6. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 206/11 
på let petroleum bør sammenlignes med den definition, der gives i fodnoten til Del II i bilaget til 
Kommissionens forslag. 
(iii) Propan-1-Ol 
»Komitéen anser anvendelsen af denne forbindelse som ekstraktionsmiddel som midlertidig 
acceptabel, hvis restindhold fra dets anvendelse i indtagne levnedsmidler ikke overstiger 5 mg/ 
kg«. 
(iv) Methylethylketon 
»Komitéen henstiller, at specifikationen begrænser mængden af hexan i MEK til 50 mg/kg«. 
Den videnskabelige Komité udtaler sig ikke om nedenstående stoffer, der er medtaget i del II i 
bilaget til Kommissionens forslag: 
Vandfri opløsning af ammoniak i methanol, ethanol, propan-1-Ol, propan-2-Ol eller butan-2-Ol. 
Udtalelse om udkast til Rådets henstilling om indførelse af et europæisk helbredskort til 
brug i nødstilfælde 
(84/C 206/03) / 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen er offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende nr. C 21 af 28. januar 1984. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 10. januar 1984 under henvis­
ning til EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs 
udtalelse om det nævnte emne. 
Procedure: 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for miljøbeskyttelse, sund­
hedsvæsen og forbrug, som udpegede Edouard Brassier til ordfører. Afdelingen vedtog 
sin udtalelse den 26. og 27. april 1984. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 217. plenarforsamling, mødet den 
23. maj 1984, enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Udvalget deler uden forbehold det synspunkt, 
som Europa-Parlamentet har givet udtryk for i sin 
beslutning af 13. oktober 1981 om indførelse af et 
europæisk helbredskort til brug i nødstilfælde. 2. Man kan konstatere en stadig tiltagende mobili­
tet blandt en del af befolkningen i Fællesskabet. I 
denne del af befolkningen er der imidlertid perso­
ner, der lider af alvorlige eller kroniske sygdomme 
(8-10%), og som kan have behov for hurtig og rele­
vant lægebehandling i tilfælde af uheld eller syg­
dom indtruffet under en rejse foretaget i erhvervs-
eller ferieøjemed. 
Det tilslutter sig således Kommissionens henstilling 
til Rådet om helbredskortet. 2.1. Under sådanne forhold er den syge eller til-
Nr. C 206/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 8. 84 
skadekomne undertiden fysisk ude af stand til at 
give oplysninger om sin sygehistorie eller er ofte 
ikke i stand til at give præcise oplysninger. Desuden 
kan sprogproblemet udgøre en yderligere vanskelig­
hed. 
2.2. Derfor har private eller offentlige initiativer 
allerede i flere medlemsstater ført til udstedelse af 
individuelle helbredskort til brug i nødstilfælde, 
baseret på forskellige systemer for så vidt angår 
udformning og anvendelse. 
2.3. Udvalget konstaterer, at disse helbredskort til 
brug i nødstilfælde, som sundhedsministerierne i 
Vesttyskland og Luxembourg i flere år har slået til 
lyd for, har stor praktisk nytte. 
3. Kortets formular 
Udvalget godkender den af Kommissionen anbefa­
lede formular, idet det dog fremsætter følgende for­
slag: 
3.1. Den øverste påskrift »Oplysninger forbeholdt 
lægen« suppleres med »og enhver, der anmodes om 
at yde førstehjælp«. Denne tilføjelse bevarer kortets 
fortrolige karakter og synes at være nødvendig, for 
at der kan ydes effektiv hjælp i en akut situation. 
3.2. ./VFet nederst på kortet tydeliggøres ved at 
ændre det til en vigtig oplysning, således at det 
understreges, at kortet kun har værdi, hvis det inde­
holder regelmæssigt ajourførte oplysninger eller 
oplysninger om nye kendsgerninger. 
3.3. Det bør understreges over for den eller de 
læger, som skal udfylde kortet, at de skal begrænse 
sig til væsentlige oplysninger. Ikke alle kortets 
rubrikker er lige værdifulde for realiseringen af kor­
tets eneste formål, nemlig at gøre det muligt i en 
nødsituation at redde livet for en syg eller tilskade­
kommen under hensyntagen til hans helbredsprofil. 
3.4. Man bør undlade at følge forslaget om at 
lægge kortet i en lukket kuvert for således at gøre 
det mere synligt og dermed lettere tilgængeligt for 
lægen eller andet behandlende personale i forbin­
delse med førstehjælp. 4. Modtagere af kortet 
4.1. Det europæiske helbredskort til brug i nødstil­
fælde, som er frivilligt, bør (jf. side 2, 2. afsnit i 
Kommissionens henstilling) kun udstedes af den 
behandlende læge til de patienter, der anmoder 
derom: 
-— hvis de har en alvorlig eller kronisk sygdom; 
— hvis de ikke må ordineres en bestemt type medi­
cin eller serum, eller hvis blodtransfusioner kan 
udgøre en fare for dem. 
4.2. Det er klart, at kortet ikke kun kan være nyt­
tigt i forbindelse med den sygdom, indehaveren 
eventuelt lider af, men også i andre helbredsmæs­
sige situationer. 
5. Kortet bør affattes på flere sprog 
5.1. Udvalget mener, at kortet kun bør affattes på 
Fællesskabets officielle sprog, hvilket ikke kan 
undgå at medvirke til at styrke følelsen af at være 
borger i Europa. 
5.2. Det første sprog bør være det officielle sprog i 
det land, hvori kortets indehaver er bosiddende, og 
man bør overlade det til hvert enkelt land at afgøre, 
hvilke tre andre sprog, der skal bruges på kortet. 
6. Udstedelse af kortet 
6.1. Udvalget mener, at kortet bør udstedes hurtigt 
og gratis, uden at det børe være nødvendigt at ind­
give anmodning forud for udstedelsen. 
6.2. Hvis kortet anbefales i den ene eller anden 
medlemsstat, bør man 
1. lancere gentagne informationskampagner i pres­
sen og alle de audiovisuelle medier; 
2. alle offentlige og private kompetente organer, 
særlig sygesikringsmyndighederne, bilklubber 
osv, bør udbrede kendskabet til kortet; . 
3. privatpraktiserende læger og hospitalslæger bør 
systematisk ligge inde med en vis mængde for­
mularer for umiddelbart at kunne udstede kortet 
til deres patienter. 
6. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 206/13 
6.3. Da dette kort er frivilligt, bør lægens udfærdi­
gelse heraf ikke føre til ekstra lægeregninger, der 
skal refunderes af sygesikringen. Det er ønskeligt, at kortet udstedes gratis i forbindelse med en regel­
mæssig helbredsundersøgelse. 
Bruxelles, den 23. maj 1984 
Francis CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om Den europæiske fond for Regionaludvikling (8. beretning fra 
Kommissionen til Rådet) 
(84/C 206/04) 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber besluttede den 14. november 1983 
under henvisning til EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og 
sociale Udvalgs udtalelse om det nævnte emne. 
Procedure: 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for regionaludvikling, som 
udpegede Gian Battista Cavazzuti til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 
13. april 1984. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 217. plenarforsamling, mødet den 
23. maj 1984, enstemmigt følgende udtalelse: 
I. GENERELLE BEMÆRKNINGER 
1. Udvalget minder om, at Den europæiske fond 
for Regionaludvikling har til opgave »... at 
afhjælpe de væsentligste regionale skævheder i Fæl­
lesskabet, som især er begrundet i landbrugets domi­
nerende stilling, industrielle forandringer og en 
strukturel underbeskæftigelse« (')• 
2. Udvalget konstaterer, at dette mål ikke er nået, 
selv om Det europæiske Fællesskab nu har eksiste­
ret i mere end 25 år og efter 8 års regionalpolitik; 
tværtimod er skævhederne mellem de rigeste og de 
(') Rådets forordning (EØF) nr. 724/75 af 18. 3. 1975 om 
oprettelse af en europæisk fond for regionaludvikling, 
artikel 1. fattigste regioner i EF blevet endnu mere udtalte (se 
tabellerne i bilaget). 
Ydermere har recessionen været medvirkende til at 
øge udviklingsktøften mellem udkantregionerne og 
de mere centralt beliggende regioner, idet sidst­
nævnte har kunnet genoprette og konsolidere deres 
økonomiske aktivitet. Dette må give stof til efter­
tanke (se tabellerne i bilaget). 
3. Udvalget finder det beklageligt, at Rådet ikke 
har taget stilling til det forslag om reform af EFRU-
forordningen, som Kommissionen fremlagde den 
21. oktober 1981. Når Udvalget gav sin fulde støtte 
til dette forslag var det især fordi de vigtigste fore­
slåede ændringer gik ud på, at der skulle ske en kon­
centration af fondens interventioner i forbindelse 
med en afgørende forøgelse af de disponible midler,