6. EU bemærker, at der er blevet gjort et meget stort stykke arbejde de senere år for at opbygge kapacitet til gennemførelsen af CITES med hensyn til saltvandsarter, herunder gennem EU's økonomiske støtte. Denne indsats bør fortsættes fremover i CITES-sammenhæng i relevant omfang. EU ser frem til at læse de rapporter, som parterne og CITES-sekretariatet gør tilgængelige efter CoP17, om gennemførelse og overholdelse af CITES-kravene vedrørende saltvandsarter og navnlig hajer og rokker. EU vil også støtte bedre koordinering mellem CITES og de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer inden for rammerne af deres respektive mandater med det formål at forbedre forvaltningen og komplementariteten og samtidig undgå overlapninger og uoverensstemmelser. EU skal fremme og støtte inddragelsen af CITES-opførte hajer og rokker og andre saltvandsarter i de relevante vurderingsmekanismer i CITES, især CITES' udvalg om dyr, med det formål at sikre levering af vurderingerne inden CoP18. I mangel af de sidste nye videnskabelige råd støtter EU desuden optagelsen af et antal haj- og rokkearter (silkehaj, Carcharhinus falciformis, og rævehajer, Alopias spp.) og djævlerokken (Mobula spp.) på CITES-konventionens liste II. EU vil gennemgå de seneste videnskabelige råd fra FAO's ekspertpanel, IUCN/TRAFFIC og andre kilder til videnskabelig rådgivning. Set i lyset af bekymringer for bevarelsen af ålearter på globalt plan og virkningen af international handel for deres overlevelse støtter EU desuden, at der indhentes flere relevante oplysninger om handelen med disse arter, og at disse oplysninger tages i betragtning af CITES' udvalg om dyr med henblik på at affatte anbefalinger til CITES CoP18. Imidlertid vil EU ikke støtte forslag, som på CoP17 kunne medføre optagelse af europæisk ferskvandsål på CITES-liste I.

5. I overensstemmelse med sin veletablerede holdning bekræfter EU, at CITES er et hensigtsmæssigt instrument til regulering af international handel med saltvandsarter, når disse arter berøres af handel og er eller kan blive truet af udryddelse, og minder samtidig om, at bevaring af marine biologiske ressourcer falder ind under EU's enekompetence.

3. På CoP17 er der fremlagt 62 ændringsforslag til CITES-listerne. EU's holdning til disse forslag bør bygge på de pågældende arters bevaringsstatus og den virkning, som handel har eller kan få for disse arter. Til det formål bør EU tage hensyn til de aktuelle bestemmelser i resolution conf. 9.24 om kriterierne for ændring af liste I og II. Navnlig bør EU tage hensyn til de holdninger, som udtrykkes af forekomststaterne for de arter, der berøres af forslagene. EU mener også, at man generelt bør støtte de ændringsforslag til CITES-listerne, som er resultatet af arbejdet i CITES' udvalg om dyr og planter. Ligeledes vil CITES-sekretariatets og IUCN/TRAFFIC's vurdering af forslagene og FAO's særlige ekspertpanels vurdering vedrørende saltvandsarter blive taget i betragtning, idet det bemærkes, at bestandvurderinger og relevante data fra de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer også skal tages i betragtning.

2. EU mener, at gennemsigtigheden og ansvarligheden inden for CITES bør styrkes yderligere for at øge legitimiteten og integriteten i konventionens beslutningsproces, og vil støtte forslag herom. I den forbindelse støtter EU navnlig resolutionen om, at der dels gennem en gennemsigtig ordning drevet af CITES-sekretariatet skal konsolideres donorstøtte til udviklingslandes delegeredes deltagelse i CITES-partskonferencens møder ("projektet for sponsorerede delegerede"), dels samtidig kræves gennemsigtighed af de donorer, der direkte finansierer tredjelandsdelegeredes deltagelse uden for denne ordning.

1. EU blev i 2015 den første organisation for regional økonomisk integration, der tiltrådte CITES. Reglerne for EU's deltagelse i partskonferencen vil skulle specificeres i forretningsordenen for mødet mellem parterne, især hvad angår stemmeafgivelse. EU mener, at forretningsordenen bør afspejle ordlyden i CITES-konventionen (artikel XXI, stk. 2-6) og ikke indeholde bestemmelser, som gør udøvelsen af EU's rettigheder som part betinget af vilkår, som ikke er fastlagt i konventionen. I så henseende støtter EU, at forretningsordenens ordlyd vedrørende organisationer for regional økonomisk integration rettes til efter bestemmelserne i den forretningsorden, der gælder for mange andre internationale konventioner (konventionen om den biologiske mangfoldighed, konventionen om migrerende arter, FN's rammekonvention om klimaændringer, Montreal-protokollen og Stockholm-, Basel- og Rotterdam-konventionen). I erkendelse af at dette punkt har affødt spørgsmål fra tredjeparter, bør EU forud for partskonferencen fremsende information om, hvordan stemmefordelingen mellem EU og medlemsstaterne bliver afgjort. EU bør også være rede til at udvise en vis smidighed i drøftelserne om forretningsordenen, såfremt hverken EU's rettigheder som part eller fordelingen af kompetencerne i henhold til TEUF undermineres.

5. EU bør i sin holdning tage hensyn til det bidrag, som CITES-kontrol kan yde til forbedring af en given bevaringsstatus, og samtidig anerkende betydningen af bevaringsbestræbelserne i de lande og internationale organer, der har gennemført effektive bevaringsforanstaltninger. EU bør sikre, at beslutningerne på CoP17 maksimerer effektiviteten af CITES ved at minimere unødige administrative byrder og ved at fremme praktiske, omkostningseffektive og brugbare løsninger på gennemførelses- og overvågningsproblemer.

2. EU bør støtte en ambitiøs holdning på CITES CoP17 i overensstemmelse med de relevante EU-politikker og sine internationale forpligtelser på disse områder, navnlig de mål, der vedrører vilde dyr og planter i henhold til mål nr. 15 for bæredygtig udvikling, den strategiske plan for biodiversitet 2011-2020, herunder Aichi-målene, som er aftalt inden for konventionen om den biologiske mangfoldighed, CITES' strategiske vision og FN's Generalforsamlings resolution 69/314 om ulovlig handel med vilde dyr og planter. EU's holdning bør også tjene til at nå de mål, der er fastsat på EU-plan gennem EU's biodiversitetsstrategi frem til 2020, EU's handlingsplan mod ulovlig handel med vilde dyr og planter, EU's tilgang til at fremme handel og bæredygtig udvikling som afspejlet i EU's strategi "handel for alle" og EU's handlingsplan for bevarelse og forvaltning af hajer.

7. Den internationale handel med tropiske træarter til forsyning af markedet for rosentræsprodukter er steget betydeligt de seneste år. Ifølge tilgængelige oplysninger foregår en stor del af denne handel på et uholdbart niveau og stammer fra ulovlig fældning i et sådant omfang, at ulovlig handel med rosentræ i dag anses for at være en af de meste fremherskende former for ulovlig handel med vilde dyr og planter. Nogle få rosentræarter er i øjeblikket beskyttet i henhold til CITES, og EU bør støtte forslag om optagelse på liste II af flere rosentræarter (Pterocarpus erinaceus, tre Guibourtia-arter og Dalbergia spp.). EU mener, at anvendelsesområdet for disse optagelser på listen – på baggrund af tilgængelig information og ved anvendelse af forsigtighedsprincippet – bør defineres (gennem de relevante anmærkninger), så de omfatter den størst mulige andel af de produkter, der eksporteres fra de berørte forekomststater.

8. EU's holdning til forslag om ulovlig handel med vilde dyr og planter bør stemme overens med de tre prioriteter, der er fastlagt i EU's handlingsplan mod ulovlig handel med vilde dyr og planter, nemlig:

– forebyggelse af handel med vilde dyr og planter og tackling af de grundlæggende årsager

– mere effektiv gennemførelse og håndhævelse af de eksisterende regler samt bekæmpelse af den organiserede kriminalitet på området

– styrkelse af det globale partnerskab mellem oprindelses-, forbruger- og transitlandene mod handel med vilde dyr og planter.

9. I overensstemmelse med den første prioritet støtter EU en bedre beskyttelse gennem CITES af arter, der i øjeblikket importeres til EU i et uholdbart omfang eller ulovligt (især handel med eksotiske kæledyr). EU støtter derfor ændringsforslag til listerne vedrørende berberaber (Macaca sylvanus), gråpapegøje (Psittacus erithacus) og forskellige krybdyr. EU støtter også optagelsen på liste II af Banggai-kardinalfisk (Pterapogon kauderni) i erkendelse af, at de tilgængelige oplysninger synes at vise, at optagelseskriterierne er opfyldt, og bemærker, at der bør føres yderligere drøftelser med Indonesien, som er artens eneste forekomststat, for at afdække, om der kan opnås enighed om en fælles tilgang til bæredygtig handel med denne art.

10. I henhold til den første prioritet støtter EU også vedtagelsen af en resolution om aktiviteter, der befordrer korruption, og som foregår i strid med CITES-konventionen, og af yderligere anbefalinger til og vejledning i nedbringelse af efterspørgslen efter ulovlige produkter af vilde dyr og planter. EU vil være opmærksom på, om der ved vedtagelsen af beslutninger på CoP17 tages hensyn til de landdistriktsamfund, hvis behov og interesser måske berøres heraf.

11. I overensstemmelse med den anden og tredje prioritet støtter EU skærpede foranstaltninger til at sikre parternes gennemførelse af konventionen og anbefaler at anvende en klar tidsplan med overvågningsmekanismer (herunder eventuelle handelssanktioner) over for parter, som gentagne gange forsømmer at opfylde deres forpligtelser i henhold til CITES. Dette er navnlig vigtigt i henseende til at bekæmpe krybskytteri og ulovlig handel, der berører elefanter (se nedenfor), næsehorn, asiatiske store kattedyr, rosentræ og skældyr. I denne henseende bør EU også støtte forslaget om en resolution om bedre overvågning for at sikre, at vilde dyr ikke uretmæssigt handles som dyr avlet i fangenskab.

12. Krybskytteri mod elefanter og næsehorn og ulovlig handel med elfenben og næsehornshorn fortsætter i et alarmerende stort omfang. Det er fortsat en stor bekymring hos EU, og EU's prioritet i forbindelse med alle dagsordenspunkter, der vedrører elefanter, skal være at støtte indsatser, der direkte bekæmper dette problem, idet der især tages hensyn til prioriteterne i den EU-finansierede undersøgelse "Larger than Elephants. Input for an EU strategic Approach to a wildlife conservation in Africa". For så vidt angår elefanter, er der gjort gode fremskridt i visse forekomststater og transit- og destinationslande, og de nationale handlingsplaner for elfenben (National Ivory Action Plan – NIAP), der er udarbejdet i 19 lande ifølge beslutningerne på det seneste partskonferencemøde i CITES, har været medvirkende til at fremme denne udvikling. Der mangler meget endnu, især i lande, der fortsat er "hotspots" for krybskytteri mod elefanter og ulovlig handel med elfenben. Derfor bør EU støtte en styrkelse af de nationale handlingsplaner for elfenben og en skærpet overvågning af de berørte parters gennemførelse heraf, herunder iværksættelse af handelssanktioner i tilfælde af, at et land vedvarende undlader at træffe tilstrækkelige foranstaltninger mod krybskytteri mod elefanter og ulovlig handel med elfenben.

13. EU bemærker, at utallige og ofte modstridende forslag er blevet fremsat af parterne angående handel med elfenben. International handel med elfenben er i øjeblikket forbudt i henhold til CITES-bestemmelserne. EU mener ikke, at betingelserne for på ny at tillade denne handel er opfyldt, og støtter ikke forslag om genåbning af denne handel på CITES CoP17. EU bemærker, at der ikke er sket fremskridt med udviklingen af beslutningsmekanismen vedrørende en proces om handel med elfenben, og mener ikke, at der er noget akut behov for at indgå en aftale om en sådan mekanisme på CoP17. EU er ikke modstander af, at denne drøftelse kan genoptages, men mener, at det først bør ske, når krybskytteri mod elefanter og ulovlig handel med elfenben er nedbragt betydeligt. EU bør også tilskynde alle afrikanske elefantforekomststater til at indgå i en dialog med henblik på at aftale en fælles holdning til dette spørgsmål.

14. EU bemærker, at der har været tilfælde, hvor lovlig indenlandsk handel med elfenben i visse lande, der er part i CITES-konventionen, har befordret den internationale ulovlige handel med elfenben. I sådanne tilfælde bør EU være rede til at støtte opfordringer til, at de berørte parter indfører forbud mod denne indenlandske handel. EU bør derfor være åben over for forslag, der fremsættes om dette spørgsmål, forudsat at deres omfang præciseres. Når forbindelsen mellem lovlig indenlandsk handel med elfenben og ulovlig handel med elfenben ikke er fastslået (enten direkte, når ulovlige elfenbensvarer hvidvaskes på hjemmemarkedet, eller indirekte, når lovlig handel fremmer en yderligere efterspørgsel efter ulovlig elfenben), vil det ikke være CITES' opgave at opfordre til et forbud mod indenlandsk handel med elfenben, især elfenbensvarer, som er erhvervet før optagelsen i 1990 af afrikanske elefanter på CITES-liste I.

15. EU mener, at der bør aftales internationale retningslinjer inden for rammerne af CITES for at garantere, at jagttrofæer af arter opført på CITES-konventionens liste I og II er af bæredygtig og lovlig oprindelse. EU støtter også, at CITES' udvalg om dyr skærper overvågningen af fastsættelsen af eksportkvoter for jagttrofæer af arter på liste I, især leoparder og løver.

16. EU bør også søge at minimere den administrative byrde for erhvervsdrivende og privatpersoner i forbindelse med ind- og udførsel af produkter opført på CITES-listerne, når der er begrænset frygt for, at sådanne bevægelser kan have skadelige virkninger for de berørte arter. Dette er navnlig tilfældet for musikere og for færdige produkter fremstillet af visse CITES-arter.

17. Krisekarakteren af den ulovlige handel med vilde dyr og planter kombineret med optagelsen i CITES af nye arter og parter betyder, at der er kommet flere aktiviteter ind under CITES i de seneste år, og at CITES-sekretariatet har fået en betydeligt forøget arbejdsmængde. EU bør tage denne udvikling i betragtning ved fastlæggelsen af sine prioriteter på CoP17 og sin holdning til CITES-sekretariatets fremtidige budget.