Forslag til RÅDETS DIREKTIV om EF-foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge og om ændring af direktiv 92/46/EØF

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Indledning

1.1. Mund- og klovesyge er en stærkt smitsom virussygdom, der fortrinsvis rammer klovbærende dyr, og som første gang blev beskrevet i Italien i det 16. århundrede. På grund af sygdommens usædvanligt store økonomiske betydning, står den øverst på liste A, som er opstillet af Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE).

1.2. Mund- og klovesyge er ikke farlig for mennesker, men kan i meget sjældne tilfælde angribe mennesker og give lette og forbigående kliniske symptomer.

2. Den globale mund- og klovesygesituation

2.1. Mund- og klovesyge er stadig endemisk i tredjelande, der støder op til medlemsstaterne eller kandidatlandene. Der blev anmeldt akutte udbrud af mund- og klovesyge i en række Balkanlande i 1996, i Transkaukasien i 1997 og hvert år siden da og i visse Maghreb-lande i 1999. EU leverede vaccine og vaccinationsudstyr til disse lande for hurtigt at få sygdommen udryddet. Nye topotyper og eksotiske stammer af mund- og klovesygevirus dukker stadig op i Tyrkiet på grund af virusoverførsel fra områder længere mod øst.

2.2. En stor del af disse aktiviteter er blevet gennemført i nært samarbejde med internationale institutioner, først og fremmest Den Europæiske Kommission for Bekæmpelse af Mund- og Klovesyge (EUFMD), der er et organ under FAO, FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation. Med vedtagelsen af beslutning 2001/300/EF formaliserede Kommissionen sit mangeårige samarbejde med EUFMD og indgik en gennemførelsesaftale om anvendelse af trustfonden, der forvaltes af EUFMD, og som Kommissionen har betalt bidrag til i mange år, til organisationens faste aktiviteter.

2.3. I 2000 og 2001 blev der også anmeldt udbrud i lande, der hidtil havde været fri for mund- og klovesyge. I de tilfælde, hvor sygdommen ramte tredjelande, der eksporterede kød til EU, blev importen suspenderet, indtil sundhedssituationen blev bedre, og der var truffet EU-foranstaltninger til at tillade genoptagelse af importen på skærpede betingelser, der skulle forebygge, at der blev indslæbt virus i EU via de importerede produkter.

2.4. Den globale mund- og klovesygesituation kræver permanent beredskab, og profylaktiske og forebyggende foranstaltninger er nødvendige for at undgå, at der overføres mund- og klovesygevirus til EU's område og til EU-husdyrbesætninger fra tilstødende lande eller via import af levende dyr eller animalske produkter.

3. Udviklingen i bekæmpelsesforanstaltningerne i medlemsstaterne

3.1. EU-foranstaltningerne til bekæmpelse af mund- og klovesyge er fastsat i direktiv 85/511/EØF [1], senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse [2]. Forbuddet mod profylaktisk vaccination, der blev indført ved Rådets direktiv 90/423/EØF [3] gjorde det betydeligt lettere at forbedre EU's dyresundhedsstatus og bidrog dermed til den fri handel med modtagelige levende dyr og produkter fremstillet af sådanne dyr.

[1] EFT L 315 af 26.11.1985, s. 11.

[2] EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1.

[3] EFT L 224 af 18.8.1990, s. 13.

3.2. Siden det indre marked blev oprettet, og på grund af husdyrbesætningernes generelt tilfredsstillende sundhedsstatus i medlemsstaterne er der sket en kraftig stigning i flytningerne af og handelen med dyr og animalske produkter, og visse områder i EU har udviklet sig til områder med stor husdyrbelægningsgrad. Derfor kan et udbrud af mund- og klovesyge hurtigt udvikle sig til en epizooti, der forvolder så store forstyrrelser, at rentabiliteten ved at producere modtagelige husdyr som helhed, og svin og drøvtyggere i særdeleshed, falder drastisk, og der skal måske bruges betydelige finansielle midler til at kompensere de berørte landbrugere og gennemføre bekæmpelsesforanstaltninger.

3.3. Siden den 1. januar 1992, hvor profylaktisk vaccination blev forbudt i hele EU, har der som følge af virusoverførsel fra tredjelande været udbrud af mund- og klovesyge i Italien i 1993 og i Grækenland i 1994, 1996 og 2000, som blev bekæmpet med godt resultat ved hjælp af de foranstaltninger, der er fastsat i direktiv 85/511/EØF, herunder nedslagning af inficerede eller kontaminerede besætninger og streng håndhævelse af kontrollen med flytninger.

3.4. I 2001 udbrød der en alvorlig mund- og klovesygeepidemi i Det Forende Kongerige. Over 2000 britiske bedrifter blev ramt. Som følge af flytning af får, inden det første udbrud blev opdaget i Det Forenede Kongerige, blev et mindre antal bedrifter i Frankrig, Irland og Nederlandene også ramt. Et stort antal dyr måtte slås ned og destrueres i alle de berørte medlemsstater, og de økonomiske tab ramte ikke blot landbruget, men også hele landbosamfundet i de berørte dele af EU. For første gang siden 1991 greb en medlemsstat, Nederlandene, til nødvaccination i henhold til direktiv 85/511/EØF. På grund af de internationale handelsrestriktioner blev de vaccinerede dyr dog siden aflivet for hurtigst muligt at genoprette landets sundhedsstatus.

3.5. I løbet af det sidste årti har der i EU været udbrud og i nogle tilfælde epidemier af klassisk svinepest, en smitsom virussygdom hos tamsvin og vildtlevende svin. Denne sygdom og navnlig epidemien i 1997/1998 forårsagede store økonomiske tab for EU, de pågældende medlemsstater og landbruget som følge af aflivningen og destruktionen af et stort antal dyr og de undertiden langvarige restriktioner over for handelen med svin og produkter heraf. De generelle økonomiske, sociale og dyrevelfærdsmæssige følger var dog langt alvorligere i forbindelse med mund- og klovesygeepidemien i 2001, især fordi mund- og klovesyge rammer mere end en art, især kreaturer, og er langt mere smitsom og lettere spredes af vinden og smittespredende genstande.

4. Forberedelse af en revision af foranstaltningerne til bekæmpelse af mund- og klovesyge

4.1. Allerede på baggrund af erfaringerne i forbindelse med klassisk svinepest blev foranstaltningerne i direktiv 85/511/EØF fundet ufuldstændige. Derfor påbegyndte Kommissionen sammen med laboratorieeksperter, epidemiologer og repræsentanter for veterinæradministrationerne i alle medlemsstaterne i 1998 en grundig revision af direktivets foranstaltninger og de tilhørende gennemførelsesbeslutninger. Desuden udarbejdede en særlig arbejdsgruppe under Den Videnskabelige Veterinærkomité en rapport om nødvaccination mod mund- og klovesyge i 1999.

4.2. Disse arbejdsgrupper gav enstemmigt Kommissionens medhold i, at der er behov for at ændre nogle af de hidtidige foranstaltninger for at tage hensyn til den seneste videnskabelige udvikling på dette område og erfaringerne med udryddelsen af visse vigtige smitsomme sygdomme og den tekniske udvikling inden for laboratoriediagnostik, navnlig med hensyn til vaccination.

4.3. Kommissionen havde på grundlag af råd fra eksperter udarbejdet et udkast til forslag til et nyt rådsdirektiv om bekæmpelse af mund- og klovesyge, da det første af en række udbrud, der siden skulle udvikle sig til en af Europas alvorligste mund- og klovesygeepidemier, blev anmeldt den 20. februar 2001.

4.4. Under epidemien, der varede i ca. et år, før OIE igen gav EU status som mund- og klovesygefrit område, var EU som helhed og ikke blot de ramte medlemsstater underkastet alvorlige restriktioner med hensyn til handel mellem medlemsstaterne, international handel og flytning af modtagelige dyr og produkter fremstillet af sådanne dyr.

4.5. Klassisk svinepestepidemien og den nylige mund- og klovesygeepidemi afslørede også, at en sygdomsbekæmpelsespolitik, der udelukkende er baseret på nedslagning af inficerede og kontaminerede dyr, er tvivlsom set ud fra et etisk og miljømæssigt synspunkt og i stadig mindre grad accepteres af offentligheden.

4.6. Mund- og klovesygekrisen i 2001 blev klaret i nært samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne, ved at der blev vedtaget og løbende tilpasset beskyttelsesforanstaltninger, der skærpede og supplerede bestemmelserne i Rådets direktiv 85/511/EØF. Disse beskyttelsesforanstaltninger var helt og fuldt baseret på de foranstaltninger, som der tidligere var opnået enighed om i ekspertgrupper, der blev nedsat i 1998 for at revidere de gældende EU-foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge. Dermed er der opnået yderligere, nyttige erfaringer i medlemsstaterne med at anvende nogle af de foranstaltninger, som er med i dette udkast til forslag.

4.7. Da krisen var overstået, arrangerede det belgiske formandskab for Rådet og Kommissionen i fællesskab en international konference om forebyggelse og bekæmpelse af mund- og klovesyge i december 2001, for at der kunne drages de første konklusioner af udbruddet i 2001. På konferencen blev Kommissionen opfordret til at forelægge forslag til retsforskrifter for fremover at forebygge sådanne udbrud og mindske de skadelige økonomiske virkninger, hvis der skulle opstå udbrud. Der blev bl.a. fremsat ønske om, at nødvaccination bliver en reel valgmulighed til sygdomsbekæmpelse under hensyn til den tekniske udvikling inden for laboratoriediagnostik. Der blev også fremsat ønske om, at de internationale handelsnormer tages op til revision for at begrænse de skadelige økonomiske konsekvenser for lande, der anvender nødvaccination.

4.8. I 2001 og især efter konferencen blev der iværksat en række aktiviteter i medlemsstaterne, i Kommissionen og inden for rammerne af internationale organisationer for igen at se på, hvordan denne sygdom gribes an, og forbedre midlerne til at forebygge og om nødvendigt bekæmpe sygdommen.

4.9. I 2001 blev der foretaget omfattende ændringer i de internationale dyresundhedsnormer, navnlig beskrivelsen af test for antistoffer mod nonstrukturelle proteiner i OIE's Manual of Standards for Diagnostic Tests and Vaccines, 4. udgave, der blev offentliggjort i august 2001.

4.10. En anden vigtig ændring er ændringen af OIE's dyresundhedskodeks, der blev vedtaget på den 70. almindelige samling i 2002. Ifølge disse ændringer skal et lands sundhedsstatus ikke blot beskrives på basis af fravær af kliniske tegn, men også på basis af laboratorieprøver, der dokumenterer, at der ikke forekommer mund- og klovesygeinfektion. I tilfælde af tidligere vaccination bør laboratorieprøverne omfatte undersøgelse for antistoffer mod nonstrukturelle proteiner, hvorved de test, der er beskrevet i Manual of Standards integreres i dyresundhedskodeksen. Derfor ville et land, der havde nødvaccineret kombineret med nedslagning af inficerede besætninger og serologisk overvågning efter vaccination ved hjælp af test til påvisning af antistoffer mod nonstrukturelle proteiner hos vaccinerede dyr, generhverve sin status som mund- og klovesygefri og infektionsfri seks måneder efter det sidste udbrud eller efter afsluttet vaccination, afhængigt af hvilken begivenhed der indtræffer senest. Dermed ville nødvaccination blive et alternativ til at bekæmpe mund- og klovesyge.

4.11. I 2002 har Europa-Parlamentet nedsat et midlertidigt udvalg om mund- og klovesyge, som skal se på mund- og klovesygekrisen i 2001 og drage generelle konklusioner om fremtidige bekæmpelsesstrategier. Der skal tages hensyn til udvalgets konklusioner i det nye direktiv, som skal vedtages i sidste ende.

4.12. Kommissionen mener, at den internationalt anerkendte status "fri for mund- og klovesyge uden vaccination", som OIE anvender over for alle medlemsstaterne, er et værdifuldt gode, der har lettet oprettelsen af det indre marked og åbner handelsmuligheder for alle medlemsstaterne.

Af tekniske og økonomiske årsager besluttede Kommissionen og medlemsstaterne ikke at afvige fra den aktuelle politik, som er at forbyde profylaktisk vaccination. En af de vigtigste årsager er, at mund- og klovesyge ikke er endemisk i EU og derfor er en eksotisk sygdom som mange andre dyresygdomme, der forekommer andre steder i verden. Hvis der ved et uheld blev indslæbt virus til EU's område, ville det kunne samme fra forskellige endemiske områder i verden. På grund af virussets karakter og især dets antigene diversitet ville dette forhold gøre profylaktisk vaccination med et sæt vaccinestammer, der var udvalgt på forhånd, til en bekostelig og i sidste ende ineffektiv foranstaltning og ville dermed øge risikoen for, at en infektion upåagtet skulle brede sig i en utilstrækkeligt vaccineret population.

Hverken ovennævnte internationale konference eller Europa-Parlamentets midlertidige udvalg foreslog, at man skulle vende tilbage til profylaktisk vaccination, men ønskede samtidig, at nødvaccination frem for at være den sidste udvej i højere grad skulle indgå i bekæmpelsesstrategierne sammen med foranstaltninger til forebyggelse af, at der indslæbes virus i EU og i modtagelige besætninger, og at medlemsstaternes kapacitet til at reagere på et eventuelt udbrud skulle øges.

5. Forslaget i hovedtræk

5.1. Selv om dette forslag blev påbegyndt længe før begivenhederne i 2001, er det naturligvis også baseret på erfaringerne fra krisen. På grund af sygdommens karakter findes der dog ikke nogen perfekt løsning, der fuldt ud kan imødekomme alle samfundets økonomiske, miljømæssige og etiske ønsker, og derfor kan forslaget kun udgøre det bedst mulige kompromis for øjeblikket.

5.2. Forslaget er forsøgt struktureret således, at det følger begivenhedernes gang i tilfælde af et udbrud og indeholder i sidste del de foranstaltninger, der skal træffes, så man er forberedt på et udbrud.

5.3. Så snart der foreligger mistanke om sygdommens tilstedeværelse, må der hurtigt sættes ind, så der kan iværksættes omgående og effektive bekæmpelsesforanstaltninger, når dens tilstedeværelse er bekræftet. Disse foranstaltninger skal kunne tilpasses af myndighederne og i nogle tilfælde udvides, så de kommer til at omfatte store geografiske og administrative områder, afhængigt af den epidemiologiske situation i den pågældende medlemsstat. Det skal også være muligt at anvende programmer for forebyggende nedslagning for at reducere antallet af modtagelige dyr i nærheden af udbruddet.

5.4. Det er af allerstørste betydning, at sygdommen diagnosticeres hurtigt og præcist, og at det relevante virus identificeres, og dette bør foregå i de ansvarlige laboratoriers regi, som udveksler informationer med hinanden, og koordinationen bør varetages af et referencelaboratorium, som udpeges af Kommissionen efter høring af medlemsstaterne i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed. I modsætning til tidligere ekspertudsagn og i tråd med den politik, som Kommissionen har ført i det sidste årti, bekræftede udbruddet i 2001, at der skal bevares laboratoriekapacitet, ekspertise og sund videnskabelig konkurrence inden for diagnosticering af mund- og klovesyge i så mange medlemsstater som muligt.

5.5. Så snart der opstår et udbrud, må det forhindres, at sygdommen breder sig, ved omhyggelig overvågning af flytninger af dyr og enhver anvendelse af produkter, der kan være kontamineret, og i usædvanligt alvorlige tilfælde, især i områder med stor husdyrbelægningsgrad, ved vaccination. Samtidig bør det erkendes, at der findes tilstrækkeligt effektive midler til at forhindre spredning af virus, når der slagtes sunde dyr fra besætninger uden for det område, som er underkastet restriktioner, eller når mælken fra disse dyr forarbejdes i virksomheder, der ligger i områder, som er underkastet restriktioner på grund af sygdom.

5.6. Anvendes regionaliseringsprincipperne i forbindelse med bekæmpelsesforanstaltninger, kan der iværksættes strenge bekæmpelsesforanstaltninger i visse dele af EU, uden at EU's almene interesser derved skades.

5.7. Selv om den subkliniske form for mund- og klovesyge hos får har været veldokumenteret i lang tid, kom det helt bag på de ansvarlige for sygdomsbekæmpelsen, i hvor høj grad denne art var med til at sprede mund- og klovesygen i Det Forenede Kongerige i 2001. På grund af den rolle, får spillede i epidemien, var det nødvendigt at udarbejde principper for serologisk overvågning, før restriktionerne ophæves for bedrifter, som ligger i bestemte områder, og for et lands generhvervelse af status som sygdomsfri og infektionsfri.

5.8. Med henblik på nødsituationer har EU oprettet beredskabslagre af inaktiveret mund- og klovesygevirusantigen, som oplagres i dertil udpegede antigenbanker. Der bør indføres klare og effektive procedurer for at sikre umiddelbar adgang til antigenet. Desuden har nogle medlemsstater oprettet nationale vaccine- og antigenbanker, som de selv driver. For at beskytte EU's husdyrbestand bør der baseret på en risikovurdering kunne ydes bistand til tilgrænsende tredjelande, hvor der forekommer eller er risiko for mund- og klovesyge, navnlig med hensyn til hurtig levering af antigen eller vacciner. Som følge af den seneste politiske udvikling, især begivenhederne den 11. september 2001, må man være mere opmærksom på risikoen for terrorisme i landbrugsammenhæng (bioterrorisme), hvilket kræver, at oplysninger om antigenlagre hemmeligholdes i højere grad. Derfor bør der dispenseres fra nogle af Kommissionens indkøbsprocedurer, og adgangen til vigtige oplysninger bør begrænses.

5.9. Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler [4] kræves der markedsføringstilladelser for mund- og klovesygevacciner, som skal udstedes af medlemsstaterne.

[4] EFT L 311 af 28.11.2001, s. 1.

5.10. Ifølge artikel 8 i direktiv 2001/82/EØF kan der dog i nødsituationer gives tilladelse til at vaccinere dyr af modtagelige arter med mund- og klovesygevaccine, selv om der ikke er givet markedsføringstilladelse for denne vaccine i den pågældende medlemsstat. Da der hele tiden kræves skiftende antigener til effektivt at beskytte dyr af modtagelige arter i nødsituationer, bør denne beredskabsklausul opretholdes.

5.11. Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering, OIE, forskningsgruppen under Den Europæiske Kommission for Bekæmpelse af Mund- og Klovesyge (EUFMD), der er et organ under FAO, FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation, og Europa-Kommissionen samarbejder dog om at ændre mund- og klovesygemonografien i Den Europæiske Farmakopé for at fastlægge standarder for mund- og klovesygevacciner, der indbefatter væsentlige krav til vaccinernes renhed, hvilket er nødvendigt, for at der kan udføres test til identifikation af inficerede dyr i en vaccineret dyrepopulation.

5.12. Da den modtagelige husdyrpopulation i medlemsstaterne overhovedet ikke er vaccineret, er permanent årvågenhed og beredskab påkrævet. Detaljerede beredskabsplaner har vist sig at være et effektivt middel til at modvirke sygdommen. Disse beredskabsplaner må tages op til revision med regelmæssige mellemrum på baggrund af resultaterne af tidstro beredskabsøvelser i medlemsstaterne, og medlemsstaterne bør tilskyndes til at etablere et nært samarbejde om sådanne øvelser. Når beredskabsplanerne revideres på baggrund af dette direktiv, skal der dog indføjes bestemmelser om anvendelse af nødvaccination. Beredskabsplaner er endvidere væsentlige for at sikre, at der tages miljøbeskyttelseshensyn i tilfælde af udbrud. Planerne skal danne grundlaget for et velstruktureret og organiseret samarbejde mellem veterinær- og miljømyndighederne, således at foranstaltninger vedrørende veterinære og miljømæssige sikkerhedsspørgsmål bliver koordineret på den rette måde.

5.13. For at sikre et nært samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen om bekæmpelsen af mund- og klovesyge og under hensyntagen til sygdommens karakter bør Kommissionen have beføjelser til at ændre og tilpasse visse tekniske aspekter af bekæmpelsesforanstaltningerne efter proceduren i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed i henhold til Rådets afgørelse 1999/468/EF [5] om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen.

[5] EFT L 184 af 28.6.1999, s. 23.

5.14. Artikel 11, 12, 13, 14 og 15 i Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet [6], senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 [7], finder anvendelse i tilfælde af udbrud af mund- og klovesyge og på den EU-støtte, der ydes til forbindelses- og referencelaboratorier og antigen- og vaccinebanker. Inden medlemsstaterne får udbetalt EU-godtgørelse for udgifterne til finansiering af bekæmpelsesforanstaltninger i tilfælde af mund- og klovesygeudbrud, bør det kontrolleres, om minimumskravene i dette direktiv er opfyldt.

[6] EFT L 224 af 18.8.1990, s. 19.

[7] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.

2002/0299 (CNS)

Forslag til RÅDETS DIREKTIV om EF-foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge og om ændring af direktiv 92/46/EØF

(EØS-relevant tekst)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37, stk. 3,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [8],

[8] EFT C ..., ..., s. ....

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [9],

[9] EFT C ..., ..., s. ....

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg [10],

[10] EFT C ..., ..., s. ....

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [11], og

[11] EFT C ..., ..., s. ....

ud fra følgende betragtninger:

(1) En af EF's opgaver på veterinærområdet er at forbedre husdyrbestandens sundhedstilstand og dermed gøre husdyrbrug mere rentabelt og lette samhandelen med dyr og animalske produkter.

(2) Mund- og klovesyge er en meget smitsom virussygdom hos klovbærende dyr. Selv om mund- og klovesyge ikke har nogen betydning for folkesundheden, står den øverst på liste A, som er opstillet af Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE) på grund af sin usædvanligt store økonomiske betydning.

(3) Mund- og klovesyge er en anmeldepligtig sygdom, og den ramte medlemsstat skal anmelde udbrud til Kommissionen og de øvrige medlemsstater i henhold til Rådets direktiv 82/894/EØF af 21. december 1982 om anmeldelse af dyresygdomme inden for Fællesskabet [12].

[12] EFT L 378 af 31.12.1982, s. 58. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens beslutning 2000/556/EF (EFT L 235 af 19.9.2000, s. 27).

(4) EF-foranstaltningerne til bekæmpelse af mund- og klovesyge er fastsat i direktiv 85/511/EØF af 18. november 1985 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge [13].

[13] EFT L 315 af 26.11.1985, s. 11. Direktivet er senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse.

(5) Med vedtagelsen af Rådets direktiv 90/423/EØF af 26. juni 1990 om ændring af direktiv 85/511/EØF om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge, direktiv 64/432/EØF om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin og direktiv 72/462/EØF om sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med indførsel af kvæg og svin samt fersk kød og kødprodukter fra tredjelande [14] blev der nedlagt forbud mod profylaktisk vaccination mod mund- og klovesyge i hele EF pr. 1. januar 1992.

[14] EFT L 224 af 18.8.1990, s. 13.

(6) Det er nødvendigt med forebyggende foranstaltninger for at undgå, at der overføres mund- og klovesyge til EF's område og EF's husdyrbesætninger fra nabolande, eller ved at der føres levende dyr og animalske produkter ind i EF. Der er intet, der tyder på, at nogen af udbruddene af mund- og klovesyge, der er indberettet, siden der blev indført forbud mod profylaktisk vaccination, kan tilskrives import, der er foregået i overensstemmelse med EF-retsforskrifterne efter veterinærkontrol ved grænsekontrolstederne i henhold til Rådets direktiv 91/496/EØF af 15. juli 1991 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for dyr, der føres ind i Fællesskabet fra tredjelande, og om ændring af direktiv 89/662/EØF, 90/425/EØF og 90/675/EØF [15] og Rådets direktiv 90/675/EØF af 10. december 1990 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet [16].

[15] EFT L 268 af 24.9.1991, s. 56. Direktivet er senest ændret ved direktiv 96/43/EF (EFT L 162 af 1.7.1996, s. 1).

[16] EFT L 373 af 31.12,1990, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 96/43/EF (EFT L 162 af 1.7.1996, s. 1).

(7) Som følge af det indre marked og husdyrbesætningernes generelt høje sundhedsstatus er samhandelen med dyr og animalske produkter steget betydeligt, og visse regioner i EF har områder med en stor husdyrbelægningsgrad.

(8) Mund- og klovesygeepidemien i nogle af medlemsstaterne i 2001 viste, at et udbrud som følge af intensive flytninger af og handel med dyr, der er modtagelige for mund- og klovesyge, hurtigt kan antage epizootiske proportioner og forvolde så omfattende forstyrrelser, at rentabiliteten falder kraftigt både ved opdræt af dyr af modtagelige arter og i andre dele af erhvervslivet i landdistrikterne, og der kræves også store økonomiske ressourcer til at kompensere landbrugerne og bekæmpe sygdommen.

(9) Under mund- og klovesygekrisen i 2001 skærpede Kommissionen EF-foranstaltningerne til bekæmpelse af mund- og klovesyge i direktiv 85/511/EØF ved at vedtage beskyttelsesforanstaltninger i henhold til Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked [17] og Rådets direktiv 89/662/EØF af 11. december 1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked [18].

[17] EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/118/EØF (EFT L 62 af 15.3.1993, s. 49).

[18] EFT L 395 af 30.12.1989, s. 13. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/118/EØF (EFT L 62 af 15.3.1993, s. 49).

(10) I 2001 vedtog Kommissionen også beslutninger om betingelserne for at anvende nødvaccination i henhold til direktiv 85/511/EØF. Betingelserne blev fastsat under hensyntagen til anbefalingerne i rapporten fra Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel om strategien for nødvaccination mod mund- og klovesyge fra 1999 [19].

[19] http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scah/ out22_en.pdf

(11) I dette direktiv bør der tages hensyn til den rapport fra 1998, der er udarbejdet af ekspertgrupper fra medlemsstaterne, om en gennemgang af EF-retsforskrifterne for mund- og klovesyge [20], hvori der redegøres for medlemsstaternes erfaringer under epidemien af klassisk svinepest i 1997, og til konklusionerne fra den internationale konference om forebyggelse og bekæmpelse af mund- og klovesyge, som blev afholdt i Bruxelles i december 2001 [21].

[20] Arbejdsdokument VI/6319/98 rev. 1.

[21] http://www.cmlag.fgov.be/eng/ conference.html].

(12) Europa-Parlamentets beslutning om mund- og klovesygeepidemien i Den Europæiske Union i 2001 [22] og de konklusioner, som Europa-Parlamentets midlertidige udvalg om mund- og klovesyge er nået frem til, bør tages i betragtning i dette direktiv.

[22] EFT C 21 E af 24.1.2002, s. 339.

(13) Anbefalingerne i rapporten fra den 30. samling, som FAO's Europæiske Kommission for Bekæmpelse af Mund- og Klovesyge har afholdt, om Minimum Standards for laboratories working with foot-and-mouth disease virus in vitro og in vivo, 1993 [23], bør tages i betragtning.

[23] Arbejdsdokument VI/6684/96.

(14) I dette direktiv bør der også tages hensyn til de ændringer, der er foretaget i OIE's dyresundhedskodeks og Manual of Standards for Diagnostic Tests and Vaccines.

(15) Der bør træffes forholdsregler, så snart der foreligger mistanke om mund- og klovesyge, således at der kan iværksættes øjeblikkelige og effektive bekæmpelsesforanstaltninger, når sygdommen bekræftes. Myndighederne bør tilpasse disse foranstaltninger efter den epidemiologiske situation i den pågældende medlemsstat. Foranstaltningerne bør dog også skærpes ved hjælp af særlige beskyttelsesforanstaltninger, der fastsættes i henhold til EF-retsforskrifterne.

(16) Der bør foretages en hurtig og præcis diagnosticering af sygdommen og identifikation af det relevante virus under tilsyn af et netværk af nationale laboratorier i medlemsstaterne. Om nødvendigt bør samarbejdet mellem de nationale laboratorier koordineres af et EF-referencelaboratorium, der udpeges af Kommissionen efter proceduren i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, der blev nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed [24].

[24] EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.

(17) Hvad angår differentialdiagnosticering af mund- og klovesyge, så bør der tages hensyn til Kommissionens beslutning 2000/428/EF af 4. juli 2000 om diagnosticeringsprocedurer, prøvetagningsmetoder og kriterier for evaluering af resultaterne af laboratorieprøver til bekræftelse og differentialdiagnosticering af smitsom blæreudslæt hos svin [25].

[25] EFT L 167 af 7.7.2000, s. 22.

(18) EF-foranstaltningerne til bekæmpelse af mund- og klovesyge bør først og fremmest baseres på sanering af den inficerede besætning. Inficerede og kontaminerede dyr af modtagelige arter bør aflives omgående i henhold til Rådets direktiv 93/119/EF af 22. december 1993 om beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet [26].

[26] EFT L 340 af 31.12.1993, s. 21.

(19) Ved udbrud af mund- og klovesyge bør der også tages miljøbeskyttelseshensyn, især ved at der etableres et nært samarbejde mellem veterinær- og miljømyndighederne. Ifølge Rådets Direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening [27] kræves der en integreret miljøgodkendelse for anlæg til destruktion eller udnyttelse af døde dyr og animalsk affald med en bestemt kapacitet.

[27] EFT L 257 af 10.10.1996, s. 21.

(20) Så snart der opstår et udbrud, må det forhindres, at sygdommen breder sig, ved omhyggelig overvågning af flytninger af dyr og enhver anvendelse af produkter, der kan være kontamineret, og eventuelt ved nødvaccination, navnlig i områder med stor husdyrbelægningsgrad.

(21) Rengøring og desinfektion bør være en integrerende del af EF's politik til bekæmpelse af mund- og klovesyge. Desinfektionsmidler skal anvendes i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter [28].

[28] EFT L 123 af 24.4.1998, s. 1.

(22) Sæd, æg og embryoner fra dyr af modtagelige arter, der er inficeret med mund- og klovesygevirus kan være med til at sprede sygdommen og bør derfor underkastes restriktioner ud over de dyresundhedsmæssige betingelser, der er fastsat for samhandelen mellem medlemsstaterne i følgende direktiver:

Rådets direktiv 88/407/EØF af 14. juni 1988 om fastsættelse af de veterinærpolitimæssige krav i forbindelse med handelen inden for Fællesskabet med frosset tyresæd og indførsel heraf [29]

[29] EFT L 194 af 22.7.1988, s. 10. Direktivet er senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse.

Rådets direktiv 89/556/EØF af 25. september 1989 om fastsættelse af veterinærpolitimæssige betingelser i forbindelse med handel inden for Fællesskabet med embryoner af tamkvæg samt med indførsel heraf fra tredjelande [30]

[30] EFT L 302 af 19.10.1989, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens beslutning 94/113/EF (EFT L 53 af 24.2.1994, s. 23).

Rådets direktiv 92/65/EØF af 13. juli 1992 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af dyr samt sæd, æg og embryoner, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbetingelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EØF [31].

[31] EFT L 268 af 14.9.1992, s. 54. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1282/2002 (EFT L 187 af 16.7.2002, s. 13.)

(23) I tilfælde af et udbrud kan det være påkrævet, at der anvendes bekæmpelsesforanstaltninger ikke blot over for inficerede dyr af modtagelige arter, men også over for kontaminerede dyr af arter, som ikke er modtagelige for sygdommen, især fjerkræ, der kan være mekaniske vektorer for virus. Under mund- og klovesygeepidemien i 2001 blev der også anvendt restriktioner med hensyn til flytning af dyr af hestefamilien fra bedrifter, der holdt dyr af modtagelige arter, eller fra nabobedrifter til dem, og der krævedes udstedelse af et særligt certifikat ud over det, der kræves i henhold til Rådets direktiv 90/426/EØF af 26. juni 1990 om dyresundhedsmæssige betingelser for enhovede dyrs bevægelser og indførsel af enhovede dyr fra tredjelande [32], for at føre kontrol med handelen med dyr af hestefamilien fra medlemsstater med mund- og klovesyge.

[32] EFT L 224 af 18.8.1990, s. 42. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens beslutning 2002/160/EF (EFT L 53 af 23.2.2002, s. 37).

(24) På det dyresundhedsmæssige område er der fastsat betingelser for afsætning af og handel inden for EF med animalske produkter til konsum og import heraf i følgende direktiver:

Rådets direktiv 64/433/EØF af 26. juni 1964 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af fersk kød [33]

[33] EFT 121 af 29.7.1964, s. 2012/64. Direktivet er senest ændret ved direktiv 95/23/EF (EFT L 243 af 11.10.1995, s. 7).

Rådets direktiv 72/461/EØF af 12. december 1972 om sundhedsmæssige problemer i forbindelse med handel med fersk kød inden for Fællesskabet [34]

[34] EFT L 302 af 31.12.1972, s. 24. Direktivet er senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse.

Rådets direktiv 77/99/EØF af 21. december 1976 om sundhedsmæssige problemer i forbindelse med produktion og markedsføring af kødprodukter og visse produkter af animalsk oprindelse [35]

[35] EFT L 26 af 31.1.1977, s. 85. Direktivet er senest ændret ved direktiv 97/76/EF (EFT L 10 af 16.1.1998, s. 25).

Rådets direktiv 80/215/EØF af 22. januar 1980 om veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med samhandelen med kødprodukter inden for Fællesskabet [36]

[36] EFT L 47 af 21.2.1980, s. 4. Direktivet er senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse.

Rådets direktiv 91/495/EØF af 27. november 1990 om sundhedsmæssige- og dyresundhedsmæssige problemer i forbindelse med produktion og afsætning af kaninkød og kød af opdrættet vildt [37]

[37] EFT L 268 af 24.9.1991, s. 41. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/65/EF (EFT L 368 af 31.12.1994, s. 10).

Rådets direktiv 94/65/EF af 14. december 1994 om krav til fremstilling og afsætning af hakket kød og tilberedt kød [38].

[38] EFT L 368 af 31.12.1994, s. 10.

(25) Disse direktiver bliver udskiftet. For at gøre det lettere at foretage henvisninger, er den behandling af kød og kødprodukter af dyr af modtagelige arter, der kræves for at sikre, at eventuelle mund- og klovesygevirus destrueres, beskrevet i bilag VII til IX, som er baseret på de nævnte direktiver og er i overensstemmelse med OIE's anbefalinger.

(26) Ifølge Rådets direktiv 92/46/EØF af 16. juni 1992 om sundhedsbestemmelser for produktion og afsætning af rå mælk, varmebehandlet mælk og mælkebaserede produkter [39] er det påbudt at behandle mælk fra dyr i overvågningszoner, som er oprettet i henhold til EF-foranstaltningerne til bekæmpelse af mund- og klovesyge. Direktivets bestemmelser er ikke tilstrækkelige, fordi der ikke kræves behandling af mælk fra beskyttelseszoner og fra vaccinerede dyr. Endvidere er direktivets krav om behandling af mælk til konsum mere vidtgående end bestemmelserne i OIE's kodeks om destruktion af mund- og klovesygevirus i mælk og medfører logistiske problemer med hensyn til bortskaffelse af store mængder mælk, der afvises af mejerierne. Der bør indsættes nærmere bestemmelser om indsamling og transport af mælk fra dyr af modtagelige arter i områder, der er omfattet af foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge, i direktivet. Behandlingen af mælk og mejeriprodukter, der er beskrevet i direktivets bilag IX, er i overensstemmelse med OIE's anbefalinger med hensyn til destruktion af eventuelle mund- og klovesygevirus i mælk og mejeriprodukter. Direktiv 92/46/EØF bør ændres i overensstemmelse hermed.

[39] EFT L 268 af 14.9.1992, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 96/23/EF (EFT L 125 af 23.5.1996, s. 10).

(27) Når det gælder animalske produkter, bør der tages hensyn til Rådets direktiv 92/118/EØF af 17. december 1992 om dyresundhedsmæssige og sundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af produkter, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbestemmelser, som omhandlet i bilag A, kapitel I, i direktiv 89/662/EØF, og for så vidt angår patogener, i direktiv 90/425/EØF [40]. Nogle af bestemmelserne i direktiv 92/118/EØF er taget med i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum [41].

[40] EFT L 62 af 15.3.1993, s. 49. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens beslutning 2001/7/EF (EFT L 2 af 5.1.2001, s. 27).

[41] EFT L 273 af 10.10.2002, s. 1.

(28) Anvendes regionaliseringsprincipperne, skulle der kunne gennemføres strenge bekæmpelsesforanstaltninger, herunder nødvaccination, i en afgrænset del af EF, uden at EF's almene interesser skades derved.

(29) Rådets direktiv 64/432/EØF af 26. juni 1964 om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin [42] indeholder en definition af zoner. Ved Kommissionens beslutning 2000/807/EF af 11. december 2000 om fastsættelse af kodeformen og koderne for anmeldelse af dyresygdomme i henhold til Rådets direktiv 82/894/EØF og om ophævelse af beslutning 84/90/EØF og 90/442/EØF [43] fastsættes administrative områder i medlemsstaterne i forbindelse med sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger og anmeldelse af sygdomme.

[42] EFT 121 af 29.7.1964, s. 1977/64. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1226/2002 (EFT L 179 af 9.7.2002, s. 13.)

[43] EFT L 326 af 22.12.2000, s. 80.

(30) Til at afværge nødsituationer har EF i henhold til Rådets beslutning 91/666/EØF af 11. december 1991 om oprettelse af EF-beredskabslagre af mund- og klovesygevacciner [44] oprettet beholdninger af inaktiverede antigener, som opbevares på bestemte steder, samt en EF-antigen- og vaccinebank. Der bør indføres åbne og effektive procedurer for at sikre umiddelbar adgang til antigenet. Desuden har nogle medlemsstater oprettet nationale antigen- og vaccinebanker.

[44] EFT L 368 af 21.12.1991, s. 21. Beslutningen er senest ændret ved beslutning 2001/181/EF (EFT L 66 af 8.3.2001, s. 39).

(31) Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler [45] kræves der med få undtagelser markedsføringstilladelse for alle veterinærlægemidler, der markedsføres i EF. Desuden fastsætter direktivet kriterier for tildeling af markedsføringstilladelse til veterinærlægemidler, herunder immunologiske veterinærlægemidler. Ifølge direktivet kan medlemsstaterne på visse betingelser tillade, at der på deres marked frigives et produkt uden markedsføringstilladelse, hvis der udbryder en alvorlig epidemi. Mund- og klovesyge kan udvikle sig til en alvorlig epidemi. Da der hele tiden kræves skiftende antigener til effektivt at beskytte dyr af modtagelige arter i nødsituationer, falder mund- og klovesygevacciner ind under undtagelsesbestemmelsen i ovennævnte direktiv.

[45] EFT L 311 af 28.11.2001, s. 1.

(32) EF-referencelaboratoriet bør rådgive Kommissionen og medlemsstaterne med hensyn til behovet for vacciner og antigener, navnlig når der påvises virusstammer, som de vacciner, der fremstilles på basis af antigenerne fra EF's antigen- og vaccinebank, ikke giver tilstrækkelig beskyttelse mod.

(33) I forbindelse med risikoen for bevidst spredning af mund- og klovesygevirus bør der som en sikkerhedsforanstaltning anvendes særlige procedurer for anskaffelse af antigener til EF-antigen- og vaccinebanken og offentliggørelse af oplysninger om sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger.

(34) Da den modtagelige husdyrpopulation i medlemsstaterne overhovedet ikke er immun, er permanent årvågenhed og beredskab påkrævet. At der er behov for detaljerede beredskabsplaner blev endnu engang bekræftet under mund- og klovesygeepidemien i 2001. Medlemsstaterne har nu alle beredskabsplaner, der er godkendt i henhold til Kommissionens beslutning 93/455/EØF af 23. juli 1993 om godkendelse af beredskabsplaner for bekæmpelse af mund- og klovesyge [46]. Beredskabsplanerne bør tages op til revision med regelmæssige mellemrum, bl.a. på baggrund af resultaterne af tidstro beredskabsøvelser i medlemsstaterne og erfaringerne fra epidemien i 2001 og for at medtage foranstaltninger til beskyttelse af miljøet. Medlemsstaterne bør tilskyndes til at tilrettelægge og gennemføre disse øvelser i nært samarbejde og på tværs af grænserne.

[46] EFT L 213 af 24.8.1993, s. 20. Beslutningen er senest ændret ved beslutning 2001/96/EF (EFT L 35 af 6.2.2001, s. 52).

(35) For at beskytte EF's husdyrbestand bør der baseret på en risikovurdering kunne ydes bistand til nabotredjelande, hvor der forekommer eller er risiko for mund- og klovesyge, navnlig med hensyn til hurtig levering af antigen eller vacciner. Disse bestemmelser gælder, medmindre andet er aftalt mellem det pågældende tredjeland og EF om adgang til EF's antigen- og vaccinebank.

(36) Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet [47] gælder, hvis der udbryder mund- og klovesyge, og indeholder bestemmelser om, at der udbetales EF-støtte til referencelaboratorier og antigen- og vaccinebanker. Inden medlemsstaterne får udbetalt EF-godtgørelse for udgifterne til finansiering af bekæmpelsesforanstaltninger i tilfælde af mund- og klovesygeudbrud, bør det kontrolleres, om direktivets minimumskrav er opfyldt.

[47] EFT L 224 af 18.8.1990, s. 19. Beslutningen er senest ændret ved beslutning 2001/572/EF (EFT L 203 af 28.7.2001, s. 16).

(37) For at sikre et nært samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen om bekæmpelsen af mund- og klovesyge og under hensyntagen til sygdommens karakter bør Kommissionen have beføjelser til at ændre og tilpasse visse tekniske aspekter af bekæmpelsesforanstaltningerne. Om nødvendigt bør Kommissionen basere sådanne ændringer på resultaterne af en veterinærkontrol på stedet i henhold til Kommissionens beslutning 98/139/EF af 4. februar 1998 om visse regler for veterinærkontrol på stedet foretaget af Kommissionens eksperter i medlemsstaterne [48].

[48] EFT L 38 af 12.2.1998, s. 10.

(38) Gennemførelsesforanstaltningerne til dette direktiv bør vedtages i henhold til Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [49].

[49] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(39) Medlemsstaterne fastsætter regler for de sanktioner, der skal anvendes ved overtrædelse af dette direktiv, og sørger for, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

(40) I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet bør der for at nå det grundlæggende mål, som er at bevare status som mund- og klovesygefri og infektionsfri for alle medlemsstaterne, og i tilfælde af udbrud hurtigt at genvinde den, fastlægges regler for, hvilke foranstaltninger der skal træffes for at øge beredskabet i tilfælde af sygdom og bekæmpe eventuelle udbrud så hurtigt som muligt, eventuelt ved nødvaccination, og begrænse de skadelige virkninger for produktionen af og handelen med husdyr og animalske produkter. Dette direktiv går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål, jf. traktatens artikel 5, stk. 3 -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

KAPITEL I Emne, anvendelsesområde og definitioner

Artikel 1

Emne og anvendelsesområde

1. Dette direktiv fastsætter:

a) minimumsbekæmpelsesforanstaltninger, der skal anvendes ved udbrud af mund- og klovesyge uanset virustype

b) forebyggende foranstaltninger, der skal give myndighederne og landbrugsbefolkningen mere viden om og gøre dem bedre forberedt på mund- og klovesyge.

2. Det står medlemsstaterne frit for at træffe strengere foranstaltninger på det område, der er omfattet af direktivet, særlig for så vidt angår artikel 35 og 43.

Artikel 2

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

a) dyr af modtagelige arter: tamdyr eller vilde dyr af Ruminantia-, Suina- og Tylopoda-familien af Artiodactyla-ordenen, der findes på en bedrift

b) bedrift: en landbrugsvirksomhed eller anden virksomhed på en medlemsstats område, hvor der permanent eller midlertidigt avles eller holdes dyr af modtagelige arter. Denne definition omfatter dog ikke virksomhedens boligarealer, slagterier, transportmidler, grænsekontrolsteder eller indhegnede arealer, hvor der holdes dyr af modtagelige arter, og hvor de kan jages, hvis de indhegnede arealer er af en sådan størrelse, at foranstaltningerne i artikel 10 ikke kan anvendes.

c) besætning: et dyr eller en gruppe af dyr, der holdes på en bedrift som en epidemiologisk enhed; findes der mere end én besætning på en bedrift, skal de hver udgøre en separat produktionsenhed med samme sundhedsstatus

d) ejer: fysisk eller juridisk person, der har ejendomsret til et dyr af en modtagelig art, eller som har til opgave at holde et sådant dyr, mod eller uden vederlag

e) myndigheder: en medlemsstats myndigheder, der er ansvarlige for at udføre veterinærkontrol eller zooteknisk kontrol, eller myndigheder, som den har delegeret denne beføjelse til

f) embedsdyrlæge: dyrlæge udpeget af medlemsstatens myndigheder

g) godkendelse: en skriftlig godkendelse fra myndighederne, hvoraf der skal foreligge de nødvendige kopier til efterfølgende kontrol i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats lovgivning

h) inkubationsperiode: perioden mellem infektionstidspunktet og det tidspunkt, hvor der viser sig kliniske tegn på mund- og klovesyge, hvilket i dette direktiv vil sige 14 dage for kvæg og svin og 21 dage for får og geder og andre dyr af modtagelige arter

i) dyr, der mistænkes for at være inficeret: dyr af en modtagelig art eller slagtekrop, der udviser kliniske symptomer eller post mortem-læsioner eller reaktioner på laboratorieprøver af en sådan art, at der er begrundet mistanke om mund- og klovesyge

j) dyr, der mistænkes for at være kontamineret: dyr af en modtagelig art, der ifølge de foreliggende epidemiologiske oplysninger direkte eller indirekte kan have været udsat for mund- og klovesygevirus

k) tilfælde af mund- og klovesyge eller dyr inficeret med mund- og klovesyge: dyr af en modtagelig art eller slagtekrop af et sådant dyr, hos hvilket

- der officielt er bekræftet kliniske symptomer eller post mortem-læsioner, som stemmer overens med mund- og klovesyge

- der officielt er bekræftet mund- og klovesyge efter en laboratorie-undersøgelse udført i henhold til bilag XIII og XIV

l) mund- og klovesygeudbrud: en bedrift, hvor der holdes dyr af modtagelige arter, og som opfylder et eller flere af kriterierne i bilag I

m) primærudbrud: udbrud efter artikel 2, litra d), i direktiv 82/894/EØF

n) aflivning: aflivning af dyr efter artikel 2, nr. 6, i direktiv 93/119/EØF

o) slagtning: slagtning efter artikel 2, nr. 7, i direktiv 93/119/EØF af dyr, som på grundlag af epidemiologiske data eller klinisk diagnose eller resultaterne af laboratorieprøver ikke betragtes som inficeret eller kontamineret med mund- og klovesygevirus, herunder slagtning af hensyn til dyrenes velfærd

p) forarbejdning: en af de behandlinger af højrisikomateriale, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum, og som anvendes på en sådan måde, at der undgås risiko for spredning af mund- og klovesygevirus

q) regionalisering: afgrænsning af en spærret zone, hvor der anvendes restriktioner med hensyn til flytning af eller handel med bestemte dyr eller animalske produkter i henhold til artikel 45 for at forebygge, at der spredes mund- og klovesyge til den fri zone, hvor der ikke anvendes restriktioner i henhold til dette direktiv

r) region: et område som defineret i artikel 2, stk. 2, litra p), i direktiv 64/432/EØF

s) underregion: et område som defineret i bilaget til beslutning 2000//807/EF

t) EF-antigen- og vaccinebank: ejendom, der i henhold til dette direktiv er udpeget til opbevaring af EF-beredskabslagre af både koncentreret, inaktiveret mund- og klovesygevirusantigen til fremstilling af mund- og klovesygevacciner og immunologiske veterinærlægemidler (vacciner) fremstillet af sådanne antigener og godkendt i henhold til direktiv 2001/82/EF

u) nødvaccination: vaccination i henhold til artikel 50, stk. 1

v) forebyggende vaccination: nødvaccination på bedrifter i et nærmere afgrænset område for at beskytte dyr af modtagelige arter i området mod mund- og klovesygevirus, som spredes via luften eller via smittespredende genstande, og hvor dyrene skal leve videre efter vaccinationen

w) smittespredningshæmmende vaccination: nødvaccination, der udelukkende anvendes i forbindelse med sanering på en bedrift eller i et område, hvor der er et akut behov for at mindske mængden af cirkulerende mund- og klovesygevirus og risikoen for spredning af virus fra bedriften eller området, og hvor dyrene skal slås ned efter vaccinationen

x) køkkenaffald: alt madaffald fra restauranter, cateringvirksomheder og køkkener, herunder centralkøkkener og private husholdninger.

Kapitel II Bekæmpelse af mund- og klovesygeudbrud

Afsnit 1 Anmeldelse af mund- og klovesyge

Artikel 3

Anmeldelse af mund - og klovesyge

1. Medlemsstaterne sørger for:

a) at myndighederne klassificerer mund- og klovesyge som en anmeldepligtig sygdom

b) at ejeren eller den, der passer dyrene, ledsager dem under transport eller ser efter dem, forpligtes til straks at underrette myndighederne eller embedsdyrlægen om forekomst eller enhver mistanke om forekomst af mund- og klovesyge og holde dyr, der er inficeret med mund- og klovesyge, eller som er mistænkt for at være inficeret, væk fra steder, hvor andre dyr af modtagelige arter risikerer at blive inficeret eller kontamineret med mund- og klovesygevirus

c) at alment praktiserende dyrlæger, embedsdyrlæger, overordnet personale på veterinærlaboratorier eller andre offentlige eller private laboratorier og personer, der erhvervsmæssigt beskæftiger sig med dyr af modtagelige arter eller produkter fremstillet af sådanne dyr, forpligtes til straks at underrette myndighederne om ethvert kendskab til forekomst eller mistanke om forekomst af mund- og klovesyge, som de har fået, inden der træffes officielle foranstaltninger som led i dette direktiv.

2. Uanset gældende EF-bestemmelser om anmeldelse af udbrud af dyresygdomme, skal den medlemsstat, på hvis område der bekræftes et mund- og klovesygeudbrud, anmelde sygdommen og give oplysninger og sende skriftlige rapporter til Kommissionen og de øvrige medlemsstater i henhold til bilag II.

Afsnit 2 Foranstaltninger ved mistanke om et mund- og klovesygeudbrud

Artikel 4

Foranstaltninger ved mistanke om et mund- og klovesygeudbrud

1. Medlemsstaterne sørger for, at de foranstaltninger, der er fastsat i stk. 2 til 6, gennemføres, hvis der på en bedrift findes et eller flere dyr, som er mistænkt for at være inficeret eller kontamineret.

2. Embedsdyrlægen iværksætter straks officielle undersøgelser, som gennemføres under hans tilsyn, for at bekræfte eller afkræfte forekomsten af mund- og klovesyge, og udtager eller lader udtage de nødvendige prøver til laboratorieundersøgelse i henhold til bilag III.

3. Myndighederne sætter den i stk. 1 nævnte bedrift under officielt tilsyn, så snart mistanken om infektion er anmeldt, og sørger navnlig for:

a) at der gennemføres en tælling af alle kategorier dyr af modtagelige arter på bedriften, og at det for hver af disse kategorier registreres, hvor mange dyr der allerede er døde, og hvor mange dyr der mistænkes for at være inficeret eller kontamineret

b) at den i litra a) nævnte tælling holdes ajour for at tage hensyn til de dyr af modtagelige arter, som fødes eller dør i den periode, hvor der foreligger mistanke, og at ejeren fremlægger oplysningerne på forlangende, og myndighederne kontrollerer dem ved hvert besøg

c) at alle lagre af mælk, mejeriprodukter, kød, kødprodukter, slagtekroppe, huder og skind, uld, sæd, embryoner, æg, slam, gødning og foder og strøelse på bedriften registreres, og at disse registre holdes ajour

d) at der ikke føres dyr af modtagelige arter til eller fra bedriften, medmindre der er tale om bedrifter, der består af forskellige epidemiologiske produktionsenheder som nævnt i artikel 18, og at alle dyr af modtagelige arter på bedriften holdes isoleret i deres stalde eller et andet sted, hvor de kan isoleres

e) at der anvendes passende desinfektionsmidler ved indgange til og udgange fra stalde eller steder, hvor der holdes dyr af modtagelige arter, og ved bedriftens ind- og udgange

f) at der udføres en epidemiologisk undersøgelse i henhold til artikel 13.

Artikel 5

Flytning til og fra en bedrift ved mistanke om et mund- og klovesygeudbrud

1. Medlemsstaterne sørger for, at der ud over de foranstaltninger, som er fastsat i artikel 4, nedlægges forbud mod flytning til og fra en bedrift ved mistanke om et mund- og klovesygeudbrud. Forbuddet skal især gælde:

a) flytning fra bedriften af kød eller slagtekroppe, mælk eller mejeriprodukter, sæd, æg eller embryoner af dyr af modtagelige arter eller af foder, redskaber, genstande eller andet, såsom uld, huder og skind, svinebørster eller animalsk affald, slam, gødning eller andet, der kan overføre mund- og klovesygevirus

b) flytning af dyr af arter, som ikke er modtagelige for mund- og klovesyge

c) personers færdsel til og fra bedriften

d) kørsel til og fra bedriften.

2. Som undtagelse fra forbuddet i stk. 1, litra a), kan myndighederne, hvis der er problemer med at oplagre mælken på bedriften, enten påbyde, at mælken destrueres på bedriften, eller give tilladelse til, at mælken under dyrlægetilsyn og kun i transportmidler, der er således udstyret, at der ikke er nogen risiko for spredning af mund- og klovesygevirus, transporteres fra bedriften til det nærmeste sted, hvor den kan bortskaffes eller behandles, så mund- og klovesygevirusset tilintetgøres.

3. Som undtagelse fra forbuddet i stk. 1, litra b), c) og d), kan myndighederne give tilladelse til flytning og færdsel til og fra bedriften, hvis alle betingelser, der anses for nødvendige for at undgå spredning af mund- og klovesygevirus, er opfyldt.

Artikel 6

Udvidelse af foranstaltningerne til andre bedrifter

Myndighederne udvider de i artikel 4 og 5 fastsatte foranstaltninger, så de også kommer til at gælde for andre bedrifter, hvis der som følge af deres beliggenhed, den måde, de er opført på, og deres udformning eller kontakt med dyr fra den bedrift, der er nævnt i artikel 4, er grund til at nære mistanke om kontamination.

Artikel 7

Midlertidig kontrolzone

1. Myndighederne opretter en midlertidig kontrolzone, hvis den epidemiologiske situation kræver det, navnlig når der er tale om stor koncentration af dyr af modtagelige arter, intensiv flytning af dyr eller færdsel af personer, som er i kontakt med dyr af modtagelige arter, forsinkede anmeldelser af mistanke eller utilstrækkelige oplysninger om mund- og klovesygevirussets mulige oprindelse og de måder, hvorpå det kan være indført.

2. Foranstaltningerne i artikel 4 og 5 gælder for bedrifter i den midlertidige kontrolzone, hvor der holdes dyr af modtagelige arter.

3. Foranstaltningerne i den midlertidige kontrolzone kan suppleres med et midlertidigt totalforbud mod flytning af dyr i et større område af en medlemsstat eller på hele dens område i op til 72 timer.

Artikel 8

Forebyggende udryddelsesprogram

Myndighederne kan, hvis epidemiologiske oplysninger eller andre beviser gør det påkrævet, iværksætte et forebyggende udryddelsesprogram, herunder forebyggende tømning af bedrifter for dyr af modtagelige arter, der kan være kontamineret, og, hvis det skønnes nødvendigt, af epidemiologisk tilknyttede produktionsenheder eller nabobedrifter.

I dette tilfælde skal der tages prøver og gennemføres kliniske undersøgelser af dyr af modtagelige arter i overensstemmelse med bilag III.

Myndighederne giver, inden foranstaltningerne i denne artikel iværksættes, Kommissionen meddelelse herom.

Artikel 9

Opretholdelse af foranstaltninger

Medlemsstaterne ophæver først de i artikel 4 til 7 fastsatte foranstaltninger, når mistanken om mund- og klovesyge er officielt afkræftet.

Afsnit 3 Foranstaltninger ved bekræftelse af et mund- og klovesygeudbrud

Artikel 10

Foranstaltninger ved bekræftelse af et mund- og klovesygeudbrud

1. Så snart der er blevet bekræftet et mund- og klovesygeudbrud, sørger medlemsstaterne for, at der ud over foranstaltningerne i artikel 4 til 6 straks iværksættes følgende foranstaltninger på bedriften:

a) Alle dyr af modtagelige arter på bedriften aflives på stedet.

Under særlige omstændigheder kan dyr af modtagelige arter under officielt tilsyn aflives på det nærmeste dertil egnede sted på en sådan måde, at der undgås risiko for spredning af mund- og klovesygevirus under transport og aflivning. De pågældende medlemsstater giver Kommissionen meddelelse om de særlige omstændigheder og de foranstaltninger, der er truffet.

b) Embedsdyrlægen sørger for, at der før eller under aflivningen af dyr af modtagelige arter er taget et tilstrækkeligt antal af alle de prøver, der kræves til den epidemiologiske undersøgelse, som er nævnt i artikel 13, i henhold til bilag III.

Myndighederne kan beslutte, at artikel 4, stk. 2, ikke skal gælde, hvis der viser sig at være en sekundær kilde, som er epidemiologisk forbundet med en primær kilde, i forbindelse med hvilken der allerede er taget prøver i henhold til samme artikel, når blot der er taget tilstrækkeligt mange af de prøver, der kræves til den epidemiologiske undersøgelse, som er nævnt i artikel 13.

c) Kroppene af dyr af modtagelige arter, der er døde på bedriften, og kroppene af dyr, der er aflivet i henhold til litra a), skal under officielt tilsyn straks forarbejdes på en sådan måde, at der ikke er nogen risiko for spredning af mund- og klovesygevirus. Kroppene skal fortrinsvis bortskaffes ved behandling på et dertil godkendt anlæg. Hvis særlige omstændigheder kræver, at kroppene skal graves ned eller brændes enten på stedet eller et andet sted, skal det ske i henhold til de anvisninger, der er udarbejdet på forhånd som led i de beredskabsplaner, der er nævnt i artikel 72, og i overensstemmelse med EF's og medlemsstatens retsforskrifter på miljø- og folkesundhedsområdet.

d) Alle produkter og alt materiale som nævnt i artikel 4, stk. 3, litra c), skal behandles i overensstemmelse med embedsdyrlægens anvisninger på en sådan måde, at eventuelt forekommende mund- og klovesygevirus tilintetgøres, og bortskaffes i henhold til EF's retsforskrifter for affald.

2. Efter at alle dyr af modtagelige arter er aflivet og forarbejdet, og det i artikel 4, stk. 3, litra c), nævnte materiale er destrueret, sørger medlemsstaterne for,

a) at de bygninger, hvor de aflivede dyr var opstaldet, deres omgivelser og de køretøjer, der er blevet anvendt til transport af dem, og alle andre bygninger, der kan være kontamineret, rengøres og desinficeres i henhold til artikel 11

b) hvis der er begrundet mistanke om, at bedriftens boligareal eller kontorareal er kontamineret med mund- og klovesygevirus, at disse arealer også desinficeres på passende måde

c) at genindsættelse af dyr finder sted i henhold til bilag V.

Artikel 11

Rengøring og desinfektion

1. Medlemsstaterne sørger for, at der forelægges behørig dokumentation for den rengøring og desinfektion, der er en integrerende del af de foranstaltninger, som er fastsat i dette direktiv, og at arbejdet udføres under officielt tilsyn efter embedsdyrlægens anvisninger, og at der bruges desinfektionsmidler og koncentrationer heraf, som myndighederne har godkendt officielt som biocidprodukter til veterinærhygiejne i henhold til direktiv 98/8/EF, således at mund- og klovesygevirusset tilintetgøres.

2. Medlemsstaterne sørger for, at rengøringen og desinfektionen udføres på en sådan måde, at de eventuelle skadelige virkninger for miljøet mindskes mest muligt.

3. Medlemsstaterne bestræber sig på at sørge for, at de anvendte desinfektionsmidler ud over at desinficere effektivt også er så lidt skadelige for miljøet og folkesundheden som muligt i overensstemmelse med den bedst kendte teknologi.

4. Medlemsstaterne sørger for, at rengøringen og desinfektionen udføres i henhold til bilag IV.

Artikel 12

Sporing og behandling af produkter og materiale, der stammer fra eller har været i kontakt med dyr impliceret i et mund- og klovesygeudbrud

Medlemsstaterne sørger for, at produkter og materiale som nævnt i artikel 4, stk. 3, litra c), fra dyr af modtagelige arter, der er indsamlet fra en bedrift, hvor der er bekræftet et mund- og klovesygeudbrud, og sæd, æg og embryoner, der er opsamlet fra dyr af modtagelige arter på bedriften i den periode, der ligger mellem det tidspunkt, hvor sygdommen antages at være blevet overført til bedriften, og det tidspunkt, hvor der iværksættes officielle foranstaltninger, spores og forarbejdes, eller, når det drejer sig om sæd, æg og embryoner, behandles under officielt tilsyn på en sådan måde, at mund- og klovesygevirusset tilintetgøres og der undgås risiko for, at det spredes yderligere.

Artikel 13

Epidemiologisk undersøgelse

1. Medlemsstaterne sørger for, at specialuddannede dyrlæger udfører epidemiologiske undersøgelser i forbindelse med mund- og klovesygeudbrud på grundlag af spørgeskemaer, der er opstillet som led i de i artikel 72 nævnte beredskabsplaner, for at sikre ensartede, hurtige og målrettede undersøgelser. Disse undersøgelser skal mindst omfatte:

a) den periode, hvor der kan være forekommet mund- og klovesyge på bedriften, inden der forelå mistanke eller blev foretaget anmeldelse

b) efterforskning af, hvorfra mund- og klovesygevirusset på bedriften kan stamme, og på hvilke andre bedrifter der befinder sig dyr, som mistænkes for at være blevet inficeret eller kontamineret fra samme kilde

c) efterforskning af, i hvilket omfang dyr af andre modtagelige arter end kvæg og svin kan være blevet inficeret eller kontamineret

d) indkredsning af personer, køretøjer og materiale som nævnt i artikel 4, stk. 3, litra c), der kan have ført mund- og klovesygevirus til eller fra de pågældende bedrifter.

2. Medlemsstaterne informerer og holder løbende Kommissionen og de øvrige medlemsstater ajour om mund- og klovesygevirussets epidemiologi og spredning.

Artikel 14

Yderligere foranstaltninger ved bekræftelse af mund- og klovesygeudbrud

1. Myndighederne kan påbyde, at der ud over dyr af modtagelige arter også skal aflives andre dyr på bedriften, hvor der er bekræftet et mund- og klovesygeudbrud, og at de skal bortskaffes på en sådan måde, at der undgås enhver risiko for spredning af mund- og klovesygevirusset og miljøskader.

Første afsnit gælder dog ikke for dyr af arter, der ikke er modtagelige for mund- og klovesyge, især dyr af hestefamilien og hunde, som kan isoleres, rengøres effektivt og desinficeres, forudsat at de er individuelt identificeret - for dyr af hestefamiliens vedkommende i henhold til EF-retsforskrifterne - så der kan føres kontrol med flytning af dem.

2. Myndighederne kan anvende foranstaltningerne i artikel 10, stk. 1, litra a), over for epidemiologisk tilknyttede produktionsenheder eller nabobedrifter, hvis der som følge af de epidemiologiske oplysninger eller andre beviser er grund til at nære mistanke om, at disse bedrifter er kontamineret. Hvis disse bestemmelser påtænkes anvendt, gives der så vidt muligt meddelelse til Kommissionen forinden. I dette tilfælde gennemføres foranstaltningerne vedrørende prøvetagning og klinisk undersøgelse af dyr i overensstemmelse med bilag III.

3. Myndighederne træffer, så snart det første mund- og klovesygeudbrud er bekræftet, alle de dispositioner, de finder nødvendige, til at foretage nødvaccination i et område, som er mindst lige så stort som den overvågningszone, som oprettes i henhold til artikel 21.

Afsnit 4 Foranstaltninger i særlige tilfælde

Artikel 15

Foranstaltninger, der skal anvendes ved mund- og klovesygeudbrud på eller i nærheden af andre steder end landbrugsbedrifter

1. Hvis der er fare for, at et mund- og klovesygeudbrud kan inficere dyr af modtagelige arter i et laboratorium, en zoologisk have, en dyrepark eller et indhegnet område eller i organer, institutter eller centre, der er godkendt i henhold til artikel 13, stk. 2, i direktiv 92/65/EØF, og hvor der holdes dyr til videnskabelige formål eller med henblik på bevarelse af arter eller sjældne racer, kan den pågældende medlemsstat sørge for, at der træffes alle de fornødne biosikkerhedsmæssige foranstaltninger til at beskyttede dyrene mod infektion. Foranstaltningerne kan indbefatte, at adgangen til offentlige institutioner begrænses, eller at der fastsættes særlige betingelser for adgang.

2. Bekræftes der et mund- og klovesygeudbrud på et af de steder, der er nævnt i stk. 1, kan den pågældende medlemsstat beslutte at fravige artikel 10, stk. 1, litra a), hvis EF's grundlæggende interesser, især de øvrige medlemsstaters dyresundhedsstatus, ikke bringes i fare, og der er truffet alle de foranstaltninger, som er nødvendige for at forebygge enhver risiko for spredning af mund- og klovesygevirus. Kommissionen underrettes straks om denne beslutning.

Artikel 16

Foranstaltninger, der skal anvendes på slagterier, grænsekontrolsteder og over for transportmidler

1. Bekræftes der et mund- og klovesygeudbrud på et slagteri, et grænsekontrolsted, der er oprettet i henhold til direktiv 91/496/EØF, eller i et transportmiddel, sørger myndighederne for, at der træffes følgende foranstaltninger i forbindelse med de pågældende bygninger eller transportmidlet:

a) alle dyr af modtagelige arter på slagteriet, grænsekontrolstedet eller i transportmidlet aflives straks

b) kroppe af dyr, der kan være inficeret og kontamineret, bortskaffes under officielt tilsyn på en sådan måde, at der undgås enhver risiko for spredning af mund- og klovesygevirus og enhver risiko for miljøet

c) andet animalsk affald, herunder slagteaffald, fra dyr, der kan være inficeret og kontamineret, bortskaffes under officielt tilsyn på en sådan måde, at der undgås enhver risiko for spredning af mund- og klovesygevirus, og i henhold til EF's retsforskrifter for affald

d) bygninger og udstyr, herunder køretøjer eller transportmidler, rengøres og desinficeres under embedsdyrlægens tilsyn i overensstemmelse med artikel 11 og myndighedernes anvisninger

e) der udføres en epidemiologisk undersøgelse i henhold til artikel 13.

2. Medlemsstaterne sørger for, at foranstaltningerne i artikel 19 anvendes på kontaktbedrifter.

3. Medlemsstaterne sørger for, at der først føres dyr ind i lokaler eller transportmidler som nævnt i stk. 1, med henblik på slagtning, kontrol eller transport, når der er gået mindst 24 timer, efter at den rengøring og desinfektion, som er nævnt i stk. 1, litra d), er afsluttet.

Artikel 17

Fornyet behandling af foranstaltninger

Kommissionen tager ved først givne lejlighed situationen i forbindelse med de særlige tilfælde, der er nævnt i artikel 15, op til fornyet behandling i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed. Efter proceduren i artikel 89, stk. 3, vedtages der de fornødne foranstaltninger til at forebygge spredning af mund- og klovesygevirus, især i forbindelse med regionalisering i henhold til artikel 45 og nødvaccination i henhold til artikel 52.

Afsnit 5 Bedrifter, der består af forskellige epidemiologiske enheder, og kontaktbedrifter

Artikel 18

Bedrifter, der består af forskellige epidemiologiske produktionsenheder

1. Myndighederne kan, når det gælder bedrifter, der består af to eller flere separate produktionsenheder, i undtagelsestilfælde efter at have taget risikoen i betragtning, dispensere fra artikel 10, stk. 1, litra a), for så vidt angår bedriftens sunde produktionsenheder.

2. Dispensationen i stk. 1 indrømmes kun, når embedsdyrlægen på tidspunktet for den officielle undersøgelse i henhold til artikel 4, stk. 2, har bekræftet, at følgende betingelser for forebyggelse af spredning af mund- og klovesygevirus mellem de produktionsenheder, der er nævnt i stk. 1, har været opfyldt i et tidsrum på mindst to inkubationsperioder forud for den dato, hvor mund- og klovesygeudbruddet blev konstateret på bedriften:

a) som følge af enhedernes struktur og størrelse kan opstaldning og pasning af dyr af modtagelige arter holdes fuldstændigt adskilt, ligesom der heller ikke er kontakt via luften

b) arbejdet i de forskellige produktionsenheder, navnlig forvaltning af stalde og græsningsarealer, fodring og fjernelse af gødning, foregår helt separat og udføres af forskellige personer

c) maskiner, udstyr, installationer, instrumenter og desinfektionsfaciliteter til brug i de enkelte produktionsenheder holdes fuldstændigt adskilt.

3. Med hensyn til mælk kan der opnås dispensation fra artikel 10, stk. 1, litra d), for en mælkeproducerende bedrift på betingelse af:

a) at bedriften opfylder betingelserne i stk. 2

b) at der malkes separat i hver enkelt enhed

c) at mælken afhængigt af den påtænkte anvendelse underkastes mindst end af de behandlinger, som er beskrevet i bilag IX, del A eller B.

4. Ved dispensation i henhold til stk. 1 skal medlemsstaterne på forhånd fastsætte nærmere regler for anvendelsen heraf. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, at der er givet dispensation, og giver nærmere oplysninger om de trufne foranstaltninger.

Artikel 19

Kontaktbedrifter

1. Bedrifter anerkendes som kontaktbedrifter, hvis embedsdyrlægen fastslår eller på grundlag af bekræftede data mener, at der kan være blevet overført mund- og klovesygevirus via personer, dyr, animalske produkter, køretøjer eller på anden måde enten fra andre bedrifter til en bedrift som nævnt i artikel 4, stk. 1, eller artikel 10, stk. 1, eller fra en bedrift som nævnt i artikel 4, stk. 1, eller artikel 10, stk. 1, til andre bedrifter.

2. Kontaktbedrifter sættes under officielt tilsyn i henhold til artikel 4, stk. 3, og tilsynet opretholdes, indtil mistanken om forekomst af mund- og klovesygevirus på kontaktbedrifterne er officielt afkræftet i henhold til undersøgelseskravene i bilag III.

3. Myndighederne forbyder, at der fjernes dyr af modtagelige arter fra kontaktbedrifter i en periode svarende til den inkubationsperiode, der er fastsat for de pågældende arter i artikel 2, litra h). Myndighederne kan dog uanset artikel 4, stk. 3, litra d), tillade, at der transporteres dyr af modtagelige arter under officielt tilsyn direkte til et slagteri med henblik på nødslagtning.

Inden der gives dispensation skal embedsdyrlægen mindst udføre de kliniske undersøgelser, der er fastsat i bilag III, punkt 1.

4. Hvis myndighederne skønner, at den epidemiologiske situation tillader det, kan de bestemme, at kun en epidemiologisk produktionsenhed på bedriften og de der holdte dyr skal anerkendes som kontaktbedrift, forudsat at den epidemiologiske produktionsenhed opfylder kravene i artikel 18.

5. Hvis det ikke kan udelukkes, at der er en epidemiologisk forbindelse mellem et mund- og klovesygeudbrud og andre steder, der ikke er landbrugsbedrifter, slagterier, grænsekontrolsteder eller transportmidler, sørger medlemsstaterne for, at foranstaltningerne i artikel 15 og 16 anvendes over for de nævnte steder, slagterier, grænsekontrolsteder og transportmidler.

Artikel 20

Koordinering af foranstaltninger

Kommissionen kan tage situationen i forbindelse med de bedrifter, der er er nævnt i artikel 18 og 19, op til fornyet behandling i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed for efter proceduren i artikel 89, stk. 3, at vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for at koordinere de foranstaltninger, som medlemsstaterne har iværksat i henhold til artikel 18 og 19.

Afsnit 6 beskyttelses- og overvågningszoner

Artikel 21

Oprettelse af beskyttelses- og overvågningszoner

1. Medlemsstaterne sørger for, at der som et minimum straks træffes de foranstaltninger, der er fastsat i stk. 2, 3 og 4, når der er bekræftet et mund- og klovesygeudbrud.

2. Myndighederne opretter en beskyttelseszone med en radius på mindst 3 km og en overvågningszone med en radius på mindst 10 km omkring det mund- og klovesygeudbrud, der er nævnt i stk. 1. Ved afgrænsningen af zonerne tages der hensyn til administrative grænser, naturlige grænser, tilsynsfaciliteter og teknologiske fremskridt, der gør det muligt at forudsige, hvordan mund- og klovesygevirusset sandsynligvis vil spredes via luften eller på anden måde. Afgrænsningen tages om nødvendigt op til revision på baggrund heraf.

3. Myndighederne sørger for at beskyttelses- og overvågningszonerne afmærkes med tilstrækkelig store skilte ved veje, der fører ind i zonerne.

4. Med henblik på fuldstændig koordinering af alle de foranstaltninger, der kræves for hurtigst muligt at udrydde mund- og klovesyge, oprettes der nationale og lokale sygdomsbekæmpelsescentre i henhold til artikel 74 og 76. Disse centre bistås af en ekspertgruppe som fastsat i artikel 78 ved udførelsen af den epidemiologiske undersøgelse i henhold til artikel 13.

5. Medlemsstaterne samarbejder om at spore fersk kød, kødprodukter, rå mælk og produkter fremstillet af rå mælk fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen, som er fremstillet fra den dato, hvor mund- og klovesygevirusset skønnes at være indslæbt, til den dato, hvor foranstaltningerne i stk. 2 træder i kraft. Det ferske kød, kødprodukterne, den rå mælk og produkterne fremstillet af rå mælk skal behandles i henhold til henholdsvis artikel 25, 26 og 27 eller tilbageholdes, indtil en eventuel kontaminering med mund- og klovesygevirus er officielt udelukket.

Artikel 22

Foranstaltninger, der skal anvendes over for bedrifter i beskyttelseszonen

1. Medlemsstaterne sørger for, at mindst følgende foranstaltninger anvendes i beskyttelseszonen:

a) alle bedrifter med dyr af modtagelige arter registreres, og der foretages en tælling, som holdes ajour, af alle dyr på disse bedrifter

b) der foretages regelmæssigt veterinærkontrol af alle bedrifter med dyr af modtagelige arter, og denne foretages på en sådan måde, at der undgås spredning af eventuelt forekommende mund- og klovesygevirus på bedrifterne, og skal omfatte kontrol af den almindelige hygiejne og foranstaltningerne til forebyggelse af, at der indføres eller slipper mund- og klovesygevirus ud

c) dyr af modtagelige arter må ikke fjernes fra den bedrift, hvor de holdes.

2. Uanset stk. 1, litra c), kan dyr af modtagelige arter under officielt tilsyn transporteres direkte til nødslagtning på et slagteri, der ligger i samme beskyttelseszone, eller, hvis denne zone ikke har et slagteri, til et af myndighederne udpeget slagteri uden for zonen.

Myndighederne giver først tilladelse til flytning af dyr, når en embedsdyrlæge efter at have undersøgt alle dyr af modtagelige arter på bedriften har konstateret, at der ikke forekommer dyr, som mistænkes for at være inficeret eller kontamineret. Kødet fra disse dyr er omfattet af foranstaltningerne i artikel 25.

Artikel 23

Samlinger og flytninger i beskyttelseszonen

Medlemsstaterne sørger for, at følgende aktiviteter forbydes i beskyttelseszonen:

a) markeder, dyrskuer, udstillinger og andre samlinger af dyr af modtagelige arter samt afhentning og levering

b) erhvervsmæssig naturlig bedækning af dyr af modtagelige arter

c) inseminering af dyr af modtagelige arter undtagen inseminering, der foretages af landbrugeren med sæd fra dyr på bedriften.

Artikel 24

Transport af dyr i beskyttelseszonen

1. Medlemsstaterne sørger for, at transport af dyr af modtagelige arter forbydes i beskyttelseszonen. Myndighederne kan udvide forbuddet til at omfatte:

a) transport af dyr af ikke-modtagelige arter fra eller til beskyttelseszonen under hensyntagen til restriktionerne for transport af dyr af hestefamilien i bilag VI, punkt 4

b) transitforsendelse af dyr af alle arter gennem beskyttelseszonen

c) begivenheder, hvor folk med mulig kontakt med dyr af modtagelige arter samles, hvis der er risiko for spredning af mund- og klovesygevirus.

2. Myndighederne kan fravige forbuddet i stk. 1 for:

a) transitforsendelse af dyr af alle arter gennem beskyttelseszonen udelukkende ad hovedveje eller hovedjernbanelinjer

b) dyr af modtagelige arter, som embedsdyrlægen har attesteret kommer fra bedrifter uden for de spærrede zoner, og som ad bestemte ruter transporteres direkte til udpegede slagterier til omgående slagtning, forudsat at transportmidlet efter leveringen rengøres og desinficeres på slagteriet under dyrlægetilsyn, og at dekontamineringen registreres i transportmidlets kørselsbog.

Artikel 25

Foranstaltninger i forbindelse med fersk kød, der er produceret i beskyttelseszonen

1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af fersk kød, hakket kød og tilberedt kød fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen forbydes.

2. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af fersk kød, hakket kød og tilberedt kød fra dyr af modtagelige arter, der er produceret i beskyttelseszonen, forbydes.

3. Medlemsstaterne sørger for, at fersk kød, hakket kød og tilberedt kød som nævnt i stk. 1 mærkes i henhold til artikel 5a i Rådets direktiv 72/461/EØF (korsstempel) og derefter transporteres i plomberede beholdere til en af myndighederne udpeget virksomhed til forarbejdning til kødprodukter behandlet i henhold til bilag VII.

4. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for fersk kød, hakket kød og tilberedt kød, som er produceret mindst 21 dage inden den dato, hvor den bedrift, hvor primærudbruddet er opstået, skønnes at være blevet inficeret, og som siden produktionsdatoen er blevet oplagret og transporteret adskilt fra det kød, der er produceret efter denne dato. Dette kød skal let kunne skelnes fra kød, der ikke må sendes ud af beskyttelseszonen, ved hjælp af et tydeligt mærke, som er udformet efter EF-bestemmelserne.

5. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 2 ikke for fersk kød, hakket kød og tilberedt kød, der er produceret på virksomheder i beskyttelseszonen, på følgende betingelser:

a) virksomhederne skal drives under streng dyrlægekontrol

b) der må kun forarbejdes fersk kød, hakket kød eller tilberedt kød som beskrevet i stk. 4 eller fersk kød, hakket kød eller tilberedt kød fra dyr, der er opdrættet og slagtet uden for beskyttelseszonen på virksomhederne

c) alt fersk kød, hakket kød og tilberedt kød skal være forsynet med et sundhedsmærke i henhold til kapitel XI i bilag I til direktiv 64/433/EØF, eller når det drejer sig om kød fra andre klovbærende dyr, et sundhedsmærke i henhold til kapitel III i bilag I til direktiv 91/495/EØF, eller når det drejer sig om hakket kød eller tilberedt kød, et sundhedsmærke i henhold til kapitel VI i bilag I til direktiv 95/65/EF

d) alt fersk kød, hakket kød og tilberedt kød skal være tydeligt identificeret og transporteres og oplagres adskilt fra fersk kød, hakket kød og tilberedt kød, der ikke må sendes ud af beskyttelseszonen ifølge dette direktiv.

6. Myndighederne skal certificere, at betingelserne i stk. 5 er overholdt for fersk kød, hakket kød og tilberedt kød, der er bestemt til handel inden for EF. Myndighederne fører tilsyn med de lokale veterinærmyndigheders kontrol af, at betingelserne overholdes, og meddeler, når det drejer sig om handel inden for EF, de øvrige medlemsstater og Kommissionen en liste over de virksomheder, de har godkendt med henblik på denne certificering.

Artikel 26

Foranstaltninger i forbindelse med kødprodukter, der er produceret i beskyttelseszonen

Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af kødprodukter, der er fremstillet af kød fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen, forbydes.

Som en undtagelse gælder dette forbud ikke for kødprodukter, der er blevet underkastet en af behandlingerne i henhold til bilag VII.

Artikel 27

Foranstaltninger i forbindelse med mælk og mejeriprodukter, der er produceret i beskyttelseszonen

1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af mælk fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen og mejeriprodukter fremstillet af sådan mælk forbydes.

2. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af mælk og mejeriprodukter fra dyr af modtagelige arter, der er produceret i beskyttelseszonen, forbydes.

3. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for mælk fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen og mejeriprodukter fremstillet af sådan mælk, der er blevet underkastet en af behandlingerne i henhold til del A eller B i bilag IX, afhængigt af mælkens eller mejeriprodukternes anvendelse. Behandlingen skal foregå i henhold til stk. 5 på virksomheder som nævnt i stk. 4, eller, hvis der ikke er nogen virksomhed i beskyttelseszonen, på virksomheder i overvågningszonen, som myndighederne har udpeget.

4. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 2 ikke for mælk og mejeriprodukter, der er behandlet på virksomheder i beskyttelseszonen, på de betingelser, som er fastsat i stk. 5.

5. Virksomheder som nævnt i stk. 3 og 4 skal opfylde følgende betingelser:

a) virksomhederne skal drives under streng dyrlægekontrol

b) al mælk, der anvendes på virksomhederne, skal enten være i overensstemmelse med stk. 3 eller komme fra dyr uden for beskyttelseszonen

c) mælken skal være tydeligt identificeret og transporteres og opbevares adskilt fra mælk og mejeriprodukter, der ikke skal sendes ud af beskyttelseszonen

d) transporten af rå mælk fra bedrifter uden for beskyttelseszonen til virksomhederne skal foregå i køretøjer, der er rengjort og desinficeret før transporten, og som ikke siden har haft kontakt med bedrifter, der i beskyttelseszonen holder dyr af modtagelige arter.

6. Myndighederne skal certificere, at betingelserne i stk. 5 er overholdt for mælk, der er bestemt til handel inden for EF. Myndighederne fører tilsyn med de lokale veterinærmyndigheders kontrol af, at betingelserne overholdes, og meddeler, når det drejer sig om handel inden for EF, de øvrige medlemsstater og Kommissionen en liste over de virksomheder, de har godkendt med henblik på denne certificering.

Artikel 28

Foranstaltninger i forbindelse med sæd, æg og embryoner fra dyr af modtagelige arter i beskyttelseszonen

1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af sæd, æg og embryoner fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen forbydes.

2. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for frosset sæd og frosne æg og embryoner, der er opsamlet og oplagret mindst 14 dage før den dato, hvor den i artikel 10, stk. 1, nævnte bedrift skønnes at være blevet inficeret med mund- og klovesygevirus, idet der tages hensyn til inkubationsperiodens længde.

3. Frosset sæd, der er opsamlet i henhold til EF-retsforskrifterne, efter den infektionsdato, som er nævnt i stk. 2, skal oplagres separat og må først frigives, når:

a) alle foranstaltningerne i forbindelse med mund- og klovesygeudbruddet er ophævet i henhold til artikel 36

b) alle dyr på sædopsamlingsstationen er blevet klinisk undersøgt, og når det drejer sig om dyr af andre modtagelige arter end kvæg og svin, underkastet en serologisk prøve til dokumentation af, at der ikke er infektion på den pågældende station.

Artikel 29

Transport og udbringning af gødning fra dyr af modtagelige arter i beskyttelseszonen

Medlemsstaterne sørger for, at transport og udbringning af gødning fra bedrifter i beskyttelseszonen, hvor der holdes dyr af modtagelige arter, forbydes i beskyttelseszonen.

Artikel 30

Foranstaltninger i forbindelse huder og skind fra dyr af modtagelige arter i beskyttelseszonen

1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af huder og skind fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen forbydes.

2. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for huder og skind:

a) der er produceret mindst 14 dage før den dato, hvor den i artikel 10, stk. 1, nævnte bedrift skønnes at være blevet inficeret, idet der tages hensyn til inkubationsperiodens længde, og som har været oplagret adskilt fra huder og skind produceret efter den dato, eller

b) som opfylder kravene i punkt 2, litra c) eller d), i kapitel VI i bilag VIII til forordning (EF) nr. 1774/2002.

Artikel 31

Foranstaltninger i forbindelse med fåreuld, hår af drøvtyggere og svinebørster, der er produceret i beskyttelseszonen

1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af fåreuld, hår af drøvtyggere og svinebørster med oprindelse i beskyttelseszonen forbydes.

2. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for ubehandlet uld, ubehandlet hår og ubehandlede børster:

a) der er produceret mindst 14 dage før den dato, hvor den i artikel 10, stk. 1, nævnte bedrift skønnes at være blevet inficeret, idet der tages hensyn til inkubationsperiodens længde, og som har været oplagret adskilt fra uld, hår og børster produceret efter den dato, eller

b) som er blevet vasket på fabrikken eller stammer fra garvning, og som er tørt og forsvarligt emballeret.

Artikel 32

Foranstaltninger i forbindelse med andre animalske produkter, der er produceret i beskyttelseszonen

1. Medlemsstaterne sørger for, at afsætning af animalske produkter af kvæg, svin, får og geder og andre klovbærende dyr, der ikke er nævnt i artikel 25 til 31, forbydes.

2. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for:

a) animalske produkter som nævnt i stk. 1, der er blevet underkastet:

i) varmebehandling i en hermetisk lukket beholder med en Fo-værdi på mindst 3,00 eller

ii) varmebehandling, hvor centrumstemperaturen skal være på mindst 70°C i mindst 60 minutter

b) blod og blodprodukter fra dyr af modtagelige arter, der anvendes til tekniske formål, herunder lægemidler, in vitro-diagnostika og laboratoriereagenser, og som er blevet underkastet en af behandlingerne i henhold til punkt B.3, litra e), nr. ii), i kapitel IV i bilag VIII til forordning (EF) nr. 1774/2002

c) svinefedt og afsmeltede fedtstoffer, som er blevet underkastet varmebehandling i henhold til punkt B.2, litra d), nr. iv), i kapitel IV i bilag VII til forordning (EF) nr. 1774/2002

d) foder til selskabsdyr, tyggepinde og tyggeben, som opfylder kravene i punkt B.2, 3 eller 4, i kapitel II i bilag VIII til forordning (EF) nr. 1774/2002

e) jagttrofæer af klovbærende dyr, der er underkastet en fuldstændig konservering, så de kan opbevares ved omgivelsestemperatur

f) dyretarme, der i henhold til kapitel 2 i bilag I til direktiv 92/118/EØF er blevet renset, skrabet og enten saltet med natriumchlorid i 30 dage eller bleget eller tørret efter skrabning og beskyttet mod rekontaminering efter behandling

g) sammensatte produkter, der ikke underkastes yderligere behandling, og som indeholder animalske produkter, der enten er blevet behandlet, så eventuelle mund- og klovesygevirus er uskadeliggjort, eller hidrører fra dyr, der ikke er omfattet af restriktioner i henhold til dette direktiv

h) emballerede produkter, der skal anvendes som in vitro-diagnostika eller som laboratoriereagenser.

Artikel 33

Foranstaltninger i forbindelse med foder, hø og halm, der er produceret i beskyttelseszonen

1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af foder, hø og halm med oprindelse i beskyttelseszonen forbydes.

2. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for foder, hø og halm:

a) der er produceret mindst 14 dage før den dato, hvor den i artikel 10, stk. 1, nævnte bedrift skønnes at være blevet inficeret, idet der tages hensyn til inkubationsperiodens længde, og som har været oplagret og er blevet transporteret adskilt fra foder, hø og halm produceret efter den dato, eller

b) som er bestemt til anvendelse i beskyttelseszonen med myndighedernes tilladelse.

3. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for foder og halm, hvis:

a) produkterne er blevet behandlet med damp i et lukket kammer i mindst 10 minutter ved en temperatur på mindst 80°C eller

b) er blevet behandlet med formalindampe (formaldehydgas) i et kammer, der holdes lukket i mindst 8 timer, ved en temperatur på mindst 19°C med anvendelse af handelsopløsninger med en koncentration på 35-40%

c) produkterne er blevet oplagret emballeret eller i baller under tag på et sted, der ligger mindst 2 km fra det nærmeste mund- og klovesygeudbrud, og først må forlade beskyttelseszonen, når der er gået mindst tre måneder, efter at rengørings- og desinfektionsforanstaltningerne i artikel 11 er afsluttet.

Artikel 34

Dispensationer og yderligere certificering

Dispensationer fra forbuddene i artikel 25 til 33 indrømmes ved en særlig beslutning, som træffes af myndighederne, efter at de har fundet det godtgjort, at alle relevante krav har været opfyldt i en tilstrækkeligt lang periode, inden produkterne forlader beskyttelseszonen, og at der ikke er nogen risiko for spredning af mund- og klovesygevirus.

For at der kan gives dispensation fra forbuddene i artikel 25 til 33 kræves der, når det drejer sig om handel inden for EF, yderligere certificering fra myndighederne.

Artikel 35

Yderligere foranstaltninger, som medlemsstaterne anvender i beskyttelseszonen

Ud over de foranstaltninger, der skal anvendes i beskyttelseszonen i henhold til dette direktiv, kan medlemsstaterne træffe yderligere nationale foranstaltninger, som de finder nødvendige og rimelige for at holde mund- og klovesygevirus under kontrol, under hensyntagen til de særlige epidemiologiske, handelsmæssige og sociale forhold og den måde, der drives husdyrbrug på i det angrebne område.

Artikel 36

Ophævelse af foranstaltninger i beskyttelseszonen

1. Medlemsstaterne sørger for, at foranstaltningerne i beskyttelseszonen opretholdes, indtil følgende krav er opfyldt:

a) der skal være gået mindst 15 dage, siden alle dyr af modtagelige arter er aflivet og bortskaffet sikkert fra den bedrift som er nævnt i artikel 10, stk. 1, og den foreløbige rengøring og desinfektion af bedriften i henhold til artikel 11 er afsluttet

b) der skal være gennemført en undersøgelse med negativt resultat på alle bedrifter med dyr af modtagelige arter i beskyttelseszonen.

2. Når de foranstaltninger, der gælder for beskyttelseszonen, er ophævet, gælder de foranstaltninger, der anvendes i overvågningszonen i henhold til artikel 37 til 42, fortsat i mindst 15 dage, indtil de også ophæves i henhold til artikel 44.

3. Den undersøgelse, der er nævnt i stk. 1, litra b), skal gennemføres i henhold til kriterierne i punkt 1 i bilag III og kan, hvis den epidemiologiske situation kræver det, baseret på kriterierne i punkt 2.1 i bilag III omfatte foranstaltningerne i punkt 2.3 i bilag III.

Artikel 37

Foranstaltninger over for bedrifter i overvågningszonen

1. Medlemsstaterne sørger for, at foranstaltningerne i artikel 22, stk. 1, anvendes i overvågningszonen.

2. Som undtagelse fra forbuddet i artikel 22, stk. 1, litra c), kan myndighederne give tilladelse til, at der fjernes dyr af modtagelige arter fra overvågningszonen, hvis de transporteres under officielt tilsyn direkte til nødslagtning på et af myndighederne udpeget slagteri, der ligger uden for overvågningszonen. Slagteriet skal ligge så tæt på overvågningszonen som muligt, og der gøres kun brug af denne undtagelsesbestemmelse, hvis der ikke er nogen slagtekapacitet i overvågningszonen, eller den er utilstrækkelig. Kød fra sådanne dyr skal behandles i henhold til artikel 39.

Artikel 38

Flytning af dyr af modtagelige arter i overvågningszonen

1. Medlemsstaterne sørger for, at der ikke flyttes dyr af modtagelige arter i overvågningszonen.

2. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for flytning af dyr med henblik på:

a) at sætte dem på græs tidligst 15 dage, efter at det sidste mund- og klovesygeudbrud er blevet registreret i beskyttelseszonen

b) at transportere dem under officielt tilsyn direkte til nødslagtning enten på et slagteri i samme zone eller i henhold til artikel 37, stk. 2.

3. Myndighederne giver først tilladelse til flytning af dyr i henhold til stk. 2, litra a) og b), når en embedsdyrlæge efter at have undersøgt alle dyr af modtagelige arter på bedriften har konstateret, at der ikke forekommer dyr, som mistænkes for at være inficeret eller kontamineret.

Artikel 39

Foranstaltninger over for fersk kød fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i overvågningszonen og kødprodukter af sådant kød

1. Medlemsstaternes forbyder afsætning af fersk kød, hakket kød og tilberedt kød fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i overvågningszonen og kødprodukter fremstillet af sådant kød, medmindre:

a) det ferske kød er i overensstemmelse med bilag VIII og det hakkede kød og det tilberedte kød er fremstillet af fersk kød, som er i overensstemmelse med bilag VIII

b) kødprodukterne er i overensstemmelse med bilag VII.

2. Der kan dispenseres fra forbuddet i stk. 1 på særlige betingelser, som vedtages efter proceduren i artikel 89, stk. 3, især med hensyn til sundhedsmærkning af kød fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i overvågningszoner, som opretholdes i over 30 dage.

Artikel 40

Foranstaltninger over for mælk og mejeriprodukter fra dyr af modtagelige arter, som er produceret i overvågningszonen

1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af mælk fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i overvågningszonen og mejeriprodukter fremstillet af sådan mælk forbydes.

2. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af mælk og mejeriprodukter fra dyr af modtagelige arter, der er produceret i overvågningszonen, forbydes.

3. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for mælk fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i overvågningszonen og mejeriprodukter fremstillet af sådan mælk, der er blevet underkastet en af behandlingerne i henhold til del A eller B i bilag IX, afhængigt af mælkens eller mejeriprodukternes anvendelse. Behandlingen skal foregå i henhold til stk. 5 på virksomheder som nævnt i stk. 4, eller, hvis der ikke er nogen virksomhed i overvågningszonen, på virksomheder, som myndighederne har udpeget uden for beskyttelses- og overvågningszonen.

4. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 2 ikke for mælk og mejeriprodukter, der er behandlet på virksomheder i overvågningszonen, på de betingelser, som er fastsat i stk. 5.

5. Virksomheder som nævnt i stk. 3 og 4 skal opfylde følgende betingelser:

a) virksomhederne skal drives under streng dyrlægekontrol

b) al mælk, der anvendes på virksomhederne, skal enten være i overensstemmelse med stk. 3 eller komme fra dyr uden for overvågnings- og beskyttelseszonen

c) mælken skal være tydeligt identificeret og transporteres og opbevares adskilt fra mælk og mejeriprodukter, der ikke skal sendes ud af overvågningszonen

d) transporten af rå mælk fra bedrifter uden for beskyttelses- og overvågningszonen til virksomhederne skal foregå i køretøjer, der er rengjort og desinficeret før transporten, og som ikke siden har haft kontakt med bedrifter, der i beskyttelses- og overvågningszonen holder dyr af modtagelige arter.

6. Myndighederne skal certificere, at betingelserne i stk. 5 er overholdt for mælk, der er bestemt til handel inden for EF. Myndighederne fører tilsyn med de lokale veterinærmyndigheders kontrol af, at betingelserne overholdes, og meddeler, når det drejer sig om handel inden for EF, de øvrige medlemsstater og Kommissionen en liste over de virksomheder, de har godkendt med henblik på denne certificering.

Artikel 41

Transport og udbringning af gødning fra dyr af modtagelige arter i overvågningszonen

1. Medlemsstaterne sørger for, at transport og udbringning af gødning fra bedrifter i overvågningszonen, hvor der holdes dyr af modtagelige arter, forbydes i zonen.

2. Uanset forbuddet i stk. 1 kan myndighederne under særlige omstændigheder tillade transport af gødning til udbringning i bestemte områder i overvågningszonen og fortrinsvis i tilstrækkelig afstand fra bedrifter, hvor der holdes dyr af modtagelige arter, på følgende betingelser:

a) en embedsdyrlæge har efter at have undersøgt alle dyr af modtagelige arter på bedriften konstateret, at der ikke forekommer dyr, som mistænkes for at være inficeret eller kontamineret med mund- og klovesygevirus

b) gødningen spredes tæt på jordoverfladen for at undgå, at der opstår aerosol

c) gødningen nedpløjes straks

d) transportmidlet rengøres og desinficeres grundigt før og efter brug.

Artikel 42

Foranstaltninger i forbindelse med andre animalske produkter, der er produceret i overvågningszonen

Medlemsstaterne sørger for, at afsætningen af andre animalske produkter end dem, der er nævnt i artikel 39 til 41, sker i henhold til artikel 30 til 32.

Artikel 43

Yderligere foranstaltninger, som medlemsstaterne anvender i overvågningszonen

Ud over de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 37 til 42, kan medlemsstaterne træffe yderligere nationale foranstaltninger, som de finder nødvendige og rimelige for at holde mund- og klovesygevirus under kontrol, under hensyntagen til de særlige epidemiologiske, handelsmæssige og sociale forhold og den måde, der drives husdyrbrug på i det angrebne område. Findes det nødvendigt at indføre særlige foranstaltninger for at begrænse flytning af dyr af hestefamilien, må de ikke være mere vidtgående end dem, der er fastsat i bilag VI.

Artikel 44

Ophævelse af foranstaltninger i overvågningszonen

1. Medlemsstaterne sørger for, at foranstaltningerne i overvågningszonen opretholdes, indtil følgende krav er opfyldt:

a) der skal være gået mindst 30 dage, siden alle dyr af modtagelige arter er aflivet og bortskaffet sikkert fra den bedrift, som er nævnt i artikel 10, stk. 1, og den foreløbige rengøring og desinfektion af bedriften i henhold til artikel 11 er afsluttet

b) kravene i artikel 36 skal være opfyldt i beskyttelseszonen

c) der er gennemført en klinisk og en serologisk undersøgelse med negativt resultat.

2. De undersøgelser, der er nævnt i stk. 1, litra c), skal gennemføres i henhold til kriterierne i punkt 1 i bilag III og kan, hvis den epidemiologiske situation kræver det, baseret på kriterierne i punkt 2.1 i bilag III omfatte foranstaltningerne i punkt 2.4 i bilag III.

Afsnit 7 Regionalisering, kontrol med flytning og identifikation

Artikel 45

Regionalisering

1. Hvis mund- og klovesygevirusset ser ud til at brede sig til trods for de foranstaltninger, der er truffet i henhold til dette direktiv, og epizootien griber om sig, og under alle omstændigheder når der iværksættes nødvaccination, sørger medlemsstaterne for, at deres område opdeles i en eller flere spærrede zoner og en fri zone, jf. dog direktiv 90/425/EØF, særlig artikel 10.

2. Medlemsstaterne giver straks Kommissionen nærmere oplysninger om de foranstaltninger, der er iværksat i den spærrede zone, og denne gennemgår foranstaltningerne, ændrer dem eventuelt og godkender dem efter proceduren i artikel 89, stk. 3.

3. Uden at medlemsstaternes forpligtelse til at regionalisere, jf. stk. 1, tilsidesættes, kan der træffes beslutning om regionalisering og de foranstaltninger, der skal træffes i den spærrede zone, efter proceduren i artikel 89, stk. 3. Beslutningen kan også få virkning for nabomedlemsstater, der ikke er ramt på det tidspunkt, hvor foranstaltningerne træffes.

4. Inden afgrænsningen af den spærrede zone skal der foretages en grundig epidemiologisk vurdering af situationen, navnlig hvad angår det mulige tidspunkt og det sandsynlige sted for indslæbningen, den mulige spredning og den tid, det sandsynligvis vil tage at udrydde mund- og klovesygevirusset.

5. Den spærrede zone skal så vidt muligt afgrænses på grundlag af administrative grænser frem for geog