[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 7.4.2004

SEK(2004) 414/2

Forslag til

FÆLLES ORDNING

vedrørende risikodækning for ulykker og erhvervssygdomme for tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber (forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Ændringer, der er affødt af bestemmelserne i den nye vedtægt

Nogle ændringer er blevet nødvendige som følge af ændringen af vedtægten, der træder i kraft den 1.5.2004:

2. Udskiftningen af ordet ”tjenestemanden” med ”den forsikrede”. Det er for at tage hensyn til, at det i den nye vedtægt i artikel 28 og 93 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte er fastsat, at artikel 73 også finder anvendelse på såvel midlertidigt ansatte som kontraktansatte.

3. Ændringen af artikel 5, første led, der er foretaget som en tilpasning til den nye affattelse af artikel 40 i vedtægten og artikel 17 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte.

4. Fjernelsen af artikel 8, stk. 1 og 2, der udgår som følge af vedtagelsen af vedtægtens artikel 85a.

5. Fjernelsen af artikel 9, der udgår, da bestemmelsen er forældet i forhold til vedtægtens artikel 85a.

6. Ændringen af artikel 27, hvor det fastsættes, at ydelserne udbetales i euro.

7. Artikel 30 om ophævelsen af den nugældende ordning indsættes, og i bestemmelsens stk. 2 præciseres det, at den dog fortsat finder anvendelse, hvis datoen for meddelelsen om udkastet til afgørelse ligger forud for anvendelsesdatoen. Valget af kriteriet ”datoen for meddelelsen”, jf. artikel 20, stk. 1, giver mulighed for på en entydig måde at fastlægge den overgangsperiode, i hvilken de tidligere bestemmelser fortsat er gældende. Den nye ordning vil således finde anvendelse på alle sager om ulykker og erhvervssygdomme, hvor der er vedtaget et udkast til afgørelse efter anvendelsesdatoen, herunder også genoptagne sager.

8. Tilpasninger, der er blevet nødvendige som følge af Domstolens afgørelser

Andre ændringer er blevet nødvendige som følge af Domstolens afgørelser i de seneste par år.

9. Artikel 4, stk. 1, litra b), andet led, udgår for at efterkomme det retssikkerhedsprincip, der er opstillet i dom af 20. september 2001, Spruyt mod Kommissionen, sag T-171/00. Da det er umuligt at fastlægge en liste over farlige sportsgrene på grundlag af objektive risikokriterier, og da de fleste ulykkesforsikringer ikke længere indeholder en sådan udelukkelsesbestemmelse, er udelukkelsen som følge af deltagelse i sportskonkurrencer, der anses som farlige, udgået. I analogi hermed er litra c) og d) også udgået.

10. Artikel 20 (den tidligere artikel 21) er blevet opdelt i stykker og fastsætter, at en anmodning om forelæggelse for lægeudvalget skal indeholde navnet på den læge, der repræsenterer den forsikrede, og at denne læge over for institutionens læge skal præcisere de medicinske konklusioner, der anfægtes. Formålet med denne ændring er at give en klarere beskrivelse af proceduren for at efterkomme den foreliggende retspraksis (se dom af 15. juli 1997, R mod Kommissionen, sag T-187/95, saml. af personalesager, s. II-729) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne.

11. I artikel 22 (den tidligere artikel 23), stk. 1, er det fastsat, at der som den tredje læge skal udpeges en ekspert inden for evaluering af og erstatning for legemsbeskadigelse, så der sikres en objektiv, sammenhængende og tilstrækkeligt understøttet evaluering af de enkelte tilfælde. Dette skal sikre, at der foretages en ekspertvurdering i overensstemmelse med forsikringen imod risiko for erhvervssygdomme og ulykker i vedtægtens artikel 73, og at der er sammenhæng mellem lægeudvalgets rapport og konklusionerne som præciseret i flere afgørelser (se dom af 15. december 1999, Latino mod Kommissionen, sag T-300/97, saml. af personaleafgørelser, s. II-1263, og dom af 15. december 1999, Nardone mod Kommissionen, sag T-27/98, saml. af personaleafgørelser, s. II-1293).

12. Forenkling og modernisering af bestemmelserne om dækning

Den tredje gruppe ændringer tager sigte på at forenkle og modernisere bestemmelserne om dækning. Blandt disse ændringer kan følgende nævnes:

13. I artikel 2, stk. 1, foretages en yderligere præcisering af definitionen af en ulykke og de tre betingelser for forsikringsdækning, der skal være opfyldt.

14. Dækningsområdet i artikel 2, stk. 2, udvides til at omfatte selvmord i stedet for ”uagtsomt selvmord”, som allerede er dækket ved artikel 7, stk. 2, tredje led. Nævnte artikel 7 omfatter nemlig i den nugældende affattelse uagtsomt selvmord og forsøg på uagtsomt selvmord, som begås under eller i forbindelse med tjenesten eller på vej til eller fra tjeneste eller samtidig med følgerne af eller som følge af en ulykke eller erhvervssygdom, som allerede omfattes af vedtægtens artikel 73. Da der hverken retligt eller lægeligt findes nogen præcis definition af uagtsomt selvmord, og da selvmord, der begås under eller i forbindelse med tjenesten eller på vej til eller fra tjeneste, ikke adskiller sig fra selvmord begået i andre sammenhænge, fastsættes det, at en sådan ulykke dækkes i henhold til vedtægtens artikel 73. Det er også begrundet i det forhold, at selvmord i ekstreme tilfælde kan være en følge af negativ stress i forbindelse med psykiske lidelser som følge af psykisk chikane og/eller ophold i udlandet. En lægelig konstatering af bevæggrundene er meget vanskelig, og den eneste mulighed for at dække disse forskellige muligheder er derfor at forsikre selvmord.

15. En mere præcis definition af forkølelsessygdomme, forfrysninger, solstik og enhver anden temperaturforårsaget følge i relation til dækningen i henhold til vedtægtens artikel 73.

16. Udskiftningen i artikel 4, stk. 1, af begrebet beruselse, der ikke er særligt præcist, med nøjagtige henvisninger til alkoholpromillen i overensstemmelse med Kommissionens henstilling af 17. januar 2001 om den maksimale alkoholkoncentration i blodet for førere af motorkøretøjer [K(2000) 4397]. For andre ulykker er den maksimale alkoholkoncentration, ved hvilken der ydes dækning, på 1,4 mg/ml. En sådan alkoholkoncentration medfører nemlig en ulykkesrisiko, der er ca. dobbelt så stor som den, der består for en fører med en alkoholpromille i blodet på 0.

17. I artikel 4 er der indsat et stk. 2 for at præcisere, at der i udelukkelsestilfældene skal være en direkte sammenhæng med den forøgede risiko for ulykken eller erhvervssygdommen. Denne bestemmelse er overtaget fra de fortolkningsbestemmelser, som blev vedtaget af Vedtægtsudvalget på dettes 82. møde i Bruxelles den 28. september 1984.

18. Artikel 7, stk. 2, tredje led, er udgået. Det skyldes dækningen af selvmord i henhold til den nye bestemmelse i artikel 2, stk. 2, og den betragtning, at de ufrivillige lemlæstelser eller sår, som var omhandlet i bestemmelsen, er ulykker, der er omfattet af definitionen i artikel 2.

19. I artikel 10, stk. 2, (den tidligere artikel 11) er affattelsen af teksten blevet ændret for at undgå enhver tvivl med hensyn til det beløb, der skal udbetales i tilfælde, hvor den forsikrede dør som følge af en ulykke eller en erhvervssygdom, for hvilken der allerede er udbetalt et forsikringsbeløb. Engangsbeløbet ved dødsfald skal nemlig kun udbetales med forskellen i forhold til det beløb, der allerede er udbetalt for delvis invaliditet. Enhver anden fortolkning ville give anledning til en forskelsbehandling af de forsikrede.

20. Artikel 11 indeholder en egentlig ændring i forhold til den tidligere artikel 12, idet invaliditetstabellen i bilaget til ordningen udgår. Det er uundgåeligt som følge af udviklingen inden for lægevidenskaben og kravet om at have en enkelt invaliditetstabel i stedet for de to nuværende (tabellen over satser for vedvarende, delvis invaliditet i bilaget til ordningen og Belgiens officielle invaliditetstabel - Barème Officiel Belge des Invalidités (BOBI) - som der henvises til i tredje afsnit i nævnte bilag).

Det er også hensigtsmæssigt, fordi ikke-belgiske læger ofte ikke har kendskab til BOBI (som kun findes på fransk), og fordi der for visse lidelser ikke er fuldstændig overensstemmelse mellem de to tabeller. Desuden er BOBI utidssvarende, hvilket medfører anvendelses- og fortolkningsproblemer for lægerne, således at to læger ved ansættelsesmyndighederne kan nå frem til forskellige afgørelser i ensartede tilfælde.

Den nye invaliditetstabel, der foreslås, er ”Den europæiske tabel til evaluering af fysisk og psykisk invaliditet”, som er knyttet som bilag til det forslag til henstilling til Rådet, der inden længe vil blive vedtaget af Europa-Parlamentet. Der er tale om en moderne invaliditetstabel, som er resultatet af mere end tre års arbejde i en gruppe bestående af jurister og læger fra forskellige medlemsstater, som Europa-Parlamentets Udvalg om Retlige Anliggender havde givet mandat til udarbejdelse af en sådan tabel. Bilag B indeholder de nærmere regler for den praktiske anvendelse og er udarbejdet for at sikre en ensartet anvendelse af tabellen i forbindelse med evalueringen af ikke-økonomisk skade under forsikringsordningen.

I princippet ændres ydelserne under dækningen ikke, selv om den mere sammenhængende udformning af tabellen indebærer visse justeringer af evalueringen af invaliditetsgraden i forhold til den nuværende ordning. Disse justeringer er generelt afbalancerede og skyldes behovet for, at der ved evalueringen tages hensyn til udviklingen inden for lægevidenskaben og til de funktionalitetskrav, som det moderne samfund stiller.

Det er derfor i stk. 1 præciseret, at graden af vedvarende fysisk eller psykisk invaliditet vurderes på grundlag af den europæiske tabel til evaluering af fysisk og psykisk invaliditet, bortset fra indledningen hertil. Hele artiklen er ændret ved henvisninger til den nye tabel og en tilføjelse i stk. 4, 5 og 6 af visse bestemmelser, der findes i det nugældende bilag. Det skal bemærkes, at den bestemmelse i bilaget til den nuværende ordning, der er optaget i stk. 5, er blevet ajourført med henblik på at opnå en klarere og mere præcis formulering. I analogi med dækningen af risikoen for arbejdsulykker i medlemsstaterne er der foretaget en udvidelse af dækningen ved helt eller delvis tab af funktionaliteten for legemsdele eller organer, der fungerer i synergi med de beskadigede legemsdele eller organer.

21. Ifølge artikel 12 (den tidligere artikel 13) skal der indgives en begæring, hvis udbetalingen ønskes som livrente. Det er et resultat af den nuværende administrative praksis med beregning af påløbne renter som følge af årlige udbetalinger.

22. I artikel 13 (den tidligere artikel 14) er der anvendt det præcisere udtryk "læger, der er udpeget af institutionerne” i stedet for udtrykket ”rådgivende læger” for at få større konsekvens i teksten og for at undgå forveksling med syge- og ulykkesforsikringens læger.

Desuden har man i formuleringen vedrørende den supplerende erstatning optaget de skader, der ifølge den nye europæiske tabel kan give anledning til en særskilt evaluering. Den nye definition er således bredere, idet den også omfatter andre skader end fysiske og psykiske, og den er i overensstemmelse med den i artikel 11 nævnte tabel.

Ifølge artikel 13 kan der anerkendes invaliditet for æstetiske men, seksuelle men (bortset fra forplantning), usædvanlige smerter, der er medicinsk plausible, men ikke objektivt fastslået, samt for negative følger for den forsikredes fritidsaktiviteter. Evalueringen af denne supplerende erstatning foretages på grundlag af en ad hoc-tabel, der er anført i bilag C til ordningen. Der er tale om en skala gående fra 1 til 7 svarende til satser på fra 0,5 % til 7 %. Ved denne ændring afskaffes analogien med invaliditetstabellerne i artikel 11 (den tidligere artikel 12), som lægeligt set er umulige at anvende.

23. I artikel 15 (den tidligere artikel 16) præciseres den forsikredes forpligtelse til at fremlægge bevis for ulykken. En forsinket erklæring herom kan således accepteres i tilfælde af force majeure eller anden gyldig grund, såfremt der forelægges en lægeerklæring eller et uomtvisteligt bevis for ulykken.

24. I artikel 16 (den tidligere artikel 17) præciseres den dato, der ved erhvervssygdomme skal lægges til grund ved beregningen af grundlønnen i henhold til vedtægtens artikel 73. I modsætning til ulykker, hvor datoen for ulykken klart kan konstateres, afhænger fastlæggelsen af denne dato ved erhvervssygdomme af en lægelig vurdering (dom af 4. januar 1993, F mod Kommissionen, sag T-88/91, saml. af personaleafgørelser, s. II-13, præmis 35-39). Hvis der ikke foreligger en sådan lægelig udtalelse, er det imidlertid datoen for anmeldelsen, der skal lægges til grund ved beregningen af grundlønnen.

25. I artikel 17 (den tidligere artikel 18) præciseres det, at sagsbehandlingen afsluttes, hvis den forsikrede ikke møder op efter en indkaldelse fra den udpegede læge, medmindre der foreligger force majeure eller anden gyldig grund; det sker under iagttagelse af proportionalitetsprincippet og under hensyntagen til muligheden for at genoptage sagen i medfør af artikel 21 (den tidligere artikel 22). Der er her tale om en yderligere præcisering ud fra ønsket om en korrekt administrativ behandling.

26. Artikel 19 (den tidligere artikel 20) er opdelt i stykker, og der er indsat præciseringer vedrørende proceduren for konsolidering af læsioner. Det gælder navnlig forpligtelsen til at holde administrationen underrettet om udviklingen i helbredstilstanden.

Afslutning af sagen, såfremt der i mere end 6 måneder ikke er indsendt oplysninger, er en yderligere præcisering med henblik på korrekt administrativ behandling og under hensyntagen til muligheden for en genoptagelse af sagen i medfør af artikel 21 (den tidligere artikel 22).

En definition af ”læsionernes konsolidering” er indsat i stk. 3 og overtaget fra de fortolkningsbestemmelser, som Vedtægtsudvalget vedtog på sit 82. møde i Bruxelles den 28. september 1984.

Muligheden for, at den af institutionen udpegede læge kan udtale sig om konsolideringen, er blevet præciseret som følge af lægernes ønske herom.

Stk. 4 omhandler muligheden for at udbetale en foreløbig erstatning i tilfælde af en erhvervssygdom, hvor der ikke er tale om en konsolidering.

Stk. 5 er, for så vidt angår afgørelser vedrørende ulykker, en gengivelse af den bestemmelse, der allerede fandtes i den tidligere artikel 20, om udbetaling af en foreløbig invaliditetsydelse, hvis invaliditetsgraden er på mindst 20 %.

27. I artikel 22 (den tidligere artikel 23), stk. 1, er der byttet om på rækkefølgen ved udpegningen af lægerne for at undgå enhver misforståelse med hensyn til, at institutionen udpeger sin læge efter udpegningen af lægen for den tjenestemand, der anmoder om forelæggelse for lægeudvalget. I samme artikel er det med henblik på en korrekt administrativ behandling og for at undgå overdrevne honorarkrav fra lægerne fastsat, at de skal forelægge et detaljeret udgiftsoverslag inden den endelige udpegning.

Det nye stk. 2 vedrører lægeudvalgets mandat. Det går i overensstemmelse med den foreliggende retspraksis (se dom af 15. juli 1997, R mod Kommissionen, sag T 187/95) ud på at behandle de forhold af lægelig art, som den forsikredes læge anfører. Desuden er der i dette stykke indsat en bestemmelse om ansættelsesmyndighedens kontrol med overdrevne lægehonorarer. Det er absolut påkrævet som følge af de mere og mere uforudsigelige honorarer, lægerne kræver (helt op til 18 000 EUR for et møde i lægeudvalget).

I stk. 3 er der givet en klarere beskrivelse af procedurens forløb og tilrettelæggelsen af arbejdet i lægeudvalget og en beskrivelse af den tredje læges opgaver. Det er for at efterkomme en af Domstolens afgørelser (se dom af 15. december 1999, Nardone mod Kommissionen, sag T-27/98, saml. af personaleafgørelser, s. II-1293, præmis 68-69). Bestemmelsen om, at lægeudvalgets erklæring skal sendes til tjenestemanden, er udgået, da denne procedure er i strid med ordningens artikel 20 (den tidligere artikel 21). En bestemmelse om tilsendelse af lægeudvalgets erklæring efter anmodning fra den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende kompletterer bestemmelserne om lægeudvalgets meddelelser. Dette er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne.

I stk. 4 er der foretaget en forenkling af teksten, som også skaber større konsekvens. I analogi med artikel 23 (den tidligere artikel 24) godtgøres udgifterne til lægeudvalget efter de samme regler uanset ulykkens art (arbejde eller fritid) og uden den forskel, der i den nugældende tekst er mellem behandlingen af arbejdsulykker og erhvervssygdomme.

28. Den indsatte artikel 24 vedrører tavshedspligt. I analogi med den fælles sygeforsikringsordning er det nødvendigt at indføre tavshedspligt for de ansatte, der forvalter ordningen for ulykker og erhvervssygdomme.

Forslag til

FÆLLES ORDNING

vedrørende risikodækning for ulykker og erhvervssygdomme for tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber

INSTITUTION EN(1) HAR -

under henvisning til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber, fastsat ved forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68(2), og senest ændret ved forordning (EØF, Euratom) nr. XXXX/XX, særlig artikel 73 i denne vedtægt og artikel 28 i disse vilkår,

under henvisning til den fælles ordning om dækning af risikoen for ulykker og erhvervssygdomme hos tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber, senest ændret den 18. juli 1997,

under henvisning til udtalelse fra Vedtægtsudvalget,

under henvisning til den fælles aftale mellem institutionerne for De Europæiske Fællesskaber(4), og

ud fra følgende betragtning:

Det påhviler De Europæiske Fællesskabers institutioner i enighed at fastsætte en ordning vedrørende risikodækning for ulykker og erhvervssygdomme for tjenestemænd ved disse Fællesskaber -

VEDTAGET FØLGENDE ORDNING:

KAPITEL 1 ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1 Formål

Denne ordning fastsætter efter artikel 73 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber de vilkår, i henhold til hvilke den forsikrede dækkes mod risiko for ulykker og erhvervssygdomme i hele verden.

Tilsluttet ordningen er:

- tjenestemænd

- midlertidigt ansatte

- kontraktansatte.

Arti kel 2 Ulykke

29. Som ulykke betragtes enhver pludselig begivenhed, der har forvoldt den forsikrede fysisk eller psykisk skade, og som er udløst eller til dels er udløst af faktorer, der er eksterne i forhold til offerets legeme, jf. dog artikel 7.

30. Som ulykker skal blandt andet betragtes:

31. forgiftning

32. infektioner, sygdomme og sår samt enhver anden følge af dyrebid eller insektstik

33. forvridninger, læsioner og muskel- eller senesprængninger som følge af fysisk aktivitet

34. den forsikredes uopklarede forsvinden, hvis han efter et års forløb og efter en undersøgelse af omstændighederne ved hans forsvinden må antages at være død, medmindre det må antages, at hans død ikke skyldes en ulykke.

Arti kel 3 Erhvervssygdomme

35. So m erhvervssygdomme betragtes de sygdomme, som er optaget på den “europæiske liste over erhvervssygdomme” bilagt Kommissionens henstilling af 19. september 2003(5) samt i eventuelle tillæg hertil, for så vidt den forsikrede under tjenesten ved De Europæiske Fællesskaber har været udsat for risiko for at pådrage sig disse sygdomme.

36. Som erhvervssygdomme betragtes desuden enhver sygdom eller forværring af en allerede eksisterende sygdom, som ikke findes på den liste, der er nævnt i stk. 1, når det i tilstrækkelig grad er godtgjort, at den er opstået under eller i forbindelse med tjenesten ved Fællesskaberne.

Arti kel 4 Udelukkelse fra dækning

37. Vedtægtens artikel 73 omfatter ikke ulykker forårsaget af:

38. den forsikredes frivillige deltagelse i slagsmål, med forbehold af stk. 3

39. åbenbart dumdristige handlinger, som den forsikrede har foretaget eller deltaget i,

med motorkøretøjer i sportskonkurrencer, hastighedsforsøg og officielle prøver

40. en alkoholpromille hos den forsikrede, som er offer for en ulykke, på over 0,5 i forbindelse med ulykker som følge af kørsel med et motorkøretøj og en alkoholpromille på over 1,4 i forbindelse med enhver anden ulykke

41. den forsikredes anvendelse af narkotika, som ikke er lægeligt foreskrevet, medmindre der foreligger en fejl

42. den forsikredes forsætlige betjening af krigsredskaber eller -ammunition, bortset fra nødsituationer.

43. De undtagelser, der er omhandlet i stk. 1, skal bidrage direkte til forøgelsen af den risiko eller de risici, som de afføder.

44. De ulykker, der er nævnt i stk. 1, litra a), dækkes, hvis de sker under eller i forbindelse med tjenesten eller på vej til eller fra tjenestestedet, medmindre den forsikrede har begået en uundskyldelig fejl.

Art ikel 5 Suspension af dækning

Dækningen af de risici, som er omhandlet i artikel 73, suspenderes i de tilfælde, der er fastsat i artikel 40 i vedtægten og artikel 17 i ordningen for øvrige ansatte.

Artikel 6 Modregning af ydelser

Ved ulykke eller sygdom i det tidsrum, hvor den forsikrede er sat på ventepenge eller har orlov til aftjening af værnepligt efter henholdsvis artikel 41 og 42 i vedtægten, modregnes ydelser af samme art, som udbetales fra anden side, de ydelser, som skal udbetales under denne ordning.

Arti kel 7 Ikke-udbetaling af ydelser

45. De ydelser, der er fastsat i artikel 73 i vedtægten, udbetales ikke, hvis den forsikrede forsætligt har fremkaldt ulykken eller sygdommen.

Der udbetales ingen ydelser til den ydelsesberettigede pårørende, som forsætligt fremkalder en forsikrets død.

46. Dog betragtes følgende tilfælde som ulykker i henhold til denne ordning:

47. selvmord

48. fysiske eller psykiske skader, der er opstået i nødsituationer, ved nødværge eller under redning af personer og gods

49. følger af angreb eller overfald på den forsikrede, herunder også i forbindelse med strejker eller uroligheder; bortset fra tilfælde af nødværge gælder dette dog ikke, hvis det kan bevises, at den forsikrede af egen drift har deltaget i de voldshandlinger, som han har været offer for.

Artikel 8 Subrogation

Den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende skal forsyne den institution, som han tilhører, med de oplysninger og beviser, som han råder over, for at denne eventuelt kan gøre sine rettigheder gældende over for den ansvarlige tredjemand, samt yde institutionen den nødvendige bistand hertil. Den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende skal indhente den pågældende institutions godkendelse, inden der kan indgås en mindelig ordning vedrørende deres rettigheder eller sluttes forlig med en ansvarlig tredjemand.

KAPITEL II YDELSER

Arti kel 9 Godtgørelse af udgifter

50. En forsikret, som er offer for en ulykke eller erhvervssygdom, har ret til at få godtgjort enhver udgift, som har været nødvendig for i videst muligt omfang at retablere hans fysiske eller psykiske tilstand, samt til enhver pleje og behandling, der er nødvendiggjort af følgerne af de opståede læsioner og symptomerne hidrørende herfra samt eventuelle nødvendige udgifter til skadelidtes funktionelle og faglige revalidering.

Såfremt den forsikredes ansættelsesmyndighed finder, at visse udgifter er for høje eller unødvendige, kan den efter udtalelse fra den læge, som er udpeget af nævnte myndighed, nedsætte dem til et beløb, der anses for at være rimeligt, eller eventuelt nægte at godtgøre dem.

Under denne ordning godtgør ansættelsesmyndigheden den forsikrede de udgifter, der er nævnt i de foregående afsnit, idet en del heraf dækkes under den sygeforsikringsordning, der er nævnt i vedtægtens artikel 72, på de deri fastsatte betingelser.

51. Institutionens ansættelsesmyndighed kan efter den forsikredes begæring og efter udtalelse fra den læge, der er udpeget af myndigheden, yde ham godtgørelse for rejseudgifter, hvis det viser sig nødvendigt, at den forsikrede behandles, tilbringer sin rekonvalescensperiode eller tager kurophold i sit hjemland.

Institutionens ansættelsesmyndighed kan i undtagelsestilfælde, når den forsikredes helbredstilstand kræver det, og efter udtalelse fra den læge, der er udpeget af myndigheden, godtgøre hans rejseudgifter for at sætte ham i stand til at følge de behandlinger, der nødvendiggøres af hans tilstand, i et andet land end hans hjemland.

Disse rejseudgifter godtgøres efter artikel 12 i bilag VII til vedtægten.

Art ikel 10 Udbetaling af engangsbeløb

52. I tilfælde af den forsikredes død som følge af en ulykke eller erhvervssygdom udbetaler den pågældende institution det engangsbeløb, der er fastsat i vedtægtens artikel 73, stk. 2, litra a), til de deri nævnte ydelsesberettigede pårørende.

Genfindes den forsikrede i live som omhandlet i det tilfælde, der er beskrevet i artikel 2, stk. 2, efter at der er foretaget udbetaling til de ydelsesberettigede pårørende af hele engangsbeløbet eller af en del heraf, skal alle udbetalte beløb tilbagebetales af de ydelsesberettigede pårørende. Der kan fastsættes lempelige tilbagebetalingsvilkår.

53. I tilfælde af, at den forsikrede dør af følgerne af samme ulykke eller erhvervssygdom, er det, for så vidt angår det engangsbeløb, der er omhandlet i artikel 11, kun differencen, der skal udbetales, hvis dette beløb overstiger det, som er udbetalt i henhold til nævnte artikel.

Artikel 11 Vedvarende invaliditet

54. Graden af vedvarende, total elle delvis fysisk eller psykisk invaliditet vurderes på grundlag af den europæiske tabel til evaluering af fysisk og psykisk invaliditet, jf. bilag A til denne ordning.

Tabellen anvendes som angivet i bilag B.

Rådets henstilling vedrørende anvendelse af en europæisk evalueringstabel for fysisk eller psykisk invaliditet og eventuelle tillæg hertil, bortset fra indledningen, erstatter bilag A til denne ordning fra dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

55. I tilfælde af en forsikrets vedvarende, totale invaliditet som følge af en ulykke eller erhvervssygdom er satsen for den fysiske eller psykiske invaliditet på 100 %, og det engangsbeløb, der er fastsat i vedtægtens artikel 73, stk. 2, litra b), udbetales.

56. I tilfælde af en forsikrets vedvarende, delvise invaliditet som følge af en ulykke eller erhvervssygdom, beregnes det engangsbeløb, der er omhandlet i vedtægtens artikel 73, stk. 2, litra c), og som udbetales til den forsikrede, på grundlag af de satser, som er omhandlet i stk. 1.

57. Ved beskadigelse af allerede svækkede legemsdele eller organer fastsættes ydelsen under hensyn til tilstanden før og efter ulykken.

58. Ved evaluering af beskadigelsen af sunde legemsdele eller organer som følge af en ulykke bør der tages hensyn til tilstanden for andre legemsdele eller organer, som ikke er beskadiget ved ulykken, for så vidt som disse legemsdele eller organer fungerer i synergi med dem, der er beskadiget ved ulykken. Erstatningen vedrører i så fald fuldstændigt eller delvist funktionstab.

59. Den samlede erstatning for flere invaliditetsfølger af samme ulykke findes ved addition, men hverken det fulde forsikrede engangsbeløb for vedvarende, total invaliditet eller det forsikrede delbeløb for fuldstændigt tab af eller fuldstændigt tab af brugen af en legemsdel eller et beskadiget organ kan overskrides.

Arti kel 12 Livrente

På begæring fra den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende erstattes de ydelser, der er fastsat i artikel 10 og 11, med en livrente.

Denne begæring skal fremsættes senest tre måneder efter meddelelse af den afgørelse, der er fastsat i artikel 18.

Konvertering til livrente med øjeblikkelig eller forskudt virkning finder sted på grundlag af de tabeller, der er fastsat i artikel 8 i vedtægtens bilag VIII, som omhandler pension. Livrenten efterbetales årligt.

Artikel 13 Supplerende erstatning

Efter udtalelse fra de læger, der er udpeget af institutionerne, eller fra det lægeudvalg, der er omhandlet i artikel 22, ydes den forsikrede en supplerende erstatning til ydelsen for vedvarende, delvis invaliditet for æstetiske men, seksuelle men (bortset fra forplantning), usædvanlige smerter, der er medicinsk plausible, men ikke objektivt fastslået, samt for negative følger for den forsikredes fritidsaktiviteter.

Denne erstatning fastsættes på grundlag af evalueringstabellen for individuelle specifikke men, jf. bilag C.

Artikel 14 Fast godtgørelse

Når den forsikrede som følge af en ulykke eller erhvervssygdom er så funktionshæmmet, at han er afhængig af konstant hjælp fra andre, kan institutionens ansættelsesmyndighed efter udtalelse fra den læge, der er udpeget af denne, eller fra det lægeudvalg, som er omhandlet i artikel 22, tilkende ham en fast månedlig godtgørelse, som svarer til dokumenterede udgifter, og hvis størrelse ikke kan overstige 150 % af det eksistensminimum, som er nævnt i artikel 6 i vedtægtens bilag VIII, under hensyn til den justeringskoefficient, der er fastsat i vedtægtens artikel 64.

Denne faste godtgørelse udbetales kun efter at godtgørelser, der eventuelt er til gode, er opbrugt og som supplement til sådanne godtgørelser, jf. vedtægtens artikel 72.

Afgørelsen om ydelse af nævnte godtgørelse tages op til fornyet overvejelse inden for de frister, der er fastsat af institutionen, og mindst hvert tredje år.

KAPITEL III PROCEDURE

Artikel 15 Anmeldelse af ulykke

60. Den forsikrede, som er offer for en ulykke, eller dennes ydelsesberettigede pårørende skal anmelde ulykken til administrationen i den institution, som han tilhører.

I tilfælde af ulykke med dødelig udgang samt i ethvert tilfælde, hvor det er umuligt for den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende at anmelde ulykken, kan ethvert familiemedlem eller enhver anden person med kendskab til ulykken indgive anmeldelse.

Ulykkesanmeldelsen skal indeholde detaljerede oplysninger om dato og tidspunkt, årsager til og nærmere omstændigheder ved ulykken samt eventuelt navnene på vidner og ansvarlige tredjemænd. Den skal vedlægges en lægeerklæring, som angiver læsionernes art og de sandsynlige følger af ulykken.

61. Erklæringen skal udfærdiges senest ti arbejdsdage efter ulykkesdatoen. Denne frist kan dog overskrides i tilfælde af force majeure eller anden gyldig grund, hvis den forsikrede fremlægger bevis for, at han har været udsat for en ulykke, og påviser en årsagssammenhæng mellem ulykken og de fysiske og psykiske men.

62. Administrationen kan iværksætte en undersøgelse.

Arti kel 16 Anmeldelse af erhvervssygdom

63. Den forsikrede, som påberåber sig denne ordning på grund af erhvervssygdom, skal udfærdige en anmeldelse til administrationen i den institution, som han tilhører, inden for en rimelig frist regnet fra sygdommens udbrud eller datoen for den første lægelige konstatering heraf. Denne anmeldelse kan indgives af den forsikrede eller den tidligere forsikrede, hvis den formodede erhvervssygdom kommer til udbrud efter hans endelige udtræden af tjenesten; den kan ligeledes indgives af de ydelsesberettigede pårørende til den forsikrede, når denne er død som følge af en formodet erhvervssygdom.

Anmeldelsen skal angive lidelsens art og være ledsaget af lægeerklæringer eller ethvert andet aktstykke.

I tilfælde af anerkendt erhvervssygdom beregnes de ydelser, der er fastsat i artikel 73, stk. 2, på grundlag af den månedlige grundløn for de 12 måneder, der går forud for datoen for den første diagnosticering af sygdommen, eller eventuelt datoen for den første uarbejdsdygtighed, som skyldes sygdommen, eller eventuelt datoen for anmeldelsen.

64. Administrationen iværksætter en undersøgelse med henblik på at tilvejebringe alle oplysninger om lidelsens art, dens erhvervsmæssige oprindelse og omstændighederne ved dens opståen.

Den kan af egen drift iværksætte en undersøgelse, når en forsikret har pådraget sig en sygdom eller læsioner ved under tjenesten at udsætte sig for påvirkning af giftstoffer eller ekstraordinær sundhedsfare.

Den eller de læger, som institutionerne har udpeget, fremlægger på grundlag af undersøgelsesrapporten de konklusioner, der er omhandlet i artikel 18.

Artikel 17 Lægelig ekspertise

Administrationen kan anmode om enhver lægelig ekspertise, som er nødvendig for anvendelse af denne ordning.

Udeblivelse efter indkaldelse fra den læge, der er udpeget af institutionen, medfører, at sagsbehandlingen afsluttes, medmindre der foreligger force majeure eller anden gyldig grund, jf. dog artikel 21.

Artikel 18 Afgørelser

Ansættelsesmyndigheden træffer efter proceduren i artikel 20 afgørelse om anerkendelse af, hvorvidt der ligger en ulykke til grund for en hændelse, herunder om risiciene hidrører fra erhvervsmæssige eller private aktiviteter, eller om anerkendelse af en sygdoms erhvervsmæssige oprindelse samt om fastsættelse af graden for vedvarende invaliditet:

- på grundlag af de konklusioner, som er fremlagt af den eller de læger, der er udpeget af institutionerne, og

- hvis den forsikrede anmoder herom, efter høring af det lægeudvalg, der er omhandlet i artikel 22.

Artikel 19 Konsolidering af læsioner

65. Den forsikrede skal på eget initiativ informere administrationen om udviklingen af sin helbredstilstand ved fremlæggelse af lægeerklæringer.

66. Hvis den forsikrede i mere end 6 måneder ikke indsender oplysninger, jf. stk. 1, formodes han at være helbredt, og sagen afsluttes med forbehold af artikel 21.

67. Afgørelse om fastsættelse af den forsikredes invaliditetsgrad træffes efter læsionernes konsolidering. Følgerne af ulykken eller erhvervssygdommen er konsolideret, når der er sket en stabilisering af helbredssituationen, eller der kun er tale om meget langsom og meget begrænset bedring. Den forsikrede indgiver med henblik herpå en lægeerklæring, som fastslår, at hans tilstand er konsolideret og angiver læsionernes art. Den eller de læger, der er udpeget af institutionen eller det lægeudvalg, der er omhandlet i artikel 22, kan afgive udtalelse om konsolideringen, selv om der ikke foreligger en lægeerklæring.

Hvis invaliditetsgraden efter lægebehandlingens ophør endnu ikke kan bestemmes endeligt, skal udtalelsen fra den eller de læger, der er omhandlet i artikel 18, eller eventuelt erklæringen fra det lægeudvalg, der er omhandlet i artikel 22, angive den dato, hvor den forsikredes sag senest skal behandles på ny.

68. Ved anerkendelse af en erhvervssygdom tilkender ansættelsesmyndigheden en foreløbig erstatning svarende til den ikke omtvistede del af graden af vedvarende invaliditet. Nævnte erstatning modregnes i de endelige ydelser.

69. Stk. 4 anvendes på afgørelser om ulykker, hvis invaliditetsgraden er på mindst 20 %.

Artikel 20 Udkast til afgørelse og konsultering af lægeudvalg

70. A nsættelsesmyndigheden giver, inden den træffer afgørelse efter artikel 18, den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende meddelelse om udkastet til nævnte afgørelse, ledsaget af de konklusioner, som er fremlagt af den eller de læger, institutionen har udpeget. Den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende kan anmode om, at hele lægeerklæringen tilsendes en af dem valgt læge, eller at de modtager meddelelse herom.

71. Den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende kan inden for en frist på 60 dage anmode om, at det lægeudvalg, der er omhandlet i artikel 22, afgiver udtalelse. I anmodningen om konsultering af lægeudvalget angives navnet på den læge, der repræsenterer den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende, og den vedlægges denne læges erklæring, som præciserer de medicinske konklusioner, der anfægtes over for den eller de læger, der er udpeget af institutionen med henblik på anvendelse af denne ordnings bestemmelser.

72. Er der ved udløbet af denne frist ikke indgivet anmodning om høring af lægeudvalget, træffer ansættelsesmyndigheden afgørelse i overensstemmelse med det meddelte udkast hertil.

Artikel 21 Genoptagelse

Forværring af læsionerne eller af invaliditeten og afslutning af sagsbehandlingen efter artikel 17, andet afsnit, og artikel 19, stk. 2, kan fra den forsikredes side til enhver tid gøres til genstand for en anmeldelse ledsaget af den behandlende læges erklæring.

Anerkender den læge, der er udpeget af ansættelsesmyndigheden, at der er sket en forværring, træffer ansættelsesmyndigheden afgørelse efter proceduren i artikel 18 og 20.

Artikel 22 Lægeudvalg

73. Lægeudvalget består af tre læger, der udpeges således:

74. den første udpeges af den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende

75. den anden udpeges af ansættelsesmyndigheden

76. den tredje udpeges af disse to læger i fællesskab.

Hvis der senest to måneder efter udpegningen af den anden læge ikke er opnået enighed om udpegelse af den tredje læge, udpeges denne af præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol efter begæring af en af parterne.

Uanset hvordan den tredje læge udpeges, skal han have godkendt ekspertise inden for evaluering af og erstatning for legemsbeskadigelse.

77. Institutionen giver lægeudvalget mandat til at behandle medicinske spørgsmål, som rejses i erklæringen fra den læge, der repræsenterer den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende, og andre relevante medicinske rapporter, som fremlægges efter artikel 20, stk. 2.

Inden arbejdet indledes og senest 15 arbejdsdage efter datoen for lægeudvalgets mandat bør den læge, der er udpeget af tjenestemanden, og den tredje læge forelægge institutionen et overslag over honorarer og udgifter, som skal godkendes af ansættelsesmyndigheden. Institutionen kan fastsætte forskellige lofter alt efter, hvor vanskeligt mandatet er. Honorarer og udgifter til den tredje læge, som ikke er godkendt af institutionen, meddeles til godkendelse af den forsikrede, som har anmodet om nedsættelse af lægeudvalget, eller dennes ydelsesberettigede pårørende. Hvis den tredje læges honorarer og udgifter heller ikke godkendes af den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende, foretages der en ny udpegning efter stk. 1. Hvis den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende godkender honorarer og udgifter, tildeles lægen mandatet.

Forud for tildelingen af mandatet til lægerne informerer institutionen den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende om honorarer eller udgifter, de eventuelt vil skulle afholde efter stk. 4. Den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende kan under ingen omstændigheder afvise den tredje læge med henvisning til dennes honorarer eller udgifter. Han kan imidlertid til enhver tid afvise at anvende proceduren for høring af lægeudvalget. I så fald afholder den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende honorarer og udgifter til den læge, der er valgt af disse, samt halvdelen af honorarerne og udgifterne til den tredje læge for så vidt angår det allerede udførte arbejde.

Den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende skal betale den valgte læge de beløb, der er aftalt med denne, uafhængigt af, hvor meget institutionen indvilliger i at betale.

78. Lægeudvalget undersøger under overholdelse af kollegialitetsprincippet samtlige foreliggende dokumenter, som kan være nyttige med henblik på dets vurderinger, og alle afgørelser træffes som flertalsafgørelser. Lægeudvalget fastlægger sine egne procedurer og arbejdsgange. Den tredje læge varetager sekretariatsfunktionen og udarbejder erklæringen. Lægeudvalget kan anmode om gennemførelse af yderligere undersøgelser og konsultere eksperter for at supplere sagsakterne eller anmode om udtalelser, som er relevante for varetagelsen af det pågældende hverv.

Lægeudvalget kan kun afgive medicinske udtalelser om de forhold, som det forelægges til undersøgelse, eller som bringes til dets kendskab.

Hvis lægeudvalget, hvis hverv er begrænset til sagens rent medicinske aspekter, finder, at det står over for en juridisk tvist, erklærer det sig inkompetent.

Lægeudvalget fremlægger ved afslutningen af sit arbejde sine konklusioner i en erklæring, som forelægges ansættelsesmyndigheden.

Ansættelsesmyndigheden meddeler på grundlag af denne erklæring den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende sin afgørelse bilagt lægeudvalgets konklusioner. Den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende kan anmode om, at udvalgets fuldstændige erklæring sendes til en af dem valgt læge, eller at de modtager meddelelse herom.

79. Udgifterne til lægeudvalgets arbejde afholdes af den institution, som den forsikrede tilhører.

Er lægeudvalgets udtalelse i overensstemmelse med udkastet til ansættelsesmyndighedens afgørelse, afholder den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende imidlertid honorarer og øvrige udgifter til den læge, de har valgt, samt halvdelen af honorarerne og de øvrige udgifter til den tredje læge, mens de resterende omkostninger afholdes af institutionen.

80. De udgifter, der er nævnt i de foregående stykker, kan imidlertid ved afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden efter udtalelse fra den læge, der er udpeget af denne myndighed, i særlige tilfælde afholdes af institutionen.

Artikel 23 Konsultering af anden læge

81. Når der, bortset fra de tilfælde, der er nævnt i artikel 18, skal træffes afgørelse efter udtalelse fra en læge, der er udpeget af ansættelsesmyndigheden, giver nævnte myndighed forud for denne afgørelse den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende meddelelse om udkastet hertil ledsaget af lægens konklusioner. Den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende kan inden for en frist på 30 dage anmode om konsultering af en anden læge, som vælges i fællesskab af de læger, der er udpeget af henholdsvis ansættelsesmyndigheden og af den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende. Hvis der ved udløbet af denne frist ikke er indgivet en sådan anmodning, træffer ansættelsesmyndigheden afgørelse i overensstemmelse med det meddelte udkast.

Ansættelsesmyndigheden videresender udtalelsen fra den læge, der er nævnt i det foregående afsnit, til den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende.

82. Udgifter til konsultering af den læge, som er udpeget i fællesskab, afholdes af den institution, som den forsikrede tilhører.

Er denne læges udtalelse i overensstemmelse med udkastet til ansættelsesmyndighedens afgørelse, afholder den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende honorarer og øvrige udgifter i forbindelse med denne konsultation.

Arti kel 24 Tavshedspligt

De ansatte, der forvalter denne ordning, har tavshedspligt, hvad angår de akter og/eller udgifter, som de får kendskab til under varetagelsen af deres hverv.

Denne tavshedspligt gælder også, når de er ophørt med at varetage deres hverv i henhold til denne ordning.

Art ikel 25 Uafhængighed af artikel 73

Anerkendelse af vedvarende total eller delvis invaliditet efter vedtægtens artikel 73 og denne ordning er på ingen måde til hinder for anvendelse af vedtægtens artikel 78 og omvendt.

KAPITEL IV OPGØRELSE AF KRAV OG UDBETALING AF YDELSER

Arti kel 26 Opgørelse af krav

Det påhviler den institution, som den forsikrede tilhørte på tidspunktet for ulykken eller erhvervssygdommens opståen, at foretage en opgørelse af de krav, som kan rejses på grundlag af denne ordning til fordel for en forsikret, som er offer for en ulykke eller en erhvervssygdom, eller til fordel for dennes ydelsesberettigede pårørende. Den specificerede opgørelse meddeles den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende samt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, som forvalter de ydelser, der er omhandlet i denne ordning.

Arti kel 27 Betaling af ydelser

De engangsbeløb, der er omhandlet i artikel 10 og 11, samt den livrente, der er fastsat i artikel 12, udbetales i euro.

KAPITEL V KLAGEADGANG

Artikel 28 Klager

De afgørelser, der træffes i medfør af denne ordning, kan efter vedtægtens artikel 90 gøres til genstand for en klage fra den forsikrede eller dennes ydelsesberettigede pårørende, som indbringes for ansættelsesmyndigheden ved den institution, som den forsikrede tilhører, samt af de samme personer indbringes for De Europæiske Fællesskabers Domstol på de betingelser, der er fastsat i traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber og i vedtægtens artikel 91.

KAPITEL VI AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 29 Regelmæssig forhandling

Anvendelse af denne ordning skal regelmæssigt forhandles i Vedtægtsudvalget.

Art ikel 30 Ophævelse

Den fælles ordning om dækning af risikoen for ulykker og erhvervssygdomme hos tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber, senest ændret den 18. juli 1997, ophæves.

Den anvendes imidlertid på ethvert udkast til afgørelse, der er vedtaget efter artikel 20, stk. 1, inden den 1. XXX 2004, medmindre der er tale om genoptagelse af sagsbehandling efter artikel 21.

Artikel 31 Ikrafttræden

Denne ordning træder i kraft den første dag i den måned, som følger efter den måned, hvor Domstolens præsident har konstateret, at der foreligger en fælles aftale mellem institutionerne, jf. vedtægtens artikel 73, stk. 1.

Den anvendes fra samme dato.

BILAG A

Vejledende EU-tabel

til evaluering af fysiske

og psykiske skader

25. maj 2003

INDHOLDSFORTEGNELSE

I. Nervesystemet _________________________________________________________

Neurologi

Psykiatri

Nedsatte sensomotoriske evner

II. Det sensoriske system og stomatologi

Oftalmologi

ØNH

Stomatologi

III. Det osteoartikulære system

83. Arme

84. Hånd

Ben

Hvirvelsøjlen

Bækken

IV. Det kardiorespiratoriske system

Hjerte

Det respiratoriske system

V. Det vaskulære system

Arterie

Årer

Lymfer

Milt

VI. Fordøjelsessystemet

Hepato gastroenterologi

VII. Urinvejssystemet

VIII. Reproduktionssystemet

IX. Det endokrine kirtelsystem

X. Hudsystemet

Alvorlige forbrændinger eller patologiske ardannelser

I. NERVESYSTEMET |

I – NERVESYSTEMET

De situationer, som ikke er beskrevet, evalueres ud fra en sammenligning med beskrevne og kvantificerede kliniske situationer.

I tilfælde, hvor tabellen kun omfatter et fuldstændigt tab, evalueres de delvise eftervirkninger på baggrund af de observerede mén, idet der tages højde for satsen for et fuldstændigt tab.

A) NEUROLOGI

Motoriske eller sanse-motoriske mén

Fuld tetraplegi alt efter niveau fra C2 – C6 under C6 | 95 % 85 % |

Fuld hemiplegi med afasi uden afasi | 90 % 75 % |

Fuld paraplegi alt efter niveau | 70 til 75 % |

Fuldt brud på halebenet alt efter niveau | 25 til 50 % |

Kognitive forstyrrelser

- Analysen af symptomer på nedsatte neuro-psykologiske evner skal referere til en nøjagtig fastlagt symptomatologi. Det såkaldte ”frontale” syndrom omfatter enheder, som i dag er nøje defineret, og hvor de forbundne mén, det være sig store eller små, fører til meget polymorfe kliniske tabeller.

Evalueringen af graden af uarbejdsdygtighed skal nødvendigvis baseres på præcise og specialiserede medicinske opgørelser, som korrelerer de oprindelige kvæstelser og oplysningerne fra kliniske og parakliniske undersøgelser.

1) Egentligt frontalt syndrom

Svære symptomer med apragmatisme og alvorlige vanskeligheder med den sociale og familiære integrering | 60 til 85 % |

Middelsvære symptomer med forandringer i den instinktive adfærd, tab af initiativ, humørsvingninger og vanskeligheder med den sociale og familiære integrering | 35 til 60 % |

Moderate symptomer med relativ bradypsyki, hukommelsesvanskeligheder, humørsvingninger og negative konsekvenser for den sociale og familiære integrering | 20 til 35 % |

Lette symptomer med distraktion, langsommelighed, problemer med at huske og med at udarbejde komplekse strategier. Få eller ingen vanskeligheder med den sociale og familiære integrering | 10 til 20 % |

2) Kommunikationsproblemer

Alvorlig afasi med jargonafasi, aleksi, forståelsesvanskeligheder | 70 % |

Mildere afasi: problemer med udtale og gentagelse, parafasi. Bibeholdt forståelse | 10 til 30 % |

3) Hukommelsesbesvær

Fuldt Korsakoff-syndrom | 60 % |

Relaterede forstyrrelser: hyppig glemsomhed, som er generende i dagligdagen og gør det nødvendigt med hukommelseshjælp, falske erindringer, eventuelt fabuleringer, indlæringsvanskeligheder, hukommelsesforstyrrelser | 10 til 60 % |

Helt eller delvist tab af didaktiske færdigheder: Satserne herfor vurderes efter samme tabel som hukommelsesforstyrrelser. |

4) Mindre kognitive forstyrrelser

Ved fravær af egentligt frontalt syndrom eller en isoleret skade på en kognitiv funktion kan visse mere eller mindre traumatiske kranielæsioner give anledning til problemer, der kan objektiveres, idet disse læsioner giver symptomer, som er forskellige fra det postkommotionelle syndrom, og som medfører:

Koncentrationsbesvær, langsom tankekapacitet, hukommelsesbesvær, mental træthed, støjoverfølsomhed, humørsvingninger, som varer ved i mere end 2 år. | 5 til 10 % |

5) Demens

Der er ikke blevet ført bevis for post-traumatisk demens. Demens af typen ”Alzheimer” og senildemens er aldrig post-traumatiske

Nedsatte kognitive og sensomotoriske evner

Disse kombinerede mén er typiske mén af alvorlige kranielæsioner. De omfatter foruden frontale dysfunktioner oftest kognitive mén, adfærdsforstyrrelser, pyramidalsymptomer og eller cerebellare symptomer og sensoriske forstyrrelser (hemianopsi, okulo-motoriske lammelser…), som svarer til læsioner visualiseret ved scanning.

Disse relaterede mén fører til indbyrdes forskellige kliniske tabeller, hvormed der ikke kan fastsættes præcise satser, som det er tilfældet for helt individuelle mén. Disse mén skal evalueres samlet.

I forbindelse med den medicinsk-retlige evaluering, er det imidlertid muligt at anerkende flere mén° ud fra de samlede mén.

Bortfald af enhver nyttig, frivillig handling, tab af enhver mulighed for almindelige relationer | 100 % |

Alvorlige sensomotoriske mén, som i alvorlig grad begrænser selvstændigheden, og som medfører kognitive mén, som er uforenelige med et liv med værdige relationer til andre mennesker. | 85 til 95 % |

Alvorlige kognitive forstyrrelser, som i første omgang indebærer bortfald af hæmninger og alvorlige adfærdsforstyrrelser, hvilket går ud over enhver form for social relation og giver sensomotoriske mén, der er forenelige med evnen til at udføre selvstændige handlinger, som er vigtige i hverdagen. | 60 til 85 % |

Kognitive vanskeligheder med permanent forstyrrelse af opmærksomheden og hukommelsen, delvist eller fuldstændigt tab af initiativ og/eller selvvurdering, manglende evne til at kontrollere komplekse situationer, sensomotoriske mén, som er tydelige, men som er forenelige med evnen til at udføre selvstændige, dagligdags handlinger. | 40 til 60 % |

Kognitive forstyrrelser, som er forbundet med langsom tankegang, tydeligt hukommelsessvigt, vanskeligheder med at udarbejde komplekse strategier og mindre sensomotoriske mén | 20 til 40 % |

Epilepsi

Der kan ikke fastsættes en sats for uarbejdsdygtighed, uden at det påvises, at der virkelig foreligger læsion af kraniet og hjernen, og at der forekommer anfald, heller ikke inden den tilbagegang, som er nødvendig for stabiliseringen af den spontane udvikling af problemerne og for tilpasningen til behandlingen.

1) Epilepsi med bevidsthedsforstyrrelser

( Udbredt epilepsi og kompleks, delvis epilepsi )

Ukontrollerbar epilepsi, på trods af en tilpasset terapi og opfølgning, med næsten daglige anfald | 35 til 70 % |

Vanskeligt kontrollerbar epilepsi med hyppige anfald (flere om måneden) og bivirkninger af behandlingerne | 15 til 35 % |

Velbehandlet epilepsi, hvor behandlingen tåles | 10 til 15 % |

2) Epilepsi uden bevidsthedsforstyrrelser

Delvis, enkel epilepsi, som er behørigt godkendt efter type og anfaldshyppighed og efter behandlingens bivirkninger | 10 til 30 % |

Afvigelser, som i mangel af påviste anfald er fastslået ved en EEG-undersøgelse, giver ikke mulighed for at stille diagnosen post-traumatisk epilepsi

Post-kommotionelt syndrom

Klager, som ikke kan objektiveres, og som er foranlediget af et påvist bevidsthedstab | 2 % |

Smerter fra fjernede nervetråde (”deafferentation”):

Der er tale om smerter forårsaget af en læsion af det perifere nervesystem, som føles uden nogen form for nervestimulering, og som kan antage flere forskellige kliniske former:

smertefuld anæstesi, stikkende jag, hyperpati (eksempelvis smerter i amputationsstumper, fantomsmerter i forbindelse med amputationer eller tredobbelte nervesmerter).

Der er tale om ”smerter ud over det sædvanlige”, som ikke er omfattet af den normale tabel over mén, og som derfor ikke er medregnet i AIPP-satsen. Disse smerter udgør en tilføjet skade.

Det synes dog at være berettiget at evaluere disse smerter til en AIPP-sats for den pågældende méngrad på 5 til 10 %

***

B) PSYKIATRI

(med henvisning til klassificeringerne CIM X og DSM IV)

a) Vedvarende humørproblemer

Ved post-traumatiske psykiske læsioner, som kræver en kompleks og langvarig behandling, og som medfører alvorlige mén, kan der være tale om en permanent pinefuld psykisk tilstand og vedvarende humørproblemer ( depressiv tilstand ):

Hyppig lægelig efterkontrol ved en specialist, større terapeutisk pres med eller uden hospitalsindlæggelse | 10 til 20 % |

Regelmæssig lægelige efterkontrol ved en specialist med specifik sporadisk terapi | 3 til 10 % |

Kræver uregelmæssig lægelig efterkontrol med periodisk behandling | Op til 3 % |

85. Traumatiske neuroser (post-traumatiske stresstilstande, angstneuroser)

Disse neuroser følger af psykiske symptomer, som er forårsaget af en pludselig og uforudset traumatiserende hændelse, som overskrider personens forsvarsevner.

Stressfaktoren skal være intens og/eller langvarig.

Hændelsen skal kunne huskes.

Symptomerne omfatter angstfobier, undvigende adfærd, gentagelsessyndrom og personlighedsforstyrrelser. Hvis tilstanden behandles meget tidligt i forløbet, kan den først vurderes efter to år.

Svært fobisyndrom | 12 til 20 % |

Angstfobi med panikanfald, med undvigende adfærd og gentagelsessyndrom | 8 til 12 % |

Symptomer på angstfobi med undvigende adfærd og gentagelsessyndrom | 3 til 8 % |

Mildere symptomer på angstfobi | oop til 3 % |

86. Psykoser

Psykoser er ikke medtaget i denne tabel, da det stort set aldrig er blevet påvist, at de kan forårsages af et trauma.

***

C) NEDSATTE SENSOMOTORISKE EVNER

Nerveskader medfører lammelse (total læsion) eller lettere lammelse. Dette skal evalueres på baggrund af de objektive kliniske og tekniske mén

a) Ansigt

Lammelse af trigeminusnerven ensidig dobbeltsidig | 15 % 30 % |

Lammelse af facialisnerven ensidig dobbeltsidig | 20 % 45 % |

Lammelse af glossopharyngeusnerven ensidig | 8 % |

Lammelse af nerven under tungen ensidig | 10 % |

- b) Arme

D | ND |

Total lammelse (fuldstændig læsion af plexus brachialis) | 65 % | 60 % |

Lammelse af albueregionen | 45 % | 40 % |

Lammelse af spolebensnerven oven for albuebenet neden for albuebenet | 40 % 30 % | 35 % 25 % |

Lammelse af mediannerven i hånden i håndleddet | 35 % 25 % | 30 % 20 % |

Lammelse af albuenerven | 20 % | 15 % |

Lammelse af axillærnerven | 15 % | 12 % |

Lammelse af muskelhudnerven | 10 % | 8 % |

Under hensyntagen til deres konsekvenser for armen er

følgende skader medtaget i dette afsnit:

D | ND |

Lammelse af spinalnerven | 12 % | 10 % |

Lammelse af den øvre thoraxnerve | 5 % | 4 % |

87. Ben

Total lammelse af iskiasnerven (komplet læsion) af den øverste nervestamme (med lammelse af balderne) af den nederste nervestamme, under knæet | 45 % 35 % |

Lammelse af nervus femoralis | 35 % |

Lammelse af nervus fibularis | 22 % |

Lammelse af nervus tiabialis | 22 % |

Lammelse af lukkemusklens nerve | 5 % |

- ***

II. DET SENSORISKE SYSTEM og STOMATOLOGI |

II - DET SENSORISKE SYSTEM OG

STOMATOLOGI

1 - OFTALMOLOGI

De situationer, som ikke er beskrevet, evalueres ud fra en sammenligning med beskrevne og kvantificerede kliniske situationer.

A) SYNSSTYRKE

a) Totalt tab af synet

Tab af synet på begge øjne (blindhed) | 85 % |

Tab af synet på det ene øje | 25 % |

b) Tab af synsstyrke på begge øjne, langsyn og nærsyn

Kvadrantanopsi alt efter type | op til 30 % |

Centralskotom dobbeltsidig ensidig | op til 70 % op til 20 % |

Sidecentrale eller paracentrale skotomer alt efter, om der er tale om ensidigt eller dobbeltsidigt skotom med bevaret synsstyrke | op til 15 % |

- C) ØJENMOTORIK

Diplopi alt efter øjenstillinger, om tilstanden er permanent eller ej, om det er nødvendigt at holde det ene øje permanent lukket | op til 25 % |

Lammelse af øjenmotorik alt efter type | op til 15 % |

Indre bevægelighed alt efter type (maksimalt total aniridi) | op til 10 % |

Heterofori, total lammelse af samsyn | 5 % |

- D) ØJELINSE

Tab (afaki) korrigeret med eksternt optisk udstyr dobbeltsidig ensidig Hertil skal tilføjes den sats, der svarer til det korrigerede tab af synsstyrken, uden at overskride 25 % for en ensidig læsion og 85 % for en dobbeltsidig skade. Tab, som er korrigeret med implantation af øjelinse (pseudofaki): til satsen for tab af synsstyrke tilføjes 5 % med implanterede linse | 20 % 10 % |

- E) ØJENOMGIVELSER

Alt efter skadens art, hvor den alvorligste er ptosis med begrænsning af synsfeltet og dobbeltsidig alakrymi | op til 10 % |

***

2 - ØNH

De situationer, som ikke er beskrevet, evalueres ud fra en sammenligning med beskrevne og kvantificerede kliniske situationer.

A) HØREEVNE

a) Hørestyrke

1) Totalt høretab

dobbeltsidigt | 60 % |

ensidigt | 14 % |

2) Delvist høretab

Evalueringen sker i to etaper:

- Middelsvært høretab

Evalueringen foretages i henhold til den nedsatte høreevne for rene toner via luftledning, målt i decibel

på 500, 1000, 2000 og 4000 hertz, idet vægtningskoefficienterne på henholdsvis 2, 4, 3 og 1 berøres.

Summen divideres med 10. Der refereres til nedenstående tabel

Middelsvært høretab i dB | 0 - 19 | 20 - 29 | 30 -39 | 40 - 49 | 50 - 59 | 60 - 69 | 70 – 79 | 80 og derover |

0 - 19 | 0 | 2 | 4 | 6 | 8 | 10 | 12 | 14 |

20 - 29 | 2 | 4 | 6 | 8 | 10 | 12 | 14 | 18 |

30 - 39 | 4 | 6 | 8 | 10 | 12 | 15 | 20 | 25 |

40 - 49 | 6 | 8 | 10 | 12 | 15 | 20 | 25 | 30 |

50 - 59 | 8 | 10 | 12 | 15 | 20 | 25 | 30 | 35 |

60 - 69 | 10 | 12 | 15 | 20 | 25 | 30 | 40 | 45 |

70 - 79 | 12 | 14 | 20 | 25 | 30 | 40 | 50 | 55 |

80 og derover | 14 | 18 | 25 | 30 | 35 | 45 | 55 | 60 |

- Høreforstyrrelser

Evalueringen skal foretages ved at sammenholde bruttosatsen med resultaterne fra en taleaudiometri

med henblik på at vurdere en eventuel høreforstyrrelse, som forværrer funktionsforstyrrelserne.

Nedenstående tabel angiver de forhøjelsessatser, som eventuelt kan drøftes på baggrund af resultaterne fra den indledende tonale audiometri:

% diskrimination | 100 % | 90 % | 80 % | 70 % | 60 % | ( 50 % |

100 % | 0 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |

90 % | 0 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |

80 % | 1 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |

70 % | 2 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |

60 % | 3 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |

( 50 % | 4 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |

I tilfælde af høreapparat fastlægges forbedringen på baggrund af en sammenligning af hørekurver henholdsvis uden og med høreapparat. Apparatet gør det dermed muligt at nedsætte satsen, idet der dog skal tage hensyn til den gene, som høreapparat forårsager, især i støjende omgivelser.

88. Isoleret tinnitus

Hvis det er påvist, at lidelsen er forårsaget af et trauma | op til 3 % |

B) BALANCE

Dobbeltsidig skade på ørets forgård, med objektiverede ødelæggende forstyrrelser, alt efter skadens størrelse | 10 til 25 % |

Ensidig skade på ørets forgård | 4 til 10 % |

Milde, pludselige svimmelhedsanfald | op til 4 % |

C) VEJRTRÆKNING GENNEM NÆSEN

Blokering, som ikke kan fjernes ved behandling dobbeltsidig ensidig | op til 8 % op til 3 % |

- D) LUGTESANS

Inklusiv forandringer i smagssansen

Anosmi | 8 % |

Hyposmi | op til 3 % |

E) FONATION

Afoni | 30 % |

Isoleret dysfoni | op til 10 % |

***

3 - STOMATOLOGI

De situationer, som ikke er beskrevet, evalueres ud fra en sammenligning med beskrevne og kvantificerede kliniske situationer.

I tilfælde af mobile proteser, skal satsen nedsættes ½ gang; i tilfælde af faste proteser nedsættes den med ¾.

Indsættelse af implantat ophæver AIPP-satsen.

Tab af alle tænder, som påviseligt ikke kan erstattes med proteser under hensyntagen til indvirkningen på den almene tilstand | 28 % |

Tab af en tand, som ikke kan erstattes af en protese fortænder eller hjørnetænder forreste kindtænder eller bagerste kindtænder | 1% 1,5 % |

Dårlig kæbefunktion indskrænkning af mundåbningen til mindre end eller lig med 10 mm indskrænkning af mundåbningen til mellem 10 og 30 mm | 25 til 28 % 5 til 25 % |

Post-traumatiske problemer med tandstillingen, alt efter følgevirkningerne på tyggekapaciteten | 2 til 10 % |

Amputation af den bevægelige del af tungen, under hensyntagen til følgevirkningerne på talen, tygning og synkning, alt efter forstyrrelsernes sværhedsgrader. | 3 til 30 % |

***

III. DET OSTEOARTIKULÆRE SYSTEM |

III - DET OSTEOARTIKULÆRE SYSTEM

De situationer, som ikke er beskrevet, evalueres ud fra en sammenligning med beskrevne og kvantificerede kliniske situationer.

Hvad enten det drejer sig om et led eller selve lemmet, er den samlede sats ikke summen af de isolerede satser, men resultatet af deres synergi, og summen af de tilsvarende satser for ankylose i alle lemmets led kan ikke være højere end det totale anatomiske eller funktionelle tab.

Satser, som er begrundet af meget svær stivhed, som ikke kan forudses metodisk, skal tage udgangspunkt i satsen for den pågældende ledstivhed.

Hvad angår endoproteser for store led, skal det bemærkes, at ingen af disse endoproteser er i stand til at genskabe proprioceptionen, og at de medfører visse gener for personen. En endoprotese giver derfor som princip ret til en sats på 5 %.

Såfremt det objektive funktionelle resultat ikke er tilfredsstillende, overlappes generne forårsaget af endoprotesen automatisk af de gener, som er forbundet med den nedsatte funktion, og denne supplerende sats godtgøres ikke.

A) ARME

(uden hånd og fingre)

a) Amputationer

De nuværende muligheder for proteser i forbindelse med tab af arme er ikke i stand til at bibringe patienten en egentlig funktion, idet følsomheden ikke genskabes. I tilfælde, hvor der er tale om en forbedring, tager eksperten konkret højde for denne forbedring med henblik på at sænke den nedenstående sats til et rimeligt niveau

D | ND |

Total amputation af arm | 65 % | 60 % |

Amputation af arm (bevægelig skulder) | 60 % | 55 % |

Amputation af underarm | 50 % | 45 % |

b) Ankylose og stivhed

1) Skulder

Skulderen har 6 rene bevægelser, som kombineres med henblik på at sikre skulderens funktion. Hver af disse bevægelser er forholdsvis vigtige i forbindelse med dagligdags handlinger.

De tre vigtigste bevægelser består af løft frem-op, abduktion og indadrotation efterfulgt af udadrotation, retropulsion og adduktion. Skader på evnen til retropulsion og adduktion skal kun vurderes til satser, som er for lave til at kunne medtages i nedenstående tabel. Disse skader giver anledning til at vægte de beregnede satser for begrænsninger i de andre bevægelser.

- Ankylose

D | ND |

Arthrodese eller ankylose i funktionsstilling fikseret skulderblad bevægeligt skulderblad | 30 % 25 % | 25 % 20 % |

- Stivhed

D | ND |

Løfteevne og abduktion nedsat til 60 ° med totalt tab af rotationsevne de andre bevægelser er uberørte | 22 % 18 % | 20 % 16 % |

Løfteevne og abduktion nedsat til 90 ° med totalt tab af rotationsevne de andre bevægelser er uberørte | 16 % 10 % | 14 % 8 % |

Løfteevne og abduktion nedsat til 130 ° de andre bevægelser er uberørte | 3 % | 2 % |

Isoleret tab af evnen til indadrotation | 6 % | 5 % |

Isoleret tab af evnen til udadrotation | 3 % | 2 % |

2) Albue

Det er kun evnen til at bøje albuen mellem 20 og 120 °, der har praktisk betydning. Bevægelse uden for dette felt, har kun en meget lav indvirkning på dagliglivet.

Nedenstående satser refererer derfor kun til nedsat bevægelighed inden for det brugbare felt.

Eksperten skal tage højde for nedsættelse af evnen til at strække ud og af bøjeevnen, idet satserne herfor skal integreres obligatorisk, men ikke sammenlægges. Hertil kommer eventuelt satsen for en nedsættelse af pronosupination.

- Ankylose

D | ND |

Arthrodese eller ankylose i funktionsstilling intakt pronosupination bortfald af pronosupination | 24 % 34 % | 20 % 30 % |

- Stivhed

D | ND |

Fuld fleksion og ekstension begrænset over 90 ° begrænset til 90 ° begrænset til 20 ° | 15 % 12 % 2 % | 12 % 10 % 1 % |

Fuld fleksion og ekstension op til 120 ° op til 90 ° derunder | 2 % 12 % 15 % | 1 % 10 % 12 % |

3) Isoleret skade på pronosupinationen

- Ankylose

D | ND |

Ankylose i funktionsstilling | 10 % | 8 % |

- Stivhed

D | ND |

Stivhed i pronationssektoren | 0 til 6 % | 0 til 5 % |

Stivhed i supinationssektoren | 0 til 4 % | 0 til 3 % |

4) Håndled

Det brugbare felt spænder fra 0 til 45 ° for fleksion og fra 0 til 45 ° for ekstension. Bevægelser uden for dette brugbare felt har kun en meget lav indvirkning på dagliglivet. Det samme gør sig gældende for spolebensforskydning.

- Ankylose

D | ND |

Arthrodese eller ankylose i funktionsstilling intakt pronosupination bortfald af pronosupination | 10 % 20 % | 8 % 16 % |

- Stivhed

D | ND |

Stivhed inden for den brugbare sektor nedsat fleksion nedsat ekstension | 0 til 4 % 0 til 6 % | 0 til 3 % 0 til 5 % |

Tab af evnen til at bøje albuen | 1,5 % | 1 % |

B) HÅND

Håndens vigtigste funktion er gribefunktionen, som er betinget af en effektiv evne til at gribe fat og klemme til. Dette forudsætter, at fingrene er tilstrækkelig lange, bevægelige og følsomme.

Eksperten skal først og fremmest foretage en analytisk undersøgelse af hånden.

Derefter skal han bekræfte resultaterne af sin undersøgelse ud fra en kontrol af evnen til at udføre de 6 grundlæggende gribetag (se figur).

Et eventuelt misforhold skal undersøges grundigt med henblik på at klarlægge årsagerne hertil og eventuelt rette de fastlagte AIPP-satser, idet den øverste grænse er tab af de pågældende fingres værdi.

DE VIGTIGSTE GREB

[pic] [pic] [pic]

Værktøjsgreb Greb, hvor tommelfingerens

underside presses ind mod

pegefingerens underside Greb, hvor tommelfingeren presses ind mod pegefingerens side

[pic] [pic] [pic] Greb,

hvor tommelfingerens underside

presses ind mod siden af de

første tre fingre Kroggreb Sfæregreb

a) Amputationer

1) Amputation af hele hånden

D | ND |

Amputation af hele hånden | 50 % | 45 % |

2) Amputation af fingrene

I dette skema:

- har de stiplede afsnit en nulværdi

- dækker den sats, der tildeles hvert led, det samlede led

- beregnes et delvist tab af et led pro rata for det totale tab

- tager de fastsatte satser højde for mindre forstyrrelser i følesansen samt kar- og trofiske forstyrrelser, som lægen ved ofte følger af en fingeramputation.

Amputation af tommelfingeren (med mellemhåndsben) eller af de ulnare fingre: se skemaet over hånden

- Amputation af hele eller en del af en af de ulnare fingre : se satsen på skemaet.

- Amputation af flere ulnare fingre (kombineret tab) : Sammenlægning af de beregnede satser de enkelte fingre tager ikke højde for synergien mellem de ulnare fingre. Denne synergi varierer alt efter antallet af fingre, der mistes:

- ved skade på 2 ulnare fingre: sammenlægningen forhøjes med 45 % af den beregnede sats

- ved skade på 3 ulnare fingre: sammenlægningen forhøjes med 65 % af den beregnede sats

- ved skade på alle 4 ulnare fingre: sammenlægningen forhøjes med 45 % af den beregnede sats

- Amputation af tommelfingeren :

D | ND |

tab af MC + P1 + P2 | 26 % | 22 % |

tab af P1 + P2 | 21 % | 18 % |

tab af P2 | 12 % | 10 % |

- Amputation af tommelfingeren og en ulnar finger: termen ”tommelfinger” anvendes her udelukkende om P1 + P2.

Sammenlægning af de respektive satser for tommelfingeren og de øvrige berørte fingre (satsen for de ulnare fingre beregnes ud fra deres indbyrdes synergi) ville føre til en for høj samlet sats. Den værdi, som i skemaet over hånden fastsættes for tommelfingeren, gælder kun såfremt de ulnare fingre er intakte. Er de ikke det, nedsættes tommelfingerens synergi yderligere.

Til den sats, der er beregnet ud fra sammenlægning (satsen for en tommelfinger + satsen for de ulnare fingre forhøjet i henhold til synergi), skal der således tillægges en reduktionskoefficient for:

- tab af tommelfinger og 1 ulnar finger: 0 % (nedsættelsen er for lav til, at den kan medregnes)

- tab af tommelfinger og 2 ulnare fingre: - 5 %

- tab af tommelfinger og 3 ulnare fingre: - 10 %

- tab af tommelfinger og 4 ulnare fingre: - 20 %

Et yderligere tab af første mellemhåndsben vil stort set ikke få nogen betydning for den endelige sats, idet dette første mellemhåndsben i sig selv kun er anslået til en lav værdi.

Hvad angår de øvrige mellemhåndsben, er deres betydning for den samlede sats ringe, men variabel, idet amputation af disse afhængigt af omstændighederne er ønskelig eller kun medfører mildere gener.

b) Ankylose, arthrodese og stivhed

Ved kombinerede skader på flere fingre anvendes de koefficienter, der er fastsat for henholdsvis synergien mellem de ulnare fingre og skader på både tommelfinger og én eller flere af de ulnare fingre: se ovenfor.

1) Ankylose

Ifølge fælles overenskomst betegnes tommelfingerens lille mellemhåndsben A0, og for de øvrige fingre står A1 for det grundleddet, A2 for mellemleddet og A3 for det yderste led.

For de ulnare fingre er arbejdsstillingen en fleksion på 20 til 30°.

For tommelfingeren er arbejdsstillingen en abduktion og propulsion af A0 og en let fleksion af A1 og A2.

- Ankylose i tommelfingeren i arbejdsstilling

Ankylose i A0, A1 og A2 giver en sats på under 75 % af den værdi, der er fastsat for ankylose i de ulnare fingre, idet der tages hensyn til tommelfingerens særlige funktion. Ankylose i tommelfingeren giver således stadig mulighed for en vis opposition.

D | ND |

A0 + A1 +A2 | 16 % | 14 % |

A0 | 8 % | 7 % |

A1 | 4 % | 3,5 % |

A2 | 4 % | 3,5 % |

A1 + A2 | 8 % | 7 % |

- Ankylose i alle led i en ulnar finger

Er i arbejdsstilling lig med 75 % af værdien for tab af fingeren, såfremt fingerens følsomhed er bevaret, og der stadig er mulighed for begrænset brug af fingeren.

D | ND |

Pegefinger | 6 % | 5 % |

Langfinger | 6 % | 5 % |

Ringfinger | 4 % | 3 % |

Lillefinger | 4,5 % | 4 % |

I ugunstig stilling

i for flekteret stilling | D | ND |

Pegefinger | 8 % | 7 % |

Langfinger | 8 % | 7 % |

Ringfinger | 5 % | 4 % |

Lillefinger | 6 % | 5 % |

i for strakt stilling | D | ND |

Pegefinger | 7 % | 6 % |

Langfinger | 7 % | 6 % |

Ringfinger | 4,5 % | 3,5 % |

Lillefinger | 5 % | 4% |

- Ankylose i ét eller to led i en ulnar finger

Eksperten skal henholde sig til satsen for total ankylose i den pågældende finger, som reduceres med 1/3 eller 2/3.

2) Stivhed

Satsen for stivhed beregnes pro rata af satsen for ankylose, idet der tages højde for hvert leds nyttige bevægefelt.

For de ulnare fingre er det nyttige bevægefelt:

- A1 og A2: pegefinger og langfinger: 20 til 80°; ringfinger og lillefinger: 30 til 90°

- A3: 20 à 70°

Det nyttige bevægefelt for tommelfingerens led er forbundet med deres arbejdsstilling.

c) Nedsat følsomhed i håndfladen

Nedsat følsomhed i håndryggen har ingen funktionelle eftervirkninger, og giver derfor ikke anledning til fastsættelse af en AIPP-sats.

De fastsatte satser omfatter mildere paræstesi og svage trofiske forstyrrelser, som lægen ved normalt forårsages af den lille neurom, der opstår i et nerveområde.

Ved kombinerede skader på flere fingre anvendes de koefficienter, der er fastsat for henholdsvis synergien mellem de ulnare fingre og skader på både tommelfinger og én eller flere af de ulnare fingre: se ovenfor.

1) Følelsesløshed : Den anslåede sats svarer til 75 % af den fastsatte sats for tab af et eller flere led på den eller de pågældende fingre.

2) Nedsat følsomhed : Den anslåede sats ligger på 50 til 75 % af den fastsatte sats for tab af et eller flere led på den eller de pågældende fingre, alt efter omfanget af den nedsatte følsomhed, hvor skaden er, og hvilken finger, der er tale om (udførelse af greb).

C) BEN

a) Amputation

Forvridning af hoften eller amputation på låret uden mulighed for protese | 65 % |

Ensidig forvridning af hoften eller amputation på låret uden hoftestøtte | 60 % |

Amputation på lår | 50 % |

Forvridning af knæ | 40 % |

Amputation af ben | 30 % |

Amputation af skinnebenet og fodroden | 25 % |

Amputation af mellem- eller overfoden | 20 % |

Amputation af alle 5 tæer og af første mellemfod | 12 % |

Amputation af storetåen og første mellemfod | 10 % |

Amputation af storetåens to led | 6 % |

Amputation på benet forhindrer patienten i at gå og stå, medmindre der er tale om en amputation på foden. De anslåede satser svarer til tilfælde med en velfungerende protese. Hvis protesen ikke fungerer tilfredsstillende, vurderer eksperten satsen ud fra tolerancen over for protesen og dens virkninger. Satsen kan ikke være højere end satsen for den overliggende amputation.

b) Ankylose og stivhed

1) Hofte

Fleksion: 90° tillader størstedelen af de dagligdags handlinger ; 70° gør det muligt at sidde og gå ad trapper ; 30° giver mulighed for at gå.

Abduktion: 20° gør det muligt at udføre stort set alle dagligdags handlinger.

Adduktion: har meget lille betydning i praksis.

Udadrotation: kun de første 30 grader er nyttige.

Indadrotation: 10° gør det muligt at udføre stort set alle dagligdags handlinger.

Ekstension: 20° er tilstrækkeligt til at gå og gå ad trapper

Smerter har stor betydning for brugen af hoften i hverdagen (gå og stå), og de anslåede satser tager højde for dette forhold.

- Ankylose

Hofte i gunstig stilling | 30 % |

- Stivhed

Stivhed i flere bevægelser

Grundet sine følgesymptomer (radiologiske tegn, muskelsvind….) er det en alvorligere tilstand end ankylose | Op til 40 % |

Såfremt de øvrige bevægelser er intakte

Totalt tab af fleksion | 17 % |

Fleksion begrænset til 30° begrænset til 70° begrænset til 90° | 13 % 7 % 4 % |

Totalt tab af ekstension | 2 % |

Uhelbredelig flessum på 20° | 4 % |

Totalt tab af abduktion | 6 % |

Totalt tab af adduktion | 1 % |

Totalt tab af udadrotation | 3 % |

Totalt tab af indadrotation | 1 % |

2) Knæ

Fleksion: 90° gør det muligt at udføre halvdelen og oftest de vigtigste dagligdags handlinger (gå, sætte sig, benytte trapper….), 110° gør det muligt at udføre ¾ af de dagligdags handlinger, og 135° gør det muligt at udføre dem alle.

Ekstension: en nedsat evne til ekstension på under 10° gør det muligt at udføre ¾ af dagligdagens handlinger.

- Ankylose

Knæ i gunstig stilling | 25 % |

- Stivhed

Fleksion begrænset til 30° begrænset til 50° begrænset til 70° begrænset til 90° begrænset til 110° | 20 % 15 % 10 % 5 % 2 % |

Nedsat ekstension under 10° 10° 15° 20° 30° | 0 % 3 % 5 % 10 % 20 % |

- Laksitet (uden protese)

Ved sidebevægelser under 10° over 10° | 0 til 5 % 5 til 10 % |

Ved fremadrettede bevægelser isoleret roterende | 2 til 5 % 5 til 10 % |

Ved bagudrettede bevægelser isoleret roterende | 3 til 7 % 7 til 12 % |

Ved komplekse roterende bevægelser | 10 til 17 % |

- Vinkelforvridninger

Genu valgum under 10° fra 10 til 20° over 20° | 0 til 3 % 3 til 10 % 10 til 20 % |

Genu varum under 10° fra 10 til 20° over 20° | 0 til 4 % 4 til 10 % 10 til 20 % |

- Patellar-femoris syndrom

Patellar-femoris syndrom | 0 til 8 % |

- Eftervirkninger af menisklidelser

Eftervirkninger af menisklæsioner | 0 til 5 % |

3) Ankel og fod

- Skinnebenet og fodroden

20° fleksion i fodsålen gør det muligt at udføre over halvdelen af de dagligdags handlinger, og 35° gør det muligt at udføre dem alle.

10° fleksion i fodryggen gør det muligt at udføre stort set alle dagligdags handlinger.

Tab af visse fleksionsgrader i fodryggen er mere generende end et tilsvarende tab af fleksion i fodsålen, grundet den lave kurs for fleksion i fodryggen

- Ankylose

i arbejdsstilling med en smidig forfod | 10 % |

- Stivhed

Totalt tab af fleksion i fodsålen | 5 % |

Totalt tab af fleksion i fodryggen | 5 % |

Fleksion i fodsålen fra 0 til 10° fra 0 til 20° fra 0 til 30° | 5 % 4 % 2 % |

Fleksion i fodryggen fra 0 til 5° fra 0 til 10° fra 0 til 15° | 5 % 3 % 1 % |

Uhelbredelig klumpfod | op til 15 % |

- Laksitet

Laksitet | 2 til 6 % |

- Led neden for fodroden

Valgus : 5° gør det muligt at udføre stort set alle dagligdags handlinger.

Varus : 5° gør det muligt at udføre over halvdelen af de dagligdags handlinger, og 15° gør det muligt at udføre dem alle.

Tab af valgus er mere invaliderende end tab af varus, da ankylose i varus tolereres mindre end ankylose i valgus.

- Ankylose

i gunstig stilling i varus i valgus | 7 % 9% 8% |

- Stivhed

Bevægeligheden indskrænket med halvdelen | 3 % |

Bevægeligheden indskrænket med en tredjedel | 2 % |

- Leddene i mellemfoden (Chopart) og fodroden (Lisfranc)

- Ankylose

Mellemfoden (Chopart) | 2% |

Fodroden (Lisfranc) | 4% |

- Stivhed

Indskrænkning til halvdelen | 3 % |

- Mellemfodens yderste led – tæer

- Ankylose

Storetåens yderste tåknogle, alt efter stilling | 2 til 3% |

Ankylose i tå 2 til 5, i gunstig stilling | 0 til 2% |

- Stivhed

Til fastsættelse af satserne for stivhed tager eksperten udgangspunkt i de anslåede satser for ankylose.

4) Kombineret ankylose

Kombineret ankylose skinneben og fodrod med smidig mellemfod og forfod skinneben og fodrod med indskrænket bevægelighed i mellemfod og forfod -{}-fodrod og mellemfod i gunstig stilling, med andre led frie smidige skinneben, fodrod og mellemfod med smidig forfod skinneben, fodrod, mellemfod og mellemfodsben som ovenstående med ankylose i tæerne | 17% 20% 9% 19% 23% 25% |

- 5) Ikke-kompenseret forkortning

Op til 5 cm | 8 % |

Op til 4 cm | 6 % |

Op til 2 cm | 2 % |

Op til 1 cm | 0 % |

D) HVIRVELSØJLEN

De situationer, som ikke er beskrevet, evalueres ud fra en sammenligning med beskrevne og kvantificerede kliniske situationer.

a) Halshvirvelsøjlen

1) Uden neurologiske komplikationer

- Uden dokumenterede læsioner på knogler eller ledbånd

Periodiske smerter udløst af definerede årsager, som altid er de samme, og som gør det nødvendigt at tage smertestillende og/eller antiinflammatorisk medicin, med en ubetydelig bevægeindskrænkning | op til 3 % |

- Med dokumenterede læsioner på knogler eller ledbånd

Hyppige smerter med permanente funktionelle gener, som kræver forsigtighed ved enhver bevægelse, med svimmelhed og hovedpine til følge, med svær stivhed i flere led, alt efter niveau med mulighed for enkelte bevægelser med nakken | 15 til 25 % 10 til 15 % |

Hyppige smerter med klinisk objektiverbar bevægeindskrænkning, som kræver periodisk behandling | 3 til 10 % |

Arthrodese eller ankylose uden følgesymptomer, alt efter antal niveauer | 3 til 10 % |

- 2) Med neurologiske eller vaskulære komplikationer

Se kapitlet, der omhandler dette emne (nervesystemet)

b) Brysthvirvelsøjlen, lændehvirvelsøjlen og det lumbosakrale led

1) Uden neurologiske komplikationer

- Uden dokumenterede læsioner på knogler eller ledbånd

Periodiske smerter udløst af definerede årsager, og som kræver en passende behandling, ifølge hvilken patienten ikke må foretage sig krævende og/eller langvarige handlinger. Smerterne ledsages af en svag ledstivhed | op til 3% |

- Med dokumenterede læsioner på knogler eller ledbånd

Brysthvirvelsøjlen: stivhed og smertefulde gener ved enhver bevægelse i alle stillinger, hvilket kræver regelmæssig behandling vedvarende gener med skuldersmerter, balanceforstyrrelser, krumryggethed, krum brystrygsøjle, behandlingsbehov | 3 til 10 % 10 til 15 % |

Brysthvirvelsøjlen, lændehvirvelsøjlen og det lumbosakrale led stivhed og smertefulde gener ved enhver bevægelse i alle stillinger, hvilket kræver regelmæssig behandling Hyppige smerter med permanente funktionelle gener, som kræver forsigtighed ved enhver bevægelse, med svimmelhed og hovedpine til følge, og klinisk objektiverbar bevægeindskrænkning ekstremt svære kliniske og radiologiske situationer | 3 til 10 % 10 til 15 % op til 25 % |

- 2) Med neurologiske komplikationer

Se kapitlet, der omhandler dette emne (rygmarvslæsioner)

89. Halebenet

Coccygodyni | op til 3% |

E) BÆKKEN

Smerter efter fraktur af skamben | Op til 2% |

Smerter og/eller forkert sammenvoksning af skambenet | 2 til 5% |

Smerter efter forvridning eller fraktur af bækkenet | 2 til 5% |

Smerter og forkert sammenvoksning af skamben og tilknyttede bækkenled uden ændring af bækkenets stilling eller gener i forbindelse med gang med ændring af bækkenets stilling og gener i forbindelse med gang | 5 til 8% 8 til 18% |

***

IV. DET KARDIO-RESPIRATORISKE SYSTEM |

IV - DET KARDIO-RESPIRATORISKE SYSTEM

De situationer, som ikke er beskrevet, evalueres ud fra en sammenligning med beskrevne og kvantificerede kliniske situationer.

I - HJERTE

I henhold til nedenstående klassificering, som er inspireret af den klassificering, som New York Heart Association (NYHA) har udarbejdet, baserer eksperten sin vurdering på de funktionelle manifestationer, som patienten giver udtryk for, på sin kliniske undersøgelse og på diverse supplerende undersøgelser (EKG, dopplerundersøgelse, kapacitetstest, ultralydsscanning gennem spiserøret, kateterisation…).

Ejektionsfraktionen er den af de tekniske oplysninger, der har størst betydning for den kvantitative objektivering af menene.

Eksperten skal endvidere tage højde for krav om behandling og den deraf følgende overvågning.

a) Kardiologiske mén

Funktionel symptomatologi selv i hvile, som bekræftes af de kliniske (afklædning, klinisk undersøgelse) og parakliniske oplysninger. Stort behov for behandling, hyppige hospitalsindlæggelser Ejektionsfraktion < 20 % | 55 % og derover |

Funktionelle indskrænkninger ved moderate anstrengelser med tegn på utilstrækkelig pumpekraft i hjertemusklen (lungeødem), eller forbundet med perifere vaskulære komplikationer eller komplekse forstyrrelser i hjerterytmen, som kræver megen behandling og en tæt overvågning Ejektionsfraktion 20 til 25 %. | 45 til 55 % |

Som ovenstående med betydelige krav om behandling og/eller i tilfælde af forstyrrelser i hjerterytmen Ejektionsfraktion 25 til 30 %. | 40 til 45 % |

Funktionel indskrænkning, som generer almindelig aktivitet (rask gang), tydelig ændring i parametrene for scanning eller dopplerundersøgelse. Intolerance i forbindelse med anstrengelser med uregelmæssigheder i EKG-scanningen og krav om behandling. Ejektionsfraktion 30 til 35 % | 35 til 40 % |

Funktionel indskrænkning i forbindelse med almindelige anstrengelser (2 etager) bekræftet af EKG-scanningen eller eventuelle tegn på dysfunktion i hjertemusklen. Kontraindikation med hårde fysiske anstrengelser og krav om behandling med tæt kardiologisk overvågning Ejektionsfraktion 35 til 40 %. | 25 til 35 % |

Funktionel indskrænkning ved tydelige anstrengelser (væsentlige) med tegn på dysfunktion i hjertemusklen (dopplerundersøgelse, kateterisation…) med krav om behandling og tæt overvågning Ejektionsfraktion 40 til 50 %. | 15 til 25 % |

Funktionel indskrænkning ved svære anstrengelser (sport) med tegn på dysfunktion eller iskæmi i hjertemusklen med krav om behandling og tæt overvågning Ejektionsfraktion 50 til 60 %. | 8 til 15 % |

Ingen funktionel indskrænkning. Høj tolerance ved anstrengelse, alt efter om der forekommer krav om behandling og/eller regelmæssig overvågning Ejektionsfraktion < 60 % | op til 8 % |

b) Transplantation

Ved en eventuel hjertetransplantation tages højde for de betydelige krav om behandling og den særlig tætte overvågning af patienterne

Alt efter det funktionelle resultat og tolerancen over for den immundæmpende medicin | 25 til 30 % |

II) DET RESPIRATORISKE SYSTEM

Ligegyldigt hvilken årsag, der ligger til grund for lungelidelsen, skal evalueringen baseres på graden af kroniske vejrtrækningsproblemer, som vurderes efter:

- Graden af dyspnø, gradueret i henhold til Sadouls kliniske skala for dyspnø:

STADIE ELLER ART | BESKRIVELSE |

1 | Dyspnø ved svære anstrengelser, eksempelvis gang op ad trappe mere end to etager op |

2 | Dyspnø ved gang i let stigende terræn, ved rask gang eller ved gang op ad trappe fra en etage til en anden |

3 | Dyspnø ved normal gang i fladt terræn |

4 | Dyspnø ved rolig gang |

5 | Dyspnø ved lette anstrengelser |

- undersøgelse udført af en lungespecialist,

- supplerende undersøgelser, som allerede er udført, eller som der er blevet anmodet i forbindelse med vurderingen, idet sidstnævnte undersøgelser skal være ikke-invasive.

Det drejer sig for eksempel om scanning, endoskopi, gastroskopi, spirometri, undersøgelser af åndedrætsfunktionen og blodprøver såsom FEV/VC, MED, SaO2, TPC, VC, TLCO/VA, Pa O2 , Pa CO2 :

VC : Vital kapacitet; TPC : Total lungekapacitet; FEV : Forceret ekspiratoriskvolumen i første sekund.; MED : Moderat ekspiratorisk underskud; Pa O 2 : Alveolo-arteriel gradient for oxygen Pa CO 2 : arterio-alveolær gradient for karbondioxid ; Sa O 2 : Hæmoglobinets oxygen mætning i bladet; TLCO/VA : Måling af transferkapaciteten for carbonmonoxid i forhold til det alveolære lungevolumen.

90. Helt eller delvist tab af en lunge

Totalt tab | 15 % |

Delvist tab | 5 % |

Disse satser kan sammenlægges med AIPP-satsen for de eventuelle forbundne vejrtrækningsproblemer.

91. Kronisk åndedrætsbesvær

Dyspnø ved lette anstrengelser (afklædning) med - enten VC eller TPC på under 50 % - eller FEV på under 40 % - eller hypoxæmi i hvile (PaO2) på mindre end 60 mm Hg, som eventuelt er forbundet med kapniforstyrrelser (PaCo2) med eventuel langvarig oxygenbehandling ((< 16 t/dgl.), trakeotomi eller periodisk vejrtrækningshjælp | 50 % og derover |

Dyspnø ved gang i fladt terræn i roligt tempo med enten VC eller TPC på mellem 50 og 60 % eller MSEV på mellem 40 og 60 % eller hypoxæmi ved hvile (PaO2) på mellem 60 og 70 mm Hg | 30 til 50 % |

Dyspnø ved normal gang i fladt terræn med enten VC eller TPC på mellem 60 og 70 % eller FEV på mellem 60 og 70 % eller TLCO/VA på under 60 % | 15 til 30 % |

Dyspnø ved gang op ad trappe fra en etage til en anden, ved rask gang eller ved en svag stigning med enten VC eller TPC på mellem 70 og 80 % eller FEV på mellem 70 og 80 % eller TLCO/VA på mellem 60 og 70 % | 5 til 15 % |

Dyspnø ved lette anstrengelser med mindre ændringer i de funktionelle prøver | 2 til 5 % |

92. Vedvarende smertefulde mén i forbindelse med

thorakotomi op til 5 %

V. DET VASKULÆRE SYSTEM |

V - DET VASKULÆRE SYSTEM

De situationer, som ikke er beskrevet, evalueres ud fra en sammenligning med beskrevne og kvantificerede kliniske situationer.

Mén i arterierne, venerne og lymferne

Satsen tager højde for eventuelle krav om behandling og /eller lægetilsyn, for eksempel i tilfælde af en protese, som ikke i sig selv giver anledning til fastsættelse af en AIPP-sats.

a) Mén i arterierne

Ben Klager ved anstrengelser (påvist periodisk halten) Klager ved hvile (påviste spontane iskæmiske smerter) Som ovenstående med vævsnekrose, som kan nødvendiggøre amputation | 5 til 15 % 15 til 25 % 25 % og derover |

Arme Alt efter funktionsforstyrrelser (for eksempel nedsat styrke, hypotermi…) | 5 til 10 % |

- b) Mén i blodårerne

Der er tale om tydelig venebetændelse, som skal vurderes under hensyntagen til en eventuel tidligere sygdomstilstand

Gener i forbindelse med lange gåture, permanent måleligt ødem, som nødvendiggør vedvarende brug af støttestrømpe; dermatitis og gentagne betændelsestilstande | 10 til 15 % |

Gener i forbindelse med lange gåture, permanent måleligt ødem, som nødvendiggør vedvarende brug af støttestrømpe; dermatitis | 4 til 10 % |

Tunge ben med tydelige ødemer om aftenen | op til 4 % |

93. Mén i lymferne (lymfeødem)

Arme | Op til 10 % |

Ben | se under mén i venerne |

Total splenektomi

Meget behandlingskrævende | 15 % |

Symptomfri | 5 % |

***

VI. FORDØJELSES- SYSTEMET |

VI - FORDØJELSESSYSTEMET

De situationer, som ikke er beskrevet, evalueres ud fra en sammenligning med beskrevne og kvantificerede kliniske situationer.

A) DEFINITIV HUDSTOMI OG

TOTAL INKONTINENS

a) Stomi med protese

Colostomi, ileostomi | 30 % |

b) Inkontinens for afføring

Uden kontrolfunktion | 45 % |

B) FÆLLES PROBLEMER VED FORSKELLIGE SKADER

I FORDØJELSESSYSTEMET

Satsen omfatter satsen for tab af et organ.

Svært malabsorptionssyndrom | 60 % |

Problemer, som gør det nødvendigt med hyppig medicinering, konstant behandling og streng diæt. Det drejer sig om problemer med gener for den almene tilstand | 30 % |

Problemer, som gør det nødvendigt med regelmæssig medicinering, næsten vedvarende behandling og streng diæt. Det drejer sig om problemer med gener for det sociale liv | 20 % |

Problemer, som gør det nødvendigt med periodisk medicinering, periodisk behandling og diætetiske forholdsregler. Det drejer sig om problemer, der ikke medfører gener for den almene tilstand | 10 % |

C) HEPATITIS

a) Uden skrumpning

Satserne er baseret på stadieinddelingssystemet METAVIR, som er udarbejdet specielt for hepatitis.

Pointene er beregnet på grundlag af to parametre, henholdsvis aktivitetscore og fibrosescore:

Aktivitetsscore | Fibrosescore |

A0: ingen aktivitet A1: svag aktivitet A2: moderat aktivitet A3: voldsom aktivitet | F0: Ingen fibrose F1: fibrose i vena porta uden septum F2: fibrose i vena porta med visse septa F3: fibrose i vena porta med visse septa uden skrumpning F4: skrumpning |

De anslåede satser er som følger :

Vedvarende hepatitis (kronisk) | 20 % |

Over A1 og F1, under F4, i henhold til metavir-systemet | 10 % |

Mindre end eller lig med A1 og F1, i henhold til metavir-systemet | 5 % |

b) med skrumpning ( det vil sige over F4 i henhold til metavir-systemet )

Satserne er baseret på Child-Pugh-klassificeringen :

Gruppens betegnelse | A | B | C |

Bilirubinserum ((mol/l) | Under 34,2 | Fra 34,2 til 51,3 | Over 51,3 |

Albuminserum (g/l) | Over 35 | Fra 30 til 35 | Under 30 |

Ascites | Ingen | Let at kontrollere | Svær at kontrollere |

Neurologiske forstyrrelser | Ingen | Ubetydelige | Fremskreden koma |

Ernæringstilstand | Fremragende | God | Middel, tæring af muskelmasse |

De anslåede satser er som følger:

Klasse 3: fremskreden leversvigt, Child C | 70 % og derover |

Klasse 2: Child B | 40 % |

Klasse 1: Child A | 20 % |

VII. URINVEJS- SYSTEMET |

VII - URINVEJSSYSTEMET

De situationer, som ikke er beskrevet, evalueres ud fra en sammenligning med beskrevne og kvantificerede kliniske situationer.

a) Tab af en nyre, som ikke erstattes, normal nyrefunktion eller samme funktion som før

Satsen for tab af et indre organ beregnet ud fra den særlige psykologiske og kulturelle kontekst | 15 % |

b) Utilstrækkelig nyrefunktion

Kreatininclearance på under 10 ml/min. Behov for dialyse i dialysecenter eller autodialyse, alt efter komplikationerne | 35 til 65 % |

Kreatininclearance på mellem 10 og 30 ml/min. Ændring i den almene tilstand. Streng diæt og stort behandlingsbehov | 25 til 35 % |

Kreatininclearance på mellem 30 og 60 ml/min. TA minima under 12. Asteni, behov for at følge en streng diæt og en streng medicinbehandling | 15 til 25 % |

Kreatininclearance på mellem 60 og 80 ml/min med TA mindre end eller lig med 16/9, afhængigt af diæten, ændringen i den almene tilstand og behandlingerne | 5 til 15 % |

I det særlige tilfælde, hvor nyrefunktionen nedsættes grundet en ensidig nefrektomi, kan satsen for tabet af organet ikke lægges oveni, men mindstesatsen for en nedsat nyrefunktion er fastsat til 15 %.

c) Transplantation

Afhængig af tolerancen over for behandlingerne med binyrebarkhormon og immunhæmmende medicin | 10 til 20 % |

I tilfælde af yderligere nedsættelse af nyrefunktionen henvises til ovenstående tabel |

d) Inkontinens

Uden kontrolfunktion | 30 % |

e) Stomi

Med protese | 15 % |

***

VIII. DET REPRODUKTIVE SYSTEM |

VIII – DET REPRODUKTIVE SYSTEM

De situationer, som ikke er beskrevet, evalueres ud fra en sammenligning med beskrevne og kvantificerede kliniske situationer.

Eventuelle endokrine mén er ikke medregnet i satserne.

Satserne omfatter ikke gener i forbindelse med den seksuelle differentiering, når skaden er opstået inden puberteten.

Visse af disse satser karakteriserer tab af et organ i en socio-kulturel kontekst.

94. KVINDER

95. Tab af et organ

Fjernelse af livmoderen | 6 % |

Fjernelse af æggestokkene dobbeltsidig ensidig | 12 % 6 % |

Fjernelse af et bryst dobbeltsidig ensidig | 25 % 10 % |

96. Sterilitet

I tilfælde, hvor alle lægelige befrugtningsteknikker er uden virkning på en person, der var i stand til at få børn, omfatter satsen tab af organer | 25 % |

97. MÆND

98. Tab af et organ

Fjernelse af testikel dobbeltsidig ensidig | 15 % 6 % |

Tab af penis | 40 % |

99. Sterilitet

Hos en person, som var i stand til at få børn, omfatter satsen tab af testikler | 25 % |

Hvis der endvidere er tale om tab af penis, er den kombinerede sats for tab af organer og for sterilitet 45 %.

***

IX. DET ENDOKRINE KIRTELSYSTEM |

IX. DET ENDOKRINE KIRTELSYSTEM

De situationer, som ikke er beskrevet, evalueres ud fra en sammenligning med beskrevne og kvantificerede kliniske situationer.

Fastlæggelse af årsagen er i denne forbindelse et af de største problemer. Det er overordentligt svært under evalueringen at observere en personskade, som udelukkende består af en isoleret endokrin skade.

Her er det i endnu højere grad end i de foregående kapitler vigtigt at træffe beslutningen på baggrund af de kliniske undersøgelser og de supplerende test, som er udført af en specialist.

Evalueringen finder sted på baggrund af tilpasningen til behandlingen, kontrollen med behandlingen og dens effektivitet.

a) Hypofyse

Panhypopituitarisme (repræsenteret ved et forudgående og efterfølgende tab af hypofysefunktion), som kræver substitutionsbehandling og regelmæssig klinisk og biologisk overvågning, alt efter behandlingens effektivitet | 20 til 45 % |

Diabetes insipidus, vurderet ud fra behandlingens kontrol med polyurien og behandlingens effektivitet | 5 til 20 % |

b) Skjoldbruskkirtlen

Basedowsk sygdom, med ændringer i de biologiske konstanter, eksoftalmi uden gener for synet. Som ovenstående med mén på de øvrige organer og/eller funktioner. | 5 til 8 % 8 til 30 % |

Hypothyreosis (undtagelsesvist post-traumatisk) | op til 5 % |

c) Biskjoldbruskkirtel

Hypoparathyroidisme, hovedsageligt afhængigt af forstyrrelser i de biologiske doseringer (calcæmi, undersøgelse af fosforclearance i døgnurin, parathyreoideahormon), og af de mén, som forårsages af vedvarende kliniske symptomer | 5 til 15 % |

d) Bugspytkirtel – Diabetes

Ikke-insulinafhængig diabetes Denne form for diabetes er aldrig direkte post-traumatisk. Når ansvarligheden er fastslået på baggrund af arten af de kliniske symptomer samt behovet for overvågning og behandling | 5 til 10 % |

Insulinafhængig diabetes Fremkomsten af denne form for diabetes medfører ofte problemer i forbindelse med fastlæggelse af årsagen, undtagen når den skyldes svære læsioner på bugspytkirtlen. Satsen fastsættes ud fra sygdommens stabilitet, dens indvirkning på det sociale liv og behovene for behandling og overvågning - Dårligt kontrolleret diabetes med ubehag, indvirkninger på den almene tilstand og behov for tæt biologisk overvågning - Velkontrolleret diabetes, som kontrolleres med en enkel insulinbehandling, afhængigt af behovet for overvågning I tilfælde af komplikationer, som medfører vedvarende mén henvises til de pågældende videnskabsområder. | 20 til 40 % 15 til 20 % |

e) Binyrer

Nedsat binyrefunktion: afhængigt af behandlings- og overvågningsbehovet | 10 til 25 % |

f) Gonader

Alt efter resultatet af substitutionsbehandlingen | 10 til 25 % |

***

X. HUDLIDELSER |

X. ALVORLIGE FORBRÆNDINGER ELLER PATOLOGISKE ARDANNELSER

De situationer, som ikke er beskrevet, evalueres ud fra en sammenligning med beskrevne og kvantificerede kliniske situationer.

De anslåede satser tager hovedsageligt udgangspunkt i hudgener og omfatter ikke æstetiske gener og bevægeindskrænkninger.

Alt efter den procentdel af kroppens overflade, der er berørt af læsionerne

Under 10 % | 5 % |

Fra 10 til 20 % | 10 % |

Fra 20 til 60 % | 10 til 25 % |

Over 60 % | 25 til 50 % |

***

BILAG B ANVENDELSE AF DEN EUROPÆISKE TABEL TIL EVALUERING AF VEDVARENDE INVALIDITET

Principper

Den læge, der foretager evalueringen, vurderer invaliditetstilfældene og graden af fysiske og/eller psykiske men, som er lægeligt konstaterbare, dvs. målelige, på grundlag af den europæiske evalueringstabel.

Visse men (f.eks. vedrørende syn, øre-, næse og hals, mundhulen m.m.) kræver konsultering af specialister på de pågældende områder. Specialisterklæringerne bør indeholde alle relevante faglige oplysninger og vurderinger, således at den evaluerende læge kan udtale sig om de pågældende mens oprindelse og fastslå graden af disse.

Uanset den pågældende funktion (gang, hørelse, syn osv.) skal der, når en protese, en ortese eller et teknisk hjælpemiddel til patienten afhjælper de funktionelle problemer, ved evaluering af problemerne tages hensyn til omfanget af den pågældende afhjælpning.

Definitioner

Vedvarende invaliditet defineres med henblik på anvendelse af den europæiske tabel som:

en medicinsk konstaterbar eller medicinsk forklarlig vedvarende begrænsning af det fysiske og/eller psykiske potentiale, hvortil kommer smerter og psykiske følger, som ud fra lægens viden normalt optræder sammen med de pågældende men samt konsekvenser for den daglige tilværelse, som sædvanligvis og objektivt konstateres i forbindelse med disse men .

Invaliditetsgraden er:

omfanget, set i forhold til et teoretisk maksimum på 100 %, af de problemer, som det frembyder for en person, hvis men kvantificeres, at udføre de bevægelser og foretage sig de handlinger, der er nødvendige i dagligdagen .

Generelt

Tabelsatserne er fastsat i forhold til den enkelte person set under ét. En sats er således ikke en kvantificering af en forringelse af en given funktion eller et organ set i forhold til en normal funktion eller et normalt fungerende organ, som fastsættes til 0 %.

Satserne gælder for men, der vurderes isoleret.

Totalt funktionstab sidestilles med anatomisk tab af den pågældende legemsdel eller det pågældende organ.

Ikke-beskrevne situationer evalueres ved sammenligning og i analogi med tilfælde af men, der er beskrevet og kvantificeret.

Obligatorisk anvendelse af tabel

Anvendelsen af den europæiske tabel er obligatorisk.

Den er bindende, hvis den fastsætter én forudfastsat sats. Hvis den fastsætter et satsinterval, skal eksperten holde sig inden for minimumsatsen og maksimumsatsen.

Delvise anatomiske og/eller funktionelle men skal evalueres ud fra den konstaterede funktionelle forringelse under hensyn til tabelsatsen for fuldstændigt tab af legemsdele eller organer, hvis tabellen ikke fastsætter præcise satser.

Anvendelse af de procedurer, der er beskrevet for visse tabelkapitler (f.eks. til beregning af synergien for fingrene på én hånd), er ligeledes obligatorisk.

For en venstrehåndet bør satserne for højre arm anvendes på venstre arm og omvendt.

Multiple men

I tilfælde af multiple men efter en ulykke beregnes den samlede sats ved simpel addition:

- men det er ikke muligt at overskride satsen for fuldstændigt tab af en legemsdel eller et organ ved multiple beskadigelser af denne legemsdel eller dette organ, og

- det er ikke muligt at overskride 100 %.

Særlige tilfælde

Polymorf symptomatologi

Tabellen indeholder f.eks. ikke en sats for laryngektomi: den evaluerende læge bør foretage en samlet kvantificering af følgerne i dagligdagen af dyspnøe samt af afoni eller dysfoni (en sats i tabellen svarer til hvert af disse men).

Tidligere tilstand

Den tidligere tilstand defineres som en tilstand, der var konstateret inden den pågældende ulykke, og som havde et klinisk udtryk, der var perceptibelt i den pågældendes dagligdag.

Tidligere latent tilstand/prædisposition

En tidligere latent tilstand uden perceptible kliniske udtryk eller konsekvenser for den pågældende persons dagligdag sidestilles med patologisk prædisposition eller receptivitet.