24. 1. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 17/11 
Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 64/432/EØF for så vidt angår enzootisk 
kvægleukose 
KOM(89) 652 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 21. december 1989) 
(90/C 17/09) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og ud fra følgende betragtninger: 
Ved Rådets direktiv 88/406/EØF ('), der ændrede 
Rådets direktiv 64/432/EØF af 26. juni 1964 om veteri­
nærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fælles­
skabet med kvæg og svin (2), senest ændret ved direktiv 
89/360/EØF (5), fastsættes der fælles sundhedsgarantier 
med hensyn til enzootisk kvægleukose for visse katego­
rier af kvæg, der skal indgå i samhandelen mellem 
medlemsstaterne, med ikrafttræden pr. 1. juli 1990; 
efter artikel 4 i direktiv 88/406/EØF skal Kommissionen 
fremlægge forslag til fastlæggelse af de kriterier, der gør 
det muligt for en medlemsstat eller en del af en 
medlemsstats område at blive anerkendt som værende fri 
for enzootisk kvægleukose og de forudsætninger, der 
skal være opfyldt for at garantere opretholdelsen af 
denne status, samt regler for handelen, der udgår fra 
sådanne områder; 
af de undersøgelser, der er foretaget indtil nu, fremgår 
det, at visse medlemsstater og områder er fri for en­
zootisk kvægleukose; det må på EF-plan fastsættes, 
hvordan disse områder afgrænses, og hvilke betingelser 
de skal opfylde for vedblivende at kunne betragtes som 
værende fri for enzootisk kvægleukose, samt hvilke 
regler der skal gælde for handelen; 
reglerne for samhandelen er herefter ens for kvæg, der 
kommer fra besætninger, medlemsstater og områder, der 
er fri for enzootisk kvægleukose; det er dog hensigten, 
at disse regler senere tages op til fornyet overvejelse — Artikel 1 
I direktiv 64/432/EØF foretages følgende ændringer: 
1. Artikel 2, litra s), affattes således: 
»s) Besætning fri for enzootisk kvægleukose: en 
besætning, der opfylder kravene i afsnit A eller B i 
kapitel I i bilag G«. 
2. I slutningen af artikel 12 udgår »medmindre Rådet 
med simpelt flertal har udtalt sig imod disse«. 
3. I slutningen af artikel 13 udgår »medmindre Rådet 
med simpelt flertal har udtalt sig imod disse«. 
4. Det nuværende bilag G bliver kapitel II i bilag G. 
5. Bilaget til nærværende direktiv indsættes som kapitel I 
i bilag G. 
Artikel 2 
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og admini­
strative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette 
direktiv senest den 1. juli 1990. De underretter straks 
Kommissionen herom. 
De i henhold til første afsnit vedtagne bestemmelser skal 
indeholde en udtrykkelig henvisning til dette direktiv. 
Artikel 3 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
O EFT nr. L 194 af 22. 7. 1988, s. 1. 
O EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 1977/64. 
(J) EFT nr. L 153 af 6. 6. 1989, s. 29. 
Nr. C 17/12 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 24. 1. 90 
BILAG 
»BILAG  G 
KAPITEL  I 
Besætninger,  medlemsstater  og områder,  der er fri for enzootisk  kvægleukose 
A. Ved  en besætning,  der er fri for enzootisk  kvægleukose,  forstås  en besætning: 
i) hvor  tilfælde  af enzootisk  kvægleukose  hverken  er påvist,  det være  sig klinisk  eller  ved  en prøve 
foretaget  i henhold  til kapitel  II, eller  bekræftet  inden  for de seneste  to år, 
ii) hvor  alle  dyr  på over  24 måneder  i løbet  af de seneste  12 måneder  har  reageret  negativt  på to 
prøver,  der er foretaget  i henhold  til kapitel  II med  et interval  på mindst  fire måneder,  eller,  ved en 
besætning,  der allerede  opfylder  dette  krav,  på en prøve  foretaget  i henhold  til kapitel  II, 
iii) hvor  der efter  datoen  for den første  kontrol  ikke  længere  findes  andre  dyr end dem,  der er født  der, 
eller som  stammer  fra en besætning,  der er fri for enzootisk  kvægleukose. 
B. 1. Fra den  1. april  1990  kan  en besætning  ligeledes  betragtes  som  værende  fri for enzootisk  kvægleu-
kose,  hvis  den  befinder  sig i en medlemsstat  eller  en del af en medlemsstat,  der efter  fremgangs-
måden  i artikel  12 er blevet  erklæret  fri for enzootisk  kvægleukose,  hvis  også  nedenstående  betin-
gelser  er opfyldt: 
a) Alt kvæg  på over  24 måneder  skal  ved en stikprøve,  der i løbet  af de seneste  to år er udtaget  fra 
den nationale  eller  regionale  bestand,  og som  dækker  mindst  20 % af de bedrifter,  hvor  der 
sædvanligvis  holdes  køer,  have  reageret  negativt  på en prøve  foretaget  i henhold  til kapitel  II i 
dette  bilag. 
b) Alle  tumorer  i dyrenes  organer  og lymfesystem  skal  meddeles  og underkastes  en histologisk 
undersøgelse  på et veterinært  laboratorium,  der står  under  direkte  tilsyn  af et af de i kapitel  II 
nævnte  laboratorier,  og efter  denne  fremgangsmåde  skal  det for de seneste  tre år godtgøres,  at 
der ikke  er opstået  lymfetumorer  som  følge  af infektion  med  kvægleukosevirus. 
c) Resultaterne  af tidligere  kvægleukoseundersøgelser  i det  pågældende  område  skal  meddeles 
Kommissionen.  Sådanne  undersøgelser,  der bygger  på mælke-  eller  blodprøver  og på tumorklassi-
ficering,  skal,  uden  at det i øvrigt  berører  litra  a) og b), godtgøre,  at eventuelle  konstaterede 
tilfælde  af enzootisk  kvægleukose  skyldtes  særlige  omstændigheder,  og at der  er blevet  truffet 
egnede  foranstaltninger  til at sikre,  at sådanne  tilfælde  ikke  længere  udgør  nogen  risiko  for den 
nationale  eller  regionale  bestand. 
2. I de pågældende  områder  forbliver  besætningernes  status  opretholdt,  forudsat  at betingelserne  i 
punkt  1, litra  b), fortsat  opfyldes.  Skulle  der blive  diagnosticeret  et tilfælde  af enzootisk  kvægleukose 
under  disse  kontrolprocedurer,  trækkes  en medlemsstats  eller  et områdes  status  straks  tilbage.  Den 
pågældende  medlemsstat  underretter  straks  Kommissionen  og de øvrige  medlemsstater  herom. 
Sagen  forelægges  Den  Stående  Veterinærkomité,  som  vurderer  omstændighederne  ved  udbruddet, 
og hvis  situationen  berettiger  det,  fastsætter  Kommissionen  efter  fremgangsmåden  i artikel  12, på 
hvilke  betingelser  den mistede  status  kan genvindes.«