DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
 
Bruxelles, den 13.12.2004 
KOM(2004) 777 endelig 
  
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN  TIL RÅDET OG EUROPA-
PARLAMENTET 
Den energipolitiske dialog mellem Den Euro pæiske Union og Den Russiske Føderation 
fra 2000 til 2004 
 
DA 2   DA 1. I NDLEDNING  
Den energipolitiske dialog, som blev ivær ksat på EU's topmøde med Den Russiske 
Føderation i oktober 2000, er affødt af, at det eur opæiske kontinent udgør et 
vidtstrakt område med stærke indbyrdes geopolitiske, kulturelle, historiske og 
økonomiske bånd, og at det er relevant frem over på en bæredygtig måde at udnytte 
komplementariteten mellem kontinentets østl ige og vestlige del på energiområdet. 
Den Russiske Føderation er ikke alene EU's  hovedleverandør af fo ssile energikilder 
såvel som uran, men kunne også i et vist omfang spille en rolle som buffer på det internationale marked, idet Rusland i nogle henseender er det mest lovende og 
geografisk set nærmeste alternativ til den europæiske forsyning med energi fra Mellemøsten. Den Europæiske Union har sam tidig interesse i at  have et økonomisk 
stabilt Rusland som partner og nabo og unde rstreger således fortsat betydningen af, 
at Rusland diversificerer sin økonomi og ha ndel for at sikre en økonomisk udvikling, 
som er bæredygtig på lang sigt
1.  
Partnerskabs- og samarbejdsaftalen2 (der blev undertegnet i 1994 og trådte i kraft i 
1997) er af generel karakter, og med den er  der oprettet institutionelle instanser med 
henblik på gennemførelse af samarbejdet på  alle områder af fælles interesse. Men på 
trods af denne aftale er der stadig ikke fundet løsninger på specifikke energipolitiske 
spørgsmål, som er opstået i løbet af de seneste ti år – eller som siden 1994 har været 
uafklaret, f.eks. handlen med nukleare materi aler – og de er en kilde til utilfredshed 
for begge parter. Gennemførelsen af traktaten om energicharteret – en multilateral traktat, som omfatter 51 signatarer, hvoraf  nogle ikke er europæiske – kunne heller 
ikke skabe løsninger, idet Rusland på ubestemt tid har udskudt ratificeringen af 
traktaten, som blev  undertegnet i 1994. 
De pludselige ændringer i de n internationale energikonjunktur i 1999, udviklingen af 
det indre marked for energi, Ruslands  ansøgning om optagelse i WTO, EU's 
udvidelse med ti nye medlemsstater, heraf 8 central- og østeuropæiske stater, er 
resulteret i et voksende økonomisk afhæ ngighedsforhold mellem Rusland og EU og 
har rejst stadig flere spørgsmål på ener giområdet, som det er nødvendigt hurtigt at 
finde svar på, bl.a. om langtidskontrakter eller klausuler om bestemmelsessted. Som 
et supplement til denne PSA har det vist sig nødvendigt at føre en bilateral dialog for 
at gøre det lettere at  løse konkrete problemer i de en ergipolitiske forbindelser mellem 
EU og Rusland. 
Den energipolitiske dialog stræber primært mo d at finde svar på "alle spørgsmål af 
fælles interesse inden for denne sektor"
3. I denne sammenhæng blev der i dialogen 
bl.a. lagt vægt på samarbejde for at fr emme investeringsklimaet i energisektoren, 
herunder aftalerne om produktionsfordeling. 
                                                 
1 Nogle kommentatorer har i den sammenhæng vurderet, at handelsforbindelserne mellem EU og 
Rusland kan sammenfattes i to ord "energi og asymmetri" ("The EU Russia - Strategic partners or squabbling neighbours", Centre for European Reform). 
2 PSA: partnerskabs- og samarbejdsaftale. 
3 Fælles erklæring vedtaget i forbindelse med topmødet mellem EU og Rusland i oktober 2000. 
 
DA 3   DA I sin egenskab af sui generis-initiativ af  bilateral karakter fokuserer dialogen på 
problemløsning. Den har over en fireårsperi ode udviklet sig til et ægte partnerskab, 
som på nuværende tidspunkt beskæftiger sig med de store linjer ud over spørgsmålene om handel med energiprodukter, og omfatter problemer på transportområdet og energise ktorens miljøpåvirkninger. 
2. E
N FÆLLES STRUKTUR FOR DEN ENERGIPOLITISKE DIALOG : INDDRAGELSE AF ALLE 
AKTØRER  
Partnerskabet på energiområdet er i kraf t af den bilaterale dialog bygget op omkring 
konkrete emner af fælles interesse, hvor de r må findes fælles løsninger, som er 
fordelagtige for begge parter. For at denne  opgave skulle lykkes, måtte ingen faser i 
beslutningstagningen forsømmes. Alle berørt e aktører måtte inddrages. Den indførte 
arbejdsstruktur er således kendetegnet ved en fleksibel organisation og en permanent 
dialog mellem alle involverede aktører fr a den politiske verden og erhvervslivet. 
2.1. "Politikken" som drivkra ft for en vellykket dialog 
Den energipolitiske dialog blev iværksat på foranledning af præsident Putin, 
præsident Chirac og kommissionsformand Prodi i forbindelse med topmødet mellem EU og Rusland i oktober 2000. De efterfølge nde topmøder er regelmæssigt blevet 
informeret om, hvordan arbejdet er skredet frem (situationsrapport
4), og de har 
udstukket retningslinjer for det opfølgende  arbejde. Præsident Putin og formand 
Prodi har hver udvalgt en samtalepartner, som har fået til opgave at føre dialogen5. 
Udpegelsen af disse ad personam har være t til fordel for kontinuiteten i dialogen. 
Medlemsstaterne er regelmæssigt blevet hørt og informeret i Rådet i kraft af 
rapporter fra Kommissionen (arbej dsdokumenter). Den interesse for videreførelsen af 
de forskellige dossierer, som hovedparten af medlemsstaterne har givet udtryk for, og 
det nuværende rådsformandskabs ønske om at lægge vægt på den energipolitiske 
dialog vidner om betydningen og nytten af dette arbejde. Dette blev allerede 
understreget i 2001, da kommissærerne Patten og Lamy foreslog at lade den energipolitiske dialog være "pi oner for udvidede forbindelser"
6. Det nederlandske 
formandskab foreslog medlemsst aterne et uofficielt dokument7 med henstillinger om 
den institutionelle tilrettel æggelse af og prioriteterne for den fremtidige dialog. 
Sidstnævnte er anført i samtalepartnerne s femte rapport, som blev forelagt på 
topmødet mellem EU og Ru sland i november 2004. 
2.2. Erhvervslivet deltager helt og fuldt 
Allerede fra iværksættelsen af den en ergipolitiske dialog blev erhvervsledere 
opfordret til at deltage i b ilaterale arbejdsgrupper med strategi, teknologioverførsel, 
investeringer, miljøspørgsmål og energie ffektivitet som arbejdsområder. Disse 
                                                 
4 Samtalepartnerne har indtil videre forelagt fem fælles statusrapporter på topmøderne mellem EU og 
Rusland på det 8. topmøde af 3. oktober 2001, det 9. topmøde af 29. maj 2002, det 10. topmøde af 11. november 2002, det 12. topmøde af 6. november 2003 og det 14. topmøde af 25. november 2004. 
5 Den Russiske Føderation har udnævnt Victor Khristenko (vice-premierminister og senere minister for 
energi og industri), og Kommissionen har på sin side udpeget generaldirektøren for generaldirektoratet for Energi og Transport, François Lamoureux. 
6 Financial Times af 5. december 2001. 
7 Uofficielt dokument, der er vedtaget af Rådet (COREPER), af 26. oktober 2004. 
 
DA 4   DA grupper, der blev sammensat af eksperter fr a EU's og Ruslands private sektorer og 
nationale myndigheder, fik til opgave at undersøge de fælles interesseområder og 
afgrænse de samarbejdsområder, der skulle  gives prioritet. Deres arbejde er mundet 
ud i konklusioner og henstillinger, som er gengivet den sammenfattende rapport, som er forelagt af de to samtalepartnere på topmødet mellem EU og Rusland i oktober 
2001. Grupperne satte sig for at mødes fr emover for at skabe fremskridt på 
specifikke områder i overensstemmelse med det nederlandske formandskabs ønsker. 
Temagrupperne har fået udpeget fire arbejd sområder: investeringer, infrastruktur, 
energieffektivitet og handelsstrømme. 
Erhvervsledernes rundbordsdr øftelser (EU – Russia indu strialists Round Table) 
udgør et nyttigt supplement til disse temaar bejdsgrupper. Erhvervslivet har taget 
initiativ til at deltage aktivt i integr ationen af energimarkederne i en « styregruppe 
vedrørende energi »
8 (oprettet i december 20039), der er sammensat af repræsentanter 
fra EU's og Ruslands erhve rvsliv. Denne struktur vil danne kernen i og være et 
koordineringsorgan for en bred deltagelse fr a erhvervslivets side i den energipolitiske 
dialog. Erhvervslivets deltagels e er en af garantierne for, at energipartnerskabet 
bliver en succes på lang sigt. Et møde  i styregruppen og det sjette møde i 
erhvervslivets rundbordsdrøftelser fandt sted den 10. november 2004 under 
overværelse af de to samtalepartnere og de t nederlandske formandskab (Gerrit Zalm, 
1. vicepremierminister og finans minister i Nederlandene). De t blev bl.a. aftalt, at de 
fire temagrupper skulle aflægge rapport til styregruppen, der sammenfatter disse.  
2.3. Instanser til støtte for den ko nkrete gennemførelse af dialogen 
Arbejdsmetoden, som blev fastlagt  allerede i oktober 2000, byggede på 
samtalepartnernes personlige engagement, tilrettelæggelse af rundbordsdrøftelser og brainstorming-konferencer med deltagelse af a lle berørte aktører, og metoden har vist 
sig at give gode resultater. De nyligt opr ettede støtteinstanse r giver dialogen ny 
fremdrift og beriger den. Støtteinstansern e supplerer instanserne i partnerskabs- og 
samarbejdsaftalen, f.eks. Det Permanente Partnerskabsråd EU-Rusland (som vil kunne behandle energirelaterede spørgsmå l), Samarbejdsudvalget og de underudvalg, 
som beskæftiger sig med den tekniske si de af energirelaterede spørgsmål. 
                                                
 
8 Gruppen tæller bl.a. følgende personer blandt sine  aktive medlemmer: Tchubaïs (adm. direktør for Rao-
Ues), Miller (adm. direktør for Gazprom), Vekselberg  (BP-TNK), Bernotat (adm. direktør for E.on), 
Sutherland (BP) og Verberg (GasUnie). 
9 EU/Russia Industrialists Round Table, Moskva, december 2003: 
http://www.europa.eu.int/comm/energy/russia/ reference_texts/industrialists_en.htm  
 
DA 5   DA a) Fleksibel arbejdsmetode  
– regelmæssige møder mellem samtalepartnerne  
De to parter mødes regelmæssigt for at drøfte fremskridtene med hensyn til de 
behandlede spørgsmål. Siden dialogen bl ev indledt, har en  koordineringsenhed 
sammensat af de berørte tjenestegr ene i Kommissionen holdt 36 møder. 
Medlemmerne af denne enhed mødes regelmæ ssigt med deres russiske partnere for at 
drøfte forskellige aktuelle spørgsmål angående handel med naturgas, uran eller udveksling af elektricitet. 
– rundbordsdrøftelser  
Der er tilrettelagt talrige rundbordsdrøftels er om aktuelle emner på højeste niveau 
mellem de russiske og europæiske partnere fra den private og offentlige sektor. Der er således afholdt konferencer om naturg as i Bruxelles (10. december 2003) og om 
elektricitet i Moskva (16. oktober 2003) me d deltagelse af de væsentligste private 
aktører, flere russiske ministre, Komm issionens tjenestegrene og kommissærer 
(Loyola de Palacio hhv. Mario Monti), samt Rådets formandskab
10. 
Endelig foretages en løbende sammenligning af analyser, scenarier og strategier på 
højeste niveau med deltagelse af EU's og Ruslands erhvervsliv - A. Tchubais, 
formand for det russiske elselskab RAO UE S, og A. Miller, formand for Gazprom, 
deltager meget aktivt i dialogen. 
b) Støtteinstanser  
Det iværksatte arbejde bistås af to stabile støtteinstanser; et fælles center for 
energiteknologi og et markedsobservatorium. 
– EU's og Ruslands fælles cen ter for energiteknologi  
EU og Rusland har oprettet et fæ lles center for energiteknologi11 den 5. november 
2002 i Moskva. Det ledes af to meddirektører fra he nholdsvis Rusland og EU. 
Centret er en platform, de r sigter mod at fremme avancerede energiteknologier 
(målrettet sektorerne olie, gas, kul, elektric itet, nye og vedvarende  energikilder samt 
energibesparelser) i kraft af industrielle  partnerskaber og lette finansieringen af 
investeringer til fordel for projekter, som er givet prioritet. 
                                                 
10 Der kan fremhæves andre rundbordsdrøftelser, som er afholdt eller snart vil blive afholdt, på et mere 
teknisk plan. Det drejer sig om en konference om sa mmenlignende analyser af energipolitiske strategier 
(Moskva, den 17. oktober 2003), en rundbordsdrøftelse om olieprodukters kvalitet (i løbet af 2004) og 
et seminar om energieffek tivitet (i løbet af 2004). 
11 Yderligere oplysninger om centret findes på: 
 http://www.technologycentre.org/eng.htm 
 
DA 6   DA Centret skal med henblik på  at løse sine opgaver: 
– skabe de nødvendige forudsætninger fo r at fremme udveksling af oplysninger 
om avancerede energiteknologier, og tilr ettelægge og samordne aktiviteter for 
at etablere kontakt mellem den russiske og europæiske energisektors aktører, 
herunder inden for forskning og teknologisk udvikling, 
– kortlægge, vurdere og fremme konkrete,  stort anlagte, teknologiske 
samarbejdsprojekter i de førnævnte ener gisektorer og bistå med at promovere 
dem, og 
– knytte forbindelser med og samordne fælles aktiviteter med andre russiske og 
europæiske energicentre og tilskynde til at skabe et fælles informationsrum med henblik på at udbrede energiteknologier. 
Til dette formål har centret tilrettelagt fo rskellige rundbordsdrøftelser, og forslag til 
teknologiske projekter, som kunne frembyde fordele for begge parter, begynder at se 
dagens lys. 
Centrets aktiviteter vil bidrage til at tiltrække  investeringer til fordel for de to parter 
inden for centrets aktivitetsområder. 
– Markedsobservatoriet  
For at fremme udviklingen hen imod stadig st ørre integration af EU's indre energi-
marked og øge energiforsyningssikkerheden vi l markedsobservatori et overvåge data 
og spørgsmål af væsentlig betydning for, at  det indre energimarkeds kan fungere, og 
for forsyningssikkerheden, samt tilskynde til at oprette de nødvendige energi-infrastrukturer. Desuden vi l det udpege truslerne mod EU's interne og eksterne 
energiforsyning. Observatoriet beskæftiger sig i særdeleshe d med olie-, naturgas- og 
elsektorerne. 
Denne interne kommissionsinstans vil tilvej ebringe en pålidelig, central base med 
data og kvalitative oplysninge r. Instansen vil bistå Kommissionen, medlemsstaterne, 
erhvervslivet og andre interesserede pa rter i deres beslutningstagning på 
energiområdet, eller hvad angår nye investerin ger, hvilket samtidigt bidrager til EU's 
energiforsyningssikkerhed på kort, melle mlang og lang sigt. Øget konkurrence og 
energiforsyningssikkerhed til de lavest mulige omkostninger falder i tråd med strategien opstillet af De t Europæiske Råd i Lissabon (den 23. og 24. marts 2000). 
Da EU og Rusland har en fælles interesse i at forbedre energiforsyningens sikkerhed 
og kontinuitet, og da Rusla nd har stor betydning som le verandør af energi til EU, 
påtænker Kommissionen at inddrage Rusland i dette observatoriums arbejde snarest 
muligt og etablere forbindelser med de t markedsobservatorium for gas- og 
oliemarkedet, som Den Russiske Føderation har til hensigt at oprette. 
3. R
ESULTATER AF DEN ENERGIPOLITISKE DIALOG  
Den treleddede indsats, der blev bebude t i "grønbogen på vej mod en europæisk 
strategi for energiforsyningssikkerhed" ve dtaget af Kommissionen den 30. november 
 
DA 7   DA 2000 - stimulering af konkurrencen på det i ndre energimarked, beskyttelse af den 
bæredygtige udvikling og garanti for den ek sterne energiforsyningssikkerhed - er 
omsat i konkrete tiltag inden for rammern e af den energipolitiske dialog med Den 
Russiske Føderation. 
Det er dermed blevet muligt at løse de problemer, som de russi ske selskaber stod 
overfor på EU's indre marked, idet der er opstillet klare og forudsigelige regler for de 
selskaber, der opererer på EU's indre mark ed. Dermed er vejen banet for europæiske 
selskaber på det russiske mark ed. Der er i denne periode foretaget investeringer af 
bl.a. BP, Shell, Total og ENI. Dialogen ha r bidraget til at af hjælpe visse konkrete 
vanskeligheder, som de europæiske sels kaber kunne være stødt på. Der er også 
foretaget russiske investeringer i EU - hove dsageligt ved Gazproms erhvervelse af 
kapitalandele.  
Endelig er der i kraft af dialogen skabt fo rudsætninger for det europæiske kontinents 
energiforsyningssikkerhed på lang sigt ge nnem støtte til nyanlæg og modernisering 
af transportinfrastruktur og fa stlæggelse af sikkerhedsregler. 
Disse resultater kunne ikke være  opnået, hvis ikke parterne  havde en fælles interesse 
heri. Rusland og EU er i vidt omfang af hængige af hinanden på energiområdet. 
Rusland er hovedleverandør af energiprodukt er til EU-25, hvad enten det drejer sig 
om naturgas (halvdelen af importen), olie (en fjerdedel af importen) eller uran (en 
tredjedel af importen). EU er Ruslands væsentligste handelspa rtner. EU udgør et 
naturligt udgangspunkt for landets eksport af energi (alle landets eksportstrukturer - 
olie- og gasrørledninger, indr e vandveje, jernbaner og veje - er rettet mod Europa). 
Salget af råvarer sikrer landet indtægter i fremmed va luta, og disse udgør næsten 
40 % af indtægterne på føderationens budget.  
Samtidig vil EU fortsat understrege betydni ngen af, at Rusland diversificerer sin 
økonomi og handel for at sikre en økonomisk udvikling, der er bæredygtig på lang 
sigt. 
3.1. Den energipolitiske dialog i det indre markeds tjeneste 
Hvis det indre marked skal gøre det mulig t at rationalisere EU's energisektor til 
fordel for Unionens forbrugere, bør det so m følge heraf mindske sin bundethed til det 
internationale marked for energiprodukter. Da EU's afhængighed af importeret energi 
utvivlsomt vil stige i de kom mende årtier, er det utænke ligt at koble EU af dette 
marked. Rusland yder i den sammenhæng et nytt igt bidrag til en diversifikationen af 
EU's forsyning med fossile energikilder. Det er dermed udelukket, at EU skulle 
indføre kvantitative importb egrænsninger. Markedernes gennemsigtighed og sund 
konkurrence garanterer EU en  stabil energiforsyning. 
EU's økonomi vil fremover være mest afhængig af gassektoren, som i den 
sammenhæng forekommer at være den me st skrøbelige. Rusland forventes også 
fremover at være EU's væsentligste eksterne leverandør12. Det må derfor sikres, at 
                                                 
12 Andelen af naturgas, der anvendes som energik ilde i mange sammenhænge, vokser mærkbart i vores 
økonomi. I perioden 2000-2030 forventes denne andel at stige fra 1/5 til 1/3 af vort samlede forbrug, og 
for elproduktionens vedkommende stiger andelen fra 1/3 til næsten halvdelen. Der kunne blive behov 
for dække op til 80 % af vores behov med importeret naturgas i 2030. Det er givet, at importen fra 
 
DA 8   DA eksportlandene ikke omgår reglerne fo r det indre marked med kontrakter, hvis 
indhold strider mod Fællesskabsretten. 
Der var således anledning til at tydeliggøre reglerne for det indre marked angående 
langtidskontrakter med klausuler om territo riale begrænsninger, som stred mod den 
frie bevægelighed og de gældende konkurre nceregler i EU. Takket være dialogen har 
disse aspekter kunnet drøftes, og der er udt ænkt løsninger. Princippet om langtids-
kontrakter er med rette bevaret. Foruden en  garanti for forsyningssikkerheden skaber 
langtidskontrakternes løbetid også forudsigelighed for de  investeringer (i produktion 
og infrastrukturer), som er nødvendige for EU's forsyninger. Hvad angår klausuler om bestemmelsessted, der strider mod regl erne for det indre en ergimarked, er der 
den 6. oktober 2003 indgået en aftale melle m ENI og Gazprom. Efter denne aftale 
forventes der snarligt indgået andre aftaler om kontrakter med Tyskland og Østrig. 
3.2. Den energipolitiske dialog i de n bæredygtige udviklings tjeneste 
Lige fra den energipolitiske dialog med Rusland blev påbegyndt, har Kommissionen 
understreget den betydning, som den tillægger op fyldelsen af Kyoto-forpligtelserne. I 
forbindelse med dialogen har Kommissionen rejst spørgsmålet om Den Russiske Føderations ratifikation af pr otokollen – en ratifikation som er en forudsætning for, at 
protokollen kan træde i kraft
13. Ruslands gennemførelse af Kyoto-protokollen vil 
hjælpe landet med at udnytte sine nati onale energiressourcer mere effektivt. 
For at Rusland kan opnå en økonomisk bæ redygtig udvikling, må der gennemføres 
centrale reformer bl.a. i energisektore n, herunder især de naturlige monopolers 
struktur og forvaltning samt prisstrukt uren og beskatningsordningen for natur-
ressourcerne. Disse reformer forventes dels at fremme stabiliteten i den fremtidige handel, idet de påvirker de fremtidige investeringer og forbedringen af energieffektiviteten i positiv retning. De ls forventes reformerne at bidrage til 
diversifikationen af den russiske økonomi  ved at tilskynde til omstrukturering og 
udvikling af andre sektorer  end energisektoren.  
Moderniseringen af den russi ske økonomi og fastholdelsen af den høje vækstrate (ca. 
7 % pr. år) nødvendiggør, at det russiske er hvervsliv øger sin energieffektivitet, 
navnlig for at frigøre ny eksportkapacite t som bl.a. EU forventes at kunne drage 
fordel af. Transporten af energi (til la nds eller søs) mellem Rusland og EU, der vil 
blive øget fremover, giver også anledning til betænkeligheder i EU-landene med 
hensyn til miljøbeskyttelse. 
a) Et mere miljøvenligt energiforbrug  
En forbedret energiudnyttelse er en af prioriteterne i Den Russiske Føderations 
energipolitiske strategi. På dette område  kan der muligvis høstes fordele af det 
industrielle samarbejde, der især udmønt er sig i udveksling af god praksis og 
teknologier mellem virksomheder i EU og Rusland. I Moskva er der afholdt en 
                                                                                                                                                        
 
Rusland vil stige i absolutte tal, selv hvis den rela tive andel af importen fra Rusland blev fastholdt på 
50 %. 
13 Dumaen godkendte i oktober 2004 ratifikationen af Kyoto-protokollen, som giver Den Russiske 
Føderation mulighed for at drage fordel af protokollen. Europa-Kommissionen vil yde teknisk bistand 
via TACIS-programmet (2 mio. EUR) fra 2005. 
 
DA 9   DA rundbordsdrøftelse om energieffektivitet i bygninger (i oktober 2004) og en anden er 
afholdt i Nizhny Novgorod, hvor der blev fore taget en afgrænsning af de projekter, 
som kunne udvikles med støtte fra det fælles center for energiteknologi. 
Der er iværksat fælles pilotprojekter om energieffektivitet i Arkhangelsk, Astrakhan 
og Kaliningrad i det nordlige og sydlige Rusland.  Kaliningrad spiller en særlig stor 
rolle for det energipolitiske samarbejde, da denne region er en enklave i EU's 
område. 
Der forventes potentielle energibesparel ser på 35-40 % i Kaliningrad takket være 
gennemførelsen af et energieffektivitets program. Dette potentiale har væsentlig 
betydning for regionen, idet 90 % af dens  forsyning med primær energi leveres i 
transit fra Rusland (via gasr ørledninger), og 95 % dens el ektricitet leveres af det 
russiske net IPS/UPOS. De baltiske landes opt agelse i EU og deres integration i EU's 
elnet på længere sigt gør det nødvendigt at finde en teknisk løsning angående 
Kaliningrads elsystem. Dette forudsætter, at  EU og Rusland arbejder på at finde en 
fælles løsning på dette område. 
Sideløbende med energieffektivitetspr ogrammerne skal der udvikles vedvarende 
energikilder. En rundbordsdrøftelse om vedva rende energikilder bl ev tilrettelagt af 
det fælles center og afholdt  i Moskva den 22. juni 200414. Formålet hermed var at 
tilskynde til at etablere en ramme til fordel for udvikling af vedvarende energikilder i 
Rusland. Kommissionen og det russiske i ndustri- og energiministerium vedtog i 
fællesskab arbejdsprogrammet for 2004. Der er  afholdt mere specifikke seminarer 
om brændselsceller, CO 2-binding og biomasse som optak t til Ruslands deltagelse i 
forskningsrammeprogrammet. 
Efter ratificeringen af Kyoto-protokolle n bør centret for energiteknologi undersøge 
mulighederne for private investeringer me d baggrund i projekter af typen "joint 
implementation". De eksisterende projekte r i Arkhangelsk, Astrakhan og Kaliningrad 
vil i den sammenhæng kunne benyttes som pilotprojekter. 
b) Mindre forurenende transport  
Transportnettets fysiske sikkerhed er ligeledes et samarbejdsområde af stor 
betydning. I forbindelse med den energipolit iske dialog er det undersøgt, om der kan 
indføres et regionalt sate llitovervågningssystem for at  forebygge ulykker og afsløre 
udslip i olie- og gasinfrastrukturerne. I nden for rammerne af TACIS 2004 er det 
besluttet at yde teknisk bist and til at evaluere behovet fo r fornyelse og investeringer 
for at forbedre sikkerheden og effektiviteten af Ruslands infrastruktur til eksport af kulbrinter. 
Alle landene langs Østersøen og No rdsøen er meget opmærksomme på 
havforureningsproblematikken. De nylige sk ibsforlis og den voks ende trafiktæthed 
langs EU's kyster gør sikkerhed til søs til et  særligt vigtigt samarbejdsområde for EU 
og Rusland. Kommissionen har opnået, at Rusland øger sin kontrol med 
olietankskibe i sine havne, og at Rusland støtter EU's bestræbelser inden for Den 
Internationale Søfartsorganisation (IM O), herunder især udfasningen af de 
                                                
 
14 Yderligere oplysninger findes på: http://www.technologycentre.org/ 
 
DA 10   DA enkeltskrogede olietankskibe . Angående det sidstnævnte punkt accepterede IMO den 
4. december 2003 et kompromis, som træder i kraft i april 2005. Indtil da holder EU flere møder med Rusland for at tilskynde til en hurtig gennemførelse af IMO's 
bestemmelser. Der er også lagt særlig vægt på, at trans porten over fastland 
(olierørledninger eller jernba netransport) med fordel kunne  spille en st ørre rolle. 
Der må ikke ses bort fra transportsektorens rolle som forbruger af energi. Næsten en 
tredjedel af CO
2-emissionerne kan henføres til tr ansport, og en rationalisering, 
navnlig hvad angår mobilitet i byområder, vil kunne skabe betydelige miljøforbedringer. Begge parter kunne drage fordel af et styrket samarbejde i denne sektor. Et første seminar om transport er afholdt i maj 2004, og dette gjorde det muligt at afgrænse de kommende års sama rbejdsområder, og et andet seminar om 
bytransport blev af holdt i oktober 2004. 
3.3. Den energipolitiske dialog i en stabil og forudsigelig energiforsynings tjeneste 
Som det blev anført i grønbogen om en eu ropæisk strategi for energiforsynings-
sikkerhed i EU, sigter EU's politik for en ergiforsyningssikkerhed ikke så meget mod 
at øge EU's selvforsyning på energiområ det eller at nedbringe afhængigheden mest 
muligt, som at mindske de risici, der er forbundet hermed. Af den grund må EU i 
sine forbindelser med Den Russiske Føderati on, af hvis energilevera ncer EU vil blive 
stadig mere afhængig, samarbejde om at  etablere et forhold med konstruktiv, 
gensidig afhængighed. Der må fastsættes for udsigelige handelsregler, transportnettet 
må udbygges, og investeringer må fremmes. De tte søges opfyldt ved at arbejde for en 
mere stabil og gennemskuelig lovramme og tilskynde til refo rmer af central 
betydning i den russiske energisektor. 
a) Handlen med energiprodukter  
Handlen med kulbrinter blev som et af de fø rste emner klarlagt i den energipolitiske 
dialog. Efter langvarige drøftelser med Rusl and, i særdeleshed i forbindelse med den 
seneste udvidelse, er det nedfældet i en fælles erklæring om forbindelserne mellem 
Rusland og EU og udvidelsen af EU, at naturgas- og olieimporten i Den Europæiske Union ikke længere begrænses. 
Inden for rammerne af den b ilaterale aftale mellem EU og Rusland om Ruslands 
tiltrædelse til Verdenshandelsorganisatione n i maj 2004 nåede de to parter til enighed 
om visse spørgsmål på energiområdet. Rusland vil overholde WTO-forpligtelser 
angående gaspriser til indus trielle brugere og om eksportafgifter for energiprodukter 
De to parter er desuden blevet enig e om at uddybe samarbejdet om spørgsmål 
vedrørende energiinfrastrukturerne. 
Sideløbende hermed forhandles der for øjeblikket om handel med nukleare 
materialer med sigte på at fastsætte gennemsigtige, stabile og forudsigelige handelsregler for at sikre levedygtigheden af  de to parters nukleare industrier. Den 
nye aftale bør ikke alene tage højde for de nye markedsvilkår i det udvidede EU, men 
også for nødvendigheden af at opretholde in dustriens fremtidsudsigter hos begge 
parter. 
Handelen med nukleare materialer med de nye  medlemsstater repræsenterer 200 mio. 
USD pr. år for Rusland, og det svarer ti l omkring 80 % af markedet i de nye 
 
DA 11   DA medlemsstater (eller 12 % af markedet  i EU-25). Med henblik på levering af 
brændsler til de nye medlemsstaters kernekraftværker havde de russiske eksportselskaber indgået la ngtidskontrakter, hvoraf nogle først løber længe efter den 
1. maj 2004. Ved en brevveksling, der blev underskrevet i april 2004, mellem de to 
samtalepartnere, blev de gældende regler  på området fastsat, og disse kontrakters 
gyldighed blev bekræftet i henhold til Euratom-traktaten (artikel 105) for ikke at skabe problemer for de nye medlemsstater. 
Det er dermed vigtigt, at handlen med energi er underlagt gennemsigtige og 
forudsigelige almene handelsregler og –prin cipper, som det er tilfældet dels med 
reglerne i partnerskabs- og samarbejdsaf talen og Verdenshandelsorganisationens 
regler dels – fremover – i bestemmelser ne om handelsfremme og beskyttelse af 
investeringer inden for rammen af Det Eu ropæiske Økonomiske Samarbejdsområde.  
b) De transeuropæiske energinet  
Energitransportens pålidelighed er en af forudsætningerne for, at EU's energiforsy-
ning er stabil og kontinuerlig. Kulbrintei mporten fra Rusland transporteres over 
fastland (olie- eller gasrørledninger) eller ad søvejen (se ovenfor). Hvis transport 
over fastland skal gives forrang, må der gøres  en indsats for at styrke dette net. 
På topmødet mellem EU og Rusland blev de r i 2001 opstillet en liste over udvalgte 
projekter, som inden for rammerne af de t transeuropæiske en erginet kunne komme i 
betragtning til gennemførlighedsunders øgelser med samfinansiering fra EU. 
I forbindelse med revisionen af det transe uropæiske energinet, der blev godkendt den 
26. juni 2003, er der opstillet et antal el- og gasinfrastrukturproj ekter, som berører 
Den Russiske Føderation. I forbindelse med revisionen
15 er gasrørledningsprojektet, 
der forbinder Det Forenede Kongerige og det kontinentale Nordeuropa med Rusland, 
udvalgt som en prioriteret akse. Betydningen af samarbejdet om energiinfrastruktur 
understreges også af, at gasrørledningerne er et alternativ til olietransporten ad 
søvejen i Østersøen. De skandinaviske la nde og de baltiske lande er særligt 
betænkelige ved den betydelige stigning i an tallet af olietankskibe i Østersøen, der 
medfører en proportionel stigning i risikoe n for olieforurening af kyststaterne. 
Den energipolitiske dialog kan ikke tr æde i stedet for den private sektors 
gennemførelse af disse projekter ud fr a kommercielle og økonomiske hensyn. 
Betegnelsen "projekter af fælles interesse" har til formål at lette gennemførelsen af 
disse og især imødegå de europæiske investorers tilbageholdenhed med at involvere sig i Rusland på grund af bet ydelige kommercielle risici. 
Det bør også undersøges, om det med altern ative olietransportm uligheder er muligt 
at undgå at skade Østersøen eller overbelas te Bosporusstrædet. En forøgelse af 
jernbanetransporten er en af de mulighe der, som afføder en vis interesse i den 
                                                
 
15 Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning  om retningslinjer for de transeuropæiske net på 
energiområdet og om ophævelse af beslutning nr. 96/391/EF og nr. 1229/2003/EF. 
 
DA 12   DA nuværende konjunktur med konstant stigende oliepriser16. Denne alternative løsning 
kunne også bidrage til at finde en lø sning på forskellen i sporbredder. 
3.4. Den energipolitiske dialog til gavn for et harmonisk marked på kontinentalt 
niveau 
Den energipolitiske dialog har gjort det muligt for de to parter at nærme sig 
hinanden, og denne tendens forventes st yrket fremover, idet konvergensen af 
Ruslands og Fællesskabets markedsstrategier er på rette spor. Principperne for det 
indre energimarked, f.eks. energieffektiv itet, reformen af selskabernes interne 
strukturer og reformen af elsektoren, f.eks. unbundling, kunne danne forbillede for 
omstrukturering og reformer i den russiske en ergisektor. Selv om de to markeder er 
forskellige, bør de bygge på fælles principper. 
a) Et sammenkoblet elnet  
Drøftelserne om reformen af elnettet er  det område, hvor der sker de største 
fremskridt. Det forekommer nu muligt at lade russiske elselskaber deltage i 
Fællesskabets elmarked i betragtning af det europæiske kontinents forventede behov for elektricitet
17. Den synkrone sammenkobling af de t russiske elnet med EU's 
kontinentale net er dermed indføjet på listen over projekter "af fælles interesse", som blev aftalt på topmødet mellem EU og Rusland i oktober 2001. 
For at realisere dette må de r findes svar på mange spørgs mål i denne forbindelse. Det 
gælder bl.a. opfyldelsen af miljøregler om  nuklear sikkerhed i Rusland eller gensidig 
markedsadgang under overholdelse af de inte rnationale forpligtelser, der påhviler 
hver partner i den forbindelse. 
Ved en rundbordsdrøftelse i Moskva i okt ober 2003 blev det analyseret, hvad der 
kræves for at opfylde målet om et fælles marked for elektricitet. I den forbindelse 
blev bl.a. følgende vanskeligheder afdækket: 
– En undersøgelse, der er gennemført i marts 2004, viste, at der mangler en 
tilstrækkelig lovramme i Rusland. Ru ssiske repræsentanter blev derfor i 
september 2004 inviteret til at deltage i forumet for elsektorens regulerende 
myndigheder i Firenze. Repræsentanternes indsigt i det system, der er etableret 
i det indre marked, vil lette integratione n af de to markeder på længere sigt. 
– Der må vedtages passende og indbyrdes sammenlignelige miljø- og 
sikkerhedsnormer for elproduk tion, f.eks. regler for renere forbrænding af kul 
eller garanti for nuklear sikkerhed
18. 
                                                 
16 Den russiske eksport ad jernbane udgør næsten en tredjedel af den samlede eksport. Denne 
transportform er væsentligt dyrere en d søtransport. Stigning en i eksporten og de høje oliepriser kunne 
imidlertid gøre denne transportform mere attraktiv. 
17 Det bemærkes, at ifølge IEAs og EURELECTRICs prognoser vil EU for at kunne dække sine 
europæiske forbrugeres elbehov frem til 2030 skulle investere i prod uktionskapacitet på næsten 600 
GW over en trediveårsperiode. 
18 I den forbindelse er det dog glædeligt at konstatere , at der er oprettet et uafhængigt kontrolsystem på 
området nuklear sikkerhed. 
 
DA 13   DA – En effektiv markedsintegration forudsæ tter etableringen af den infrastruktur, 
der er nødvendig for en fælles udnyttels e og synkronisering af Ruslands og 
medlemsstaternes elsystemer. En arbejd sgruppe om sammenkobling af net har 
fået til opgave at undersøge den aktuelle situation på området. Der er iværksat 
en gennemførlighedsundersøgelse (sam finansieret af Kommissionen og RAO-
UES) om en synkron sammenkobling af systemerne UCTE og IPS/UPOS, og 
undersøgelsen forventes afsluttet senest i 2007. 
Oprettelsen af en or dning for finansiel garanti kunne lette reformprocessen både i 
elsektoren og i kulbrintesektoren. 
b) Styrkelse af infrastrukturens sikkerhed  
Energisektoren er en af de vigtigste sektorer, som vil kunne drage fordel af 
satellitbaseret navigation. De satellitb aserede applikatione r kan udnyttes i den 
samlede kæde af energisektorens aktivit eter fra efterforskning og konstruktion til 
kontrolovervågning af anlæg og transport.  Rusland har forpligtet sig til at 
gennemføre et ambitiøst program til modernis ering af sit system – Glonass – og til at 
åbne dette gradvist for civile anvendelsesformål. Det europæiske program – Galileo – sigter mod i 2008 at etablere  det første satellitnaviga tionssystem, der er udformet 
med civile og kommercielle anvendelsesformål for øje. 
Siden 1999 er der gjort forsøg på at opfyl de målet om fælles udnyttelse af Glonass og 
Galileo. En komplementær anvendelse af de to net vil i betydelig grad styrke sikkerheden i infrastrukturen t il energiproduktion og -transport. 
Den energipolitiske dialog har bidraget til at genåbne fo rhandlingerne om at skabe 
indbyrdes kompatibilitet mellem de to systemer. De opnåede fremskridt lader 
formode, at en sådan aftale vil kunne  indgås inden udgangen af 2005. Foruden 
drøftelserne om den tekniske kompatib ilitet mellem Glonass og Galileo omfatter 
samarbejdet fælles udvikling af modtageruds tyr og applikationer specifikt rettet mod 
energisektoren (efterforskning, samt  konstruktion og vedligeholdelse af 
transportinfrastruktur). 
c) Investeringsgaranti  
Det generelle investeringsklima må gøres mere gennemsigtigt, stabilt og 
forudsigeligt. EU tilskynder fortsat Rusla nd til at iværksætte de reformer, som er 
nødvendige i den henseende. Ruslands tiltræ delse til Verdenshandelsorganisationen 
vil bidrage positivt til denne udvikling. Der udover forventes målene for og tiltagene 
til fremme af handel og investeringsbeskyttels e, der for øjeblikket opstilles inden for 
rammerne af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, også at bidrage til at 
forbedre investeringsklimaet i Rusland. 
Forbedringen af den finansielle ramme for forbindelserne mellem EU og Rusland på 
energiområdet er mundet ud i forskellige initiativer. I første omgang (2002) opstod ideen om en garantifond for internat ionale voldgiftskendelser . Med dette koncept 
blev det forsøgt at afhjælpe den latente usikkerhed for europæ iske operatører, der 
kunne risikere en eventuelt manglende ru ssisk efterlevelse af internationale 
voldgiftskendelser, som er af givet i tilfælde af handelstvister mellem europæiske og 
russiske selskaber. I den gennemfør lighedsundersøgelse, som Kommissionen 
 
DA 14   DA bestilte, blev det konkluderet, at selv om  det påpegede problem er reelt, vil 
gennemførelsen være en stor belastning fo r fællesskabsbudgettet (i størrelsesorden 
500 mio. EUR), og selv med dette ville fonde n stadig ikke kunne yde tilstrækkelig 
dækning af de pågældende proj ekter. Rent juridisk ville løsningen skulle ratificeres 
af de 25 EU-medlemsstater og Rusl and, og desuden kunne en sådan garanti 
indebære, at der ikke gøres noget for at  afhjælpe manglerne ved det russiske 
retssystem. 
Den manglende realisme i garantifondsideen ha r ført til, at der inden for rammerne af 
en undersøgelse, som Kommissionen har best ilt hos Den Europæiske Investerings-
fond, er opstillet et alternativt initiativ, som indebærer færre omkostninger og større 
overensstemmelse med markedsmekanismern e. Dette initiativ tager udgangspunkt i, 
at de russiske operatører selv med stigende råoliepriser stadig ikke har tilstrækkelig 
adgang til de internationale finansmarkeder , og dette gælder navnlig finansiering på 
meget lang sigt. Men alene udviklingen af de  støtteberettigede projekter, der skønnes 
at ville koste 200-300 mia. EUR, ville foruds ætte adgang til en finansiering med en 
løbetid, som er længere end de n typiske løbetid på 5 år. Ideelt set bør denne løbetid 
kunne forlænges til 10-12 år, og længere endnu på længere sigt. For at opfylde dette mål kunne det overvejes at oprette en " Energy Desk ", som eventuelt tilknyttes en 
multilateral udviklingsbank, og som stiller sin privilegerede stilling til disposition for 
den energipolitiske dialog, bl.a. ved at sp ille en aktiv rolle i oprettelsen af 
bankkonsortier . Målet ville være at ti lvejebringe ressourcer på længere sigt og til 
lavere omkostninger med henblik på udvik lingen af de russisk e projekter, idet 
risikoen deles mellem fler e banker i et konsortium. 
Omkostningerne for EU ved denne "Energy Desk" ville være begrænset til 
opstartsomkostningerne. Der ville ikke blive behov for fondsmidler fra russiske 
selskaber eller myndigheder. Initiativet vi lle blive en del af partnerskabs- og 
samarbejdsaftalen. Dette koncept bør udvi kles yderligere sammen med banker og 
selskaber, som opererer i energisektoren, således at der sikres komplementaritet 
mellem sidstnævnte. 
Sideløbende hermed kunne andre initiativer udvikles. Det kunne overvejes at oprette 
en investerings- eller garantif ond for energieffektivitet , som forekommer særligt 
berettiget i lyset af det betydelige energi spild (i størrelsesor den 40 %) i Rusland. 
Denne fond kunne fokusere på at yde målr ettet støtte europæiske selskaber, som 
beskæftiger sig med denne sektor i Rusl and. Under alle omstændigheder må der 
foretages en udførlig evaluering og en mark edsanalyse med henblik på udformningen 
af dette instrument, inden det iværksættes.  Dette instrument ville dog indebære, at 
der skulle stilles betydelige finansierings midler til rådighed fra fællesskabsbudgettet, 
men det kunne kobles sammen med Ruslands  gennemførelse af Kyoto-protokollen. 
Efter ratificeringen af Kyoto-protokollen kunne det foruden forberedelsen af en 
garantifond for investeringer i energieffek tivitet overvejes, hvilk e synergier der kan 
opnås ved at indføre fleksibilitetsinstrume ntet i forbindelse me d Kyoto-protokollen. 
4. K
ONKLUSION  
Dialogen har vist sin nytte i kraft af de opnåede, konkrete re sultater. Det er glædeligt, 
at parternes strategier og po litikker tilnærmer sig indbyrdes. 
 
DA 15   DA Den gældende fællesskabsret kunne danne en  referenceramme for den reform af 
energisektoren, der skal gennemføres i Rusl and. Elsektoren har i højere grad taget 
denne referenceramme til sig end gassektore n. EU er af den opfattelse, at Rusland 
bør give prioritet til denne reform, der er nødvendig for en bæredygtig udvikling - 
ikke alene af Ruslands energisektor, men af den russiske økonomi som helhed. 
Trods dette må der stadig findes svar på mange spørgsmål for at fremme en bedre 
integration af de to markeder. Fremover må  der lægges vægt på de emner, som af 
begge parter anses for at være de væsentligste: 
– fremme reformprocessen i Ruslands energisektor 
– udvikle energieffektivitet, tek nologiudveksling, miljøbeskyttelse og 
gennemførelse af Kyoto-protokollen 
– tilskynde til og beskytte investeringer 
– etablere et paneuropæisk marked for naturgas 
– overvåge, at transporten af olie ove r fastland styrkes (rørledninger og 
jernbanetransport i stedet for søtransport). 
Gennemførelsen af disse mål vil bidrage af gørende til oprettelsen af et stort, 
kontinentalt marked. 
Den voksende gensidige økonomiske afhæ ngighed mellem EU og Rusland gør det 
nødvendigt at uddybe samarbejdet – især inden for energisektoren. Den energipolitiske dialog og de specifi kke aspekter, der hænger sammen med 
gennemførelsen af Kyoto-protokollen, bi drager til det fælles økonomiske rum og 
indgår i partnerskabs- og samarbejdsaftalen. 
 
DA 16   DA BILAG  
 Den Russiske Føderation EU-25 
 2000 2020 2000 2020 
Befolkning (mio. indb.)  146 120 - 125 453 462 
BNP (mia. EUR)  220 / 8 940 14 460 
Årlig vækst  6,3 %  2 % 2,4 % 
Forbrug (Mtoe)  586 900 1 650 1 895 
Forbrug pr. indbygger 
(toe/indb.) 4 7,2 3,6 4,1 
Olie Reserver  65 mia. tønder / 6,5 mia tønder / 
Produktion 323 Mtoe 500 Mtoe 164 Mtoe 102 Mtoe 
Export + / Import -  + 205 Mtoe + 330 Mtoe - 518 Mtoe - 632 Mtoe 
Handel EU/Rusland + 126 Mtoe 
eller 60 % : - 126 Mtoe 
eller 25 % / 
Gas Reserver 47 trillioner m3 / 3 trillioner m3 / 
Produktion 490 Mtoe 600 Mtoe 197 Mtoe 147 Mtoe 
Export + / Import - + 175 Mtoe + 216 Mtoe - 186 Mtoe - 450 Mtoe 
Handel EU/Rusland + 90 Mtoe  
eller 36 % : - 90 Mtoe 
 eller 50 % : 
Kul Reserver 157 mia. ton / 100 mia. ton / 
Produktion 116 Mtoe 190 Mtoe 203 Mtoe 124 Mtoe 
Export + / Import -  + 12 Mtoe + 23 Mtoe - 91 Mtoe - 128 Mtoe 
Handel EU/Rusland + 4 Mtoe  
eller 33 % : - 4 Mtoe  
eller 5 % : 
Uran Reserver 158 000 ton / 15 000 ton / 
Produktion  2 500 ton 5 000 ton 711 ton 0 
Export + / Import -  + 16 000 ton  - 15 800 ton - 
Handel EU/Rusland - 4 200 ton - - 4 200 ton -