne bør træffe de fornødne foranstaltninger til at garantere, at forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer godt. Med henblik herpå er det nødvendigt at fastlægge de almindelige principper og basisfunktionerne for ethvert forvaltnings- og kontrolsystem. Der bør derfor fortsat udpeges en enkelt forvaltningsmyndighed, og det bør fastslås, hvilket ansvarsområde den skal have.

For hvert program for landdistriktsudvikling kræves der tilfredsstillende overvågning, som et overvågningsudvalg er ansvarlig for, og som er baseret på en fælles overvågnings- og evalueringsramme, der fastlægges og gennemføres i partnerskab med medlemsstaterne for at opfylde landdistriktsudviklingens særlige behov.

Effektiviteten og virkningen af aktioner, som fonden er involveret i, afhænger også af en bedre evaluering baseret på den fælles overvågnings- og evalueringsramme. Programmerne bør navnlig evalueres, når det gælder udarbejdelse, gennemførelse og afslutning.

For at partnerskabet kan fungere effektivt og fremme EF's indsats, bør informationsspredningen være den størst mulige. De myndigheder, der forvalter programmerne, har et ansvar på dette punkt.

EF-reserven til LEADER-metoden bør fordeles på grundlag af, hvilke resultater der er opnået med programmerne i denne henseende. Kriterierne for fordelingen bør fastsættes i overensstemmelse hermed.

Der bør kunne ydes støtte fra medlemsstaterne til foranstaltninger for landdistriktsudvikling i henhold til denne forordning uden EF-medfinansiering. I betragtning af denne støttes økonomiske virkning og for at sikre overensstemmelse med foranstaltninger, hvortil der kan ydes støtte fra EF, og tillige forenkle procedurerne, bør der indføres særlige regler for statsstøtte, også under hensyntagen til erfaringerne med gennemførelsen af forordning (EF) nr. 1257/1999. Desuden bør medlemsstaterne bemyndiges til for at bidrage til finansieringen af foranstaltninger for landdistriktsudvikling, som der ydes EF-støtte til, at yde statsstøtte efter en procedure, ifølge hvilken statsstøtten i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning anmeldes som led i programmeringen.

De foranstaltninger, der kræves for at gennemføre denne forordning, bør vedtages i henhold til Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen[8].

Der bør vedtages overgangsbestemmelser for at lette overgangen fra den eksisterende støtteordning til den nye støtteordning for udvikling af landdistrikterne.

Den nye støtteordning, der er fastsat i denne forordning, afløser den eksisterende støtteordning. Forordning (EF) nr. 1257/1999 bør derfor ophæves -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

AFSNIT IMÅL OG ALMINDELIGE BESTEMMELSER OM BISTAND

KAPITEL IANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1Anvendelsesområde

Ved denne forordning fastsættes der almindelige regler for EF's støtte til udvikling af landdistrikterne finansieret gennem Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (i det følgende benævnt "fonden"), som er oprettet ved forordning (EF) nr. .../...[om finansiering af den fælles landbrugspolitik].

Ved denne forordning fastlægges de mål, som politikken for landdistriktsudvikling skal medvirke til at opfylde.

Ved denne forordning fastlægges landdistriktsudviklingspolitikkens strategiske kontekst, herunder metoden til fastsættelse af EF's strategiske retningslinjer for landdistriktsudviklingspolitikken og de nationale strategiplaner.

Ved denne forordning defineres prioriteterne og foranstaltningerne for landdistriktsudviklingen.

Ved denne forordning fastsættes der regler om partnerskab, programmering, evaluering, økonomisk forvaltning, overvågning og kontrol på grundlag af ansvarsfordelingen mellem medlemsstaterne og Kommissionen.

Artikel 2Definitioner

I denne forordning forstås ved

a) "programmering" den tilrettelæggelse, beslutningstagning og finansiering, der finder sted i flere faser for over en flerårig periode at gennemføre EF's og medlemsstaternes fælles indsats for at realisere fondens prioriterede mål

b) "region" regional enhed svarende til niveau I eller II i nomenklaturen for regionale enheder (NUTS-niveau I og II), jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003[9]

c) "prioriteret opgave" en af prioriteterne i strategien i et program for landdistriktsudvikling, der svarer til en af de opgaver, som er defineret i denne forordning, og som omfatter en sammenhængende gruppe foranstaltninger med specifikke målelige mål, der direkte følger af deres gennemførelse

d) "foranstaltning" et sæt operationer, der bidrager til gennemførelsen af en prioritet

e) "operation" et projekt, som er udvalgt af forvaltningsmyndigheden eller under dennes ansvar eller af en lokal aktionsgruppe i henhold til kriterier, der er fastsat for det pågældende landdistriktsudviklingsprogram, og gennemføres af en eller flere modtagere, hvorved det gøres muligt at realisere målene for den foranstaltning, som det vedrører

f) "fælles overvågnings- og evalueringsramme"generelle regler, som er opstillet af Kommissionen og medlemsstaterne, og som indeholder et begrænset antal fælles indikatorer for udgangssituationen og den finansielle gennemførelse, selve gennemførelsen, resultaterne og virkningen af programmerne

g) "lokal udviklingsstrategi"et sammenhængende sæt operationer til opfyldelse af lokale mål og behov, som gennemføres i partnerskab på det relevante niveau

h) "modtager" operatør, organ eller virksomhed, i offentligt eller privat regi, der er ansvarlig for at gennemføre operationer eller modtager støtte

i) "offentlige udgifter" ethvert offentligt bidrag til finansiering af operationer, der hidrører fra statens og regionale og lokale myndigheders budgetter eller Den Europæiske Unions almindelige budget

j) "konvergensmål" målet for aktionen, jf. artikel 3, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. .../... af... om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden[10].

KAPITEL IIOPGAVER OG MÅL

Artikel 3Opgaver

Fonden skal bidrage til at fremme en bæredygtig udvikling af landdistrikterne i hele EF og skal komplementere den fælles landbrugspolitiks markeds- og indkomststøtte, samhørighedspolitikken og den fælles fiskeripolitik.

Artikel 4Mål

1. Støtten til udvikling af landdistrikterne skal bidrage til at opfylde følgende mål:

a) at styrke landbrugets og skovbrugets konkurrenceevne gennem støtte til omstrukturering

b) at forbedre miljøet og landskabet gennem støtte til arealforvaltning

c) at forbedre livskvaliteten i landdistrikterne og tilskynde til diversificering af den økonomiske aktivitet.

2. Målene i stk. 1 skal gennemføres ved hjælp af de fire prioriterede opgaver, der er fastlagt i afsnit IV.

KAPITEL IIIBISTANDSPRINCIPPER

Artikel 5Komplementaritet, sammenhæng og overensstemmelse

1. Fonden skal komplementere nationale, regionale og lokale aktioner, som bidrager til EF's prioriteter.

2. Kommissionen og medlemsstaterne sørger for, at bistanden fra fonden og medlemsstaterne er i overensstemmelse med EF's aktiviteter, politikker og prioriteter. Bistanden fra fonden skal navnlig være i overensstemmelse med målene for økonomisk og social samhørighed og for Den Europæiske Fiskerifond.

3. Denne overensstemmelse skal skabes ved hjælp af EF's strategiske retningslinjer, jf. artikel 9, den nationale strategiplan, jf. artikel 11, landdistriktsudviklingsprogrammerne, jf. artikel 15, og Kommissionens årsrapport, jf. artikel 13.

4. Der skal også være overensstemmelse med de foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget.

5. Der ydes ingen støtte efter denne forordning til ordninger, der er støtteberettigede i henhold til fælles markedsordninger, med forbehold for eventuelle undtagelser i henhold til artikel 95, stk. 2.

6. Medlemsstaterne sørger for, at operationer, der finansieres af fonden, er i overensstemmelse med traktaten og de retsakter, der er vedtaget i henhold til den.

Artikel 6Partnerskab

1. Bistanden fra fonden ydes i nært samarbejde, i det følgende benævnt partnerskab, mellem Kommissionen og medlemsstaten og de myndigheder og organer, som medlemsstaten har udpeget efter gældende nationale regler og fremgangsmåder, dvs.:

a) de regionale og lokale myndigheder og andre myndigheder

b) arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer

c) andre organer, der repræsenterer civilsamfundet, ikke-statslige organisationer (navnlig på miljøområdet) og organer, som er ansvarlige for at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder.

Medlemsstaten udpeger de mest repræsentative partnere på nationalt, regionalt og lokalt plan og inden for de økonomiske, sociale, miljømæssige eller andre kredse, i det følgende benævnt "partnere". Medlemsstaten sørger for generelt og effektivt at inddrage alle relevante organer efter nationale regler og fremgangsmåder under hensyn til det nødvendige i at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder og bæredygtig udvikling ved integrering af krav om beskyttelse og forbedring af miljøet.

2. Partnerskabet gennemføres i fuld overensstemmelse med de enkelte parternes respektive institutionelle, retlige og finansielle beføjelser.

3. Partnerskabet deltager i forberedelse og overvågning af den nationale strategiplan og forberedelse, gennemførelse, overvågning og evaluering af programmerne for landdistriktsudvikling. Medlemsstaterne inddrager de enkelte partnere i hver etape under behørig hensyntagen til den frist, der er fastsat for de forskellige programmeringsetaper.

Artikel 7Subsidiaritet

Medlemsstaterne bærer ansvaret for at gennemføre landdistriktsudviklingsprogrammerne på det rette territoriale niveau i overensstemmelse med deres egne institutionelle forhold. Dette ansvar udøves i overensstemmelse med denne forordning.

Artikel 8Ligestilling mellem mænd og kvinder

Medlemsstaterne og Kommissionen fremmer ligestilling mellem mænd og kvinder på alle de forskellige stadier af programgennemførelsen.

Disse stadier indbefatter udformning, gennemførelse, overvågning og evaluering.

AFSNIT IISTRATEGI FOR UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE

KAPITEL IEF'S STRATEGISKE RETNINGSLINJER

Artikel 9Indhold og vedtagelse

1. Rådet vedtager fælles strategiske retningslinjer for udvikling af landdistrikterne for programmeringsperioden fra 1. januar 2007 til 31. december 2013 på baggrund af de prioriteter, der er fastsat på EF-plan.

Disse retningslinjer skal indeholde de fælles strategiske prioriteter for udvikling af landdistrikterne i programmeringsperioden med henblik på gennemførelse af hver af de prioriterede opgaver, der er fastsat i denne forordning.

2. EF's strategiske retningslinjer vedtages efter proceduren i traktatens artikel 37 senest tre måneder efter vedtagelsen af denne forordning. Denne beslutning offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 10Revision

For at tage hensyn til ændringer i EF-prioriteterne kan der foretages en midtvejsrevision af EF's strategiske retningslinjer.

KAPITEL IINATIONAL STRATEGIPLAN

Artikel 11Indhold

1. Under hensyntagen til EF's strategiske retningslinjer for udviklingen af landdistrikterne forelægger medlemsstaterne en national strategiplan, der indeholder prioriteterne i fondens og den pågældende medlemsstats indsats, specifikke mål, bidraget fra fonden og de øvrige finansielle ressourcer.

2. Den nationale strategiplan skal give garanti for, at EF-støtten til landdistriktsudvikling er i overensstemmelse med EF's strategiske retningslinjer, og at der er sammenhæng mellem EF's, de nationale og de regionale prioriteter.

Den nationale strategiplan skal danne grundlag for tilrettelæggelsen af fondsprogrammeringen. Den gennemføres ved hjælp af programmerne for landdistriktsudvikling.

3. Hver national strategiplan skal indeholde følgende:

a) en evaluering af den økonomiske, sociale og miljømæssige situation og potentialet for udvikling

b) den valgte strategi for EF's og den pågældende medlemsstats fælles indsats, hvoraf det fremgår, at der er overensstemmelse mellem de trufne valg og EF's strategiske retningslinjer

c) de tematiske og territoriale prioriteter for landdistriktsudviklingen inden for hver prioriteret opgave, herunder de vigtigste kvantificerede mål og de relevante overvågnings- og evalueringsindikatorer

d) en liste over landdistriktsudviklingsprogrammerne til gennemførelse af den nationale strategiplan og en vejledende tildeling fra fonden til hvert program, herunder de beløb, der opstår ved graduering efter artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003

e) midlerne til samordning med den fælles landbrugspolitiks øvrige instrumenter og med samhørighedspolitikken

f) hvis det er relevant, det budget, der er til rådighed til opfyldelse af konvergensmålet, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. .../... [samhørighed]

g) en beskrivelse af ordningerne med angivelse af det beløb, der er afsat til oprettelse af det nationale landdistriktsnetværk, som er nævnt i artikel 67, stk. 2, tredje afsnit, og artikel 69, også når det gælder de medlemsstater, der har valgt en regionaliseret programmering.

Artikel 11aUdarbejdelse

1. Hver medlemsstat udarbejder sin nationale strategiplan umiddelbart efter, at EF's strategiske retningslinjer er vedtaget.

Denne plan udarbejdes i henhold til medlemsstaternes institutionelle ordninger i snævert samarbejde med de partnere, der er nævnt i artikel 6. Den opstilles i snævert samarbejde med Kommissionen og skal dække perioden fra 1. januar 2007 til 31. december 2013.

2. Hver medlemsstat sender Kommissionen sin nationale strategiplan, inden den forelægger sine programmer for landdistriktsudvikling.

KAPITEL IIISTRATEGISK OVERVÅGNING

Artikel 12Sammenfattende årsrapport fra medlemsstaterne

1. For første gang i 2008 og derefter senest den 1. oktober hvert år sender hver medlemsstat Kommissionen en sammenfattende rapport om, hvor langt den er nået med gennemførelsen af sin strategi og opfyldelsen af sine mål, og hvordan dette har bidraget til at gennemføre EF's strategiske retningslinjer for udvikling af landdistrikterne.

2. Rapporten skal opsummere årsrapporterne om programgennemførelsen, der er nævnt i artikel 86, og skal bl.a. indeholde følgende:

a) en redegørelse for, hvilke resultater der er opnået med landdistriktsudviklingsprogrammerne i forhold til indikatorerne i den nationale strategiplan

b) resultaterne af den årlige evaluering af hvert program.

3. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne, når det gælder samlede programmer, jf. artikel 14, stk. 2, inden for den i artikel 86 fastsatte frist medtage elementerne i stk. 2 i de årsrapporter, der er nævnt i artikel 86.

Artikel 13Årsrapport fra Kommissionen

1. For første gang i 2009 og derefter i starten af hvert år forelægger Kommissionen en årsrapport, der sammenfatter den vigtigste udvikling og de vigtigste tendenser og udfordringer i forbindelse med gennemførelsen af de nationale strategiplaner og EF's strategiske retningslinjer.

Denne rapport baseres på Kommissionens analyse og vurdering af medlemsstaternes sammenfattende årsrapporter, jf. artikel 12, og alle andre foreliggende oplysninger. Den skal indeholde en redegørelse for de foranstaltninger, som medlemsstaterne og Kommissionen har truffet eller skal træffe for at foretage en tilfredsstillende opfølgning af rapportens konklusioner.

2. Kommissionens årsrapport sendes til Rådet, Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget.

AFSNIT IIIPROGRAMMERING

KAPITEL IPROGRAMMERINGENS INDHOLD

Artikel 14Programmerfor landdistriktsudvikling

1. Fondens indsats i medlemsstaterne gøres via programmer for landdistriktsudvikling. Ved disse programmer gennemføres en strategi for udvikling af landdistrikterne ved hjælp af et sæt foranstaltninger, der er grupperet efter de prioriterede opgaver, som er fastlagt i afsnit IV, og hvis gennemførelse der vil blive ansøgt om støtte til fra fonden.

Hvert landdistriktsudviklingsprogram skal dække en periode mellem den 1. januar 2007 og den 31. december 2013.

2. En medlemsstat kan enten forelægge et samlet program for hele sit område eller et program for hver region.

Artikel 15Programmernes indhold

Hvert landdistriktsudviklingsprogram skal indeholde følgende:

a) en analyse af stærke og svage sider, den strategi, der er valgt til imødegåelse af svagheder, og den i artikel 89 nævnte forhåndsevaluering

b) en begrundelse for de valgte prioriteter på baggrund af EF's strategiske retningslinjer og den nationale strategiplan samt de forventede virkninger ifølge forhåndsevalueringen

c) oplysninger om de prioriterede opgaver og de foranstaltninger, der foreslås for hver enkelt prioriteret opgave, og en beskrivelse af dem, herunder de specifikke, verificerbare mål og de indikatorer, der er nævnt i artikel 85, og som gør det muligt at måle programmets forløb og effektivitet

d) en finansieringsplan med to tabeller:

i) en tabel over det samlede planlagte bidrag fra fonden pr. år, jf. artikel 70, stk. 5 og 6. I de relevante tilfælde skal tabellen særskilt angive bevillingerne til de regioner, der er omfattet af konvergensmålet. Det planlagte årlige bidrag fra fonden skal være foreneligt med de finansielle overslag

ii) en tabel, der for hele programmeringsperioden viser det samlede planlagte EF-bidrag og de modsvarende nationale offentlige midler til hver prioriteret opgave, satsen for fondens bidrag til hver prioriteret opgave og det beløb, der er afsat til teknisk bistand. Hvis det er relevant, skal denne tabel også særskilt angive det planlagte bidrag fra fonden til de regioner, der er omfattet af konvergensmålet, og de modsvarende nationale offentlige midler

e) til orientering en vejledende fordeling af de oprindelige beløb pr. foranstaltning efter offentlige og private udgifter

f) de oplysninger, der er nødvendige for at vurdere, om konkurrencereglerne følges, og, hvis det er relevant, en liste over støtteordninger, der er tilladt i henhold til traktatens artikel 87

g) oplysninger om komplementariteten med de foranstaltninger, der finansieres via den fælles landbrugspolitiks øvrige instrumenter, via samhørighedspolitikken og via Den Europæiske Fiskerifond

h) en redegørelse for, hvordan programmet skal gennemføres, herunder:

i) medlemsstatens udpegning af alle de myndigheder, der er fastsat i artikel 76

ii) en beskrivelse af overvågnings- og evalueringssystemerne og af overvågningsudvalgets sammensætning

iii) en redegørelse for, hvordan LEADER-metoden gennemføres

iv) en beskrivelse af kontrolsystemerne, navnlig organisationen og arbejdsgangen hos de myndigheder og organer, der står for programmets gennemførelse, og disse myndigheders og organers interne kontrolsystem

v) de bestemmelser, som skal garantere offentlig omtale af programmet

vi) en beskrivelse af Kommissionens og den pågældende medlemsstats aftale om udveksling af de elektroniske data, der er nødvendige for at opfylde denne forordnings krav, når det gælder betalinger, overvågning og evaluering

i) udpegningen af de i artikel 6 nævnte partnere og resultaterne af høringerne af disse partnere.

Artikel 16Ligevægt mellem prioriteter

EF's bidrag til hvert af de tre mål, der er nævnt i artikel 4, skal mindst omfatte 15 % af fondens samlede bidrag til programmet for prioriteret opgave I og III, jf. henholdsvis afdeling I og III i kapitel I, afsnit IV, og 25 % af fondens samlede bidrag til programmet for prioriteret opgave II, jf. afdeling II i kapitel I.

KAPITEL IIUDARBEJDELSE, GODKENDELSE OG REVISION

Artikel 17Udarbejdelse og godkendelse

1. Landdistriktsudviklingsprogrammerne udarbejdes af medlemsstaterne i snævert samarbejde med de i artikel 6 nævnte partnere.

2. Snarest muligt, efter at medlemsstaterne har forelagt deres strategiplan for Kommissionen i henhold til artikel 11a, stk. 2, forelægger de Kommissionen et forslag til hvert landdistriktsudviklingsprogram med de i artikel 15 nævnte oplysninger.

3. Kommissionen vurderer de foreslåede programmer på grundlag af deres overensstemmelse med EF's strategiske retningslinjer for landdistriktsudvikling, den nationale strategiplan og denne forordning.

Hvis Kommissionen ikke mener, at et landdistriktsudviklingsprogram er i overensstemmelse med EF's strategiske retningslinjer, den nationale strategiplan eller denne forordning, anmoder den medlemsstaten om at revidere det foreslåede program.

4. Hvert landdistriktsudviklingsprogram godkendes snarest muligt efter, at medlemsstaten har forelagt det, efter proceduren i artikel 95, stk. 2.

Artikel 18Revision

1. Landdistriktsudviklingsprogrammerne tages op til fornyet gennemgang og tilpasses i givet fald for den resterende del af perioden på medlemsstatens eller Kommissionens initiativ, efter at overvågningsudvalget har givet sin godkendelse. Formålet med disse revisioner er at tage hensyn til evalueringsresultaterne og Kommissionens årsrapporter, navnlig for at styrke eller justere den fremgangsmåde, der anvendes for at tage hensyn til EF's prioriteter. Landdistriktsudviklingsprogrammerne revideres efter behov, efter at den i artikel 92 nævnte LEADER-reserve er afsat.

2. Efter proceduren i artikel 95, stk. 2, vedtager Kommissionen en beslutning om en anmodning om revision af et landdistriktsudviklingsprogram kort tid efter, at en medlemsstat har indgivet en sådan anmodning.

Ændringer, der kræver godkendelse ved en kommissionsbeslutning, fastlægges efter proceduren i artikel 95, stk. 2.

AFSNIT IVPRIORITETER FOR LANDDISTRIKTSUDVIKLING

KAPITEL IPRIORITETER

AFDELING 1

PRIORITERET OPGAVE 1:FORBEDRING AF LANDBRUGETS OG SKOVBRUGETSKONKURRENCEEVNE

Artikel 19Foranstaltninger

Støtte til at forbedre konkurrenceevnen inden for landbrug og skovbrug skal vedrøre:

a) foranstaltninger, der har til formål at forbedre det menneskelige potentiale gennem:

i) aktioner for erhvervsuddannelse og information af personer inden for landbrugs- og skovbrugssektoren

ii) etablering af unge landbrugere

iii) førtidspensionering af landbrugere og arbejdstagere inden for landbruget

iv) landbrugeres og skovbrugeres anvendelse af rådgivningstjenester

v) oprettelse af bedriftsforvaltnings-, vikar- og bedriftsrådgivningstjenester samt rådgivningstjenester for skovbruget

b) foranstaltninger, der har til formål at omstrukturere det fysiske potentiale gennem:

i) modernisering af bedrifter

ii) forbedring af skovenes økonomiske værdi

iii) forøgelse af den primære landbrugs- og skovbrugsproduktions værdi

iv) forbedring og udvikling af infrastruktur af betydning for udviklingen og tilpasningen af landbrug og skovbrug

v) genopretning af landbrugets produktionspotentiale efter skader som følge af naturkatastrofer og indførelse af forebyggende aktioner

c) foranstaltninger, der har til formål at forbedre landbrugsproduktionens og landbrugsprodukternes kvalitet gennem:

i) bistand til landbrugerne, så de kan tilpasse sig strenge normer baseret på EF-lovgivningen

ii) støtte til landbrugere, der deltager i ordninger for fødevarekvalitet

iii) støtte til producentsammenslutninger til informations- og markedsføringsaktiviter, når det gælder produkter, der er omfattet af ordninger for fødevarekvalitet

d) overgangsforanstaltninger for de nye medlemsstater, når det gælder:

i) støtte til semisubsistensbedrifter under omstrukturering

ii) støtte til oprettelse af producentsammenslutninger.

UNDERAFDELING 1BETINGELSER GÆLDENDE FOR FORANSTALTNINGER MED SIGTE PÅ AT FORBEDRE DET MENNESKELIGE POTENTIALE

Artikel 20Aktioner for erhvervsuddannelse og information

Støtte i henhold til artikel 19, litra a), nr. i), omfatter ikke kurser eller praktik, som indgår i den normale landbrugs- og skovbrugsuddannelse på sekundærtrinnet eller derover.

Artikel 21Etablering af unge landbrugere

1. Støtte i henhold til artikel 19, litra a), nr. ii), ydes til personer, der:

a) er under 40 år gamle og etablerer sig på en landbrugsbedrift for første gang som driftsleder

b) har tilstrækkelige faglige kvalifikationer

c) forelægger en forretningsplan for udviklingen af deres landbrugsaktiviteter.

2. Støtten ydes i form af en engangspræmie op til det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I.

Artikel 22Førtidspensionering

1. Støtte i henhold til artikel 19, litra a), nr. iii), ydes til:

a) landbrugere, der beslutter at ophøre med at drive landbrug for at overdrage bedriften til andre landbrugere

b) arbejdstagere i landbruget, der beslutter, at de endeligt vil ophøre med at arbejde inden for landbruget.

2. En overdrager:

a) skal være mindst 55 år, men endnu ikke have nået den normale pensionsalder på tidspunktet for overdragelsen, eller mindst 10 år yngre end den normale pensionsalder i den pågældende medlemsstat på tidspunktet for overdragelsen

b) skal ophøre endeligt med al kommerciel landbrugsvirksomhed

c) skal have drevet landbrug i ti år forud for overdragelsen.

En overtager:

a) skal efterfølge overdrageren ved at etablere sig som fastsat i artikel 21 eller

b) skal være en landbruger på under 50 år og overtage den bedrift, som overdrageren har frigjort, for at udvide sin bedrift.

En arbejdstager i landbruget:

a) skal være mindst 55 år, men endnu ikke have nået den normale pensionsalder eller mindst 10 år yngre end den normale pensionsalder i den pågældende medlemsstat

b) skal i de forudgående fem år have anvendt mindst halvdelen af sin arbejdstid på landbrugsarbejde som medhjælpende familiemedlem eller som arbejdstager i landbruget

c) skal have været beskæftiget på overdragerens bedrift i en periode, der mindst svarer til to års fuldtidsbeskæftigelse, i de sidste fire år forud for overdragerens førtidspensionering

d) være tilsluttet en social sikringsordning.

3. Der må højst ydes støtte til førtidspensionering i en periode på 10 år for overdrageren og for arbejdstageren. Støtten må ikke udbetales, efter at overdrageren er fyldt 70 år, og efter at arbejdstageren har nået normal pensionsalder.

Hvis medlemsstaten udbetaler normal alderspension til en overdrager, ydes støtten til førtidspensionering som et tillæg, der beregnes under hensyntagen til størrelsen af den nationale alderspension.

4. Denne støtte ydes i form af en årlig betaling op til de grænser, der er fastsat i bilag I.

Artikel 23Anvendelse af rådgivningstjenester

1. Støtte i henhold til artikel 19, litra a), nr. iv), ydes:

a) for at hjælpe landbrugere og skovbrugere med at dække omkostningerne ved brug af rådgivningstjenester for generelt at opnå bedre resultater på bedriften

b) for at hjælpe landbrugerne med at dække omkostningerne ved anvendelse af rådgivningstjenester for at kunne opfylde EF's lovfæstede normer inden for miljøbeskyttelse, folkesundhed, dyre- og plantesundhed, dyrevelfærd og arbejdssikkerhed.

2. Støtten til anvendelse af rådgivningstjenester må ikke overskride de grænser, der er fastsat i bilag I.

Artikel 24Oprettelse af drifts-, vikar- og rådgivningstjenester

Støtte i henhold til artikel 19, litra a), nr. v), ydes for at dække omkostningerne ved oprettelsen af drifts-, vikar- og rådgivningstjenester og nedsættes gradvis over en periode på højst fem år fra oprettelsen.

UNDERAFDELING 2BETINGELSER GÆLDENDE FOR FORANSTALTNINGER MED SIGTE PÅ AT OMSTRUKTURERE DET FYSISKE POTENTIALE

Artikel 25Modernisering af bedrifter

1. Støtte i henhold til artikel 19, litra b), nr. i), ydes til landbrugere til investeringer:

a) der generelt forbedrer bedriftens resultater, og

b) der følger EF's regler for den pågældende investering.

Hvis investeringerne foretages for at opfylde EF's normer, kan støtten kun ydes til de investeringer, der foretages for at opfylde nyligt indførte EF-normer. I så fald kan der bevilges en overgangsperiode til opfyldelse af normen på højst 36 måneder fra den dato, hvor normen bliver obligatorisk for landbrugerne.

2. Støtten må ikke overskride de grænser, der er fastsat i bilag I.

Artikel 26Forbedring af skovenes økonomiske værdi

1. Investeringsstøtte i henhold til artikel 19, litra b), nr. ii), ydes til skove, der ejes af privatpersoner eller sammenslutninger heraf eller af kommuner eller sammenslutninger heraf. Denne begrænsning gælder ikke for subtropiske skove og træbevoksede arealer på Azorerne, på Madeira og i de franske oversøiske departementer.

2.Investeringerne skal være baseret på skovforvaltningsplaner.

3. Støtten må ikke overskride de grænser, der er fastsat i bilag I.

Artikel 27Forøgelse af værdien af den primære landbrugs- og skovbrugsproduktion

1. Støtte i henhold til artikel 19, litra b), nr. iii), ydes til investeringer:

a) der generelt forbedrer virksomhedens resultater

b) der vedrører forarbejdning og afsætning af produkter, som er omfattet af traktatens bilag I, undtagen fiskevarer, samt skovbrugsprodukter, og

c) der følger EF's regler for den pågældende investering.

Hvis investeringerne foretages for at opfylde EF's normer, kan støtten kun ydes til de investeringer, der foretages af mikrovirksomheder som omhandlet i stk. 2 for at opfylde nyligt indførte EF-normer. I så fald kan der bevilges en overgangsperiode på højst 36 måneder til opfyldelse af normen fra den dato, hvor normen bliver obligatorisk for virksomhederne.

2. Støtten i henhold til stk. 1 ydes kun til mikrovirksomheder og små virksomheder i den betydning, der er anført i Kommissionens henstilling 2003/361/EF[11]. Når det gælder skovbrugsproduktion, er støtten begrænset til mikrovirksomheder.

Støtten ydes ikke til kriseramte virksomheder i den betydning, der er anført i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder[12].

3.Støtten må ikke overskride de grænser, der er fastsat i bilag I.

Artikel 28Infrastruktur af betydning for udviklingen og tilpasningen af landbrug og skovbrug

Støtte i henhold til artikel 19, litra b), nr. iv), ydes navnlig for operationer, der skal give adgang til landbrugs- og skovarealer, og operationer for energiforsyning og vandforvaltning.

UNDERAFDELING 3BETINGELSER GÆLDENDE FOR FORANSTALTNINGER MED SIGTE PÅ AT FORBEDRE LANDBRUGSPRODUKTIONENS OG LANDBRUGSPRODUKTERNES KVALITET

Artikel 29Opfyldelse af normer baseret på EF-lovgivningen

1. Støtte i henhold til artikel 19, litra c), nr. i), skal bidrage til at dække de omkostninger og det indkomsttab, der opstår for landbrugere, som skal anvende normer inden for miljøbeskyttelse, folkesundhed, dyre- og plantesundhed, dyrevelfærd og arbejdssikkerhed.

Disse normer skal nylig være indført i national lovgivning og indebære nye forpligtelser eller restriktioner i landbruget, som har betydelig indvirkning på de typiske driftsomkostninger, og som vedrører et betydeligt antal landbrugere.

2. Støtten ydes på årsbasis i form af en fast, midlertidig og gradvis aftagende støtte i højst fem år fra den dato, hvor normen bliver obligatorisk i henhold til EF-lovgivningen.

Støtten må ikke overstige det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I.

Artikel 30Landbrugeres deltagelse i ordninger for fødevarekvalitet

1. Støtte i henhold til artikel 19, litra c), nr. ii):

a) må kun omfatte landbrugsprodukter til konsum

b) er bestemt for EF-ordninger for fødevarekvalitet eller ordninger, som er godkendt af medlemsstaterne, og som opfylder præcise kriterier, der skal fastlægges efter proceduren i artikel 95, stk. 2; ordninger, hvis eneste formål er at skærpe kontrollen af, at obligatoriske normer i henhold til EF-lovgivningen eller national lovgivning overholdes, er ikke støtteberettigede

c) udbetales som et årligt incitament, hvis niveau fastlægges ud fra de normerede omkostninger ved deltagelse i ordninger, hvortil der ydes støtte, i en periode på højst fem år.

2. Støtten må ikke overstige den grænse, der er fastsat i bilag I.

Artikel 31Oplysnings- og markedsføringsaktiviteter

Støtte i henhold til artikel 19, litra c), nr. iii), skal vedrøre produkter, der er omfattet af støtten til kvalitetsordninger som omhandlet i artikel 30.

Støtten må ikke overstige den grænse, der er fastsat i bilag I.

UNDERAFDELING 4BETINGELSER GÆLDENDE FOR OVERGANGSFORANSTALTNINGER

Artikel 32Semisubsistenslandbrug

1. Støtte i henhold til artikel 19, litra d), nr. i), til bedrifter, der hovedsagelig producerer til eget forbrug, men også sælger en del af deres produktion ("semi-subsistenslandbrug"), ydes til landbrugere, der forelægger en forretningsplan.

2. Efter tre år skal det vurderes, i hvilket omfang den i stk. 1 nævnte forretningsplan er blevet gennemført.

3. Støtten udbetales i form af et fast beløb op til det maksimumsbeløb, der er anført i bilag I, i en periode på højst fem år.

4. Den i stk. 3 nævnte støtte ydes for ansøgninger, som er godkendt senest den 31. december 2008.

Artikel 33Producentsammenslutninger

1. Støtte i henhold til artikel 19, litra d), nr. ii), ydes for at gøre det lettere at oprette og administrere producentsammenslutninger, hvis formål er:

a) at tilpasse medlemmernes produktion til markedskravene

b) i fællesskab at markedsføre varer, herunder forberedelse til salg, centralisering af salg og levering til grossister

c) at fastsætte fælles regler for produktionsinformation, især med hensyn til høst og disponibilitet.

2. Støtten ydes i form af et fast beløb, som udbetales i årlige rater de første fem år efter datoen for producentsammenslutningens godkendelse. Støtten beregnes på grundlag af producentsammenslutningens årlige, afsatte produktion og må ikke overskride de lofter, der er fastsat i bilag I.

3. Støtten ydes til producentsammenslutninger, der officielt er anerkendt af medlemsstatens ansvarlige myndighed senest den 31. december 2008.

AFDELING 2

PRIORITERET OPGAVE 2:AREALFORVALTNING

Artikel 34Foranstaltninger

Støtten ifølge denne afdeling vedrører følgende foranstaltninger:

a) foranstaltninger for bæredygtig anvendelse af landbrugsarealer gennem:

i) betalinger for naturbetingede ulemper til landbrugere i bjergområder

ii) betalinger til landbrugere i andre områder med ulemper end bjergområder

iii) Natura 2000-betalinger

iv) betalinger for miljøvenligt landbrug og dyrevelfærd

v) støtte til ikke-produktive investeringer

b) foranstaltninger for bæredygtig anvendelse af skovbrugsarealer gennem:

i) første skovrejsning på landbrugsarealer

ii) første etablering af skovlandbrugssystemer på landbrugsarealer

iii) første skovrejsning på andre arealer end landbrugsarealer

iv) Natura 2000-betalinger

v) betalinger for miljøvenligt skovbrug

vi) genetablering af produktionspotentialet i skovbruget og indførelse af forebyggende aktioner

vii) støtte til ikke-produktive investeringer.

UNDERAFDELING 1BETINGELSER GÆLDENDE FOR FORANSTALTNINGER MED SIGTE PÅ BÆREDYGTIG ANVENDELSE AF LANDBRUGSAREALER

Artikel 35Betalinger for naturbetingede ulemper i bjergområder og betalingeri andre områder med ulemper

1. Betalinger i henhold til artikel 34, litra a), nr. i) og ii), ydes på årsbasis pr. ha udnyttet landbrugsareal.

De skal udgøre en kompensation for landbrugernes ekstraomkostninger og indkomsttab som følge af ulemperne for landbrugsproduktionen i det pågældende område.

2. Betalingerne ydes til landbrugere, som forpligter sig til at drive landbrug i områder, der er udpeget i henhold til artikel 47, stk. 2 og 3, i mindst fem år fra den første betaling.

3. Betalingerne fastsættes på et niveau mellem det minimumsbeløb og det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I.

Betalinger, som ligger over maksimumsbeløbet, kan bevilges i behørigt begrundede tilfælde, forudsat at gennemsnitsbeløbet for alle disse betalinger på medlemsstatsniveau ikke overstiger dette maksimumsbeløb.

4. Over et minimumsareal pr. bedrift, som skal angives i programmet, er betalingerne degressive.

Artikel 36Natura 2000-betalinger

Støtte i henhold til artikel 34, litra a), nr. iii), ydes til landbrugerne på årsbasis pr. ha udnyttet landbrugsareal for at kompensere for omkostningerne og indkomsttabet som følge af ulemper i de pågældende områder i forbindelse med gennemførelsen af direktiv 79/409/EØF og 92/43/EØF.

Støtten må ikke overstige de maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I.

Artikel 37Betalinger for miljøvenligt landbrug og dyrevelfærd

1. Støtte i henhold til artikel 34, litra a), nr. iv), stilles til rådighed af medlemsstaterne på hele deres område i overensstemmelse med de specifikke behov.

2. Betalinger for miljøvenligt landbrug og dyrevelfærd ydes til landbrugere, som frivilligt indgår forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug eller forpligtelser på dyrevelfærdsområdet. Når det er behørigt begrundet for at nå visse mål på miljøområdet, kan der ydes betalinger for miljøvenligt landbrug til andre arealforvaltere.

3. Betalinger for miljøvenligt landbrug og dyrevelfærd ydes kun for forpligtelser, der er mere vidtgående end de obligatoriske normer i henhold til artikel 4 og 5 i og bilag III og IV til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 og andre obligatoriske normer, der er fastsat i national lovgivning og anført i programmet. Desuden skal landbrugere og andre arealforvaltere, der indgår miljøforpligtelser inden for landbruget, overholde mindstekrav, hvad angår brug af kunstgødning og plantebeskyttelsesmidler, som skal anføres i programmet.

Disse forpligtelser skal indgås for fem år. Hvis det er nødvendigt og velbegrundet, fastlægges der en længere periode efter proceduren i artikel 95, stk. 2, for særlige former for forpligtelser.

4. Betalingerne ydes på årsbasis og skal dække ekstraomkostninger og indkomsttab som følge af de indgåede forpligtelser. Om nødvendigt kan de også dække transaktionsomkostninger.

Modtagerne udvælges eventuelt ved udbud efter resultatbaserede kriterier for økonomi, miljø og dyrevelfærd.

Støtten må ikke overstige de maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I.

Artikel 38Ikke-produktive investeringer

Støtte i henhold til artikel 34, litra a), nr. v), ydes til:

a) investeringer, som er forbundet med opfyldelsen af forpligtelser, der er indgået som led i foranstaltningen i henhold til artikel 34, litra a), nr. iv)

b) investeringer på bedriften, som forøger det pågældende Natura 2000-områdes skønheds- og rekreationsværdi for offentligheden.

UNDERAFDELING 2BETINGELSER GÆLDENDE FOR FORANSTALTNINGER MED SIGTE PÅBÆREDYGTIG ANVENDELSE AF SKOVBRUGSAREALER

Artikel 39Generelle betingelser

1. Støtte i henhold til denne underafdeling ydes kun til skove og træbevoksede arealer, der ejes af privatpersoner eller sammenslutninger heraf eller af kommuner eller sammenslutninger heraf.

Denne begrænsning gælder ikke for støtten i henhold til artikel 34, litra b), nr. i), vi) og vii).

2. De foranstaltninger, der i henhold til denne underafdeling foreslås for områder, som i forbindelse med EF's aktion for beskyttelse af skovene i EF mod brande er klassificeret som høj- eller mellemrisikozoner, skal være i overensstemmelse med de skovbeskyttelsesplaner, som medlemsstaterne har udarbejdet for disse områder.

Artikel 40Første skovrejsning på landbrugsarealer

1. Støtte i henhold til artikel 34, litra b), nr. i), kan omfatte:

a) etableringsomkostninger

b) en årlig præmie pr. tilplantet hektar til dækning af omkostningerne ved vedligeholdelse i en periode på op til fem år

c) en årlig hektarpræmie for at bidrage til at dække indkomsttabet som følge af skovrejsning i en periode på højst 10 år for landbrugere eller sammenslutninger heraf, som dyrkede jorden før skovrejsningen, eller for enhver anden privatretlig fysisk eller juridisk person.

2. Støtte til skovrejsning på landbrugsarealer, der ejes af offentlige myndigheder, dækker kun etableringsomkostningerne. Hvis det landbrugsareal, der skal tilplantes med træer, forpagtes af en privatretlig fysisk eller juridisk person, kan der ydes årlig præmie som omhandlet i stk. 1.

3. Der ydes ikke støtte til skovrejsning på landbrugsarealer:

a) til landbrugere, der får støtte til førtidspensionering

b) ved tilplantning med juletræer.

For hurtigtvoksende arter i kort omdrift ydes der kun støtte til etableringsomkostningerne.

4. Støtten til landbrugere eller andre privatretlige fysiske eller juridiske personer må ikke overstige de maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I.

Artikel 41Første etablering af skovlandbrugssystemer på landbrugsarealer

1. Støtte i henhold til artikel 34, litra b), nr. ii), ydes til landbrugere, som indfører skovlandbrugssystemer, der kombinerer ekstensive land- og skovbrugssystemer.

Støtten dækker etableringsomkostningerne.

2. Skovlandbrugssystemer er arealanvendelsessystemer, hvor der dyrkes træer og samtidig drives landbrug på samme areal.

3. Juletræer og hurtigtvoksende arter i kort omdrift er udelukket fra støtte.

4. Støtten må ikke overstige de maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I.

Artikel 42Første skovrejsning på andre arealer end landbrugsarealer

1. Støtte i henhold til artikel 34, litra b), nr. iii), dækker etableringsomkostningerne ved skovrejsning på arealer, der ikke er støtteberettigede i henhold til artikel 34, litra b), nr. i).

2. Der ydes ikke støtte for juletræer.

3. Støtten til privatretlige fysiske og juridiske personer må ikke overstige de maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I.

Artikel 43Natura 2000-betalinger

Støtte i henhold til artikel 31, litra b), nr. iv), ydes på årsbasis pr. ha skov til private skovejere eller sammenslutninger heraf for at kompensere for omkostninger, der følger af restriktionerne på anvendelsen af skove og andre træbevoksede arealer i forbindelse med gennemførelsen af direktiv 79/409/EØF og 92/43/EØF i det pågældende område.

Støtten fastsættes på et niveau mellem det minimumsbeløb og det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I.

Artikel 44Betalinger for miljøvenligt skovbrug

1. Betalinger for miljøvenligt skovbrug i henhold til artikel 34, litra b), nr. v), ydes pr. ha skov til modtagere, der frivilligt indgår forpligtelser til at drive miljøvenligt skovbrug. Disse betalinger ydes kun for forpligtelser, der er mere vidtgående end de relevante obligatoriske krav.

Disse forpligtelser skal indgås for fem år. Hvis det er nødvendigt og velbegrundet, fastlægges der en anden periode for særlige former for forpligtelser.

2. Betalingerne skal dække ekstraomkostningerne som følge af den indgåede forpligtelse. De beregnes på grundlag af de faktiske omkostninger.

Støtten fastsættes på et niveau mellem det minimumsbeløb og det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I.

Artikel 45Genetablering af produktionspotentialet i skovbruget og indførelse af forebyggende aktioner

1. Støtte i henhold til artikel 34, litra b), nr. vi), ydes til genetablering af produktionspotentialet i skove, der er blevet skadet ved naturkatastrofer og brand, og til indførelse af forebyggende aktioner.

2. Forebyggende aktioner mod brand skal vedrøre skove, som medlemsstaterne i deres skovbeskyttelsesplaner har klassificeret som skove med stor eller mellemstor brandrisiko.

Artikel 46Ikke-produktive investeringer

Støtte i henhold til artikel 34, litra b), nr. vii), ydes til investeringer i skove:

a) der foretages for at opfylde forpligtelser, som er indgået i henhold til den foranstaltning, der er fastsat i artikel 34, litra b, nr. v), eller

b) der forøger det pågældende områdes skønheds- eller rekreationsværdi for offentligheden.

UNDERAFDELING 3UDPEGNING AF OMRÅDER

Artikel 47Områder, der kan komme i betragtning for betalinger

1. I henhold til stk. 2, 3, 4 og 5 i denne artikel udpeger medlemsstaterne de områder, som kan komme i betragtning for de betalinger, der omhandles i artikel 34, litra a), nr. i), ii) og iii), og litra b), nr. i), iii), iv) og vi).

2. For at komme i betragtning for betalingerne i henhold til artikel 34, litra a), nr. i), skal bjergområder være kendetegnet ved stærkt begrænsede muligheder for at udnytte jorden og større omkostninger ved at dyrke den af følgende grunde:

a) højden over havet resulterer i meget vanskelige klimaforhold, der afkorter vækstperioden væsentligt

b) i en lavere højde skråner terrænet i størstedelen af området så meget, at der ikke kan benyttes maskiner, eller at der kræves meget dyrt specialudstyr, eller der er tale om en kombination af disse to faktorer, der hver især resulterer i en mindre alvorlig ulempe, men som tilsammen indebærer en tilsvarende ulempe.

Områder nord for den 62. breddegrad og visse tilstødende områder skal betragtes som bjergområder.

I programmerne skal medlemsstaterne enten bekræfte den foreliggende afgrænsning af deres bjergområder eller ændre den i henhold til særlige bestemmelser, som skal fastlægges efter proceduren i artikel 95, stk. 2.

3. For at komme i betragtning for betalingerne i henhold til artikel 34, litra a), nr. ii), skal andre områder end de i stk. 2 nævnte bjergområder være karakteriseret ved følgende:

a) de er præget af betydelige naturbetingede ulemper, navnlig ringe jordproduktivitet eller dårlige klimaforhold, og det er vigtigt for arealforvaltningen, at et ekstensivt landbrug opretholdes, eller

b) de er præget af særlige ulemper, og arealforvaltningen bør fortsætte for at bevare eller forbedre miljøet, bevare landskabet og opretholde turistpotentialet i området eller for at beskytte kysten.

Disse områder omfatter landbrugsområder, der er homogene, når det gælder de naturlige produktionsforhold.

Hvad angår områder, der er præget af særlige ulemper, jf. første afsnit, litra b), må de tilsammen ikke overstige 10 % af den pågældende medlemsstats areal.

Medlemsstaterne afgrænser disse områder i programmerne i henhold til særlige bestemmelser, som skal fastlægges efter proceduren i artikel 95, stk. 2.

4. Natura 2000-landbrugsområder, der er udpeget i henhold til direktiv 79/409/EØF og 92/43/EØF, kommer i betragtning for betalingerne i henhold til artikel 34, litra a), nr. iii).

5. Områder, hvor skovrejsning er hensigtsmæssig af hensyn til miljøet, såsom beskyttelse mod erosion eller udvidelse af skovressourcerne for at mindske klimaændringer, kommer i betragtning for betalingerne i henhold til artikel 34, litra b), nr. i) og iii).

Natura 2000-skovområder, der er udpeget i henhold til direktiv 79/409/EØF og 92/43/EØF, kommer i betragtning for betalingerne i henhold til artikel 34, litra b), nr. iv).

Skovområder med mellemstor til stor brandrisiko kommer i betragtning for betalingerne i henhold til artikel 34, litra b), nr. vi), med hensyn til aktioner til forebyggelse af brand.

UNDERAFDELING 4OVERHOLDELSE AF NORMER

Artikel 48Nedsættelse af eller udelukkelse fra betalinger

Hvis modtagere, der får betalinger i henhold til artikel 34, litra a), nr. i) til v), og litra b), nr. i), iv) og v), ikke på hele bedriften overholder de obligatoriske krav i henhold til artikel 4 og 5 i og bilag III og IV til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 som følge af en handling eller undladelse, som direkte kan tilskrives dem, nedsættes det samlede beløb for de betalinger, der skal foretages i det kalenderår, hvor den manglende overholdelse forekommer, eller der foretages slet ingen betalinger.

Gennemførelsesbestemmelserne for nedsættelser og udelukkelser fastsættes efter proceduren i artikel 95, stk. 2. Der tages i den forbindelse hensyn til, hvor alvorlig eller omfattende den manglende overholdelse er, hvilke konsekvenser den får, og hvor ofte den er forekommet.

AFDELING 3

PRIORITERET OPGAVE 3:DIVERSIFICERING AF ØKONOMIEN OGLIVSKVALITETEN I LANDDISTRIKTERNE

Artikel 49Foranstaltninger

Støtte i henhold til denne afdeling ydes til:

a) foranstaltninger til diversificering af økonomien i landdistrikterne, der omfatter

i) fremme af diversificering til aktiviteter uden for landbruget

ii) støtte til oprettelse og udvikling af mikrovirksomheder for at fremme iværksætterkulturen og udvikle den økonomiske struktur

iii) fremme af turismen

iv) beskyttelse, opgradering og forvaltning af kulturarven for derved at bidrage til en bæredygtig økonomisk udvikling

b) foranstaltninger til forbedring af livskvaliteten i landdistrikterne, der omfatter

i) basale tjenester for erhvervslivet og befolkningen i landdistrikterne

ii) renovering og udvikling af landsbyer; bevarelse og opgradering af natur- og kulturværdien

c) en foranstaltning for erhvervsuddannelse af økonomiske aktører inden for de områder, der er omfattet af prioriteret opgave 3

d) en foranstaltning for kompetenceudvikling og iværksætterindsats for at udarbejde og gennemføre en lokal udviklingsstrategi.

UNDERAFDELING 1BETINGELSER GÆLDENDE FOR FORANSTALTNINGERNE TIL DIVERSIFICERING AF ØKONOMIEN I LANDDISTRIKTERNE

Artikel 50Diversificering til aktiviteter uden for landbruget

Modtageren efter artikel 49, litra a), nr. i), kan enten være landbrugeren, hans eller hendes ægtefælle eller et af deres børn.

Artikel 51Støtte til oprettelse og udvikling af virksomheder

Støtte i henhold til artikel 49, litra a), nr. ii), ydes kun til mikrovirksomheder som defineret i Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003.

Artikel 52Fremme af turismen

Støtte i henhold til artikel 49, litra a), nr. iii), ydes til følgende:

a) infrastruktur i mindre omfang, såsom informationscentre og opsætning af skilte ved seværdigheder

b) infrastruktur, der giver adgang til naturområder, og overnatningsmuligheder

c) udvikling og markedsføring af turistprodukter med relation til turisme i landdistrikter.

Artikel 53Beskyttelse, opgradering og forvaltning af landdistrikterenes naturværdi

Støtte i henhold til artikel 49, litra a), nr. iv), ydes til aktioner for øget miljøbevidsthed, fremme af turismen og udarbejdelse af beskyttelses- og forvaltningsplaner for Natura 2000-områder og andre områder med høj naturværdi.

UNDERAFDELING 2BETINGELSER GÆLDENDE FOR FORANSTALTNINGERNE TIL FORBEDRING AF LIVSKVALITETEN I LANDDISTRIKTERNE

Artikel 54Basale tjenester for erhvervslivet og befolkningen i landdistrikterne

Støtte i henhold til artikel 49, litra b), nr. i), ydes til oprettelse af basale tjenester for en landsby eller gruppe af landsbyer og dermed forbunden infrastruktur i mindre omfang.

Artikel 55Fornyelse og udvikling af landsbyer, bevarelse og opgraderingaf natur- og kulturværdien i landdistrikterne

Støtte i henhold til artikel 49, litra b), nr. ii), ydes til undersøgelser og investeringer, der er forbundet med:

a) et landsbyforbedrings- eller -udviklingsprogram

b) bevarelse, genoprettelse og opgradering af natur- og kulturværdien på landsbyniveau eller i en del af en landsby, såsom dens centrale del og historiske steder eller monumenter.

UNDERAFDELING 3ERHVERVSUDDANNELSE, KOMPETENCEUDVIKLING OG IVÆRKSÆTTERINDSATS

Artikel 56Erhvervsuddannelse

Støtte i henhold til artikel 49, litra c), ydes ikke til kurser eller praktisk uddannelse, der indgår i normale uddannelsesprogrammer eller -systemer på sekundærtrinnet eller derover.

Artikel 57Kompetenceudvikling og iværksætterindsats

Støtte i henhold til artikel 49, litra d), ydes til:

a) undersøgelser af det pågældende område

b) foranstaltninger for spredning af information om området og den lokale udviklingsstrategi

c) videreuddannelse af personale, der deltager i udarbejdelsen og gennemførelsen af en lokal udviklingsstrategi

d) PR-arrangementer og videreuddannelse af personer med ledelsesfunktioner.

UNDERAFDELING 4GENNEMFØRELSE AF DEN PRIORITEREDE OPGAVE

Artikel 58Lokale udviklingsstrategier

Foranstaltningerne i artikel 49 skal helst gennemføres ved hjælp af lokale udviklingsstrategier.

Artikel 59Afgrænsning

Hvis en foranstaltning, der henhører under denne afdeling, tager sigte på operationer, som også er berettigede til støtte via et andet EF-støtteinstrument, herunder strukturfondene og Den Europæiske Fiskerifond, anfører medlemsstaten i hvert enkelt program kriterierne for afgrænsning af de operationer, der støttes af fonden, og de operationer, der støttes via det andet EF-støtteinstrument.

KAPITEL IILEADER

AFDELING ILEADER-METODEN

Artikel 60Definition

LEADER-metoden er en lokal udviklingsstrategi, der mindst omfatter følgende:

a) områdebaserede programmer for veldefinerede subregionale landdistrikter

b) en bottom up-strategi med beføjelse til lokale aktionsgrupper til at træffe beslutninger, hvad angår udarbejdelsen og gennemførelsen af en lokal udviklingsstrategi

c) lokale partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor (i det følgende benævnt "lokale aktionsgrupper")

d) en tværsektoriel helhedsstrategi baseret på et samvirke mellem aktører og projekter inden for forskellige sektorer i den lokale økonomi

e) gennemførelse af innovative strategier

f) gennemførelse af samarbejdsprojekter

g) netværkssamarbejde mellem lokale partnerskaber.

Artikel 61Lokale aktionsgrupper

1. En partnerskabsbaseret lokal udviklingsstrategi gennemføres af lokale aktionsgrupper, som opfylder følgende betingelser:

a) de skal foreslå en integreret lokal udviklingsstrategi og være ansvarlige for dens gennemførelse

b) de skal enten bestå af en gruppe, som allerede kommer i betragtning for initiativer henhørende under LEADER II[13] eller LEADER+[14], eller som opfylder kravene i forbindelse med LEADER-metoden, eller være en ny gruppe, der repræsenterer partnere fra de forskellige lokalt baserede socioøkonomiske sektorer i det pågældende område. Når det gælder beslutningstagningen, skal arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer, som også skal omfatte sammenslutninger i landbruget, kvinder i landdistrikterne, unge og foreninger, mindst udgøre 50 % af det lokale partnerskab

c) de skal vise, at de evner at udforme og gennemføre en udviklingsstrategi for området

d) de skal enten vælge en administrativ og finansiel hovedaktør til at administrere offentlige midler og sørge for, at partnerskabet fungerer tilfredsstillende, eller slutte sig sammen i en retligt anerkendt fælles struktur, som garanterer, at partnerskabet fungerer tilfredsstillende, og at offentlige midler kan administreres korrekt.

2. Det område, som strategien omfatter, skal være sammenhængende og have tilstrækkelige menneskelige, finansielle og økonomiske ressourcer til at støtte en bæredygtig udviklingsstrategi.

3. De lokale aktionsgrupper skal vælge de projekter, der skal finansieres efter strategien. De kan også udvælge samarbejdsprojekter.

AFDELING 2INDSATSOMRÅDER

Artikel 62Foranstaltninger

Støtten som led i den prioriterede opgave LEADER ydes til:

a) at gennemføre lokale udviklingsstrategier efter LEADER-metoden for at nå målene for en eller flere af de tre prioriterede opgaver, der er fastlagt i kapitel I i dette afsnit

b) at gennemføre samarbejdsprojekter med relation til de mål, der udvælges i henhold til litra a)

c) at drive den lokale aktionsgruppe, udvikle kompetence og gøre tiltag i området.

UNDERAFDELING 1BETINGELSER

Artikel 63Gennemførelse af lokale strategier

1. Når det gælder støtte i henhold til artikel 62, litra a), skal operationer, der gennemføres i henhold til strategien, opfylde denne forordnings mål for hver af de prioriterede opgaver.

2. Hvis de planlagte foranstaltninger svarer til de foranstaltninger, der i denne forordning er fastlagt for hver af de prioriterede opgaver, gælder de relevante betingelser i henhold til kapitel I i dette afsnit.

Artikel 64Samarbejde

1. Støtte i henhold til artikel 62, litra b), ydes til projekter for samarbejde mellem to eller flere områder eller projekter for tværnationalt samarbejde.

Ved "samarbejde mellem to eller flere områder" forstås samarbejde inden for en medlemsstat. Ved "tværnationalt samarbejde" forstås samarbejde mellem områder i flere medlemsstater og med områder i tredjelande.

2. Der ydes kun støtte til udgifter, som vedrører områderne inden for EU.

3. Artikel 63 gælder også for samarbejdsprojekter.

Artikel 65Kompetenceudvikling

Støtte til kompetenceudvikling i henhold til artikel 62, litra c), ydes først og fremmest til de nye regioner, hvor LEADER-metoden ikke er blevet anvendt.

UNDERAFDELING 2GENNEMFØRELSE AF DEN PRIORITEREDE OPGAVE

Artikel 66Finansiering af den prioriterede opgave

Et beløb på mindst 7 % af fondens samlede bidrag til programmet afsættes til gennemførelse af den prioriterede opgave LEADER.

KAPITEL IIITEKNISK BISTAND

Artikel 67Finansiering af teknisk bistand

1. I henhold til artikel 5 i forordning .../... [finansiering af den fælles landbrugspolitik] kan fonden anvende op til 0,30 % af den årlige tildeling til at finansiere foranstaltninger vedrørende forberedelse, overvågning, administrativ støtte, evaluering og kontrol på initiativ af og/eller på Kommissionens vegne. Disse aktioner gennemføres i henhold til artikel 53, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 og eventuelt andre bestemmelser i nævnte forordning og i overensstemmelse med forordningens gennemførelsesbestemmelser for denne form for budgetgennemførelse.

2. På medlemsstaternes initiativ kan fonden for hvert landdistriktsudviklingsprogram finansiere forberedelse, forvaltning, overvågning, evaluering, information og kontrol.

Op til 4 % af det samlede beløb til hvert program kan afsættes til disse foranstaltninger.

Inden for den grænse, der er fastsat i ovenstående afsnit, skal der i hvert program afsættes et beløb til oprettelse og drift af det nationale netværk for landdistrikterne, der omhandles i artikel 69.

Artikel 68Europæisk netværk for landdistriktsudvikling

I overensstemmelse med artikel 67, stk. 1, oprettes der et europæisk netværk for landdistriktsudvikling med henblik på netværkssamarbejde mellem nationale netværk, organisationer og administrationer, der er involveret i landdistriktsudviklingen på EF-plan.

Formålet med det europæiske netværk er:

a) at indsamle, analysere og sprede information om EF-foranstaltninger for landdistriktsudvikling

b) at indsamle og sprede information om og konsolidere god praksis for landdistriktsudvikling på EF-niveau

c) at informere om udviklingen i landdistrikterne i EF og i tredjelande

d) at tilrettelægge møder og seminarer på EF-niveau for dem, der er involveret i udviklingen af landdistrikterne

e) at oprette og drive ekspertnetværk for at lette udvekslingen af ekspertise og støtte gennemførelsen og evalueringen af politikken for landdistriktsudvikling

f) at støtte de nationale netværk og tværnationale samarbejdsinitiativer.

Artikel 69Nationale landdistriktsnetværk

1. Hver medlemsstat opretter et nationalt landdistriktsnetværk, der samler alle de organisationer og administrationer, som er involveret i landdistriktsudvikling.

2. Støtte i henhold til artikel 67, stk. 2, tredje afsnit, ydes til:

a) de strukturer, der er nødvendige for at drive netværket

b) en aktionsplan, der mindst omfatter følgende aktiviteter: opsporing og analyse af god overførbar praksis og oplysninger herom, netværksforvaltning, tilrettelæggelse af udveksling af erfaring og knowhow, opstilling af uddannelsesprogrammer for lokale aktionsgrupper under oprettelse og teknisk bistand til samarbejde mellem to eller flere områder og tværnationalt samarbejde.

AFSNIT VFONDENS BIDRAG

Artikel 70Midler og deres fordeling

1. De midler, der stilles til rådighed til forpligtelser for fonden i perioden 2007-2013, andrager 88,75 mia. EUR i 2004-priser. Den årlige fordeling fremgår af bilag II. Af disse midler koncentreres mindst 31,3 mia. EUR i 2004-priser i regioner, der er omfattet af konvergensmålet.

2. 3 % af de i stk. 1 nævnte midler, dvs. 2,66 mia. EUR i 2004-priser, henføres til den reserve, der er fastsat i artikel 92.

3. 0,30 % af de i stk. 1 nævnte midler, dvs. 0,27 mia. EUR i 2004-priser, afsættes til teknisk bistand for Kommissionen, jf. artikel 67, stk. 1.

4. Med henblik på programmeringen og den efterfølgende optagelse i Den Europæiske Unions almindelige budget indekseres de i stk. 1 nævnte beløb med 2 % om året.

5. Kommissionen foretager en første årlig vejledende fordeling pr. medlemsstat af de i stk. 1 nævnte beløb efter fradrag af de beløb, der er angivet i stk. 2 og 3, baseret på objektive kriterier og under hensyntagen til:

a) de beløb, der er forbeholdt regioner, som er omfattet af konvergensmålet

b) tidligere resultater og

c) særlige situationer og behov.

Kommissionen foretager i 2011 en revision af de årlige tildelinger for 2012 og 2013 med henblik på fordelingen af det beløb, der er nævnt i stk. 2.

6. Ud over de beløb, der er angivet i stk. 5, tager medlemsstaterne ved programmeringen hensyn til de beløb, der opstår ved graduering, jf. artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. .../...[finansiering af den fælles landbrugspolitik].

7. Kommissionen sørger for, at de samlede årlige tildelinger til en medlemsstat i henhold til denne forordning fra den del af fonden, der stammer fra EUGFL, Udviklingssektionen, fra EFRU og ESF i henhold til forordning (EF) nr. .../... [herunder bidraget fra EFRU til finansiering af de grænseoverskridende aspekter ved Det Europæiske Naboskabs- og Partnerskabsinstrument i henhold til forordning (EF) nr. .../... og fra Førtiltrædelsesinstrumentet i henhold til forordning (EF) nr. .../...] og fra den del af FIUF, der bidrager til konvergensmålet, ikke overstiger 4 % af medlemsstatens BNP som anslået på tidspunktet for vedtagelsen af den interinstitutionelle aftale.

Artikel 71Fondens bidrag

1. I beslutningen om godkendelse af et landdistriktsudviklingsprogram fastsættes det maksimale bidrag fra fonden til hver prioritet. I de relevante tilfælde skal bevillingerne til de regioner, der er omfattet af konvergensmålet, klart angives i beslutningen.

2. Fondens bidrag beregnes på grundlag af de samlede støtteberettigede offentlige udgifter.

3. Satsen for fondens bidrag fastlægges for hver prioriteret opgave. Når det gælder prioriteret opgave 1 (konkurrenceevne) og prioriteret opgave 3 (diversificering og livskvalitet) gælder følgende lofter:

a) 75 % af de støtteberettigede offentlige udgifter i de regioner, der er nævnt i artikel 5, stk.1 og 2, i forordning (EF) nr. .../...[samhørighed]

b) 50 % af de støtteberettigede offentlige udgifter i de øv