Forslag til Rådets forordning (EF) om anden ændring af forordning (EØF) nr. 1360/90 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (97/C 156/09) KOM(97) 177 endelig udg. - 97/0126(CNS)

(Forelagt af Kommissionen den 28. april 1997)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 235,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning fra udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

Det Europæiske Råd anmodede på sit møde den 8. og 9. december 1989 i Strasbourg Rådet om på forslag fra Kommissionen at træffe de nødvendige beslutninger med henblik på oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut for Central- og Østeuropa; følgelig vedtog Rådet den 7. maj 1990 forordning (EØF) nr. 1360/90 (1) om oprettelse af omtalte institut.

adgang til deltagelse i instituttets programmer har ifølge forordning (EØF) nr. 1360/90 de lande, som er berettiget til økonomisk bistand i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89 (2) (PHARE-programmet) og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 1279/96 (3) (TACIS-programmet);

i erklæringen fra mødet i Barcelona den 27. og 28. november 1995 om oprettelse af et Euro-Middelhavspartnerskab enedes repræsentanterne for Rådet, Kommissionen, medlemsstaterne og Middelhavspartnerlandene om at betone den sociale, kulturelle og menneskelige dimension; i denne hensigt fokuserer det arbejdsprogram, som implementerer Barcelona-erklæringen, i den indledende fase bl.a. på erhvervsuddannelse, og det er meningen, at instituttet skal yde bistand i denne forbindelse; Det Europæiske Råd opfordrede på sit møde i Madrid den 15. og 16. december 1995 Rådet og Kommissionen om at iværksætte erklæringen og arbejdsprogrammet fra Barcelona;

Rådets forordning (EF) nr. 1488/96 (4) indfører finansielle og tekniske ledsageforanstaltninger i forbindelse med reformen af de økonomiske og sociale strukturer inden for rammerne af Euro-Middelhavspartnerskabet (MEDA);

varig stabilitet og velstand og navnlig socioøkonomisk balance forudsætter, at Middelhavspartnerne i forbindelse med reformen af de økonomiske og sociale strukturer tager initiativer til udvikling af de menneskelige ressourcer;

instituttet er opbygget på en sådan måde, at det kan afstemme sin indsats alt efter, hvilke konkrete behov de forskellige støtteberettigede lande måtte have; når instituttet på grundlag af de indvundne erfaringer i Fællesskabet yder bistand på erhvervsuddannelsesområdet, skal det foregå i samarbejde med de regionale og nationale organer, der i offentligt eller privat regi er aktive på området, og det skal udføre sine opgaver i tæt samarbejde med eksisterende nationale og internationale institutioner; tredjelande, som deler Fællesskabets ønske om at yde bistand på erhvervsuddannelsesområdet, har mulighed for at deltage; det sikres, at instituttets arbejde er i overensstemmelse med og supplerer andre fællesskabsforanstaltninger;

instituttets institutionelle rammer gør det endvidere muligt at formidle Fællesskabets erfaringer til Middelhavspartnerne;

instituttets bestyrelse bør udvides for at tage hensyn til det større ansvarsområde, dog uden at det antal stemmer, Kommissionens repræsentanter råder over, derved ændres;

det er muligt at effektivisere instituttets operationer ved hjælp af en række ledsageforanstaltninger, og med Kommissionens vejledende bistand vil instituttet bedre kunne afstemme sine aktiviteter efter de politikker, Fællesskabet vedtager over for partnerlandene;

samarbejdet med andre relevante fællesskabsorganer, som er en forudsætning for, at ressourcerne kan udnyttes effektivt, bør styrkes, og synergieffekten udnyttes; denne opgave varetages bedst af Kommissionen;

bestyrelsens beslutningsbeføjelser styrkes, ved at instituttets arbejdsprogram og dets budget knyttes tættere sammen, hvilket navnlig skal ske ved at koordinere proceduren for vedtagelsen af de to dokumenter og skabe en klar forbindelse mellem instituttets forbrug af budgetmidler og dets operationer;

erfaringen har vist, at en mere effektiv rådgivning fra Kommissionen ville kunne styrke Den Rådgivende Gruppes rolle;

der er behov for at præcisere direktørens mandat på en mere fleksibel måde -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EØF) nr. 1360/90 foretages følgende ændringer:

1) Artikel 1, stk. 1, affattes således:

»Der oprettes hermed et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut, i det følgende benævnt »instituttet«, der har som formål at bidrage til udviklingen af erhvervsuddannelsessystemerne:

- i de lande i Central- og Østeuropa, som Rådet har udpeget som berettigede til økonomisk bistand i forordning (EØF) nr. 3906/89 eller i senere relevante retsakter

- i de nye uafhængige stater i det tidligere Sovjetunionen og Mongoliet, der modtager bistand under programmet for bistand til den økonomiske reform- og genopretningsproces i medfør af forordning (Euratom, EF) nr. 1279/96 eller senere relevante retsakter, og

- i de tredjelande og territorier i Middelhavsområdet, som i forbindelse med reformer af deres økonomiske og sociale strukturer modtager finansiel og teknisk bistand i henhold til forordning (EF) nr. 1488/96 eller senere relevante retsakter.«

2) Artikel 2 affattes således:

»Instituttet udfører sit arbejde på grundlag af Kommissionens generelle politiske retningslinjer. Instituttets virkefelt er erhvervsuddannelsesområdet og omfatter erhvervsmæssig grunduddannelse og efter- og videreuddannelse samt omskoling af unge og voksne, herunder navnlig lederuddannelse.«

3) Den indledende sætning i artikel 3 affattes således:

»Med henblik på at opfylde målsætningerne i artikel 1 skal instituttet på grundlag af Kommissionens generelle politiske retningslinjer:«

4) Artikel 3, litra e), affattes således:

»e) bemyndige bestyrelsen til at kunne fastlægge udbudsprocedurer for så vidt angår projekter, der finansieres eller samfinansieres af instituttet, under fuld hensyntagen til de procedurer, der er fastlagt i forordning (EØF) nr. 3906/89, særlig artikel 7, i forordning (Euratom, EF) nr. 1279/96, særlig artikel 6 og 7, og i forordning (EF) nr. 1488/96, navnlig artikel 8, eller i senere relevante retsakter.«.

5) Artikel 4, stk. 1, andet afsnit, affattes således:

»Kommissionen skal sikre samarbejdet mellem instituttet og andre relevante fællesskabsorganer, navnlig CEDEFOP.«

6) Artikel 5, stk. 1, første afsnit, affattes således:

»Instituttet har en bestyrelse bestående af en repræsentant for hver af medlemsstaterne og tre repræsentanter for Kommissionen.«

7) Artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, affattes således:

»Medlemsstaternes repræsentanter i bestyrelsen har hver én stemme. Kommissionens repræsentanter råder over én stemme.«

8) Artikel 5, stk. 7, affattes således:

»På grundlag af et udkast fra direktøren og inden for rammerne af et treårigt »rullende« program vedtager bestyrelsen ved begyndelsen af hvert år instituttets årlige arbejdsprogram i samråd med Kommissionen. Programmet kan vedtages i løbet af året efter samme procedure.

I det årlige arbejdsprogram opføres de enkelte projekter og aktiviteter ledsaget af et skøn over de nødvendige udgifter og personale- og budgetmæssige behov.«

9) Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, affattes således:

»Gruppens medlemmer udvælges blandt sagkyndige, der er beskæftiget på erhversuddannelsesområdet og andre områder, der er berørt af instituttets arbejde, idet der tages hensyn til behovet for at sikre tilstedeværelsen af repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, for Kommissionen, for de internationale organisationer, der aktivt yder uddannelsesbistand, samt for de bistandsberettigede lande.«

10) Artikel 6, stk. 2, affattes således:

»Bestyrelsen søger indstillinger fra:

- hver af medlemsstaterne

- hvert af de bistandsberettigede lande

- Kommissionen

- arbejdsmarkedets parter på europæisk plan, som allerede deltager aktivt i fællesskabsinstitutionernes arbejde, og

- relevante internationale organisationer.«

11) Artikel 7, stk. 1 affattes således:

»Instituttets direktør udnævnes af bestyrelsen på forslag af Kommissionen for en periode af tre til fem år, som kan forlænges på forslag af Kommissionen.

Direktøren har ansvaret for:

- forberedelsen og tilrettelæggelsen af arbejdet i bestyrelsen og i de ad hoc-arbejdsgrupper, som bestyrelsen nedsætter, og navnlig - på grundlag af Kommissionens generelle politiske retningslinjer - for udarbejdelsen af udkastet til instituttets årlige arbejdsprogram

- instituttets daglige ledelse

- udarbejdelsen af indtægts- og udgiftsregnskabet og gennemførelsen af instituttets budget

- udarbejdelsen og offentliggørelsen af de i denne forordning foreskrevne beretninger

- alle personaleanliggender

- udførelsen af opgaverne i det årlige arbejdsprogram, der er nævnt i artikel 5, stk. 7

- implementeringen af bestyrelsens beslutninger og overholdelsen af de retningslinjer, der gælder for instituttets aktiviteter.«

12) Artikel 8 affattes således:

»Artikel 8

Forbindelser til andre fællesskabsforanstaltninger

Kommissionen sikrer i samarbejde med bestyrelsen og, om fornødent, i overensstemmelse med fremgangsmåderne i artikel 9 i forordning (EØF) nr. 3906/89, artikel 8 i forordning (Euratom, EF) nr. 1279/96 og artikel 11 i forordning (EF) nr. 1488/96 eller senere relevante retsakter, at instituttets arbejde er i overensstemmelse med og, om nødvendigt, supplerer andre foranstaltninger på fællesskabsplan, både inden for Fællesskabet og i forbindelse med bistanden til de bistandsberettigede lande, herunder navnlig foranstaltningerne under TEMPUS-programmet.«

13) Artikel 10, stk. 4, affattes således:

»Efter at have modtaget Kommissionens udtalelse vedtager bestyrelsen ved begyndelsen af hvert regnskabsår instituttets budget og arbejdsprogram og foretager de behørige justeringer i forhold til de forskellige bidrag, instituttet har modtaget, og instituttets øvrige ressourcer.«

14) Artikel 16, stk. 1, første afsnit, affattes således:

»Instituttet er åbent for deltagelse af lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, og som deler Fællesskabets og dets medlemsstaters ønske om at yde de bistandsberettigede lande bistand på erhvervsuddannelsesområdet, idet ordningerne for denne deltagelse fastlægges i aftaler indgået mellem Fællesskabet og de pågældende lande efter fremgangsmåden i traktatens artikel 228.«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på ottendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

(1) EFT nr. L 131 af 23. 5. 1990, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2063/94 (EFT nr. L 216 af 20. 8. 1994, s. 9).

(2) EFT nr. L 375 af 23. 12. 1989, s. 11. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 753/96 (EFT nr. L 103 af 26. 4. 1996, s. 5).

(3) EFT nr. L 165 af 4. 7. 1996, s. 1.

(4) EFT nr. L 189 af 30. 7. 1996, s. 1.