EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 28.4.2020 COM(2020) 169 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET Kommissionens fortolkende meddelelse om anvendelsen af de regnskabs- og tilsynsmæssige rammer til at fremme banklångivningen i EU









Støtte til virksomheder og husholdninger under covid-19







Kommissionens fortolkende meddelelse om anvendelsen af de regnskabs- og tilsynsmæssige rammer til at fremme banklångivningen i EU Støtte til virksomheder og husholdninger under covid-19 1.Indledning og baggrund Det alvorlige økonomiske chok forårsaget af covid-19-pandemien og de ekstraordinære inddæmningsforanstaltninger har vidtrækkende konsekvenser både for økonomiens udbuds- og efterspørgselsside. Virksomhederne står over for forstyrrelser i forsyningskæderne, midlertidige lukninger og mindre efterspørgsel, mens husholdningerne er konfronteret med arbejdsløshed og et fald i indtægterne. Den mest akutte del af den økonomiske nedgang vil kunne mærkes i de kommende måneder. Husholdninger og solvente virksomheder bør støttes med henblik på at modstå denne afmatning i den økonomiske aktivitet og den manglende likviditet, som vil blive forårsaget heraf. 1.1.Bankernes rolle med hensyn til at afbøde den økonomiske indvirkning af covid-19 I modsætning til den globale finanskrise stammer det økonomiske chok forårsaget af covid-19-udbruddet ikke fra banksektoren eller det bredere finansielle system. Bankerne i EU er i dag langt mere modstandsdygtige end i 2008. Kapitalprocenterne og likviditetsbufferne er blevet væsentligt forbedret, og bankernes gearing og afhængighed af kortfristet finansiering er reduceret. De stresstest, der koordineres af Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA), har vist, at EU's banksektor er tilstrækkelig modstandsdygtig til at modstå en alvorlig recession inden for en lang række scenarier. I mellemtiden har det bredere finansielle system også klaret de stressede betingelser i forbindelse med covid-19-krisen udmærket. Bankernes soliditet i EU bør sætte dem i stand til at spille en central rolle med hensyn til at forvalte det økonomiske chok, som stammer fra covid-19, og forberede en hurtig genopretning, selv om det ikke kan undgås, at bankerne også vil blive påvirket negativt af de vanskeligheder, som deres kunder oplever, og af den øgede volatilitet på de finansielle markeder. Bankerne kan spille denne rolle ved at opretholde kreditstrømmen til deres mest berørte kunder, navnlig de små og mellemstore virksomheder (SMV'er). Offentlige myndigheder og organer på EU-plan, nationalt plan og internationalt plan har truffet hurtige og beslutsomme foranstaltninger for at give bankerne de nødvendige midler til effektivt at kanalisere midler videre til virksomheder og husholdninger. -Centralbankerne har optrappet deres likviditetsstøtte til bankerne med henblik på at fremme bankernes udlån til dem, der er hårdest ramt af covid-19-krisen, og har udvidet deres programmer for opkøb af aktiver for at sikre endnu gunstigere finansieringsbetingelser for alle sektorer af økonomien. -Banktilsynsmyndighederne i EU har sikret bankerne midlertidig kapital, likviditet og driftsmæssige lempelser, således at de fortsat kan spille en rolle med hensyn til at finansiere realøkonomien i et mere udfordrende miljø. På internationalt plan har Baselkomitéen for Banktilsyn (BCBS) endvidere bebudet en forlængelse på et år af den internationalt aftalte frist for gennemførelse af de endelige Basel III-standarder med henblik på at frigøre bankernes og tilsynsmyndighedernes operationelle kapacitet og indvilliget i at give bankerne større fleksibilitet i forbindelse med indfasningen af den reguleringsmæssige behandling af indregning af forventede kredittab med henblik på at begrænse indvirkningen på deres lovpligtige kapital. -Europa-Kommissionen har som led i en koordineret EU-reaktion for at imødegå den økonomiske virkning af covid-19-krisen anvendt den fleksibilitet, der er indbygget i rammerne for statsstøtte og for stabilitets- og vækstpagten, fuldt ud med det formål at give medlemsstaterne mulighed for at yde en afgørende og koordineret finanspolitisk indsats. Ved at udnytte denne fleksibilitet har medlemsstaterne iværksat hjælpeforanstaltninger, navnlig i form af lånegarantier fra staten eller ordninger med betalingshenstand ("moratorier"), som tilskynder bankerne til at fortsætte långivningen under de nuværende usikre forhold og lette det umiddelbare finansielle pres på virksomheder og husholdninger. Disse omfattende pengepolitiske, reguleringsmæssige og finanspolitiske foranstaltninger giver bankerne de nødvendige ressourcer og den nødvendige fleksibilitet til at støtte EU's økonomi under covid-19-krisen. Bankerne skal nu anvende den kapital og likviditet, der er blevet frigjort, til at kanalisere midler videre til de virksomheder og private husholdninger, der er direkte berørt af den pludselige nedgang i den økonomiske aktivitet, inden for rammerne af tilsynsmæssigt forsvarlig adfærd. På den måde kan omfanget af den skade, der påføres EU's økonomi, begrænses, og genopretningen vil ske hurtigere og blive mere omfattende. Kommissionen anerkender og glæder sig over bankernes bestræbelser på at hjælpe husholdninger og virksomheder med at klare den hidtil usete krise. I betragtning af krisens omfang forventes banksektoren og det bredere finansielle system at være fuldt ud engageret i at støtte den offentlige politik på dette område. De økonomiske udfordringer, som covid-19-pandemien indebærer, kan kun håndteres ved et tæt samarbejde mellem offentlige og private aktører. Europa-Parlamentet insisterede i sin beslutning af 17. april på en proaktiv rolle for banksektoren under denne krise, mens EU's finansministre i deres erklæring af 16. april opfordrede banksektoren til at støtte de husholdninger og virksomheder, der er berørt af covid-19-udbruddet, med henblik på at sikre forretningskontinuitet. 1.2.Fleksibilitet inden for de reguleringsmæssige rammer under covid-19-krisen

De reguleringsmæssige rammer for bankerne giver i høj grad offentlige og private initiativer mulighed for at fremme fortsat långivning til kunder, der er ramt af covid-19-krisen, samtidig med at der opretholdes en forsigtig tilgang. Kommissionen opfordrer bankerne til fuldt ud at gøre brug af den fleksibilitet, der er indbygget i de eksisterende regnskabs- og tilsynsmæssige regler, med henblik på at støtte EU's økonomi under de ekstraordinære omstændigheder, der er skabt af covid-19-udbruddet. Anvendelsen af hjælpeforanstaltninger, som er udformet med henblik på at dække kortsigtede likviditetsbehov, bør ikke i sig selv automatisk føre til en mere omfattende regnskabs- eller tilsynsmæssig behandling, hvis den finansielle situation ikke forringes på anden måde. Samtidig er det afgørende, at bankerne fortsat måler risici på en præcis, konsekvent og gennemsigtig måde, da en sådan tilgang er nødvendigt for at overvåge virkningerne af covid-19-krisen for EU's økonomi og danner grundlag for en modstandsdygtig banksektor. Det betyder, at bankerne fortsat skal identificere situationer, hvor låntagerne muligvis konfronteres med økonomiske problemer, som kunne påvirke deres evne til at tilbagebetale deres lån på længere sigt. Bankerne skal også fortsat anvende forsvarlige garantistillelses- og kundekendskabsstandarder som krævet i EU-lovgivningen. 1.3.Behov for en koordineret reaktion I sin meddelelse om en koordineret økonomisk reaktion på covid-19-krisen opfordrede Kommissionen de tilsyns- og regnskabsmæssige myndigheder til yderligere at præcisere, hvordan den fleksibilitet, der er indbygget i de eksisterende reguleringsmæssige rammer, kan udnyttes bedst muligt. EBA , Den Europæiske Centralbanks banktilsyn (ECB) , Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) og Udvalget af Europæiske Revisionstilsynsmyndigheder (CEAOB) har præciseret, hvordan den store fleksibilitet, der er indbygget i de gældende regnskabs- og tilsynsmæssige rammer, gør det muligt at forvalte de ekstraordinære foranstaltninger, der er truffet som reaktion på denne hidtil usete situation, på en robust og ikke-forstyrrende måde. Kommissionen glæder sig også over de nylige erklæringer fra BCBS og IASB (International Accounting Standards Board) . Det er bydende nødvendigt, at alle myndigheder fortsat handler på en koordineret og sammenhængende måde, når de præciserer, hvordan man anvender den fleksibilitet, der er indbygget i deres respektive regler, med henblik på at skabe størst mulig klarhed og sikre lige konkurrencevilkår i det indre marked. Det fælles regelsæt gælder for alle banker i EU, og det chok, der er forårsaget af pandemien, bør ikke føre til en differentieret anvendelse af reglerne i medlemsstaterne. Garantier eller moratorier, der indrømmes i forbindelse med covid-19, og som f.eks. har de samme karakteristika, bør behandles på samme måde af tilsynsmyndighederne i hele EU. Ved at sikre, at fleksibiliteten i reglerne anvendes på en ensartet måde, bidrager man til at bevare det indre markeds integritet, hvilket er afgørende for at bevæge sig i retning af en hurtigere genopretning. Kommissionen opfordrer EBA til at gøre status over, hvordan offentlige garantier som reaktion på covid-19-krisen bør behandles med henblik på risikobegrænsning, og om nødvendigt at udstede yderligere retningslinjer. Flere af de hjælpeforanstaltninger, som EU og de nationale myndigheder har vedtaget, indebærer, at den fleksibilitet, der er indbygget i reglerne, udnyttes effektivt til at maksimere bankernes udlånskapacitet. Tilsynsmyndighederne har gjort det muligt for bankerne at anvende likviditets- og kapitalbuffere midlertidigt, mens de udpegede nationale myndigheder har lempet en række makroprudentielle kapitalbufferkrav, hvilket de facto har frigjort et betydeligt kapitalbeløb i forhold til reguleringsmæssige begrænsninger. Der er tale om kærkomne hjælpeforanstaltninger, som afspejler den tankegang, der ligger til grund for prudentielle buffere, og betydningen af at tillade, at de frigives for at sikre, at de kan anvendes, når det er nødvendigt. Bankerne bør anvende kapitalbufferne til fortsat at yde lån til realøkonomien, og markederne bør ikke stigmatisere anvendelsen heraf under de nuværende omstændigheder. Kommissionen opfordrer ESRB til at koordinere en EU-tilgang til anvendelse af makroprudentielle buffere i krise- og genopretningsfasen. For at sikre, at bankerne kan spille en central rolle, når det drejer sig om at støtte EU's økonomi under covid-19-krisen, bekræftes den fleksibilitet, som EBA, ECB, ESMA og CEAOB samt BCBS og IASB har fremhævet, ved denne meddelelse med henblik på at skabe så stor vished om spørgsmålet som muligt på nuværende tidspunkt. I denne meddelelse mindes der om hovedtrækkene i de retningslinjer, som de pågældende myndigheder har udstedt, med henblik på at styrke det kollektive tilsagn om en konsekvent og samordnet anvendelse af den fleksibilitet, der er indbygget i Unionens reguleringsmæssige rammer (afsnit 2 og 3). I meddelelsen understreges endvidere den vigtige rolle, som EU's banksektor forventes at spille sammen med den offentlige sektor med hensyn til at begrænse covid-19-krisens økonomiske virkninger og fremme en hurtig genopretning efter krisen, og de områder fremhæves, hvor bankerne opfordres til at udvise ansvarlig adfærd (afsnit 4.). Endelig understreges det i meddelelsen, at der er behov for målrettede ændringer af specifikke aspekter ved tilsynsrammerne for at maksimere bankernes evne til fortsat at yde lån til virksomheder og husholdninger, samtidig med at det overvåges, hvordan bankerne anvender de frigjorte ressourcer til at bidrage til udbuddet af bankkredit (afsnit 5). 2.Fleksibilitet indbygget i IFRS 9 — Finansielle instrumenter Efter anmodning fra Rådet for Finansiel Stabilitet (FSB) og G20 har IASB indført en mere fremadrettet tilgang til hensættelser til dækning af tab på lån via International Financial Reporting Standard (IFRS) 9. IFRS 9 er reaktionen på en af erfaringerne fra den seneste finanskrise, hvor mange banker havde for få hensættelser til dækning af tab på lån til at absorbere tab, når låntagere misligholdte deres forpligtelser. Der er givet udtryk for betænkeligheder med hensyn til, om tilgangen til forventede kredittab i henhold til IFRS 9 automatisk vil medføre en pludselig og betydelig stigning i bankernes nedskrivninger til forventede kredittab og dermed reducere bankernes evne til at yde lån til kunder. Tilgangen til forventede kredittab i henhold til IFRS 9 kræver anvendelse af skøn og fleksibilitet. Som IASB anfører, forventes banker (og andre selskaber) ikke mekanisk at anvende deres eksisterende tilgange til forventede kredittab til at fastsætte nedskrivningernes beløbsmæssige størrelse i en ekstraordinær situation såsom covid-19-krisen. Kommissionen forventer, at bankerne anvender skøn og fleksibilitet i fuldt omfang inden for rammerne af IFRS 9 med henblik på at afbøde eventuelle uønskede virkninger af covid-19-krisen i forbindelse med bankernes nedskrivninger til forventede kredittab uden at underminere investorernes tillid. Vurdering af en væsentlig stigning i kreditrisikoen Bankernes vurdering af en væsentlig stigning i kreditrisikoen (SICR) bør baseres på de berørte finansielle aktivers resterende løbetid. Pludselige punktuelle stigninger i sandsynligheden for misligholdelse (PD) som følge af covid-19-krisen, som forventes at være af midlertidig karakter, bør ikke føre til en væsentlig stigning i PD i løbetiden. Det er derfor ikke rimeligt at antage, at de fører til en væsentlig stigning i kreditrisikoen sammenlignet med den forventede PD i de næste tolv måneder. Ved vurderingen af, om en SICR har fundet sted, bør bankerne lægge tilstrækkelig vægt på scenarier baseret på langsigtede stabile makroøkonomiske prognoser. I IFRS 9 anvendes der en point-in-time reference (indberetningsdatoen) til at vurdere, om en SICR har fundet sted. I betragtning af covid-19-krisens unikke karakter er det vanskeligt for bankerne at indhente tilstrækkeligt rimelige og dokumenterede oplysninger til at udarbejde pålidelige, fremadrettede scenarier til bestemmelse af SICR. I stedet for blot at ekstrapolere den nuværende usikkerhed til de kommende år bør bankerne lægge tilstrækkelig vægt på scenarier baseret på langsigtede stabile makroøkonomiske prognoser som anbefalet af ECB . ECB har i en skrivelse til signifikante institutter forklaret, hvordan de bør anvende de makroøkonomiske fremskrivninger, som ECB's personale har udarbejdet, til vurdering af SICR og nedskrivninger til forventede kredittab i henhold til IFRS 9. Anvendelse af moratorier og bestemmelse af ændringer og SICR Det er usandsynligt, at midlertidige hjælpeforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, såsom private eller lovbestemte moratorier, udgør væsentlige "ændringer" i henhold til IFRS 9. Bankerne bør anvende en kvantitativ og kvalitativ vurdering og tage hensyn til de særlige karakteristika ved moratorier, når de skal fastslå, om moratorier vil føre i en "ændring" i henhold til IFRS 9, eller om en ændring er "væsentlig" og derfor vil føre til ophør af indregning af lånet. Kommissionen tilslutter sig ESMA's erklæring om, at hvis støtteforanstaltningerne er midlertidige og relateret til covid-19-udbruddet, og hvis lånets nettoværdi ikke påvirkes væsentligt, er det usandsynligt, at ændringerne vil være væsentlige. Lån bør ikke automatisk anses for at være have været udsat for en SICR, blot fordi de gøres til genstand for private eller lovbestemte moratorier. Moratorier nulstiller den dato, hvorfra låntagernes "restancedage" bør beregnes. Moratorier påvirker derfor den 30-dages afkræftelige formodning om en SICR samt den 90-dages overskridelse for låntagers misligholdelse. Lån, der ikke var misligholdt før covid-19-krisen, og som er genstand for et midlertidigt privat eller lovbestemt moratorium, vil dog ikke automatisk føre til betydeligt større nedskrivninger til forventede kredittab i henhold til IFRS 9. EBA og ESMA præciserede i de erklæringer, som blev offentliggjort den 25. marts, at støtteforanstaltninger ikke automatisk fører til en SICR i henhold til IFRS 9. Endvidere offentliggjorde IASB den 27. marts et dokument om anvendelsen af IFRS 9 i forbindelse med covid-19-krisen, der bekræfter fleksibiliteten i IFRS 9, og hvor der udtrykkeligt henvises til ECB's, EBA's og ESMA's erklæringer. Kommissionen tilslutter sig de forskellige erklæringer fra myndighederne om, at hvis støtteforanstaltningerne er midlertidige og relateret til covid-19-krisen, er det usandsynligt, at ændringerne vil være væsentlige. Anvendelse af lånegarantier og nedskrivninger til forventede kredittab i henhold til IFRS 9 Lånegarantier kan hverken øge eller reducere låntagerens risiko for misligholdelse, men de reducerer størrelsen af kredittab, hvis låntageren rent faktisk misligholder sine forpligtelser. Hvis en regering eller anden enhed stiller garantier for banklån til låntagere, skal bankerne tage hensyn til disse lånegarantier ved beregningen af størrelsen af det forventede kredittab. Derfor vil størrelsen af de forventede kredittab være mindre, fordi en del af tabene vil blive opvejet af garantien.

Bankerne bør fremlægge indsigtsfulde oplysninger om beregningen af forventede kredittab i henhold til IFRS 9, herunder oplysninger om negative scenarier. Bankerne bør også i noterne angive de særlige regnskabsprincipper, der er vedtaget i forbindelse med covid-19-krisen. Sådanne oplysninger giver markedsdeltagerne mulighed for at foretage informerede vurderinger af bankernes kreditrisikoeksponeringer. Eksterne revisorer forventes at tage hensyn til erklæringerne fra BCBS, EBA, ESMA, ECB, IASB og denne meddelelse i deres revisionsarbejde. Det betyder, at de forventes at tage hensyn til bankernes skøn og brug af den fleksibilitet, der er indbygget i IFRS 9, i overensstemmelse med sådanne retningslinjer, når de udarbejder deres revisionserklæring. Yderligere indvirkninger af covid-19-krisen på lovpligtig revision af årsregnskaber i almindelighed fremgår af CEAOB's erklæring. Overgangsordning i kapitalkravsforordningen Bankerne opfordres til at gennemføre de IFRS 9-relaterede overgangsordninger, som vil begrænse virkningen af nedskrivninger til forventede kredittab i henhold til IFRS 9 på bankernes lovpligtige kapital . Kapitalkravsforordningen (CRR) omfatter en overgangsordning , der gør det muligt for banker at indregne enhver stigning i nedskrivninger til forventede kredittab i den egentlige kernekapital i henhold til IFRS 9. Siden andet kvartal 2018 har kun 56 % af bankerne i EU anvendt overgangsordningerne . I euroområdet har kun 34 banker under ECB's direkte tilsyn benyttet denne mulighed. De banker, der valgte ikke at anvende de IFRS 9-relaterede overgangsordninger i 2018, kunne omgøre denne beslutning efter forudgående tilladelse fra deres kompetente myndighed. De kompetente myndigheder bør tage behørigt hensyn til de nuværende ekstraordinære omstændigheder og bør i rette tid behandle ansøgninger fra banker om anvendelse af de IFRS 9-relaterede overgangsordninger i CRR. For at begrænse den volatilitet i den lovpligtig kapital, der kan opstå, hvis covid-19-krisen resulterer i en betydelig stigning i det forventede kredittab, er der i BCBS opnået enighed om ændringer af de eksisterende overgangsordninger. Disse ændringer vil gøre det muligt at nulstille overgangsperioden på 5 år og justere kalibreringen af ordningerne for indregning af nedskrivninger i den egentlige kernekapital. Kommissionen vedtager i dag et lovgivningsmæssigt forslag om gennemførelse af disse ændringer i EU-retten. 3.Fleksibilitet indbygget i tilsynsreglerne vedrørende klassificering af misligholdte lån I tilsynsreglerne vedrørende klassificering af misligholdte lån kan der tages højde for hjælpeforanstaltninger såsom garantier og private eller lovbestemte moratorier. EBA og ECB har i den forbindelse udsendt erklæringer og retningslinjer med det formål at skabe klarhed over, hvordan aspekter vedrørende i) klassificering af misligholdte lån og ii) identificering af eksponeringer med henstand kan behandles konsekvent. Anvendelse af garantier og definitionen af misligholdelse Tilsynsreglerne kræver ikke, at en bank automatisk anser en debitor for at misligholde sine forpligtelser, når den trækker på en garanti. Selv om det i henhold til CRR skal overvejes, om det er usandsynligt, at en debitor vil indfri sine forpligtelser uden anvendelse af en garanti, bevirker anvendelsen af en garanti ikke i sig selv, at debitor klassificeres som havende misligholdt sine forpligtelser . Samtidig udelukker en garanti ikke, at en debitor klassificeres som havende misligholdt sine forpligtelser. Uanset om der foreligger en garanti, skal banken danne sig en mening om, hvorvidt låntageren er i stand til at opfylde sine forpligtelser. På dette stadium i covid-19-krisen har mange låntagere midlertidige problemer med at opfylde deres forpligtelser. Ved vurderingen af en låntagers evne til at opfylde sine forpligtelser bør bankerne tage hensyn til låntagers langsigtede perspektiver og være opmærksom på situationer, hvor midlertidige problemer med stor sandsynlighed vil blive til langsigtede problemer og i sidste ende føre til insolvens. Brug af betalingsmoratorier og definitionerne af kreditlempelse og misligholdelse De offentlige og private moratorier, der er indført som reaktion på covid-19-krisen, fører ikke automatisk til en omklassificering af en eksponering til "eksponering med kreditlempelse", "ikke-misligholdt eksponering" eller "misligholdt eksponering med kreditlempelse". I medfør af definitionen af kreditlempelse tilbyder bankerne typisk særlige foranstaltninger (f.eks. midlertidigt at suspendere afdrag og/eller renter af et lån) for at hjælpe individuelle låntagere, som har eller sandsynligvis vil få midlertidige finansielle problemer med deres tilbagebetalingsforpligtelser. Hvis en kreditlempelse medfører en reduceret finansiel forpligtelse (en såkaldt "krisebetinget omlægning"), er det et tegn på, at låntager sandsynligvis ikke vil indfri sin forpligtelse. Ordningerne med offentlige og private moratorier, der blev indført som reaktion på covid-19-krisen, er dog af overvejende præventiv og generel karakter. De har til formål at imødegå systemiske risici og afbøde potentielle risici, der kan opstå i EU's bredere økonomi i fremtiden. De er ikke låntagerspecifikke, da varigheden af betalingernes forsinkelse fastsættes for alle låntagere uanset låntagerens særlige økonomiske forhold . De kunne derfor anses for ikke at påvirke klassificeringen af de pågældende lån. Offentlige og private moratorier bør behandles på samme måde, i det omfang de har samme formål og ensartede karakteristika. I EBA's retningslinjer af 2. april 2020 om betalingsmoratorier præciseres det, under hvilke omstændigheder offentlige eller private betalingsmoratorier ikke udløser klassificeringen "med kreditlempelse". Hvis indfrielsen af en forpligtelse suspenderes på grund af et moratorium, suspenderes opregningen af "restancedage" , og eventuelle forsinkelser beregnes på grundlag af den ændrede forfaldsplan for betalinger . Selv om bankerne fortsat er forpligtet til i hvert enkelt tilfælde at vurdere, om det er usandsynligt, at låntageren vil indfri sine forpligtelser, henvises der i den pågældende vurdering til den ændrede forfaldsplan for betalinger, og når der ikke er betænkeligheder i den forbindelse, kan eksponeringen fortsat have status som ikke-misligholdt. I EBA's retningslinjer for betalingsmoratorier præciseres det dog, at bankerne fortsat bør anvende deres sædvanlige risikobaserede metode til vurdering af, hvorvidt det er usandsynligt, at låntager vil indfri sine forpligtelser. Bankerne forventes at anvende en risikobaseret tilgang til at vurdere kreditrisikoen for låntagere, der drager fordel af et betalingsmoratorium. Selv hvis betalingsmoratorier ikke klassificeres som kreditlempelser, skal bankerne nøje vurdere kreditkvaliteten af de eksponeringer, der drager fordel af disse lempelser, og identificere situationer, hvor det er usandsynligt, at låntager vil indfri sine forpligtelser, med henblik på definitionen af misligholdelse . Det betyder, at bankerne bør lægge særlig vægt på og prioritere vurderingen af de låntagere, som med stor sandsynligvis vil få betalingsvanskeligheder. 4.Banksektorens rolle og ansvar For at være effektive har de offentlige myndigheders økonomiske støtte- og hjælpeforanstaltninger brug for effektive kanaler og et tæt samarbejde med banksektoren. Derfor skal bankerne samarbejde med hinanden og med de offentlige myndigheder for at sikre, at der er tilstrækkelig likviditet til sikker långivning i hele Unionen. De offentlige myndigheders støtteforanstaltninger har kanaliseret yderligere likviditet over i sektoren og frigivet de enkelte bankers likviditetsbuffere med henblik på at styrke bankernes kapacitet til at tjene det indre marked. Bankerne er ansvarlige for at sikre likviditetsstrømmen og bør fortsat påtage sig deres kollektive ansvar for at opretholde interbanklångivningen. Det er derfor afgørende, at bankerne fortsat yder lån til husholdninger og virksomheder i hele Unionen. Bankerne bør fremskynde den digitale omstilling af deres virksomheder og fortsat være på vagt med hensyn til svig. I forbindelse med den fysiske distancering, som de offentlige myndigheder har pålagt borgerne, vil digital bankvirksomhed få stadig større betydning som et middel til at sikre kontinuitet i banktjenesteydelserne. De forskellige tilsynsforanstaltninger, som midlertidigt fritager bankerne fra visse kapitalkrav, likviditetskrav og operationelle krav, skaber bedre betingelser for banksektoren med hensyn til at bidrage til den kollektive indsats og til med sin væsentlige sociale og økonomiske rolle at sikre kanaliseringen af offentlige støtteforanstaltninger. Støtteforanstaltningerne er af præventiv karakter og har til formål at håndtere den umiddelbare virkning af covid-19-krisen og vanskelighederne ved at forudse, hvor hurtigt genopretningen kan finde sted. Selv om bankerne er væsentligt rekapitaliserede og meget bedre rustet til at modstå negative scenarier end under finanskrisen i 2008/9, skal de ikke desto mindre forberede sig på en forværring af de økonomiske udsigter, som uundgåeligt vil øge de risici, de står over for, og de dermed forbundne omkostninger. Bankerne skal udvise forsigtighed for at sikre, at de bevarer eller styrker deres kapitalgrundlag og dermed implicit deres evne til fortsat långivning. I den nuværende ekstraordinære situation svarer tilbageholdelse af udbytte til en forsigtig justering af bankernes regler om udlodning. Tilsynsmyndighederne har opfordret bankerne til at afholde sig fra at udlodde udbytte og foretage tilbagekøb af aktier under covid-19-krisen. sDet er prisværdigt, at et stadigt stigende antal banker har besluttet at suspendere udbytteudlodninger, og alle banker i Unionen opfordres indtrængende til at afstå fra at udlodde udbytte og foretage tilbagekøb af aktier, der tager sigte på at give aktionærerne afkast, under covid-19-krisen. Banksektoren vil således sende et stærkt signal om, at den samlet set er fast besluttet på at gøre sit til at håndtere nødsituationen.