A4-0283/96

Beslutning om gennemfoerelse af ligestilling mellem maend og kvinder i den offentlige forvaltning

Europa-Parlamentet,

- der henviser til forslag til beslutning af:

a) Ligabue m.fl. om gennemfoerelse af lige muligheder for kvinder inden for den offentlige sektor (B4-0165/95),

b) af Sornosa Martinez m. fl. om ligestilling i EF-institutionerne (B4- 0357/95),

c) af Colli Comelli om lige muligheder for kvinderne i den offentlige forvaltning i Italien (B4-0564/95),

- der henviser til direktiv 76/207/EOEF om gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder for saa vidt angaar adgang til beskaeftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkaar ((EFT L 39 af 14.02.1976, s. 40.)),

- der henviser til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken som vedfoejet protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken i traktaten om Den Europaeiske Union, isaer artikel 6, stk. 3,

- der henviser til Raadets henstilling af 13. december 1984 om fremme af positive foranstaltninger til fordel for kvinder (84/635/EOEF) ((EFT L 331 af 19.12.1984, s. 34.)),

- der henviser til Faellesskabets fjerde handlingsprogram paa mellemlang sigt for lige muligheder for maend og kvinder (1996-2000) (KOM(95)0381) ((EFT L 335 af 30.12.1995, s. 37.)),

- der henviser til De Forenede Nationers konvention om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder (CEDAW), og navnlig dennes artikel 4,

- der henviser til rapporten fra den fjerde FN-verdenskonference om kvinder i Beijing (A/CONF. 177/20),

- der henviser til sin beslutning af 11. februar 1994 om kvinders deltagelse i beslutningsprocesserne ((EFT C 61 af 28.02.1994, s. 248.)),

- der henviser til sin udtalelse af 24. maj 1996 om forslag til Raadets henstilling om ligelig deltagelse af maend og kvinder i beslutningstagningen ((EFT C 166 af 10.06.1996, s. 269.)),

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og udtalelse fra Udvalget om Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder (A4-0283/96),

A. der henviser til, at kvinder udgoer en stor del og i visse medlemsstater over halvdelen af de offentligt ansatte,

B. der imidlertid henviser til, at kvinder i alle medlemsstaterne og i EU- institutionerne er staerkt underrepraesenterede i de hoejere loenkategorier, hvor beslutningerne traeffes,

C. der henviser til, at kvinder i den offentlige forvaltning ofte rammes uforholdsmaessigt haardt af offentlige nedskaeringer med sigte paa Den Monetaere Union,

D. der henviser til, at den offentlige sektor kan spille rollen som katalysator og model for udviklingen af lige muligheder og positive saerforanstaltninger for kvinder paa alle omraader af samfundslivet, ogsaa i den private sektor,

E. der henviser til den centrale betydning af at inddrage kvinder i al politisk beslutningstagning paa nationalt og europaeisk plan med henblik paa at gennemfoere ligestillingsprincippet i alle medlemsstats- og faellesskabsaktiviteter,

F. der henviser til, at kvinder udgoer over halvdelen af befolkningen, og at lige repraesentantion af kvinder og maend i beslutningsprocessen er af essentiel betydning for demokratiet og for afspejlingen af samfundet i den offentlige forvaltning,

G. der henviser til, at tanken med positive saerforanstaltninger er at bekaempe indirekte diskrimination af kvinder som gruppe betragtet, saadan som denne allerede manifesterer sig i samfundet i almindelighed,

H. der henviser til, at kvoter og maaltal for det antal kvinder og maend, der skal udnaevnes og forfremmes paa omraader og niveauer, hvor de er underrepraesenterede, derfor ikke er diskriminatoriske men tvaertimod bidrager til at fjerne den eksisterende diskriminering,

I. der henviser til, at der i systemer, hvor det underrepraesenterede koen begunstiges ved ansaettelse og forfremmelse, er tendens til, at bestemmelser, der forpligter arbejdsgiverne til at tage hensyn til den enkelte kandidats personlige omstaendigheder, i de fleste tilfaelde favoriserer den mandlige kandidat,

J. der henviser til, at boernepasningsordninger, fleksible arbejdsordninger og foraeldreorlov, der ikke kan overdrages, ikke boer betragtes som positive saerforanstaltninger til fordel for kvinder, da de boer vaere tilgaengelige og til gavn for baade maend og kvinder,

K. der henviser til, at den vertikale og horisontale opdeling mellem koennene paa arbejdsmarkedet afspejles i den offentlige forvaltning, hvor der i nogle afdelinger er beskaeftiget langt flere kvinder, der beklaeder hoejere stillinger, end det er tilfaeldet i andre afdelinger, hvor der ofte mangler kvinder,

L. der henviser til, at det ofte er de departementer, hvor kvinder er staerkt underrepraesenterede, der ikke udarbejder ligestillingsplaner eller ikke paa effektiv vis gennemfoerer eksisterende ligestillingsplaner, selv hvor dette er et krav i den paagaeldende medlemsstat eller institution,

M. der henviser til, at ligestillingsprogrammer og -planer maa bakkes op af regelmaessig evaluering i forhold til maalelige indikatorer,

N. der henviser til, at kvantiteten og kvaliteten af statistikker vedroerende kvinder og maend i den offentlige forvaltning varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat, og at saadanne statistikker i nogle tilfaelde stort set slet ikke forefindes,

O. der henviser til, at der maa sikres viden om de problemer, der hindrer ligestilling af kvinder og maend paa omraader og niveauer, hvor kvinderne forbliver underrepraesenteret paa trods af ligestillingsplaner,

P. der henviser til, at faglige uddannelsesprogrammer i den offentlige forvaltning boer sigte baade mod at forbedre kvindernes karrieremuligheder og mod at goere allerede siddende hoejtstaaende ledere mere bevidste om betydningen af at fremme ligestilling,

Q. der henviser til, at kvinder vil fortsaette med at vaere stillet ugunstigt karrieremaessigt, indtil der sker en omfordeling af ansvaret for familien mellem maend og kvinder parallelt med foranstaltninger til forsoning af arbejdsliv og familieliv,

1. opfordrer medlemsstaterne til paa regeringskonferencen at sikre, at der i den reviderede traktat fastlaegges et nyt retsgrundlag for lige behandling af og lige rettigheder for kvinder og maend, som vil goere det lovligt at traeffe positive saerforanstaltninger til fremme af ligestilling mellem kvinder og maend;

2. finder, at der er behov for en positiv definition af positive saerforanstaltninger i faellesskabsretten, og at ovennaevnte aendrede direktiv 76/207 afgjort boer indeholde en saadan definition, saaledes at der skabes en generel ramme for positive saerforanstaltninger i Unionen;

3. er af den faste overbevisning, at subsidiaritetsprincippet maa finde anvendelse paa positive saerforanstaltninger, og mener derfor ikke, at medlemsstaterne boer hindres i at traeffe saadanne positive saerforanstaltninger, som de anser for de mest velegnede inden for den i faellesskabsretten fastlagte generelle ramme, og som passer bedst til den nationale kultur og de nationale traditioner;

4. stoetter medlemsstater, der har fastlagt princippet om begunstigelse af kvinder ved forfremmelse og ansaettelse i tilfaelde, hvor flere kandidater er i besiddelse af samme fortjenester og kvalifikationer, og hvor kvinder er underrepraesenterede i den paagaeldende sektor eller loenklasse idet dette princip dog ogsaa skal gaelde for maend i tilfaelde af disses underrepraesentation;

5. henstiller indtraengende til medlemsstaterne, at de, hvor dette ikke allerede er sket, fastlaegger aarlige ligestillingsplaner for den offentlige forvaltning indeholdende instrukser om de foranstaltninger, der skal traeffes i ministerielle departementer for at fremme kvinders beskaeftigelse og forfremmelse;

6. opfordrer medlemsstaterne og EU-institutionerne til at fastsaette maaltal for det antal kvinder, der inden en forudfastsat frist skal udnaevnes til ledende stillinger i de enkelte departementer eller institutioner, og til, hvis disse maaltal ikke er naaet inden aar 2000, at indfoere et kvotesystem med en mindsteprocentdel for begge koen;

7. kraever, at medlemsstaterne skelner mellem kort- og langsigtede maalsaetninger og drager omsorg for, at de kortsigtede maal udformes som opnaaelige maal, der kan evalueres med jaevne mellemrum for at sikre, at de er naaet;

8. anmoder de medlemsstater, hvor der anvendes proever i forbindelse med ansaettelse og forfremmelse om at undersoege betingelserne for adgang til disse og for forfremmelse af personale med henblik paa at forebygge diskriminering mellem kvinder og maend lige fra foerste faerd;

9. henstiller ogsaa til medlemsstaterne at sikre, at de enkelte departementer, ministerier eller regeringskontorer udarbejder deres egne ligestillingsplaner med fleksible maaltal justeret i overensstemmelse med det til enhver tid eksisterende antal kvinder i ledende stillinger og antallet af forfremmelige kvinder;

10. insisterer paa, at medlemsstaterne traeffer foranstaltninger for at overvinde fjendtlige holdninger eller traeghed med hensyn til ligestilling ved bl.a. at fremme bevidstheden om betydningen af ligestilling af kvinder og maend i de beroerte ministerier og offentlige organer og, om noedvendigt, at goere brug af sanktioner over for ministerier og offentlige organer, der ikke udarbejder og gennemfoerer planer for ligestilling af kvinder;

11. insisterer paa, at medlemsstaterne kraever, at ministerier og offentlige organer i de tilfaelde, hvor kvinderne til trods af eksistensen af en ligestillingsplan fortsat er alvorligt underrepraesenteret, udarbejder en omfattende betaenkning om de problemer, der er med gennemfoerelse af ligestillingen, saaledes at ligestillingsplanernes effektivitet kan foroeges;

12. opfordrer medlemsstaterne til ikke at anvende offentlige besparelser som paaskud for ikke at gennemfoere eller indfoere ligestillingsplaner og -politikker i deres offentlige forvaltning;

13. opfordrer medlemsstaterne til paa aarsbasis at kontrollere fremskridtene med gennemfoerelsen af ligestillingsplaner set i forhold til maalelige indikatorer, herunder antallet af forfremmelser og udnaevnelser i forhold til kandidaterne, antallet af fratraadte samt uddannelse og fleksible arbejdsordninger og til at offentliggoere aarlige statistikker vedroerende disse indikatorer opdelt efter loenklasse, departement og sektor;

14. mener, at en behoerig evaluering kun kan foretages af personale specielt afsat til denne opgave og i samarbejde med fagforeninger for den offentlige forvaltning samt arbejdsgivere;

15. opfordrer alle arbejdsgivere inden for den offentlige forvaltning til, naar de opslaar stillinger, hvor kvinderne er underrepraesenteret, at se positivt paa kvindelige ansoegere;

16. henviser til, at samordning af arbejds- og familieliv og omfordeling af pasningsopgaverne mellem kvinder og maend er af afgoerende betydning for opnaaelse af ligestilling, og at mulighederne for familie- og foraeldreorlov, boernepasning, fleksible arbejdstider og beskyttelsesforanstaltninger for personer med pasningsopgaver maa udbygges for saavel kvinder som for maend;

17. opfordrer Kommissionen til at forelaegge et udkast til retsakt, som forpligter medlemsstaterne til at vedtage ligestillingslove for den offentlige sektor, og hvori der tages hensyn til foelgende vigtige aspekter:

a) udarbejdelse af forfremmelsesplaner for kvinder;

b) ansaettelse af konsulenter for kvindespoergsmaal eller oprettelse af organer, der skal foelge anvendelsen af ligestillingspolitikken;

c) nyvurdering af jobbeskrivelserne, som reelt tager hoejde for princippet om ikke-forskelsbehandling paa loenomraadet;

d) afkald paa anciennitetsprincippet ved forfremmelser;

e) fremme af paritetisk sammensaetning af udvaelgelses-, forfremmelses- og ansaettelsesorganer;

f) prioritering af fortjeneste frem for anciennitet som kriterium for forfremmelser;

18. opfordrer Raadet til at vedtage forslaget til direktiv om bevisbyrden paa omraadet ligeloen og ligebehandling af maend og kvinder;

19. beklager paa det kraftigste det lave antal kvinder i ledende stillinger i samtlige EU-institutioners administrationer;

20. opfordrer samtlige europaeiske institutioner til at tage alle aspekter af udvaelgelsesprocedurerne op til fornyet overvejelse , f.eks. bekendtgoerelsen af ledige stillinger, ansoegningsformularer, udvaelgelseskomitéer og evalueringsmetoder for at fjerne al eventuel diskriminering af kvinder paa dette omraade;

21. henstiller indtraengende til Kommissionen at fortsaette og styrke sin politik med at begunstige kvindelige kandidater, hvor disse er underrepraesenterede i en bestemt sektor eller loenklasse;

22. glaeder sig over, at Parlamentet anerkender princippet om begunstigelse af kvinder, hvor disse er underrepraesenterede i en bestemt sektor eller loenklasse og opfordrer til, at dette gennemfoeres i praksis;

23. opfordrer Parlamentets Administration til at foretage en aarlig evaluering af forfremmelser af kvinder i hvert enkelt generaldirektorat og til at kraeve skriftlige redegoerelser fra hoejtstaaende ledere, som ikke har medtaget kvinder paa deres lister over udnaevnelser og forfremmelser;

24. opfordrer de europaeiske institutioners administrationer til at forlaenge undtagelserne fra aldersgraensen for adgang til skriftlige proever for maend og kvinder, der ikke har arbejdet i en periode paa grund af boernepasning, eller som har taget foraeldre- eller familieorlov;

25. opfordrer Kommissionen til at insistere paa, at medlemsstaterne udpeger et afbalanceret antal kvinder til de forskellige raadgivende udvalg paa EU-plan, og naar de indstiller kandidater til ledende stillinger i Kommissionen;

26. opfordrer Kommissionen til at ajourfoere den undersoegelse, som Det Europaeiske Institut for Offentlig Administration (EIPA) i 1990 udgav om medlemsstaternes offentlige forvaltningers forskellige systemer og fremgangsmaader til fremme af ligestilling, og til at lade undersoegelsen foelge op af en konference tilrettelagt i samarbejde med EIPA med det formaal at afsloere mangler og give eksempler paa god praksis offentlig omtale;

27. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og medlemsstaternes regeringer.