DA    DA 
 
 
 EUROPA -
KOMMISSIONEN   
Bruxelles, den 26.2.2015  
COM(2015) 89 final  
  
RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA -PARLAMENTET  
Medlemsstaternes svar på Revisionsrettens årsberetning 2013   
{SWD(2015) 18 final}   
 
 INDHOLD  
Medlemsstaternes svar på Revisionsrettens årsberetning 2013  ................................ ...........  2 
Sammendrag  ................................ ................................ ................................ .............................  2 
Medlemsstaternes svar på Revisionsrettens årsberetning 2013  ................................ ...........  4 
1. EMNET FOR RAPPORTEN  ................................ ................................ ................................ .. 4 
2. NØGLETRÆK I REVISIONSRETTENS BERE TNING 2013  ................................ ....................  4 
3. SAMMENDRAG AF MEDLEMS STATERNES SVAR  ................................ ................................  6 
3.1. De vigtigste typer kvantificerbare fejl inden for delt forvaltning  ................................  6 
3.2. Medlemsstaternes øgede ansvarlighed – forsvarlig økonomisk forvaltning  ...............  8 
3.3. Medlemsstaternes øgede ansvarlighed – hen imod en ægte resultatorienteret kultur
 11 
4. Konklusion  ................................ ................................ ................................ ......................  12 
 
 3 RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROP A-PARLAMENTET  
MEDLEMSSTATERNES SVAR  PÅ REVISIONSRETTENS ÅRSB ERETNING 2013  
SAMMENDRAG  
Denne rapport er en analyse af medlemsstaternes svar på Den Europæiske 
Revisionsrets (Rettens) årsberetning for regnskabsåret 2013, og den lever op til de 
forpligtelser, der er opstillet i finansforordningens artikel 162, stk. 51. 
Af Rettens årsberetning 2013 fremgår det, at de konsoliderede regnskaber for 2013 
var uden væsentlig fejlinformation, og at indtægter og forpligtelser i alt væsentligt 
var lovlige og formelt rigt ige. Rettens revision viser også, at betalingerne samlet set 
var væsentlig fejlbehæftede, og at overvågnings - og kontrolsystemerne generelt var 
delvis effektive. Revisionsresultaterne viste, at den samlede anslåede fejlforekomst 
var på 4,7  %, hvilket er et  fald på 0,1 procentpoint i forhold til sidste års 
fejlforekomst, men stadig over væsentlighedstærsklen. Retten påpegede også, at en 
væsentlig positiv faktor i 2013 var den øgede effekt af medlemsstaternes og 
Kommissionens korrigerende foranstaltninger. De rudover afslørede Rettens revision 
også at medlemsstaternes myndigheder i forbindelse med en stor del af de 
fejlbehæftede transaktioner inden for områder under delt forvaltning var i besiddelse 
af tilstrækkelige oplysninger til at have kunnet opdage og kor rigere disse fejl, før de 
anmodede om godtgørelse fra Kommissionen. Politikområdet for udvikling af 
landdistrikterne, miljø, fiskeri og sundhed samt området for regionalpolitik, energi og 
transport havde de højeste anslåede fejlforekomster - henholdsvis 6, 7 % og 6,9  %. 
I forbindelse med revisionen af 2013 identificerede Retten en række specifikke typer 
kvantificerbare fejl inden for delt forvaltning, som bidrog væsentligt til den mest 
sandsynlige fejlforekomst på de berørte politikområder. På området "landb rug: 
markedsstøtte og direkte støtte" (kapitel 3) bidrog for høje angivelser af antallet af 
støtteberettigede hektar eller dyr samt ikke -støtteberettigede 
modtagere/aktiviteter/udgifter med 80  % til den mest sandsynlige fejlforekomst.  
På området for regio nalpolitik, energi og transport tegnede alvorlige fejl i forbindelse 
med offentlige indkøb sig for 45  % af alle de kvantificerbare fejl og udgjorde ca. 
39 % af den anslåede fejlforekomst for disse politikområder. På området for 
beskæftigelse og sociale anl iggender tegnede fejl relateret til overtrædelse af 
udbudsreglerne sig for 7  % af alle fejl, hvilket viser, at risikoen for manglende 
overholdelse af udbudsreglerne fortsat er relevant.  
I kapitel 3 i beretningen rapporterer Retten om systematiske svagheder  i 
markidentifikationssystemet (LPIS), som stammede fra ukorrekte vurderinger af 
arealers støtteberettigelse i LPIS -databaserne. De berørte medlemsstater blev derfor 
bedt om at oplyse, hvorvidt databaserne var ajourførte, og hvilke yderligere 
foranstaltnin ger, de havde truffet for at løse de tilbagevendende problemer. Samtlige 
de berørte medlemsstater svarede, at de nu kunne garantere, at LPIS -databaserne 
ajourføres regelmæssigt, og at LPIS sikrer en korrekt vurdering af arealers 
støtteberettigelse og syste matisk afslører overanmeldelse.  
Medlemsstaterne blev spurgt, om de kunne bekræfte, at deres kontrolsystemer havde 
løst de tilbagevendende problemer, som Retten havde konstateret i forbindelse med 
forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug, ikke -støtteberettigede modtagere, 
                                                 
1 Europa -Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom ) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle 
regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) 
nr. 1605/2002. EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.  
 
 4 manglende overholdelse af udbudsreglerne og uberettiget tilskud til 
førtidspensionering. De berørte medlemsstater oplyste, at de havde løst alle eller 
næsten alle de konstaterede tilbagevendende problemer.  
Med hensyn til overtræde lse af udbudsreglerne svarede næsten halvdelen af alle 
medlemsstaterne, at de havde identificeret systemproblemer relateret til offentlige 
indkøb, og at de havde truffet forebyggende foranstaltninger i forbindelse hermed.  
Årsberetningen undersøgte svarene på spørgsmålene om medlemsstaternes 
ansvarlighed  med fokus på forvaltningserklæringer og nationale erklæringer, 
forvaltningskontrol samt den rolle, som Rettens vurderinger har, og betydningen af 
disse vurderinger.  
76 % af medlemsstaterne mente, at obligato riske forvaltningserklæringer  kan få 
positive virkninger for medlemsstaternes forebyggelse, afsløring og korrektion af 
fejl. En anselig andel af medlemsstaterne (86  %) anså resultaterne af Rettens 
vurderinger som nyttige og mener, at de bidrager til deres egen muligheder for at 
sikre, at de opnår sikkerhed med hensyn til lovligheden og den formelle rigtighed af 
anvendelsen af EU -midler. Med hensyn til nyttigheden af nationale erklæringer var 
lige over halvdelen af alle medlemsstaterne positivt stemt.  
Endeli g konstaterede Retten i sin årsberetning for 2013, at der i 
programmeringsperioden 2007 -2013 i forbindelse med anvendelsen af EU -midler 
generelt var mere fokus på behovet for at få brugt pengene i overensstemmelse med 
reglerne, og at der var begrænset foku s på resultaterne. I dette års spørgeskema blev 
medlemsstaterne spurgt, hvordan de sikrer, at resultater  er et nøgleelement i 
anvendelsen af EU -midler, og hvilke foranstaltninger der er indført for at kontrollere 
resultaterne af programmer og projekter. Et  væsentligt flertal af medlemsstaterne gav 
omfattende svar på disse to spørgsmål. Mange medlemsstater anvender kriterier, 
indikatorer og evalueringer til at sikre, at resultater er et nøgleelement. Hvad angår 
overvågning af resultaterne anvender medlemssta terne ofte foranstaltninger såsom 
statusrapporter, kontrolforanstaltninger, evalueringer og registrering af indikatorer.  
 
 5 RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA -PARLAMENTET  
MEDLEMSSTATERNES SVAR  PÅ REVISIONSRETTENS ÅRSB ERETNING 2013  
 
1. Emnet for rap porten  
Det fremgår af finansforordningens artikel 162, stk. 5, at Kommissionen straks skal 
meddele de berørte medlemsstater de bemærkninger i beretningen, der vedrører 
forvaltningen af midler, som de har ansvaret for, når Retten har fremsendt 
årsberetninge n. Medlemsstaterne har 60 dage til at svare Kommissionen, hvorefter 
Kommissionen fremsender et sammendrag af svarene til Retten, Europa -Parlamentet 
og Rådet inden den 28. februar det efterfølgende år.  
Efter offentliggørelsen af Rettens årsberetning for reg nskabsåret 2013 meddelte 
Kommissionen behørigt medlemsstaterne bemærkningerne i beretningen. Disse 
bemærkninger blev præsenteret i form af en skrivelse og tre bilag, som skulle 
udfyldes af de enkelte medlemsstater, samt tilhørende vejledning om udarbejdels en 
og præsentationen af svarene i spørgeskemaet. Bilag I var et spørgeskema om de 
afsnit, der omhandler de enkelte medlemsstater, bilag II var et spørgeskema om 
revisionsresultaterne for hver enkelt medlemsstat, og bilag III var et spørgeskema om 
aktuelle resultater i tilknytning til delt forvaltning med henblik på erklæringen for 
revisionserklæringen for 2013.  
I forbindelse med dette års beretning er der identificeret tre hovedtemaer. Der er tale 
om følgende: 1) De vigtigste typer kvantificerbare fejl inde n for delt forvaltning, 2) 
Medlemsstaternes øgede ansvarlighed – forsvarlig økonomisk forvaltning og 3) 
Medlemsstaternes øgede ansvarlighed – hen imod en ægte resultatorienteret kultur. 
Beretningen ledsages desuden af et arbejdsdokument (SWD), som omfatter  
medlemsstaternes besvarelse af bilag I og III.  
 
2. Nøgletræk i Revisionsrettens beretning 2013  
Af Rettens årsberetning 2013 fremgår det, at de konsoliderede regnskaber for 2013 
var uden væsentlig fejlinformation, og at indtægter og forpligtelser i alt væs entligt 
var lovlige og formelt rigtige. Rettens revision viser også, at betalingerne samlet set 
var væsentlig fejlbehæftede, og at overvågnings - og kontrolsystemerne generelt var 
delvis effektive2. Revisionsresultaterne viste, at den samlede anslåede fejlf orekomst 
var på 4,7  %, hvilket er et fald på 0,1 procentpoint i forhold til sidste års 
fejlforekomst, men stadig over væsentlighedstærsklen. Retten påpegede, at en 
væsentlig faktor i 2013 var den øgede effekt af medlemsstaternes og Kommissionens 
korrigeren de foranstaltninger. Hvis disse foranstaltninger ikke var blevet anvendt på 
transaktionerne i Rettens stikprøve, ville den anslåede fejlforekomst have været 1,6 
procentpoint højere3. 
Politikområdet for udvikling af landdistrikterne, miljø, fiskeri og sundh ed samt 
området for regionalpolitik, energi og transport havde de højeste anslåede 
fejlforekomster - henholdsvis 6,7  % og 6,9  %. Derudover afslørede Rettens revision 
også at medlemsstaternes myndigheder i forbindelse med en stor del af de 
fejlbehæftede tra nsaktioner inden for områder under delt forvaltning var i besiddelse 
                                                 
2 Revisionsrettens årsberetning 2013, s. 23.  
3 Revisionsrett ens årsberetning 2013, s. 23.  
 
 6 af tilstrækkelige oplysninger til at have kunnet opdage og korrigere disse fejl, før de 
anmodede om godtgørelse fra Kommissionen4.  
Nedenstående figur indeholder en oversigt over hver enkelt politikområdes bidrag til 
den anslåede fejlforekomst5. 
 
 
Hvad angår fejltyperne påpeger Rettens beretning, at støtteberettigelsesfejl bidrager betydeligt 
til den samlede anslåede fejlforekomst. Alvorlige fejl i forbindelse med offentlige indkøb og 
landbrugeres ukorrekte angivelser tegnede sig også for en stor andel af fejlene. Nedenstående 
figur indeholder en oversigt over hver enkelt fejltypes bidrag til den samlede anslåede 
fejlforekomst.  
 
 
 
                                                 
4 Revisionsrettens årsberetning 2013, s. 83, 111 og 153.  
5 Revisionsrettens årsberetning 2013, s. 26.  
23%
15%
44%7%2%7%2%
Kapitel 3 - Landbrug: markedsstøtte og direkte
støtte
Kapitel 4 - Udvikling af landdistrikterne, miljø,
fiskeri og sundhed
kapitel 5 - Regionalpolitik, energi og transport
Kapitel 6 - Beskæftigelse og sociale
anliggender
Kapitel 7 - Eksterne forbindelser, bistand og
udvidelse
Kapitel 8 - Forskning og andre interne
politikker
Kapitel 9 - Administrationsudgifter og dertil
knyttede udgifter
39%
22%21%14%4%
Ikke-støtteberettigede omkostninger i omkostningsanmeldelser
Ikke-støtteberettigede projekter/aktiviteter eller støttemodtagere
Alvorlige fejl i forbindelse med offentlige indkøb
Ukorrekte angivelser af landbrugsarealer
Andre fejltyper
 
 7 3. Sammendrag af medlemsstaternes svar  
3.1. DE VIGTIGS TE TYPER KVANTIFICER BARE FEJL INDEN FOR DELT FORVALTNING  
I forbindelse med revisionen af 2013 identificerede Retten en række specifikke typer 
kvantificerbare fejl inden for delt forvaltning, som bidrog væsentligt til den mest 
sandsynlige fejlforekomst på d e berørte politikområder. På området "landbrug: 
markedsstøtte og direkte støtte" bidrog for høje angivelser af antallet af 
støtteberettigede hektar eller dyr samt ikke -støtteberettigede 
modtagere/aktiviteter/udgifter med 80  % til den mest sandsynlige fejlf orekomst.  
På området for regionalpolitik, energi og transport tegnede alvorlige fejl i forbindelse 
med offentlige indkøb sig for 45  % af alle de kvantificerbare fejl og udgjorde ca. 
39 % af den anslåede fejlforekomst for disse politikområder6. På området for 
beskæftigelse og sociale anliggender tegnede fejl relateret til overtrædelse af 
udbudsreglerne sig for 7  % af alle fejl, hvilket viser, at risikoen for manglende 
overholdelse af udbudsreglerne fortsat er relevant7. 
I kapitel 3 i beretningen rapporterer  Retten om systematiske svagheder i 
markidentifikationssystemet (LPIS), som stammede fra ukorrekte vurderinger af 
arealers støtteberettigelse i LPIS -databaserne8. De berørte medlemsstater blev derfor 
bedt om at oplyse, hvorvidt databaserne var ajourførte, og hvilke foranstaltninger, de 
havde truffet for at løse de tilbagevendende problemer. Samtlige de berørte 
medlemsstater svarede, at de nu kunne garantere, at LPIS -databaserne ajourføres 
regelmæssigt, og at LPIS sikrer en korrekt vurdering af arealers støt teberettigelse og 
systematisk afslører overanmeldelse.  
Polen svarede, at de siden 2009 "konsekvent og gradvist har omstruktureret metoden 
til ajourføring af LPIS -data. Den primære ændring består i, at ARiMR -eksperter9 ved 
hjælp af et GIS IT -værktøj har ink orporeret onlinereferencedatabaseopdateringer i 
produktionssystemet"10. De polske myndigheder påpegede desuden, at "hvad angår 
den LPIS -relaterede uregelmæssighed, som Revisionsretten konstaterede i 2013, er 
det ikke korrekt, at denne uregelmæssighed er af systemisk karakter", og at Retten 
fejlagtigt havde fastslået, at en del af en parcel, der blev oversvømmet i 2013, ikke 
var støtteberettiget i 201211. 
Irland oplyste, at en gennemgang af LPIS -databasen er en løbende 
gentagelsesproces12, mens Frankrig oplyste , at der i 2015 er blevet udarbejdet en 
handlingsplan med henblik på ajourføring af LPIS, som er blevet godkendt af 
Kommissionen og sat i gang13. Rumænien oplyste, at der vil være brug for 
finansiering af ortobilleder samt nyt personale og uddannelse heraf for at forbedre 
situationen.  
Endelig understregede Tyskland, at det faktum, at i deres tilfælde udgjorde den 
konstaterede overanmeldelse et enkeltstående tilfælde, "som ikke havde nogen 
                                                 
6 Revisionsrettens årsberetning 2013, s. 148.  
7 Revisionsrettens årsberetning 2013, s. 177.  
8 Revisionsrettens årsberetning 2013, tekstboks 3.1 og 3.4.  
9 Agencja Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa (ARiMR).  
10 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 143.  
11 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 143.  
12 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 118.  
13 Arbejdsdokumentet (SWD), bilag I og III, s. 33 og 106.  
 
 8 finansiel virkning", og at der altid gøres en indsats for at sikre, at  LPIS ajourføres 
korrekt og regelmæssigt14. 
På området udvikling af landdistrikter fandt Retten alvorlige tilfælde af manglende 
overholdelse af krav til støtteberettigelse for investeringsprojekter, der betyder, at 
visse typer udgifter ikke er støtteberetti gede.  
Medlemsstaterne blev spurgt, om de kunne bekræfte, at deres kontrolsystemer havde 
løst de tilbagevendende problemer, som Retten havde konstateret i forbindelse med 
forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug, ikke -støtteberettigede modtagere, 
manglende overholdelse af udbudsreglerne og uberettiget tilskud til 
førtidspensionering.  
De berørte medlemsstater oplyste, at de havde løst alle eller næsten alle de 
konstaterede tilbagevendende problemer. Nedenstående figurer indeholder en 
oversigt over d e modtagne svar:  
   
  
Grækenland fremhævede to områder, hvor de har gennemført væsentlige 
forbedringer: en ændring af betalingerne for miljøvenligt landbrug, som omfattede en 
omstrukturering af sanktionssystemet vedrørende visse foranstaltninger og en  
ændring af den nationale lovgivning på området for offentlige indkøb15. 
De polske myndigheder oplyste, at de var uenige med Retten og Kommissionen hvad 
angår det ikke -støtteberettigede tilskud til førtidspensionering, for så vidt at 
"gennemførelsen af fora nstaltningen "Strukturelle pensioner" indebærer svig eller 
andre illegale aktiviteter, som skader Unionens finansielle interesser". Der blev 
derfor fremsendt yderligere oplysninger, og myndighederne traf afhjælpende 
foranstaltninger. Kommissionen har anmod et om, at de uretmæssigt udbetalte beløb 
tilbagebetales.  
Med hensyn til overtrædelse af udbudsreglerne svarede næsten halvdelen af alle 
medlemsstaterne, at de havde identificeret systemproblemer relateret til offentlige 
indkøb, og at de havde truffet foreb yggende foranstaltninger i forbindelse hermed.  
                                                 
14 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 108.  
15 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 112.  
11%  
89%  Forpligtelser til at drive 
miljøvenligt landbrug  
intet svar
Ja
6% 
27%  
67%  Støtteberettigede modtagere    
NEJ
intet svar
JA
16%  
17%  
67%  Udbudsreglerne  
NEJ
intet svar
JA
100%  Beregning af tilskud til 
førtidspensionering  
JA
 
 9 Skotland (Det Forenede Kongerige) oplyste, at: "Selv om vi aktivt har søgt at 
fremme overholdelse af udbudsreglerne, skal vi stadig gøre mere for at informere 
forvaltningsmyndigheden og støttemodtagerne om vig tigheden af at overholde 
udbudsreglerne og de virkninger, som det kan have."  
Slovenien rapporterede om forbedringer på tre områder: 1) i november 2014 blev der 
nedsat en projektgruppe specifikt med det formål at tage sig af spørgsmål vedrørende 
offentlige indkøb, 2) der er foretaget en analyse af offentlige kontrakter og 
3) administrativ kompetence (yderligere ansættelser og uddannelse på området for 
offentlige indkøb) er blevet og vil fortsat blive gennemført som en del af teknisk 
bistand16. 
Andre medlemsst ater har truffet forskellige foranstaltninger for at begrænse og 
forebygge overtrædelse af udbudsreglerne. Rumænien har vedtaget retsforskrifter og 
truffet systembaserede foranstaltninger, og Tjekkiet har truffet forebyggende og 
korrigerende foranstaltning er på nationalt plan. Kroatien har truffet en lang række 
forebyggende foranstaltninger, der bl.a. omfatter workshopper og et 
uddannelsesprogram bestående af 50 timer om offentligt indkøb, der udløser et 
certifikat, som er gyldigt i tre år17. Portugal og Ung arn har udarbejdet 
handlingsplaner til forbedring af de offentlige indkøb, mens Estland har forbedret 
sine forvaltnings - og kontrolsystemer vedrørende offentlige indkøb "meget 
betydeligt" i løbet af de senere år18. 
Nogle medlemsstater erklærer imidlertid, at de havde meget få systemiske problemer 
i forbindelse med offentlige indkøb. Spanien anfører, at:  
"Selv om der er konstateret forskellige problemer for så vidt angår offentlige indkøb, 
varierer typen af disse fra organ til organ og vedrører som regel spe cifikke 
kontrakter... Derudover anses de konstaterede problemer vedrørende offentlige 
indkøb ikke for at være systemiske, og i alle tilfælde, hvor der er konstateret 
uregelmæssigheder i forbindelse med offentlige indkøb, er den pågældende udgift 
trukket ti lbage, således at det ikke har virkninger for EU -budgettet"19. 
Finland bemærkede, at "overholdelse af udbudsreglerne overvåges mere tæt i 
tilfælde, hvor støtte er medfinansieret med EU -midler, end nationale 
støtteprogrammer"20. 
Endelig oplyste Tyskland, at d e ikke havde "konstateret nogen systemrelaterede 
problemer i forbindelse med Den Europæiske Socialfond (ESF) og offentlige 
indkøb", men at de ikke desto mindre i visse tilfælde havde truffet "forholdsregler"21. 
Medlemsstaternes svar på spørgsmålene om de vi gtigste typer kvantificerbare fejl 
understreger det faktum, at de har truffet en række forebyggende og afhjælpende 
foranstaltninger. Derudover lader det til, at de er engagerede i at afhjælpe systemiske 
svagheder, hvilket vil reducere antallet af kvantific erbare fejl.  
3.2. MEDLEMSSTATERNES ØGED E ANSVARLIGHED – FORSVARLIG ØKONOMISK  
FORVALTNING  
Hvad angår delt forvaltning bemærkede Retten i beretningen for 2013, at de 
nationale myndigheder i mange tilfælde var i besiddelse af tilstrækkelige oplysninger 
                                                 
16 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 173.  
17 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 90.  
18 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 103.  
19 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 177.  
20 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 104.  
21 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 110.  
 
 10 til at  have kunnet forhindre, opdage og korrigere disse fejl, før de anmeldte 
udgifterne til Kommissionen22. Retten har understreget det faktum, at EU bruger sit 
budget, men at der stadig er plads til yderligere forbedringer, for så vidt angår 
anvendelsen af disse midler. Midlerne bør anvendes i overensstemmelse med 
reglerne og samtidig producere de forventede resultater23. Dette underafsnit i 
årsberetningen undersøger svarene på spørgsmålene om medlemsstaternes 
ansvarlighed med fokus på forvaltningserklæringer  og nationale erklæringer, 
forvaltningskontrol samt den rolle, som Rettens vurderinger har, og betydningen af 
disse vurderinger.  
76 % af medlemsstaterne mente, at obligatoriske forvaltningserklæringer kan få 
positive virkninger for medlemsstaternes forebyg gelse, afsløring og korrektion af 
fejl. Ungarn bekræftede, at forvaltningserklæringerne er blevet indført, og at de 
fremsendes til den minister, der er ansvarlig for statens budget24. 
Skotland (Det Forenede Kongerige) og Letland svarede, at de mener, at 
forvaltningserklæringerne vil have en positiv virkning og dermed være med til at øge 
medlemsstatens ansvarlighed.  
Adspurgt om nyttigheden af nationale erklæringer var lige over halvdelen af alle 
medlemsstaterne positivt stemt. Danmark og Det Forenede Kongeri ge, der begge 
deltager i den interinstitutionelle arbejdsgruppe om nationale erklæringer, afgav svar 
til støtte for nationale erklæringer. Danmark bemærkede, at:  
"En af konklusionerne var, at formålet med nationale erklæringer er at sikre større 
politisk a nsvar for at sikre, at fejl i de nationale betalinger med EU -midler korrigeres. 
I Danmark mener vi, at dette er et vigtigt koncept, der bør udbredes, og 
anbefalingerne er et godt udgangspunkt for lande, som endnu ikke har gennemført en 
model for dette. I D anmark holdes politikerne ansvarlige, idet statsrevisorerne hvert 
år fremlægger en rapport om anvendelsen af EU -midler i Danmark... Den danske 
model sikrer således ansvarlighed i forbindelse med anvendelsen af EU -midler på 
nationalt politisk plan"25. 
Det Fo renede Kongerige oplyste, at de støttede arbejdsgruppens anbefalinger, og at:  
"det glæder os, at disse anbefalinger er tilstrækkeligt fleksible til, at der kan tages 
hensyn til nationale omstændigheder og procedurer, således at medlemsstaterne er 
frit stil lede, når de frivilligt udarbejder sådan et dokument. Det glæder os også, at 
anbefalingerne understreger vigtigheden af god rapportering for en bedre forvaltning 
af EU -midler"26. 
Kritikken af forvaltningserklæringerne fokuserede imidlertid primært på det fa ktum, 
at de ikke tilføjer nogen merværdi, eftersom de eksisterende systemer var 
tilstrækkelige, og at de muligvis ville øge den administrative byrde27. 
De medlemsstater, der ikke var positivt stemt over for idéen om nationale 
erklæringer (f.eks. Letland og Estland), henviste til det faktum, at der kan være 
overlap med andre årlige rapporteringer, og at det kan medføre øget bureaukrati28. 
                                                 
22 Revisionsrettens årsberetning 2013, s. 83, 111 og 153.  
23 Tale – Forelæggelse af årsberetningerne for 2013 for Europa -Parlamentets Budgetkontroludvalg  
– Formand, Vítor Caldeira.  
24 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 117.  
25 Arbej dsdokumentet (SWD), s. 102.  
26 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 181.  
27 Arbejdsdokumentet (SWD), Tyskland, Irland, Belgien, s. 82, 111 og 119.  
28 Arbejdsdokumentet (SWD), Letland, Estland, s. 123, 103.  
 
 11 Derudover blev nationale erklæringer anset som ineffektive i decentraliserede og 
føderale lande (henholdsvis Frankrig og Ty skland).  
En anselig andel af medlemsstaterne (86  %) anså resultaterne af Rettens vurderinger 
som nyttige og mener, at de bidrager til deres egen muligheder for at sikre, at de 
opnår sikkerhed med hensyn til lovligheden og den formelle rigtighed af anvendel sen 
af EU -midler. Slovakiet oplyste:  
"Revisionsrettens vurderinger kan give det relevante incitament til at iværksætte en 
revision af de nationale regler, der anvendes af de forskellige enheder, der forvalter 
bidrag fra EU -midler. Hvad angår de resultater,  der vedrører systemiske eller 
horisontale spørgsmål, er vurderingerne en direkte og værdifuld ressource i 
forbindelse med gennemførelsen af de nødvendige tilpasninger og korrigerende 
foranstaltninger på nationalt plan"29. 
Kroatien bemærkede også, at: "Resu ltaterne af Rettens vurderinger tages i 
betragtning, og de bidrager til forbedring af eksisterende lovgivning samt de 
foreskrevne procedurer for anvendelsen af EU -midler"30. 
Med hensyn til forbedringen af forvaltningskontroller, svarede 72  % af 
medlemsstate rne positivt. Tjekkiet og Spanien31 oplyste begge, at de havde 
udarbejdet handlingsplaner med henblik på at forbedre forvaltningskontrollerne, og 
for så vidt angår Spanien er "de fejlforekomster, som revisionsmyndigheden har 
påpeget i de årlige kontrolrappo rter, faldet som følge af gennemførelsen af disse 
handlingsplaner".  
Luxembourg angav forbedrede foranstaltninger, herunder: arbejdsgrupper i 
samarbejde med støttemodtagere, fastsættelse af retningslinjer samt 100  % kontrol af 
alle bilag udført af forvaltni ngsmyndigheden, inden betalingsanmodninger 
fremsendes til Kommissionen32. 
Letland oplyste, at forvaltningsmyndigheden regelmæssigt udsteder et certifikat til 
attesteringsmyndigheden, og at de nuværende kontrolsystemer er pålidelige. Som en 
direkte følge her af har de kunnet tilbageholde udgiftsanmeldelser fra to 
støttemodtagere og overdrage de respektive sager til det nationale kontor for 
bekæmpelse af svig33. 
Andre medlemsstater erklærede, at deres nuværende kontrolsystemer var solide 
under henvisning til de lave fejlforekomster, og at der således ikke var behov for 
forbedringer. Dette gjaldt for Nederlandene og Østrig34. 
Hvad angår ansvarlighed viser svarene fra medlemsstaterne, at der er større 
opmærksomhed omkring behovet for at være ansvarlig, hvilket afspe jles i forskellige 
tiltag såsom de foranstaltninger, der er truffet for at forvaltningskontrollerne. Ikke 
desto mindre tilkendegives der bekymringer vedrørende merværdien og en 
overdreven administrativ byrde i forbindelse med både forvaltningserklæringer o g 
nationale erklæringer.  
 
                                                 
29 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 169.  
30 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 90.  
31 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 93 og 177.  
32 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 131.  
33 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 121.  
34 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 78 og 136.  
 
 12 3.3. MEDLEMSSTATERNES ØGED E ANSVARLIGHED – HEN IMOD EN ÆGTE 
RESULTATORIENTERET K ULTUR  
I sin årsberetning for 2013 konstaterede Retten, at der i programmeringsperioden 
2007 -2013 i forbindelse med anvendelsen af EU -midler generelt v ar mere fokus på 
behovet for at få brugt pengene i overensstemmelse med reglerne, og at der var 
begrænset fokus på resultaterne35. 
 
I dette års spørgeskema blev medlemsstaterne spurgt, hvordan de sikrer, at resultater 
er et nøgleelement i anvendelsen af EU -midler, og hvilke foranstaltninger der er 
indført for at kontrollere resultaterne af programmer og projekter. Et væsentligt 
flertal af medlemsstaterne gav omfattende svar på disse to spørgsmål.  
 
Mange medlemsstater anvender kriterier , indikatorer  og evalueringer  til at sikre, 
at resultater er et nøgleelement. Nederlandene rapporterede, at der anvendes 
vurderingskriterier ved udvælgelsen af projekter under EFRU. Disse omfatter: 
"bidrag til det operationelle program, graden af innovation, forretningsmod ellens/ -
planens kvalitet, projektets kvalitet og bæredygtighed. Der udarbejdes også i 
fællesskab tjeklister til dette formål"36. 
 
Polen oplyste, at de anvender "vægtede kriterier" i forbindelse med programmet for 
udvikling af landdistrikterne 2007 -2013, og at "anvendelsen af udvælgelseskriterier 
skal sikre, at de projekter, der sandsynligvis vil bidrage mest til målene og 
resultaterne i programmet for udvikling af landdistrikterne, udvælges til 
finansiering".  For perioden 2014 -2020 udvælges projekterne ved hjælp af 
"udvælgelseskriterier".  
Rumænien (AM POSCCE) har kombineret evaluering med et sæt kriterier og et 
bedømmelsessystem,  hvilket sikrer, at de projekter, der leverer de bedste resultater, 
modtager midler37. Belgien (Wallonien) har oprettet en arbejdsgruppe bestående af 
uafhængige eksperter fra akademiske kredse og industrien, som evaluerer kvaliteten 
af de foreslåede projekter. Resultaterne af disse projekter analyseres også ved hjælp 
af SMART -mål38. 
 
Adskillige medlemsstater anvender indikatore r. Tjekkiet har fastsat harmoniserede 
grundlæggende/horisontale regler, der gælder for alle typer operationelle 
programmer, samt en national kodeliste for indikatorer, der indeholder indikatorer 
for alle programmerne med henblik på at registrere fremskridt ene. Spanien henviser 
til forordning (EU) nr. 1306/2013, der fastsætter indikatorer for evalueringen og 
overvågningen af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne 
(ELFUL) og Den Europæiske Garantifond for Landbruget EGFL).  
 
Luxembourg giver en klar beskrivelse af, hvordan de sikrer, at resultater forbliver et 
nøgleelement. De oplyser, at forvaltningsmyndigheden overåger det operationelle 
program ved hjælp af klare indikatorer, der ajourføres regelmæssigt. Disse 
indikatorer indgår i en s ammenfattende rapport. Derudover er ansøgningsskemaet for 
projekter udformet, således at det kan verificeres allerede på et tidligt stadium i 
ansøgningsprocessen om det er sandsynligt, at projektet opfylder målene for 
operationelle programmer under ESF.  
 
                                                 
35 Revisionsrettens årsberetning 2013, s. 257.  
36 Arbejdsdokumentet (SWD) , s. 136.  
37 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 152.  
38 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 80.  
 
 13 Hvad angår overvågning anvender medlemsstaterne ofte foranstaltninger såsom 
statusrapporter , kontrolforanstaltninger , evalueringer  og registrering af 
indikatorer .  
 
Malta beskriver meget præcist de foranstaltninger, de anvender til overvågning. Der 
er tale om følgende: 1) strukturfondsdatabase, der regelmæssigt ajourføres af 
støttemodtagerne, 2) årlige statusrapporter vedrørende projekter, der fremsendes til 
forvaltningsmyndigheden, 3) fysisk kontrol på stedet og 4) statusmøder med alle 
berørte parter39. 
 
Nederlandene, Østrig, Letland og Slovenien oplyser alle, at de primært anvender 
statusrapporter eller årsrapporter og revisioner ti overvågning af resultater40. 
 
Danmark (NaturErhvervstyrelsen) henviser til, at de har indført omfattende 
kontrolforanstaltninger  i forbindelse med udbetalingen af EU -midler i forbindelse 
med arealordninger og andre ordninger. Disse kontrolforanstaltninger omfatter både 
administrative og fysiske kontroller41. 
 
Bulgarien (OPRD) angiver sine kontrolforanstaltninger og oplyser, at de ge nerelle 
betingelser i aftaler om finansiel støtte, omfatter følgende krav: 1) støttemodtageren 
skal udføre og dokumentere tre undersøgelser af de fysiske betingelser for 
investeringer, 2) støttemodtageren skal indberette resultaterne af disse undersøgelser  
til den ordregivende myndighed og 3) støttemodtageren må ikke overføre ejerskabet 
af en facilitet, der er bygget for de midler, der er omfattet af aftalen.  
 
Tjekkiet oplyser, at der skal registreres mindst én projektindikator, og at projekter 
uden indikat orer ikke antages.  
 
Samlet set har medlemsstaterne bekræftet, at de arbejder for at skabe resultater. De 
indhøstede erfaringer samt bedste praksis fra de foregående programmeringsperioder 
er allerede ved at blive omsat til handling i denne nye programmerin gsperiode. 
Tjekkiet oplyser, at de vil indføre "en ny udvikling" i perioden 2014 -2020, som vil 
omfatte en mere detaljeret projektbeskrivelse, der klart afspejler de mest sandsynlige 
forventede resultater, mens Estland vil lægge "særlig vægt" på resultatind ikatorer i 
den nye programmeringsperiode.  
 
4. KONKLUSION  
I revisionserklæringen for 2013 er Retten fortsat kritisk over for det høje antal 
kvantificerbare fejl inden for delt forvaltning. Ligesom i 2012 har Retten 
understreget, at medlemsstaternes myndighe der i forbindelse med en stor andel af de 
fejlbehæftede transaktioner var i besiddelse af tilstrækkelige oplysninger til at have 
kunnet opdage og korrigere disse fejl, før de anmodede om godtgørelse. Derudover 
lagde Retten vægt på behovet for at fokusere m ere på at få de bedst mulige resultater 
med begrænsede midler. Retten anbefaler således, at der lægges mere vægt på 
resultaterne.  
I deres svar på de tre spørgeskemaer viser medlemsstaterne, at de fortsat træffer 
foranstaltninger til nedbringelse af antall et af fejl i forbindelse med delt forvaltning. 
                                                 
39 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 133 -134. 
40 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 77, 120, 136 og 171.  
41 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 98.  
 
 14 Adskillige medlemsstater har i samarbejde med Kommissionen udarbejdet 
handlingsplaner på både landbrugs - og samhørighedsområdet. Hvad angår offentlige 
indkøb har mange medlemsstater indrømmet af de har systemi ske problemer, men de 
har også understreget, at de har truffet mange forebyggende og korrigerende 
foranstaltninger.  
Medlemsstaterne har generelt været positive over for idéen om større ansvarlighed. 
Generelt anses forvaltningserklæringer for at have en po sitiv virkning, mens 
nationale erklæringer anses for nyttige, selv om de er mindre populære.  
Endelig kan bekræftelsen af, at medlemsstaterne arbejder for at skabe resultater på 
nationalt plan, illustreres ved Danmarks afsluttende bemærkning:  
"Danmark mener, at det afgørende aspekt af en tilfredsstillende gennemførelse af 
EU-budgettet er, at målene nås. Det er derfor vigtigt, at der opstilles rammer for et 
resultatorienteret system, der i højere grad fokuserer på resultaterne og virkninger af 
EU-projekt er. I Danmark mener vi også, at det er vigtigt at skabe gennemsigtighed 
om den merværdi, som midlerne skaber for EU. Danmark ønsker derfor at indlede 
drøftelser om opnåelsen af mål for at styrke forbindelsen mellem evalueringerne af 
resultaterne og den bud getrelaterede og lovgivningsmæssige regulering af de 
forskellige politikområder"42. 
 
                                                 
42 Arbejdsdokumentet (SWD), s. 182.