EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 12.9.2018 COM(2018) 646 final 2017/0230(COD) Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), forordning (EU) nr. 1094/2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger), forordning (EU) nr. 1095/2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), forordning (EU) nr. 345/2013 om europæiske venturekapitalfonde, forordning (EU) nr. 346/2013 om europæiske sociale iværksætterfonde, forordning (EU) nr. 600/2014 om markeder for finansielle instrumenter, forordning (EU) 2015/760 om europæiske langsigtede investeringsfonde, forordning (EU) 2016/1011 om indeks, der bruges som benchmarks i finansielle instrumenter og finansielle kontrakter eller med henblik på at måle investeringsfondes økonomiske resultater, forordning (EU) 2017/1129 om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel på et reguleret marked, og direktiv (EU) 2015/849 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme (EØS-relevant tekst)



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Kommissionens forslag fra september 2017 om at revidere forordningerne om de europæiske tilsynsmyndigheders (i det følgende benævnt "revisionsforslaget") har til formål at styrke deres kapacitet til at sikre et konvergerende og effektivt finansielt tilsyn, men det forfølger ikke det specifikke mål om at styrke myndighedernes mandat i spørgsmål vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. På trods af de styrkede lovgivningsmæssige rammer på dette område har flere nylige tilfælde af hvidvask af penge i europæiske banker vist, at der stadig kan være behov for forbedringer i EU's tilsynsmæssige rammer for at styrke tilliden til bankunionen og kapitalmarkedsunionen. Det er nødvendigt at gennemføre disse forbedringer hurtigt og beslutsomt. Den mest effektive måde at behandle dette spørgsmål på er at ændre revisionsforslaget og i særdeleshed resolut styrke Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds rolle. Kommissionen opfordrer lovgiverne til at vedtage disse nye ændringer, sammen med revisionsforslaget, så hurtigt som muligt. Det ændrede forslag har følgende formål: 1) at optimere anvendelsen af ekspertise og ressourcer, der er afsat til formålet, ved at centralisere opgaver i forbindelse med forebyggelse og bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme hos Den Europæiske Banktilsynsmyndighed 2) at præcisere rækkevidden og indholdet af de opgaver i forbindelse med hvidvask af penge, der pålægges Den Europæiske Banktilsynsmyndighed 3) at styrke redskaberne med henblik på opgaver vedrørende hvidvask af penge 4) at styrke Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds koordineringsrolle i forbindelse med internationale spørgsmål vedrørende hvidvask af penge. Med henblik herpå foreslås det at give Den Europæiske Banktilsynsmyndighed en ledende og koordinerende rolle med henblik på at centralisere ressourcer, der for øjeblikket er spredt på de tre europæiske tilsynsmyndigheder, og give den en mere robust støttestruktur, også fordi det er i banksektoren, at risikoen for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme med størst sandsynlighed vil have systemiske virkninger. På grundlag af tilsynsmyndighedernes eksisterende værktøjer og beføjelser som ændret ved det revisionsforslag, der endnu ikke er vedtaget, foreslås det at give Den Europæiske Banktilsynsmyndighed et mere eksplicit og omfattende mandat for at sikre, at risici for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i Unionens finansielle system effektivt og konsekvent indarbejdes i tilsynsstrategier og ‑praksis hos alle relevante myndigheder. Den Europæiske Banktilsynsmyndighed vil også kunne anmode de kompetente myndigheder om at efterforske mulige overtrædelser af de relevante regler og holde øje med de nationale procedurer på dette område. Under særlige, nærmere definerede omstændigheder vil den være i stand til at træffe afgørelser rettet direkte til individuelle operatører i den finansielle sektor med hensyn til hvidvask af penge og foretage bindende mægling mellem nationale kompetente myndigheder om sådanne spørgsmål. • Sammenhæng med de gældende regler på samme område Dette ændrede forslag er i tråd med Kommissionens igangværende bestræbelser på at styrke EU's rammer for finansielt tilsyn, udvikle kapitalmarkedsunionen og bekæmpe hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Retsgrundlaget for samtlige ændringer i dette forslag er artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ("TEUF"). •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Fordi ESA'erne er EU-organer, kan de forordninger, der gælder for dem, kun ændres af EU-lovgiveren. Desuden er formålet med dette forslag at forbedre effektiviteten af tilsynet, fremme samarbejdet mellem de kompetente myndigheder og optimere anvendelsen af ekspertise og ressourcer på EU-plan i spørgsmål vedrørende risici for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Dette vil sikre et mere konsekvent og effektivt fungerende indre marked, et mål, som ikke kan nås af medlemsstaterne hver for sig. •Proportionalitetsprincippet De ændringer, der fremlægges i dette forslag, udgør målrettede ændringer, der skal forbedre Unionens tilsynsmæssige rammer, og de går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå de mål, der er fastsat deri. De foreslåede ændringer vil bidrage til at forbedre det finansielle systems integritet, stabilitet og effektivitet i hele Unionen.

•Valg af retsakt Dette forslag er en ændring af det revisionsforslag, der endnu ikke er vedtaget. Det ændrer forordningerne om de tre europæiske tilsynsmyndigheder og direktivet om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme og har form af en forordning. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Ekspertbistand Dette forslag tager hensyn til refleksioner i den fælles arbejdsgruppe, der består af formændene for de europæiske tilsynsmyndigheder, formanden for tilsynsrådet for Den Fælles Tilsynsmekanisme, formanden for Det Fælles Udvalgs underudvalg for bekæmpelse af hvidvask af penge og Kommissionen, samt udvekslinger med relevante interessenter. •Konsekvensanalyse I betragtning af det presserende behov for at bevare og beskytte det europæiske banksystem mod potentielt skadelige tilfælde af hvidvask af penge blev dette initiativ udarbejdet uden en konsekvensanalyse eller en offentlig høring, men under anvendelse af de praktiske erfaringer og den ekspertise, der ligger til grund for ovennævnte oplæg. •Målrettet regulering og forenkling Der er tale om en målrettet ændring af Unionens regelsæt for tilsyn og tilsyn med bekæmpelse af hvidvask i forbindelse med finansielle institutioner og deltagere på det finansielle marked med henblik på at centralisere de europæiske tilsynsmyndigheders opgaver i forbindelse med forebyggelse og bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i den finansielle sektor hos Den Europæiske Banktilsynsmyndighed og med henblik på at styrke redskaberne til at varetage opgaver og koordinering vedrørende bekæmpelse af hvidvask af penge. Ændringerne forventes at gøre tilsynet på EU-plan mere virkningsfuldt og effektivt og forbedre den retlige og økonomiske sikkerhed. Dette er i overensstemmelse med Kommissionens dagsorden for bedre regulering. •Grundlæggende rettigheder Forslaget er i overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der er nedfældet i navnlig Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET De finansielle og budgetmæssige konsekvenser af dette forslag er nærmere beskrevet i den supplerende finansieringsoversigt bagest af dette forslag. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Gennemførelsen af denne forordning vil blive taget op til revision som led i den regelmæssige gennemgang af myndighedernes rammer hvert tredje år. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Styrkelse af Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds rolle De foreslåede ændringer af artikel 1, stk. 2, udvider på en målrettet måde rækkevidden af Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds aktiviteter, så Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds mandat kommer til at omfatte spørgsmål vedrørende bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i den finansielle sektor med henblik på at supplere det eksisterende mandat i banksektoren. De foreslåede ændringer af artikel 4, stk. 2, sikrer en specifik definition af operatører i den finansielle sektor, som omfatter alle de relevante finansielle institutioner, der er omfattet af direktiv 2015/849, herunder institutioner, der hører under anvendelsesområdet for forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010.

Det foreslåede artikel 8, stk. 1, litra l), understreger den særlige betydning, der tillægges Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds arbejde med at bekæmpe hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Den foreslåede nye artikel 9a giver Den Europæiske Banktilsynsmyndighed bedre redskaber til at fremme konsekvente, systematiske og effektive foranstaltninger vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i Unionens finansielle system. Den giver navnlig Den Europæiske Banktilsynsmyndighed beføjelse til at indsamle oplysninger om de svagheder, der er konstateret i processerne og procedurerne, ledelsen, forretningsmodellen og de finansielle institutioners aktiviteter, der skal forebygge hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, såvel som foranstaltninger truffet af kompetente myndigheder, og stille disse oplysninger til rådighed for relevante kompetente myndigheder, hvor det er relevant. Der lægges også vægt på betydningen af at foretage evalueringer af de kompetente myndigheder og foretage risikovurderinger for at teste kompetente myndigheders strategier og ressourcer i forbindelse med risici for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Den foreslåede artikel giver også en rolle til Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, som indebærer samarbejde og kontakter med relevante tredjelandes tilsynsmyndigheder med hensyn til bekæmpelse af hvidvask af penge for bedre at koordinere tiltag på EU-plan i væsentlige tilfælde af hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme med en tredjelandsdimension. Endelig fastsættes det i den foreslåede artikel, at koordinerings- og samarbejdsspørgsmål i forbindelse med bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme behandles i et udvalg for bekæmpelse af hvidvask af penge, der er integreret i Den Europæiske Banktilsynsmyndighed. Udvalget kommer til at bestå af chefer for medlemsstaternes myndigheder og organer, der har ansvaret for at sikre, at de finansielle institutioner overholder kravene i direktiv (EU) 2015/849, samt observatører fra Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger, Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed, Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici, Europa-Kommissionen og Den Europæiske Centralbanks tilsynsråd. Den foreslåede artikel 9b har til formål at styrke Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds kapacitet til at sikre EU-rettens effektivitet med hensyn til forebyggelse og bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Den giver myndigheden beføjelse til, hvis den har konstateret tegn på væsentlige overtrædelser, at anmode de kompetente myndigheder om at indlede efterforskninger af mulige overtrædelser af relevante regler og overveje at træffe afgørelser og pålægge virksomheder i den finansielle sektor sanktioner. De ændringer, der foreslås i artikel 17 om proceduren for overtrædelse af EU-retten og artikel 19 om proceduren for bindende mægling, har til formål at gøre det muligt for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed i forbindelse med dens opgaver i forbindelse med forebyggelse og bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme at træffe individuelle afgørelser rettet til operatører i den finansielle sektor, også selv om de materielle regler ikke finder umiddelbar anvendelse på sådanne operatører i den finansielle sektor. Dette vil omfatte materielle regler, der er fastsat i national lovgivning, der gennemfører direktiver, samt national lovgivning, der gør brug af valgmuligheder, som medlemsstaterne har i henhold til forordninger. De foreslåede ændringer af artikel 54 præciserer, at de tre tilsynsmyndigheders Fælles Udvalg fungerer som et forum for samarbejde mellem de tre myndigheder om spørgsmål vedrørende samspillet mellem tilsynsmæssige aspekter og bekæmpelse af hvidvask af penge. Ved de foreslåede ændringer af forordningen om Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger og forordningen om Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed fjernes direktiv 2015/849 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme fra disse to myndigheders aktivitetsområde, og det præciseres, at Det Fælles Udvalg bør anvendes som forum for samarbejde om spørgsmål vedrørende samspillet mellem tilsyn og bekæmpelse af hvidvask af penge/bekæmpelse af finansiering af terrorisme. Forslaget omfatter også mindre ændringer af direktiv 2015/849 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme med henblik på at erstatte henvisningerne til de europæiske tilsynsmyndigheder med en henvisning til De Europæiske Banktilsynsmyndighed. Der er tale om tekniske ændringer for at sikre sammenhæng med EBA's foreslåede nye rolle. 2017/0230 (COD) Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), forordning (EU) nr. 1094/2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger), forordning (EU) nr. 1095/2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), forordning (EU) nr. 345/2013 om europæiske venturekapitalfonde, forordning (EU) nr. 346/2013 om europæiske sociale iværksætterfonde, forordning (EU) nr. 600/2014 om markeder for finansielle instrumenter, forordning (EU) 2015/760 om europæiske langsigtede investeringsfonde, forordning (EU) 2016/1011 om indeks, der bruges som benchmarks i finansielle instrumenter og finansielle kontrakter eller med henblik på at måle investeringsfondes økonomiske resultater, forordning (EU) 2017/1129 om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel på et reguleret marked, og direktiv (EU) 2015/849 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Efter finanskrisen og på grundlag af anbefalingerne fra en ekspertgruppe på højt plan ledet af Jacques de Larosière har Unionen gjort betydelige fremskridt i retning af at skabe ikke blot strengere, men også mere harmoniserede regler for de finansielle markeder i form af det fælles regelsæt. Unionen har desuden etableret Det Europæiske Finanstilsynssystem (ESFS), som bygger på et system med to søjler, der kombinerer mikrotilsyn — koordineret af de europæiske tilsynsmyndigheder (ESA'erne) — og makrotilsyn via etableringen af Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB). De tre ESA'er — dvs. Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA), oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010, Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (EIOPA), oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010, og Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (kaldes samlet "oprettelsesforordningerne") — blev operationelle i januar 2011. Det overordnede formål med ESA'erne er på bæredygtig vis at gøre det finansielle system mere stabilt og effektivt i hele Unionen og at forbedre beskyttelsen af forbrugere og investorer. (2)ESA'erne har ydet et afgørende bidrag til harmoniseringen af reglerne på de finansielle markeder i Unionen ved at give Kommissionen input til dens initiativer til forordninger og direktiver vedtaget af Rådet og Parlamentet. ESA'erne har endvidere forelagt Kommissionen udkast til detaljerede tekniske regler, som er blevet vedtaget i form af delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. (3)ESA'erne har også bidraget til konvergensen i det finansielle tilsyn og tilsynspraksis i Unionen ved hjælp af retningslinjer rettet mod de kompetente myndigheder og koordinering af evalueringer af tilsynspraksis. De beslutningsprocesser, der er fastlagt ved oprettelsesforordningerne, har imidlertid — sammen med begrænsede ressourcer og pga. arten af de instrumenter, ESA'erne har til deres rådighed — forhindret dem i at opfylde deres overordnede målsætninger fuldt ud. (4)Efter syv års aktivitet og på grundlag af evalueringer og offentlige høringer gennemført af Kommissionen ser det ud til, at ESA'erne bliver mere og mere begrænsede mht. mulighederne for at nå deres målsætninger om yderligere integration af de finansielle markeder og tjenesteydelser og forbedring af forbrugerbeskyttelsen inden for den nuværende lovramme — både i Unionen og mellem Unionen og tredjelande. (5)Eventuelle udvidede beføjelser til ESA'erne, som sætter dem i stand til at opfylde disse målsætninger, ville også kræve både hensigtsmæssig ledelse og tilstrækkelig finansiering. Udvidede beføjelser alene ville ikke være tilstrækkelige til at opfylde ESA'ernes målsætninger, hvis de ikke har tilstrækkelige midler til rådighed, eller hvis de ikke ledes mål- og omkostningseffektivt. (6)I Kommissionens meddelelse af 8. juni 2017 om midtvejsevalueringen af handlingsplanen for kapitalmarkedsunionen understreges det, at et mere effektivt og konsekvent tilsyn med finansielle markeder og tjenesteydelser er helt afgørende for at kunne forhindre regelarbitrage medlemsstaterne imellem i forbindelse med udførelsen af deres tilsynsopgaver, fremskynde markedsintegrationen og skabe muligheder for finansielle enheder og investorer i det indre marked. (7)Det haster derfor især med at sikre yderligere fremskridt med integrationen på tilsynsområdet med henblik på fuldførelse af kapitalmarkedsunionen. Ti år efter finanskrisens start og oprettelsen af det nye tilsynssystem vil finansielle tjenesteydelser og kapitalmarkedsunionen i stigende grad afhænge af udviklingen på to vigtige områder: bæredygtig finansiering og teknologisk innovation. Begge har potentiale til at transformere finansielle tjenesteydelser, og vores finanstilsynssystem bør være klædt på til dem. (8)Det er derfor afgørende, at det finansielle system udfylder sin rolle fuldt ud med hensyn til at tackle udfordringer vedrørende bæredygtighed, som er af kritisk betydning. Dette vil nødvendiggøre en gennemgribende omlægning af det finansielle system, som ESA'erne aktivt bør bidrage til, med udgangspunkt i reformer, der kan skabe de rette reguleringsmæssige og tilsynsmæssige rammer med henblik på at mobilisere og målrette private kapitalstrømme i retning af bæredygtige investeringer. (9)ESA'erne bør spille en vigtig rolle med hensyn til at identificere og indberette risici, som miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige faktorer giver anledning til for den finansielle stabilitet, og med hensyn til i højere grad at skabe sammenhæng mellem aktiviteten på de finansielle markeder og bæredygtige mål. ESA'erne bør udstede retningslinjer for, hvordan man effektivt kan indarbejde hensyn til bæredygtighed i EU's relevante finansielle lovgivning, og fremme en sammenhængende gennemførelse af disse bestemmelser, så snart de er vedtaget. (10)Teknologisk innovation har fået stadig større betydning for den finansielle sektor, og de kompetente myndigheder har derfor iværksat forskellige initiativer med henblik på at håndtere disse teknologiske udviklinger. For at fremme en højere grad af tilsynsmæssig konvergens og for at udveksle bedste praksis mellem de relevante myndigheder på den ene side og mellem de relevante myndigheder og finansielle institutioner eller deltagere på det finansielle marked på den anden side bør ESA'ernes rolle med hensyn til deres overvågningsfunktion og tilsynsmæssig koordinering styrkes. (11)Teknologiske fremskridt på de finansielle markeder kan forbedre den finansielle inklusion, give adgang til finansiering, øge markedets integritet og operationelle effektivitet samt mindske hindringerne for adgang til disse markeder. I det omfang det er relevant for de gældende materielle regler, bør uddannelsen af de kompetente myndigheder udvides til også at omfatte teknologisk innovation. Dette burde bidrage til at forhindre, at medlemsstaterne udvikler forskellige tilgange på disse områder. (11a) Det bliver mere og mere vigtigt at fremme konsekvent, systematisk og effektiv overvågning og vurdering af risici i forbindelse med hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i EU's finansielle system. Som følge af konsekvenserne for den finansielle stabilitet, som kan forårsages af misbrug af den finansielle sektor til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, og på grundlag af de erfaringer, EBA allerede har fået med at beskytte banksektoren mod sådant misbrug, bør EBA påtage sig en førende rolle på EU-plan for at beskytte det finansielle system mod risici for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Det er derfor nødvendigt, som supplement til dens eksisterende beføjelser, at give EBA beføjelse til at handle inden for det kompetenceområde, der er fastlagt ved forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010, i det omfang denne beføjelse vedrører forebyggelse og bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, når det drejer sig om operatører i den finansielle sektor og de dermed tilsynsførende kompetente myndigheder, der er omfattet af de nævnte forordninger. En koncentrering hos EBA af dette mandat for hele den finansielle sektor ville desuden optimere anvendelsen af EBA's ekspertise og ressourcer, og de væsentlige forpligtelser i medfør af direktiv (EU) 2015/849 tilsidesættes ikke derved. (11b) For at EBA effektivt kan varetage dette mandat, bør den fuldt ud udnytte sine beføjelser og redskaber i medfør af forordningen. I overensstemmelse med EBA's nye rolle er det vigtigt, at den indsamler alle relevante oplysninger vedrørende hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, som de relevante EU-myndigheder og nationale myndigheder har identificeret, uden af de opgaver, myndighederne har fået tillagt i henhold til direktiv (EU) 2015/849, derved tilsidesættes. EBA bør opbevare sådanne oplysninger i en centraliseret database og fremme samarbejde mellem myndighederne ved at sikre passende formidling af relevante oplysninger. Dertil kommer, at EBA bør foretage evalueringer af de kompetente myndigheder samt risikovurderinger vedrørende hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Endvidere bør EBA spille en rolle med hensyn til at samarbejde og have kontakter med relevante tredjelandsmyndigheder om disse spørgsmål med henblik på at koordinere indsatsen bedre på EU-plan i væsentlige tilfælde af bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, der har en grænseoverskridende dimension eller en tredjelandsdimension. (11c) For at gøre tilsynet med overholdelsen af reglerne for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme mere effektivt og sikre en bedre koordinering af de nationale kompetente myndigheders håndhævelse af overtrædelser af umiddelbart gældende EU-ret eller nationale gennemførelsesforanstaltninger bør EBA, når der er tegn på væsentlige overtrædelser, have beføjelse til at anmode de kompetente myndigheder om at efterforske eventuelle overtrædelser af de relevante regler, overveje at træffe afgørelser og pålægge finansielle institutioner sanktioner, der pålægger dem, at de skal opfylde deres retlige forpligtelser. Denne beføjelse bør kun anvendes, hvis EBA har konstateret tegn på væsentlige overtrædelser. (12)En række nationale myndigheder er ikke kompetente myndigheder i henhold til definitionen i oprettelsesforordningerne, men har alligevel beføjelser til at sikre anvendelsen af EU-lovgivningen på området finansielle tjenesteydelser og markeder. Med henblik på at sikre konsekvente, mål- og omkostningseffektive tilsynspraksisser inden for ESFS er det nødvendigt at definere dem som sådanne. Dette ville først og fremmest gøre det muligt for ESA'erne at udstede retningslinjer og henstillinger til de pågældende nationale myndigheder. (13)For at sikre passende garantier for interessenternes interesser, når ESA'erne udøver deres beføjelser til at udstede retningslinjer eller henstillinger, bør de forskellige interessentgrupper kunne afgive udtalelse, hvis to tredjedele af deres medlemmer vurderer, at den pågældende ESA har overskredet sin kompetence. I dette tilfælde bør Kommissionen kunne kræve, at ESA'en efter en korrekt vurdering trækker de pågældende retningslinjer eller henstillinger tilbage, i det omfang det er relevant. (14)Desuden bør ESA'ernes adgang til oplysninger, med henblik på anvendelse af proceduren i oprettelsesforordningernes artikel 17 og af hensyn til en korrekt anvendelse af EU-retten, gøres lettere og hurtigere. De bør således have adgang til, via en berettiget og behørigt begrundet anmodning, at anmode om oplysninger direkte fra alle relevante kompetente myndigheder, finansielle institutioner og deltagere på det finansielle marked, selv når disse myndigheder, institutioner eller markedsdeltagere ikke selv har overtrådt nogen bestemmelse i EU-retten. ESA'erne bør underrette den pågældende kompetente myndighed om sådanne anmodninger, og den kompetente myndighed bør bistå ESA'erne med at indsamle de ønskede oplysninger. (15)Et harmoniseret tilsyn med den finansielle sektor forudsætter en konsekvent tilgang blandt de kompetente myndigheder. I det øjemed bør de kompetente myndigheders aktiviteter være genstand for regelmæssige og uafhængige evalueringer foretaget af ESA'erne, som bør bistås af et evalueringsudvalg nedsat af hver af disse. ESA'erne bør også udvikle en metodologisk ramme for sådanne evalueringer. De uafhængige evalueringer bør ikke kun fokusere på konvergensen i tilsynspraksis, men også på de kompetente myndigheders evne til at opnå tilsynsresultater af høj kvalitet samt på disse kompetente myndigheders uafhængighed. Resultaterne af evalueringerne bør offentliggøres med det formål at tilskynde til overholdelse af reglerne og øge gennemsigtigheden, undtagen i tilfælde, hvor en sådan offentliggørelse ville indebære en risiko for den finansielle stabilitet.

(15a)Som følge af vigtigheden af at sikre, at EU's tilsynsramme vedrørende bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme anvendes effektivt, er det af overordentlig betydning, at der foretages uafhængige evalueringer, der anlægger objektive og gennemsigtige perspektiver på tilsynspraksisser. Hvis en sådan evaluering afslører alvorlige problemstillinger, som den kompetente myndighed ikke kan afhjælpe, bør EBA underrette Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen. (15b) For at kunne udføre sine opgaver og udøve sine beføjelser bør EBA kunne træffe individuelle afgørelser rettet til operatører i den finansielle sektor inden for rammerne af proceduren for overtrædelse af EU-retten og proceduren for bindende mægling, selv når de materielle regler ikke finder direkte anvendelse på operatører i den finansielle sektor, efter at have truffet en afgørelse rettet til den kompetente myndighed. Hvis de materielle regler er fastsat i direktiver, bør EBA anvende den nationale lovgivning, der gennemfører de pågældende direktiver. Hvis den relevante EU-ret består af forordninger, og hvis disse forordninger på datoen for nærværende forordnings ikrafttræden udtrykkeligt giver medlemsstaterne valgmuligheder, bør EBA anvende den nationale lovgivning, hvor disse valgmuligheder kommer til udtryk. (16)Et harmoniseret tilsyn med den finansielle sektor forudsætter også, at uoverensstemmelser mellem de kompetente myndigheder i forskellige medlemsstater i grænseoverskridende situationer bilægges effektivt. De eksisterende regler for bilæggelse af sådanne overensstemmelser er ikke fuldt ud tilfredsstillende. De bør derfor tilpasses, så de bliver lettere at anvende. (17)Fremme af en EU-tilsynskultur er af helt central betydning for ESA'ernes indsats for at skabe konvergens i tilsynspraksis. ESA'erne er imidlertid ikke udstyret med alle de nødvendige værktøjer til at opfylde denne målsætning. Det er nødvendigt at gøre det muligt for ESA'erne at fastlægge de generelle målsætninger og prioriteringer for tilsynet i en flerårig strategisk tilsynsplan, som skal være til hjælp for de kompetente myndigheder i arbejdet med at identificere og fokusere på de områder, der er af størst betydning for EU-dækkende markedsintegritet og finansiel stabilitet, herunder hvad angår tilsyn med virksomheder, der beskæftiger sig med grænseoverskridende aktiviteter. Den strategiske tilsynsplan bør være risikobaseret og tage hensyn til generelle økonomiske og reguleringsmæssige retningslinjer for tilsynsvirksomhed samt relevante tendenser inden for mikrotilsyn, potentielle risici og sårbarheder identificeret af ESA'erne i deres evalueringer af kompetente myndigheder samt stresstest på EU-plan. De kompetente myndigheder bør derefter udarbejde årlige arbejdsprogrammer for gennemførelse af den strategiske tilsynsplan, som omsætter Unionens prioriteringer og målsætninger i operationelle målsætninger for de pågældende myndigheder. ESA'erne bør have beføjelser til at evaluere gennemførelsen af de årlige arbejdsprogrammer vedrørende det daglige tilsyn, herunder — på stikprøvebasis — tilsynsforanstaltninger truffet i individuelle sager, med det formål at sikre, at ESA'erne kan opfylde deres målsætning om at harmonisere tilsynspraksis. (18)Den nuværende tilsynspraksis med hensyn til outsourcing, delegering og risikooverførsler ("back-to-back"-transaktioner eller "fronting") fra én enhed med licens til en anden enhed varierer fra medlemsstat til medlemsstat. Disse divergerende reguleringsmæssige tilgange indebærer en risiko for regelarbitrage medlemsstaterne imellem ("kapløb mod bunden"). Et ineffektivt tilsyn med outsourcede, delegerede eller overførte aktiviteter udsætter Unionen for risici for den finansielle stabilitet. Disse risici er særligt kritiske i forbindelse med tilsynsbelagte enheders outsourcing, delegering eller overførsel af risiko til tredjelande, hvor tilsynsmyndighederne måske ikke besidder de nødvendige værktøjer til at føre behørigt, effektivt tilsyn med væsentlige aktiviteter og centrale funktioner. ESA'erne bør spille en aktiv rolle med hensyn til at fremme tilsynsmæssig konvergens ved at sikre en fælles forståelse og tilsynspraksis for så vidt angår outsourcing, risikooverførsel og delegering af væsentlige aktiviteter og centrale funktioner i tredjelande, i overensstemmelse med EU-retten og på grundlag af de retningslinjer, henstillinger og udtalelser, som ESA'erne måtte vedtage. ESA'erne bør derfor have de fornødne beføjelser til effektivt at koordinere de nationale tilsynsmyndigheders tilsynsvirksomhed, både når de meddeler tilladelse til eller registrerer en virksomhed, og som led i løbende evaluering af tilsynspraksis. ESA'erne bør i denne koordinerende rolle især fokusere på situationer, der kan føre til omgåelse af reglerne, og overvåge finansielle institutioner eller deltagere på det finansielle marked, der har til hensigt at gøre omfattende brug af outsourcing, delegering og risikooverførsel i tredjelande med henblik på at drage fordel af EU-passet, selv om de fortrinsvis udfører væsentlige aktiviteter eller funktioner uden for Unionen. (19)Fortsat finansiel stabilitet forudsætter, at afgørelser om tredjelandsækvivalens vedtaget af Kommissionen overvåges løbende. ESA'erne bør derfor kontrollere, om de kriterier, der er lagt til grund for de pågældende afgørelser om tredjelandsækvivalens, samt alle deri fastsatte betingelser fortsat er opfyldt. ESA'erne bør desuden overvåge såvel udviklingen på regulerings- og tilsynsområdet som håndhævelsespraksis i de pågældende tredjelande. I den sammenhæng bør ESA'erne også udvikle administrative ordninger med tredjelandes kompetente myndigheder med henblik på at indhente oplysninger til overvågningsformål og til brug for koordinering af tilsynsaktiviteter. Denne udvidede tilsynsordning vil sikre, at tredjelandsækvivalens er mere gennemsigtig, mere forudsigelig for de berørte tredjelande og mere sammenhængende på tværs af samtlige sektorer. (20)Indsamling og kompilering af nøjagtige og fuldstændige oplysninger er en helt afgørende opgave for ESA'erne i forbindelse med udførelsen af deres opgaver og funktioner og deres indsats for at opfylde deres målsætninger. For at undgå overlapning af indberetningsforpligtelserne for finansielle institutioner og deltagere på det finansielle marked bør de pågældende oplysninger fremlægges af de relevante kompetente myndigheder eller nationale tilsynsmyndigheder, som er tættest på de finansielle markeder og institutioner. ESA'erne bør dog kunne rette en berettiget og behørigt begrundet anmodning om oplysninger direkte til finansielle institutioner eller deltagere på det finansielle marked, såfremt en kompetent myndighed ikke leverer eller ikke kan levere de pågældende oplysninger inden for en nærmere fastsat frist. Med henblik på at sikre, at ESA'erne effektivt kan udøve deres ret til at indsamle oplysninger, er det desuden nødvendigt at give dem mulighed for at pålægge finansielle institutioner eller deltagere på det finansielle marked, der ikke nøjagtigt, fuldstændigt eller rettidigt efterkommer en anmodning eller afgørelse om fremlæggelse af oplysninger, tvangsbøder eller bøder. Den pågældende finansielle institution eller deltager på det finansielle marked bør udtrykkeligt garanteres ret til at blive hørt af ESA'erne. (21)Det fulgte af ESA'ernes oprettelsesforordninger, at de kompetente myndigheder skulle spille en central rolle inden for rammerne af deres ledelsesstruktur. Nævnte forordninger foreskrev desuden specifikt, med henblik på at forhindre interessekonflikter, at tilsynsrådets og styrelsesudvalgets medlemmer skulle handle uafhængigt og udelukkende i Unionens interesse. ESA'ernes oprindelige ledelsesstruktur gav imidlertid ikke tilstrækkelige garantier for, at man helt undgår interessekonflikter, der potentielt kunne påvirke ESA'ernes evne til at træffe alle nødvendige afgørelser vedrørende tilsynsmæssig konvergens, og at de i deres afgørelser fuldt ud tager hensyn til Unionens mere overordnede interesser. Med henblik på at sikre, at ESA'ernes beslutningsproces er mål- og omkostningseffektiv, bør fordelingen af beslutningskompetencen internt i ESA'erne således omdefineres. (22)Dertil kommer, at EU-dimensionen i beslutningsprocessen i tilsynsrådet bør styrkes, ved at uafhængige fuldtidsansatte medlemmer, som ikke er berørt af potentielle interessekonflikter, indsættes som medlemmer af rådet. Beslutningsbeføjelserne i spørgsmål af reguleringsmæssig art og vedrørende direkte tilsyn bør fortsat udelukkende ligge hos tilsynsrådet. Styrelsesudvalget bør omdannes til en direktion bestående af fuldtidsansatte medlemmer og bør træffe afgørelse om visse ikkereguleringsmæssige spørgsmål, herunder uafhængige evalueringer af kompetente myndigheder, bilæggelse af tvister, overtrædelser af EU-retten, den strategiske tilsynsplan, overvågning af outsourcing, delegering og risikooverførsler til tredjelande, stresstest og anmodninger om oplysninger. Direktionen bør desuden gennemgå og forberede alle afgørelser, der skal træffes af tilsynsrådet. Ydermere bør formandens stilling og rolle styrkes ved at give formanden beføjelser til at udføre formelle opgaver og en afgørende stemme i direktionen. Endelig bør EU-dimensionen i ESA'ernes ledelse også styrkes ved at ændre proceduren for valg af direktionens formand og medlemmer, så proceduren kommer til at inkludere Rådets og Europa-Parlamentets roller. Direktionen bør have en afbalanceret sammensætning. (23)Med henblik på at sikre en passende grad af ekspertise og ansvarlighed bør direktionens formand og medlemmer udpeges på grundlag af kvalifikationer, færdigheder, kendskab til clearing, efterhandel og finansielle anliggender samt relevant erfaring med finansielt tilsyn. For at sikre gennemsigtighed og demokratisk kontrol og for at beskytte EU-institutionernes rettigheder bør direktionens formand og medlemmer vælges på grundlag af en åben udvælgelsesprocedure. Kommissionen bør opstille en afgrænset liste og forelægge denne for Europa-Parlamentet til godkendelse. Når listen er godkendt, bør Rådet vedtage en afgørelse om udpegelse af direktionens medlemmer. Formanden og de fuldtidsansatte medlemmer af direktionen bør stå til ansvar over for Europa-Parlamentet og Rådet for alle afgørelser, der træffes på grundlag af oprettelsesforordningerne. (24)For at sikre en mere effektiv fordeling af de operationelle opgaver på den ene side og forvaltningen af de daglige administrative aktiviteter på den anden side bør de opgaver, der i dag varetages af den administrerende direktør i hver enkelt ESA, overtages af et af direktionens medlemmer, som bør udvælges på grundlag af de pågældende specifikke opgaver. (24a)For at sikre, at afgørelser vedrørende hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme underbygges af det rette ekspertiseniveau, er det nødvendigt at nedsætte et udvalg bestående af cheferne for de myndigheder og organer, der har ansvaret for overholdelsen af lovgivningen om hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, som behandler og udarbejder afgørelser, som EBA skal træffe. For at undgå overlapning vil dette nye udvalg erstatte underudvalget vedrørende bekæmpelse af hvidvask af penge, der er nedsat under ESA'ernes Fælles Udvalg. (25)Finansielle institutioner og deltagere på det finansielle marked bør bidrage til finansieringen af ESA'ernes aktiviteter, idet den overordnede målsætning med ESA'ernes aktiviteter er at bidrage til finansiel stabilitet og, ved at forhindre konkurrenceforvridninger, et velfungerende indre marked. ESA'ernes aktiviteter gavner alle finansielle institutioner og deltagere på det finansielle marked, uanset om de opererer på tværs af grænserne eller ej. ESA'erne bidrager til, at de kan udøve deres virksomhed i et stabilt miljø og på lige vilkår. Finansielle institutioner og deltagere på det finansielle marked, der ikke er underlagt direkte tilsyn af ESA'er, bør derfor også bidrage til finansieringen af de af ESA'ernes aktiviteter, som de drager fordel af. ESA'erne bør dog også modtage gebyrer fra de finansielle institutioner og deltagere på det finansielle marked, som er under direkte tilsyn af dem. (26)Bidragenes størrelse inden for hver enkelt kategori af finansielle institutioner og deltagere på det finansielle marked bør fastsættes under hensyntagen til, hvor meget den enkelte finansielle institution og deltager på det finansielle marked drager fordel af ESA'ernes aktiviteter. De individuelle bidrag fra de finansielle institutioner og deltagerne på det finansielle marked bør fastsættes i forhold til deres størrelse, så der tages hensyn til deres betydning på det relevante marked. Indkrævningen af meget små bidrag bør være underlagt en bagatelgrænse, således at det sikres, både at indkrævningen er økonomisk, og at større virksomheder ikke kommer til at bidrage uforholdsmæssigt meget. (27)For at afgøre, hvordan de årlige bidrag fra de enkelte finansielle institutioner og deltagere på det finansielle marked skal beregnes, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 290. Der vil med de delegerede retsakter blive fastlagt en metode til fordeling af de anslåede udgifter på diverse kategorier af finansielle institutioner eller deltagere på det finansielle marked samt kriterier til fastlæggelse af niveauet for de individuelle bidrag på grundlag af størrelse. Det er særlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører de relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter bør Europa-Parlamentet og Rådet navnlig modtage alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter bør have systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. (28)Med henblik på at bevare den fortrolige karakter af ESA'ernes arbejde bør kravene om tavshedspligt også gælde for personer, som, direkte eller indirekte, permanent eller lejlighedsvis leverer tjenesteydelser relateret til den pågældende ESA's ansvarsområde. (29)Forordning (EU) nr. 1093/2010, (EU) nr. 1094/2010 og (EU) nr. 1095/2010 såvel som sektorspecifik lovgivning om finansielle tjenesteydelser foreskriver, at ESA'erne skal bestræbe sig på at indgå effektive administrative ordninger, som omfatter udveksling af oplysninger med tilsynsmyndigheder fra tredjelande. Behovet for effektivt samarbejde og udveksling af oplysninger burde blive så meget desto større, når nogle af ESA'erne, i medfør af denne ændringsforordning, får et bredere ansvar i forbindelse med tilsyn med enheder og aktiviteter uden for EU. I de tilfælde, hvor ESA'erne i denne forbindelse behandler personoplysninger, herunder ved overførsel af sådanne oplysninger til lande uden for Unionen, er de bundet af kravene i forordning (EU) 2018/XXX (databeskyttelsesforordningen for EU's institutioner og organer). Foreligger der ikke en afgørelse om beskyttelsesniveauets tilstrækkelighed, eller er der ikke etableret passende garantier, f.eks. i administrative ordninger, jf. artikel 49, stk. 3, i databeskyttelsesforordningen for EU's institutioner og organer, kan ESA'erne udveksle personoplysninger med tredjelandes myndigheder i henhold til undtagelsesbestemmelsen vedrørende offentlighedens interesse — som især finder anvendelse på tilfælde af international udveksling af oplysninger mellem finansielle tilsynsmyndigheder — i nævnte forordnings artikel 51, stk. 1, litra d), på de deri fastsatte betingelser. (30)Det er af afgørende betydning, at EBA's beslutningsprocedurer giver passende garantier for medlemsstater, der ikke deltager i bankunionen, og samtidig gør det muligt for EBA at fortsætte med at træffe afgørelser på en effektiv måde, når antallet af ikkedeltagende medlemsstater falder. De nuværende afstemningsregler, som kræver et flertal af de deltagende medlemsstater og et flertal af de ikkedeltagende medlemsstater, for at EBA kan træffe en afgørelse, bør opretholdes. Der er imidlertid behov for yderligere garantier med henblik på at undgå en situation, hvor der ikke kan træffes afgørelser, udelukkende fordi medlemsstaters kompetente myndigheder udebliver, og for at sikre, at så mange nationale kompetente myndigheder som muligt er til stede ved afstemningerne, så man opnår et stærkt og legitimt afstemningsresultat. (31)Det følger af ESA'ernes oprettelsesforordninger, at ESA'erne, i samarbejde med ESRB, indleder og koordinerer stresstest på EU-plan for at vurdere modstandsdygtigheden hos finansielle institutioner eller deltagere på det finansielle marked over for ugunstige markedsudviklinger. Det bør også sikres, at der så vidt muligt anvendes en konsekvent metode på nationalt niveau for sådanne test. For at sikre en passende balance mellem de kompetente myndigheders tilsynsmæssige problemstillinger og EU-dækkende hensyn bør kompetencen til at træffe afgørelser om indledning og koordinering af stresstest overføres til ESA'ernes direktionen. Det bør også, for samtlige ESA'er, præciseres, at de kompetente myndigheders forpligtelser med hensyn til tavshedspligt ikke må hindre de kompetente myndigheder i at videregive resultaterne af stresstest til ESA'erne med henblik på offentliggørelse. (32)For at sikre en høj grad af konvergens på tilsynsområdet og med hensyn til godkendelse af interne modeller bør EIOPA kunne afgive udtalelser for at afhjælpe potentielle uoverensstemmelser og bistå de kompetente myndigheder med at nå til enighed i forbindelse med godkendelse af interne modeller. De kompetente myndigheder bør træffe deres afgørelser i overensstemmelse med disse udtalelser eller bør i modsat fald forklare, hvorfor de ikke har efterkommet udtalelsen.

(33)Med den stadig mere grænseoverskridende dimension af handelsaktiviteter — og især visse investeringsselskabers aktiviteter, som på grund af deres systemiske karakter kan have grænseoverskridende virkninger, der påvirker den finansielle stabilitet — bør ESMA spille en mere fremtrædende koordinerende rolle med hensyn til at anbefale de kompetente myndigheder at indlede relevante undersøgelser. ESMA bør endvidere kunne lette udvekslingen af oplysninger, der er relevante for disse undersøgelser, hvis ESMA har rimelig grund til at formode, at der finder aktiviteter med betydelige grænseoverskridende virkninger sted, som udgør en trussel mod de finansielle markeders ordentlige funktion og integritet eller den finansielle stabilitet i Unionen. Til dette formål bør ESMA vedligeholde en datalagerfacilitet til indsamling af alle relevante oplysninger data fra kompetente myndigheder og formidling af disse oplysninger mellem myndighederne. (34)Hovedmålsætningerne med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 345/2013, (EU) nr. 346/2013 og (EU) 2015/760 er fremme af beskæftigelse og vækst, finansiering af SMV'er, sociale og langsigtede investeringer samt befordring af en EU-investeringskultur. Nationale kompetente myndigheders indbyrdes afvigende anvendelse af deres skønsbeføjelser, deres forskellige administrative praksis og forskellene i tilsynskultur og ‑resultater består på trods af den harmonisering, der er opnået med de tre forordninger. Disse forskelle er til hinder for etablering af de nødvendige ensartede spilleregler for alle forvaltere af kvalificerede venturekapitalfonde, kvalificerede sociale iværksætterfonde og langsigtede investeringsfonde i forskellige medlemsstater og øger samtidig disse forvalteres transaktions- og driftsomkostninger. (35)Med henblik på at mindske transaktions- og driftsomkostningerne, styrke investorernes valgmuligheder og øge retssikkerheden bør tilsynsbeføjelserne, herunder til tildeling og tilbagetrækning af registreringer og tilladelser, ift. forvaltere af kvalificerede venturekapitalfonde og disse fonde som omhandlet i forordning (EU) nr. 345/2013, forvaltere af kvalificerede sociale iværksætterfonde eller disse fonde som omhandlet i forordning (EU) nr. 346/2013 og europæiske langsigtede investeringsfonde som omhandlet i forordning (EU) 2015/760, overføres fra de kompetente myndigheder til ESMA. I det øjemed bør ESMA kunne gennemføre undersøgelser og kontrolbesøg på stedet samt pålægge bøder eller tvangsbøder for at tvinge en person til at bringe en overtrædelse til ophør, til at afgive udtømmende og korrekte oplysninger, som ESMA har krævet, eller til at underkaste sig en undersøgelse eller et kontrolbesøg på stedet. (36)Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/760 af 29. april 2015 om europæiske langsigtede investeringsfonde er der fastlagt ensartede krav, som langsigtede fonde skal opfylde for at blive godkendt som "ELTIF". Der er ved forordning (EU) 2015/760 fastsat regler om kvalificerede investeringer, kvalificerede porteføljevirksomheder, koncentration og berettigede investorer. I reglerne fastlægges også tilsynsbeføjelserne, herunder krav vedrørende meddelelse af tilladelser og løbende tilsyn. Ved nærværende forordning opretholdes tilsynsreglerne i forordning (EU) 2015/760, mens ESMA tillægges tilsynsbeføjelser, herunder til meddelelse af tilladelse, løbende tilsyn og inddragelse af tilladelser. Ved denne forordning får ESMA til opgave at udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, der ikke indebærer politikbeslutninger, til forelæggelse for Kommissionen, således at de retlige forpligtelser og ESMA's skønsbeføjelse i henhold til forordning (EU) 2015/760 er tilstrækkeligt klare. Der er foretaget tilsvarende ændringer i forordning (EU) nr. 345/2013 og (EU) nr. 346/2013 med henblik på at tillægge ESMA tilsynsbeføjelser. (37)For at ESMA skal kunne udøve sine tilsynsbeføjelser på effektiv vis med hensyn til kvalificerede venturekapitalfonde, kvalificerede sociale iværksætterfonde og europæiske langsigtede investeringsfonde samt forvalterne heraf, bør ESMA kunne gennemføre undersøgelser og kontrolbesøg på stedet. Til støtte for ESMA's tilsynskapacitet bør ESMA tillægges beføjelser til at pålægge bøder eller tvangsbøder for at tvinge en person til at bringe en overtrædelse til ophør, til at afgive udtømmende og korrekte oplysninger, som ESMA har krævet, eller til at underkaste sig en undersøgelse eller et kontrolbesøg på stedet. Ved denne forordning bør der derfor fastlægges klare grænser for sådanne administrative sanktioner eller andre administrative foranstaltninger, idet disse bør være effektive, forholdsmæssige og have afskrækkende virkning, ligesom de bør sikre en fælles tilgang og virke præventivt. ESMA bør i forbindelse med sine undersøgelses- og håndhævelsesaktiviteter kunne regne med de nationale myndigheders støtte, i det omfang det er nødvendigt og påkrævet. ESMA bør tillægges beføjelser til at delegere visse af disse funktioner, som stadig kan delegeres tilbage til de nationale kompetente myndigheder (38)Ved artikel 40 i forordning (EU) nr. 600/2014 tillagdes ESMA midlertidige interventionsbeføjelser, som gør det muligt for ESMA på visse betingelser midlertidigt at forbyde eller begrænse markedsføring, distribution eller salg af bestemte finansielle instrumenter eller finansielle instrumenter med specificerede karakteristika eller en type finansiel aktivitet eller praksis i Unionen. Det fremgår klart, at disse produktinterventionsbeføjelser i henhold til forordning (EU) nr. 600/2014 finder anvendelse på investeringsselskaber og kreditinstitutter, der er involveret i markedsføring, distribution eller salg af finansielle instrumenter, herunder andele i institutter for kollektiv investering. Da andele i institutter for kollektiv investering også direkte kan markedsføres, distribueres eller sælges af administrationsselskaber for institutter for kollektiv investering i værdipapirer og investeringsselskaber, der er meddelt tilladelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF, samt forvaltere af alternative investeringsfonde (FAIF'er), der er meddelt tilladelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU, er det — for at øge retssikkerheden — nødvendigt at præcisere, at ovennævnte produktinterventionsbeføjelser i henhold til forordning (EU) nr. 600/2014 også gælder for administrationsselskaber og investeringsselskaber for investeringsinstitutter samt for FAIF'er. (39)I særlige, nøje definerede undtagelsestilfælde kan ESMA gøre brug af sine interventionsbeføjelser til — også for forvalterne — at begrænse eller forbyde markedsføring, salg eller distribution af andele eller aktier i investeringsinstitutter eller AIF'er. Dette ville være hensigtsmæssigt i tilfælde, hvor de foreslåede foranstaltninger imødegår væsentlige problemer med hensyn til investorbeskyttelsen eller en trussel mod de finansielle markeders ordentlige funktion og integritet eller for stabiliteten af hele eller dele af det finansielle system i Unionen; de reguleringsmæssige krav i EU-retten, der gælder for det pågældende finansielle instrument eller den pågældende aktivitet, ikke gør det muligt at undgå denne trussel, og en eller flere kompetente myndigheder ikke har truffet foranstaltninger til at imødegå truslen, eller de foranstaltninger, der er truffet, ikke imødegår truslen i tilstrækkelig grad. (40)Uensartethed i kvaliteten, formateringen og pålideligheden af samt udgifterne til transaktionsdata har en skadelig indvirkning på gennemsigtigheden, investorbeskyttelsen og markedseffektiviteten. Med henblik på at styrke overvågningen og rekonstruktion af transaktionsdata, forbedre sammenhængen i og kvaliteten af disse data samt adgangen til dem og tilgængeligheden af dem til rimelige omkostninger i hele Unionen for de relevante markedspladser indførtes der ved direktiv 2014/65/EU en ny retlig ordning for dataindberetningstjenester, herunder meddelelse af tilladelse til og tilsyn med udbydere af dataindberetningstjenester. (41)Kvaliteten af transaktionsdata og af behandlingen og tilvejebringelsen af disse data, herunder grænseoverskridende behandling og tilvejebringelse af data, er af afgørende betydning for opfyldelsen af den vigtigste målsætning for forordning (EU) nr. 600/2014, nemlig at styrke gennemsigtigheden på de finansielle markeder. Leveringen af tjenesteydelser vedrørende centrale data er således afgørende for, at brugerne kan danne sig det ønskede overblik over handelsaktiviteten på EU-finansmarkederne, og for, at de kompetente myndigheder kan modtage nøjagtige og fuldstændige oplysninger om relevante transaktioner. (42)Transaktionsdata er desuden et stadig vigtigere værktøj til effektiv håndhævelse af de krav, der følger af forordning (EU) nr. 600/2014. I betragtning af den grænseoverskridende dimension af datahåndtering, datakvalitet og behovet for at opnå stordriftsfordele samt for at undgå de skadelige virkninger af potentielle indbyrdes forskelle på såvel datakvaliteten som de opgaver, udbydere af dataindberetningstjenester varetager, er det hensigtsmæssigt og berettiget at overdrage godkendelses- og tilsynsbeføjelser i forhold til udbydere af dataindberetningstjenester fra de kompetente myndigheder til ESMA og at præcisere disse beføjelser i forordning (EU) nr. 600/2014, således at man samtidig muliggør konsolidering af de fordele, der opstår ved at samle datarelaterede kompetencer i ESMA. (43)Detailinvestorer (private investorer) bør på behørig vis informeres om potentielle risici, når de beslutter at investere i et finansielt instrument. Unionens retlige ramme har til formål at reducere risikoen for uhensigtsmæssigt salg, hvor der til detailinvestorer sælges finansielle produkter, der ikke passer til deres behov og forventninger. I dette øjemed styrker direktiv 2014/65/EU og forordning (EU) nr. 600/2014 de organisatoriske krav og kravene vedrørende forretningsskik for at sikre, at investeringsselskaberne handler i deres kunders bedste interesse. Disse krav omfatter mere omfattende risikoinformation til kunderne, bedre vurdering af anbefalede produkters egnethed samt en forpligtelse til at distribuere finansielle instrumenter til det marked, der er den identificerede målgruppe, under hensyntagen til faktorer såsom udstedernes solvens. ESMA bør gøre fuld brug af sine beføjelser til at sikre tilsynsmæssig konvergens og til at støtte de nationale myndigheder i deres bestræbelser på at opnå et højt investorbeskyttelsesniveau og en effektiv overvågning af risici i tilknytning til finansielle produkter. (44)Det er vigtigt at sikre en mål- og omkostningseffektiv indgivelse, kompilering, analyse og offentliggørelse af oplysninger med henblik på beregninger til fastsættelse af kravene vedrørende før- og efterhandelsgennemsigtigheds- og handelsforpligtelsesordningerne samt med henblik på referencedata i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 600/2014 og forordning (EU) nr. 596/2014. ESMA bør derfor tillægges beføjelser til at indsamle oplysninger direkte fra markedsdeltagere i relation til kravene vedrørende før- og efterhandelsgennemsigtighed, samt meddelelse af tilladelse til markedsdeltagere og tilsyn med udbydere af dataindberetningstjenester. (45)Ved at tildele ESMA disse beføjelser åbnes der mulighed for centralt forvaltet godkendelse og tilsyn, hvormed man ville undgå den nuværende situation, hvor det er nødvendigt med flere forskellige markedspladser, systematiske internalisatorer, godkendte offentliggørelsesordninger (APA'er) og udbydere af konsolideret løbende handelsinformation (CTP'er) til at forsyne flere forskellige kompetente myndigheder med data, som først da videregives til ESMA. Et sådant centralt forvaltet system burde være til stor gavn for markedsdeltagerne i kraft af større datagennemsigtighed, bedre investorbeskyttelse og højere markedseffektivitet. (46)Overdragelsen af dataindsamlingsbeføjelser samt meddelelse af tilladelse og tilsyn fra de kompetente myndigheder til ESMA er også af stor betydning for andre opgaver, som ESMA varetager i henhold til forordning (EU) nr. 600/2014, såsom markedsovervågning, ESMA's midlertidige interventionsbeføjelser og positionsforvaltningsbeføjelser samt arbejdet med at sikre en konsekvent overholdelse af kravene vedrørende før- og efterhandelsgennemsigtighed. (47)ESMA bør, for at kunne udøve sine tilsynsbeføjelser for så vidt angår behandling og tilvejebringelse af data effektivt, kunne gennemføre undersøgelser og kontrolbesøg på stedet. ESMA bør kunne pålægge bøder eller tvangsbøder for at tvinge udbydere af dataindberetningstjenester til at bringe en overtrædelse til ophør, til at afgive udtømmende og korrekte oplysninger, som ESMA har krævet, eller til at underkaste sig en undersøgelse eller et kontrolbesøg på stedet samt pålægge administrative sanktioner eller andre administrative foranstaltninger, hvis ESMA finder, at en person forsætligt eller uagtsomt har overtrådt forordning (EU) nr. 600/2014. (48)Finansielle produkter, der anvender kritiske benchmarks, er tilgængelige i alle medlemsstaterne. Disse benchmarks er derfor af afgørende betydning for de finansielle markeders funktion og den finansielle stabilitet i Unionen. I tilsynet med et kritisk benchmark bør der derfor anlægges et holistisk syn på potentielle virkninger — ikke kun i den medlemsstat, hvor administratoren er etableret, og de medlemsstater, hvor stillerne er etableret, men i hele Unionen. ESMA bør derfor føre tilsyn med kritiske benchmarks på EU-plan. For at undgå overlapning af opgaver bør det kun være ESMA, der fører tilsyn med administratorer af kritiske benchmarks, også for så vidt angår eventuelle ikke-kritiske benchmarks, som de forvalter. (49)Det vil imidlertid, når et benchmark kun er af kritisk betydning i én medlemsstat, kunne være hensigtsmæssigt, at ESMA helt eller delvist delegerer tilsynet med det pågældende benchmark til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor administratoren er etableret, fordi den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat er tættere på markedet, forudsat at ESMA har indhentet forudgående samtykke hertil fra den pågældende kompetente myndighed. (50)Eftersom administratorer af og stillere til kritiske benchmarks er underlagt strengere krav end administratorer af og stillere til andre benchmarks, bør kategoriseringen af benchmarks som kritiske benchmarks varetages af Kommissionen eller ESMA og kodificeres af Kommissionen. Da det er de nationale kompetente myndigheder, der har bedst adgang til data og information om de benchmarks, de fører tilsyn med, bør de underrette Kommissionen eller ESMA om benchmarks, som efter deres opfattelse opfylder kriterierne for at blive betragtet som kritiske benchmarks. (51)Det var meningen, at tilsynskollegier for kritiske benchmarks skulle bidrage til en harmoniseret anvendelse af forordning (EU) 2016/1011 og til konvergens med hensyn til tilsynspraksis. Da ESMA er i direkte kontakt med alle de nationale tilsynsmyndigheder eller består af disse tilsynsmyndigheder, vil der ikke længere være behov for disse tilsynskollegier. (52)Proceduren for fastlæggelse af, hvem der er referencemedlemsstat for benchmarkadministratorer etableret i tredjelande, som ansøger om at blive anerkendt i Unionen, er besværlig og tidskrævende for både ansøgerne og de nationale kompetente myndigheder. Ansøgere vil kunne forsøge at påvirke proceduren i håb om tilsynsarbitrage, og det samme gælder andre benchmarkadministratorer etableret i tredjelande, der ønsker adgang til Unionen via valideringsordningen. Disse administratorer vil måske ud fra strategiske hensyn vælge deres retlige repræsentant i en medlemsstat, hvor tilsynet efter deres opfattelse er mindre strengt. Med en harmoniseret tilgang med ESMA som kompetent myndighed for tredjelandes benchmarks og deres administratorer undgås disse risici samt udgifterne til at afgøre, hvem der er referencemedlemsstat, og til det efterfølgende tilsyn. Med tildelingen af denne rolle som kompetent myndighed for tredjelandes benchmarks slås det desuden fast, at ESMA er Unionens modpart i forhold til tilsynsmyndigheder i tredjelande, hvilket gør det grænseoverskridende samarbejde mere mål- og omkostningseffektivt.

(53)Mange — hvis ikke de fleste — benchmarkadministratorer er banker eller finansieringsselskaber, som forvalter kunders penge. For ikke at undergrave Unionens kamp mod hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme bør en forudsætning for, at der kan indgås en samarbejdsordning med en kompetent myndighed inden for rammerne af en ækvivalensordning, være, at den kompetente myndigheds land ikke er opført på listen over jurisdiktioner med strategiske mangler i deres nationale ordninger for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, der i væsentlig grad truer Unionens finansielle system. (54)Næsten alle benchmarks benyttes i forbindelse med finansielle produkter, der udbydes i flere medlemsstater eller i hele Unionen. De kompetente myndigheder, herunder ESMA, bør samarbejde og bistå hinanden som fornødent for at afdække risici i tilknytning til levering af benchmarks, der måske ikke længere er pålidelige eller repræsentative for forholdene på markedet eller de økonomiske realiteter, som de skal måle. (55)På grund af arten af de relevante værdipapirer og udstedere knytter der sig til visse typer prospekter, der udarbejdes i henhold til forordning (EU) 2017/1129, en sådan grænseoverskridende dimension inden for Unionen, en sådan grad af teknisk kompleksitet og/eller sådanne potentielle risici for regelarbitrage, at et centraliseret tilsyn med dem fra ESMA's side ville sikre bedre resultater med hensyn til mål- og omkostningseffektivitet end tilsyn med dem på nationalt plan. Konsolidering på ESMA-niveau af godkendelsen af sådanne prospekter samt dertil knyttede tilsyns- og håndhævelsesaktiviteter i ESMA-regi burde reducere overholdelsesomkostningerne og de administrative barrierer og samtidig øge kvaliteten af, sammenhængen i og effektiviteten af tilsynet i Unionen. (56)Private placeringer af værdipapirer, der ikke er kapitalandele, er en vigtig kilde til kapital for udstedere og er grænseoverskridende af natur. Et prospekt er ikke påkrævet ved en privat placering hos kvalificerede investorer, men den efterfølgende optagelse af værdipapirerne til handel på et reguleret marked er betinget af, at der offentliggøres et prospekt i henhold til forordning (EU) 2017/1129. Prospektordningen giver udstederne fleksibilitet til selv at vælge, hvad der skal være deres hjemland, hvis den pålydende værdi af værdipapirer, der ikke er kapitalandele, er over 1 000 EUR pr. enhed. Den pålydende værdi af de værdipapirer, der ikke er kapitalandele, som er genstand for private placeringer, er typisk på over 1 000 EUR, og dette skaber potentielt grobund for reguleringsshopping. At give ESMA ansvaret for godkendelse af sådanne engrosprospekter for værdipapirer, der ikke er kapitalandele, og som optages til handel på et reguleret marked eller et specifikt segment heraf, som kun kvalificerede investorer kan få adgang til, burde opfylde den dobbelte målsætning om at sikre såvel lige vilkår for udstedere som en højere grad af effektivitet ved at strømline godkendelsesprocedurerne betydeligt. (57)Godkendelse af prospekter for værdipapirer med sikkerhed i aktiver samt godkendelse af prospekter udarbejdet af specialistudstedere, f.eks. ejendomsselskaber, mineralselskaber, videnskabelige forskningsvirksomheder eller rederier, forudsætter, at de nationale kompetente myndigheder råder over højt specialiseret personale, som i de fleste tilfælde skal tage sig af en forholdsvis begrænset mængde prospekter. Dertil kommer, at visse ikke-finansielle oplysninger, som skal offentliggøres af specialistudstedere, ikke er fastlagt i de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 13 i forordning (EU) 2017/1129, men er underlagt de nationale kompetente myndigheders skønsbeføjelser. Dette er en potentiel kilde til ineffektivitet og regelarbitrage. At give ESMA ansvaret for godkendelse af disse typer prospekter burde på den ene side sikre ensartede vilkår med hensyn til offentliggørelse af oplysninger og eliminere risikoen for regelarbitrage og på den anden side optimere tildelingen af ressourcer til tilsyn på EU-plan, ved at det fastslås, at ESMA er ekspertisecentret, og derigennem sikre et mere effektivt tilsyn med de pågældende prospekter. (58)Tredjelandsudstedere, der udarbejder et prospekt i overensstemmelse med EU-retten, nyder en vis grad af fleksibilitet med hensyn til valg af hjemland med henblik på godkendelse af prospektet, hvilket medfører en risiko for tilsynsshopping på tværs af medlemsstaternes grænser. Konsolidering af sådanne godkendelser på ESMA-niveau ville sikre en fuldt harmoniseret tilgang over for tredjelandsudstedere og fjerne potentialet for regelarbitrage. Tredjelandsudstedere ville dermed have ESMA som deres fælles kontaktpunkt i Unionen, uanset hvilke(n) medlemsstat(er) de udbyder deres værdipapirer eller ansøger om optagelse til handel i. Derved elimineres behovet for at fastlægge, hvad der er hjemland for de pågældende tredjelandsudstedere. (59)Ækvivalensordningen for prospekter udarbejdet i henhold til tredjelandes nationale lovgivning bør ændres, således at det fastsættes, at ækvivalensvurderingen og den efterfølgende vedtagelse af en Kommissionens afgørelse ikke skal baseres alene på oplysningskravene i sådanne tredjelandes nationale lovgivning, men også på, hvorvidt der er etableret en ramme for kontrol og godkendelse af prospektet, herunder eventuelle tillæg hertil, fra tredjelandets tilsynsmyndigheds side, samt et effektivt tilsyn og en effektiv håndhævelse af udbud og optagelser under sådanne prospekter. Med henblik på at sikre overensstemmelse med den tilgang, der er beskrevet i arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene om "EU equivalence decisions in financial services policy: an assessment" (SWD(2017) 102 final), bør Kommissionen kunne gøre sin ækvivalensafgørelse betinget af, at supplerende betingelser er opfyldt, med henblik på at beskytte markedets integritet i Unionen og fremme det indre marked for finansielle tjenesteydelser samt fælles værdier og fælles reguleringsmål på internationalt plan. Sådanne betingelser kan være et krav om, at det pågældende tredjeland skal indføre et effektivt ækvivalent system til anerkendelse af prospekter udarbejdet i henhold til forordning (EU) 2017/1129, eller at ESMA skal kunne samarbejde med den relevante tilsynsmyndighed i tredjelandet om løbende at overvåge reglerne i dette tredjeland. (60)Hvis et tredjelands retlige og tilsynsmæssige ordninger for prospekter udarbejdet i henhold til det pågældende tredjelands nationale lovgivning er blevet erklæret ækvivalente af Kommissionen, og hvis der er indgået en passende samarbejdsordning mellem ESMA og tilsynsmyndigheden i det pågældende tredjeland, bør ethvert prospekt, der er godkendt af tilsynsmyndigheden i det pågældende tredjeland, og som anvendes i Unionen i forbindelse med et udbud af værdipapirer til offentligheden eller optagelse til handel på et reguleret marked, registreres hos ESMA, og reglerne for fastlæggelse af, hvad der er hjemlandet, lades ude af betragtning. (61)Eftersom den ækvivalensordning, der er fastlagt ved forordning (EU) 2017/1129, foreskriver, at de kompetente myndigheder og ESMA skal forlade sig på tredjelandes tilsynsmyndigheder i forbindelse med udbud og optagelse til handel i Unionen på grundlag af et prospekt, der er udarbejdet i henhold til tredjelandes regler, må de pågældende kompetente myndigheder og ESMA også kunne have tillid til, at der i det pågældende tredjeland træffes forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Med henblik herpå og også for ikke at undergrave Unionens kamp mod hvidvask af penge og/eller finansiering af terrorisme bør en forudsætning for, at ESMA kan indgå en samarbejdsordning med et tredjelands tilsynsmyndigheder inden for rammerne af den ækvivalensordning, der er fastlagt ved forordning (EU) 2017/1129, være, at tredjelandet ikke er opført på listen over jurisdiktioner, om hvilke det er erklæret, at de har strategiske mangler i deres nationale ordninger for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, der i væsentlig grad truer Unionens finansielle system. (62)ESMA bør have beføjelser til at pålægge administrative sanktioner for eller træffe andre administrative foranstaltninger mod overtrædelser af forordning (EU) 2017/1129 vedrørende de specifikke typer prospekter, som ESMA overdrages ansvaret for godkendelse af. Ved denne forordning bør der derfor fastlægges klare grænser for sådanne administrative sanktioner eller andre administrative foranstaltninger, idet disse bør være effektive, forholdsmæssige og have afskrækkende virkning. (63)Ansvaret for tilsynet med annoncering vedrørende de prospekter, som ESMA overdrages ansvaret for godkendelse af, bør også overdrages til ESMA. ESMA bør have mulighed for at kontrollere, at sådan annoncering er i overensstemmelse med reglerne. Kontrollen bør dog altid udføres af ESMA i forbindelse med annoncering, der finder sted i en medlemsstat, hvis kompetente myndighed formelt har anmodet ESMA om at gøre brug af sine kontrolbeføjelser, når et prospekt, der er godkendt af ESMA, anvendes i forbindelse med et udbud eller optagelse inden for dens jurisdiktion. For at kunne varetage en sådan opgave bør ESMA råde over tilstrækkelige menneskelige ressourcer med tilstrækkeligt kendskab til de relevante nationale forbrugerbeskyttelsesregler. (64)ESMA bør overvåge og godkende alle typer af prospekter defineret i denne forordning, som forelægges til godkendelse fra den dato, hvorfra denne forordning finder anvendelse. Prospekter af de i denne forordning definerede typer, som er blevet godkendt af en kompetent myndighed inden den dato, hvorfra denne forordning finder anvendelse, eller som er blevet forelagt for en kompetent myndighed med henblik på godkendelse, men endnu ikke er blevet godkendt pr. nævnte dato, bør fortsat være underlagt den pågældende kompetente myndigheds tilsyn. For at undgå enhver risiko for forvirring bør tilsynet navnlig omfatte afslutningen af proceduren for kontrol og godkendelse af prospekter, der endnu ikke er godkendt, samt alle godkendelses- og meddelelsesopgaver i tilknytning til tillæg til og endelige vilkår herfor, i det omfang det er relevant. (65)Der bør fastsættes en rimelig frist til at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på den påtænkte ledelsesstruktur og de relevante delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, således at ESA'erne og de øvrige interessenter kan anvende de regler, der indføres ved denne forordning. (66)Forordning (EU) nr. 1093/2010, (EU) nr. 1094/2010, (EU) nr. 1095/2010, (EU) nr. 345/2013, (EU) nr. 346/2013, (EU) nr. 600/2014, (EU) 2015/760, (EU) 2016/2011 og (EU) 2017/1129 bør derfor ændres — VEDTAGET DENNE FORORDNING: Artikel 1

Ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 I forordning (EU) nr. 1093/2010 foretages følgende ændringer: (1)Artikel 1 ændres således: a)Stk. 2 affattes således: "2. Myndigheden handler inden for de beføjelser, som den tildeles ved denne forordning, og inden for rammerne af direktiv 2002/87/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF*, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/49/EU**, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/92/EU***, Europa-Parlamentets og Rådets***** forordning (EU) 2015/847****, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2366****** og, i det omfang disse retsakter finder anvendelse på kredit- og finansieringsinstitutter og de kompetente myndigheder, der fører tilsyn med dem, de relevante dele af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/65/EF og direktiv (EU) 2015/849*******, herunder alle direktiver, forordninger og afgørelser, der er baseret på disse retsakter, samt eventuelle yderligere retligt bindende EU-retsakter, hvorved myndigheden pålægges opgaver. Myndigheden handler også i overensstemmelse med Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013********.

* Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler og om ophævelse af Rådets direktiv 87/102/EØF (EUT L 133 af 22.5.2008, s. 66). ** Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/49/EU af 16. april 2014 om indskudsgarantiordninger (EUT L 173 af 12.6.2014, s. 149). *** Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/92/EU af 23. juli 2014 om sammenlignelighed af gebyrer i forbindelse med betalingskonti, flytning af betalingskonti og adgang til betalingskonti med basale funktioner (EUT L 257 af 28.8.2014, s. 214). **** Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/847 af 20. maj 2015 om oplysninger, der skal medsendes ved pengeoverførsler, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1781/2006 (EUT L 141 af 5.6.2015, s. 1). **** Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2366 af 25. november 2015 om betalingstjenester i det indre marked, om ændring af direktiv 2002/65/EF, 2009/110/EF og 2013/36/EU og forordning (EU) nr. 1093/2010 og om ophævelse af direktiv 2007/64/EF (EUT L 337 af 23.12.2015, s. 35). ***** Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 af 20. maj 2015 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF samt Kommissionens direktiv 2006/70/EF (EUT L 141 af 5.6.2015, s. 73)." *****Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63)." b)I artikel 1, stk. 2, tilføjes følgende afsnit: "Myndigheden handler også inden for de beføjelser, der er tildelt ved denne forordning og inden for rammerne for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849(*), i det omfang nævnte direktiv finder anvendelse på operatører i den finansielle sektor og de kompetente myndigheder, der fører tilsyn med dem. Udelukkende til dette formål udfører EBA de opgaver, som enhver juridisk bindende EU-retsakt har tillagt Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger, der er oprettet ved forordning (EU) nr. 1094/2010, eller Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed, der er oprettet ved forordning (EU) nr. 1095/2010. Når myndigheden udfører sådanne opgaver, skal den holde disse myndigheder underrettet om sine aktiviteter vedrørende en enhed, der er en "finansiel institution", som defineret i artikel 4, nr. 1), i forordning (EU) nr. 1094/2010, eller en "deltager på det finansielle marked" som defineret i artikel 4, nr. 1), i forordning (EU) nr. 1095/2010. (*) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 af 20. maj 2015 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF samt Kommissionens direktiv 2006/70/EF (EUT L 141 af 5.6.2015, s. 73)." (2)I artikel 2, stk. 5, indsættes følgende afsnit: "Henvisninger til tilsyn i denne forordning omfatter de aktiviteter, der skal udføres af alle kompetente myndigheder i henhold til de i artikel 1, stk. 2, omhandlede retsakter." (3)Artikel 4 ændres således: a) Nr. 1) affattes således: "1) "finansielle institutioner": enhver virksomhed, der er omfattet af regulering og tilsyn i henhold til de i artikel 1, stk. 2, omhandlede EU-retsakter ". aa) Følgende indsættes som nr. 1a): "1a) "operatør i den finansielle sektor": enhver enhed, der er omfattet af direktiv (EU) 2015/849, og som enten er en "finansiel institution" som defineret i artikel 4, nr. 1), i denne forordning og i artikel 4, nr. 1), i forordning (EU) nr. 1094/2010 eller en "deltager på det finansielle marked" som defineret i artikel 4, nr. 1), i forordning (EU) nr. 1095/2010". b) Nr. 2), nr. i), affattes således: "i) kompetente myndigheder som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 40), i forordning (EU) nr. 575/2013, herunder Den Europæiske Centralbank med hensyn til forhold vedrørende opgaver overdraget til den ved forordning (EU) nr. 1024/2013". c) Nr. 2), nr. ii), affattes således erstattes af følgende:

"ii) i forbindelse med direktiv 2002/65/EF og (EU) 2015/849, de myndigheder og organer, der har ansvaret for at sikre, at kreditinstitutter og finansielle institutioner overholder kravene i disse dette direktiver iia) i forbindelse med direktiv (EU) 2015/849, de myndigheder og organer, der fører tilsyn med finansielle institutioner, og som har ansvar for at sikre, at de overholder kravene i nævnte direktiv". d) Nr. 2), nr. iii), affattes således: "iii) i forbindelse med indskudsgarantiordninger, de organer, der forvalter indskudsgarantiordninger i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/49/EU, eller, hvis driften af indskudsgarantiordningen forestås af en privat virksomhed, den offentlige myndighed, der fører tilsyn med disse ordninger i medfør af nævnte direktiv, samt relevante administrative myndigheder som omhandlet i nævnte direktiv, og". e) Som nr. 2), nr. v) og vi), indsættes: "v) kompetente myndigheder som omhandlet i direktiv 2014/17/EU, forordning (EU) 2015/751, direktiv (EU) 2015/2366, direktiv 2009/110/EF, forordning (EF) nr. 924/2009 og forordning (EU) nr. 260/2012 vi) organer og myndigheder som omhandlet i artikel 20 i direktiv 2008/48/EF." (4)Artikel 6 ændres således: a) Nr. 2) affattes således: "2) en direktion, der varetager de i artikel 47 nævnte opgaver". b) Nr. 4) udgår. (5) Artikel 8 ændres således: a) I stk. 1 foretages følgende ændringer: i) Som litra aa) indsættes: 1) "aa) at udvikle og ajourføre en EU-tilsynshåndbog om tilsyn med finansielle institutioner i Unionen". ii) Som litra ab) indsættes: 2)"ab) at udvikle og ajourføre en EU-afviklingshåndbog om afvikling af finansielle institutioner i Unionen, som beskriver bedste tilsynspraksis og metoder og processer af høj kvalitet". iii) Litra e) og f) affattes således: 3)"e) at tilrettelægge og gennemføre evalueringer af kompetente myndigheder, og i den forbindelse udstede retningslinjer og henstillinger og fastlægge bedste praksis, for at styrke konsekvensen i tilsynsresultaterne 4)f) at overvåge og vurdere markedsudviklingen på sit kompetenceområde, herunder, i det omfang det er relevant, udviklingen med hensyn til kredittendenser, især for husholdninger og SMV'er, og inden for innovative tjenesteydelser".

iv) Litra h) affattes således: 5)"h) at fremme beskyttelse af indskydere, forbrugere og investorer". v) Som litra l) tilføjes: "l) at bidrage til at forebygge anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme." b) I stk. 1a indsættes som litra c): "c) tage hensyn til teknologisk innovation, innovative og bæredygtige forretningsmodeller samt integrering af miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige faktorer." c) I stk. 2 foretages følgende ændringer: i) Som litra ca) indsættes: "ca) at udstede henstillinger, jf. artikel 29a og 31a". ii) Litra h) affattes således: "h) at indsamle de nødvendige oplysninger vedrørende finansielle institutioner som fastsat i artikel 35 og 35b". (6)Artikel 9 ændres således: Stk. 2 affattes således: "2. Myndigheden overvåger nye og eksisterende finansielle aktiviteter og kan vedtage retningslinjer og henstillinger med henblik på at fremme markedernes sikkerhed og soliditet og konvergens med hensyn til regulerings- og tilsynspraksis." Stk. 4 affattes således: "4. Myndigheden etablerer som en integreret del af myndigheden et udvalg om finansiel innovation, der samler alle relevante kompetente myndigheder og myndigheder med ansvar for forbrugerbeskyttelse med henblik på at opnå en koordineret tilgang til den reguleringsmæssige og tilsynsmæssige behandling af nye eller innovative finansielle aktiviteter og yde rådgivning, som myndigheden fremlægger for Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen. Myndigheden kan også lade udvalget inkludere nationale databeskyttelsesmyndigheder." 6a) Som artikel 9a og 9b indsættes: "Artikel 9a

Særlige opgaver i forbindelse med bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme 1.Myndigheden indtager en ledende rolle med hensyn til at fremme integritet, gennemsigtighed og sikkerhed i det finansielle system ved at vedtage foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, herunder ved: a)at indsamle oplysninger fra de kompetente myndigheder vedrørende de svagheder, der er konstateret i processerne og procedurerne, organisatoriske ordninger, vurderinger af egnethed og hæderlighed, forretningsmodeller og aktiviteter foretaget af operatører i den finansielle sektor, med henblik på at forebygge hvidvask af penge og finansiering af terrorisme samt foranstaltninger truffet af kompetente myndigheder. De kompetente myndigheder stiller alle sådanne oplysninger til rådighed for myndigheden ud over eventuelle forpligtelser i henhold til artikel 35. Myndigheden koordinerer i tæt samarbejde med finansielle efterretningsenheder

b)at udarbejde fælles standarder for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i den finansielle sektor og ved at fremme en konsekvent gennemførelse heraf c)at overvåge udviklingen på markedet og vurdere sårbarheden over for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i den finansielle sektor. 2.Myndigheden opretter og ajourfører en central database med oplysninger, der er indsamlet i henhold til stk. 1, litra a). Myndigheden sikrer, at oplysninger analyseres og gøres tilgængelige for de kompetente myndigheder ud fra need-to-know- og fortrolighedskriterier. 3.Myndigheden fremmer konvergens mellem de tilsynsprocesser, der er omhandlet i direktiv (EU) 2015/849, herunder ved at foretage regelmæssige evalueringer i overensstemmelse med artikel 30. Hvis en sådan evaluering viser, at der er alvorlige mangler i identifikationen, vurderingen eller håndteringen af risici for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, og den kompetente myndighed ikke træffer foranstaltninger til at adressere de opfølgningsforanstaltninger, som er angivet i den rapport, der er omhandlet i artikel 30, stk. 3, underretter myndigheden Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen. 4.Myndigheden foretager regelmæssigt risikovurderinger af de kompetente myndigheder med hovedfokus på kompetente myndigheder som omhandlet i artikel 4, stk. 2, nr. iia), for at afprøve deres strategier og ressourcer med hensyn til at imødegå og overvåge de vigtigste nyopståede risici i forbindelse med hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Myndigheden underretter Kommissionen om resultaterne af disse risikovurderinger, herunder ved at indarbejde analysen af resultaterne i den udtalelse, den skal afgive i henhold til artikel 6, stk. 5, i direktiv (EU) 2015/849. 5.I væsentlige tilfælde af hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, der berører grænseoverskridende sager i forhold til et tredjeland, indtager myndigheden en ledende rolle med hensyn til at lette samarbejdet mellem de kompetente myndigheder i Unionen og de relevante myndigheder i tredjelande. 6.Myndigheden nedsætter et permanent internt udvalg for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme med henblik på at koordinere foranstaltningerne for at bekæmpe hvidvask af penge og finansiering af terrorisme og med henblik på at udarbejde udkast til afgørelser, der skal træffes af myndigheden i overensstemmelse med artikel 44. 7.Tilsynsrådets formand er formand for udvalget, og det består af cheferne for de myndigheder og organer, der har ansvaret for at sikre, at finansielle institutioner overholder kravene i direktiv (EU) 2015/849. Derudover kan Kommissionen, ESRB, tilsynsrådet for Den Europæiske Centralbank, Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger og Den Europæiske Værdipapirtilsynsmyndighed hver udpege en højtstående repræsentant, som deltager i udvalgets møder som observatører. Artikel 9b

Anmodning om efterforskning vedrørende forebyggelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme 1.I sager vedrørende forebyggelse af anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i overensstemmelse med direktiv (EU) 2015/849 kan myndigheden, hvis den har konstateret tegn på væsentlige overtrædelser, anmode en kompetent myndighed som omhandlet i artikel 4, stk. 2, nr. iia), om at efterforske mulige overtrædelser af EU-retten, og hvis denne EU-ret består af direktiver eller udtrykkeligt giver medlemsstaterne valgmuligheder, overtrædelser af national lovgivning, der gennemfører direktiver eller udnytter valgmuligheder, som medlemsstaterne har i henhold til EU-retten, foretaget af en operatør i den finansielle sektor og at overveje at pålægge den pågældende operatør sanktioner i forbindelse med sådanne overtrædelser. Myndigheden kan også, hvis det er nødvendigt, anmode en kompetent myndighed som omhandlet i artikel 4, stk. 2, nr. iia), om at overveje at vedtage en individuel afgørelse rettet til den pågældende operatør i den finansielle sektor, hvor det pålægges den at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at opfylde dens forpligtelser i henhold til umiddelbart gældende EU-ret eller i henhold til national lovgivning, der gennemfører direktiver eller udnytter muligheder, medlemsstaterne har i henhold til EU-retten, herunder at ophøre med en given adfærd. 2.Den kompetente myndighed efterkommer enhver anmodning, der rettes til den i henhold til stk. 1, og underretter senest 10 dage myndigheden om de skridt, den har taget eller agter at tage for at efterkomme anmodningen. 3.Hvis en kompetent myndighed ikke overholder denne artikels stk. 2, finder artikel 17 anvendelse, jf. dog Kommissionens beføjelser i henhold til artikel 258 i TEUF." (7)Artikel 16 ændres således: a) I stk. 1 tilføjes følgende afsnit: "Myndigheden kan også udstede retningslinjer og henstillinger til myndigheder i medlemsstaterne, der ikke er kompetente myndigheder i henhold til definitionen i denne forordning, men som har beføjelser til at sikre gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede retsakter." b) Stk. 2 affattes således: "2. Myndigheden gennemfører, undtagen i ekstraordinære tilfælde, åbne offentlige høringer om retningslinjer og henstillinger og foretager en analyse af de potentielle omkostninger og fordele ved at udstede de pågældende retningslinjer og henstillinger. Disse høringer og analyser skal stå i forhold til omfanget, arten og virkningen af retningslinjerne eller henstillingerne. Myndigheden anmoder, undtagen i ekstraordinære tilfælde, også om udtalelser eller rådgivning fra den i artikel 37 omhandlede interessentgruppe for banker." c) I stk. 4 tilføjes følgende punktum: "Rapporten skal desuden indeholde en redegørelse for, hvordan myndigheden har begrundet udstedelsen af sine retningslinjer og henstillinger, og en sammenfatning af feedbacken fra de offentlige høringer om nævnte retningslinjer og henstillinger."

d) Som stk. 5 indsættes: "5. Er to tredjedele af medlemmerne af interessentgruppen for banker af den opfattelse, at myndigheden har overskredet sin kompetence ved at udstede bestemte retningslinjer eller henstillinger, kan de sende en begrundet udtalelse til Kommissionen. Kommissionen anmoder om en redegørelse, der begrunder udstedelsen af de pågældende retningslinjer eller henstillinger, fra myndigheden. Kommissionen vurderer, når den har modtaget myndighedens redegørelse, rækkevidden af retningslinjerne eller henstillingerne i lyset af myndighedens beføjelser. Finder Kommissionen, at myndigheden har overskredet sin kompetence, kan den, efter at have givet myndigheden mulighed for at fremføre sine synspunkter, vedtage en gennemførelsesafgørelse, der pålægger myndigheden at trække de pågældende retningslinjer eller henstillinger tilbage. Kommissionens afgørelse offentliggøres." (8) I artikel 17 foretages følgende ændringer: a)I stk. 2 tilføjes følgende afsnit: "Myndigheden kan, hvis det skønnes nødvendigt med henblik på undersøgelse af en påstået overtrædelse eller manglende anvendelse af EU-retten, rette en berettiget og behørigt begrundet anmodning om oplysninger direkte til andre kompetente myndigheder eller relevante finansielle institutioner, uden at dette berører de beføjelser, der er fastlagt i artikel 35. Er den begrundede anmodning rettet til finansielle institutioner, skal der i anmodningen redegøres for, hvorfor oplysningerne er nødvendige for at kunne undersøge den påståede overtrædelse eller manglende anvendelse af EU-retten. Modtageren af en sådan anmodning forelægger uden unødigt ophold myndigheden klare, nøjagtige og fuldstændige oplysninger. Er en anmodning om oplysninger rettet til en finansiel institution, underretter myndigheden de relevante kompetente myndigheder om anmodningen. De kompetente myndigheder bistår myndigheden med at indsamle oplysningerne, hvis myndigheden anmoder dem herom." b)Stk. 6 og 7 affattes således: "6. Efterkommer en kompetent myndighed ikke den i stk. 4 omhandlede formelle udtalelse inden for den heri fastsatte frist, og er det nødvendigt at afhjælpe en sådan misligholdelse rettidigt for at opretholde eller genoprette neutrale konkurrencevilkår på markedet eller sikre det finansielle systems ordnede funktion og integritet, kan myndigheden, hvis de relevante krav i de i artikel 1, stk. 2, nævnte retsakter finder umiddelbar anvendelse på finansielle institutioner eller, i forbindelse med sager vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, på operatører i den finansielle sektor, vedtage en individuel afgørelse rettet til en finansiel institution eller en operatør i den finansielle sektor, hvorved den kræver, at denne tager alle nødvendige skridt til at opfylde sine forpligtelser i henhold til EU-retten, herunder til at ophøre med en given adfærd, uden at dette i øvrigt indskrænker Kommissionens beføjelser i henhold til artikel 258 i TEUF. I sager vedrørende forebyggelse af brug af det finansielle system til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme kan myndigheden, hvis de relevante krav i de i artikel 1, stk. 2, omhandlede retsakter ikke finder umiddelbar anvendelse på operatører i den finansielle sektor, vedtage en afgørelse, der pålægger den kompetente myndighed at efterkomme den formelle udtalelse, der er omhandlet i stk. 4, inden for den deri fastsatte frist. Hvis myndigheden ikke efterkommer denne afgørelse, kan myndigheden også vedtage en afgørelse i overensstemmelse med første afsnit. Med henblik herpå anvender myndigheden al relevant EU-ret og, hvis denne EU-ret består af direktiver, den nationale lovgivning, der gennemfører de pågældende direktiver. Hvis den relevante EU-ret består af forordninger, og hvis disse forordninger aktuelt udtrykkeligt giver medlemsstaterne valgmuligheder, skal myndigheden anvende den nationale lovgivning, hvor disse valgmuligheder kommer til udtryk. Myndighedens afgørelse skal være i overensstemmelse med Kommissionens formelle udtalelse i medfør af denne artikels stk. 4. 7. Afgørelser, der vedtages i overensstemmelse med stk. 6, har forrang for tidligere afgørelser, som de kompetente myndigheder har vedtaget i samme sag. Når der iværksættes tiltag vedrørende spørgsmål, der er genstand for en formel udtalelse i medfør af denne artikels stk. 4 eller en afgørelse i medfør af stk. 6, skal de kompetente myndigheder efterkomme denne formelle udtalelse eller afgørelse afhængigt af tilfældet." (9)Artikel 19 ændres således: a) Stk. 1 affattes således: "1. I tilfælde, der er specificeret i de i artikel 1, stk. 2, omhandlede EU-retsakter, kan myndigheden, uden at det berører de beføjelser, der er fastlagt i artikel 17, bistå de kompetente myndigheder med at nå til enighed efter proceduren i stk. 2-4 i et af følgende scenarier: a) efter anmodning fra en eller flere af de berørte kompetente myndigheder, hvor en kompetent myndighed er uenig i proceduren, indholdet af en foranstaltning eller en foreslået foranstaltning eller inaktivitet fra en anden kompetent myndigheds side b) på eget initiativ, hvor der på grundlag af objektive kriterier kan fastslås uenighed mellem kompetente myndigheder. I tilfælde, hvor det af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede retsakter følger, at de kompetente myndigheder skal træffe en fælles afgørelse, antages der at være uenighed, hvis de pågældende kompetente myndigheder ikke har truffet en fælles afgørelse inden for den frist, der er fastsat i de pågældende retsakter".

b) Som stk. 1a og 1b indsættes: "1a. De pågældende kompetente myndigheder underretter i følgende tilfælde uden ophold myndigheden om, at der ikke er opnået en aftale: a) Hvis der i de i artikel 1, stk. 2, omhandlede EU-retsakter er fastsat en frist for at nå frem til en aftale mellem de kompetente myndigheder, og det tidsmæssigt første af følgende sker: i) Fristen er udløbet. ii) En eller flere af de pågældende kompetente myndigheder konkluderer, på grundlag af objektive faktorer, at der er uenighed. b) Hvis der i de i artikel 1, stk. 2, omhandlede EU-retsakter ikke er fastsat en frist for at nå frem til en aftale mellem de kompetente myndigheder, og det tidsmæssigt første af følgende sker: i) En eller flere af de pågældende kompetente myndigheder konkluderer, på grundlag af objektive faktorer, at der er uenighed. ii) Der er gået to måneder, siden en kompetent myndighed modtog en anmodning fra en anden kompetent myndighed om at træffe bestemte foranstaltninger med henblik på at overholde de pågældende EU-retsakter, og den anmodede myndighed har endnu ikke vedtaget en afgørelse, der imødekommer anmodningen. 1b. Formanden vurderer, hvorvidt myndigheden bør handle i overensstemmelse med stk. 1. Hvis denne indgriben sker på myndighedens eget initiativ, underretter myndigheden de pågældende kompetente myndigheder om sin afgørelse vedrørende denne indgriben. I tilfælde, hvor det af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede retsakter følger, at der skal træffes en fælles afgørelse, udsætter alle kompetente myndigheder, der er involveret i den fælles afgørelse, deres individuelle afgørelser, indtil myndigheden har truffet afgørelse efter proceduren i artikel 47, stk. 3a. Beslutter myndigheden at handle, udsætter alle de kompetente myndigheder, der er involveret i den fælles afgørelse, deres afgørelser, indtil proceduren i stk. 2 og 3 er afsluttet." c) Stk. 3 affattes således: "Hvis de pågældende kompetente myndigheder ikke når til enighed under forligsfasen, jf. stk. 2, kan myndigheden træffe en afgørelse, hvorved den pålægger disse kompetente myndigheder at tage eller undlade at tage specifikke skridt til at bilægge sagen for at sikre overholdelse af EU-retten. Myndighedens afgørelse er bindende for de pågældende kompetente myndigheder. Myndighedens afgørelse kan indebære, at kompetente myndigheder pålægges at tilbagekalde eller ændre en afgørelse, som de har vedtaget, eller at bruge de beføjelser, de har i henhold til de relevante EU-regler." d) Som stk. 3a indsættes: "3a. Myndigheden underretter de pågældende kompetente myndigheder om afslutningen af procedurerne i stk. 2 og 3, i givet fald sammen med den afgørelse, den har truffet i henhold til stk. 3." e) Stk. 4 affattes således: "4. Efterlever en kompetent myndighed ikke myndighedens afgørelse, idet den ikke påser, at en finansiel institution overholder krav, der finder umiddelbar anvendelse på den i medfør af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede retsakter, kan myndigheden vedtage en individuel afgørelse rettet til en finansiel institution, hvorved den pålægger denne at tage de nødvendige skridt til at opfylde sine forpligtelser i henhold til EU-retten, herunder til at ophøre med en given praksis, uden at dette i øvrigt indskrænker Kommissionens beføjelser i henhold til traktatens artikel 258." "4. Efterlever en kompetent myndighed ikke myndighedens afgørelse, idet den ikke påser, at en finansiel institution eller, i forbindelse med sager vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, operatører i den finansielle sektor overholder krav, der finder umiddelbar anvendelse på den i medfør af de i artikel 1, stk. 2, nævnte retsakter, kan myndigheden vedtage en individuel afgørelse rettet til den pågældende finansielle institution eller operatør i den finansielle sektor, hvorved den pålægger denne at tage alle nødvendige skridt til at opfylde sine forpligtelser i henhold til EU-retten, herunder til at ophøre med en given adfærd, uden at dette i øvrigt indskrænker Kommissionens beføjelser i henhold til artikel 258 i TEUF. I sager vedrørende forebyggelse af brug af det finansielle system til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme kan myndigheden også vedtage en afgørelse i overensstemmelse med første afsnit, hvis de relevante krav i de i artikel 1, stk. 2, omhandlede retsakter ikke finder umiddelbar anvendelse på operatører i den finansielle sektor. Med henblik herpå anvender myndigheden al relevant EU-ret og, hvis denne EU-ret består af direktiver, den nationale lovgivning, der gennemfører de pågældende direktiver. Hvis den relevante EU-ret består af forordninger, og hvis disse forordninger aktuelt udtrykkeligt giver medlemsstaterne valgmuligheder, skal myndigheden anvende den nationale lovgivning, hvor disse valgmuligheder kommer til udtryk." (10)Artikel 22 ændres således: a)Stk. 1a udgår.

b)Stk. 4, andet afsnit, affattes således: "Med henblik herpå kan myndigheden bruge de beføjelser, den tillægges i henhold til denne forordning, herunder artikel 35 og 35b." (11)Artikel 29 ændres således: a) I stk. 1 foretages følgende ændringer: i) Som litra aa) indsættes: "aa) at udsende den strategiske tilsynspl