[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 22.12.2005

KOM(2005) 690 endelig

2005/0267 (CNS)

Forslag til

RÅDETS RAMMEAFGØRELSE

om tilrettelæggelsen og indholdet af udvekslinger af oplysninger fra strafferegistre mellem medlemsstaterne

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET |

110 | Begrundelse og formål På Det Europæiske Råds møde den 25. og 26. marts 2004 blev det i en erklæring om bekæmpelse af terrorisme fastslået, at det bør prioriteres, at der sikres en bedre udveksling af oplysninger om straffedomme, og Det Europæiske Råd gentog denne hensigtserklæring i Haag-programmet, som det vedtog den 4.-5. november 2004. Disse mål afspejles i en handlingsplan, som Kommissionen og Rådet vedtog i fællesskab den 2. og 3. juni 2005 for at gennemføre Haag-programmet. Dette forslag opfylder de forventninger, som Rådet (retlige og indre anliggender) gav udtryk for den 14. april 2004 efter offentliggørelsen i januar 2005 af en hvidbog om udveksling af oplysninger om straffedomme og om virkningen heraf i Den Europæiske Union, og den debat, der fulgte i kølvandet herpå. |

120 | Generel baggrund Oplysninger om straffedomme cirkulerer på nuværende tidspunkt mellem medlemsstaterne ved hjælp af de mekanismer, der blev etableret i medfør af den europæiske konvention af 1959 om gensidig retshjælp i straffesager (Europarådets konvention, i det følgende benævnt "konventionen af 1959"). Disse mekanismer har visse fejl og mangler, som analyseres i hvidbogen. Som følge heraf afsiger nationale domstole ofte straffedomme, der udelukkende er baseret på domsoversigten i deres nationale registre uden overhovedet at kende til de domme, andre medlemsstater eventuelt har afsagt. |

130 | Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører Den 13. oktober 2004 vedtog Kommissionen et første forslag til Rådets afgørelse om udveksling af oplysninger fra strafferegistre, der havde til formål på kort sigt at forbedre de mekanismer, der blev etableret i medfør af konventionen af 1959, hovedsagelig for at fremskynde overførslen af oplysninger (vedtaget af Rådet den 21. november 2005). Afgørelsen medfører imidlertid ingen grundlæggende ændringer og udgør kun et første skridt i retning af at løse problemerne i forbindelse med de nuværende udvekslingsmekanismer. Formålet med dette forslag, der omfatter de forbedringer, afgørelsen medfører, er at gennemføre en tilbundsgående omlægning af de pågældende mekanismer for at sikre, at den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, er i stand til at give et korrekt og udtømmende svar på de anmodninger, den modtager. |

140 | Overensstemmelse med andre EU-politikker og -målsætninger Forslaget respekterer de grundlæggende rettigheder. Det indeholder en række bestemmelser, der skal sikre en høj og hensigtsmæssig grad af beskyttelse af de personoplysninger, der overføres fra domsstaten til den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger. Det omfatter og supplerer bestemmelserne i afgørelsen af 21. november 2005, hvori der fastsættes begrænsninger for den begærende medlemsstats anvendelse af de oplysninger, der overføres til den på anmodning herom (artikel 9). Der fastsættes desuden specifikke regler for den videre overførsel fra den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, af oplysninger, der overføres til den fra domsstaten, idet der sondres mellem anmodninger, der sendes i forbindelse med en straffesag, og andre anmodninger (artikel 7). Hvis anmodningen vedrører andet end en straffesag, er kun domsstaten i stand til at afgøre, om oplysningerne, afhængig af formålet med anmodningen, kan overføres i deres helhed. Den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, bør derfor over for domsstaten kontrollere, om og i hvilket omfang sidstnævnte er i stand til at overføre disse oplysninger til den begærende medlemsstat. De samme principper finder i henhold til artikel 13 i konventionen af 1959 anvendelse, når anmodningen kommer fra et tredjeland for derved at undgå, at den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, ikke overfører flere oplysninger til et tredjeland end til en medlemsstat. |

HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE |

Høring af de interesserede parter |

219 | Der er gennemført omfattende høringer og indhentning af ekspertudtalelser i forbindelse med disse spørgsmål: 1) I 2001 og 2002 blev der gennemført to undersøgelser vedrørende strafferegistre (Institute of Advanced Legal Studies (ISLA) – Falcone-programmet (2000/FAL/168) og Institute for International Research on Criminal Policy (IRCP) – Grotius-programmet (2001/GRP/024)). 2) I april 2004 blev der sendt detaljerede spørgeskemaer til medlemsstaterne vedrørende den måde, hvorpå deres nationale strafferegistre fungerer. Besvarelserne heraf er resumeret og analyseret i hvidbogen. 3) Medlemsstaternes eksperter med ansvar for de nationale strafferegistre og de ansvarlige ministerier er i vid udstrækning blevet konsulteret. De besvarede en række spørgeskemaer og deltog i ekspertmøder (bl.a. den 27.-28. september 2004 og den 14.-15. marts 2005). Rådet undersøgte den 14. april 2005 de forskellige alternativer, som Kommissionen havde præsenteret. |

Ekspertbistand |

229 | Der har ikke været behov for ekstern ekspertbistand. |

230 | Konsekvensanalyse Intet. |

FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER |

305 | Resumé af forslaget På Rådets møde den 14. april 2005 gik medlemsstaterne ind for at fortsætte med det nuværende princip om at centralisere oplysninger om straffedomme, som en borger er blevet idømt i den medlemsstat, hvori den pågældende er statsborger. Dette gælder imidlertid kun for EU-borgere og ikke for tredjelandsstatsborgere, der er blevet dømt inden for EU's område (eller personer, hvis nationalitet er ukendt). For så vidt angår sidstnævnte gik medlemsstaterne ind for at oprette et indeks over domfældte personer – der kun skal indeholde de oplysninger, der gør det muligt at identificere de pågældende personer – for let at kunne afgøre, i hvilken medlemsstat de er blevet dømt. Kommissionen havde i sin hvidbog henstillet, at der blev oprettet et indeks over både EU-borgere og tredjelandsstatsborgere. Dette forslag vedrører hovedsagelig første del af ovennævnte foranstaltninger og tager sigte på at garantere, at den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, er i stand til at give et korrekt og udtømmende svar på anmodninger om tidligere straffedomme, som den modtager vedrørende sine egne borgere. I forslaget fastsættes der desuden rammer, der gør det muligt at opbygge og udvikle et edb-baseret system for udveksling af oplysninger om straffedomme, der tager udgangspunkt i, at der anvendes et "standardiseret europæisk format" for udveksling af oplysninger i en ensartet og edb-baseret form, der let kan maskinoversættes. |

Retsgrundlag Retsgrundlaget er artikel 31 i traktaten om Den Europæiske Union, ændret ved Nice-traktaten, der omhandler fælles handling vedrørende retligt samarbejde i kriminalsager, samt artikel 34, stk. 2, litra b). |

320 | Subsidiaritetsprincippet Subsidiaritetsprincippet finder anvendelse, i og med at forslaget ikke henhører under et område, hvor Fællesskabet har enekompetence. |

321 | Målet er på EU-plan at forbedre kvaliteten af udvekslinger af oplysninger om straffedomme, der på nuværende tidspunkt er omfattet af konventionen af 1959. Det forudsætter, at alle medlemsstater overholder en række forpligtelser, der skal sikre, at den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, kan give et korrekt og udtømmende svar på anmodninger om tidligere domme, som den modtager, og det kræver en samordnet indsats på EU-plan. Det er derimod op til den enkelte medlemsstat at afgøre, hvordan den mest hensigtsmæssigt kan opfylde sine forpligtelser (f.eks. at afgøre, i hvilken fase af proceduren domfældte skal identificeres, eller fastlægge retningslinjerne for opbevaringen af de overførte oplysninger). Forslaget er derfor i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet. |

Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, da reglerne vedrørende tilrettelæggelsen og indholdet af udvekslingerne, der fastsættes heri, begrænser sig til det, der er nødvendigt for at nå ovennævnte mål. For eksempel: |

331 | - Det fastsættes i forslaget, at i straffedomme, der overføres til det nationale strafferegister, skal domfældtes nationalitet anføres, hvis der er tale om en EU-borger. Uden denne oplysning er det ikke muligt ved hjælp af strafferegistret at informere den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, om straffedomme afsagt over dens borgere. Det overlades imidlertid til medlemsstaterne at beslutte, i hvilken fase af proceduren og i hvilken form disse oplysninger skal indhentes. - Forslaget omfatter princippet om, at det er obligatorisk at overføre oplysninger om straffedomme til den medlemsstat, hvori domfældte er statsborger, (jf. artikel 22), idet undtagelsen i samme artikel om ikke at informere andre medlemsstater, hvis domfældte også er statsborger i domsstaten, fjernes. Fjernelsen af denne undtagelse, der gør det muligt uden skelnen at henvende sig til den ene eller anden medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, er væsentlig, da det sikrer, at den begærende stat, som ikke altid ved, at den pågældende person har dobbelt statsborgerskab, har adgang til udtømmende oplysninger. - Forslaget indfører pligt til at opbevare de oplysninger, der overføres til den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, men det er op til den enkelte medlemsstat at beslutte, hvorledes dette skal ske. Proportionalitetsprincippet og den finansielle og administrative byrde |

33Fo2 | Den retlige harmonisering, dette forslag medfører, er udelukkende begrænset til, hvad der er nødvendigt for at sikre, at den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, hurtigt kan give et korrekt, udtømmende og forståeligt svar på anmodninger vedrørende tidligere domme, som den måtte modtage. Ud over oprettelsen af et delvis centraliseret system, således som Kommissionen havde planlagt det i hvidbogen, nås dette mål ved, at de to former for forpligtelser, der henvises til ovenfor, fastlægges, og der etableres et edb-baseret system til udveksling af oplysninger, der er baseret på et standardiseret europæisk format. De omkostninger, dette vil kunne give de nationale administrationer, vil således stå i rimeligt forhold til målsætningerne. |

Valg af instrumenter |

342 | Den foreslåede foranstaltning medfører en tilnærmelse af visse nationale regler for så vidt angår tilrettelæggelsen og indholdet af strafferegistre, hvilket kræver, at der anvendes en rammeafgørelse. Manglerne ved de nuværende mekanismer og følgerne heraf gør denne foranstaltning nødvendig. |

BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER |

409 | Den eneste budgetmæssige konsekvens, forslaget får, er gennemførelsen af den komitologiprocedure, der indføres ved forslaget. De beslutninger, der vedtages i overensstemmelse med denne procedure, og som vil kunne få budgetmæssige konsekvenser, er omfattet af rammeprogrammet vedrørende grundlæggende rettigheder og retfærdighed. |

SUPPLERENDE OPLYSNINGER |

510 | Forenkling |

511 | Forslaget medfører en forenkling af de eksisterende retsforskrifter, da det indebærer en første række forbedringer af de mekanismer for udveksling af oplysninger, der blev indført ved afgørelsen af 21. november 2005, som det ophæver. |

520 | Ophævelse af gældende retsforskrifter Vedtagelsen af forslaget medfører ophævelse af visse retsforskrifter. Det erstatter artikel 22 i konventionen af 1959 for så vidt angår forbindelserne mellem medlemsstaterne og ophæver afgørelsen af 21. november 2005, hvis relevante bestemmelser er indeholdt i forslaget. |

540 | Retlig omarbejdelse Forslaget medfører en omarbejdelse af gældende retsforskrifter. |

570 | Nærmere redegørelse for forslaget, efter kapitel eller artikel Dette afsnit indeholder en kort analyse af forslagets væsentligste artikler, der ikke er overtaget fra afgørelsen af 21. november 2005, og som endnu ikke er beskrevet ovenfor. Artikel 2 - Definitioner Definitionerne af "strafferegister" og "dom" er de samme som i forslaget til rammeafgørelse om hensyntagen til straffedomme afsagt i andre medlemsstater i Den Europæiske Union i forbindelse med en ny straffesag, som Kommissionen vedtog den 17. marts 2005 (KOM(2005) 91). Definitionen af "dom" er i overensstemmelse med det sædvanlige anvendelsesområde for gensidig retshjælp og omfatter administrative, strafferetlige og blandede afgørelser, som findes i visse medlemsstater, bl.a. for at medtage visse trafikovertrædelser, i forbindelse med hvilke det vil være særlig nyttigt at kende til eventuelle tidligere overtrædelser. Med hensyn til resten er definitionen med vilje restriktiv for kun at medtage domme i snæver betydning, dvs. endelige domstolsafgørelser i straffesager (eller domstolsafgørelser vedrørende "administrative/strafferetlige" overtrædelser), som i alle medlemsstaterne kan betragtes som domme. Den påvirker ikke de definitioner, der er vedtaget i forbindelse med arbejdet vedrørende dobbelt strafforfølgning ("ne bis in idem"). "Strafferegistret" er det nationale register, hvori disse domme samles. I nogle medlemsstater findes der flere registre. Artikel 4 - Forpligtelser, der påhviler domsstaten Se afsnit 3 (navnlig vedrørende "subsidiaritet" og "proportionalitet"). Det skal bemærkes, at stk. 5 medtager bestemmelserne i artikel 4 i tillægsprotokollen af 17. marts 1978 til konventionen af 1959. Artikel 5 - Forpligtelser, der påhviler den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger I denne artikel fastsættes det, at der er pligt til at opbevare og ajourføre de overførte oplysninger. Det præciseres, at ændringer og sletninger, der foretages i domsstaten, også skal fortages i den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, og at sidstnævnte stat er forpligtet til kun at anvende ajourførte oplysninger. Disse regler kan imidlertid ikke medføre, at en person behandles mindre gunstigt, end hvis den pågældende var blevet idømt en dom ved en national domstol. Hvis f.eks. de nationale regler vedrørende oplysninger i det nationale strafferegister indebærer, at nationale domme slettes af registret, vil den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, ikke længere kunne anvende disse oplysninger i forbindelse med en national retssag; den skal imidlertid altid være i stand til at overføre dem på anmodning herom af en anden medlemsstat. Disse principper indgik allerede som en del af artikel 6 i forslaget til rammeafgørelse om hensyntagen til straffedomme, som Rådet vedtog den 14. april 2005, og bør følgelig tilpasses. Artikel 7 - Besvarelse af en anmodning om oplysninger vedrørende domme Denne artikel indeholder en række bestemmelser, der skal sikre en høj og hensigtsmæssig grad af beskyttelse af de personoplysninger, der overføres fra domsstaten til den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger (se den del af afsnit 1, der vedrører grundlæggende rettigheder). I artikel 7, stk. 1, sondres der mellem oplysninger, der overføres før og efter rammeafgørelsens ikrafttrædelse, for derved at tydeliggøre, at pligten til at opbevare alle oplysninger og ajourføre dem (jf. artikel 5, stk. 1 og 2) kun gælder for de oplysninger, der overføres efter rammeafgørelsens ikrafttrædelse. Artikel 9 - Betingelser for anvendelsen af personoplysninger Stk. 1, 2 og 5 er overtaget fra afgørelsen af 21. november 2005. Stk. 3 gør princippet i stk. 1 og 2 mere smidigt, idet der tillades en begrænset genanvendelse af overførte oplysninger for at forhindre en umiddelbar og alvorlig fare for den offentlige sikkerhed. Artikel 11-13 – Format og komitologi En bedre cirkulation af oplysninger om straffedomme vil kun få begrænset betydning, hvis de ikke er forståelige i den medlemsstat, der modtager dem. Det vil være muligt at forbedre den gensidige forståelse ved at skabe et "standardiseret europæisk format" for udveksling af oplysninger i en ensartet og edb-baseret form, der let kan maskinoversættes. Denne rammeafgørelse indeholder bestemmelser om nedsættelse af et udvalg, der skal bistå Kommissionen med at udforme og udvikle udvekslingsmekanismen. Artikel 14 - Forbindelser til andre retlige instrumenter Forslaget supplerer artikel 13 i konventionen af 1959. Det træder ikke i stedet for den mulighed, som retsmyndighederne har i medfør af artikel 6, stk. 1, i konventionen af 29. maj 2000 om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater til direkte at sende hinanden oplysninger fra strafferegistret. Til gengæld erstatter forslaget artikel 22 i konventionen af 1959 for så vidt angår forbindelserne mellem medlemsstaterne og ophæver afgørelsen af 21. november 2005, hvis relevante bestemmelser er indeholdt i forslaget. |

1. 2005/0267 (CNS)

Forslag til

RÅDETS RAMMEAFGØRELSE

om tilrettelæggelsen og indholdet af udvekslinger af oplysninger fra strafferegistre mellem medlemsstaterne

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 31 og 34, stk. 2, litra b)[1],

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet[2], og

ud fra følgende betragtninger:

2. EU har sat sig som mål at give borgerne et højt beskyttelsesniveau i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Dette forudsætter, at medlemsstaternes kompetente myndigheder udveksler oplysninger om straffedomme afsagt over personer, der har ophold på medlemsstaternes område.

3. I overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Tammerfors den 15.-16. oktober 1999 vedtog Rådet den 29. november 2000 et program for foranstaltninger med henblik på gennemførelse af princippet om gensidig anerkendelse af afgørelser i straffesager[3]. Denne rammeafgørelse bidrager til at nå målene i programmets foranstaltning nr. 3, hvor det foreslås, at der udarbejdes en standardmodel for anmodning om oplysninger om tidligere straffedomme, der oversættes til de forskellige EU-sprog, i lighed med den, der blev udarbejdet i forbindelse med Schengen-instanserne.

4. I den endelige rapport om første evalueringsrunde vedrørende gensidig retshjælp i straffesager[4] blev medlemsstaterne opfordret til at forenkle procedurerne for overførsel af dokumenter mellem medlemsstaterne ved om nødvendigt at anvende standardformularer og derved lette den gensidige retshjælp.

5. På Det Europæiske Råds møde den 25. og 26. marts 2004 blev det i en erklæring om bekæmpelse af terrorisme fastslået, at det bør prioriteres, at der sikres en bedre udveksling af oplysninger om straffedomme, og Det Europæiske Råd gentog denne hensigtserklæring i Haag-programmet[5], som det vedtog den 4.-5. november 2004; det opfordrede medlemsstaterne til i højere grad at udveksle oplysninger fra nationale registre over straffedomme og afgørelser om rettighedsfrakendelse. Disse mål afspejles i en handlingsplan, som Kommissionen og Rådet vedtog i fællesskab den 2. og 3. juni 2005 for at gennemføre Haag-programmet.

6. Denne rammeafgørelse opfylder de forventninger, som Rådet (retlige og indre anliggender) gav udtryk for den 14. april 2005 efter offentliggørelsen af en hvidbog om udveksling af oplysninger om straffedomme og om virkningen heraf i Den Europæiske Union[6], og den debat, der fulgte i kølvandet herpå. Den tager navnlig sigte på at forbedre udvekslingen af oplysninger om straffedomme afsagt over EU-borgere. Adgangen til oplysninger om straffedomme afsagt inden for EU over tredjelandsstatsborgere eller personer, hvis nationalitet er ukendt, skaber særlige problemer og vil blive omfattet af en række forslag senere.

7. Oplysninger om straffedomme afsagt i andre medlemsstater er på nuværende tidspunkt omfattet af artikel 13 og 22 i den europæiske konvention af 1959[7] om gensidig retshjælp i straffesager; bestemmelserne heri fungerer imidlertid med en træghed, der ikke lever op til de krav, som retssamarbejdet inden for et område som EU stiller.

8. Denne rammeafgørelse har til formål at erstatte konventionens artikel 22. Ud over domsstatens forpligtelser til at videreformidle oplysninger til den medlemsstat, over hvis statsborgere der er afsagt dom, som medtages og præciseres i rammeafgørelsen, er det hensigtsmæssigt at indføre pligt til, at sidstnævnte medlemsstat opbevarer disse oplysninger, således at den er i stand til fuldt ud at besvare anmodninger om oplysninger fra andre medlemsstater.

9. Bestemmelserne i denne rammeafgørelse vedrørende anmodninger om oplysninger fra strafferegistre bør ikke påvirke de muligheder, retsmyndighederne har i medfør af artikel 6, stk. 1, i konventionen om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater til direkte at sende hinanden oplysninger fra strafferegistret, jf. Rådets retsakt af 29. maj 2000[8].

10. En bedre cirkulation af oplysninger om straffedomme vil kun få begrænset betydning, hvis medlemsstaterne ikke kan tage hensyn til de udvekslede oplysninger. Den XXX vedtog Rådet en rammeafgørelse om hensyntagen til straffedomme afsagt i andre medlemsstater i Den Europæiske Union i forbindelse med en ny straffesag[9].

11. De personoplysninger, der behandles i forbindelse med gennemførelsen af denne rammeafgørelse, er beskyttede i overensstemmelse med bestemmelserne i rammeafgørelse XXX om beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med det politimæssige og strafferetlige samarbejde[10]. Denne rammeafgørelse omfatter desuden bestemmelserne i afgørelsen af 21. november 2005 om udveksling af oplysninger fra strafferegistre[11], hvori der fastsættes begrænsninger for, hvordan den medlemsstat, der begærer oplysninger, kan anvende de oplysninger, den modtager på egen anmodning. Den supplerer bestemmelserne, idet der desuden fastsættes specifikke regler for, på hvilke betingelser den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, videreformidler oplysninger om straffedomme, som den har modtaget på domsstatens initiativ.

12. I henhold til Europarådets henstilling nr. R (84) 10 om strafferegistre og resocialisering af dømte personer har oprettelsen af strafferegistre først og fremmest til formål at informere de ansvarlige strafferetsmyndigheder om den retsundergivnes tidligere domme for at gøre det lettere at tilpasse afgørelsen til den individuelle situation. Enhver anden brug af strafferegistre, der kan ødelægge domfældtes chancer for at blive sluset ind i samfundet igen, bør begrænses mest muligt, og anvendelsen af de oplysninger, der overføres i medfør af denne rammeafgørelse til andre formål end straffesager, kan begrænses i overensstemmelse med national ret i den anmodede stat og den begærende stat.

13. En bedre cirkulation af oplysninger om straffedomme vil kun få begrænset betydning, hvis de ikke er forståelige i den medlemsstat, der modtager dem. Det vil være muligt at forbedre den gensidige forståelse ved at skabe et "standardiseret europæisk format" for udveksling af oplysninger i en ensartet og edb-baseret form, der let kan maskinoversættes. Det er hensigtsmæssigt at vedtage de nødvendige foranstaltninger for gennemførelse af den mekanisme for udveksling af oplysninger, der er fastsat bestemmelser om i denne rammeafgørelse i overensstemmelse med forskriftsproceduren i rammeafgørelsens artikel 13.

14. Denne rammeafgørelse overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

15. Denne rammeafgørelse overholder subsidiaritetsprincippet som omhandlet i artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union og artikel 5 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, da målet om at forbedre mekanismerne for overførsel af oplysninger om straffedomme mellem medlemsstaterne ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne og derfor kræver en samordnet indsats på EU-plan. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. sidstnævnte artikel, er denne rammeafgørelse ikke mere vidtgående, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -

VEDTAGET FØLGENDE RAMMEAFGØRELSE:

Artikel 1 Formål

Denne rammeafgørelse har til formål:

a) at definere, hvordan en medlemsstat, hvori der afsiges en straffedom over en statsborger fra en anden medlemsstat ("domsstaten"), overfører oplysninger om dommen til den medlemsstat, hvori domfældte er statsborger ("medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger")

b) at fastsætte de forpligtelser for så vidt angår opbevaring af oplysninger, der påhviler den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, og præcisere, hvilke krav sidstnævnte skal opfylde, når den besvarer en anmodning om oplysninger fra strafferegistret

c) at fastlægge rammerne for at opbygge og udvikle et edb-baseret system for udveksling af oplysninger om straffedomme mellem medlemsstaterne.

Artikel 2 Definitioner

I denne rammeafgørelse forstås ved:

a) "dom": alle endelige afgørelser truffet af en strafferetlig myndighed eller en administrativ myndighed, der kan appelleres til en anden domstol, herunder en straffedomstol, og hvori en persons skyld for en strafferetlig overtrædelse eller strafbar handling i henhold til national ret fastslås som en overtrædelse af retsreglerne

b) "strafferegister": det eller de nationale registre, der indeholder oplysninger om afsagte domme i henhold til national ret.

Artikel 3 Central myndighed

16. Med henblik på denne rammeafgørelse udpeger hver medlemsstat en central myndighed. Med hensyn til videreformidlingen af oplysninger i medfør af artikel 4 og besvarelser af de anmodninger, der er omhandlet i artikel 6 og 7, kan medlemsstaterne udpege en eller flere centrale myndigheder.

17. Hver medlemsstat informerer Rådets Generalsekretariat og Kommissionen om den eller de myndigheder, de udpeger i overensstemmelse med stk. 1. Rådets Generalsekretariat videreformidler disse oplysninger til medlemsstaterne og Eurojust.

Artikel 4 Forpligtelser, der påhviler domsstaten

1. Hver medlemsstat træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for, at det i forbindelse med alle domme, der afsiges på dens område, ved overførslen til det nationale strafferegister anføres, hvilken nationalitet domfældte har, hvis der er tale om en EU-borger.

2. Den enkelte centrale myndighed informerer snarest muligt de centrale myndigheder i andre medlemsstater om domme afsagt på dens område over personer, der er statsborgere i de pågældende medlemsstater, således som de er anført i strafferegistret.

Når den berørte person er statsborger i flere medlemsstater, sendes oplysningerne til hver af disse medlemsstater, også når den pågældende er statsborger i den medlemsstat, på hvis område dommen blev afsagt.

3. Overførslen af oplysninger om domme omfatter også anførelse af, i hvor lang tid registreringen i domsstatens strafferegister vil blive opbevaret i medfør af anvendelsen af domsstatens lovgivning på tidspunktet for overførslen af oplysninger om dommen til den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger.

4. Den centrale myndighed i domsstaten overfører hurtigst muligt alle oplysninger om efterfølgende foranstaltninger, der træffes i medfør af domsstatens nationale lovgivning, og som indebærer, at oplysningerne i strafferegistret ændres eller slettes, herunder også ændring af det tidsrum, hvori oplysningerne opbevares, til den centrale myndighed i den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger.

5. Den medlemsstat, der har videreformidlet oplysninger i medfør af stk. 2-4, sender en kopi af dommene (og de foranstaltninger, der er tale om) samt alle andre oplysninger i tilknytning hertil til den medlemsstat, der anmoder herom, således at sidstnævnte kan undersøge, om det kræver, at der træffes foranstaltninger på internt plan.

Artikel 5 Forpligtelser, der påhviler den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger

1. Den centrale myndighed i den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, opbevarer alle de oplysninger, der er overført i medfør af artikel 4, således at den er i stand til at videreformidle dem i overensstemmelse med artikel 7.

2. Alle ændringer eller sletninger af registreringer i domsstaten medfører en identisk ændring eller sletning af registreringer i den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, og som har modtaget oplysningerne i medfør af artikel 4.

3. Den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, må kun anvende oplysninger, der er ajourført i overensstemmelse med stk. 2. Den forpligtelse, der er omhandlet i stk. 2, kan under ingen omstændigheder medføre, at den berørte person i forbindelse med en national retssag behandles dårligere, end hvis en national domstol havde afsagt en dom over den pågældende.

Artikel 6 Anmodning om oplysninger vedrørende domme

1. Når der anmodes om oplysninger fra en medlemsstats strafferegister, kan den centrale myndighed i overensstemmelse med national ret sende en anmodning om udskrifter af strafferegistret og oplysninger i relation hertil til den centrale myndighed i en anden medlemsstat.

2. Når en person anmoder om oplysninger fra sit eget strafferegister, kan den centrale myndighed i den medlemsstat, hvori anmodningen indgives, i overensstemmelse med national ret sende en anmodning om udskrifter af strafferegistret og oplysninger i relation hertil til den centrale myndighed i en anden medlemsstat, hvis den berørte person har eller har haft opholdssted eller er eller har været statsborger i den begærende medlemsstat eller den anmodede medlemsstat.

3. Alle anmodninger om oplysninger fra en medlemsstats centrale myndighed sendes ved hjælp af formularen i bilaget.

Artikel 7 Besvarelse af en anmodning om oplysninger vedrørende domme

1. Når der i forbindelse med en straffesag indsendes en anmodning om oplysninger fra strafferegistret til den centrale myndighed i den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, på de betingelser, der er omhandlet i artikel 6, overfører den centrale myndighed i den begærende medlemsstat oplysninger om:

a) nationale domme

b) domme afsagt i andre medlemsstater, der er blevet overført til den efter denne rammeafgørelses gennemførelse, i medfør af artikel 4, således som de er opbevaret i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1 og 2

c) domme afsagt i andre medlemsstater, som den har modtaget oplysninger om forud for gennemførelsen af denne rammeafgørelse

d) domme afsagt i tredjelande, som den har modtaget oplysninger om.

2. Når en anmodning om oplysninger fra strafferegistret indsendes med andet formål end en straffesag til den centrale myndighed i den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, på de betingelser, der er omhandlet i artikel 6, besvarer den centrale myndighed den i overensstemmelse med national ret for så vidt angår nationale domme og domme afsagt i tredjelande, som den har fået overført oplysninger om.

Den centrale myndighed i den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, kontrollerer straks hos den centrale myndighed i domsstaten, hvis og i hvilket omfang oplysninger om domme afsagt i sidstnævnte stat, som er overført til førstnævnte stat, kan overføres til den centrale myndighed i den begærende stat.

Den centrale myndighed i domsstaten svarer den centrale myndighed i den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, inden for en frist, der sætter sidstnævnte i stand til at overholde de svarfrister, der er omhandlet i artikel 8.

Den centrale myndighed i den medlemsstat, hvori den pågældende er statsborger, overfører samtidig oplysninger om nationale domme, domme afsagt af tredjelande og domme afsagt i en anden medlemsstat til den begærende medlemsstat.

3. Når et tredjeland i medfør af artikel 13 i den europæiske konvention af 1959 om gensidig retshjælp i straffesager anmoder om oplysninger fra strafferegistret, besvarer den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, anmodningen i overensstemmelse med national ret for så vidt angår nationale domme og domme afsagt af tredjelande, som den har modtaget oplysninger om.

Inden der i medfør af artikel 13 i den europæiske konvention af 1959 om gensidig retshjælp i straffesager overføres oplysninger om domme afsagt i andre medlemsstater, som er blevet overført til den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, kontrollerer sidstnævnte stat hos den centrale myndighed i domsstaten, om og i hvilket omfang disse oplysninger kan overføres til det begærende tredjeland.

Den centrale myndighed i domsstaten svarer den centrale myndighed i den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, inden for en rimelig frist.

Den centrale myndighed i den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, overfører samtidig oplysninger om nationale domme, domme afsagt af tredjelande og domme afsagt i en anden medlemsstat til det begærende tredjeland.

4. Når den centrale myndighed i en anden medlemsstat end den, hvori den berørte person er statsborger, modtager en anmodning om oplysninger fra strafferegistret, sender den oplysninger om nationale domme til den centrale myndighed i den begærende medlemsstat. Hvis anmodningen ikke vedrører en straffesag, besvarer den den i overensstemmelse med national ret.

5. Svaret ledsages af en oversigt over domme som fastsat i national ret.

Artikel 8 Svarfrist

1. Den centrale myndighed i den medlemsstat, der modtager en anmodning som omhandlet i artikel 6, overfører ved hjælp af formularen i bilaget straks og under alle omstændigheder oplysningerne inden højst ti arbejdsdage regnet fra datoen for modtagelsen af anmodningen på de betingelser, der er fastsat i national lov eller gælder ifølge national praksis, til den centrale myndighed i den begærende medlemsstat.

Når den anmodede medlemsstat har brug for flere oplysninger for at identificere den person, som anmodningen vedrører, konsulterer den straks den begærende medlemsstat for inden ti arbejdsdage regnet fra datoen for modtagelsen af de ønskede supplerende oplysninger at kunne besvare anmodningen.

2. Svaret på den anmodning, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2, overføres inden højst ti arbejdsdage regnet fra datoen for modtagelsen af anmodningen.

Artikel 9 Betingelser for anvendelsen af personoplysninger

1. De personoplysninger, der videreformidles i medfør af artikel 7, stk. 1 og 4, med henblik på en straffesag, kan den begærende stat kun anvende med henblik på den straffesag, hvortil der er blevet rettet anmodning om dem i overensstemmelse med formularen i bilaget.

2. Personoplysninger, der overføres i medfør af artikel 7, stk. 2 og 4, til andre formål end en straffesag, kan den begærende medlemsstat i overensstemmelse med national ret kun anvende til de formål, hvortil der er blevet anmodet om dem,, og inden for de grænser, der er fastsat i formularen af den anmodede medlemsstat.

3. Uanset stk. 1 og 2 kan den begærende medlemsstat anvende personoplysninger, der overføres i medfør af artikel 7, stk. 1, 2 og 4, for at forebygge en umiddelbar og alvorlig fare for den offentlige sikkerhed.

4. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for, at personoplysninger, der overføres til et tredjeland i medfør af artikel 7, stk. 3, er omfattet af samme begrænsninger for så vidt angår deres anvendelse som dem, der gælder for medlemsstaterne i medfør af denne artikels stk. 1, 2 og 3.

5. Denne artikel finder ikke anvendelse på personoplysninger, som en medlemsstat har opnået i medfør af denne rammeafgørelse, og som stammer fra samme medlemsstat.

Artikel 10 Sprog

Med henblik på overførslen fra den begærende stat til den anmodede stat af den anmodning, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, udformes formularen i bilaget på det eller de officielle sprog i sidstnævnte stat.

Den anmodede stat svarer enten på et af sine officielle sprog eller på et sprog, der accepteres af begge medlemsstater.

Alle medlemsstater kan ved vedtagelsen af denne rammeafgørelse eller senere i en erklæring til Rådets Generalsekretariat anføre det eller de officielle EU-sprog, de hver især accepterer. Rådets Generalsekretariat videreformidler disse oplysninger til medlemsstaterne.

Artikel 11 Format og andre måder at tilrettelægge og lette udvekslingen af oplysninger på

1. Indtil udløbet af f risten i stk. 6 i denne artikel udveksler de centrale myndigheder i de medlemsstater, der ikke har foretaget den underretning af Kommissionen, der er omhandlet i stk. 5 i denne artikel, anmodninger om oplysninger, svar og andre relevante oplysninger indbyrdes ved hjælp af ethvert middel, der efterlader et skriftligt spor, og på betingelser, der gør det muligt for den medlemsstat, der modtager dem, at kontrollere, at oplysningerne er autentiske.

2. Ved udløbet af fristen i stk. 6 i denne artikel udveksler medlemsstaternes centrale myndigheder oplysninger fra strafferegistret indbyrdes ad elektronisk vej i et standardformat, der gør det muligt at medtage bl.a. følgende oplysninger:

a) oplysninger om domfældte (efternavn, fornavn, fødselsdato og -sted, eventuelt pseudonym eller alias, køn, nationalitet samt retlig form og hovedsæde for juridiske personer)

b) oplysninger om dommens form (dato og sted, type myndighed, der har afsagt den, og myndighedens navn)

c) oplysninger om forhold, der har givet anledning til dommen (dato, sted, art, retlig kvalifikation, straffelov, der er anvendt)

d) oplysninger om dommens indhold (foranstaltning, hoveddom, eventuelle accessoriske sanktioner, efterfølgende afgørelser, der påvirker fuldbyrdelsen af dommen, eventuel rettighedsfrakendelse).

3. Dette format og de øvrige måder at tilrettelægge og lette udvekslingen af oplysninger om straffedomme mellem medlemsstaternes nationale myndigheder på fastsættes og tilpasses eventuelt i overensstemmelse med proceduren i artikel 13.

Disse andre måder omfatter:

a) fastsættelse af alle metoder til at lette forståelsen og maskinoversættelsen af de overførte oplysninger

b) fastsættelse af betingelserne for edb-baseret udveksling af oplysninger, bl.a. med hensyn til de tekniske standarder og eventuelt de udvekslingsprocedurer, der skal anvendes

c) eventuelle tilpasninger af formularen i bilaget til denne rammeafgørelse.

4. Hvis de overførselsmåder, der er omhandlet i stk. 2 og 3, ikke er til rådighed, finder stk. 1 anvendelse i hele det tidsrum, hvor det er tilfældet.

5. Hver medlemsstat foretager de tekniske tilpasninger, der er nødvendige for at anvende formatet og overføre det ad elektronisk vej til de øvrige medlemsstater. De meddeler Kommissionen, fra hvilken dato de er i stand til at foretage disse overførsler af oplysninger. Kommissionen informerer øjeblikkeligt det i artikel 12 omhandlede udvalg.

6. De tekniske tilpasninger, der er omhandlet i stk. 5, skal foretages senest tre år efter vedtagelsen af formatet og de edb-baserede metoder til udveksling af oplysninger om straffedomme.

7. De foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre stk. 2 og 3, vedtages efter proceduren i artikel 13.

Artikel 12 Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand, i det følgende benævnt "udvalget".

2. Udvalget vedtager sin forretningsorden efter forslag fra formanden, baseret på den standardforretningsorden, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.

3. Det kan fremsætte henstillinger over for dets medlemmer vedrørende bl.a. standarderne for indsamlingen og opbevaringen af oplysningerne i de nationale strafferegistre.

Artikel 13 Procedure

1. Når der henvises til denne artikel, forelægger Kommissionens repræsentant udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om udkastet inden for en frist, som formanden kan fastsætte alt efter, hvor meget spørgsmålet haster. Udvalget udtaler sig med det flertal, der efter EF-traktatens artikel 205, stk. 2, gælder for afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget vægtes de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, som anført i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

2. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.

3. Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes, og underretter Europa-Parlamentet.

4. Rådet kan træffe afgørelse om forslaget med kvalificeret flertal inden for tre måneder regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet.

Har Rådet inden for denne frist med kvalificeret flertal tilkendegivet, at det er imod forslaget, behandler Kommissionen forslaget på ny. Den kan forelægge Rådet et ændret forslag, forelægge sit forslag på ny eller fremsætte forslag til en retsakt i henhold til traktaten.

Har Rådet ved udløbet af denne frist hverken vedtaget den foreslåede gennemførelsesretsakt eller tilkendegivet, at det er imod forslaget til gennemførelsesforanstaltninger, vedtager Kommissionen den foreslåede gennemførelsesretsakt.

Artikel 14 Forbindelser med andre retlige instrumenter

1. For så vidt angår medlemsstaterne supplerer denne rammeafgørelse bestemmelserne i artikel 13 i den europæiske konvention af 20. april 1959 om gensidig retshjælp i straffesager og tillægsprotokollerne hertil af 17. marts 1978[12] og 8. november 2001[13] samt konventionen af 29. maj 2000 om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater[14] og den tilknyttede protokol af 16. oktober 2001[15].

2. Med henblik på denne rammeafgørelse giver medlemsstaterne afkald på indbyrdes at påberåbe deres eventuelle forbehold over for artikel 13 i den europæiske konvention af 20. april 1959 om gensidig retshjælp i straffesager.

3. Denne rammeafgørelse erstatter fra XXXXXX bestemmelserne i artikel 22 i den europæiske konvention af 1959 om gensidig retshjælp i straffesager, således som de er suppleret af artikel 4 i tillægsprotokollen til konventionen af 17. marts 1978 om forbindelserne mellem medlemsstaterne, uden at det berører anvendelsen af bestemmelserne i forbindelserne mellem medlemsstaterne og tredjelande.

4. Denne rammeafgørelse ophæver afgørelse 21. november 2005 om udveksling af oplysninger fra strafferegistre.

5. Denne rammeafgørelse påvirker ikke anvendelsen af mere gunstige bestemmelser i bilaterale eller multilaterale aftaler indgået mellem medlemsstaterne.

Artikel 5 Gennemførelse

1. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at efterkomme denne rammeafgørelse senest den XXXXX.

2. Medlemsstaterne meddeler Rådets Generalsekretariatet og Kommissionen teksten til de retsforskrifter, som de udsteder for at gennemføre de forpligtelser, der følger af denne rammeafgørelse, i national ret.

3. På grundlag af oplysningerne fra Rådets Generalsekretariat fremlægger Kommissionen senest den XXXXXXX en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af rammeafgørelsen, eventuelt ledsaget af forslag til retsakter.

Artikel 16 Ikrafttrædelse

Denne rammeafgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den […]

På Rådets vegne

Formand

BILAG Formular, der er omhandlet i artikel 6, 8, 9 og 10 i rammeafgørelsen om tilrettelæggelsen og indholdet af udvekslinger af oplysninger fra strafferegistre mellem medlemsstaterne

Anmodning om oplysninger fra strafferegistret

Det henstilles til medlemsstaterne at læse procedurehåndbogen, således at de kan udfylde denne formular korrekt. |

a) Oplysninger om den begærende stat: Medlemsstat: Central myndighed: Kontaktperson: Tlf. (med landekode og evt. områdenr.): Fax (med landekode og evt. områdenr.): E-mail: Postadresse: Sagens referencenr., hvis det kendes: |

b) Oplysninger om identiteten på den person, som anmodningen vedrører: Navn: Fornavn(e): Evt. navn ved fødslen: Eventuelle pseudonymer: Køn: … M …K Nationalitet: Fødselsdato (med tal: dd/mm/åååå): Fødested (by og land): Faders navn: * Moders navn: * Kendt opholdssted eller adresse (fakultativt): Fingeraftryk, når de foreligger (fakultativt): Andre identitetsoplysninger, hvis sådanne foreligger (f.eks. personnr. og socialsikringsnr.) (fakultativt). * Disse oplysninger anføres i overensstemmelse med procedurehåndbogen, når denne finder anvendelse. I modsat fald skal de anføres, når de foreligger. |

c) Formålet med anmodningen: Afkryds venligst de relevante bokse 1) ⁪ straffesag |

2) ⁪ anmodning fra retsmyndighed uden forbindelse til en straffesag ⁪ anmodning fra en kompetent administrativ myndighed 3) ⁪ anmodning fra den berørte person Formålet med anmodningen anføres i overensstemmelse med procedurehåndbogen, når denne finder anvendelse. I modsat fald skal det anføres, når det kendes. Begærende myndighed: ⁪ Den berørte person har givet sit samtykke til offentliggørelsen af oplysningerne (når en medlemsstats lovgivning kræver et sådant samtykke). Bemærk venligst, at anmodninger om oplysninger behandles i henhold til bestemmelserne i den anmodede medlemsstats lovgivning og retspraksis. ________________________________________________________________________________ Kontaktperson, hvis der er brug for supplerende oplysninger: Navn: Tlf.: E-mail: Andre oplysninger (f.eks. om anmodningen er hastende): |

Besvarelse af en anmodning

Oplysninger om ovennævnte person Afkryds venligst de relevante bokse Undertegnede myndighed bekræfter: ⁪ at strafferegistret ikke indeholder oplysninger om domme afsagt over ovennævnte person ⁪ at strafferegistret indeholder oplysninger om domme afsagt over ovennævnte person; vedlagt følger en domsoversigt ⁪ at den på de betingelser, der er fastsat i national ret eller gælder ifølge national praksis i den medlemsstat, der har modtaget anmodningen, ikke kan behandle en anmodning om oplysninger, der skal anvendes til andre formål end en straffesag. Kontaktperson, hvis der er brug for supplerende oplysninger: Navn: Tlf.: E-mail: Andre oplysninger (f.eks. de begrænsninger, der er fastsat i artikel 9, stk. 2). De overførte oplysninger må kun anvendes til de formål, hvortil der blev anmodet om dem. |

Udfærdiget i den Underskrift og officielt stempel (evt.): Navn og stilling: |

Der vedlægges eventuelt en domsoversigt, og det hele sendes til den begærende medlemsstat. Det er ikke nødvendigt at oversætte formularen eller domsoversigten til den begærende medlemsstats sprog.

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE:

Forslag til Rådets rammeafgørelse om tilrettelæggelsen og indholdet af udvekslinger af oplysninger fra strafferegistre mellem medlemsstaterne.

2. ABM-/ABB-RAMME

Politikområder og dermed forbundne aktiviteter:

Kapitel 18 06 — Etablering af et egentligt europæisk retligt område for strafferetlige og civilretlige anliggender.

3. BUDGETPOSTER

3.1. Budgetposter (aktionsposter og dermed forbundne poster vedrørende teknisk og administrativ bistand (tidl. B.A-poster)), herunder:

3.2. Foranstaltningens og de finansielle virkningers varighed:

3.3. Budgetoplysninger:

Budgetpost | Udgifternes art | Nye | EFTA-bidrag | Bidrag fra ansøgerlandene | Udgiftsområde i de finansielle overslag |

Oblig./ Ikke-oblig | Opdelte[16]/ Ikke-opdelte[17] | Ja/Nej | Ja/Nej | Ja/Nej | Nr. |

Oblig./ Ikke-oblig | Opdelte/ Ikke-opdelte | Ja/Nej | Ja/Nej | Ja/Nej | Nr. |

4. SAMMENFATNING AF RESSOURCERNE

4.1. Finansielle ressourcer

4.1.1. Sammenfatning af forpligtelsesbevillinger (FB) og betalingsbevillinger (BB)

i mio. EUR (tre decimaler)

Udgiftstype | Punkt | År n | n+1 | n+2 | n+3 | n+4 | n+5 og ff. | I alt |

Driftsudgifter[18] |

Forpligtelsesbevillinger (FB) | 8.1. | a |

Betalingsbevillinger (BB) | b |

Administrative udgifter inden for referencebeløbet[19] |

Teknisk og administrativ bistand (IOB) | 8.2.4. | c |

SAMLET REFERENCEBELØB |

Forpligtelsesbevillinger | a+c |

Betalingsbevillinger | b+c |

Administrative udgifter, der ikke er medtaget i referencebeløbet[20] |

Personaleressourcer og dermed forbundne udgifter (IOB) | 8.2.5. | d |

Andre administrative udgifter end udgifter til personaleressourcer og dermed forbundne udgifter, ikke medtaget i referencebeløbet (IOB) | 8.2.6. | e | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 1.2 |

Samlede anslåede finansielle omkostninger ved foranstaltningen |

FB I ALT, inkl. udgifter til personaleressourcer | a+c+d+e | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 1.2 |

BB I ALT, inkl. udgifter til personaleressourcer | b+c+d+e | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 1.2 |

Samfinansiering

Hvis forslaget indebærer samfinansiering med medlemsstaterne eller andre organer (oplys hvilke), angives der et skøn i tabellen nedenfor over beløbet for denne samfinansiering (der kan indsættes flere rækker, hvis der forventes samfinansiering fra flere organer):

i mio. EUR (tre decimaler)

Samfinansierende organ | År n | n+1 | n+2 | n+3 | n+4 | n+5 og ff. | I alt |

…………………… | f |

FB I ALT, inkl. samfinansiering | a+c+d+e+f |

4.1.2. Forenelighed med den finansielle programmering

( Forslaget er foreneligt med den gældende finansielle programmering.

( Forslaget kræver omprogrammering af det relevante udgiftsområde i de finansielle overslag.

( Forslaget kan kræve anvendelse af bestemmelserne i den interinstitutionelle aftale [21] (dvs. fleksibilitetsinstrumentet eller revision af de finansielle overslag).

4.1.3. 4.1.3. Finansielle virkninger på indtægtssiden

( Forslaget har ingen indflydelse på indtægterne.

( Forslaget har finansielle virkninger - Virkningerne på indtægterne er som følger:

mio. EUR (1 decimal)

Forud for aktionen [År n-1] | Efter aktionens iværksættelse |

Personaleressourcer i alt |

5. SÆRTRÆK OG MÅL

5.1. Behov, der skal dækkes på kort eller lang sigt

Et af formålene med forslaget er at fastsætte regler, der gør det muligt at opbygge og udvikle et edb-baseret system for udveksling af oplysninger om straffedomme. Systemet bliver baseret på et "standardiseret europæisk format" for udveksling af oplysninger i en ensartet og edb-baseret form, der let kan maskinoversættes. For at kunne træffe de nødvendige beslutninger vedrørende etableringen af systemet vil der være behov for at afholde regelmæssige forberedende møder mellem medlemsstaternes eksperter om såvel det tekniske som det retlige indhold. Kommissionen vil ikke kunne vedtage disse foranstaltninger, hvis den ikke bistås af et udvalg. Der indføres derfor i medfør af dette forslag en komitologiprocedure.

5.2. Merværdien af Fællesskabets engagement og forslagets sammenhæng med andre finansielle instrumenter og eventuel synergi

Oplysninger om straffedomme cirkulerer på nuværende tidspunkt mellem medlemsstaterne ved hjælp af de mekanismer, der blev etableret i medfør af den europæiske konvention af 1959 om gensidig retshjælp i straffesager (Europarådets konvention, i det følgende benævnt "konventionen af 1959"). Der er mange mangler ved disse mekanismer, og det medfører, at nationale domstole ofte afsiger domme, der udelukkende er baseret på domsoversigten i deres nationale registre uden overhovedet at kende til de domme, andre medlemsstater eventuelt har afsagt.

Forslagets mål er på EU-plan at forbedre kvaliteten af udvekslingerne af oplysninger om straffedomme, der på nuværende tidspunkt er omfattet af konventionen af 1959. Det forudsætter, at alle medlemsstater overholder en række forpligtelser, der skal sikre, at den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, kan give et korrekt og udtømmende svar på anmodninger om tidligere straffedomme, som den modtager, og det kræver en samordnet indsats på EU-plan.

Den eneste budgetmæssige konsekvens, forslaget får, er gennemførelsen af den komitologiprocedure, der indføres i medfør af forslaget. De beslutninger, der vedtages i overensstemmelse med denne procedure, og som vil kunne få budgetmæssige konsekvenser, er omfattet af rammeprogrammet vedrørende grundlæggende rettigheder og retfærdighed.

5.3. Mål, forventede resultater med dertil knyttede indikatorer for forslaget set i forbindelse med ABM-rammen

På Det Europæiske Råds møde den 25. og 26. marts 2004 blev det i en erklæring om bekæmpelse af terrorisme fastslået, at det bør prioriteres, at der sikres en bedre udveksling af oplysninger om straffedomme, og Det Europæiske Råd gentog denne hensigtserklæring i Haag-programmet, som det vedtog den 4.-5. november 2004. Disse mål afspejles i en handlingsplan, som Kommissionen og Rådet vedtog i fællesskab den 2. og 3. juni 2005 for at gennemføre Haag-programmet.

Dette forslag opfylder de forventninger, som Rådet (retlige og indre anliggender) gav udtryk for den 14. april 2004 efter offentliggørelsen i januar 2005 af en hvidbog om udveksling af oplysninger om straffedomme og om virkningen heraf i Den Europæiske Union, og den debat, der fulgte i kølvandet herpå.

5.4. Gennemførelsesmetode (vejledende)

[23]( Central forvaltning

( Direkte af Kommissionen

( Indirekte ved delegation til:

( Forvaltningsorganer

( Organer oprettet af Fællesskaberne, jf. artikel 185 i finansforordningen

( Nationale organer/organer med forpligtelse til offentlig tjeneste

( Fælles eller decentral forvaltning

( med medlemsstaterne

( med tredjelande

( Fælles forvaltning med internationale organisationer (angiv nærmere)

Relevante bemærkninger:

6. OVERVÅGNING OG EVALUERING

6.1. Overvågningssystem

6.2. Evaluering

6.2.1. Forhåndsevaluering:

Der er gennemført omfattende høringer og indhentning af ekspertudtalelser i forbindelse med disse spørgsmål.

1) I 2001 og 2002 blev der gennemført to undersøgelser vedrørende strafferegistre (Institute of Advanced Legal Studies (ISLA) – Falcone-programmet (2000/FAL/168) og Institute for International Research on Criminal Policy (IRCP) – Grotius-programmet (2001/GRP/024)).

2) I april 2004 blev der sendt detaljerede spørgeskemaer til medlemsstaterne vedrørende den måde, hvorpå deres nationale strafferegistre fungerer. Besvarelserne heraf er resumeret og analyseret i hvidbogen.

3) Medlemsstaternes eksperter med ansvar for de nationale strafferegistre og de ansvarlige ministerier er i vid udstrækning blevet konsulteret. De har besvaret en række spørgeskemaer og deltog i ekspertmøder (bl.a. den 27.-28. september 2004 og den 14.-15. marts 2005).

Disse høringer har gjort det muligt at indkredse de væsentligste mangler ved de nuværende mekanismer. I april 2005 så Rådet nærmere på de forskellige muligheder, Kommissionen foreslog for at rette op herpå. Rådet afstak herefter retningslinjerne for det fremtidige arbejde. Dette forslag opfylder de forventninger, Rådet har givet udtryk for, og tager navnlig sigte på at garantere, at den medlemsstat, hvori den berørte person er statsborger, er i stand til at give et korrekt og udtømmende svar på anmodninger om tidligere straffedomme, som den modtager vedrørende sine egne borgere. Der vil blive fremsat særskilte forslag for at forbedre adgangen til oplysninger om domme afsagt inden for EU's område mod tredjelandsstatsborgere.

6.2.2. Forholdsregler efter en midtvejs-/efterfølgende evaluering (konklusioner, der kan drages af lignende tidligere erfaringer):

6.2.3. Vilkårene for fremtidige evalueringer og deres hyppighed:

7. FORHOLDSREGLER MOD SVIG

8. RESSOURCER

8.1. Finansielle omkostninger i forbindelse med forslagets mål

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (tre decimaler)

År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 |

Tjenestemænd eller midlertidigt ansatte[25] (XX 01 01) | A*/AD |

B*, C*/AST |

Personale[26], der finansieres over art. XX 01 02 |

Andet personale[27], der finansieres over art. XX 01 04/05 |

I ALT |

8.2.2. Opgavebeskrivelse

8.2.3. Kilde til personaleressourcer (vedtægtsomfattede)

( Stillinger, der i øjeblikket er afsat til forvaltningen af programmer, og som skal erstattes eller forlænges

( Stillinger, der er forhåndsallokeret i forbindelse med APS/FBF-proceduren for år n

( Stillinger, hvorom der skal ansøges i forbindelse med den næste APS/FBF-procedure

( Stillinger, som skal omfordeles under anvendelse af eksisterende ressourcer inden for forvaltningstjenesten (intern omfordeling)

( Stillinger, der er nødvendige i år n, men ikke forudset i APS/FBF-proceduren for det pågældende år

8.2.4. Andre administrative udgifter, der er medtaget i referencebeløbet (XX 01 04/05 – udgifter til administrativ forvaltning)

i mio. EUR (tre decimaler)

Budgetpost (nummer og betegnelse) | År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 og ff. | I ALT |

Anden teknisk og administrativ bistand |

- intern |

- ekstern |

Teknisk og administrativ bistand i alt |

8.2.5. Finansielle omkostninger ved personaleressourcer og dermed forbundne omkostninger, der ikke er medtaget i referencebeløbet

i mio. EUR (tre decimaler)

Arten af personaleressourcer | År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 og ff. |

Tjenestemænd og midlertidigt ansatte (XX 01 01) |

Personale finansieret over artikel XX 01 02 (hjælpeansatte, nationale eksperter, kontraktansatte osv.) (oplys budgetpost) |

Omkostninger ved personale- ressourcer og dermed forbundne omkostninger (IKKE medtaget i referencebeløbet) |

Beregning - tjenestemænd og midlertidigt ansatte

Beregning - personale, der finansieres over art. XX 01 02

8.2.6. Andre administrative udgifter, der ikke er medtaget i referencebeløbet i mio. EUR (tre decimaler) |

År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 og ff. | I ALT |

XX 01 02 11 01 – Tjenesterejser |

XX 01 02 11 02 – Møder og konferencer |

XX 01 02 11 03 - Udvalg [29] |

XX 01 02 11 04 – Undersøgelser og høringer |

XX 01 02 11 05 - Informationssystemer |

2 Andre forvaltningsudgifter i alt (XX 01 02 11) |

3 Andre udgifter af administrativ karakter (angiv hvilke, herunder budgetpost) |

Administrative udgifter i alt, undtagen udgifter til personaleressourcer og dermed forbundne udgifter (IKKE medtaget i referencebeløbet) |

Beregning - Andre administrative udgifter, der ikke er medtaget i referencebeløbet

[1] EUT C af , s. .

[2] EUT C af , s. .

[3] EFT C 12 af 15.1.2001, s. 10.

[4] EFT C 216 af 1.8.2001, s. 14.

[5] EUT C 53 af 3.3.2005, s. 1.

[6] KOM(2005) 10.

[7] Europarådet, europæiske traktater nr. 30.

[8] EFT C 197 af 12.7.2000, s. 3.

[9] EUT C af , s. .

[10] EUT C af , s. .

[11] EUT C af , s. .

[12] Europarådet, europæiske traktater nr. 99.

[13] Europarådet, europæiske traktater nr. 182.

[14] EFT C 197 af 12.7.2000, s. 1.

[15] EFT C 326 af 21.11.2001, s. 1.

[16] Opdelte bevillinger.

[17] Ikke-opdelte bevillinger, i det følgende benævnt IOB.

[18] Udgifter, som ikke henhører under kapitel xx 01 i afsnit xx.

[19] Udgifter inden for artikel xx 01 04 i afsnit xx.

[20] Andre udgifter inden for artikel xx 01 ud over artikel xx 01 04 eller xx 01 05.

[21] Se punkt 19 og 24 i den interinstitutionelle aftale.

[22] Indsæt flere kolonner, hvis f.eks. aktionen varer længere end 6 år.

[23] Hvis der angives flere metoder, gives der en nærmere forklaring i afsnittet "Relevante bemærkninger" i dette punkt.

[24] Som beskrevet under punkt 5.3.

[25] Udgifter, der IKKE er medtaget i referencebeløbet.

[26] Udgifter, der IKKE er medtaget i referencebeløbet.

[27] Udgifter, der er medtaget i referencebeløbet.

[28] Der skal henvises til den specifikke finansieringsoversigt for det eller de pågældende forvaltningsorganer.

[29] Oplys, hvilken type udvalg det drejer sig om, og hvilken gruppe det tilhører.