[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 8.2.2007

KOM(2007) 50 endelig

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

MERE FLEKSIBEL REGULERINGKAN GIVE HURTIGERE ADGANG TIL FREKVENSRESSOURCERFOR TRÅDLØSE ELEKTRONISKE KOMMUNIKATIONSTJENESTER

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

MERE FLEKSIBEL REGULERING KAN GIVE HURTIGERE ADGANG TIL FREKVENSRESSOURCER FOR TRÅDLØSE ELEKTRONISKE KOMMUNIKATIONSTJENESTER (EØS-relevant tekst)

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. Indledning 5

2. Den foreslåede reguleringsmetode 5

3. Begrundelse 6

3.1. Politisk og økonomisk baggrund 6

3.2. Behov for ændringer: aktuelle spørgsmål, der udfordrer status quo 7

4. Vejen frem 8

4.1. Udpegning af tilstrækkelige frekvensressourcer til fleksibel brug 8

4.2. På vej mod en sammenhængende tilladelsesordning 8

4.3. Bedre samarbejde mellem markedsdeltagerne 9

5. Tiltag 9

6. Konklusion 10

Resumé

Udbredelsen af innovative trådløse tjenester og teknologier hindres i stigende grad af, at bestemte frekvensbånd er reserveret til snævert definerede tjenester, og at der gælder strenge betingelser for brugen, som unødigt begrænser udnyttelsen af frekvensressourcerne. En mere fleksibel udnyttelse af frekvensressourcerne vil give brugerne mulighed for at træffe rettidige forretningsmæssige valg i tæt kontakt med markedet.

EU's nuværende regelsæt for elektroniske kommunikationstjenester anerkender allerede vigtigheden af sammensmeltningen af teknologier og tjenester på markedet og understreger behovet for et konkurrencepræget og innovativt miljø. Der er dog tiltagende enighed om, at der er behov for yderligere forbedringer af frekvenspolitikken, og at der ufortøvet må sættes ind på dette område. Kommissionen er i øjeblikket i gang med en nyvurdering af rammebestemmelserne, hvori også indgår indførelsen af en ny metode til administration af frekvensressourcerne som et vigtigt tema[1]. Det ajourførte regelsæt, som følger af denne nyvurdering, vil dog først træde i kraft i 2010.

Denne meddelelse har derfor til formål at beskrive de praktiske skridt, som der er behov for frem til 2010, for at forberede den mere fleksible frekvensadministration i frekvensbånd med individuelle brugsrettigheder, som nyvurderingen af regelsættet for elektroniske kommunikationstjenester til sin tid skal være retsgrundlag for. Samtidig handler meddelelsen - på grundlag af de nuværende lovrammer - også om tilfælde, hvor der er akut brug for en mere fleksibel håndtering af frekvensbrugen. Meddelelsen beskæftiger sig ikke med øget fleksibilitet ved at øge antallet af bånd, som der ikke kræves tilladelse til; det vil blive taget op i senere meddelelser.

At undgå interferens er stadig et nøgleelement i frekvensadministrationen, men takket være de teknologiske fremskridt, er der nu flere måder, hvorpå dette mål kan nås. Dette fremskridt betyder, at den traditionelle metode til frekvensadministration bør erstattes af noget mere fleksibelt, som ikke kun fremmer teknisk, men også økonomisk effektivitet i frekvensudnyttelsen. Sikringen af, at der er rigelig tilgang af frekvensbånd, og at de udnyttes effektivt, er vigtige midler til at stimulere konkurrencen, holde gang i innovation og vækst og dermed i sidste ende skabe arbejdspladser. Frekvensspektret rummer store muligheder for at stimulere investeringerne i innovation og øge produktiviteten, og frigøres disse muligheder, kan informations- og kommunikationsteknologien (ikt) yde et endnu stærkere bidrag til EU's fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse.

Et vigtigt og dynamisk segment i europæisk erhvervsliv skal bruge radiofrekvenser til sine elektroniske kommunikationstjenester. Ved at ekstrapolere de foreliggende data til 2006 finder man, at den samlede omsætning i denne sektor ligger et sted mellem 240 og 260 mia. EUR. Indføres der markedsdrevet frekvensadministration kombineret med fleksible brugsrettigheder til frekvensspektret, skønnes nettogevinsten at blive 8-9 mia. EUR om året i Europa som helhed. Fleksibel frekvensudnyttelse betyder ikke, at hvert land skal gå frem på sin måde, men derimod at erhvervslivet får frihed til selv at aftale harmonisering, hvor det er muligt. Samordning på EU-plan er helt nødvendig, hvis formålet med det indre marked skal opfyldes og radiointerferens samtidig bekæmpes, og EU-dimensionen sikrer, at frekvensbånd, for hvilke der gælder både fleksibilitet og et nødvendigt minimum af aftalte vilkår, udpeges i fællesskab. Ved en samordnet indsats for at tillade mere fleksibel udnyttelse af frekvenserne, hvor unødvendige bureaukratiske barrierer ryddes af vejen, og frekvensknapheden mindskes, kan man desuden nedbringe omkostningerne ved at få adgang til frekvensressourcerne. Det stemmer ikke kun med principperne for bedre regulering, men tillader også, at besparelserne bruges til innovation.

Den nye reguleringsmetode bør forberedes ved at indføre mere fleksibel frekvensadministration gradvis i følgende trin:

- Der skal udpeges særlige frekvensbånd, hvor restriktive reguleringsbestemmelser kan hæves. Det vil give større spillerum til konkurrence, også mellem forskellige radiobaserede dele af infrastrukturen. Det er vigtigt, at der afsættes tilstrækkelige frekvensressourcer til dette formål, så alle markedsaktører får tilstrækkeligt forhandlingsspillerum og chancer for at komme til. Som første skridt foreslår meddelelsen et sæt frekvensbånd, i alt 1350 MHz, hvor de nuværende restriktive lovbestemmelser på et passende tidspunkt tages op til fornyet vurdering med henblik på at tillade mere fleksibel udnyttelse. Disse frekvenser benyttes i dag til radio/tv-spredning, mobilkommunikation og informationsteknologi.

- Der skal aftales et sæt rimelige rettigheder og tilladelsesvilkår, som skal gælde i de udvalgte frekvensbånd. De skal omfatte det nødvendige minimum, som tillader fleksibel og effektiv udnyttelse uden at give skadelig interferens. Tilladelsesvilkårene vil også blive brugt som reference for at lette en gradvis tilpasning af eksisterende rettigheder, erhvervet af operatører i de berørte frekvensbånd efter de hidtidige nationale regler ("nedarvede" rettigheder).

I nogle tilfælde ser det ud til, at der skal findes en løsning omgående, og de vil blive taget op først. I dag kan man f.eks. allerede se behov for følgende initiativer:

- GSM-direktivets[2] hensigtsmæssighed bør nyvurderes for at give operatørerne mulighed for at indføre nye, mere effektive og innovative teknologier i 900 MHz-båndet som f.eks. UMTS. Det vil blive undersøgt i forbindelse med andre frekvensbånd[3], så der kan opnås en sammenhængende og afbalanceret løsning.

- Den ny metode bør anvendes over for frekvenser, der frigøres som følge af den teknisk mere effektive udnyttelse af ressourcerne, som skyldes indførelse af digital radio/tv-spredning ("digitaliseringsdividenden").

Hvis indehavere af frekvensrettigheder skal have ret til at bestemme mere over, hvordan de vil anvende deres rettigheder, må markedsaktørerne tildeles en aktiv rolle. Det indebærer:

- at det må anerkendes, at ansvaret for at undgå interferens og levere forbrugerne fuldt integrerede tjenester i højere grad påhviler markedsaktørerne, og

- at det må sikres, at Kommissionen fremmer samtalen mellem markedsaktører i hidtil adskilte erhvervssektorer: radio/tv-spredning, mobilkommunikation og it.

1. INDLEDNING

I de seneste to år har Kommissionen arbejdet tæt sammen med medlemsstaterne om en strategi for at sikre, at den voksende og skiftende mængde af trådløse elektroniske kommunikationsteknologier udvikler sig på en måde, der passer med det overordnede politiske mål om at udvikle EU's indre marked og den europæiske økonomis konkurrenceevne. Det er sat som et centralt mål at sikre et innovationsvenligt miljø, der gør det let at få hurtig adgang til frekvensressourcer til brug for ny teknik og fører til, at der fremkommer et bredt udbud af trådløse tjenester.

I november 2005 nåedes en vigtig milepæl med Frekvenspolitikgruppens ( Radio Spectrum Policy Group – RSPG) enstemmige vedtagelse af en udtalelse om, hvilken retning politikken bør udvikle sig i på dette område[4]. Udtalelsen går ind for en mere fleksibel frekvensadministration med langsigtede strategiske mål, og det tages der hensyn til i den igangværende revurdering af regelsættet for elektroniske kommunikationsnet og tjenester, som forventes at få effekt fra 2010.

Den her foreliggende meddelelse tager hensyn til RSPG's udtalelse og undersøger, hvordan dennes anbefalinger til den politiske linje kan føres ud i praksis gradvis, men uden tøven. Den redegør for, hvilke praktiske skridt der er behov for fra nu af og frem til 2010 for at bane vej for den mere fleksible frekvensadministration, som de ændrede EU-rammer for elektronisk kommunikation kommer til at danne retsgrundlag for, og den skitserer en metode til håndtering af enkeltsager, der kræver omgående handling.

2. DEN FORESLÅEDE REGULERINGSMETODE

Det foreslås, at hovedreglen fra nu af skal være en fleksibel, ikke-restriktiv tilgang til udnyttelsen af frekvensressourcerne til elektronisk kommunikation, hvor frekvensbrugeren selv kan vælge tjenester og teknologi, i modsætning til nu, hvor der tit er restriktioner. Der kan stadig træffes foranstaltninger, der afviger fra den nye metode, men de skal begrundes (f.eks. med hensynet til den offentlige sikkerhed) og tilrettelægges under hensyntagen til deres virkninger for innovation, konkurrence, investeringer og samfundsværdier. Desuden bør bestemmelser om, at et frekvensbånd alene er forbeholdt en bestemt tjeneste, som f.eks. mobilkommunikation eller radio/tv-spredning, fjernes, hvor der er tale om "elektroniske kommunikationstjenester" efter rammedirektivets definition. Det udelukker ikke, at der kan statueres en pligt til at levere en bestemt tjeneste på et bestemt frekvensbånd.

Med den fleksible reguleringsmetode må der tages fuldt hensyn til nødvendigheden af at undgå skadelig interferens, således at nuværende og fremtidige anvendelser beskyttes, og den må ikke føre til opsplitning af produktmarkedet i EU. Det bør ske gennem tekniske rammer for anvendelsen[5], men ikke ved at udpege en eller flere teknologier, der har 'eneret' på at bruge bestemte frekvensbånd, for det vil være i strid med princippet om teknologineutralitet. Udover, at de afhjælper skadelig interferens, vil foranstaltninger som frekvensplaner og frekvensmasker, der aftales på fællesskabsplan, bidrage til etableringen af enhedsmarkedet og lette samordning over grænserne. Der vil fortsat gælde ens betingelser i hele Europa, og når de formuleres mindre restriktivt, bliver det stadig vigtigere, at de samordnes og anvendes ensartet på EU-plan.

Fælles, mindre restriktive vilkår åbner forretningsmuligheder i hele Fællesskabet. Større økonomisk effektivitet i kraft af øget fleksibilitet kan godt forenes med enhedsmarkedsregler, hvis bare medlemsstaterne holder fast i EU-dækkende samordning af tilladelsesordningerne[6] (se afsnit 4.2), og erhvervslivet engagerer sig i samarbejde om at opnå interoperabilitet mellem tjenester og stordriftsfordele (se afsnit 4.3).

3. BEGRUNDELSE

Mere fleksibilitet vil tjene markedets behov inden for elektronisk kommunikation, hvor stadig flere trådløse teknologier betjener et stigende antal konvergerende tjenester. Fleksibel frekvensadministration er derfor en central forudsætning for investering i innovation såvel som for lettere markedsadgang for nye erhvervsdrivende i konkurrencebetonede omgivelser. Smidighed og lettere markedsadgang er så igen forudsætninger for, at det kan sikres, at ikt er med til at skaffe vækst og beskæftigelse, jf. den fornyede Lissabon-strategi.

3.1. Politisk og økonomisk baggrund

Over to milliarder forbrugere på verdensplan bruger allerede nu trådløs kommunikation og vil derfor efter al sandsynlighed føle sig tiltrukket af nye tilbud om video, tale og data i samme pakke. På dette allerede etablerede globale marked drives investeringer og innovation frem af forbrugernes efterspørgsel og af konkurrencen. Regelsættet om elektronisk kommunikation[7] og i2010-initiativet[8] stimulerer konkurrencen, også på infrastrukturplanet. Muligheden for at komme ind på markedet for trådløs elektronisk kommunikation er stærkt afhængig af, hvor let adgangen til frekvensressourcer er for netoperatører og de teknologier, de foretrækker.

Trådløs teknologi har stor betydning som middel til at få bredbåndet ud til fjerntliggende landdistrikter i Europa for at slå bro over den digitale kløft[9]. Afhængigt af de lokale forhold kan der være forskellige løsninger til dette brobyggerarbejde. Forbrugerne og lokalmyndighederne må træffe deres valg ud fra økonomiske principper og behov, og der må ikke lægges bånd på disse valg gennem restriktiv regulering, der favoriserer én trådløs teknologi på bekostning af en anden.

Muligheden for at ændre anvendelsen af frekvensressourcerne, som lettes med en mere fleksibel frekvensadministration, er en nødvendig forudsætning for, at den markedsdrevne frekvensadministration kan udløse hele sit vækstfremmende potentiale. Undersøgelser[10] har anslået, at der er en nettogevinst på 8-9 mia. EUR om året at hente for Europa som helhed, hvis fleksible frekvensanvendelsesrettigheder bliver indarbejdet i en fælles frekvenshandelsordning. Ekstrapoleres de foreliggende data frem til 2006, bliver den samlede omsætning i det europæiske erhvervsliv, der er afhængigt at elektronisk kommunikation, mellem 240 og 260 mia. EUR.

3.2. Behov for ændringer: aktuelle spørgsmål, der udfordrer status quo

Konvergensen mellem de tjenester, forbrugerne får tilbud om, påvirker anvendelsen af frekvenser til radio/tv-spredning, mobilkommunikation og trådløse bredbåndstjenester. Frekvenser, der bruges til disse formål, ligger stadig i vidt omfang spredt i særskilte bånd, hovedsagelig af historiske årsager. Man risikerer, at muligheden for at kombinere tilbud til forbrugerne af radio/tv-spredning, mobilkommunikation og bredbåndstilbud ("triple play") i et trådløst miljø hæmmes, hvis netoperatørerne ikke behandles lige, hvad angår adgang til bestemte frekvensbånd og betingelserne for denne adgang.

Problemer ude i den virkelige verden, som kræver løsning her og nu, har sat fokus på behovet for en mere fleksibel frekvensadministration:

- Nuværende og nye operatører, der ønsker at indføre forskellige teknologier (f.eks. UMTS og WiMAX), vil gerne kunne bruge 2,6 GHz-båndet (som bliver ledigt i 2008), fordi det er særlig interessant for mobilkommunikation og trådløs adgang til internettet. For dette frekvensbånd savnes der på nuværende tidspunkt samordnede EU-regler, som skal være klare, ikke unødigt indgribende og fremtidssikre.

- Nuværende udbydere af andengenerationsmobilkommunikation vil gerne forbedre deres udnyttelse af 900 MHz-båndet, som nu er omfattet af GSM-direktivet. Det har gjort god fyldest for alle i de sidste to årtier, men nu sættes der spørgsmålstegn ved dets relevans, for nu er nye tjenester, der benytter tredjegenerationsteknologi til mobilkommunikation, teknisk gennemførlige.

- Nuværende og nye operatører er interesseret i at bruge 470-862 MHz-båndet, der nu bruges til radio/tv-spredning, og ikke mindst i "digitaliseringsdividenden", der kommer af overgangen fra analog til digital radio/tv-spredning (hvor der bruges færre frekvensressourcer). Disse frekvenser er særlig interessante for nye tjenester som mobil-tv, og når man vil udvide rækkevidden af alle typer trådløs elektronisk kommunikation, så den når ud i landdistrikterne.

Disse forhold bør tages under behandling hurtigst muligt for at sikre innovation, investeringer og dynamik i sektoren for elektronisk kommunikation. De rummer også en chance for gradvis at indføre den nye metode til fleksibel frekvensanvendelse.

4. VEJEN FREM

4.1. Udpegning af tilstrækkelige frekvensressourcer til fleksibel brug

Enkeltvis drøftelse af særskilte frekvensbånd, der anvendes til bestemte formål, som for eksempel radio/tv-spredning, mobilkommunikation eller trådløse bredbåndsforbindelser, fører i stigende grad til problemer, fordi de muligheder, der opstår i alternative frekvensbånd, ikke tages op. Ved i stedet at udpege og behandle en række frekvensbånd som en pakke kan man sikre, at alle sektorers frekvensressourcer betragtes som en fælles ressource, og den øgede fleksibilitet, der således opnås, skaber nye, konkurrencebaserede muligheder for alle sektorer. Europa må bryde ud af den spændetrøje, som nedarvede regler og rettigheder har skabt, og i stedet stræbe mod samlede løsninger, som alle sektorer har noget at vinde ved. Desuden kan en "pakkeløsning" sikre, at alle sektorer behandles rimeligt.

I princippet kan fleksibilitetskonceptet anvendes på et bredt udvalg af frekvensbånd, og det opfordres medlemsstaterne også til at gøre. Imidlertid er det nødvendigt i første omgang at fokusere på et begrænset sæt frekvensbånd for at opnå praktiske resultater inden for de næste par år og for at tage de aktuelle udfordringer op. I 2007 vil Kommissionen med bistand fra Frekvensudvalget og Kommunikationsudvalget gennemføre en grundig undersøgelse af en pakke af frekvensbånd, der i dag anvendes af radio/tv-sektoren, mobilsektoren og it-sektoren (se bilaget), med henblik på fuld eller delvis indførelse af fleksibilitet.

4.2. På vej mod en sammenhængende tilladelsesordning

Det indre marked, sammensmeltningen af sektorer og globaliseringen gør det stadig vigtigere for medlemsstaterne at blive enige om indbyrdes sammenhængende eller fælles tilladelsesordninger for radiofrekvenser, herunder tidsplanlægning, metoder og de vilkår, der knyttes til brugsretten.

De nuværende forskelle i tilladelsesvilkårene for de frekvensbånd, der er opført i bilaget, virker i stigende grad konkurrenceforvridende. Restriktioner i brugsrettighederne bør begrænses til det, der er nødvendigt og tilstrækkeligt for at sikre en effektiv udnyttelse, og de bør gennemføres ensartet i hele Fællesskabet for alle de frekvensbånd, der er opført i bilaget. Det centrale spørgsmål er: hvilke forskelle er stadig berettigede i en situation, der er præget af sammensmeltningen af sektorer, med stigende konkurrence mellem radio/tv-net, mobilnet og trådløse bredbåndsnet?

Kommissionen og Frekvensudvalget er med bistand fra Kommunikationsudvalget og CEPT i færd med at undersøge, hvilke vilkår der er knyttet til brugsret til frekvenser i den ovennævnte pakke af frekvensbånd. Målet er at nå til enighed om fælles og mindst muligt restriktive vilkår[11].

På grundlag af det nuværende regelsæt for elektronisk kommunikation bør der gennem en henstilling[12] fra Kommissionen, som skal være færdig i 2007, opstilles fælles retningslinjer for tilladelsesvilkår, der skal anvendes på en ensartet måde. Formålet med henstillingen vil være at indføre fleksibilitet i frekvensadministrationen som et skridt på vej mod den nye metode til frekvensadministration, som Kommissionen har foreslået i forbindelse med revurderingen af regelsættet. For at fremme det indre marked, undgå interferens, styrke koordinering på tværs af grænserne og fremme sundhedsbeskyttelsen må der dog fastlægges et minimum af tekniske brugsvilkår for frekvensbåndene gennem tekniske gennemførelsesforanstaltninger, der vedtages efter frekvenspolitikbeslutningen[13], og harmoniserede standarder, der vedtages efter direktivet om radio- og teleterminaludstyr.

4.3. Bedre samarbejde mellem markedsdeltagerne

En mere fleksibel udnyttelse af frekvensressourcerne gør det muligt for frekvensbrugerne at træffe deres egne valg. Samtidig kræver det, at markedsdeltagerne påtager sig ansvaret for at skabe en ramme for deres tjenester, der fungerer gnidningsfrit for forbrugerne. Det er derfor afgørende, at alle markedsdeltagere samarbejder om at nå frem til en sammenhængende løsning for de frekvensbånd, der er berørt af den digitale sammensmeltning.

Udgangspunktet for en fleksibel ramme bør være, at erhvervslivet på baggrund af en let regulering selv stræber mod interoperabilitet og en harmoniseret frekvensbrug for at sikre sig stordriftsfordele. Kommissionen har fulgt udviklingen og konstaterer, at det foreløbig ikke ser ud til at være nødvendigt at indføre krav om brug af bestemte teknologier[14], eftersom erhvervslivet driver standardiseringsprocessen[15] frem inden for det spillerum til frekvensadministration, der drøftes i CEPT efter mandat fra Kommissionen.

Kommissionen støtter udviklingen af åbne standarder for trådløs teknologi, der kan fremme interoperabilitet og integrerede tjenester. Efter Kommissionens opfattelse er markedet fortsat bedst tjent med sektorstyrede frivillige standardiseringsinitiativer.

5. TILTAG

Kommissionen forslår, at der tages følgende skridt for at sikre en trinvis indførelse af den nye metode til frekvensadministration i forbindelse med det sæt frekvensbånd, der er nævnt i bilaget.

Medlemsstaterne opfordres til hurtigst muligt at klarlægge de eksisterende tilladelsesvilkår (tekniske og andre) og ophæve restriktive vilkår, hvor det er muligt, for at fremme fleksibilitet, hurtig adgang til frekvensressourcer og konkurrence, herunder på området radiobaseret infrastruktur. For de frekvensbånd, der er udpeget til fleksibel brug, bør der inden udgangen af 2007 i en henstilling fra Kommissionen opstilles fælles vilkår for brugsrettigheder. Disse vilkår bør begrænses til det nødvendige minimum.

Europa-Kommissionen vil via eksisterende ordninger foretage en grundig undersøgelse af det omtalte sæt frekvensbånd og foreslå praktiske gennemførelsesforanstaltninger, især i de tilfælde, hvor der er akut behov for en løsning. Målet er at indføre en mere fleksibel metode til frekvensadministration på en ensartet måde i hele Europa. I denne forbindelse vil Kommissionen tage GSM-direktivet op til fornyet overvejelse og presse på for, at der vedtages en fælles europæisk strategi for 2,6 GHz-båndet. Hensigten er at finde en sammenhængende løsning for dette frekvensbånd, der ikke er unødigt indgribende, og hvor der samtidig tages hensyn til, at nye innovative teknologier og tjenester skal kunne trives både i byområder og landdistrikter.

Standardiseringsorganisationer, særlig ETSI, vil få mandat til at udarbejde passende harmoniserede standarder for udstyr, der anvender "fleksible" frekvensbånd, så man undgår interferens.

Erhvervslivet opfordres til at udveksle synspunkter og udpege bedste praksis i frekvensspørgsmål, på grundlag af en fleksibel ramme for brug af frekvenser, der fortsat beskytter mod interferens og sikrer forbrugerne interoperabilitet. Udgangspunktet er de frekvensbånd, der er opført i bilaget. Disse udvalgte frekvensbånd berører både radio/tv-sektoren, mobilsektoren og it-sektoren, der alle opfordres til at deltage aktivt i debatten. Kommissionen er parat til at støtte denne proces.

6. KONKLUSION

En fleksibel udnyttelse af frekvensressourcerne, hvor brugsrettigheder til frekvenser tildeles på en teknologi- og tjenesteneutral måde, er en forudsætning for, at sektoren for trådløs elektronisk kommunikation kan forny sig og tilbyde nye og varierede tjenester. Øget fleksibilitet i frekvensadministrationen kan således i høj grad stimulere Europas vækst og konkurrenceevne.

Gennemførelsen af denne strategi kræver, at der indføres retlige bestemmelser om teknologi- og tjenesteneutralitet som grundprincip. Der vil fortsat gælde tekniske begrænsninger af almen art for at beskytte mod skadelig interferens, og de væsentlige tekniske parametre i denne forbindelse vil blive fastlagt ved passende EF-foranstaltninger. Den mere fleksible metode til frekvensadministration vil indgå i det reviderede EU-regelsæt for elektronisk kommunikation, der imidlertid først træder i kraft i 2010.

I mellemtiden vil den nye metode til frekvensadministration blive indført gradvist på grundlag af de gældende lovbestemmelser. Kommissionen vil i 2007 formulere en henstilling med retningslinjer for tilladelsesvilkårene for det første sæt frekvenbånd, der skal forvaltes efter fleksibilitetsprincippet. Dermed vil de berørte parter kunne tage specifikke problemer op, der kræver en løsning allerede i denne fase.

En fleksibel udnyttelse af frekvensressourcerne giver markedsdeltagerne mulighed for at træffe deres egne valg, men det giver dem også et større ansvar for at sørge for, at kommunikationssystemerne fungerer gnidningsfrit sammen. Kommissionen vil bidrage aktivt til at lette samarbejdet mellem markedsdeltagerne for at nå dette mål.

BILAG

Det første sæt frekvensbånd, der tages op til vurderingmed henblik på at indføre større fleksibilitet(i alt 1350 MHz)

- 470-862 MHz : Dette frekvensbånd bruges i dag til radio/tv-spredning, men frigørelsen af frekvensressourcer ved overgangen til digital-tv samt sammensmeltningen af radio/tv- og mobiltjenester rejser en række spørgsmål, der må tages op.

- 880-915 MHz / 925-960 MHz samt 1710-1785 MHz / 1805-1880 MHz : Disse frekvensbånd bruges i dag til GSM-mobiltjenester, men problemer omkring indførelsen af mobiltjenester af tredje generation og de fortsatte begrænsninger i GSM-direktivet kræver en løsning.

- 1900-1980 MHz / 2010-2025 MHz / 2110-2170 MHz: Disse frekvensbånd bruges i dag til mobiltjenester af tredje generation (IMT-2000/UMTS), men markedsudviklingen, herunder sammensmeltningen af sektorer, tyder på, at de fremover også vil blive brugt til radio/tv-lignende tjenester samt bredbåndsforbindelser i boligområder og landdistrikter.

- 2500-2690 MHz (2,6 GHz-båndet) : Dette frekvensbånd (som der endnu ikke er udstedt brugstilladelser til) er afsat til mobiltjenester af tredje generation (IMT-2000/UMTS), men kunne også være interessant at bruge til bredbåndsforbindelser baseret på andre teknologier[16].

- 3.4-3.8 GHz : Dette frekvensbånd bruges til bredbåndsforbindelser helt ud til kunden, men vil også med fordel kunne anvendes til mobiltjenester i EU. Det anvendes imidlertid også intensivt til satellitkommunikation i Rusland og en række afrikanske lande.

[1] Meddelelse om "revurderingen af EU’s regelsæt for elektroniske kommunikationsnet og tjenester”, KOM(2006)334.

[2] Rådets direktiv 1987/372/EØF, hvor 900 MHz-båndet forbeholdes mobiltelefoni i GSM-systemet.

[3] F.eks. 1800 MHz- og 2,6 GHz-båndene.

[4] Dokument RSPG05-102: Endelig udtalelse om “Wireless Access Policy for Electronic Communications Services (WAPECS)".

[5] Dvs. afgrænsning af kanaler, effektgrænser og 'guard bands' (værnebånd) (frekvensplaner og frekvensmasker).

[6] I udtalelsen om WAPECS, afsnit 5.5.2 skriver RSPG, at " WAPECS vil gøre det lettere at tilrettelægge et sæt sammenhængende betingelser for tilladelser, der kan anvendes i alle relevante frekvensbånd i overensstemmelse med rammedirektivets kriterier. Disse betingelser bør holdes på det minimum, der er nødvendigt for at muliggøre effektiv frekvensudnyttelse, hvad der vil gøre mulighederne for anvendelse af hvert frekvensbånd mere smidige. Meningen med WAPECS er, at det skal gøre det lettere at udvikle frekvensadministrationen i Europa hen imod et system, hvor betingelserne ligner hinanden og holder sig til det nødvendige minimum i alle medlemsstater. Det skal dog ikke udelukke, at der i et bestemt frekvensbånd kan opstilles tillægsbetingelser enten i en medlemsstat eller på EU-plan, hvis bare sådanne tillægsbetingelser er berettigede, ikke mere indgribende end nødvendigt og uden forskelsbehandling. "

[7] Europa-Parlamentets og Rådets direktiver 2002/19/EF, 2002/20/EF, 2002/21/EF og 2002/22/EF samt beslutning 676/2002/EF.

[8] Se meddelelse om "i2010 - Et europæisk informationssamfund som middel til vækst og beskæftigelse".

[9] Se meddelelsen om "Bredbånd til hele EU", KOM(2006)129.

[10] Se undersøgelsen ‘Conditions and options in introducing secondary trading of radio spectrum in the European Community’ (2004), s. 12.

[11] Del B i bilaget til direktivet om tilladelser (2002/20/EF) indeholder en udtømmende liste over vilkår, der kan knyttes til brugsret til radiofrekvenser.

[12] Henstillingen vil skulle vedtages i henhold til artikel 19 i rammedirektivet, 2002/21/EF.

[13] Beslutning nr. 676/2002/EFC.

[14] Hvis der ikke opnås tilstrækkelig interoperabilitet, tillader artikel 18, stk. 3, i rammedirektivet Kommissionen at anvende proceduren i samme direktivs artikel 17, hvorved visse standarder kan gøres obligatoriske.

[15] F.eks. inden for standardiseringsorganisationen ETSI.

[16] F.eks. WiMAX.