Bruxelles, den 1.2.2006

SEK(2006) 112 endelig

Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens opdaterede konvergensprogram, 2005-2008

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Baggrund

Stabilitets- og vækstpagten, som trådte i kraft den 1. juli 1998, bygger på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk bæredygtig vækst, der fører til jobskabelse. I 2005 blev pagten ændret for første gang. Ved reformen blev det anerkendt, at pagten er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men man søgte samtidig at styrke dens effektivitet og økonomiske fundament samt at sikre holdbarhed i de offentlige finanser på lang sigt.

Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som er en del af pagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer af dem (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer) for Rådet og Kommissionen. Sloveniens første konvergensprogram blev forelagt i maj 2004. I henhold til forordningen afgav Rådet udtalelse om det den 5. juli 2004 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. Efter samme procedure vurderes de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer af Kommissionen og undersøges af det ovenfor nævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.

I programmerne skal medlemsstaterne angive deres mellemfristede målsætning for budgetstillingen og redegøre for de politiske foranstaltninger, de træffer for at opnå og fastholde den, herunder de tilgrundliggende økonomiske antagelser. Efter reformen af pagten bør den mellemfristede målsætning differentieres for de enkelte medlemsstater i lyset af den økonomiske og budgetmæssige diversitet i EU, herunder under hensyntagen til den finanspolitiske risiko for holdbarheden i de offentlige finanser. Andre elementer i reformen er, at tilgangen til finanspolitikken bør være mere symmetrisk under konjunkturforløbet ved hjælp af øget budgetdisciplin i økonomisk gode tider, og at der bør tages hensyn til "større strukturreformer" med en kontrollerbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt med henblik på en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede målsætning eller kursen for tilpasning hen imod den.

Under hensyntagen til Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2005, adfærdskodeksen[2], den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi og de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, der er inkluderet i de integrerede retningslinjer, for perioden 2005-2008, har Kommissionen foretaget en gennemgang af den nyligt forelagte opdatering af Sloveniens konvergensprogram og har på grundlag af følgende vurdering vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse om det.

Vurdering

1. Den anden opdatering af det slovenske konvergensprogram for perioden 2005-2008 blev forelagt den 8. december 2005. Det opdaterede program følger i store træk den model og de oplysningskrav for stabilitets- og konvergensprogrammer, der opstilles i den nye adfærdskodeks[3].

2. I sin udtalelse af 8. marts 2005 om den tidligere opdatering af konvergensprogrammet for perioden 2004-2007 opfordrede Rådet Slovenien til at (i) udnytte enhver mulighed for at fremskynde nedbringelsen af det offentlige underskud og (ii) gennemføre yderligere foranstaltninger til at styrke den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser, herunder reformer af pensions- og sundhedssystemet.

3. Efter en overgangsrecession i begyndelsen af 1990'erne vendte den slovenske økonomi fuldt ud tilbage til en solid vækst i BNP, som i gennemsnit lå næsten 4 % højere end i det foregående tiår. Inflationspresset er med held holdt nede, og væksten i forbrugerpriserne nærmede sig EU-gennemsnittet i slutningen af 2005. Den offentlige saldo skred i 1997 og er siden da forblevet negativ med underskud på gennemsnitlig 3 % af BNP ifølge ESA95 i perioden 2000-2004.

4. Det makroøkonomiske scenario, hvor væksten i BNP forventes at holde sig på omkring 4 % i hele programperioden på baggrund af en stigende indenlandsk efterspørgsel, forekommer realistisk. Konjunkturerne vil formentlig forbedres gradvis; det negative produktionsgab, der anslås til at have ligget på 1 % af BNP i 2005, forventes at blive lukket inden periodens udgang. Vækstantagelserne omfatter ikke virkningerne af en reformplan, der blev vedtaget i oktober 2005, og som forventes at øge væksten til over 5 % i gennemsnit efter 2008. Dette forekommer ret optimistisk, navnlig fordi programmet ikke indeholder detaljerede oplysninger om, hvordan strukturreformerne kan påvirke den potentielle vækst.

5. I 2005 var inflationen svingende, men i gennemsnit faldt den fortsat og nåede 2,5 % ved årets udgang (3,7 % i 2004). Regeringen var fortsat forsigtig med hensyn til at regulere de administrerede prisstigninger og indirekte skatteændringer. Regelmæssige justeringer af punktafgifterne til at modvirke de negative virkninger af høje oliepriser bidrog til at holde styr på inflationen. Medlemskabet af ERM II har desuden fremmet disinflationen. Tolaren har holdt sig meget tæt på centralkursen på 239,64 SIT/EUR, lige siden Slovenien tilsluttede sig ERM II den 28. juni 2004. Det lange rentespænd har svinget inden for og lejlighedsvis endog langt under 100 basispoint siden april 2004, hvilket nøje afspejler udviklingen i obligationsudbytterne i euroområdet. Valutamyndighederne anerkender, at de står over for visse begrænsninger med hensyn til at justere de politiske rentesatser for at holde inflationen under kontrol som optakt til deltagelsen i ØMU. Igennem programperioden forventes inflationen at lægge sig på omkring 2,5 %, hvilket forekommer realistisk, men der bør fortsat gøres en indsats for at fjerne de resterende strukturelle stivheder. Med henblik på indførelsen af euroen i begyndelsen af 2007 er løntilbageholdenhed og sunde offentlige finanser af afgørende betydning ifølge programmet.

6. Hvad angår budgetgennemførelsen i 2005, anslås det offentlige underskud for 2005 i Kommissionens prognose for efteråret 2005 at ligge på 1,7 % af BNP i forhold til målet på 2,1 % af BNP, som blev fastsat i den tidligere opdatering af konvergensprogrammet. Det foreløbige resultat er bedre end forventet, fordi indtægterne var blevet undervurderet på baggrund af den nye ordning for direkte beskatning, der har været i kraft siden januar 2005.

7. Det opdaterede program tager sigte på at skabe betingelserne for en vellykket integration i ØMU, samtidig med at der sker en indhentning af de gennemsnitlige EU-indkomstniveauer. Budgetstrategien er indrettet efter at holde det offentlige underskud et godt stykke under 3 % af BNP og tager sigte på at nå den mellemfristede målsætning for budgetstillingen som anført i stabilitets- og vækstpagten inden 2008. Til det formål bebudes der i programmet skatteændringsforanstaltninger, som vil resultere i et fald i indtægternes andel som procent af BNP på 1,8 %, og foranstaltninger på udgiftssiden, som resulterer i et fald i udgiftskvoten på 2,5 % af BNP. Programmet forventer en konsolidering, hvor vægten ligger sidst i perioden. I begyndelsen af programperioden forventes det offentlige underskud at holde sig på 1,7 % af BNP for derefter at falde langsomt til 1,4 % i 2007 og yderligere til 1,0 % af BNP i 2008. Sammenholdt med det tidligere program udsætter den nye opdatering målet for et underskud på 1 % af BNP med et år på baggrund af et stort set uændret makroøkonomisk scenario.

8. Baseret på Kommissionens beregninger ifølge den i fællesskab aftalte metode og i overensstemmelse med oplysningerne i programmet forventes strukturbalancen, dvs. med konjunkturjusteringer og eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, at forbedres med 0,2 procentpoint af BNP over programperioden. Strukturunderskuddet lå på 1¼ % af BNP i 2005. Efter en mindre forværring til 1½ % af BNP i 2006 forventes underskuddet derefter at forbedres gradvis. I det nye program fastsættes den mellemfristede målsætning for budgetstillingen i henhold til stabilitets- og vækstpagten til et strukturunderskud på 1,0 % af BNP, som skal nås i 2008. Programmets mellemfristede målsætning er mere krævende end den mindste benchmark (anslået til et underskud på næsten 2 % af BNP), og hvis den opfyldes, skulle det derfor betyde, at målet om en sikkerhedsmargen med hensyn til forekomsten af et uforholdsmæssigt stort underskud er nået. Programmets mellemfristede målsætning ligger på et passende niveau, for den ligger inden for de værdier, der i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen er angivet for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, og afspejler dermed i tilstrækkelig grad gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle vækst i produktionen på lang sigt.

9. De risici, der er forbundet med budgetmålene, er stort set afbalancerede. Slovenien har i de seneste år kunnet opvise en række budgetresultater, som er bedre end forventet, og som også understøttes af en effektiv budgetmekanisme til at dæmpe de offentlige udgifter som reaktion på et uventet fald i indtægterne. Antagelserne om væksten kan endvidere vise sig at være bedre end forventet, hvis strukturreformerne skulle blive gennemført til tiden. Manglen på klare tidsplaner for nedskæring af de offentlige udgifter med henblik på at opveje indtægtstabet som følge af skattereformen og især på baggrund af den seneste beslutning om at genindføre løntalsregulering af pensioner kan imidlertid gøre det vanskeligt at nå målene. Især den store andel af obligatoriske udgifter (over 80 % af de samlede udgifter) har rødder i de stramme lovgivningsmæssige rammer, som der endnu ikke er nået politisk enighed om at omstrukturere på en måde, så de bliver mere fleksible.

10. I lyset af denne risikovurdering ser det ud til, at budgetstillingen, som beskrevet i det opdaterede program, kan give en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at hindre overskuddet i at overskride grænseværdien på 3 % af BNP med normale makroøkonomiske svingninger i hele programperioden. Strategien synes også at være tilstrækkelig til at sikre, at programmets mellemfristede målsætning som planlagt vil blive nået i 2008. Farten i tilpasningen i retning af programmets mellemfristede målsætning er imidlertid ikke helt i overensstemmelse med pagten, hvor der fastsættes en "benchmark" for den årlige forbedring af strukturbalancen på 0,5 % af BNP for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, og hvor det præciseres, at tilpasningen bør være højere i økonomiske opgangstider. Mens konjunkturvilkårene forbedres støt gennem programperioden, planlægges strukturbalancen kun at forbedres med 0,25 % af BNP.

11. Programmet anfører en midlertidig afvigelse på grundlag af "større strukturreformer" som omhandlet i den reviderede stabilitets- og vækstpagt og den nye adfærdskodeks. Afvigelsen fra pagtens benchmark for farten i strukturtilpasningen ønskes på grund af den yderligere finanspolitiske indsats for at klare indtægtsnedgangen som følge af skattereformen og på baggrund af det negative produktionsgab, der først forventes at blive lukket ved udgangen af programperioden. De strukturreformer, som den midlertidige afvigelse er baseret på, er imidlertid ikke tilstrækkelig detaljerede. Programmet indeholder desuden ikke nogen cost-benefit-analyse eller dokumentation for en betydelig positiv indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Den midlertidige afvigelse fra den tilsigtede tilpasning i retning af programmets mellemfristede budgetmålsætning er derfor ikke i overensstemmelse med den reviderede stabilitets- og vækstpagt.

12. Den offentlige bruttogæld er forholdsvis lav og holder sig på dette niveau igennem hele programperioden. I 2005 anslås gælden at være faldet til 29,3 % af BNP. I programmet forventes der en mindre stigning i gældskvoten i de kommende to år, der vil kulminere med 29,8 % af BNP i 2007. I 2008 forventes gælden at falde til 29,4 %, da man regner med en gunstig stock-flow-tilpasning.

13. Sloveniens offentlige finanser synes at være udsat for en høj risiko med hensyn til holdbarheden på lang sigt på grund af de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning. Den forholdsvis lave gældskvote vil bidrage til at begrænse aldringens budgetmæssige virkninger. Slovenien vil imidlertid stadig stå over for en meget stor stigning i de offentlige udgifter. Selv om pensionsreformen fra 1999 i høj grad har dæmpet de fremtidige udgiftsstigninger, er dens virkninger delvis blevet opvejet af en ny indekseringsregel, hvorved man går fra delvis til fuldstændig løntalsregulering. Det vil på et tidspunkt være nødvendigt med yderligere ændringer i pensionsordningerne, som anerkendt i programmet, for at dæmme op for fremtidige stigninger i de offentlige udgifter og reducere risikoen for holdbarheden på lang sigt. Hvis der ikke træffes yderligere foranstaltninger til at lette presset fra aldersrelaterede udgifter, vil de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt blive undermineret. En omhyggelig planlægning og rettidig vedtagelse af foranstaltninger er af afgørende betydning i så henseende.

14. De planlagte foranstaltninger inden for de offentlige finanser er stort set i overensstemmelse med de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Det er imidlertid ikke tydeligt præciseret, at de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt er det vigtigste politiske spørgsmål. Foranstaltningerne er fortsat vage og giver ikke mulighed for en vurdering af strategiens gennemførlighed på længere sigt.

15. I Sloveniens nationale reformprogram, som blev forelagt den 28. oktober 2005 i forbindelse med den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, udpeges indførelsen af euroen i 2007 som den centrale målsætning. Det opdaterede konvergensprogram, som er gearet til at skabe betingelserne for en vellykket integration i ØMU, herunder gennem forbedring af kvaliteten af de offentlige finanser, er tæt forbundet med det nationale reformprograms omfattende liste over politiske foranstaltninger. Eftersom en række foranstaltninger imidlertid fortsat er forholdsvis uspecificerede, er de budgetmæssige virkninger af de foranstaltninger, der er beskrevet i det nationale reformprogram, ikke medtaget i budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet.

Det opdaterede program tager sigte på at holde inflationen tæt på EU-gennemsnittet, samtidig med at der planlægges en gradvis finanspolitisk tilpasning. På baggrund af ovenstående vurdering bør Slovenien:

i) gøre større fremskridt med hensyn til at nå programmets mellemfristede målsætning, navnlig ved at specificere og gennemføre de foranstaltninger, der ligger til grund for den planlagte reduktion af udgiftskvoten, samt ved at lægge vægten i tilpasningsbestræbelserne i starten af perioden;

ii) træffe yderligere foranstaltninger til at styrke de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, navnlig i relation til pensionssystemet.

Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens opdaterede konvergensprogram, 2005-2008

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[4], særlig artikel 9, stk. 3,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

16. Efter en overgangsrecession i begyndelsen af 1990'erne vendte den slovenske økonomi fuldt ud tilbage til en solid vækst i BNP, som i gennemsnit lå næsten 4 % højere end i det foregående tiår. Inflationspresset er med held holdt nede, og væksten i forbrugerpriserne nærmede sig EU-gennemsnittet i slutningen af 2005. Den offentlige saldo skred i 1997 og er siden da forblevet negativ med underskud på gennemsnitlig 3 % af BNP ifølge ESA95 i perioden 2000-2004.

17. I sin udtalelse af 8. marts 2005 om den tidligere opdatering af konvergensprogrammet for perioden 2004-2007 opfordrede Rådet Slovenien til at i) udnytte enhver mulighed for at fremskynde nedbringelsen af det offentlige underskud og ii) gennemføre yderligere foranstaltninger til at styrke den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser, herunder reformer af pensions- og sundhedssystemet.

18. Hvad angår budgetgennemførelsen i 2005 anslås det offentlige underskud for 2005 i Kommissionens prognose for efteråret 2005 at ligge på 1,7 % af BNP i forhold til målet på 2,1 % af BNP, som blev fastsat i den tidligere opdatering af konvergensprogrammet. Det foreløbige resultat er bedre end forventet, fordi indtægterne var blevet undervurderet på baggrund af den nye ordning for direkte beskatning, der har været i kraft siden januar 2005.

19. Den [14 februar 2006] gennemgik Rådet Sloveniens opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2005 til 2008. Programmet følger i store træk, den model og de oplysningskrav for stabilitets- og konvergensprogrammer, der opstilles i den nye adfærdskodeks[5].

20. I det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes det, at det reelle BNP vil vokse støt med omkring 4 % efter 2005. Vurderet på baggrund af de foreliggende oplysninger, forekommer dette scenario at være baseret på realistiske antagelser om væksten. Konjunkturerne vil formentlig forbedres gradvis; det negative produktionsgab, der anslås til at have ligget på 1 % af BNP i 2005, forventes at blive lukket inden periodens udgang. Programmets prognoser for inflationen synes også at være realistiske. Hvad angår "større strukturreformer" som anført i stabilitets- og vækstpagten, præsenterer programmet en række omfattende socioøkonomiske reformer, der tager sigte på at forbedre den slovenske industris konkurrenceevne, og som man begyndte at gennemføre i 2005. De forventes at øge væksten i BNP fra og med 2008 til over 5 % om året i gennemsnit. Den analyse, der understøtter programmet, er ikke tilstrækkelig detaljeret, og den forventede vækstvirkning forekommer meget optimistisk.

21. Det opdaterede program tager sigte på at skabe betingelserne for en vellykket integration i ØMU, samtidig med at der sker en indhentning af de gennemsnitlige EU-indkomstniveauer. Budgetstrategien er indrettet efter at holde det offentlige underskud et godt stykke under 3 % af BNP og tager sigte på at nå den mellemfristede målsætning for budgetstillingen som anført i stabilitets- og vækstpagten inden 2008. Til det formål bebudes der i programmet skatteændringsforanstaltninger, som vil resultere i et fald i indtægternes andel som procent af BNP på 1,8 %, og foranstaltninger på udgiftssiden, som resulterer i et fald i udgiftskvoten på 2,5 % af BNP. Programmet forventer en konsolidering, hvor vægten ligger sidst i perioden. I begyndelsen af programperioden forventes det offentlige underskud at holde sig på 1,7 % af BNP for derefter at falde langsomt til 1,4 % i 2007 og yderligere til 1,0 % af BNP i 2008. Sammenholdt med det tidligere program udsætter den nye opdatering målet for et underskud på 1 % af BNP med et år på baggrund af et stort set uændret makroøkonomisk scenario.

22. Over programperioden forventes strukturbalancen (dvs. den konjunkturjusterede saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) beregnet ifølge den i fællesskab aftalte metode at forbedres med omkring ¼ % af BNP. I programmet fastsættes den mellemfristede målsætning for budgetstillingen til et strukturunderskud på 1,0 % af BNP, og det tilstræbes at nå denne situation i 2008. Programmets mellemfristede målsætning er mere krævende end den mindste benchmark (anslået til et underskud på næsten 2 % af BNP), og hvis den opfyldes, skulle det derfor betyde, at målet om en sikkerhedsmargen med hensyn til forekomsten af et uforholdsmæssigt stort underskud er nået. Programmets mellemfristede målsætning ligger på et passende niveau, for den ligger inden for de værdier, der i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen er angivet for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, og afspejler dermed i tilstrækkelig grad gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle vækst i produktionen på lang sigt.

23. De risici, der er forbundet med budgetfremskrivningerne i programmet, forekommer stort set afbalancerede. På den ene side har Slovenien i de seneste år kunnet opvise en række budgetresultater, som er bedre end forventet, og som også understøttes af en effektiv budgetmekanisme til at dæmpe de offentlige udgifter som reaktion på et uventet fald i indtægterne. Antagelserne om væksten kan endvidere vise sig at være bedre end forventet, hvis strukturreformerne skulle blive gennemført til tiden. Mangelen på klare tidsplaner for nedskæring af de offentlige udgifter med henblik på at opveje indtægtstabet som følge af skattereformen og især på baggrund af den seneste beslutning om at genindføre løntalsregulering af pensioner kan imidlertid gøre det vanskeligt at nå målene. Især den store andel af obligatoriske udgifter (over 80 % af de samlede udgifter) har rødder i de stramme lovgivningsmæssige rammer, som der endnu ikke er nået politisk enighed om at omstrukturere på en måde, så de bliver mere fleksible.

24. I lyset af denne risikovurdering ser det ud til, at budgetstillingen i programmet kan give en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at hindre overskuddet i at overskride grænseværdien på 3 % af BNP med normale makroøkonomiske svingninger i hele programperioden. Den synes også at være tilstrækkelig til at sikre, at programmets mellemfristede målsætning som planlagt vil blive nået i 2008. Farten i tilpasningen i retning af programmets mellemfristede målsætning er imidlertid ikke helt i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, hvor det fastsættes, at for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, skal den årlige forbedring i strukturbalancen være 0,5 % af BNP som benchmark, og at tilpasningen bør være højere i økonomiske opgangstider og kan være lavere i økonomiske nedgangstider. Mens konjunkturvilkårene forbedres støt gennem programperioden, planlægges strukturbalancen kun at forbedres med 0,25 % af BNP.

25. Ifølge stabilitets- og vækstpagten bør der tages hensyn til "større strukturreformer" med en kontrollerbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, når kursen for tilpasningen til programmets mellemfristede målsætning fastlægges, eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra programmets mellemfristede målsætning. Den mellemfristede strategi, der beskrives i programmet, omfatter en midlertidig afvigelse fra kursen for tilpasning i retning af programmets mellemfristede målsætning. Der sker bl.a. kun en mindre eller ingen tilpasning i retning af programmets mellemfristede målsætning mellem 2005 og 2007, hvor ovennævnte økonomiske reformer gennemføres gradvis. De strukturreformer, som den midlertidige afvigelse er baseret på, er imidlertid ikke tilstrækkelig detaljerede. Programmet indeholder desuden ikke nogen cost-benefit-analyse eller dokumentation for en betydelig positiv indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Den midlertidige afvigelse fra den tilsigtede retning i programmets mellemfristede budgetmålsætning er derfor ikke i overensstemmelse med den reviderede stabilitets- og vækstpagt.

26. Den offentlige bruttogæld anslås at have nået 29,0 % af BNP i 2005, hvilket er langt under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. I programmet forventes der en mindre stigning i gældskvoten i de kommende to år, der vil kulminere med 29,8 % i 2007. I 2008 forventes gælden at falde til 29,4 % af BNP.

27. Sloveniens offentlige finanser synes at være udsat for en høj risiko med hensyn til holdbarheden på lang sigt på grund af de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning[6]. Den forholdsvis lave gældskvote vil bidrage til at begrænse aldringens budgetmæssige virkninger. Slovenien vil imidlertid stadig stå over for en meget stor stigning i de offentlige udgifter. Selv om pensionsreformen fra 1999 i høj grad har dæmpet de fremtidige udgiftsstigninger, er dens virkninger delvis blevet opvejet af en ny indekseringsregel (hvorved man går fra delvis til fuldstændig løntalsregulering). Det vil på et tidspunkt være nødvendigt med yderligere ændringer i pensionsordningerne, som anerkendt i programmet, for at dæmme op for fremtidige stigninger i de offentlige udgifter og reducere risikoen for holdbarheden på lang sigt. Hvis der ikke træffes yderligere foranstaltninger til at lette presset fra aldersrelaterede udgifter, vil de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt blive undermineret. En omhyggelig planlægning og rettidig vedtagelse at foranstaltninger er af afgørende betydning i så henseende.

28. De planlagte foranstaltninger inden for de offentlige finanser er stort set i overensstemmelse med de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Det er imidlertid ikke tydeligt præciseret, at de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt er det vigtigste politiske spørgsmål. Foranstaltningerne er fortsat vage og giver ikke mulighed for en vurdering af strategiens gennemførlighed på længere sigt.

29. I Sloveniens nationale reformprogram, som blev forelagt den 28. oktober 2005 i forbindelse med den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, udpeges indførelsen af euroen i 2007 som den centrale målsætning. Det opdaterede konvergensprogram, som er gearet til at skabe betingelserne for en vellykket integration i ØMU, herunder gennem forbedring af kvaliteten af de offentlige finanser, er tæt forbundet med det nationale reformprograms omfattende liste over politiske foranstaltninger. Eftersom en række foranstaltninger imidlertid fortsat er forholdsvis uspecificerede, er de budgetmæssige virkninger af de foranstaltninger, der er beskrevet i det nationale reformprogram, ikke medtaget i budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet.

På baggrund af ovenstående vurdering konstaterer Rådet, at programmet tager sigte på at holde inflationen tæt på EU-gennemsnittet, samtidig med at der planlægges en gradvis finanspolitisk tilpasning. Rådet mener, at Slovenien bør:

i) gøre større fremskridt med hensyn til at nå programmets mellemfristede målsætning, navnlig ved at specificere og gennemføre de foranstaltninger, der ligger til grund for den planlagte reduktion af udgiftskvoten, samt ved at lægge vægten i justeringsbestræbelserne i starten af perioden;

ii) træffe yderligere foranstaltninger til at styrke de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, navnlig i relation til pensionssystemet.

Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Reelt BNP (%-ændring) | KP dec. 2005 | 4,2 | 3,9 | 4,0 | 4,0 | 3,8 |

KOM nov. 2005 | 4,2 | 3,8 | 4,0 | 4,2 | ikke relevant |

KP jan. 2005 | 4,0 | 3,8 | 3,9 | 4,0 | ikke relevant |

HICP-inflation (%) | KP dec. 2005 | 3,6 | 2,5 | 2,5 | 2,4 | 2,4 |

KOM nov. 2005 | 3,6 | 2,6 | 2,5 | 2,5 | ikke relevant |

KP jan. 2005 | 3,6 | 3,0 | 2,7 | 2,6 | ikke relevant |

Produktionsgab (% af potentielt BNP) | KP dec. 20051 | -1,4 | -1,2 | -0,7 | -0,3 | 0,0 |

KOM nov. 20055 | -1,2 | -0,9 | -0,5 | 0,2 | ikke relevant |

KP jan. 20051 | -1,2 | -1,2 | -1,3 | -1,3 | ikke relevant |

Offentlig saldo (% af BNP) | KP dec. 2005 | -2,1 | -1,7 | -1,7 | -1,4 | -1,0 |

KOM nov. 2005 | -2,1 | -1,7 | -1,9 | -1,6 | ikke relevant |

KP jan. 2005 | -2,1 | -2,1 | -1,8 | -1,1 | ikke relevant |

Primær saldo (% af BNP) | KP dec. 2005 | -0,5 | -0,2 | -0,3 | -0,1 | 0,2 |

KOM nov. 2005 | -0,2 | -0,1 | -0,4 | -0,2 | ikke relevant |

KP jan. 2005 | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 | ikke relevant |

Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | KP dec. 20051 | -1,4 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 |

KOM nov. 2005 | -1,5 | -1,5 | -1,7 | -1,7 | ikke relevant |

KP jan. 20051 | ikke relevant | ikke relevant | ikke relevant | ikke relevant | ikke relevant |

Struktursaldo2 (% af BNP) | KP dec. 20053 | -1,4 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 |

KOM nov. 20054 | -1,5 | -1,5 | -1,7 | -1,7 | ikke relevant |

KP jan. 2005 | ikke relevant | ikke relevant | ikke relevant | ikke relevant | ikke relevant |

Offentlig bruttogæld (% af BNP) | KP dec. 2005 | 29,5 | 29,0 | 29,6 | 29,8 | 29,4 |

KOM nov. 2005 | 29,8 | 29,3 | 29,5 | 29,2 | ikke relevant |

KP jan 2005 | 30,2 | 30,7 | 30,9 | 29,7 | ikke relevant |

Bemærkninger: 1 Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet. 2 Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående rækker) eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. 3 Der er ingen engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger i programmet. 4 Der er ingen engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger i prognosen fra Kommissionens tjenestegrene. 5 Baseret på en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 3,7 %, 3,5 %, 3,5 % og 3,5 % i perioden 2004-2007. Kilde: Konvergensprogrammet (KP); Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2005 (KOM); beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |

[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Forordningen er ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle de dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs udtalelse om specifikationer for gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes form og indhold, der blev godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.

[3] Programmet har huller i de obligarotiske og frivillige data, der foreskrives i den nye adfærdskodeks. Der foreligger bl.a. ingen obligatoriske data om væksten i arbejdskraftens produktivitet. Der mangler også visse frivillige data vedrørende udviklingen på arbejdsmarkedet, i sektorsaldiene og i den offentlige gæld. Tabellen om offentlige udgifter opdelt efter funktioner er ikke medtaget.

[4] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Forordningen er ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[5] Programmet har huller i de obligatotiske og frivillige data, der foreskrives i den nye adfærdskodeks. Der foreligger bl.a. ingen obligatoriske data om væksten i arbejdskraftens produktivitet. Der mangler også visse frivillige data vedrørende udviklingen på arbejdsmarkedet, i sektorsaldiene og i den offentlige gæld. Tabellen om offentlige udgifter opdelt efter funktioner er ikke medtaget.

[6] Nærmere oplysninger om holdbarheden på lang sigt gives i den tekniske vurdering af programmet fra Kommissionens tjenestegrene(http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).