Forslag til RAADETS FORORDNING om tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af staerkt vandrende fiskearter

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

EF deltager i regionale fiskeriorganisationer, der afstikker rammer for det regionale samarbejde om bevarelse og forvaltning af visse bestande af staerkt vandrende fiskearter.

Disse bestande af staerkt vandrende fiskearter er en raekke fiskearter, der er opfoert i bilag I til De Forenede Nationers havretskonvention. De vigtigste staerkt vandrende arter er tunfisk og visse beslaegtede arter saasom svaerdfisk.

Det drejer sig om foelgende regionale organisationer:

- Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT), som EF har vaeret medlem af siden den 14. november 1997

- Tunkommissionen for Det Indiske Ocean (IOTC), som EF har vaeret medlem af siden den 18. september 1995

- Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC), som EF har indledt proceduren for tiltraedelse af.

Disse organisationer vedtager henstillinger, hvori der fastsaettes visse tekniske foranstaltninger, bl.a. hvad angaar fisks mindstemaal og -vaegt, og fangstbegraensninger i visse omraader, visse perioder eller med visse redskaber.

Saadanne henstillinger bliver bindende for de kontraherende parter, hvis de ikke fremsaetter indvendinger.

Som kontraherende part i ICCAT og IOTC skal EF derfor anvende saadanne henstillinger.

EF har desuden fiskeinteresser i den oestlige del af Stillehavet og har indledt proceduren for tiltraedelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC). Indtil den faktiske tiltraedelse og i overensstemmelse med EF's forpligtelse til at samarbejde med de oevrige parter, der deltager i forvaltningen og bevarelsen af ressourcerne i denne region, jf. De Forenede Nationers havretskonvention, har EF dog besluttet at anvende de tekniske foranstaltninger, som IATTC vedtager, og derfor boer disse foranstaltninger indarbejdes i EF-bestemmelserne.

Endelig boer der fastsaettes naermere bestemmelser for gennemfoerelse af aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner, som EF har besluttet at anvende midlertidigt, indtil den ratificeres af EF.

Man har allerede tidligere gennemfoert visse af disse henstillinger bl.a. ved Raadets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer, Raadets forordning (EF) nr. 1626/94 af 27. juni 1994 om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet og Raadets forordning (EF) nr. 2742/1999 af 17. december 1999 om fastsaettelse for aar 2000 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gaeldende for EF-farvande og for EF-fartoejer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegraensninger, og om aendring af forordning (EF) nr. 66/98. Desuden er der i EF-bestemmelserne blevet indarbejdet en raekke tekniske foranstaltninger vedroerende anvendelse af drivgarn og snurpenot ved fiskeri efter saadanne bestande af staerkt vandrende fiskearter.

Af hensyn til klarheden og overskueligheden maa alle tekniske foranstaltninger for disse bestande af staerkt vandrende arter samles i én forordning.

EF-fiskeriet efter staerkt vandrende arter, der foregaar over hele kloden saavel i EF-farvande som i internationale farvande og i visse tredjelandes farvande under bilaterale aftaler, er nogenlunde ens i alle verdenshave, og derfor maa der opstilles globale og sammenhaengende principper for alle fiskerier efter saadanne arter.

Formaalet med dette forslag er derfor at transponere og samle alle tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af staerkt vandrende fiskearter. De gaeldende bestemmelser i de allerede udstedte forordninger er blevet indarbejdet uden vaesentlige aendringer. De artikler, der er blevet affattet direkte paa grundlag af nyligt gennemfoerte henstillinger, er fremhaevet i selve teksten.

Kommissionen foreslaar, at Raadet vedtager denne forordning.

2000/0149 (CNS)

Forslag til RAADETS FORORDNING om tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af staerkt vandrende fiskearter

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [1],

[1] EFT C [...] af [...], s. [...].

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [2], og

[2] EFT C [...] af [...], s. [...].

ud fra foelgende betragtninger:

(1) EF har godkendt De Forenede Nationers havretskonvention [3], der indeholder visse principper og regler for bevarelse og forvaltning af levende akvatiske ressourcer. Som led i EF's bredere internationale forpligtelser deltager EF i bestraebelserne for at bevare fiskebestandene i de internationale farvande;

[3] EFT L 179 af 23.6.1998, s. 1.

(2) EF har siden den 14. november 1997, som foelge af Raadets beslutning af 9. juni 1986 [4], vaeret kontraherende part i Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet, i det foelgende benaevnt "ICCAT-konventionen";

[4] EFT L 162 af 18.6.1986, s. 33.

(3) ICCAT-konventionen afstikker rammer for det regionale samarbejde om bevarelse og forvaltning af bestandene af tunfisk og beslaegtede arter i Atlanterhavet og tilstoedende have gennem oprettelsen af en international kommission for bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet, i det foelgende benaevnt "ICCAT", og gennem vedtagelsen af henstillinger om bevarelse og forvaltning i konventionsomraadet, som bliver bindende for de kontraherende parter;

(4) ICCAT har anbefalet en raekke tekniske foranstaltninger for visse bestande af staerkt vandrende arter i Atlanterhavet og Middelhavet, bl.a. hvad angaar mindstemaal og -vaegt, fangstbegraensninger for visse omraader, visse perioder eller visse redskaber og kapacitetsbegraensninger. Saadanne henstillinger er bindende for EF, og de boer derfor gennemfoeres;

(5) Visse tekniske foranstaltninger vedtaget af ICCAT er blevet gennemfoert ved Raadets forordning (EF) nr. 1626/94 af 27. juni 1994 om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet [5] og Raadets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer [6]. Af hensyn til klarheden boer disse tekniske foranstaltninger samles i denne forordning, og foelgelig boer de relevante artikler i de naevnte forordninger udgaa;

[5] EFT L 171 af 6.7.1994, s. 1.

[6] EFT L 125 af 27.04.1998, s. 1.

(6) For at tage hensyn til traditionel fiskepraksis i bestemte omraader boer der fastsaettes specifikke bestemmelser om fangst og opbevaring om bord af visse tunfiskearter;

(7) EF har godkendt aftalen om oprettelse af en Tunkommissionen for Det Indiske Ocean [7]. Denne aftale fastsaetter en ramme for styrkelse af det internationale samarbejde med henblik paa bevarelse og rationel udnyttelse af tunfisk og tilknyttede arter i Det Indiske Ocean gennem oprettelse af Tunkommissionen for Det Indiske Ocean, i det foelgende benaevnt "IOTC", og gennem vedtagelse af henstillinger om bevarelse og forvaltning i IOTC's kompetenceomraade, der bliver bindende for de kontraherende parter;

[7] EFT L 236 af 5.10.1995, s. 24.

(8) IOTC har vedtaget en henstilling om tekniske foranstaltninger for visse bestande af staerkt vandrende arter i Det Indiske Ocean. Denne henstilling er bindende for EF, og den boer derfor gennemfoeres;

(9) EF har undertegnet aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner [8] og har besluttet at anvende den midlertidigt [9], indtil den er godkendt. EF boer derfor anvende bestemmelserne i denne aftale;

[8] EFT L 132 af 27.5.1999, s. 1.

[9] EFT L 147 af 12.6.1999, s. 23.

(10) Formaalet med aftalen er bl.a. gradvis at nedbringe den utilsigtede delfindoedelighed som foelge af fiskeri med snurpenot efter tun i den oestlige del af Stillehavet til naesten nul ved at indfoere aarlige begraensninger og paa lang sigt at opnaa baeredygtige tunfiskebestande i det omraade, som aftalen omfatter;

(11) Visse bestemmelser i denne aftale er blevet indarbejdet i forordning (EF) nr. 850/98. De boer samles i denne forordning;

(12) EF har fiskeriinteresser i den oestlige del af Stillehavet og har indledt proceduren for tiltraedelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, i det foelgende benaevnt "IATTC". Indtil tiltraedelsen og i overensstemmelse med EF's forpligtelse til at samarbejde med de oevrige parter, der er involveret i forvaltningen og bevarelsen af ressourcerne i denne region, jf. De Forenede Nationers havretskonvention, boer EF anvende de tekniske foranstaltninger, som IATTC har vedtaget. Disse foranstaltninger boer derfor indarbejdes i EF-bestemmelserne;

(13) Af hensyn til klarheden og overskueligheden boer alle nuvaerende og kommende tekniske foranstaltninger for fiskeri efter visse bestande af staerkt vandrende arter samles i én forordning. Derfor kan forordning (EF) nr. 894/97 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne [10], senest aendret ved forordning (EF) nr. 1239/98, ophaeves, og visse artikler i forordning (EF) nr. 850/98 kan udgaa;

[10] EFT L 132 af 23.5.1997, s. 1. Forordningen er aendret ved forordning (EF) nr. 1239/98.

(14) Fiskeri med drivgarn efter tunfisk, svaerdfisk og visse andre arter medfoerer bifangster og truer bestandene af andre arter end maalarterne;

(15) Da der er fare for en ukontrolleret foroegelse af fiskeriindsatsen, og drivgarnene ikke er tilstraekkeligt selektive, er det noedvendigt at forbyde disse garn til fiskeri efter tun, svaerdfisk og visse andre arter. For at undgaa enhver miljoerisiko boer der hurtigt indfoeres et saadant forbud;

(16) EF-fartoejer, som har fisket efter disse arter med drivgarn, har oekonomiske forpligtelser, og derfor maa disse fartoejer have en vis tid til at tilpasse sig de nye begraensninger. Forbuddet mod disse fartoejers fiskeri med drivgarn, boer derfor indfoeres gradvis over en relativt kort periode;

(17) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om naermere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster [11] omfatter ikke alt fiskeri med drivgarn. De generelle bestemmelser om logboeger og landingsopgoerelser i Raadets forordning (EOEF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indfoerelse af en kontrolordning under den faelles fiskeripolitik [12] gaelder ikke for Middelhavet foer den 1. januar 1999;

[11] EFT L 261 af 20.10.1993. Forordningen er aendret ved forordning (EF) nr. 2846/98 (EFT L 358 af 31.12.1998, s. 5).

[12] EFT L 276 af 10.10.1983, s. 1. Forordningen er senest aendret ved forordning (EF) nr. 2945/95 (EFT L 308 af 21.12.1995, s. 18).

(18) Kontrollen med fiskeri med drivgarn er derfor saerdeles vanskelig. Der boer derfor fastsaettes saerlige bestemmelser for saadant fiskeri;

(19) Der boer loebende foretages en evaluering af, hvilke foelger fiskeri med drivgarn har. Der maa derfor indsamles fornoedne oplysninger;

(20) Eventuelle gennemfoerelsesbestemmelser til denne forordning boer vedtages efter Raadets afgoerelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsaettelse af de naermere vilkaar for udoevelsen af de gennemfoerelsesbefoejelser, der tillaegges Kommissionen [13];

[13] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Ved denne forordning fastsaettes der tekniske bevarelsesforanstaltninger for fartoejer, der foerer en medlemsstats flag, og som er registreret i EF, i det foelgende benaevnt "EF-fiskerfartoejer", for saa vidt angaar fangst og landing af visse bestande af staerkt vandrende arter som omhandlet i bilag I til denne forordning i farvande i et af de omraader, der er naevnt i artikel 2.

AFSNIT I - DEFINITIONER

Artikel 2

Ved anvendelse af denne forordning gaelder foelgende farvandsdefinitioner:

a) Omraade 1

Hele Atlanterhavet og alle tilstoedende have i ICCAT-konventionsomraadet som afgraenset i konventionens artikel 1.

b) Omraade 2

Alle farvande i Det Indiske Ocean i kompetenceomraadet i aftalen om oprettelse af IOTC som afgraenset i aftalens artikel 2.

c) Omraade 3

Alle farvande i den oestlige del af Stillehavet i det omraade, der er afgraenset i artikel 3 i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner.

d) Omraade 4

Alle have og oceaner.

Afsnit II - Tekniske Foranstaltninger I Omraade 1

Kapitel 1 - Begraensninger i anvendelsen af bestemte fartoejs- og redskabstyper

Artikel 3

1. I perioden 1. november - 31. januar er det i omraadet i stk. 2 forbudt:

- at udsaette flydende objekter

- at fiske under kunstige objekter

- at fiske under naturlige objekter

- at fiske med hjaelpefartoejer

- at udsaette flydende kunstige objekter med eller uden boejer

- at fastgoere boejer til flydende objekter fundet paa havet

- at hale flydende objekter ind og afvente, at de fisk, der holder til ved objekterne, samler sig under fartoejet

- at slaebe flydende objekter ud ad omraadet.

2. Det omraade, der er naevnt i stk. 1, er afgraenset som foelger:

- sydlig graense ved breddegrad 4° S

- nordlig graense ved breddegrad 5° N

- vestlig graense ved laengdegrad 20° V

- oestlig graense ved den afrikanske kyst.

3. Det er forbudt at paabegynde eller fortsaette fiskeri i det omraade og den periode, der er omhandlet i henholdsvis stk. 1 og 2, hvis der ikke er en observatoer om bord paa fartoejet.

4. Medlemsstaterne traeffer de fornoedne foranstaltninger til at udpege observatoerer og soerger for, at der tages en observatoer om bord paa alle de fartoejer, der foerer deres flag eller er registreret paa deres omraade, og som netop skal i gang med at fiske i det omraade, der er omhandlet i stk. 2.

5. Medlemsstaten traeffer de fornoedne foranstaltninger til, at de behoerigt udpegede observatoerer bliver om bord paa de fiskerfartoejer, hvortil de er udpeget, indtil de afloeses af andre observatoerer.

6. Foereren af et EF-fartoej, som fisker i det omraade og den periode, som er omhandlet i henholdsvis stk. 1 og 2, modtager observatoeren og samarbejder med ham i udfoerelsen af opgaverne under hans ophold om bord paa fartoejet.

Foereren af et fartoej, der er udpeget til at tage en observatoer om bord, tager alle fornoedne skridt til at lette hans ankomst og afrejse. Observatoeren skal under sit ophold om bord han have passende indkvarterings- og arbejdsforhold.

7. Medlemsstaterne sender hvert aar senest den 1. maj en samlet evalueringsrapport til Kommissionen over indholdet og konklusionerne i de rapporter, som er udarbejdet af observatoererne paa de fartoejer, der foerer deres flag.

8. Perioden i stk. 1, omraadet i stk. 2, og de naermere bestemmelser om udpegningen af observatoerer i bilag II kan aendres af Kommissionen efter proceduren i artikel 24.

Artikel 4

Uanset artikel 19 er det forbudt:

- at beholde bugstribet bonit, storoejet tun og gulfinnet tun, der er taget med snurpenot i farvande under Portugals hoejhedsomraade eller jurisdiktion, i ICES-underomraade X nord for 36°30' N eller i CECAF-omraadet nord for 31° N og oest for 17°30' V, om bord, uanset maengde, eller at fiske efter disse arter i de naevnte omraader med saadanne redskaber.

- i farvande under Portugals og Spaniens hoejhedsomraade eller jurisdiktion, i ICES-underomraade VIII, IX og X, og i CECAF-omraadet omkring De Kanariske OEer og Madeira at fange staerkt vandrende arter med drivgarn, at omlade dem eller at beholde dem om bord eller at fiske efter disse arter i de naevnte omraader med saadanne redskaber.

Artikel 5

1. Fiskeri efter tun med not er forbudt:

- fra den 1. maj til den 31. maj i hele Middelhavet og fra den 16. juli til den 15. august i Middelhavet, bortset fra Adriaterhavet, for fartoejer, der udelukkende eller overvejende fisker i Adriaterhavet.

- fra den 16. juli til den 15. august i hele Middelhavet og fra den 1. maj til den 31. maj i Adriaterhavet for fartoejer, der udelukkende eller overvejende fisker i Middelhavet, bortset fra Adriaterhavet.

Medlemsstaterne soerger for, at alle fartoejer, der foerer deres flag eller er registreret paa deres omraade, omfattes af ovennaevnte bestemmelser.

Ved anvendelsen af denne forordning afgraenses Adriaterhavet mod syd af en linje, der gaar fra den albansk-graeske graense til Capo Santa Maria di Leuca.

2. Det er forbudt at bruge flyvemaskiner eller helikoptere til stoette for fiskeri efter almindelig tun i Middelhavet i perioden 1. - 30. juni.

3. Det er i Middelhavet forbudt at fiske efter almindelig tun med flydeline uden forankring fra fartoejer af en laengde paa over 24 m hvert aar i perioden 1. juni - 31. juli. Fartoejernes laengde bestemmes efter ICCAT-definitionen i bilag III.

4. Fartoejernes laengde som defineret i bilag III kan aendres af Kommissionen efter proceduren i artikel 24.

Kapitel 2 - Mindstemaal

Artikel 6

1. Fisk af staerkt vandrende arter betragtes som undermaalere, hvis de ikke opfylder mindstemaalene i bilag IV.

2. Fartoejernes laengde som defineret i bilag IV kan aendres af Kommissionen efter proceduren i artikel 24.

Artikel 7

Staerkt vandrende arter, der ikke opfylder mindstemaalene, maa ikke beholdes om bord, omlades, landes, transporteres, oplagres, frembydes til salg, udbydes til salg saelges eller markedsfoeres. Saadanne arter skal straks genudsaettes.

Staerkt vandrende arter, der har oprindelse i tredjelande, og som ikke opfylder mindstemaalene, maa ikke bringes i fri omsaetning eller markedsfoeres i EF.

Artikel 8

Staerkt vandrende arters stoerrelse maales efter artikel 18 i forordning (EF) nr. 850/98.

Kapitel 3 - Begraensning af antallet af fartoejer

Artikel 9

1. Kommissionen fastsaetter efter proceduren i artikel 24, hvor mange EF-fartoejer med en laengde overalt paa over 24 m og hvor stor en samlet bruttoregistertonnage (BRT) der maa fiske efter storoejet tun som maalart. Kommissionens fastsaettelse er lig med det gennemsnitlige antal af EF-fiskerfartoejer, der har fisket efter den paagaeldende art i omraadet i perioden 1991-1992, og disses kapacitet udtrykt i bruttoregistertons (BRT).

2. Medlemsstaterne meddeler hvert aar senest den 31. januar Kommissionen en liste over alle fartoejer, der foerer deres flag og er registreret paa deres omraade, og som agter at fiske efter storoejet tun som maalart i omraade 1 i loebet af aaret.

3. I listerne anfoeres det interne nummer i "flaadefortegnelsen", som fartoejet har faaet tildelt, jf. artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2090/98 af 30. september 1998 om Faellesskabets fortegnelse over fiskerfartoejer [14].

[14] EFT L 266 af 1.10.1998, s. 27.

4. Raadet kan ud fra de oplysninger, som medlemsstaterne skal indsende efter stk. 2 og 3, efter proceduren i artikel 8, stk. 4, litra ii), i forordning (EOEF) nr. 3760/92 om en faellesskabsordning for fiskeri og akvakultur [15] fordele antallet af fartoejer og kapaciteten, udtrykt i bruttoregistertons (BRT) og som fastsat efter stk. 1, mellem medlemsstaterne.

[15] EFT L 389 af 31.12.1992, s. 1. Forordningen er senest aendret ved forordning (EF) nr. 1181/98 (EFT L 164 af 9.6.1998, s. 1).

5. De enkelte medlemsstater sender hvert aar inden den 15. august Kommissionen en liste over de fiskerfartoejer med en laengde overalt paa over 24 m, der foerer deres flag, og som fisker efter storoejet tun som maalart. Kommissionen videresender hvert aar inden den 31. august disse oplysninger til ICCAT's sekretariat.

6. Listen i stk. 5 skal indeholde foelgende oplysninger:

- fartoejets navn og registreringsnummer

- eventuelt tidligere flag

- eventuelt internationalt radiokaldesignal

- fartoejstype, laengde og bruttoregistertonnage (BRT)

- rederens eller redernes navn og adresse.

Artikel 10

1. Kommissionen fastsaetter efter proceduren i artikel 24, hvor mange EF-fiskerfartoejer der maa fiske efter hvid tun som maalart. Antallet af fartoejer fastsaettes til det gennemsnitlige antal EF-fiskerfartoejer, der har fisket efter hvid tun som maalart i perioden 1993-1995.

2. Medlemsstaterne meddeler hvert aar senest den 31. januar Kommissionen en liste over alle fartoejer, der foerer deres flag og er registreret paa deres omraade, og som agter at fiske efter hvid tun som maalart i omraade 1 i loebet af aaret.

3. I listerne anfoeres det interne nummer i "flaadefortegnelsen", som fartoejet har faaet tildelt, jf. artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2090/98.

4. Raadet kan ud de oplysninger, som medlemsstaterne skal indsende efter stk. 2 og 3, efter proceduren i artikel 8, stk. 4, litra ii), i forordning (EOEF) nr. 3760/92 fordele antallet af fartoejer som fastsat efter stk. 1 mellem medlemsstaterne.

5. De enkelte medlemsstater sender hvert aar inden den 15. maj Kommissionen en liste over de fiskerfartoejer, der foerer deres flag, og som fisker efter hvid tun som maalart. Paa denne liste anfoeres ikke fiskerfartoejer, der driver alternativt forsoegsfiskeri med drivgarn. Kommissionen videresender hvert aar inden den 30. maj disse oplysninger til ICCAT's sekretariat.

Kapitel 4 - Andre foranstaltninger

Artikel 11

Medlemsstaterne traeffer de fornoedne foranstaltninger til at fremme brugen af monofilamentforfang paa drejeleddene for at lette genudsaetningen af levende blaa og hvid marlin.

Artikel 12

Uanset artikel 31 i forordning (EF) nr. 850/98 er det tilladt at anvende elektrisk stroem eller harpunskydevaaben til at fange tun og brugde (Cetorhinus maximus) i Skagerrak og Kattegat.

Afsnit III - Tekniske Foranstaltninger I Omraade 2

Artikel 13

Liste over fiskerfartoejer

1. De enkelte medlemsstater sender hvert aar inden den 15. juni Kommissionen en liste over de fiskerfartoejer med en laengde overalt paa over 24 m, der foerer deres flag, og som har fisket efter storoejet tun, gulfinnet tun og bugstribet bonit i det foregaaende aar i omraade 2. Kommissionen videresender hvert aar inden den 30. juni disse oplysninger til IOTC's sekretariat.

2. Listen i stk. 1 skal indeholde foelgende oplysninger:

- fartoejets navn og registreringsnummer

- eventuelt tidligere flag

- eventuelt internationalt radiokaldesignal

- fartoejstype, laengde og bruttoregistertonnage (BRT)

- reders, brugers eller befragters navn og adresse.

Afsnit IV - Tekniske Foranstaltninger I Omraade 3

Artikel 14

Lofter for delfindoedelighed (DML)

1. Kun EF-fiskerfartoejer, der fisker paa betingelserne i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner, og som har faaet tildelt en DML, maa indkredse flokke eller grupper af delfiner med snurpenot ved fiskeri efter gulfinnet tun i omraade 3.

2. Ved "DML" forstaas loftet for delfindoedelighed som fastsat i artikel 5 i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner.

Artikel 15

Tildeling af DML

1. Medlemsstaterne meddeler hvert aar inden den 15. september Kommissionen foelgende:

- en liste over de fartoejer, der foerer deres flag og har en lastekapacitet paa over 363 tons (400 tons net), og som har anmodet om en DML for foerste eller anden halvdel af det foelgende aar

- en liste over de fartoejer, der foerer deres flag, og som maa forventes at drive fiskeri i omraadet i det foelgende aar

- en liste over de fartoejer, der foerer deres flag, og som har anmodet om en DML for foerste eller anden halvdel af det foelgende aar

- for hvert fartoej, der anmoder om en DML, en erklaering, hvori det bekraeftes, at fartoejet raader over alle fornoedne delfinsikkerhedsredskaber og -udstyr, og at fartoejsfoereren har gennemgaaet en godkendt uddannelse i metoder til at redde og saette delfiner fri.

2. Medlemsstaterne skal sikre sig, at anmodningerne om DML opfylder betingelserne i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner og IATTC's bevarelsesforanstaltninger.

3. Kommissionen gennemgaar listerne og undersoeger, om de opfylder betingelserne i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner og IATTC's bevarelsesforanstaltninger, hvorefter den videresender dem til direktoeren for IATTC.

Hvis Kommissionens gennemgang af en anmodning viser, at anmodningen ikke opfylder betingelserne i dette stykke, underretter den straks den paagaeldende medlemsstat om, at den ikke kan videresende hele eller en del af anmodningen til direktoeren for IATTC, idet den saa angiver aarsagerne hertil.

4. Kommissionen sender alle DML, som den enkelte medlemsstat har faaet tildelt, til den paagaeldende medlemsstat, som saa fordeler dem mellem de fartoejer, der foerer den paagaeldende medlemsstats flag.

5. Medlemsstaterne giver hvert aar inden den 15. januar Kommissionen meddelelse om, hvordan de har fordelt de tildelte DML mellem de fartoejer, der foerer deres flag.

6. Kommissionen sender hvert aar inden den 1. februar en liste over, hvordan DML er blevet fordelt mellem EF-fartoejerne, til direktoeren for IATTC.

Artikel 16

Kapacitetsbegraensning

1. Den samlede kapacitet for de EF-fiskerfartoejer, der har tilladelse til at fiske efter gulfinnet tun (Thunnus albacares) med snurpenot, fastsaettes til 7 885 t.

2. Medlemsstaterne meddeler hvert aar senest den 31. januar Kommissionen en liste over alle fartoejer, der foerer deres flag og er registreret paa deres omraade, og som agter at fiske efter gulfinnet tun (Thunnus albacares) med snurpenot i omraade 3 i loebet af aaret.

3. I listerne anfoeres det interne nummer i "flaadefortegnelsen", som fartoejet har faaet tildelt, jf. artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2090/98.

4. Raadet kan paa grundlag af de oplysninger, som medlemsstaterne skal indsende efter stk. 2 og 3, efter proceduren i artikel 8, stk. 4, litra ii), i forordning (EOEF) nr. 3760/92 fordele kapaciteten som fastsat i stk. 1.

Artikel 17

OEvrige foranstaltninger

1. Fartoejer, der fisker ved hjaelp af anordninger, der tiltraekker fisk, maa ikke anvende hjaelpefartoejer.

2. Det er forbudt at omlade fisk paa havet.

Afsnit V - Tekniske Foranstaltninger I Omraade 4

Artikel 18

Uanset artikel 2 anvendes artikel 19, 20, 21 og 22 ikke for farvande, der er omfattet af Raadets forordning (EF) nr. 88/98 af 18. december 1997 om fastsaettelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i OEstersoeen, Baelterne og OEresund [16].

[16] EFT L 9 af 15.1.1998, s. 1. Forordningen er aendret ved forordning (EF) nr. 1520/98 (EFT L 201 af 17.7.1998, s. 1).

Artikel 19

Drivgarns laengde

Intet fartoej maa opbevare om bord eller drive fiskeri med ét eller flere drivgarn, hvis individuelle eller samlede laengde er stoerre end 2,5 km.

Artikel 20

1. Fiskerfartoejer, der anvender ét eller flere drivgarn med henblik paa fangst af arter, der er opfoert i bilag V, skal fiske paa foelgende betingelser:

- under fiskeriet skal nettet holdes under konstant visuelt opsyn fra fartoejet

- i garnenderne skal der fastgoeres flydeboejer med radarreflektorer, saa garnene hele tiden kan lokaliseres Boejerne skal til stadighed vaere maerket med havnekendingsbogstaver og -nummer paa det fartoej, de tilhoerer.

2. Foereren af et fiskerfartoej, der anvender ét eller flere drivgarn som omhandlet i stk. 1, skal foere logbog og deri dagligt anfoere foelgende oplysninger:

- den samlede laengde af de garn, der er om bord

- den samlede laengde af de garn, der anvendes ved hvert traek

- maengden af hver art, der fanges ved hvert traek, herunder bifangster og genudsaetninger, specielt af hvaler, krybdyr og havfugle

- maengden af hver art, der beholdes om bord

- fangstdato og -sted.

3. De fartoejsfoerere, der er omhandlet i stk. 2, skal til myndighederne i den medlemsstat, hvor landing finder sted, indgive en erklaering, som mindst indeholder oplysninger om, hvor store maengder der er landet pr. art, og hvornaar og i hvilke omraader fangsterne er taget.

4. Fartoejsfoerere, der anvender ét eller flere drivgarn som omhandlet i stk. 1, og som oensker at benytte et landingssted i en medlemsstat, skal mindst to timer inden ankomst i havn give den paagaeldende medlemsstats myndigheder meddelelse om forventet landingssted og ankomsttidspunkt.

5. Alle fiskerfartoejer, der anvender ét eller flere drivgarn som omhandlet i stk. 1, skal om bord medfoere den forudgaaende fiskeritilladelse, der er udstedt af myndighederne i den medlemsstat, hvis flag de foerer.

Artikel 21

Forbud mod drivgarn

1. Fra den 1. januar 2002 maa intet fartoej opbevare om bord eller drive fiskeri med ét eller flere drivgarn til fangst af arter opfoert i bilag V.

2. Fra den 1. januar 2002 er det forbudt at lande arter opfoert i bilag V, naar de er fanget med drivgarn.

3. Indtil den 31. december 2001 maa fiskerfartoejer kun opbevare om bord eller drive fiskeri med ét eller flere drivgarn som omhandlet i stk. 1, hvis de har en tilladelse udstedt af myndighederne i den medlemsstat, hvis flag det foerer. I 1998 maa det hoejeste antal fiskerfartoejer, der af en medlemsstat kan faa tilladelse til at opbevare om bord eller drive fiskeri med ét eller flere drivgarn, ikke overstige 60% af det antal fiskerfartoejer, der anvendte ét eller flere drivgarn i perioden 1995-1997.

4. Medlemsstaterne meddeler hvert aar senest den 30. april for hver maalart Kommissionen en liste over de fartoejer, der har tilladelse til at fiske med drivgarn som omhandlet i stk. 3.

Artikel 22

Hvis betingelserne i artikel 19, 20 og 21 ikke er opfyldt, traeffer myndighederne passende foranstaltninger over for de paagaeldende fartoejer, jf. artikel 31 i forordning (EF) nr. 2847/93.

Artikel 23

Begraensninger i anvendelsen af snurpenot

Det er forbudt at indkredse flokke eller grupper af havpattedyr ved hjaelp af snurpenot, undtagen for de fartoejer, der er omhandlet i artikel 14.

Afsnit VI - Afsluttende Bestemmelser

Artikel 24

1. Kommissionen bistaas af en komité for fiskeri og akvakultur, i det foelgende benaevnt "Komitéen".

2. Naar der henvises til denne artikel anvendes forvaltningsproceduren i artikel 4 og 7 i afgoerelse 1999/468/EF.

Perioden som omhandlet i artikel 4, stk. 3, i afgoerelse 1999/468/EF fastsaettes til én maaned.

3. Komitéen fastsaetter selv sin forretningsorden.

Artikel 25

1. Forordning (EF) nr. 894/97 ophaeves.

2. Artikel 24, 33 og 41 i forordning (EF) nr. 850/98 udgaar, og det samme goer angivelserne vedroerende almindelig tun og svaerdfisk i bilag XII til samme forordning.

3. Artikel 3a og 5a i forordning (EF) nr. 1626/94 udgaar, og det samme goer angivelserne vedroerende almindelig tun og svaerdfisk i bilag IV til samme forordning og hele bilag V.

4. Henvisninger til naevnte forordning betragtes som henvisninger til denne forordning og laeses efter sammenligningstabellen i bilag VI.

Artikel 26

Denne forordning traeder i kraft paa syvendedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den [...]

Paa Raadets vegne

Formand

BILAG I

Liste over arterne omhandlet i denne forordning

- Hvid tun: Thunnus alalunga

- Almindelig tun: Thunnus thynnus

- Storoejet tun: Thunnus obesus

- Bugstribet bonit: Katsuwonus pelamis

- Rygstribet pelamide: Sarda sarda

- Gulfinnet tun: Thunnus albacares

- Sortfinnet tun: Thunnus atlanticus

- Thunnin: Euthynnus spp.

- Blaafinnet tun: Thunnus maccoyii

- Auxide: Auxis spp.

- Havbrasen: Brama rayi

- Spydfisk: Tetrapturus spp., Makaira spp.

- Sejlfisk: Istiophorus spp.

- Svaerdfisk: Xiphias gladius

- Makrelgedde: Scomberesox spp., Cololabis spp.

- Haj: Hexanchus griseus, Cetorhinus maximus, Alopiidae, Carcharhinidae, Sphymidae, Isuridae, Lamnidae

- Blaeksprutter: alle arter

- Hvaler (hvaler og marsvin): Physeteridae, Belaenopteridae, Balenidae, Eschrichtiidae, Monodontidae, Ziphiidae, Delphinidae

BILAG II

Naermere bestemmelser som omhandlet i artikel 3

1. Udpegning af observatoerer

a) For at opfylde forpligtelsen til at tage observatoerer om bord paa fartoejerne udpeger medlemsstaterne velkvalificeret og erfarent personale. De personer, der vaelges, skal have foelgende kvalifikationer for at kunne udfoere deres opgaver:

- tilstraekkelig erfaring til at kunne identificere fiskearter og fiskeredskaber

- kunne navigere til soes

- et tilfredsstillende kendskab til ICCAT's bevarelsesforanstaltninger

- kunne udfoere elementaere videnskabelige opgaver saasom indsamling af stikproever efter behov og goere iagttagelser og optegne disse korrekt

- et godt kendskab til sproget i den medlemsstat, hvis flag det observerede fartoej foerer.

b) Medlemsstaterne traeffer alle fornoedne forholdsregler for at sikre, at observatoererne tages om bord paa fiskerfartoejerne til rette tid og paa rette sted, og soerger for, at deres afrejse ved observationsperiodens udloeb forloeber som glat som muligt.

2. Observatoerernes opgaver

Observatoerernes vigtigste opgave er at overvaage, at fartoejerne overholder forbuddet i artikel 1. De udpegede observatoerer skal navnlig:

a) konstatere, hvilke fiskeriaktiviteter det observerede fartoej udoever, og beskrive disse i en rapport

b) forelaegge den paagaeldende medlemsstats myndigheder en rapport senest tyve dage efter observationsperiodens afslutning; rapporten skal indeholde et resumé af de vigtigste forhold, som observatoeren har konstateret, og de indsamlede biologiske data.

3. Forbindelserne med fartoejets foerer

a) Fartoejets foerer skal underrettes i god tid om dato og sted for modtagelsen af observatoeren og om observationsperiodens forventede varighed.

b) Fartoejets foerer kan anmode om en kopi af observatoerens rapport.

BILAG III

ICCAT's definition af et fartoejs laengde:

- For fiskerfartoejer, der er bygget efter den 18. juli 1982, 96% af laengden overalt maalt paa en vandlinje ved 85% af den mindste sidehoejde paa spant over koelens overkant eller laengden fra staevnens forkant til rorstammens akse paa naevnte vandlinie, hvis denne er stoerre. I skibe konstrueret med styrlastighed skal den vandlinje, paa hvilken laengden maales, vaere parallel med konstruktionsvandlinjen.

- For fiskerfartoejer, der er bygget inden den 18. juli 1982, laengden som opfoert i de nationale skibsregistre eller i enhver anden dokumentation vedroerende fartoejet.

BILAG IV

MINDSTEMAAL

Art // Mindstemaal

Svaerdfisk (Xiphias gladius) [17] [18] // 25 kg eller 125 cm (underkaebe)

[17] Dette mindstemaal gaelder kun for Atlanterhavet.

[18] Bestemmelserne i artikel 7 gaelder dog ikke for fisk, der i antal udgoer op til 15%, vejer under 25 kg eller er under 125 cm lange, taget som bifangst.

Almindelig tun (Thunnus thynnus) [19] // 6,4 kg eller 70 cm

[19] Bestemmelserne i artikel 7 gaelder dog ikke for fisk, der i antal udgoer op til 15% og vejer mellem 3,2 kg og 6,4 kg, taget som bifangst.

Gulfinnet tun (Thunnus albacores) [20] // 3,2 kg

[20] Bestemmelserne i artikel 7 gaelder dog ikke for fisk, der i antal udgoer op til 15% og vejer under 3,2 kg, taget som bifangst.

Storoejet tun (Thunnus obesus) [21] // 3,2 kg

[21] Bestemmelserne i artikel 7 gaelder dog ikke for fisk, der i antal udgoer op til 15% og vejer under 3,2 kg, taget som bifangst.

BILAG V

- Hvid tun: Thunnus alalunga

- Almindelig tun: Thunnus thynnus

- Storoejet tun: Thunnus obesus

- Bugstribet bonit: Katsuwonus pelamis

- Rygstribet pelamide: Sarda sarda

- Gulfinnet tun: Thunnus albacares

- Sortfinnet tun: Thunnus atlanticus

- Thunnin: Euthynnus spp.

- Blaafinnet tun: Thunnus maccoyii

- Auxide: Auxis spp.

- Havbrasen: Brama rayi

- Spydfisk: Tetrapturus spp., Makaira spp.

- Sejlfisk: Istiophorus spp.

- Svaerdfisk: Xiphias gladius

- Makrelgedde: Scomberesox spp., Cololabis spp.

- Haj: Hexanchus griseus, Cetorhinus maximus, Alopiidae, Carcharhinidae, Sphymidae, Isuridae, Lamnidae

- Blaeksprutter: alle arter

BILAG VI

SAMMENLIGNINGSTABEL

Forordning (EF) nr. 894/97 // Denne forordning

Artikel 11

Artikel 11a

Artikel 11b

Artikel 11c

BILAG VIII // Artikel 19

Artikel 21

Artikel 20 og 22

Artikel 2 og 18

Bilag V

Forordning (EF) nr. 850/98 // Denne forordning

Artikel 24

Artikel 33, stk. 1

Artikel 33, stk. 2

Artikel 33, stk. 3

Artikel 41

Bilag XII for almindelig tun og svaerdfisk // Artikel 4

Artikel 23

Artikel 2

Artikel 14, stk. 1

Artikel 12

Bilag IV

Forordning (EF) nr. 1626/94 // Denne forordning

Artikel 3a

Artikel 5a

Bilag IV for almindelig tun

Bilag V // Artikel 5

Artikel 5

Bilag IV

BILAG III