Udtalelse om meddelelse fra Kommissionen om smaa og mellemstore virksomheders finansielle problemer (94/C 388/04)

Kommissionen besluttede den 22. februar 1994 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennaevnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til OESU`s Sektion for Industri, Handel, Haandvaerk og Tjenesteydelser, som udpegede C.W.M. Lustenhouwer til ordfoerer. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. juni 1994.

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg vedtog paa sin 317. plenarforsamling af 6. juli 1994 enstemmigt foelgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Til den meddelelse fra Kommissionen, som OESU nu skal udtale sig om, knytter sig en forhistorie, hvor ogsaa OESU har spillet en vigtig rolle. Saaledes har OESU`s kommentarer til spoergsmaalet om finansieringen af smaa og mellemstore virksomheder (SMV) () bidraget til at skabe oeget opmaerksomhed omkring denne problemstilling paa europaeisk plan.

1.2. Paa sit moede den 11. november 1993 vedtog Raadet for Den Europaeiske Union en resolution () om styrkelse af smaa og mellemstore virksomheders og haandvaerksvirksomheders konkurrenceevne og udvikling af beskaeftigelsen i Faellesskabet. Det var ogsaa paa dette moede, at Raadet fik forelagt denne meddelelse.

I sin resolution opfordrer Raadet navnlig Kommissionen til »at fremme SMV`s forbindelser med finansieringsinstitutter og bl.a. stoerre kontakt mellem virksomhedsivaerksaettere og kapitalindskydere«.

Raadet opfordrer ogsaa Kommissionen til at soerge for, at Den Europaeiske Investeringsfonds interventioner reelt kommer de beroerte smaa og mellemstore virksomheder til gode, og at de mindste af dem har adgang til garantiordningen.

Endvidere opfordrer Raadet medlemsstaterne til

»at soerge for, at kreditformidlingsinstitutterne, saavel offentlige som private, der er specialiserede i finansiering af SMV, kan henvende sig til Den Europaeiske Investeringsfond med henblik paa at opnaa garantier til SMV«,

og

»at soerge for, at SMV nyder godt af et stabilt og gunstigt finansielt klima, der goer det muligt for dem at opnaa en afbalanceret finansiel struktur, der er noedvendig for bedre at kunne tilpasse sig de forskellige oekonomiske forloeb«.

1.3. Ogsaa i hvidbogen om »Vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse«, som Kommissionen forelagde for Det Europaeiske Raad den 9. og 10. december 1993, henledes opmaerksomheden specifikt og udtrykkeligt paa spoergsmaalet om forbedring af virksomhedernes finansieringsmuligheder (kapitel 2, pkt. 7). Kommissionen paapeger bl.a., at det er noedvendigt at tage initiativ til at forbedre forholdet mellem finansieringsinstitutterne og SMV, saa der i hoejere grad stilles privat finansiering til raadighed for SMV, og et stoerre antal virksomheder tilbydes de mest egnede finansieringsinstrumenter. Endvidere fremhaever Kommissionen »forbedring af adgangen til finansiering og laantagning« som én af de tre centrale maalsaetninger, der boer opfyldes som led i et »integreret program til fordel for SMV via et faellesskabsinitiativ«.

I mellemtiden er forslaget om et saadant faellesskabsinitiativ blevet forelagt (), og det vil blive behandlet af OESU i en saerskilt udtalelse.

2. Baggrunden for en EU-politik vedroerende finan

siering af SMV

2.1. Paa europaeisk plan har der ikke hidtil vaeret tale om en egentlig strukturel indfaldsvinkel til SMV`s finansieringsproblemer. De eksisterende faciliteter er udviklet isoleret fra hinanden med hver sin ad hoc-maalsaetning. Det drejer sig om instrumenter som Seed Capital-projektet, EF`s SMV-initiativ og Adapt-initiativet samt andre faciliteter med relation til F& U.

Endvidere udlaaner Den Europaeiske Investeringsbank for egen regning store beloeb til SMV via globallaan til finansieringsinstitutter eller handelsbanker paa nationalt eller regionalt plan.

Antallet af EU-finansieringsordninger er meget begraenset (bl.a. startkapitalfondene).

2.2. Paa trods af de i punkt 2.1. naevnte finansieringskilder for smaa og mellemstore virksomheder kan det ikke paastaas, at der indtil nu har vaeret foert en integreret og sammenhaengende EU-politik for finansiering af SMV. Naar EU-instanserne har vaeret tilbageholdende paa dette omraade, maa det bl.a. tilskrives det faktum, at mindre virksomheder i sagens natur som oftest kun opererer paa lokale markeder, og at deres behov - ogsaa naar det gaelder finansieringskilder - derfor i de fleste tilfaelde ogsaa maa opfyldes lokalt.

Ogsaa forskellene mellem virksomheder fra erhvervsgren til erhvervsgren goer det til en kompliceret sag at foere en EU-politik paa dette omraade; f.eks. er handelsvirksomhedernes finansieringssituation meget forskellig fra industrivirksomhedernes.

Det er i denne forbindelse paafaldende, at hverken detail- eller engroshandelen er repraesenteret i det saakaldte »Round Table of High-level Representatives of the Banking Sector«, som er oprettet paa initiativ af kommissaer Vanni d`Archirafi.

2.3. Trods alle forskelle baerer de europaeiske SMV dog saa mange faelles karakteristika, at der er grundlag for at foere en EU-politik for finansieringen af SMV.

En saadan politik er noedvendig, bl.a. fordi:

- SMV har de samme finansieringsproblemer i alle medlemsstater (punkt 2.3.1),

- etablering og opretholdelse af levedygtige SMV skaber beskaeftigelse (punkt 2.3.2),

- der sker en voksende internationalisering af SMV (punkt 2.3.3),

- der ville blive tilvejebragt nye ivaerksaettermuligheder paa EU-plan ved at goere de finansielle infrastrukturer paa europaeisk og nationalt plan mere gennemsigtige (punkt 2.3.4),

- der tilstraebes gode konkurrenceforhold mellem virksomheder i de forskellige medlemsstater (punkt 2.3.5).

OESU skal paapege, at en mere udtoemmende og samtidig statistisk underbygget beskrivelse er at finde i den anden aarsberetning fra Det Europaeiske Observationscenter for SMV (), hvor der i et saerskilt kapitel (kapitel 6 vedroerende kapital og finansiering) foretages en opsummering af forskelle og ligheder med hensyn til finansieringen af SMV i Europa.

2.3.1.

SMV`s finansieringsproblemer i EU

I Kommissionens meddelelse opregnes femten problemer i forbindelse med finansieringen af SMV.

Disse femten problemer kan opdeles i foelgende kategorier:

a)

Manglende viden:

- hos SMV-virksomhederne, naar det gaelder finansieringsformer og -kilder samt styringsteknikker,

- hos finansieringsinstitutterne, naar det gaelder SMV`s finansieringsbehov,

b)

SMV`s begraensede muligheder for sikkerhedsstillelse,

c)

finansieringsinstitutternes holdning:

- bankers og leasingvirksomheders ufleksible holdning,

- private investeringsselskabers stigende uvilje til at loebe en risiko,

- mindsket lyst til at gaa ind med smaainvesteringer,

d)

de store omkostninger i forbindelse med stoette til SMV,

e)

mangelen paa kapitalmarkeder for SMV:

- det utilstraekkelige antal »kontaktbureauer« for private investorer og SMV,

- utilstraekkelige »noedudgange« for private investeringsselskaber,

- manglen paa et velfungerende marked for unoterede aktier.

Undersoegelser af SMV i forskellige lande viser, at de samme problemer goer sig gaeldende. I Kommissionens meddelelse peges der dog ogsaa paa forskelle, bl.a. med hensyn til omfanget af bankernes indskud af risikovillig kapital i virksomhederne.

Da SMV i de forskellige medlemsstater staar over for de samme finansieringsproblemer, ville en EU-politik paa dette omraade kunne bidrage til at loese nogle af sektorens finansieringsproblemer.

2.3.2.

Jobskabelse gennem etablering og opretholdelse af levedygtige SMV

Det er nu almindelig anerkendt, at smaa og mellemstore virksomheder yder et vaesentligt bidrag til den oekonomiske udvikling og til beskaeftigelsen. Der findes i EU godt 14,7 millioner helt smaa virksomheder (0-9 ansatte), og det totale antal SMV (0-499 ansatte) andrager omkring 15,8 millioner virksomheder. SMV-sektoren beskaeftiger i alt ca. 68 millioner personer, svarende til 72% af den samlede beskaeftigelse inden for den private, ikke-primaere sektor (dvs. landbruget er ikke medregnet). Virksomhedernes gennemsnitsstoerrelse varierer fra medlemsstat til medlemsstat, fra gennemsnitligt 4 ansatte i Italien og Spanien til 10 ansatte i Luxembourg og Holland (tal for 1990).

Netop i oekonomiske nedgangstider tegner SMV`s andel af beskaeftigelsen sig meget stabil. En tilbagegang i beskaeftigelsen er laengere om at slaa igennem i SMV end i storforetagender, og omvendt skabes der hurtigere nye job i SMV end i stoerre virksomheder, naar oekonomien udvikler sig positivt.

Netop derfor bliver der i Delors` hvidbog om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse slaaet til lyd for, at man stoetter SMV`s udvikling. Blandt de faktorer, som - ogsaa paa EU-plan - spiller en vaesentlig rolle, peges der i hvidbogen paa finansieringsproblemet og forbedret adgang til finansiering og kreditfaciliteter ().

For at bidrage til jobskabelsen maa EU sikre lovende smaavirksomheder (dvs. virksomheder, som vil og kan udvikle sig) gode vaekstmuligheder. Med virksomhedernes livscyklus og udviklingsforloeb vil der altid vaere unge virksomheder i vaekst, som kan overtage pladsen efter de virksomheder, der falder vaek. Finansiering er en af forudsaetningerne for fortsat vaekst. Spoergsmaalet er saa, om man kan tilbyde disse fremvoksende virksomheder passende finansieringsformer via passende finansieringskilder?

2.3.3.

SMV`s voksende internationalisering

Udviklingen i retning af ét faelles europaeisk marked vil i stigende grad saette europaeiske SMV i stand til at erhverve eller udbygge interesser i virksomheder i andre medlemsstater. Der kan da ogsaa allerede nu konstateres en stigning i de mindre virksomheders eksportaktiviteter (navnlig direkte eksport), ligesom der kan registreres et oeget omfang af graenseoverskridende samarbejdsrelationer mellem smaa virksomheder indbyrdes og mellem smaa og store virksomheder.

Parallelt med denne udvikling foretages der direkte investeringer paa tvaers af landegraenserne. Foelgelig vil SMV`s finansielle interesser, og dermed ogsaa deres behov for finansiering i udlandet, vokse kraftigt.

En oeget indsats af faellesskabstiltag og -instrumenter, der kan bidrage til at daemme op for forvaerringen af de smaa virksomheders finansielle situation, er derfor noedvendig. Dette er saa meget desto vigtigere, som tendensen ifoelge nye undersoegelser gaar mod gennemsnitligt laengere betalingsfrister i alle medlemsstater (se ogsaa pkt. 3.5.2).

2.3.4.

Gennemsigtige finansielle infrastrukturer paa europaeisk og nationalt plan

Paa den baggrund er ikke kun udbuddet af finansielle midler i hjemlandet (nationalt, regionalt) af interesse; det bliver ogsaa vigtigt at faa overblik over udbuddet af finansielle midler i andre lande (nationalt, regionalt). Kendskabet til EU`s finansielle faciliteter for SMV faar ogsaa stoerre betydning.

Netop smaa virksomheder, som ikke raader over personale med den relevante ekspertise, har ofte vanskeligt ved at finde vej gennem de mange forskellige ordninger til de mest egnede finansielle instrumenter og til de instanser (myndigheder, banker, finansielle markeder), som styrer de paagaeldende instrumenter.

2.3.5.

Gode konkurrenceforhold mellem medlemsstaterne

En af EU`s vigtigste politiske maalsaetninger er at undgaa konkurrenceforvridninger mellem medlemsstaterne. Netop paa det finans- og skattepolitiske omraade konkurrerer medlemsstaterne indbyrdes. Ved hjaelp af EU-rammelovgivning for statsstoette til SMV soeger Faellesskabet at afstikke kriterier for national stoette til mindre virksomheder.

Finansielle faciliteter indgaar ogsaa i mange EU-politikker. En raekke af de faciliteter, som er relevante for finansieringen af SMV, opregnes i Kommissionens meddelelse. Det fremgaar imidlertid ikke klart, hvordan og i hvilket omfang SMV i de forskellige medlemsstater goer brug af disse EU-finansieringsfaciliteter.

Det er taenkeligt, at Kommissionen i stigende grad vil blive noedsaget til at koordinere og maaske ogsaa igangsaette finansielle faciliteter for at opretholde sunde konkurrenceforhold i Faellesskabet. En aegte og fremadskuende EU-politik for finansiering af SMV vil i saa fald vaere paakraevet.

3. Udgangspunkter for EU-foranstaltninger

3.1.

Manglende viden i smaa og mellemstore virksomheder

3.1.1. Spoergsmaalet om finansiering er kun ét af de mange aspekter, som den erhvervsdrivende maa beskaeftige sig med. For det meste fremtraeder den mindre, selvstaendige erhvervsdrivende snarere som en fagmand end som en all-round manager. Paa et dynamisk indre marked maa den faglige ekspertise imidlertid udvikle sig til moderne virksomhedsledelse, hvis den mindre virksomhed skal goere sig haab om at overleve i laengden. Dette kraever investering i kvalitet og viden (faglig viden, management-viden, sprogkundskaber, kendskab til andre landes retssystemer osv.), ikke bare for den erhvervsdrivende selv, men ogsaa for hans ansatte. I denne sammenhaeng skal det endnu engang paapeges, at det netop ogsaa i mindre virksomheder er noedvendigt at udforme en solid politik for menneskelige ressourcer; maaske kan man med visse tilpasninger traekke paa erfaringerne fra de store virksomheder. Sideloebende med en mere professionel approach til f.eks. personalepolitik og intern organisation i SMV maa der ogsaa ofres stoerre opmaerksomhed paa spoergsmaalet om virksomhedernes finansiering. Paa dette punkt maa man soerge for, at virksomhedsledernes informationsgrundlag konstant holdes ajour, og hér boer ogsaa Faellesskabet traede til med bistand.

3.1.2. I punkt 67 i meddelelsen redegoer Kommissionen for sit syn paa den EU-politik, der skal udvikles paa dette omraade. Kommissionen mener, at der boer tages udgangspunkt i medlemsstaternes nationale og regionale ordninger. Det er vanskeligt at forestille sig nye foranstaltninger til forbedring af SMV-sektorens kendskab til virksomhedsstyring og finansiering. Smaa og mellemstore virksomheder er bedst tjent med den knowhow, der findes paa lokalt plan.

OESU er enig i dette synspunkt, men understreger, at EU skal tilskynde medlemsstaterne til at intensivere deres indsats for at oege SMV-sektorens viden om virksomhedsstyring og finansiering. Dette kan gennemfoeres ved, at EU stiller finansielle midler til raadighed for de nationale myndigheder og dermed indirekte for SMV-sektoren. Ved hjaelp af disse midler kan medlemsstaterne saa udvikle programmer til raadgivning og uddannelse af virksomhedsledere. Saadanne immaterielle investeringer med henblik paa at hoejne ledelseskvalifikationerne udgoer et mere konstruktivt bidrag end engangsydelse af oekonomisk stoette.

3.2.

Manglende sikkerhed for laan i SMV-sektoren

3.2.1. Laangiverne stiller ikke blot krav om gode rentabilitetsudsigter og en sund virksomhedsledelse, men ogsaa om sikkerhed for laanene.

Mange smaa og mellemstore virksomheder i EU er ikke i stand til at yde bankerne denne form for sikkerhed. Hertil kommer, at bankerne i visse EU-lande indtager en meget risikosky holdning under henvisning til deres oekonomiske forpligtelser over for de kunder, der indskyder paa opsparingskonti. OESU mener dog, at bankerne laegger overdreven stor vaegt paa, at der stilles sikkerhed og pant. Det maa ogsaa beklages, at der ikke skeles nok til de laantagende virksomheders fremtidsperspektiver paa (mellem)langt sigt.

3.2.2. Der er dog undtagelser fra denne situation i en raekke medlemsstater, hvor der findes finansieringsinstitutter, som har form af gensidige garantifonde og er oprettet med det specifikke maal at yde sikkerhed for laan til smaa virksomheder. I Tyskland har der saaledes allerede i aartier eksisteret »Buergschaftsbanken« og i Frankrig »Sociétés de cautionnement mutuel«. Med stoette fra Kommissionen blev der sidste aar oprettet en europaeisk sammenslutning af saadanne garantiydende institutioner, og der goeres en indsats for at sikre oprettelse af tilsvarende institutioner i lande, hvor der er behov for dem. I sin udtalelse om Kommissionens meddelelse herom () understreger OESU den vigtige rolle, gensidige garantiordninger kan spille, og Kommissionens indsats paa omraadet stoettes fuldt ud.

3.2.3. OESU henstiller indtraengende, at medlemsstaterne indfoerer sikkerheds- eller garantiordninger som politisk instrument til finansiering af virksomheder, der ikke kan stille en fyldestgoerende banksikkerhed. De erfaringer, der gennem aartier er indvundet i Holland, viser, at det med saadanne ordninger ofte lykkes at tilvejebringe de oenskede investeringslaan, selv om den fornoedne banksikkerhed ikke kan stilles. Kommissionen boer ogsaa undersoege mulighederne for at indfoere en EU-garantiordning, der tager sigte paa finansiering af investeringer i virksomheder fra forskellige EU-lande, som samarbejder.

3.3.

SMV-virksomheders oekonomiske selvstaendighed

Mange indehavere af smaa og mellemstore virksomheder laegger stor vaegt paa at bevare deres selvstaendighed. Mellemstore virksomheder, der kan tiltraekke risikovillig kapital udefra, undlader det af frygt for, at deres oekonomiske selvstaendighed gaar tabt eller indskraenkes. Aktionaerer eller andre andelshavere forlanger medindflydelse i og udbytte fra virksomheden. Det er indehaveren/hovedaktionaeren ikke altid indstillet paa. OEnsket om at bevare den oekonomiske selvstaendighed kan endog vaere saa staerkt, at virksomheden undlader at foretage investeringer i rentable projekter. I traad med traditionerne i denne sektor afviser virksomhederne for det meste enhver indblanding udefra.

Virksomhedsledelsen er sig ofte ikke tilstraekkeligt bevidst, at der ogsaa kan vaere fordele forbundet med tabet af finansiel selvstaendighed (ekspansionsfinansiering muliggoeres, den finansielle struktur styrkes, virksomhedens image forbedres, virksomhedsandele goeres likvide).

Smaa og mellemstore virksomheders forestillinger om selvstaendighed har imidlertid aendret sig meget i tidens loeb.

Der er nu en udbredt positiv holdning til samarbejde. Ved at samarbejde kan virksomhederne styrke deres markeds- og konkurrencestilling og opnaa bedre resultater paa markedet, idet de indgaar i et netvaerk af virksomheder og organer, som danner basis for en vaerditilvaekst. For blot et par aartier siden var det naesten utaenkeligt at optage (bank)laan.

Laanoptagning og samarbejde har aabnet nye, lovende perspektiver for disse virksomheder og styrket deres konkurrenceevne.

Efter OESU`s opfattelse skal SMV-ledere i hoejere grad goeres opmaerksomme paa de fordele, der er forbundet med risikovillig kapital udefra. Banker og investeringsselskaber, der ikke er involveret i SMV-sektoren, boer i oeget omfang indskyde risikovillig kapital i saadanne virksomheder.

3.4.

Opstarter

I de fleste EU-lande er det vanskeligt at tilvejebringe opstartskapital, navnlig i perioder med oekonomisk tilbagegang. Finansieringsinstitutter, bl.a. private ventureselskaber, banker samt leasing- og factoringselskaber, er mindre villige til at stille finansielle midler til raadighed for virksomhedsopstarter i en recessionsperiode. Det skyldes, at de i den senere tid har lidt store tab paa andele i og laan til nyopstartede virksomheder.

I alle EU-lande er omkostningerne ved stoette og raadgivning af nye virksomheder relativt hoeje og dermed en stor haemsko for mange virksomheder i SMV-sektoren.

Det foerer til, at mange nyopstartede virksomheder oprettes med et saa beskedent kapitalgrundlag, at deres fremtidsudsigter forringes markant, hvilket hurtigt faar konsekvenser. OESU skal her endnu engang understrege, hvor vigtigt det er, at ivaerksaetteren bibringes den fornoedne indsigt, foer projektet soesaettes. Det kraever altid en grundig indfoering og forberedelse at opstille en realistisk plan, og enhver virksomhedsopstart boer bygge paa en saadan plan. Den giver et indtryk af den nye virksomheds markedsmuligheder og er et vaerdifuldt »styringsinstrument«, ogsaa naar virksomheden skal skaffe sig adgang til laanekapital.

OESU henstiller derfor, at banksektoren - ogsaa i recessionsperioder - fokuserer mere paa finansieringen af nye virksomheder. Navnlig behandlingen af laaneansoegninger fra unge ivaerksaettere (heriblandt stadig flere kvinder) kraever en ekstra indsats. I den forbindelse er det for det meste ogsaa noedvendigt at vurdere den nye virksomheds teknologiske og innovative egenskaber.

OESU slaar til lyd for, at der ydes finansiel stoette med henblik paa at nedbringe de hoeje omkostninger ved stoette og raadgivning af virksomheder i SMV-sektoren.

OESU finder det isaer vigtigt, at der satses paa stoette og raadgivning i forbindelse med genopstart af virksomheder. Paa dette omraade er der saerlige problemer, som endnu ikke er tilstraekkeligt belyste. Gennem ydelse af saavel nationale midler som EU-midler (f.eks. via det nye SMV-initiativ) maa man soege at nedbringe raadgivnings- og informationsomkostningerne.

3.5.

Graenseoverskridende overfoersler af smaa beloeb

3.5.1. Graenseoverskridende overfoersler af smaa beloeb (2 500-10 000 ECU) er et andet finansielt aspekt, som ikke er tilstraekkeligt belyst i forbindelse med forretningstransaktioner paa internationalt eller europaeisk plan. Der er saaledes problemer med overfoerslernes varighed, omkostninger og gennemsigtighed. SMV, der i erhvervslivet tegner sig for de fleste overfoersler af relativt smaa beloeb, staar oftest som den svage part, naar der opstaar problemer.

OESU henstiller, at EU i samraad med banksektoren hurtigst muligt loeser de tekniske problemer og nedbringer de omkostninger, der er forbundet med graenseoverskridende betalinger af navnlig smaa beloeb. Christiane Scrivener og Raniero Vanni d`Archirafi, medlemmer af Kommissionen, har taget initiativ til at oege saadanne transaktioners gennemsigtighed og loese problemet med beregning af dobbeltgebyr (). OESU behandler dette initiativ mere indgaaende i en saerskilt udtalelse.

3.5.2. I den forbindelse peger OESU endnu engang paa problemerne med overskridelse af betalingsfrister. Navnlig underleverandoerer i SMV-sektoren rammes haardt af denne utilstedelige praksis. Kommissionens reaktion paa OESU`s udtalelse om dette emne imoedeses med spaending.

3.6.

Kapitalmarkedet

3.6.1. I meddelelsen peger Kommissionen paa, at ventureselskaber mangler egnede »noedudgange« for deres virksomhedsdeltagelse.

Det fremgaar ligeledes, at der stort set ikke findes velfungerende markeder for unoterede aktier i mellemstore virksomheder.

Det bevirker, at mellemstore virksomheder kun kan traekke paa et begraenset marked for risikovillig kapital udefra.

For at afhjaelpe disse mangler i de smaa og mellemstore virksomheders finansielle infrastrukturer boer man undersoege mulighederne for at etablere et organiseret SMV-kapitalmarked.

Nogle EU-lande har i de senere aar taget forskellige initiativer i den retning.

Disse initiativer befinder sig dels paa et eksperimentelt stadium, dels i en foerste opstartsfase.

OESU mener, at EU boer stoette tilsvarende initiativer paa EU-plan.

3.6.2. Manglen paa et organiseret kapitalmarked for SMV-sektoren er blevet mere maerkbar, fordi fondsboerser i EU, hvor der handles med aktier i mellemstore virksomheder (bl.a. »Third Market« i Storbritannien og »Parallelmarkt« i Holland), er blevet integreret i fondsboerser med strengere adgangsbetingelser, som mange mellemstore, ja selv store virksomheder ikke kan honorere.

Det er muligt, at de nationale kapitalmarkeders forsvinden aabner plads for et organiseret SMV-kapitalmarked paa europaeisk plan. Fordelen er, at udbudet af (aktier i) mellemstore virksomheder og efterspoergslen efter samme kan blive tilstraekkelig stor paa et saadant marked. Det oeger papirernes omsaettelighed.

OESU opfordrer EU til at undersoege, hvorvidt et officielt europaeisk marked, som giver europaeisk erhvervsliv, specielt SMV, adgang til (risikovillig) kapital, er en realistisk mulighed.

3.7.

Adgang til EU-fondene

OESU har allerede tidligere peget paa, at smaa og mellemstore virksomheder ikke kan goere tilstraekkelig brug af EU`s forskellige fonde, fordi reglerne er indviklede og uigennemsigtige, adgangen er begraenset, og der ikke gives tilstraekkelige informationer til SMV-sektoren. Situationen her leder tanken hen paa en tilsvarende problematik inden for offentlige aftaler om arbejde, leverancer og tjenesteydelser.

De finansieringsmuligheder, EU tilbyder SMV-sektoren, boer forenkles, og informationsformidlingen boer forbedres.

Informationerne kan forbedres ved at inkorporere eksempler i begrundelsen til retsreglerne. Dermed lettes virksomhedsejernes og raadgivernes forstaaelse af reglerne.

3.8.

Den Europaeiske Investeringsfond (EIF) ()

3.8.1. Under topmoedet i Edinburgh i december 1992 foreslog Kommissionen, at den oekonomiske udvikling i EU skulle fremmes yderligere gennem indfoerelse af en ny laanefacilitet paa 1 mia. ecu, nemlig Den Europaeiske Investeringsfond (EIF), som specifikt tager sigte paa SMV-sektoren. Det glaeder OESU, at forslaget nu er blevet konkretiseret naermere. I mellemtiden er det ogsaa blevet besluttet, at der ud over denne fond skal udvikles et rentegodtgoerelsesinstrument til fordel for smaa og mellemstore virksomheder. Det undrer imidlertid OESU, at det skal vare saa laenge, foer instrumentet stilles til raadighed for erhvervslivet.

I medfoer af dette instrument kan banker, der fungerer som laaneformidlere under Den Europaeiske Investeringsbank (EIB), og som yder laan under EIF, indroemme rentegodtgoerelser paa indtil 2 procentpoint.

Laanene skal anvendes til beskaeftigelsesfremmende investeringer i SMV-sektoren. Det maa dog forventes, at instrumentet i visse EU-lande kun vil faa begraenset virkning for smaa og mellemstore virksomheder. I en raekke EU-lande er de smaa virksomheders finansieringsproblemer i hoejere grad knyttet til mulighederne for at tiltraekke risikovillig kapital i form af f.eks. efterstillede laan eller aktiekapital. EIF synes ikke at kunne bidrage til loesningen af disse problemer.

OESU henstiller, at de, der er involveret i den praktiske gennemfoerelse (EIF, EIB og de nationale formidlere), goer ordningen saa tilgaengelig som muligt for alle virksomheder i SMV-sektoren, altsaa ikke kun de mellemstore, men ogsaa de smaa virksomheder. Dertil hoerer ogsaa virksomheder med mindre end ti ansatte, som har vanskeligere ved at skaffe sig informationer om EU-ordninger. For at goere ordningen tilstraekkelig tilgaengelig skal den i praksis afstemmes efter virksomheden.

De udoevende EU-instanser boer drage omsorg for, at EU`s ydelse af rentegodtgoerelse ubeskaaret kommer de beroerte virksomheder til gode.

3.8.2. Endelig skal naevnes endnu et aspekt af SMV-sektorens adgang til finansieringsordninger. Der er stor forskel paa, om det er virksomheder med faa hundrede og op til hoejst 500 ansatte eller virksomheder med mindre end 25 ansatte. For to aar siden foreslog Kommissionen, at begrebet »smaa og mellemstore virksomheder« i forbindelse med EU-finansieringsordninger skulle defineres forskelligt afhaengigt af ordningens maalgruppe ().

Smaa virksomheder har faerre muligheder for at skaffe sig informationer om EU-ordninger end stoerre virksomheder.

Naar det drejer sig om at tilgodese de mindre virksomheder med finansieringsordninger, skal man ved den praktiske gennemfoerelse tage hoejde for, at det er vanskeligt at naa ud til disse virksomheder.

3.9.

Finansielle infrastrukturer for SMV-sektoren

I forbindelse med finansiering af smaa og mellemstore virksomheder er det vigtigt at tilstraebe et optimalt udbud paa kapitalmarkedet (i bred forstand), samtidig med at virksomhedernes interne finansieringsmuligheder styrkes. Det har dog vist sig, at navnlig udbudet af risikovillig kapital ofte er uigennemsigtigt. Det maa gang paa gang konstateres, at der faktisk tilbydes fyldestgoerende finansieringsmidler. Midlerne kan imidlertid kun fremskaffes gennem forskellige uformelle netvaerk af personer og institutter.

Det er heller ikke nemt at overskue, hvilke finansieringsformer der tilbydes i hvilke maengder og paa hvilke betingelser. Det er endvidere uklart, hvorvidt - og i givet fald paa hvilken maade - saadanne netvaerk er indbyrdes forbundne. Der findes ingen oversigt over det samlede udbud. Store virksomheder er gennemgaaende gode til at orientere sig i netvaerkerne, det gaelder i langt mindre grad smaa og mellemstore virksomheder. De uformelle netvaerk letter enten slet ikke eller kun i beskedent omfang SMV-sektorens adgang til de paagaeldende finansieringskilder. I praksis har SMV-sektoren stort set ikke adgang til denne del af finansieringsmarkedet.

3.10.

Private investorer

3.10.1. Fra tidernes morgen har privat kapital vaeret et fremtraedende element i SMV-finansieringen. Det afspejler sig imidlertid ikke i den politik, der foeres i forskellige medlemsstater. Det er yderst vigtigt, at denne form for finansiering af SMV-sektoren bibeholdes.

Den gruppe af private investorer i smaa og mellemstore virksomheder, der er tale om, kan opdeles og beskrives naermere. Det drejer sig under alle omstaendigheder om enkeltpersoner. Gruppen omfatter ikke institutionelle investorer, dvs. pensionsfonde og forsikringsselskaber. Heller ikke private ventureselskaber regnes med.

Der kan sondres mellem foelgende private investorer:

- uformelle investorer,

- passive, »mellemstore« private investorer,

- passive, private smaainvestorer.

3.10.2. Ved uformelle investorer forstaas privatpersoner, der investerer store beloeb. De deltager normalt aktivt i forretningsfoerelsen i de virksomheder, de finansierer. De stiller ikke alene finansielle midler til raadighed, men ogsaa raadgivning. Den uformelle investor kan i korthed betegnes som den aktive, »mellemstore« private investor.

3.10.3. De passive, »mellemstore« private investorer udgoer en saerskilt gruppe. De er villige til at investere et stort beloeb, men vil ikke deltage aktivt i virksomhedens forretningsfoerelse.

3.10.4. Endelig er der de passive, private smaainvestorer, der er villige til at investere et relativt beskedent beloeb i en virksomhed. Mere praecist bestaar denne gruppe smaainvestorer af personer, der ud over opsparinger hos institutionelle investorer er i stand til at opspare en ikke ringe sum, eller som allerede raader over en saadan sum.

Denne gruppe af private smaainvestorer taeller bl.a. virksomhedsindehaverens familie, venner og bekendte (SMV-sektorens traditionelle investorer). Det vides ikke, hvor stor en andel af smaa og mellemstore virksomheders risikovillige kapital og fremmedkapital, der hidroerer fra denne gruppe af investorer. Spoergsmaalet er aldrig blevet undersoegt.

Selv om denne investorgruppes bidrag til SMV-sektorens finansiering maa formodes at vaere blevet mindre gennem tiden, maa man ikke underkende dens betydning for SMV-virksomhederne. Netop de manglende oplysninger om gruppens stoerrelse viser, at man aldrig har erkendt, hvor stor betydning den tidligere har haft og formodentlig stadig har for SMV-finansieringen.

3.10.5. OESU henstiller, at denne gruppe investorer vies stoerre opmaerksomhed, og understreger dens betydning for SMV-finansieringen. Et saerligt interessant - og stadig hyppigere - faenomen er i den forbindelse de saakaldte »business angels«, der ofte selv er eller har vaeret virksomhedsejere, og som er villige til at investere relativt beskedne beloeb (i Storbritannien typisk 50 000 [4491] pr. projekt) i nye, lovende virksomheder.

Med undtagelse af Storbritannien og Holland, hvor der allerede foreligger visse oplysninger, maa der i de forskellige medlemsstater foretages naermere undersoegelser med henblik paa at afhjaelpe den manglende indsigt i, hvilke praeferencer private investorer har med hensyn til investeringer i risikofyldte projekter, og hvilken »risikopraemie« de betinger sig ved investeringer i SMV-sektoren.

3.11.

Professionelle investorer og fremskaffelse af risikokapital til smaa og mellemstore virksomheder

3.11.1. I ovenstaaende punkt er der lagt stor vaegt paa private smaainvestorer. Dermed er der imidlertid set bort fra den vigtige rolle, der tilkommer professionelle investorer, naar det drejer sig om at fremskaffe risikovillig kapital. Disse investorer skal danne »den haarde kerne« paa et organiseret kapitalmarked for smaa og mellemstore virksomheder. De kan kategoriseres som foelger:

De opererer i et mere eller mindre professionelt miljoe og

- har god sagsindsigt og

- tegner sig for ret store aktieposter, som de udoever en vis kontrol over.

Til denne gruppe investorer regnes uformelle investorer, »mellemstore« passive investorer, institutionelle investorer, banker, investeringsfonde, specialiserede investeringsselskaber og private ventureselskaber. Sammenlignet med private smaainvestorer har professionelle investorer brug for flere informationer om selve virksomheden, den paagaeldende branche og andre relevante forhold.

3.11.2. Virksomheder, der oensker at tiltraekke risikovillig kapital fra et (organiseret) kapitalmarked, boer tage hoejde herfor. Det kraever bl.a. regelmaessig formidling af relevante oplysninger. Virksomheden skal loebende holde aktionaererne underrettet om virksomhedens oekonomiske situation. Det forudsaetter, at virksomheden har en effektiv oekonomisk forvaltning. Set paa den baggrund er det oekonomiske PR-arbejde og den oekonomiske funktion ogsaa en vigtig del af virksomhedspolitikken.

OESU understreger, at finansieringsfunktionen i smaa og mellemstore virksomheder skal udoeves paa professionel vis. Utilstraekkelig indsigt i finansieringsfunktionen maa afhjaelpes gennem oplysnings- og kursusvirksomhed. I forbindelse med uddannelsesforanstaltninger med sigte paa selvstaendige erhvervsdrivende skal der laegges stoerre vaegt paa denne funktion.

3.12.

Institutionelle investorer og fremskaffelse af risikokapital

Mange institutionelle investorer i EU indskyder en relativt lille del af deres finansielle midler som risikovillig kapital i store, overvejende solvente virksomheder. En stor del af den resterende kapital anvendes til sikre investeringer (fast ejendom, hypoteker, obligationer o.l.).

Det kan med rimelighed forventes, at institutionelle investorer afsaetter mere kapital til finansiering af smaa og mellemstore virksomheder.

De institutionelle investorer peger paa SMV-sektorens begraensede afkast og den risiko, der er forbundet med investeringer i denne sektor. I en stor del af SMV-sektoren er afkastet imidlertid godt.

4. Fiskale instrumenter

Ud over denne opregning af direkte finansieringsinstrumenter er medlemsstaternes skatte- og afgiftsstrukturer naturligvis ogsaa vigtige for SMV-sektorens finansieringssituation. En raekke medlemsstater har saaledes indfoert fiskale instrumenter i form af skattefradrag med henblik paa at stimulere bestemte erhvervsaktiviteter. Faenomenet »business angels« kan saaledes stimuleres ved, at der tilbydes de beroerte private investorer skattebegunstigelser i forbindelse med investeringerne. Den samlede skattebyrde paavirker ogsaa virksomhedernes konkurrenceevne. Selv om disse fiskale instrumenter i vid udstraekning vedroerer den direkte beskatning og dermed overvejende falder uden for EU`s kompetenceomraade, mener OESU, at man paa EU-plan ogsaa boer anskue finansieringsproblemerne ud fra en skattemaessig synsvinkel. OESU kan kun bifalde den opmaerksomhed, Kommissionen har viet dette spoergsmaal i sin meddelelse om det strategiske program for det indre marked (). Her stilles der udtrykkeligt krav om styrkelse af selvfinansieringsevnen i virksomheder, der ikke er oprettet i henhold til selskabslovgivningen, altsaa overvejende smaa virksomheder.

Meddelelsen beroerer ogsaa spoergsmaalet om beskatning i forbindelse med overdragelse af virksomheder. Den henstilling, Kommissionen bebuder paa omraadet, boer efter OESU`s opfattelse tage udgangspunkt i, at den overdragede virksomheds likviditetsstilling skal bevares. Saadanne overdragelser finder ofte sted inden for familien, og de paalagte skatter og afgifter udgoer en alvorlig trussel mod virksomhedens kontinuitet og overlevelsesmuligheder.

Afsluttende bemaerkninger

Som det fremgaar af denne udtalelse, har spoergsmaalet om finansiering af smaa og mellemstore virksomheder mange facetter. Under den debat paa europaeisk plan, der nu er sat i gang, skal man undersoege hver enkelt facet og beslutte, hvilket niveau der er bedst egnet til loesning af de enkelte spoergsmaal. I de fleste tilfaelde vil det vaere op til markedet selv at finde frem til loesninger, som giver SMV-sektoren adgang til forskellige finansieringskilder.

OESU har med interesse noteret sig resultaterne af »Round Table of High-level Representatives of the Banking Sektor«, som er anfoert i en rapport til kommissaer Raniero Vanni d`Archirafi om et mere effektivt partnerskab mellem banksektoren og SMV-sektoren. OESU saetter ganske vist pris paa det store arbejde, der her er udfoert, men foeler sig lidt skuffet over den »haardhedsgrad«, der kendetegner rapportens henstillinger. Netop henstillingerne vedroerende banklaan og styrkelse af SMV-sektorens egne midler er ikke tilstraekkeligt vidtraekkende. Banksektorens ansvar og opgaver behandles ikke eller naesten ikke, selv om der netop blandt bankerne selv i mange tilfaelde er brug for en mentalitetsaendring, saa bankerne kan laegge en mindre risikosky adfaerd for dagen og leve sig ind i nye kunders vaekstpotentiale. I oevrigt er det paafaldende, at de banker, der indgaar i undersoegelsen, selv medgiver, at deres medarbejderes kvalifikationer inden for vurdering af laaneansoegninger fra mindre virksomheder lader en del tilbage at oenske.

Disse indvendinger til trods skal det fremhaeves, at OESU vaerdsaetter naevnte kommissionsmedlems initiativ og henstiller, at han viderefoerer aktiviteterne inden for rammerne af et rundbord bestaaende af fremtraedende repraesentanter fra finanskredse uden for selve banksektoren, f.eks. venture capital-sektoren, uformelle investorer og business angels, institutionelle investorer og aktoerer paa kapitalmarkederne (de sekundaere og tertiaere markeder).

I en raekke andre tilfaelde vil finansieringsproblematikken primaert falde ind under medlemsstaternes kompetence. Paa en lang raekke punkter vil en EU-indsats imidlertid ogsaa vaere paakraevet. Disse punkter er omtalt tidligere i udtalelsen. I mange tilfaelde peges der paa, hvor vigtigt det er at uddanne virksomhedslederne og arbejdstagerne og at sikre forbedringer paa uddannelses-og oplysningsomraadet. Det nylige forslag om et faellesskabsinitiativ til fordel for SMV-sektoren kan kun bifaldes. OESU mener imidlertid, at problemerne med SMV-finansiering goer sig gaeldende for smaa virksomheder i alle EU-regioner. Hvis faellesskabsinitiativet er underlagt begraensninger og f.eks. specifikt tager sigte paa de daarligst stillede omraader, boer man efter OESU`s opfattelse allerede nu overveje, om der ikke er behov for ledsagepolitikker med henblik paa at daekke de smaa virksomheders uddannelses- og oplysningsbehov.

Bryssel, den 6. juli 1994.

Susanne TIEMANN

Formand for

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg

() Ved SMV forstaas i denne udtalelse smaa og mellemstore virksomheder inden for alle sektorer (industri, handel, haandvaerk, service) i det private erhvervsliv, med undtagelse af landbrugssektoren.

() EFT nr. C 326 af 3. 12. 1993, s. 1.

() »EF-initiativernes fremtid under strukturfondene« (KOM(94) 46 endelig udg.) af 16. marts 1994.

() The European Observatory for SMEs, Second Annual Report, April 1994 by the European Network for SME Research and co-ordinated by EIM, Zoetemeer, The Netherlands, ISBN 90-371-0499-1.

() Hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse, december 1993, kapitel 2, afsnit B, pkt. 2.6 og 2.7.

() Gensidige garantifondes rolle i finansieringen af smaa og mellemstore virksomheder i Det Europaeiske Faellesskab; OESU`s udtalelse af 29. 4. 1992, EFT nr. C 169 af 6. 7. 1992, ordfoerer: E. Mueller.

() »De graenseoverskridende betalingers gennemsigtighed og effektivitet«, meddelelse fra Raniero Vanni d`Archirafi og Christiane Scrivener, Bruxelles, den 2. december 1993, 0/93/358.

() OESU skal her henvise til sin udtalelse om EIB`s rolle (ordfoerer: E. Mueller), hvor relationen EIB-SMV er behandlet mere indgaaende (EFT nr. C 133 af 16. 5. 1994).

() Beretning fra Kommissionen til Raadet om de definitioner af SMV`er, der benyttes i forbindelse med EF-aktioner (SEK(92)351 endelig udg.), Bruxelles den 29. april 1992.

() Meddelelse fra Kommissionen til Raadet - »Optimering af det indre marked«: strategisk program (KOM(93) 632 endelig udg.), Bruxelles, den 22. december 1993.