B4-0038, 0052, 0060, 0075, 0094, 0110, 0113/95

Beslutning om anvendelsen af officielle sprog i Den Europaeiske Unions institutioner

Europa-Parlamentet,

A. der henviser til erklaeringen i december 1994 fra den franske minister for europaeiske anliggender, Lamassoure, om indskraenkelse af Den Europaeiske Unions elleve officielle sprog til fem arbejdssprog,

B. der henviser til, at det ifoelge traktatens bestemmelser tilkommer Raadet med enstemmighed at traeffe afgoerelse om fastlaeggelse af den ordning, der gaelder for Den Europaeiske Unions institutioner paa det sproglige omraade,

C. der henviser til forordning nr. 1/58/EOEF ((EFT C 017 af 06.10.1958, s. 385.)) med tilhoerende aendringer, hvori De Europaeiske Faellesskabers officielle sprog og arbejdssprog stilles paa lige fod,

D. der henviser til traktaterne om oprettelse af De Europaeiske Faellesskaber, Faellesakten og traktaten om Den Europaeiske Union,

E. der henviser til Raadets, Kommissionens og Europa-Parlamentets respektive forretningsordener,

F. der ikke mener, at mennesker tilhoerende en anerkendt sproggruppe maa degraderes til andenrangsborgere, og mener, at ethvert forslag om at begraense sprogene oeger afstanden mellem borgerne og de europaeiske institutioner, som allerede er foruroligende stor,

G. der henviser til, at argumenter af teknisk eller budgetmaessig karakter paa ingen maade kan retfaerdiggoere nogen begraensning af sprogene,

H. der henviser til sin beslutning af 11. december 1990 ((EFT C 019 af 28.01.1991, s. 42.)) om situationen for sprogene i Det Europaeiske Faellesskab og katalansk,

I. der henviser til, at Den Franske Republiks praesident i Europa- Parlamentet har erklaeret, at Europa skal stadfaeste sin kulturelle identitet via sin mangfoldighed,

Europa-Parlamentet,

1. bekraefter, at det gaar ind for, at der ikke skal vaere forskel paa de officielle sprog og arbejdssprogene for alle de lande, som udgoer Unionen, hvilket er et grundlaeggende element i begrebet Europaeisk Union, dets filosofi samt dets medlemsstaters politiske lighed, og bekraefter, at flersprogethed er et af de karakteristiske traek ved den europaeiske kultur og civilisation samt et vigtigt element i Europas mangfoldighed og kulturrigdom;

2. erklaerer, at det er besluttet paa at bekaempe ethvert forsoeg paa at indfoere skelnen mellem de officielle sprog og arbejdssprogene i Den Europaeiske Union;

3. slaar indtraengende til lyd for iagttagelse af princippet om, at Unionens borgere i samtlige deres kontakter med de europaeiske institutioner skal kunne benytte sig af deres eget sprog baade i skrift og tale;

4. mener, at et valgt medlems ret til at udtrykke sig og arbejde paa sit eget sprog er en umistelig del af de demokratiske rettigheder og af vedkommendes mandat;

5. understreger paa ny Europa-Parlamentets selvbestemmelsesret og kompetence til at fastlaegge reglerne for sit eget virke, ogsaa med hensyn til sprogspoergsmaalet, og minder om, at det i sin beslutning af 6. maj 1994 ((EFT C 205 af 25.07.1994, s. 528.)) paa det kraftigste understregede betydningen af at anvende alle de officielle sprog paa lige fod som arbejdssprog i Europa- Parlamentet;

6. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og formaendene for Den Europaeiske Unions oevrige institutioner.