KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 01.08 1995 
KOM(95) 386 endelig udg 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om indførelse af en endelig antidumpingtold 
på importen af PPC-fotokopieringsmaskiner 
med oprindelse i Japan 
(forelagt af Kommissionen) 

Begrundelse 
I august 1992 indledte Kommissionen i henhold til artikel 14 og 15 i Rådets forord­
ning (EØF) nr. 2423/88(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 522/94(2), en fornyet 
undersøgelse af de endelige antidumpingforanstaltninger, der i februar 1987 indførtes 
vedrørende importen af PPC-fotokopieringsmaskiner ("PPC") med oprindelse i Japan. 
Det fremgik af den fornyede undersøgelse, at gældende antidumpingtold havde været 
virkningsfuld, for så vidt som importen af PPC fra Japan var faldet betydeligt; På den 
anden side tegnede den tilbageværende import sig stadig for 26% af fællesskabsmar-
kedet i undersøgelsesperioden. De importerede PPC solgtes i Fællesskabet i gennem­
snit til dumpingpriser, som for sammenlignelige modeller var væsentligt lavere end 
EF-erhvervsgrenens priser. Desuden er dumpingimporten blevet særlig skadelig, for 
så vidt som den nu i langt højere grad end tidligere omfatter store PPC, som hidtil 
hovedsagelig solgtes med fortjeneste af den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet 
Prisunderbuddene for store PPC var dobbelt så store som for små PPC Som følge 
heraf har EF-erhvervsgrenen tabt en stor del af sin markedsandel for store PPC til 
dumpingvarerne fra Japan, og rentabiliteten er faldet betydeligt. Som helhed kan EF-
erhvervsgrenens situation ikke siges at være bedre end på tidspunktet for gennemfø­
relsen af den oprindelige undersøgelse, da Rådet fastslog, at der forvoldtes væsentlig 
skade 
Kommissionen foreslår, at Rådet fastholder den eksisterende antidumpingtold på det 
nugældende niveau (altså satser på mellem 7,2 og 20%) i en periode på yderligere 
tre år, dvs indtil august 1998, og at den udvider anvendelsesområdet for tolden til 
også at omfatte PPC, der kan kopiere med en hastighed på over 75 A-4 ark pr minut 
Opretholdelsen af foranstaltningerne på det nuværende niveau og udvidelsen til også 
at omfatte PPC, der kan kopiere med en hastighed på over 75 A-4 ark pr. minut, anses 
for nødvendig, men også tilstrækkelig, for at modvirke dumpingimportens skadelige 
virkninger, navnlig for så vidt angår store PPC. Begrænsningen af de nye foranstalt­
ningers gyldighedsperiode til tre år i stedet for de sædvanlige fem år anses for beret­
tiget som følge af den usædvanligt lange periode, der er medgået til undersøgelsen, og 
under hvilken gældende told er forblevet i kraft. 
(i) 
r.) EFTnr. L 209 af 2.8.1988, s. 1. 
EFT nr. L 66 af 10.3.1994, s. 10. 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om indførelse af en endelig antidumpingtold 
på importen af PPC-fotokopieringsmaskiner 
med oprindelse i Japan 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3283/94 af 22. december 1994 om beskyttelse 
mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest 
ændret ved forordning (EF) nr. 125/95(2), særlig artikel 23, 
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod 
dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske 
Økonomiske Fællesskab(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 522/94(4), særlig artikel 12, 
14 og 15, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i Det Rådgivende 
Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger. 
A. PROCEDURE 
(1 ) Den 2. august 1985 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse om indledning af en 
antidumpingprocedure vedrørende importen af PPC-fotokopieringsmaskiner med oprin­
delse i Japan(5). Den 26. august 1986 indførtes der en midlertidig antidumpingtold ved 
Kommissionens forordning (EØF) nr. 2640/86(6). Den 24. februar 1987 indførte Rådet 
ved forordning (EØF) nr. 535/87(7) en endelig antidumpingtold på importen af PPC-fo­
tokopieringsmaskiner (i det følgende benævnt PPC) med oprindelse i Japan. Samtidig 
godkendtes et tilsagn fra en eksportør, Kyocera, som havde indstillet produktionen af 
PPC, og som ifølge tilsagnet på forhånd skulle underrette Kommissionen, hvis det be­
sluttedes at genoptage eksporten til Fællesskabet(8). 
(i) 
(2) 
(4) 
>'*) 
(6) EFTnr. L 349 af 31.12.1994, s. 1. 
EFTnr. L 122 af 2.6.1995, s. 1. 
EFTnr. L 209 af 2.8.1988, s. 1. 
EFT nr. L 66 af 10.3.1994, s. 10. 
EFTnr. C 194 af 2.8.1985, s. 5. 
EFT nr. L 239 af 26.8.1986, s. 5. 
EFTnr. L 54 af 24.2.1987, s. 12. 
Kommissionens afgørelse 87/135/EØF, EFT nr. L 54 af 24.2.1987, s. 36. 
(2) Efter indførelsen af disse foranstaltninger iværksattes der en række undersøgelser i 
henhold til artikel 13, stk. 10, i forordning (EØF) nr. 2423/88 vedrørende japanske 
eksportørers produktion eller samling af PPC i Fællesskabet. Disse undersøgelser 
resulterede i, at Kommissionen godtog tilsagn fra en række eksportører, for hvis PPC-
modeller, som fremstilledes eller samledes i Fællesskabet, det oprindeligt var konsta­
teret, at de havde et vejet gennemsnitligt indhold af dele eller materialer af japansk op­
rindelse på mere end 60% af den samlede værdi af alle dele eller materialer(9). 
(3) Efter offentliggørelsen i august 1991 af en meddelelse(10) om det forestående ophør af 
gældende foranstaltninger vedrørende importen fra Japan modtog Kommissionen en 
anmodning om fornyet undersøgelse fra CECOM (Committee of European Copier 
Manufacturers), angiveligt indgivet på vegne af producenter, der tegnede sig for en 
væsentlig del af produktionen af PPC i Fællesskabet. Denne anmodning om fornyet 
undersøgelse var begrænset til kun at omfatte PPC, som kunne kopiere med en has­
tighed på indtil 75 A-4 ark pr. minut. Anmodningen indeholdt i henhold til artikel 15, 
stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2423/88 dokumentation med det formål at påvise, at hvis 
gældende antidumpingforanstaltninger faldt bort, ville der igen blive forvoldt skade el­
ler opstå trussel herom. Anmodningen om fornyet undersøgelse omfattede også de til­
sagn, der var afgivet i henhold til artikel 13, stk. 10, i forordning (EØF) nr. 2423/88. 
Den 16. juli 1992 indgav CECOM et supplement til sin anmodning om fornyet un­
dersøgelse med anmodning om, at PPC, der kan kopiere med en hastighed på over 
75 A-4 ark pr. minut, blev inddraget i undersøgelsen. Denne supplerende anmodning 
indeholdt beviser for, at sådanne PPC med oprindelse i Japan indførtes til dumping­
priser, og at der som følge af denne dumping påførtes EF-erhvervsgrenen skade. 
(4) Den 14. august 1992 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende(11) om indledning af en fornyet undersøgelse i henhold til arti­
kel 14 og 15 i forordning (EØF) nr. 2423/88. 
(5) Kommissionen underrettede de eksportører og importører, som den vidste var berørt 
af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandet og kendte producenter i Fællesska­
bet, og den gav de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter 
skriftligt og til at anmode om at blive hørt. 
(10) 
(11) Der henvises til Rådets forordning (EØF) nr. 3205/88, EFT nr. L 284 af 19.10.1988, 
s. 36; Kommissionens afgørelse 88/519/EØF, EFT nr. L 284 af 19.10.1988, s. 60; 
Kommissionens afgørelse 88/638/EØF, EFT nr. L 355 af 23.12.1988, s. 66; Rådets 
forordning (EØF) nr. 4017/88, EFT nr. L 355 af 23.12.1988, s. 1; Kommissionens 
afgørelse 89/116/EØF, EFT nr. L 43 af 15.2.1989, s. 54; Rådets forordning (EØF) 
nr. 359/89, EFT nr. 43 af 15.2.1989, s. 1 ; Kommissionens afgørelse 89/309/EØF, EFT 
nr. L 126 af 9.5.1989, s. 38; Kommissionens afgørelse 90/47/EØF, EFT nr. L 34 af 
6.2.1990, s. 28. 
EFT nr. C 222 af 27.8.1991, s. 2. 
EFT nr. C 207 af 14.8.1992, s. 16. 
(6) Alle de producenter i Fællesskabet, der havde indgivet klage, besvarede Kommissio­
nens spørgeskema og tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Desuden modtog Kom­
missionen visse oplysninger fra Kodak Ltd, Hemel Hempstead, Det Forenede 
Kongerige. Næsten alle eksportører og de med dem forretningsmæssigt forbundne im­
portører og produktionsanlæg i Fællesskabet besvarede spørgeskemaet og tilkendegav 
deres synspunkter skriftligt. Den eneste kendte eksportør i Japan, som ikke besvarede 
spørgeskemaet, var Sanyo Electric Co., Osaka. To andre japanske selskaber, Kyocera 
Corp., Kyoto og Fuji Xerox Co., Tokyo, erklærede, at de ikke havde eksporteret PPC 
til Fællesskabet i den undersøgelsesperiode, der var fastsat for den fornyede under­
søgelse. Kyocera anførte, at selskabet ikke havde fremstillet PPC siden 1986 og 
anmodede om at blive fritaget for forpligtelsen til at underrette Kommissionen med 
et tilstrækkeligt varsel, hvis det genoptog eksporten til Fællesskabet02). Et japansk han­
delsselskab, Mitsui Co. Ltd., Tokyo, besvarede også spørgeskemaet. Tre uafhængige 
importører, Agfa Gevaert NV., Mortsel, Belgien, Infotech Europe B.V., 
s-Hertogenboseh, Nederlandene og Lanier Europe B.V., Sassenheim, Nederlandene, 
besvarede spørgeskemaerne og tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der 
anmodede herom, indrømmedes en høring. 
(7) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, den anså for nødven­
dige med henblik på at træffe afgørelse i sagen, og den aflagde kontrolbesøg hos føl­
gende selskaber: 
klagende producenter i Fællesskabet. 
Océ Nederland B.V., med hovedsæde og fabrik i Venlo, Nederlandene 
Olivetti-Canon Industriale S.p.A., med hovedsæde og fabrik i Ivrea, 
Italien 
Rank Xerox Ltd. med hovedsæde i Marlow, Det Forenede Kongerige, 
og fabrikker i Mitcheldean, Det Forenede Kongerige, i Venray, 
Nederlandene og i Lille, Frankrig 
producenter/eksportører i Japan: 
Canon Inc., Tokyo 
Copy er Co. Ltd., Tokyo 
Konica Corp., Tokyo 
Matsushita Electric Industrial Corp., Osaka 
(12) Se note 8. 
Minolta Camera Co. Ltd. (har siden ændret navn til: Minolta Co Ltd ), 
Osaka 
Mita Industrial Co., Osaka 
Ricoh Co. Ltd., Tokyo 
Sharp Corp., Osaka 
Toshiba Corp., Tokyo 
forbundne importører i Fællesskabet: 
Canon Deutschland GmbH, Neuss, Tyskland 
Canon France S.A., Le Blanc Mesnil, Frankrig 
Canon (UK) Ltd., Wallington, Det Forenede Kongerige 
Develop Dr. Eisbein GmbH & Co., Gerlingen, Tyskland 
Gestetner Holdings PLC, London, Det Forenede Kongerige 
Konica Bureautique S.A., Nanterre, Frankrig 
Konica Business Machines International GmbH, Hamburg, Tyskland 
Matsushita Business Machines (Europe), GmbH, Neumunster, Tyskland 
Minolta France S.A., Carrières-sur-Seine, Frankrig 
Minolta GmbH Business Equipment Operation, Langenhagen, Tyskland 
Minolta Italia s.r.l., Buccinasco, Italien 
Minolta UK Ltd., Milton Keynes, Det Forenede Kongerige 
Mita Deutschland GmbH, Steinbach, Tyskland 
Mita Europe B.V., Hoofddorp, Nederlandene 
Mita Italia S.p.A., Agrate, Italien 
NRG Italia S.p.A, Milano, Italien 
NRG-Nashua France S.A., Créteil, Frankrig 
Panasonic Deutschland GmbH, Tyskland 
Panasonic Europe Ltd., Uxbridge, Det Forenede Kongerige 
Panasonic Italia S.p.A., Milano, Italien 
Panasonic U.K. Ltd., Bracknell, Det Forenede Kongerige 
Ricoh Deutschland GmbH, Eschborn, Tyskland 
Ricoh Europe B.V., Amstelveen, Nederlandene 
Ricoh France S.A., Neuilly-sur-Seine, Frankrig 
Risoh Italia, S.p.A., Verona, Italien 
Selex Europe B.V., Amstelveen, Nederlandene 
Selex Italia S.p.A., Milano, Italien 
Selex (UK) Ltd., Croydon, Det Forenede Kongerige 
Sharp Electronics (Europe) GmbH, Hamburg, Tyskland 
Sharp Electronics (UK) Ltd., Manchester, Det Forenede Kongerige 
Toshiba Europa GmbH, Neuss, Tyskland 
Toshiba Informationssysteme (Deutschland) GmbH, Neuss, Tyskland 
Toshiba Information Systems (UK) Ltd., Wey bridge, Det Forenede 
Kongerige 
Toshiba Systèmes (France) S.A., Puteaux, Frankrig 
uafhængige importører i Fællesskabet: 
Agfa Gevaert N.V., Mortsel, Belgien. 
(8) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. juli 1991 til den 30. juni 1992 
(undersøgelsesperioden). 
(9) På grund af den usædvanligt komplicerede beskaffenhed af en række retlige, tekniske 
og politiske spørgsmål, der behandledes som led i undersøgelsen, samt de meget om­
fattende data og de mange indlæg fra de berørte parter, som ofte gjorde det påkrævet 
at forlænge fristerne, var der tale om en betydelig overskridelse af den frist på et år 
til gennemførelse af undersøgelsen, som er anbefalet i artikel 7, stk. 9, litra a), i for­
ordning (EØF) nr. 2423/88. Af samme grunde forløb der også næsten seks måneder 
fra udløbet af de oprindelige foranstaltningers gyldighedsperiode på fem år den 
24. februar 1992, inden Kommissionen kunne indlede den fornyede undersøgelse. I 
henhold til artikel 15, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2423/88 er de oprindelige foran­
staltninger forblevet i kraft i hele denne periode. 
(10) Alle berørte parter underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på 
grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelse af endelige foranstaltninger. 
Parterne indrømmedes også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærknin­
ger efter ovennævnte underretning. 
B. DEN AF UNDERSØGELSEN OMFATTEDE VARE 
OG SAMME VARE 
1. Den af undersøgelsen omfattede vare 
(11) I henhold til artikel 7, stk. 9, litra b), i forordning (EØF) nr. 2423/88 videreføres den 
antidumpingprocedure, der indledtes den 2. august 1985 vedrørende importen af PPC-
fotokopieringsmaskiner med oprindelse i Japan, så længe gyldighedsperioden for for­
anstaltningerne ikke er udløbet, foranstaltningerne ophævet eller proceduren afsluttet. 
Der er derfor ikke tale om nogen ændring i den vare, der er omfattet af proceduren. 
Varen defineredes som "fotokopieringsmaskiner med optisk system", "opbygget af fire 
grundelementer, nemlig et system til billedgengivelse, fotokonduktion eller -fremkal­
delse, overførsel eller fiksering samt papirfremføring"03), eller kort benævnt "PPC-fo­
tokopieringsmaskiner" (PPC)(14). 
(13) 
(14) Jf. meddelelsen om indledning af proceduren, note 5. 
Betragtning (1) i forordning (EØF) nr. 2640/86, se note 6. 
8 
( 12) Som navnet antyder anvendes der i sådanne kopieringsmaskiner almindeligt papir i ste­
det for coated papir til fremstilling af kopier. PPC har nu næsten fuldstændigt afløst 
kopieringsmaskiner med coated papir til almindelige anvendelsesformål. Hvor der i ko­
pieringsmaskiner med coated papir anvendes en direkte proces for overførsel af et ori­
ginaldokument til et kemisk behandlet papirark, er PPC baseret på en indirekte proces, 
hvorved det optiske system (som hovedsageligt består af en lyskilde, en kondensor, 
linser, spejle, prismer og en række optiske fibre) projicerer billedet af originaldoku­
mentet på en lysfølsom overflade (almindeligvis en tromle eller en plade). Billedet 
fremkaldes derefter (ofte ved hjælp af et farvestof i pulveform), overføres til alminde­
ligt papir (normalt af et elektrostatisk felt) og fikseres på papiret (ved varme- og/eller 
trykpåvirkning). Maskiner, der til kopiering anvender coated papir eller en direkte pro­
ces, og som henhører under KN-kode 9009 11 00, er derfor ikke samme vare som de 
PPC, der er omfattet af proceduren. 
PPC består ofte af flere separate moduler, som først samles hos kunden. I sådanne 
tilfælde er alle disse moduler en del af den pågældende PPC, uanset om de importeres 
sammen eller hver for sig, medmindre de kan anses for egentligt optisk udstyr, der 
ikke indgår i standardkonfigurationen for en PPC. 
(13) Ovenstående varebeskrivelse for PPC indebærer, at digitale kopieringsmaskiner 
(sort/hvid eller til farvekopiering i alle farver) ikke er omfattet af definitionen af den 
vare, der er omfattet af proceduren. Selv hvis den skanner, der anvendes i en digital 
kopieringsmaskine til aflæsning af originaldokumentet, kunne anses for at være et 
"optisk system", projicerer en digital kopieringsmaskine ikke et billede på en lysfølsom 
overflade, men reproducerer det oprindelige billede, efter at det af billedprocessoren 
er blevet omdannet til digitale signaler, så der fremkommer et nyt billede med eller 
uden ændringer af det originale billede. Det er dette nye billede, der ved hjælp af en 
laser overføres til en lysfølsom overflade. Når digitale kopieringsmaskiner sammen­
kobles med en datamat, er de end ikke afhængige af et originaldokument som input. 
2. Den undersøgte vare 
(14) Med hensyn til vareområde kan en fornyet undersøgelse omfatte samtlige varer, der 
er omfattet af proceduren. Med henblik på den fornyede undersøgelse ansås det imid­
lertid ikke for nødvendigt at undersøge en række varetyper, som allerede var blevet 
undtaget fra de oprindelige foranstaltninger, og som EF-erhvervsgrenen ikke anmodede 
om at få inddraget i undersøgelsen. Der er tale om kopieringsmaskiner til farvekopie­
ring, læsere/printere af perforationskort (aperture cards) og mikrofilm printere/læsere, 
"whiteboard"-kopieringsmaskiner og kopieringsmaskiner til store formater, på hvilke 
der kan fremstilles kopier i format A-2 og derover på grundlag af originaldokumenter 
af størrelse over format A-2(15). Dette er ensbetydende med at såkaldte highlight-PPC, 
der kun gengiver nogle få farver til fremhævelse af visse udsnit af et dokument, og 
PPC til format A-2, på hvilke der kan fremstilles kopier i format A-2 (men ikke større) 
på grundlag af originaldokumenter af størrelse A-2 eller derover, indgik i den fornyede 
undersøgelse. 
(15) PPC, som kan kopiere med en hastighed på over 75 A-4 ark pr. minut, blev omfattet 
af den fornyede undersøgelse i overensstemmelse med EF-erhvervsgrenens ønske. 
Disse varer er ganske klart PPC som defineret i den varebeskrivelse, der gælder for 
proceduren(16). Den eneste grund til, at disse varer ikke var omfattet af de oprindelige 
foranstaltninger, var, at på tidspunktet for den oprindelige undersøgelse importeredes 
der ikke maskiner henhørende under segment(W) 5 og 6 fra Japan, og EF-erhvervsgre­
nen fremstillede ikke maskiner henhørende under segment 6.1 sin supplerende anmod­
ning om en fornyet undersøgelse fremlagde CECOM tilstrækkelige beviser for, at PPC 
i segment 5 siden var blevet importeret fra Japan til dumpingpriser, hvorved den er­
hvervsgren i Fællesskabet, der havde indgivet klage, og som fremstillede maskiner 
henhørende under de tilstødende segmenter 4 og 6, påførtes skade, således at det var 
påkrævet at inddrage PPC, som kan kopiere med en hastighed på over 75 A-4 ark pr. 
minut, i den fornyede undersøgelse. 
n<) 
(16) 
(17) Der henvises til varebeskrivelserne i artikel 1, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 535/87. 
Der henvises f.eks. til artikel 1, stk. 4, første led, i forordning (EØF) nr. 535/87, hvori 
der henvises til disse varer som værende en del af "de varer, der er beskrevet i stk. 1", 
hvor dette stk. 1 omfatter "PPC-fotokopieringsmaskiner med optisk system". 
Den opdeling i segmenter, som er benyttet i denne fornyede undersøgelse, er den al­
mindeligt anerkendte Dataquestopdeling, som var gældende i juli 1992, nemlig: 
personlige kopieringsmaskiner med indtil 12 kopier pr. minut og minimalt ud­
styret 
segment 1 : indtil 20 kopier pr. minut med sådanne features som reduktion/for­
størrelse, zoom 
segment 2: fra 21 til 30 kopier pr. minut 
segment 3 : fra 31 til 44 kopier pr. minut 
segment 4: fra 45 til 59 kopier pr. minut 
segment 5: fra 70 til 90 kopier pr. minut 
segment 6: 91 kopier og derover pr. minut. 
10 
Flere eksportører og importører fremsatte bemærkninger hertil. De anfægtede, at 
vareområdet for en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 15 kan være ligeså bredt 
som varedefinitionen for proceduren, og fandt, at en sådan fornyet undersøgelse burde 
begrænses til at omfatte de varetyper, der er omfattet af foranstaltningerne. Udform­
ning, fremstilling og markedsføring af bestemte varetyper udvikler sig imidlertid ofte 
i tidens løb, hvor nye typer stadig i det væsentlige er samme vare. For PPC er mar­
kedsudviklingen f.eks. gået i retning af mere produktive, større og hurtigere PPC-typer, 
hvis væsentlige egenskaber dog stadig er de samme. Hvis Kommissionen hindredes 
i at undersøge nye typer af samme vare i en fornyet undersøgelse i henhold til arti­
kel 15, blot fordi de pågældende varetyper endnu ikke fremstilledes på tidspunktet for 
den oprindelige undersøgelse, ville det være nødvendigt at iværksætte en ny procedure. 
Det ville være ulogisk, være i strid med det system, der er fastsat ved forordning 
(EØF) nr. 2423/88, og ville kunne føre til ikke samstemmende resultater, hvis Kom­
missionen skulle gennemføre to særskilte procedurer vedrørende samme vare med op­
rindelse i samme land. For så vidt angår PPC fra Japan blev den fornyede undersø­
gelse af gældende foranstaltninger i henhold til artikel 15 også iværksat og gennemført 
i henhold til artikel 14 ud fra den betragtning, at artikel 15 bør, og faktisk kun kan, 
læses sammen med artikel 14. 
Fornyede undersøgelser af gældende foranstaltninger i henhold til disse bestemmelser 
kan eventuelt føre til ændring af foranstaltningerne. Hvis gældende foranstaltninger 
efter en fornyet undersøgelse ikke kunne ændres, således at de inden for rammerne af 
disse foranstaltninger omfatter nye typer af samme vare, ville virkningerne af foran­
staltningerne blive svækket. 
Flere eksportører anførte også, at Kommissionen ikke på ny havde konsulteret Det 
Rådgivende Udvalg i perioden fra modtagelsen af CECOM's supplerende anmodning 
om fornyet undersøgelse og iværksættelsen heraf. Proceduren vedrørende importen af 
PPC fra Japan omfatter imidlertid alle typer af PPC, uanset kopieringshastighed, og 
Det Rådgivende Udvalg blev behørigt konsulteret vedrørende Kommissionens grund­
læggende forslag om indledning af en fornyet undersøgelse af denne procedure. Den 
nøjagtige afgrænsning af undersøgelsen blev ikke drøftet på det pågældende tidspunkt, 
men antydedes klart i meddelelsen om indledning af undersøgelsen, og spørgsmålet 
om at inddrage PPC med en kapacitet på over 75 kopier pr. minut drøftedes senere i 
Det Rådgivende Udvalg ved flere lejligheder, inden der blev draget nogen konklusion 
om eventuelle foranstaltningers anvendelsesområde. Private parter har deres egne om­
fattende procedurerettigheder, og alle bemærkninger, der er fremsat i løbet af under­
søgelsen om varetyper, der er omfattet af undersøgelsen og eventuelle foranstaltninger, 
blev taget op til grundig overvejelse, inden der blev draget nogen konklusion. 
11 
3. Samme vare 
(16) Med hensyn til spørgsmålet, om de PPC, der sælges af de pågældende japanske pro­
ducenter og eksportører på det japanske hjemmemarked og i Fællesskabet er samme 
vare som de PPC, som EF-erhvervsgrenen sælger i Fællesskabet, konstateredes det 
som led i den fornyede undersøgelse, at de grundlæggende tekniske egenskaber (som 
beskrevet i betragtning 11 og 12) for alle de undersøgte PPC var identiske eller lå 
meget tæt op ad hinanden som omhandlet i artikel 2, stk. 12, i forordning (EØF) 
nr. 2423/88. Hvad endvidere angår de pågældende PPC's anvendelsesformål, er det 
fastslået, at i det mindste PPC i tilstødende segmenter - men ikke nødvendigvis kun 
sådanne maskiner - konkurrerer med hinanden med henblik på de samme brugere og 
bør betragtes som samme vare. 
(17) Japanske PPC i segment 5, ansås i ovennævnte analyse for at være samme vare som 
de modeller i segment 4 og 6, der fremstilledes af EF-erhvervsgrenen, som i undersø­
gelsesperioden ikke fremstillede segment 5-modeller. Navnlig en eksportør gjorde 
gældende, at der ikke var nogen konkurrence mellem japanske PPC i segment 5 og 
de PPC i segment 4 og 6, som fremstilledes af EF-erhvervsgrenen, navnlig som følge 
af påståede forskelle i kopieringshastighed, kapacitet og brug. Det fremgik imidlertid 
af undersøgelsen, at den faktiske månedlige kopimængde for EF-erhvervsgrenens PPC 
i segment 4 hyppigt svarede til kapaciteten på de japanske PPC i segment 5. Ofte var 
sidstnævntes kopieringshastighed desuden ikke meget større for mere komplicerede 
funktioner, såsom duplekskopiering, end for EF-erhvervsgrenens PPC i segment 4. 
Hvad angår maskinernes brug konstateredes der ingen grundlæggende forskelle mellem 
EF-erhvervsgrenens segment 4-modeller og de japanske segment 5-modeller. Med 
hensyn til EF-erhvervsgrenens PPC i segment 6 er det måske korrekt, at disse PPC er 
mere økonomiske end de japanske PPC i segment 5, når de anvendes i centrale repro-
duktionsafdelinger med store kopimængder. Men der blev ikke fremlagt overbevisende 
dokumentation for, at japanske PPC i segment 5 ikke, omend måske med mindre ef­
fektivitet, kan anvendes til fremstilling af store kopimængder, enten centraliseret i en 
reproduktionsafdeling eller decentraliseret i kontorerne. For kunder med et behov for 
at kopiere store eller meget store mængder foreligger der således et reelt valg mellem 
PPC i henholdsvis segment 5 og 6. En anden japansk eksportør fremlagde endvidere 
dokumentation for, at der faktisk var hård konkurrence på markedet, navnlig i for­
bindelse med store udbud, mellem en "centraliseret" maskinpark, også omfattende PPC 
i segment 6, udbudt af EF-erhvervsgrenen til opfyldelse af kundens kopieringsbehov, 
og en "decentraliseret" løsning baseret på PPC i segment 5 og 4 udbudt af japanske 
selskaber til opfyldelse af nøjagtigt de samme kopieringsbehov. I den forstand går 
konkurrencen mellem PPC endog ud over konkurrencen mellem modeller i tilstødende 
segmenter. Den stærke vækst i salget af PPC i segment 5 har derfor som helhed i det 
mindste delvis fundet sted på bekostning af salget af PPC i segment 4 og 6, for så vidt 
som kunder med et stort kopieringsbehov normalt ikke vil kunne undlade at købe en 
PPC og ville været nødsaget til at købe en model i segment 4 eller 6, hvis der ikke 
var segment 5-PPC på markedet. 
12 
Med hensyn til japanske PPC i segment 6 var et japansk selskab allerede begyndt at 
eksportere en model i dette segment fra Japan til Fællesskabet og var begyndt at mar­
kedsføre den i Fællesskabet i undersøgelsesperioden for den fornyede undersøgelse. 
Ifølge ovennævnte analyse konkurrerede denne import med EF-erhvervsgrenens PPC 
i segment 6 og 4. 
(18) Japanske personlige kopieringsmaskiner er de mindste PPC på markedet, og sådanne 
maskiner, som EF-erhvervsgrenen ikke fremstillede i undersøgelsesperioden, bør anses 
for at være samme vare som de PPC i segment 1, som EF-erhvervsgrenen fremstiller. 
Maskinerne i disse to segmenter overlapper hinanden i henseende til kopieringshastig­
hed, og den eneste forskel mellem dem er den, at PPC i segment 1 ofte har flere 
features, f.eks. mulighed for reduktion eller forstørrelse, og undertiden større kapacitet. 
Når de tekniske forskelle er så begrænsede, afhænger kundernes valg i høj grad af pri­
sen. 
C. ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET 
1. Indledning 
(19) Af to grunde var det i den foreliggende fornyede undersøgelse vigtigt at fastslå, om 
der fandtes en erhvervsgren i Fællesskabet og i bekræftende fald, hvilke producenter 
der var en del heraf. I proceduremæssig henseende skal interesserede parter, der 
anmoder om en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 15 i forordning (EØF) 
nr. 2423/88, ifølge samme artikels stk. 3 godtgøre, at foranstaltningernes ophør vil 
medføre, at der igen påføres EF-erhvervsgrenen skade eller opstår en trussel herom. 
For det andet skal sandsynligheden for, at der igen forvoldes skade eller opstår trussel 
herom, i den fornyede undersøgelse fastlægges i forhold til den pågældende erhvervs­
gren i Fællesskabet som defineret i artikel 4, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 2423/88. 
Nogle eksportører og importører stillede spørgsmålstegn ved, om den klagende part, 
iier anmodede om den fornyede undersøgelse, repræsenterede producenter i Fælles­
skabet, hvis samlede produktion af PPC udgjorde en betydelig del af den samlede 
fællesskabsproduktion af PPC, som omhandlet i artikel 4, stk. 5, og om fastlæggelsen 
af den forvoldte skade derfor skulle begrænses til at omfatte disse producenter. 
13 
2. EF-erhvervsgrenen i den oprindelige undersøgelse 
(20) Da proceduren vedrørende PPC iværksattes i august 1985, omfattede den pågældende 
erhvervsgren i Fællesskabet fem producenter. Develop Dr. Eisbein GmbH, Tyskland, 
Océ Nederland B.V., Nederlandene, Ing. C. Olivetti & C. S.p.A., Italien, Rank Xerox 
Ltd, Det Forenede Kongerige og Nederlandene, samt Tetras S.A., Frankrig. Tilsammen 
udgjorde de CECOM. 1 maj 1986 erhvervede en af de japanske eksportører 
aktiemajoriteten i Develop, og Develop blev derfor i den oprindelige undersøgelse 
holdt uden for definitionen af "erhvervsgren i Fællesskabet" med henblik på 
fastlæggelsen af den forvoldte skade. Japanske datterselskaber, der fremstillede 
fotokopieringsmaskiner i Fællesskabet, blev også holdt uden for(18). I november 1986 
erhvervede en anden japansk eksportør en aktieminoritet i Tetras, hvilket ikke 
hindrede, at Tetras fortsat var en del af EF-erhvervsgrenen09). Tetras har imidlertid 
siden indstillet produktion og salg af PPC. 
I den oprindelige undersøgelse blev det fastslået, at Rank Xerox, Océ og Olivetti 
udgjorde en del af EF-erhvervsgrenen, uanset at alle tre importerede en del af deres 
PPC-modeller fra Japan. Desuden havde Rank Xerox en aktiepost på 50% i en af de 
japanske eksportvirksomheder, og der var tale om en forholdsvis lille værditilvækst 
i Fællesskabet i forbindelse med produktionen af små PPC i Det Forenede Kongerige. 
De Europæiske Fællesskabers Domstol(20) gav Rådet medhold i dets konklusioner i den 
oprindelige undersøgelse vedrørende definitionen af "erhvervsgren i Fællesskabet", 
både i henseende til spørgsmålet om at fastholde de klagende selskaber som en del af 
EF-erhvervsgrenen og om at udelukke japanske datterselskaber, der fremstiller PPC 
i Fællesskabet. Domstolen understregede dermed, at fællesskabsmyndighederne har 
visse skønsbeføjelser i så henseende, som de kan udøve fra sag til sag under henvis­
ning til alle relevante kendsgerninger. 
3. EF-erhvervsgrenen i den fornyede undersøgelse 
(21) Anmodningen om fornyet undersøgelse er indgivet på vegne af de tre tilbageværende 
medlemmer af CECOM, dvs. Rank Xerox, Océ og Olivetti. 
(18) 
ri 9) 
CO) Se betragtning 62 i forordning (EØF) nr. 2640/86, note 6. 
Se betragtning 68 i forordning (EØF) nr. 535/87, note 7. 
Der henvises feks. til sag C 156/87, Gestetner Holdings PLC mod Rådet og Kommis­
sionen, Sml. 1990, s. 1-781, præmis 41-61. 
14 
(22) Rank Xerox' krav om at være en del af EF-erhvervsgrenen er styrket siden den oprin­
delige undersøgelse. Selskabet hverken importerede eller solgte japanske PPC i Fælles­
skabet i undersøgelsesperioden for den fornyede undersøgelse. Den procentuelle vær­
ditilvækst i Fællesskabet for dets fremstilling af små PPC i Det Forenede Kongerige 
øgedes betydeligt. Den samlede værditilvækst for selskabets EF-transaktioner, herunder 
fremstillingen af højhastigheds-PPC i Frankrig, var også væsentligt højere end i den 
oprindelige undersøgelse og lå på et sådant niveau, at der ikke hersker tvivl om, at va­
rerne har oprindelse i Fællesskabet. Rank Xerox må derfor fortsat betragtes som en del 
af EF-erhvervsgrenen. 
(23) Efter afslutningen af den oprindelige undersøgelse har Océ opretholdt en betydelig 
produktion af PPC med høj kopieringshastighed og med en meget høj EF-vær-
ditilvækst, som sikrer EF-oprindelse. Men det lykkedes ikke selskabet at udvide pro­
duktionen af egne maskiner til også at omfatte maskiner med lavere kopieringshas-
tigheder, som stadig leveres på grundlag af et OEM-arrangement (original equipment 
manufacturing) med et japansk selskab. Disse OEM-PPC tegner sig for en mindre, 
omend ikke ubetydelig, del af Océ's PPC-omsætning i Fællesskabet. Det fremgik 
imidlertid af den fornyede undersøgelse, at det nu er ret almindeligt, at producenterne, 
herunder også japanske producenter, køber en del af det omfattende modeludvalg fra 
andre producenter for at tilfredsstille efterspørgslen fra kunderne. Hertil kommer, at 
i undersøgelsesperioden for den fornyede undersøgelse leveredes langt størstedelen af 
Océ's OEM-PPC ikkelængere fra Japan, men fra et tredjeland, som ikke var omfattet 
af den fornyede undersøgelse (den korrekte oprindelse af disse maskiner bekræftedes). 
Det antal PPC, som Océ importerer fra Japan, er således faldet betydeligt siden af­
slutningen af den oprindelige undersøgelse. Océ kunne derfor ligesom i den oprinde­
lige undersøgelse anses for at være en del af EF-erhvervsgrenen. 
(24) I 1987 overførte Olivetti hele sin produktion af PPC til et nyoprettet fællesforetagende 
med Canon, Olivetti-Canon Industriale (OCI), som etableredes i de gamle Olivetti-lo­
kaler i Ivrea, Italien. I dette fællesforetagende ejer Olivetti halvdelen af aktierne plus 
én. Olivettis status som medlem af CECOM blev klarlagt ved et brev fra OCI af 
15. oktober 1992, hvori det bekræftes, at OCI ved en bestyrelsesbeslutning af 
22. juni 1992 delegerede retten til at repræsentere OCI med henblik på denne anti­
dumpingprocedure til Olivetti. OCI fremstiller PPC i segment 1, som sælges gennem 
Olivettis og Canons salgsnet. 
EF-værditilvæksten for disse PPC er tilstrækkelig til at sikre dem oprindelsesstatus i 
Fællesskabet. 
Det fremgik af den fornyede undersøgelse, at OCI snarere end Olivetti skulle betragtes 
som "producent" af PPC efter definitionen i artikel 4, stk. 5, i forordning (EØF) 
nr. 2423/88. OCI er en uafhængig retlig enhed med ansvar for den faktiske fremstilling 
af PPC. Olivetti er en større, men ikke dominerende, aktionær i dette selskab. Olivetti 
er et af OCI's to salgsselskaber og er i retlig henseende OCI's repræsentant med hen­
blik på denne fornyede undersøgelse. Men Olivetti "fremstiller" ikke selv PPC. 
15 
Det ansås ikke for påkrævet at udelukke OCI fra EF-erhvervsgrenen. Det er korrekt, 
at 50% af aktierne, minus én, ejes af Canon, et af de selskaber, der eksporterer PPC 
fra Japan, og som er omfattet af den fornyede undersøgelse. Men der var ingen grund 
til at antage, at OCI, som kontrolleres i fællesskab af Canon og Olivetti, som anmo­
dede om beskyttelse i henhold til forordning (EØF) nr 2423/88 mod importen af PPC 
fra Japan, som ikke importerede PPC fra Japan og fuldt ud samarbejdede med Kom­
missionen om gennemførelse af den fornyede undersøgelse, optrådte på en måde, der 
er forskellig fra den, der er fastlagt for Rank Xerox eller Océ, eller på en måde, der 
ville gøre undersøgelsesresultaterne ukorrekte eller upålidelige. 
Det var imidlertid for OCI nødvendigt at begrænse fastlæggelsen af den forvoldte 
skade til kun at omfatte den produktion, der vedrørte salg gennem Olivettis salgsnet. 
Grunden hertil er den, at Canon ikke indgav de oplysninger, der ville gøre det muligt 
for Kommissionen at undersøge OCI's salg gennem Canon's salgsnet, og fordi salgs-
oplysningerne fra Canon, som var en af eksportørerne af PPC fra Japan, under alle 
omstændigheder ikke kunne tages i betragtning i den fornyede undersøgelse med hen­
blik på at fastlægge den skade, der var påført EF-erhvervsgrenen. Hvad angår Olivetti 
skal anføres, at selv om hovedparten af de PPC, som dette selskab solgte i Fællesska­
bet i undersøgelsesperioden, kom fra Canon i overensstemmelse med den normale for­
retningsstrategi, der sigtede mod at tilbyde et fuldstændigt udvalg af modeller, havde 
disse PPC ikke oprindelse i Japan. Under alle omstændigheder blev der set bort fra 
salgstransaktioner mellem OCI og Olivetti, idet de ansås for overførsler mellem forret­
ningsmæssigt forbundne parter, og salgs- og produktionsomkostninger for Olivettis 
salg af OCI-fremstillede PPC til uafhængige kunder fastsatte på grundlag af efterprø­
vede data. 
(25) Efter indførelsen i 1987 af endelig antidumpingtold på importen af PPC fra Japan, 
etablerede eller udvidede næsten alle japanske eksportører produktionsfaciliteter i 
Fællesskabet (i Frankrig, Det Forenede Kongerige og Tyskland). I modsætning til OCI 
har eksportørerne af PPC fra Japan aktiemajoriteten i eller ejer fuldt ud alle disse 
produktionsfaciliteter i Fællesskabet, og ingen af dem tilsluttede sig anmodningen om 
fornyet undersøgelse. Eftersom den fornyede undersøgelse vedrørte import fra Japan, 
ansås disse produktionsfaciliteter, hvis forretningspraksis dikteredes af moderselskaber 
i Japan, som var omfattet af undersøgelsen, og.som ikke støttede anmodningen om for­
nyet undersøgelse, ikke for at være en del af EF-erhvervsgrenen, da det kunne påvises, 
at deres optræden var forskellig fra den, der konstateredes for producenter i Fælles­
skabet, som ikke var forretningsmæssigt forbundet med japanske eksportører. 
16 
4. Konklusion vedrørende "erhvervsgren i Fællesskabet" 
(26) Det konkluderes, at EF-erhvervsgrenen med henblik på den foreliggende fornyede 
undersøgelse består af Océ, OCI og Rank Xerox. Disse fællesskabsproducenters pro­
duktion, for OCI begrænset til kun at omfatte den del, der fremstilles for og sælges 
gennem Olivetti, udgjorde næsten hele produktionen i Fællesskabet af samme vare i 
betragtning af, at de produktionsfaciliteter, hvori japanske eksportører har aktiemajo­
riteten, måtte holdes uden for EF-erhvervsgrenen med henblik på den fornyede under­
søgelse. Denne udelukkelse indebærer, at deres produktion af PPC i Fællesskabet, uan­
set om værditilvæksten er tilstrækkelig til at give den oprindelsesstatus i Fællesskabet, 
ikke opfylder betingelserne for at kunne betragtes som fællesskabsproduktion, ligesom 
de pågældende selskaber med henblik på denne fornyede undersøgelse ikke kan anses 
for at være fællesskabsproducenter efter definitionen i artikel 4, stk. 5, i forordning 
(EØF) nr. 2423/88. EF-produktionen er EF-erhvervsgrenens produktion plus den pro­
duktion, der finder sted hos andre producenter i Fællesskabet, som ikke er udelukket 
fra EF-erhvervsgrenen, men som har valgt ikke at støtte den fornyede undersøgelse. 
Den eneste anden mulige fællesskabsproducent i denne fornyede undersøgelse var 
Kodak med en fabrik i Tyskland. Selv om Kodak indgav oplysninger som svar på 
Kommissionens spørgeskema, deltog selskabet ikke i undersøgelsen som en del af EF-
erhvervsgrenen, og det er usikkert, om dets begrænsede PPC-transaktioner i Fællesska­
bet ville kunne betragtes som produktion. Der var under alle omstændigheder tale om 
ret små mængder af PPC. 
D. DEN AKTUELLE SITUATION PÅ EF-MARKEDET 
1. Indledning 
(27) For at fastslå, om gældende foranstaltningers udløb ville medføre fornyet dumping og 
deraf følgende skade eller trussel om skade, var det nødvendigt først at undersøge EF-
erhvervsgrenens aktuelle økonomiske situation. Denne undersøgelse består af tre dele. 
I første del redegøres der kort for EF-erhvervsgrenens økonomiske situation på tids­
punktet for den oprindelige undersøgelse. I anden del analyseres udviklingen i denne 
situation mellem 1988 og slutningen af undersøgelsesperioden indgående. Endelig sam­
menholdes denne seneste udvikling med situationen på tidspunktet for den oprindelige 
undersøgelse, og der drages en konklusion vedrørende EF-erhvervsgrenens aktuelle 
økonomiske situation. 
17 
2. EF-erhvervsgrenens situation på tidspunktet 
for den oprindelige undersøgelse 
(28) I den oprindelige undersøgelsesperiode (1. januar 1985 til 31. juli 1985) var EF-er­
hvervsgrenens markedsandel i Fællesskabet for PPC af egen produktion faldet fra 21% 
i 1981 til 11,2%. Der konstateredes prisunderbud i form af salg af modeller importeret 
fra Japan med flere features til samme eller lavere priser end priserne på EF-produ-
cerede modeller med færre features. Der var tale om betydelige prisfald. Rentabiliteten 
af EF-erhvervsgrenens salg af PPC-materiel var faldet fra en nettofortjeneste før skat 
på 8% i 1983 til 4% i undersøgelsesperioden, medens målsætningen for EF-erhvervs­
grenen var en fortjeneste på 12%. Under hensyntagen til disse faktorer fastslog Rådet, 
at der påførtes EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. 
3. EF-erhvervsgrenens aktuelle situation 
Indledning 
(29) De indikatorer for EF-erhvervsgrenen, der analyseres i det følgende, vedrører perioden 
fra 1988 til udgangen af undersøgelsesperioden for den fornyede undersøgelse (dvs. 
1. juli 1991 til 30. juni 1992). De vedrører EF-erhvervsgrenens egen produktion af 
PPC. Opnormering (dvs. eksisterende modeller, der tages tilbage til renovering med 
henblik på igen at blive bragt på markedet) indgik også i talmaterialet. Data vedrø­
rende OCI omfattede kun produktion for og salg gennem Olivetti. 
Produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, lagerbeholdninger 
(30) EF-erhvervsgrenens produktion faldt med 16% fra 226 480 enheder i 1988 til 190 375 
enheder i undersøgelsesperioden. I samme periode mindskede EF-erhvervsgrenen 
produktionskapaciteten med 29%. Som følge heraf øgedes kapacitetsudnyttelsesgraden 
med 13% og nåede op på 81% i undersøgelsesperioden baseret på arbejde i ét skift af 
8 timer. Lagerbeholdningerne voksede med 7%. 
Beskæftigelse, investeringer, Forskning og udvikling 
(31) Antallet af beskæftigede i EF-erhvervsgrenens produktionsenheder øgedes med 13%, 
hvilket afspejlede en gradvis overgang til fremstilling af større og merekomplicerede 
PPC samt miljøhensyn, som resulterede i øget aktivitet i forbindelse med renovering 
af eksisterende modeller, en proces som er forholdsvis arbejdskraftintensiv. Den sam­
lede beskæftigelse øgedes med 4% til i alt 16 549 ansatte i undersøgelsesperioden 
(eksklusive leverandører til EF-erhvervsgrenen). EF-erhvervsgrenens investeringer faldt 
fra 3% af omsætningen i 1988 til 2,7% i undersøgelsesperioden. I samme periode 
øgedes udgifterne til forskning og udvikling fra 5,3% til 5,4% af omsætningen. 
18 
Salg og markedsandel 
(32) Antallet af maskiner, som EF-erhvervsgrenen placerede, faldt med 1%, nemlig fra 
141 477 enheder til 140 186 enheder, samtidig med en vækst i EF-markedet på 24%. 
EF-erhvervsgrenens markedsandel faldt følgelig med en femtedel fra 15,4% til 12,4% 
målt på antal enheder. Vægtes antallet af enheder, der er sendt på markedet, efter 
kopieringskapacitet, hvorved der tages hensyn til forskellen mellem små og store PPC, 
tegnede EF-erhvervsgrenen sig stadig for en markedsandel på 29% i undersøgelses­
perioden, hvilket dog svarede til en nedgang på en sjettedel i forhold til 1988, hvor 
andelen var 34,4%. Nedgangen i EF-erhvervsgrenens markedsandel i Fællesskabet var 
særlig markant for mellemstore PPC, hvor den tidligere havde en stærk position på 
markedet, og som var en væsentlig kilde til indtjening. Eksempelvis faldt EF-erhvervs­
grenens markedsandel for PPC i segment 4 fra 64,4% i 1988 til 42,1% i undersø­
gelsesperioden, altså et dramatisk fald på en tredjedel. 
Prisudvikling 
(33) En måling af prisudviklingen i Fællesskabet for PPC beror nødvendigvis til en vis grad 
på skøn som følge af, at der ikke foreligger oplysninger om de faktiske salgspriser (i 
modsætning til listepriser) i årene forud for undersøgelsesperioden, på grund af den 
hastige udskiftning af PPC-modeller med ændringer i features samt nødvendigheden 
af at tage hensyn til udviklingen i produktionsomkostninger, inflation og vekselkurser. 
Det, der kan iagttages, er imidlertid, at mellem 1988 og undersøgelsesperioden intro­
ducerede japanske selskaber i en række tilfælde nye modeller med flere features eller 
mere avancerede features til listepriser, der var lavere end dem, der var gældende for 
de gamle modeller. I andre tilfælde blev priserne fastholdt på et uændret niveau trods 
inflation og opskrivning af yen. Hvad angår EF-erhvervsgrenen registrerede et selskab 
nedgang i listepriserne på mellem 21 og 29% mellem 1988 og undersøgelsesperioden, 
og et andet nedgang i indtægterne af kontrakter baseret på pris pr. kopi på 24%, ju­
steret for inflation. Den tredje EF-producent fremviste en blanding af nedsættelser og 
forhøjelser af listepriser, hvor nedsættelserne hovedsagelig vedrørte modellerne i de 
lavere segmenter. Alt i alt synes der at have været tale om en nedadgående prisspiral, 
som berørte de fleste om ikke alle selskaber, og som førte til betydelige prisfald. 
19 
Rentabilitet 
(34) Disse prisfald afspejles i udviklingen i EF-erhvervsgrenens rentabilitet. Medens EF-er­
hvervsgrenens omsætning af PPC af egen produktion steg med 3% fra 1988 til under­
søgelsesperioden, faldt indtjeningen på dette salg med 76%, nemlig fra et vejet gen­
nemsnit på 11,1% i 1988 til 2,7% i undersøgelsesperioden. Rentabiliteten af EF-er­
hvervsgrenens samlede fotokopieringsaktiviteter, indbefattet service, hjælpematerialer, 
reservedele og finansiering faldt med 42%, nemlig fra et vejet gennemsnit på 11,1% 
i 1988 til 6,4% i undersøgelsesperioden. Det fremgår af disse tal, at med udgangspunkt 
i samme rentabilitetsniveau i 1988 er salget af PPC-materiel af egen produktion blevet 
langt mindre rentabelt end det ledsagende salg af vedligeholdelseskontrakter, finan-
sieringskontrakter, papir, toner osv. Dette antyder, at priskonkurrencen på salget af 
PPC-materiel er blevet særlig skarp. 
Nogle eksportører gjorde gældende, at EF-erhvervsgrenens rentabilitet burde vurderes 
på grundlag af de samlede aktiviteter i fotokopieringssektoren, og ikke blot salget af 
PPC. Der skal fremsættes flere bemærkninger hertil: for det første er ovennævnte øv­
rige elementer, der indgår i de samlede aktiviteter i fotokopieringssektoren, såsom ser­
vice, hjælpematerialer, reservedele og finansiering, ikke omfattet af undersøgelsen. For 
det andet er den fortjeneste, der er benyttet ved fastsættelsen af den normale værdi, 
kun baseret på salget af PPC og ville måske have været større med en deraf følgende 
konstatering af, at der ikke fandt dumping sted, hvis de samlede fotokopieringsaktivi­
teter var blevet lagt til grund. I den oprindelige undersøgelse insisterede flere ekspor­
tører således på, at Kommissionen ved fastsættelsen af den normale værdi alene burde 
tage hensyn til fortjenesten på salget af PPC-materiel. På deres anmodning fulgte 
Kommissionen derfor denne fremgangsmåde, og for at sikre konsekvens og overens­
stemmelse anvendte den samme fremgangsmåde ved fastlæggelsen af den forvoldte 
skade, og samme fremgangsmåde beholdtes i den fornyede undersøgelse. Endelig skal 
det anføres, at hvis det ikke var tilladt EF-erhvervsgrenen at forvente et rimeligt afkast 
af de investeringer, den har foretaget med henblik på fremstilling af PPC, ville den 
ikke have noget incitament til at fortsætte produktionen. I stedet ville EF-producen-
terne formentlig blive OEM-forhandlere, som blot solgte og ydede service på PPC 
fremstillet af japanske selskaber. Det fastslås derfor, at det bør være muligt at opnå 
en rimelig fortjeneste på selve produktionen og salget af PPC. 
Nogle eksportører og importører anførte også, at EF-erhvervsgrenen efter udløbet af 
undersøgelsesperioden havde forbedret sin rentabilitet i en sådan grad, at den ikke læn­
gere befandt sig i en vanskelig situation. Der tages normalt ikke hensyn til begiven­
heder, der indtræffer efter undersøgelsesperioden, da undersøgelsen i så fald aldrig vil 
kunne afsluttes. I betragtning af den usædvanligt langvarige undersøgelse, efterprøve­
des denne særlige påstand undtagelsesvis. Det konstateredes, at medens EF-erhvervs­
grenens samlede rentabilitet udviste en mindre forbedring på linje med den generelle 
økonomiske fremgang i Fællesskabet, sakkede rentabiliteten af salget af PPC stadig 
langt agterud. Undersøgelsesresultaterne for undersøgelsesperioden er derfor stadig et 
pålideligt grundlag for nedenstående konklusion. 
20 
4. Konklusion vedrørende EF-erhvervsgrenens aktuelle situation 
(35) Flere nøgletal for EF-erhvervsgrenens økonomiske resultater forringedes betydeligt i 
perioden fra 1988 til udgangen af undersøgelsesperioden, såsom produktionen (en 
nedgang på 16%), markedsandelen (en nedgang fra 15,4 til 12,4%), rentabiliteten af 
salget af PPC-materiel (en nedgang fra 11,1 til 2,7%). 
Ved en sammenligning af de data vedrørende den forvoldte skade, som blevfastlagt 
som led i den oprindelige undersøgelse, med de tilsvarende data fra den fornyede un­
dersøgelse, konstateredes det for det første, at EF-markedet i denne periode voksede 
med 75% fra 53 913 enheder placeret pr. måned (i ti medlemsstater) til 94 286 en­
heder placeret pr. måned (i tolv medlemsstater). På baggrund af denne udvidelse af 
markedet øgedes EF-erhvervsgrenens salg i Fællesskabet af PPC af egen produktion 
med 94%, nemlig fra 6 016 enheder pr. måned til 11 682 enheder pr. måned. EF-er­
hvervsgrenens markedsandel i Fællesskabet for salget af PPC af egen produktion øge­
des dermed fra 11,2 til 12,4% målt på grundlag af antal enheder. Denne forøgelse af 
markedsandelen fandt imidlertid sted på bekostning af fortjenesten, som faldt fra en 
nettofortjeneste på 4%, før skat, på salget af PPC-materiel i den oprindelige undersø­
gelsesperiode til 2,7% i undersøgelsesperioden for den fornyede undersøgelse. 
I denne kapitalintensive industri, som i øjeblikket arbejder på at udvikle nye produkter 
til afløsning af PPC, såsom digitale kopieringsmaskiner og polyvalente kontormaski­
ner, er det af afgørende betydning både at opnå en rimelig fortjeneste og en betydelig 
markedsandel for at sikre de nødvendige investeringer i forskning og udvikling og pro­
duktionsfaciliteter, som kan sikre overlevelse på mellemlang sigt. Sammenlignes den 
oprindelige undersøgelsesperiode, hvor Rådet fastslog, at der forvoldtes væsentlig 
skade, med undersøgelsesperioden for den fornyede undersøgelse, kan det ikke som 
helhed siges, at EF-erhvervsgrenen har forbedret sin situation. 
E. DE PÅGÆLDENDE EKSPORTØRERS OPTRÆDEN 
1. Indledning 
(36) Det var også nødvendigt at undersøge de pågældende eksportørers optræden på mar­
kedet. I den forbindelse gjorde en eksportør gældende, at med henblik på at fastslå, 
om gældende foranstaltningers ophør ville medføre fornyet dumping og deraf følgende 
skade eller trussel om skade, burde den pågældende eksportørs påståede lille og ikke 
særligt kendte eksport ikke kumuleres med de øvrige eksportørers eksport. Det skal 
imidlertid anføres, at en antidumpingprocedure i princippet vedrører importen fra et 
land og ikke fra den enkelte eksportør. Følgevirkningerne for EF-erhvervsgrenen af 
dumpingimporten fra de pågældende eksportører skal endvidere vurderes under ét, ef­
tersom ethvert salg, som EF-erhvervsgrenen går glip af til fordel for dumpingimporten, 
skader EF-erhvervsgrenen i samme grad, uanset om det er en lille eller en stor ekspor­
tør, der overtager dette salg. Den pågældende eksportør, hvis salg til kunder i Fælles­
skabet under alle omstændigheder udgør så meget som ca.10% af det samlede salg i 
Fællesskabet af PPC af japansk oprindelse, ville således opnå en urimelig fordel, hvis 
han behandledes anderledes end de øvrige japanske eksportører. 
21 
2. Omfanget af importen fra Japan 
(37) Situationen var denne: 
I absolutte tal: 
Mellem 1988 og undersøgelsesperioden faldt importen fra Japan målt i mængder med 
16%, nemlig fra 351 970 enheder til 294 195 enheder årligt. 
I forhold til forbruget. 
I samme periode anslås det samlede antal PPC, der årligt blev bragt på markedet i 
Fællesskabet, at være steget med 24% fra 919 580 enheder til 1 137 910 enheder. 
Markedsandelen for importen fra Japan faldt således fra 38,3% i 1988 til 25,9% i un­
dersøgelsesperioden. 
I forhold til den samlede produktion i Fællesskabet: 
Mellem 1988 og undersøgelsesperioden steg den samlede årlige produktion i Fælles­
skabet med 30% fra 640 263 enheder til 834 094 enheder inklusiv japansk produktion 
i Fællesskabet. Importen fra Japan svarede således til 55% af den samlede produktion 
i Fællesskabet i 1988 og til 35,3% i undersøgelsesperioden. 
I forhold til EF-erhvervsgrenens produktion: 
EF-erhvervsgrenens produktion faldt med 16% fra 226 480 enheder i 1988 til 190 375 
enheder i undersøgelsesperioden. Importen fra Japan svarede således til 155,4% af EF-
erhvervsgrenens produktion i 1988 og til 154,5% i undersøgelsesperioden. 
Konklusion vedrørende importens omfang: 
(38) Indførelsen af endelig antidumpingtold i februar 1987 resulterede i en betydelig ned­
gang i de importerede mængder fra Japan. Denne udviklingstendens er blevet endnu 
mere udtalt på det seneste i takt med opskrivningen af yen. Samtidig har de japanske 
eksportører øget produktionen i Fællesskabet betydeligt, nemlig fra 413 783 enheder 
i 1988 til 643 719 enheder årligt i undersøgelsesperioden, eller med 56%. De har des­
uden øget importen til Fællesskabet fra fabrikker etableret i tredjelande, idet der er 
registreret en stigning på 37,7% fra 106 012 enheder i 1988 til 145 978 enheder årligt 
i undersøgelsesperioden. 
22 
De importerede mængder fra Japan i undersøgelsesperioden udgjorde dog stadig næs­
ten 300 000 enheder årligt, svarende til 26% af EF-markedet målt i antal enheder, og 
mere end halvanden gange EF-erhvervsgrenens produktion ligeledes målt i antal enhe­
der. Det fremgik endvidere, at en stadig større del af importen fra Japan i den betrag­
tede periode bestod af mellemstore og store PPC med et deraf følgende yderligere pres 
på EF-erhvervsgrenens traditionelt stærke stilling på markedet for sådanne PPC. Alt 
i alt var importen fra Japan i undersøgelsesperioden derfor stadig i stand til at øve be­
tydelig indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation, navnlig afhængig af de priser, 
hvortil de pågældende maskiner blev solgt. 
3. Priserne på importvarerne fra Japan 
Fremgangsmåde for undersøgelse af prisunderbud 
(39) For importen til Fællesskabet fra Japan i undersøgelsesperioden undersøgtes det, hvor 
meget de vejede gennemsnitlige salgspriser for de japanske varer var lavere end EF-er­
hvervsgrenens vejede gennemsnitlige salgspriser i undersøgelsesperioden, og dette un­
dersøgtes for det tyske, franske, italienske og britiske marked, som ansås for repræsen­
tative for hele fællesskabsmarkedet, da de tegnede sig for langt størstedelen af både 
EF-erhvervsgrenens salg i Fællesskabet og importen fra Japan. 
I modsætning til de japanske datterselskaber i Fællesskabet, som hovedsagelig place­
rede PPC hos forhandlere med henblik på direkte salg, placerede EF-erhvervsgrenen 
fortrinsvis PPC hos den endelige bruger, på grundlag af kontrakter og leasing, udlej­
ning eller pris pr kopi. For at sikre en rimelig prissammenligning gjorde Kommis­
sionen kun brug af EF-erhvervsgrenens direkte salg og leasing. Med henblik på at 
"omregne" sidstnævnte kontrakttyper til kontrakter for salg af PPC-materiel, der kunne 
anvendes til prissammenligningen, idet der blev set bort fra finansieringsfaktoren, be­
nyttedes selskabernes normale interne regnskabsregler, som var i overensstemmelse 
med almindeligt anerkendte regnskabsprincipper. Den således beregnede vejede gen­
nemsnitlige pris for hver PPC-model sammenlignedes derefter med de tilsvarende 
vejede gennemsnitlige japanske priser for direkte salg. Ren udlejning, dvs. kontrakter, 
der ikke kan anses for salg i henhold til normale regnskabsregler, blev holdt uden for 
sammenligningen. Det samme var tilfældet med kontrakter baseret på pris pr. kopi, 
uanset om de kunne anses som salgskontrakter eller ej, på grund af vanskeligheden 
med objektivt at "omregne" dem. Ved beregningen af salgspriserne blev der foretaget 
fradrag for rabatter og afslag, som havde direkte tilknytning til salget. I den forbin­
delse ansås rabat ved ibyttetagning i overensstemmelse med dumpingberegningen ikke 
for at være rabat på salget af den nye maskine. 
23 
Der anvendtes til sammenligningen kun nyfremsti Ilede maskiner, da anvendelsen af 
renoverede eller ombyggede modeller på den ene side af ligningen kunne have fordre­
jet prissammenligningerne I betragtning af de tekniske vanskeligheder, der var forbun­
det med at sammenligne de af EF-erhvervsgrenen fremstillede modeller med de ja­
panske eksportørers modeller, undersøgtes spørgsmålet om prisunderbud på grundlag 
af en stikprøve på syv ud af i alt 30 af EF-erhvervsgrenens modeller af egen produk­
tion. Disse modeller udvalgtes, således at de repræsenterede et bredt udvalg af PPC-
modeller og omfattede de varesegmenter, hvori EF-erhvervsgrenen solgte næsten alle 
sine modeller af egen produktion, dvs. segment l - 4. Tilsammen tegnede disse mo­
deller sig for ca. 30% af EF-erhvervsgrenens PPC-omsætning i Fællesskabet i under­
søgelsesperioden, og der solgtes en betydelig mængde i hvert segment. Det samlede 
salg i nævnte fire medlemsstater af de syv modeller fremstillet af EF-erhvervsgrenen 
udgjorde ca. 15 000 enheder, og fordelingen mellem egentligt salg og leasing var ca. 
fifty-fifty. For hver af disse repræsentative EF-modeller udvalgtes der dermed sam­
menlignelige importerede modeller fra hver af de japanske eksportører, for så vidt så­
danne modeller forelå. Næsten alle disse modeller solgtes også i betydelige mængder. 
Hvad angår de få importerede modeller, der solgtes i små mængder, konstateredes det, 
at priserne herfor ikke var væsentligt anderledes end priserne på hyppigere solgte 
modeller. Ved beregningen af den vejede gennemsnitlige underbudsmargen for hver 
eksportør indgik de små mængder under alle omstændigheder med en lille vægt. 
To varesegmenter, som ikke indgik i beregningen af underbudsmargenen, var person­
lige kopieringsmaskiner, dvs. de mindste PPC, og maskiner i segment 6, dvs. de stør­
ste PPC. Personlige kopieringsmaskiner konkurrerede med EF-erhvervsgrenens PPC 
i segment 1, og de japanske PPC i segment 5 konkurrerede med EF-erhvervsgrenens 
modeller i segment 6. For imidlertid at nå til den mest pålidelige prissammenligning 
med de færrest mulige justeringer for forskelle i tekniske egenskaber sammenlignedes 
japanske modeller i segment 1 med EF-modeller i segment 1, og japanske modeller 
i segment 5 sammenlignedes med EF-modeller i segment 4. Dette er ikke ensbety­
dende med, at japanske personlige kopieringsmaskiner ikke solgtes til lavere priser end 
EF-erhvervsgrenens modeller i segment 1, eller at de japanske modeller i segment 5 
ikke solgtes til lavere priser end EF-erhvervsgrenens modeller i segment 6 efter be­
hørig justering for forskelle i tekniske egenskaber. Det betyder blot, at det ikke ansås 
for nødvendigt at inddrage sådanne sammenligninger i beregningen af underbudsmar-
generne, eftersom der forelå mulighed for prissammenligninger på grundlag af mere 
ensartede varesegmenter, som omfattede langt den største del af EF-produktionen. 
(40) I de tilfælde, hvor det var nødvendigt, blev der foretaget justeringer både for forskelle 
i tekniske egenskaber og for forskelle i handelsled. 
24 
Til justeringerne for forskelle i tekniske egenskaber benyttedes en lang række kriterier, 
som var forskellige efter varesegment. Kommissionen traf afgørelse om justeringerne 
på grundlag af oplysninger både fra EF-erhvervsgrenen og fra eksportørerne. Generelt 
blev der foretaget justeringer for flere eller færre features, men ikke for påståede 
kvalitetsforskelle mellem de samme features. Sådanne forskelle ansås for at være for 
subjektive og vanskelige at vurdere til at sikre en pålidelig kvantificering heraf. Vær­
dien af nævnte features beregnedes i princippet som forholdet mellem listeprisen for 
den pågældende feature og listeprisen for basismodellen uden denne feature, således 
som fastsat for en række andre modeller i samme varesegment. Værdien af mindre 
features beregnedes undertiden som en procentdel af værdien af mere betydningsfulde 
sammenlignelige features. Værdien af optioner, der ofte måtte føjes til japanske mo­
deller for at gøre dem sammenlignelige med EF-erhvervsgrenens modeller, beregnedes 
som forholdet mellem listeprisen for disse optioner og for den japanske basismodel. 
Den procentsats, der fremkom som resultat af beregningen, blev derefter lagt til den 
faktiske salgspris for basismodellen baseret på den antagelse, at den rabatsats, der yde­
des på listeprisen for optionen, var den samme som rabatsatsen for basismodellen. 
På baggrund af klager fra eksportørerne undersøgte Kommissionen, om der burde fore­
tages justering for EF-modellernes almindeligvis højere vægt sammenholdt med de ja­
panske modeller, især for modeller med høj kopieringshastighed. Det var i den for­
bindelse opfattelsen, at større vægt ikke i sig selv tillægges nogen værdi af forbru­
gerne. Det måtte snarere forholde sig omvendt. Som noget vigtigere kan det fastslås, 
at som mål for større produktivitet eller holdbarhed viste vægtkriteriet sig at være 
ukorrekt, eftersom den faktiske og teoretiske månedlige kopimængde for de japanske 
modeller, der indgik i stikprøven, og den faktiske og teoretiske levetid, ikke i det væ­
sentlige var forskellig fra de tilsvarende tal for EF-erhvervsgrenens modeller i stik­
prøven, og det gjaldt både i henseende til de absolutte talværdier og relativt med hen­
syn til kopieringshastighed. Hvad angår holdbarhed konstateredes det endvidere, at de 
leasingperioder, der var aftalt med kunderne, generelt var af samme længde, hvilket 
vil sige, at kunderne afskriver PPC over den samme periode, uanset om der er tale om 
en japansk model eller en EF-model. Leasing har overhalet udlejning som EF-er­
hvervsgrenens normale fremgangsmåde. For så vidt angår en påstået yderligere levetid 
for EF-modeller på anden eller tredje hånd, solgtes der også ofte brugte japanske mo­
deller. Desuden påvirker muligheden for at renovere eller opnormere en model med 
henblik på salg igen ikke den brugsmæssige værdi i førstegangsbrugerens øjne. Der 
indrømmedes derfor ingen justeringer for forskelle i vægt eller påståede forskelle i 
produktivitet/holdbarhed. 
Nogle eksportører gjorde også gældende, at der burde foretages en justering for den 
angiveligt højere kvalitet af den garanti, som Rank Xeros og Océ ydede, og for den 
længere garantiperiode. Det konstateredes imidlertid, at denne garanti kun ydes til kun­
der, som indgår en vedligeholdelseskontrakt, og at den finansieres af indtægterne heraf. 
EF-erhvervsgrenens garantier uden vedligeholdelseskontrakt svarede til de japanske 
eksportørers. 
25 
(41) De pågældende salg sammenlignedes i samme handelsled, når der var tale om salg i 
tilstrækkelige mængder. I den forbindelse havde Olivetti's salg til den endelige bruger 
og Océ's salg til forhandlere ikke fundet sted i tilstrækkelige mængder, og der blev 
derfor set bort herfra. Der blev også set bort fra Rank Xerox's salg til forhandlere i 
visse medlemsstater, fordi der var tale om for små mængder. Næsten alle japanske 
eksportører solgte de pågældende varer i tilstrækkelige mængder i forhandlerleddet, 
men kun nogle få opfyldte kravet ved salg til den endelige bruger. I de tilfælde, hvor 
EF-erhvervsgrenens salg til den endelige bruger skulle sammenlignes med japansk salg 
til forhandlere, blev førstnævnte justeret til forhandlerpriser. Denne justering bereg­
nedes på grundlag af den faktiske prisforskel mellem de to handelsled for Rank Xerox-
modeller (der solgtes i tilstrækkelige mængder), idet Rank Xerox salgsstruktur ansås 
for at være den samme som Océ's i den forbindelse. Japanske salg i distributionsleddet 
justeredes også for at bringe dem på linje med priserne i forhandlerleddet, og som 
grundlag herfor benyttedes forskellen mellem de japanske selskabers priser i de to 
handelsled. Alt salg af mærkevarer sammenlignedes således i forhandlerleddet eller på 
grundlag af priserne ved salg til den endelige bruger, hvis begge parter havde solgt til­
strækkelige mængder. 
Hvad angår japanske eksportørers salg til OEM-importører blev der foretaget en juste­
ring til cif Fællesskabets grænse med tillæg af told og antidumpingtold samt fortold-
ningsomkostninger med henblik på sammenligning med EF-erhvervsgrenens priser, 
hvor priserne ved salg til den endelige bruger og i forhandlerleddet justeredes til priser 
ab fabrik. Hvad angår sidstnævnte blev der fra de faktiske salgspriser trukket et beløb 
svarende til omkostningerne mellem ab fabrik og nævnte handelsled baseret på EF-
erhvervsgrenens egen omkostningsstruktur. 
Resultater 
(42) På dette grundlag konstateredes der en vejet gennemsnitlig underbudsmargen pr. eks­
portør for alle importerede modeller i stikprøven på mellem 7 og 36%. Den vejede 
gennemsnitlige underbudsmargen for alle eksportører tilsammen udgjorde 26%. Den 
vejede gennemsnitlige underbudsmargen for modeller i segment 4 og 5 var dobbelt så 
stor som margenen for modeller i segment 1-3 (38% mod 19%). Den vejede gennem­
snitlige underbudsmargen var højere i Tyskland og Det Forenede Kongerige end i 
Frankrig og Italien, men den var også ret høj i disse sidstnævnte to medlemsstater. Det 
fremgår af disse tal, at på trods af gældende antidumpingforanstaltninger, sælger ja­
panske eksportører fortsat deres PPC i Fællesskabet til priser, der er betydeligt lavere 
end EF-erhvervsgrenens priser. 
26 
Underpriser 
(43) Samme fremgangsmåde som beskrevet ovenfor ved fastlæggelsen af underbud benyt­
tedes til fastlæggelse af den prisforhøjelse, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, der 
var nødvendig for at hæve de faktiske salgspriser for de importerede modeller i stik­
prøven til et niveau, der ville gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at sælge med en 
fortjeneste, der var tilstrækkelig til at sikre et rimeligt afkast af investeringerne. Hver 
eksportørs vejede gennemsnitlige faktiske salgspriser som beregnet i forbindelse med 
undersøgelsen af spørgsmålet om underbud blev sammenholdt med indikativpriserne 
for EF-erhvervsgrenens modeller. Forskellen målt i absolutte tal mellem nævnte salgs­
priser og indikativpriser omregnedes for hver eksportør på grundlag af vejede gen­
nemsnit til en underprismargen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet. Med henblik på 
at omregne forbundne importørers priser ved salg til første uafhængige køber i Fælles­
skabet til priser frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, blev gældende antidumpingtold 
og anden told fratrukket. PPC med en kapacitet på over 75 kopier pr. minut var ikke 
omfattet af nogen antidumpingtold, og der blev derfor ikke foretaget et sådant fradrag. 
På dette grundlag var der for de pågældende eksportører tale om vejede gennemsnit­
lige underprismargener på mellem 44 og 141%. For alle eksportører under ét var den 
vejede gennemsnitlige underprismargen lig med 113%. 
(44) Den indikative fortjenstmargen for EF-erhvervsgrenen, som benyttedes i denne under­
søgelse, beregnedes før skat som den procentdel af den faktiske omsætning i under­
søgelsesperioden, som var tilstrækkelig til at sikre en forrentning af egenkapitalen før 
skat på 18%, som ansås for rimelig for offentligt noterede selskaber med en respek­
tabel finansiel status i denne erhvervssektor. Disse 18% bestod af en markedsrente på 
8% i undersøgelsesperioden for den fornyede undersøgelse, et tillæg på 4% til dæk­
ning af aktionærernes investeringsrisici og en gennemsnitlig beskatningsprocent for 
EF-erhvervsgrenen på 35. Den omsætning og de aktiver, der er benyttet i denne bereg­
ning, omfattede hele EF-erhvervsgrenens kopieringsvirksomhed, da det ikke var muligt 
tilstrækkelig sikkert at udskille de aktiver, der vedrørte salget af PPC-materiel. Under 
alle omstændigheder var det opfattelsen, at forrentningen af egenkapitalen for den del 
af virksomheden, der vedrørte PPC-materiel, ikke burde være lavere end for de øvrige 
dele. EF-erhvervsgrenens salg af PPC uden for Fællesskabet, men fremstillet i Fælles­
skabet, indgik i de benyttede omsætningstal. Resultatet var en indikativ overskudsgrad 
på 9,4% beregnet som et vejet gennemsnit for EF-erhvervsgrenen som helhed. 
(45) I betragtning af, at den vejede gennemsnitlige faktiske fortjeneste før skat for EF-er­
hvervsgrenen på salget af PPC-materiel var 2,7% i undersøgelsesperioden, forhøjedes 
salgspriserne for EF-erhvervsgrenens modeller i stikprøven med yderligere 6,7% af 
omsætningen. Ved at følge denne fremgangsmåde, som er baseret på den vejede gen­
nemsnitlige faktiske fortjeneste på alle EF-erhvervsgrenens modeller af egen pro­
duktion set under ét, frem for faktisk fortjeneste eller tab blot på de modeller, der 
indgik i stikprøven, tages der hensyn til den højere fortjenste, som EF-erhvervsgrenen 
opnåede på modellerne i segment 6, som ikke indgik i sammenligningen. Af den grund 
blev nævnte fremgangsmåde foretrukket frem for den mere almindelige, hvor en for­
tjenstmargen på 9,4% af omsætningen lægges til produktionsomkostningerne for hver 
model, der indgår i sammenligningen. 
27 
4. Konklusion 
(46) Efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger som resultat af den oprindelige under­
søgelse faldt importen af PPC fra Japan betydeligt. Der var imidlertid stadig tale om 
en betydelig import og samtidig en forskydning i retning mod større PPC. Generelt var 
de underbud, der konstateredes på fællesskabsmarkedet for PPC importeret fra Japan, 
betydelige, navnlig for de større PPC. I betragtning af det stærke pristryk, der udgik 
fra den omfattende import fra Japan, ansås det for påkrævet at undersøge, om der fandt 
dumping sted, som bidrog til EF-erhvervsgrenens ovenfor beskrevne situation, og om 
bortfaldet af gældende antidumpingforanstaltninger ville føre til fornyet dumping og 
deraf følgende skade. 
F. FORNYET DUMPING 
1. Generelle bemærkninger 
(47) I forbindelse med beregningen af dumpingmargenerne fastsattes både den normale 
værdi og eksportprisen udelukkende på grundlag af efterprøvede data vedrørende det 
direkte salg af PPC. For at forenkle beregningerne og gøre dem mere pålidelige blev 
kontrakter vedrørende leasing, udlejning og pris pr. kopi holdt uden for. Da disse for­
mer for kontrakter kun udgjorde en lille procentdel af de japanske selskabers samlede 
transaktioner både i EF og i Japan, var det antagelsen, at resultaterne ikke ville blive 
væsentligt berørt heraf. 
(48) Oprindeligt fastsattes der særskilte dumpingmargener for salg af mærkevarer og for 
OEM-salg, og disse margener kombineredes først til en enkelt vejet gennemsnitlig 
dumpingmargen for hver eksportør i beregningens sidste trin. OEM-salg kunne både 
på hjemmemarkedet og for så vidt angår eksportsalg til Fællesskabet almindelig 
skelnes fra varemærkesalg ved hjælp af flere faktorer: for OEM-salg var der tale om 
væsentligt lavere salgs-, reklame-, service- og andre omkostninger end for vare­
mærkesalg; PPC fra OEM videresolgtes til den endelige kunde under et andet vare­
mærke end eksportørens, og forbindelsen mellem producenten og OEM-køberen byg­
gede på almindelige forretningsmæssige vilkår. 
28 
(49) OEM-importøren Agfa Gevaert anmodede om at få fastsat en særskilt dumpingmargen 
og -told, idet det anførtes, at der var tale om en lavere dumpingmargen for dette fir­
mas import fra Japan, at det ikke havde bidraget til den pågældende dumping, og at 
det var berettiget til særbehandling, fordi det angiveligt ydede et stort bidrag til ud­
formning og udvikling af de PPC, det købte i Japan. Det fremgik af undersøgelsen, at 
Agfa Gevaerts import fandt sted til dumpingpriser, omend der konstateredes en lavere 
dumpingmargen end for dets japanske leverandørers salg af mærkevarer. Hvad angår 
Agfa Gevaerts bidrag til fremstillingen af de PPC, firmaet købte fra Japan, var værdi­
tilvæksten begrænset og vedrørte snarere de pågældende PPC's udseende samt layout 
og programmel til kontrolpanelet, end selve funktionen af det indre af disse PPC. Det 
stod derfor klart, at Agfa Gevaert ikke kunne anses for at være producent af de fra 
Japan leverede PPC, men at firmaet var OEM-importør. I modsætning til, hvad er 
tilfældet for eksportører, er det ikke muligt inden for de retlige rammer, der er fastlagt 
ved forordning (EØF) nr. 2423/88, at indføre særskilt told på individuelle importører, 
uanset om der er tale om OEM eller varemærkesalg. Indføres der særskilt told for im­
portørerne, vil det let kunne føre til selektiv dumping fra de pågældende eksportørers 
side. I artikel 2 i forordning (EØF) nr. 2423/88 fastsættes, at en antidumpingtold kan 
opkræves for enhver "dumpingvare", når en sådan vare ved overgang til fri omsætning 
i Fællesskabet forvolder skade, og en vare betragtes som en dumpingvare, når dens 
"eksportpris" til Fællesskabet er lavere end den normale værdi af samme vare I hen­
hold til artikel 2, stk. 8, i forordning (EØF) nr. 2423/88 skal eksporten til alle fælles­
skabsimportører af alle forskellige typer af den pågældende vare kumuleres med hen­
blik på fastsættelsen af denne eksportpris. I artikel 13, stk. 2, i samme forordning 
bekræftes det, at i forordninger om indførelse af antidumpingtold anføres bl.a. den på­
gældende vare, oprindelses- eller eksportlandet og om muligt navnet på leverandøren. 
Der findes ingen bestemmelse om angivelse af navnet på importøren. 
(50) Såkaldte ibyttetagningsrabatter ansås for at udgøre værdien af den ibyttetagne PPC, 
eller, når den pågældende PPC blev tilintetgjort, værdien af at hindre, at der i stedet 
for ny fremstillede PPC blev solgt brugte PPC. Da sådanne rabatter således ikke ansås 
for at være sande rabatter, blev de ikke trukket fra salgsprisen for den nye maskine, 
hverken ved fastsættelse af den normale værdi eller eksportprisen. Omkostninger af 
denne art ansås for at være en del af de pågældende salgs- og administrationsomkost­
ninger og andre generalomkostninger. Det er ikke overraskende, at nogle eksportører 
knyttede disse omkostninger til salget af nye PPC, eftersom den gamle PPC kun tages 
i bytte, når der sælges en ny. Dette er imidlertid ikke ensbetydende med, at det beløb, 
som leverandøren betaler for den ibyttetagne maskine, er en rabat på salget af den nye 
PPC. At nogle eksportører i deres regnskaber noterede disse omkostninger som fradrag 
i bruttoomsætningen, er desuden ikke afgørende for den retlige fortolkning af begrebet 
rabat i artikel 2, stk. 3, litra a), i forordning (EØF) nr. 2423/88. Samme fremgangs­
måde fulgtes i forbindelse med den praksis, at den resterende leje på en PPC funge­
rede som udbetaling ved salg af en ny, hvilket er en ordning svarende til ibyttetag-
ningsrabat. Der benyttedes samme fremgangsmåde som i den oprindelige undersøgelse, 
som er godkendt af De Europæiske Fællesskabers Domstol(21). 
(211 Der henvises f.eks. til sag C 174/87, Ricoh Company Ltd mod Rådet, Sml. 1992, 
s. 1-1335, præmis 19, 20 og 21. 
29 
(51) Der blev taget hensyn til ordinære finansielle omkostninger i forbindelse med fastsæt­
telsen af både den normale værdi og eksportpriserne. Modregning af finansielle ind­
tægter hidrørende fra den normale drift blev godtaget, men ikke ud over det niveau, 
hvor de helt og holdent udlignede de finansielle omkostninger Nogle eksportører 
gjorde gældende, at yderligere finansielle indtægter burde kunne modregnes i de øvrige 
salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, men dette syns­
punkt kunne ikke godtages, da overskydende finansielle indtægter ikke bør kunne ud­
ligne omkostninger af nævnte art, som faktisk påløb. Leverandørkreditter ansås i over­
ensstemmelse med Kommissionens faste praksis ikke for at være finansielle indtægter, 
der kan modregnes, men som potentielle omkostninger, der ikke er påløbet, for hvilke 
der ikke kan indrømmes fradrag. Der blev i alle tilfælde set bort fra ekstraordinære 
indtægter og udgifter. 
(52) Også for så vidt angår både den normale værdi og eksportprisen blev udgifter og ind­
tægter i forbindelse med PPC-servicecentre i visse tilfælde indregnet i beregningen af 
den procentsats for salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkost­
ninger, der vedrørte salget af PPC, nemlig når det som led i efterprøvningen af de 
pågældende data kunne fastslås, at disse centre uden beregning ydede køberne af PPC 
visse fordele, feks. ved at give forhandlerne teknisk uddannelse eller ved at levere 
gratis reservedele, hvor omkostningerne herved ikke kunne fastlægges særskilt. Da 
disse centre også beskæftigede sig med indgåelse og administration af vedligehol­
delseskontrakter, indregnedes også omsætningen i forbindelse hermed. 
30 
2. IN o mi al værdi 
Forbindelser mellem selskaber, der er retligt uafhængige af hinanden 
(53) Sådanne forbindelser var genstand for drøftelser i to henseender For det første opstod 
spørgsmålet, om to af eksportørerne ikke i virkeligheden udgjorde en enkelt økono­
misk enhed. I et af disse to selskaber (selskab A) har det andet selskab (selskab B) 
aktiemajoriteten, og selskab A indgår i selskab B's koncernregnskab, selv om A er en 
selvstændig retlig enhed, som noteres særskilt på fondsbørsen. A samler på grundlag 
af en underleverandøraftale et stort antal PPC for B. Med henblik herpå leverer sidst­
nævnte resultaterne af sine forsknings- og udviklingsaktiviteter, teknisk design og ho­
vedparten af de dele, der indgår. B, der bør betragtes som producenten af disse PPC, 
sælger de pågældende PPC og andre PPC både i Japan og for eksport til Fællesskabet. 
Et fælles salgsselskab for A og B sælger i Japan PPC under B's varemærke. A frem­
stiller imidlertid også - tildels andre typer - PPC for egen regning og på grundlag af 
en del af sin egen forskning og udvikling samt licensbetaling til B for den resterende 
del. A sælger disse PPC for eksport til Fællesskabet (men ikke i Japan), dels til OEM-
købere, dels under eget varemærke, og hertil har selskabet opbygget sit eget distribu­
tionsnet. A udøver i den forbindelse samtlige en producents/eksportørs funktioner, og 
det er derfor i den henseende, at dette selskab bør betragtes som en selvstændig øko­
nomisk enhed, der er uafhængig af B, omend selskaberne klart er forbundet med hin­
anden. Da selskab A ikke havde noget hjemmemarkedssalg af PPC af egen produktion, 
det være sig varemærkesalg eller OEM-salg, beregnedes den normale værdi for A dels 
på grundlag af omkostninger, der var efterprøvet ved kontrolbesøg hos selskab A, sel­
skab B og deres fælles salgsselskab, dels på grundlag af andre producenters vejede 
gennemsnitlige omkostninger og fortjeneste. 
(54) Der bør sondres mellem ovennævnte situation, hvor to selskaber udøver virksomhed 
på samme horisontale plan og varetager de samme funktioner, selv om det ene selskab 
har aktiemajoriteten i det andet selskab, og sidstnævnte til dels er afhængigt af først­
nævnte, og den situation, hvor der etableres en produktions- og salgsafdeling inden for 
en koncern, der består af retligt særskilte selskaber, hvor det ene står for produktion 
og det andet for salg. To selskaber, der har denne vertikale fordeling af opgaverne og 
hver for sig er ufuldstændige, udgør en enkelt økonomisk enhed, som bekræftet af De 
Europæiske Fællesskabers Domstol ved flere lejligheder Kommissionen kunne således 
ikke godtage den af visse eksportører fremførte påstand om, at den benyttede normale 
værdi og eksportpris ikke var sammenlignelig som omhandlet i artikel 2, stk. 3, i for­
ordning (EØF) nr. 2423/88. Ved sammenligningen af hjemmemarkedspriserne og eks­
portpriserne beregnedes priserne ab producentens lager, hvor de indenlandske datter­
selskaber udgjorde en del af den økonomiske enhed "producent", idet de varetog opga­
ver, der normalt påhviler en producents interne salgsafdeling. Sådanne indenlandske 
datterselskabers salg er således behørigt sammenlignet med salg, der varetages af pro­
ducentens eksportafdeling med henblik på eksport til Fællesskabet. Der blev derefter 
i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9 og 10, i forordning (EØF) nr. 2423/88 foreta­
get nødvendige justeringer for forskelle, der påvirkede prisernes sammenlignelighed. 
31 
Selektiv normal værdi 
(55) To eksportører gjorde gældende, at de anvendte særskilte salgskanaler for salg til uaf­
hængige distributionsvirksomheder, at dette salg fandt sted i et andet handelsled end 
deres salg til andre kategorier af kunder, og at dette handelsled burde lægges til grund 
for fastsættelsen af den normale værdi til sammenligning med eksportpriserne ved ude­
lukkelse af salget til andre kundekategorier. Kommissionen undersøgte disse påstande. 
For begge eksportører konstateredes det på grundlag af en repræsentativ stikprøve af 
modeller, at der for så vidt angår priserne på deres individuelle transaktioner med de 
påståede distributionsvirksomheder var tale om en betydelig grad af overlapning i hen­
seende til priserne for individuelle transaktioner med andre kundeekategorier, uanset 
om der var tale om forhandlere eller endelige brugere. Med hensyn til de mængder, 
der solgtes til de påståede distributionsvirksomheder, det være sig model for model el­
ler samlet, var der også tale om en betydelig overlapning med de mængder, der solgtes 
til andre kundekategorier, det være sig forhandlere eller endelige brugere. Det konsta­
teredes endvidere, at en af de pågældende eksportørers påståede distributionsvirksom­
heder delvis solgte til endelige brugere, hvilket vil sige, at de i så henseende udøvede 
de samme funktioner som forhandlere. Den anden eksportør meddelte, at hans salg til 
de påståede distributionsvirksomheder fandt sted gennem de samme salgskanaler som 
salget til endelige brugere af en vis størrelse, hvorved det antydedes, at omkostnings­
strukturen var den samme for begge kundekategorier. Endelig gjaldt for begge ekspor­
tører, at det samlede salg målt i mængde til påståede uafhængige distributionsvirk­
somheder var meget lille i forhold til omfanget af disse eksportørers samlede salg på 
hjemmemarkedet og udgjorde mindre end 5% af eksportsalget. Under disse omstæn­
digheder ansås eksportørerne ikke for at have godtgjort, at det konsekvent var muligt 
at skelne de påståede salgskanaler for uafhængige distributionsvirksomheder fra salget 
til andre kategorier af kunder i henseende til omkostninger, mængder, priser og købers 
funktioner, og eksportørerne ansås således ikke for at have godtgjort, hvorfor de påstå­
ede salgskanaler for distributionsvirksomheder skulle benyttes som grundlag for sam­
menligningen med eksportpriserne ved udelukkelse af andre salgskanaler. 
Der var desuden ingen grund til at udelukke salg til de endelige brugere, som en af 
ovennævnte eksportører anmodede om, eftersom priserne i forbindelse med individu­
elle transaktioner med endelige brugere, navnlig de store, i vid udstrækning overlap­
pede priserne i forbindelse med individuelle transaktioner med forhandlere. 
32 
Den normale værdi for mærkevaresalg på gnmdlag af de faktiske priser 
(56) Alle de besøgte eksportører med undtagelse af én havde i undersøgelsesperioden et 
salg af PPC på hjemmemarkedet målt i mængde, som oversteg 5% af deres eksportsalg 
til Fællesskabet Den normale værdi for denne ene eksportør fastsattes på grundlag af 
den beregnede værdi. De øvrige eksportørers salg af PPC på hjemmemarkedet ansås 
som helhed for at være tilstrækkelig repræsentativt til, at det kunne anvendes som 
grundlag for fastsættelsen af den normale værdi. For disse eksportører blev transaktio­
ner, der omfattede mindst 70% af hjemmemarkedsomsætningen af PPC, efterprøvet. 
Nogle transaktioner, som efter anmodning fra eksportørerne ikke benyttedes som 
grundlag for beregningerne, vedrørte salgskanaler, der repræsenterede en meget lille 
omsætning, eller meget små forbundne datterselskabers salg. 
For disse eksportører blev der udvalgt PPC-modeller på hjemmemarkedet, som var 
sammenlignelige med de modeller, der eksporteredes til Fællesskabet, idet der om for­
nødent, og hvis det var praktisk muligt, blev foretaget justeringer for forskelle i tek­
niske egenskaber i forhold til hjemmemarkedsmodellerne. For en række eksportmodel­
ler kunne der ikke findes hjemmemarkedsmodeller, der lå tæt op ad eksportmodellerne. 
For disse modeller fastsattes den normale værdi som en beregnet værdi. 
For hver sammenlignelig hjemmemarkedsmodel sammenlignedes den solgte mængde 
på hjemmemarkedet med den mængde, der eksporteredes til Fællesskabet af den til­
svarende eksportmodel. Hvis hjemmemarkedssalget ikke oversteg 5% af eksportsalget 
målt i mængde, ansås dette hjemmemarkedssalg ikke for repræsentativt for den pågæl­
dende model, og den normale værdi fastsattes på grundlag af den beregnede værdi. 
(57) For hver tilbageværende sammenlignelig model beregnedes det antal enheder, der 
solgtes med fortjeneste på hjemmemarkedet, ved at sammenligne nettofakturaprisen, 
dvs. efter fradrag af rabatter og afslag med direkte tilknytning til salget, for hver trans­
aktion med produktionsomkostningerne beregnet som nærmere angivet nedenfor Hvor 
det fortjenstgivende salg i mængde oversteg 80% af det samlede hjemmemarkedssalg 
af den pågældende model, beregnedes den normale værdi som den vejede gennemsnit­
lige salgspris for alle transaktioner, herunder salg med tab. Hvor det fortjenstgivende 
salg i mængde udgjorde mellem 20 og 80% af det samlede hjemmemarkedssalg af den 
pågældende model, beregnedes den normale værdi som den vejede gennemsnitlige 
salgspris alene for fortjenstgivende transaktioner. Hvor det fortjenstgivende salg i 
mængde udgjorde mindre end 20% af det samlede hjemmemarkedssalg af den pågæl­
dende model, fastsattes den normale værdi på grundlag af den beregnede værdi for 
denne model, da den i så fald ikke ansås for at være solgt i normal handel som om­
handlet i artikel 2, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 2423/88. 
33 
Beregnet normal værdi for mærkevaresalg 
(58) I de tilfælde, hvor den normale værdi i overensstemmelse med ovennævnte fremgangs­
måde måtte beregnes, beregnedes produktionsomkostningerne for eksportmodellerne. 
Beløb til afskrivning af forme fastsattes på grundlag af normal japansk regnskabs- og 
skattepraksis, hvilket vil sige fuld afskrivning over to år. I nogle tilfælde, hvor det 
konstateredes, at de opgørelser over produktionsomkostningerne, som eksportørerne 
havde indgivet, afveg væsentligt fra de reviderede omkostningstal for solgte varer og 
for lagre, blev der foretaget justeringer. 
(59) For at nå frem til de fulde produktionsomkostninger blev der tillagt et rimeligt beløb 
til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, 
som for alle producenter fastsattes på grundlag af deres egen omkostningsstruktur, 
herunder salgsdatterselskaber, i overensstemmelse med princippet om en enkelt økono­
misk enhed. For den ene producent, som ikke solgte PPC af eget mærke på hjemme­
markedet, benyttedes de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalom­
kostninger, som påløb ved salg gennem den pågældende producents indenlandske fæl­
lesforetagende med en anden producent af PPC af denne anden producents mærke. 
Samme fremgangsmåde var blevet fulgt i den oprindelige undersøgelse. Den pågæl­
dende producent gjorde gældende, at hvis han havde solgt PPC af eget mærke på 
hjemmemarkedet, ville han kun have solgt dem i små mængder og på en mere direkte 
måde med færre omkostninger. Denne producent havde imidlertid et indenlandsk salgs­
net, og der var ingen grund til at antage, at han uden dokumentation ikke ville have 
solgt PPC af eget mærke gennem dette net. Da de pågældende salgs- og administrati­
onsomkostninger og andre generalomkostninger desuden var beregnet som en procent­
del af omsætningen, lyder påstanden om, at et mindre salg, selv gennem andre og 
mere enkle salgskanaler, nødvendigvis ville have ført til lavere omkostninger, ikke 
overbevisende. Endelig skal anføres, at der allerede er taget hensyn til det forhold, at 
denne producents eget mærke ville være mindre kendt, for så vidt som den inden­
landske salgsstruktur, som blev lagt til grund for beregningen af de pågældende salgs-
og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, omfattede få rekla­
meudgifter vedrørende salget af PPC af den anden producents mærke. 
De pågældende salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger 
beregnedes specielt for PPC og særskilt for hver salgskanal, for så vidt de foreliggende 
regnskabsoplysninger gjorde det muligt. 
34 
Forsknings- og udviklingsomkostningerne fastsattes normalt pågrundlag af de omkost­
ninger, der i henhold til de selskabsinterne regnskabsregler henførtes til afdelingen for 
kopieringsmaskiner som helhed (herunder digital- og farvekopiering). I de tilfælde, 
hvor det ikke var muligt at udskille afdelingen for kopieringsmaskiner, eller hvor der 
i selskabets fordeling af forsknings- og udviklingsomkostninger til afdelingen for ko­
pieringsmaskiner ikke blev taget hensyn til grundforskning og -udvikling, som ikke 
er produktspecifik, benyttedes forsknings- og udviklingsomkostningerne for selskabet 
som helhed beregnet som en procentdel af selskabets samlede produktionsomkost­
ninger for alle varer. Påstanden om, at forsknings- og udviklingsomkostningerne burde 
begrænses til kun at omfatte dem, der direkte påløb i forbindelse med fremstillingen 
af PPC, afvistes, idet forsknings- og udviklingsomkostninger er generalomkostninger, 
som et selskab må opføre i det løbende regnskab og derfor må bogføre i regnskabet 
for det regnskabsår, i hvilket de påløber, vedrørende omsætningen for lignende varer, 
eller for så vidt angår forsknings- og udviklingsomkostninger, som ikke er produkt­
specifikke, for alle varer. Det accepteredes, at licensindtægter modregnes i forsknings-
og udviklingsomkostninger. 
(60) I de tilfælde, hvor eksportørernes fortjenstgivende salg havde et tilstrækkeligt omfang, 
fastsattes den rimelige fortjenstmargen som det vejede gennemsnit af fortjenesten på 
deres eget salg, dvs. alt salg, hvis mere end 80% af den solgte mængde fandt sted med 
fortjeneste, og kun det fortjenstgivende salg, hvis mellem 20 og 80% solgtes med 
fortjeneste. I andre tilfælde benyttedes den vejede gennemsnitlige fortjenstmargen for 
alle andre producenter med et tilstrækkeligt fortjenstgivende salg. Selv om nogle 
eksportører anfægtede denne fremgangsmåde, fordi den førte til høje fortjenstmargener, 
er den en direkte følge af den undersøgelse af spørgsmålet om salg i normal handel, 
der er omhandlet i betragtning 57. Rigtigheden af denne fremgangsmåde bekræftes i 
artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), hvori det klart fastsættes, at den fortjeneste, der anven­
des ved fastsættelsen af den normale værdi, skal baseres på fortjenstgivende salg. 
35 
Normal værdi for OEM-salg 
(61) Den almindelige fremgangsmåde, der anvendtes til fastsættelse af den normale værdi 
for OEM-salg, var identisk med ovenfor beskrevne for mærkevaresalg. I modsætning 
til situationen på tidspunktet for den oprindelige undersøgelse, havde flere producenter 
nu OEM-salg på hjemmemarkedet. I de tilfælde, hvor denne form for salg målt i 
mængde udgjorde mere end 5% af OEM-eksportsalget til Fællesskabet, både generelt 
og for hver sammenlignelig model, fastsattes den normale værdi for OEM-salg på 
grundlag af de priser, der faktisk var betalt, når det pågældende salg fandt sted med 
fortjeneste og i tilstrækkelige mængder. I andre tilfælde fastsattes den normale værdi 
for OEM-salg som den beregnede værdi om muligt på grundlag af den pågældende 
producents egen omkostningsstruktur og fortjeneste, og om fornødent på grundlag af 
omkostninger og fortjeneste i forbindelse med andre producenters OEM-salg. I betragt­
ning af, at der forelå anvendelige data vedrørende andre producenters omkostninger 
og fortjeneste i forbindelse med indenlandsk OEM-salg af PPC, kunne en eksportørs 
anmodning om at anvende omkostninger og fortjeneste i forbindelse med den pågæl­
dendes OEM-salg af andre varer i samme erhvervssektor ikke tages til følge, idet der 
måtte tages hensyn til den rangfølge, der er fastsat i artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), 
i forordning (EØF) nr. 2423/88. 
(62) Når den normale værdi måtte beregnes på grundlag af andre selskabers salgs- og admi­
nistrationsomkostninger og andre generalomkostninger ansås forsknings- og udvik­
lingsomkostninger for at være en del af produktionsomkostningerne, således at hvert 
selskabs egne tal vedrørende forskning og udvikling benyttedes sammen med de ve­
jede gennemsnitlige salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkost­
ninger (eksklusive forskning og udvikling), der var gældende for andre selskaber. 
Denne fremgangsmåde ansås for sikrere end anvendelsen af andre selskabers tal vedrø­
rende forskning og udvikling. 
3. Eksportpris 
Generelle bemærkninger 
(63) Eksportpriserne for ca. 70% af hver eksportørs samlede eksportsalg til Fællesskabet 
efterprøvedes. Alt salg til OEM-importører efterprøvedes enten hos eksportørerne eller 
hos deres datterselskaber i Fællesskabet, som varetog OEM-salget. Hvad angår mærke­
varer, som næsten udelukkende solgtes via datterselskaber i de fleste af Fællesskabets 
medlemsstater, ansås det kun for nødvendigt at efterprøve en repræsentativ andel på 
grundlag af de største medlemsstater. Ved den endelige dumpingberegning blev der 
foretaget en vægtet korrektion med henblik på at genoprette det oprindelige forhold 
mellem mærkevare- og OEM-salg. 
36 
(64) I de tilfælde, hvor modellerne solgtes i flere forskellige konfigurationer, aftaltes der 
standardkonfigurationer med eksportørerne, hvilket normalt var den mest grundlæg­
gende udgave af den pågældende model. Denne standardkonfiguration sammenlignedes 
derefter med hjemmemarkedsmodellerne, og var det nødvendigt og praktisk muligt 
blev der foretaget passende justeringer af den normale værdi for den sammenlignelige 
hj emmemarkedsmodel. 
Importørernes status 
(65) Det konstateredes, at tre importører, som havde påstået, at de var uafhængige, i virke­
ligheden var forretningsmæssigt forbundet med en eksportør. 
I det første tilfælde var der tale om en importvirksomhed, i hvilken en af de japanske 
eksportører havde erhvervet en større minoritetsaktiepost i september 1991. Denne ak­
tiepost var ret betydelig, og det viste sig, at den gjorde det muligt for eksportøren at 
øve væsentlig indflydelse på importøren, idet eksportørens overtagelse af nævnte 
aktiepost var ledsaget af et strukturprogram med henblik på at øge samarbejdet mellem 
de to selskaber. I den resterende del af undersøgelsesperioden for den fornyede under­
søgelse viste det sig, at dette samarbejde, som det fremgik af kontrolbesøget hos im­
portøren, ikke var i overensstemmelse med princippet om handel på normale forret­
ningsmæssige vilkår. Et særlig bemærkelsesværdigt aspekt af dette samarbejde vedrørte 
prisfastsættelsen for PPC fra eksportøren til importøren, som, i det mindste i ét til­
fælde, viste sig at variere alt efter om de pågældende PPC var omfattet af antidum­
pingtold eller ej, hvilket således gav anledning til mistanke om overvæltning af anti­
dumpingtolden. Under disse omstændigheder ansås kriterierne i artikel 2, stk. 8, 
litra b), i forordning (EØF) nr. 2423/88 for opfyldt, for så vidt som det fremgik, at der 
både forelå en forretningsforbindelse og en kompensationsaftale, som indebar, at de 
priser, der betaltes eller skulle betales mellem eksportøren og den pågældende impor­
tør, ikke kunne anses for pålidelige. Denne importør og de dertil knyttede dattersel­
skaber i Fællesskabet behandledes følgelig som forretningsmæssigt forbundne impor­
tører som omhandlet i nævnte artikel 2, stk. 8, litra b). 
37 
(66) De samme faktiske omstændigheder og den deraf følgende status som forbunden im­
portør hindrede også, at denne importør kunne behandles som OEM-importør. Det er 
et væsentligt kendetegn for salg til OEM-importører, at der påløber betydeligt lavere 
omkostninger hos eksportøren ved denne form for salg, eftersom OEM-importøren va­
retager funktionerne i forbindelse med markedsføring, distribution og vedligeholdelse 
under eget varemærke og for egen regning. Eksportøren kan derfor sælge til lavere pri­
ser, og dette indebærer, at de faktiske OEM-eksportpriser fastsættes for et andet han­
delsled end det, der gælder for mærkevaresalg, og de bør derfor med henblik på at 
sikre en rimelig sammenligning sammenlignes med priserne i et tilsvarende handelsled 
på hjemmemarkedet. Den pågældende importør solgte således de PPC, der importe­
redes fra ovennævnte eksportør, under sit eget varemærke i Fællesskabet. Dette er 
imidlertid ikke i sig selv tilstrækkeligt til at opnå status som OEM-importør. Var dette 
tilfældet, ville det for eksportørerne være meget enkelt at sikre, at deres datterselskaber 
i Fællesskabet opnåede status som OEM-importør ved blot at lade dem sælge under 
et andet varemærke, som det iøvrigt i den foreliggende fornyede undersøgelse konsta­
teredes, at nogle eksportører har gjort. For at eksportsalg skal kunne betragtes som 
havende fundet sted i samme handelsled som OEM-salg, skal der kunne fremlægges 
pålidelige tal vedrørende afregningspriser mellem eksportør og importør samt de 
omkostninger, som hver af parterne bærer. Dette kriterium er per definition ikke op­
fyldt mellem forretningsmæssigt forbundne parter, jf. artikel 2, stk. 8, litra b), i grund­
forordningen. 
Disse konklusioner anfægtedes af den pågældende importør og eksportør. De anførte, 
at i det mindste købsordrer, der var afgivet, inden eksportøren erhvervede sin aktie­
post, burde behandles som transaktioner mellem ikke forbundne parter. Som beskrevet 
ovenfor ændredes imidlertid forholdet mellem eksportør og importør efter overtagelsen 
af nævnte aktiepost, således at der ikke kunne fæstes lid til de priser, der faktisk betal­
tes for varer, der importeredes derefter, uanset om der var afgivet ordre herpå før eller 
efter aktieovertagelsen. Det samme gør sig gældende for omkostningerne. At Kommis­
sionen efterprøvede disse omkostninger og benyttede dem efter visse justeringer til 
beregning af eksportprisen, er ikke nødvendigvis ensbetydende med, at disse omkost­
ningstal accepteredes som fuldt pålidelige. 
(67) De samme betragtninger gjorde sig i endnu højere grad gældende for en anden im­
portør. I undersøgelsesperioden for den fornyede undersøgelse ejede en af de japanske 
eksportører hovedparten af kapitalen i denne importvirksomhed. Som følge heraf ansås 
overførselspriserne mellem eksportør og importør og de omkostninger, der påløb hos 
hver parterne, ikke for pålidelige. Selv om importøren solgte de PPC, der importeredes 
fra den pågældende eksportør, under importørens varemærke i Fællesskabet, ejes og 
kontrolleres dette varemærke rent faktisk af eksportøren. Denne importør kunne derfor 
ikke behandles som OEM-importør. 
38 
(68) I september 1991 erhvervede det europæiske hovedsæde for en af de japanske ekspor­
tører en betydelig aktieminoritet i en tredje importør, hvis navn ændredes i overens­
stemmelse med den pågældende eksportørs varemærke. Som det var tilfældet i for­
bindelse med den første importør, var denne aktiepost så stor, at det ifølge Kommis­
sionens opfattelse var sandsynligt, at eksportøren ville være i stand til at lægge bånd 
på eller fastlægge retningslinjer for importøren. Under kontrolbesøget hos denne im­
portør konstateredes det også, at han modtog reklametilskud fra eksportøren. Det var 
derfor opfattelsen, at der også i dette tilfælde var tale om en forretningsforbindelse 
eller en kompensationsaftale som omhandlet i artikel 2, stk. 8, litra b), i forordning 
(EØF) nr. 2423/88, således at der ikke kunne fæstes lid til salgspriser og omkostninger 
i transaktioner mellem denne importør og den pågældende eksportør. 
De foreliggende faktiske oplysninger 
(69) Et planlagt besøg hos en af de japanske eksportørers europæiske datterselskaber kunne 
ikke gennemføres, fordi det pågældende selskab ikke i tide indgav de nødvendige op­
lysninger om sin omkostningsstruktur. Kommissionen var derfor ikke i stand til at 
fastlægge de omkostninger, der påløb hos dette selskab i forbindelse med salg til første 
uafhængige købere fra de øvrige datterselskaber i samme koncern, som var blevet be­
søgt. Af de få oplysninger, som Kommissionen var i besiddelse af, fremgik det imid­
lertid, at det pågældende selskab ganske klart varetog funktioner, der begunstigede dis­
se øvrige datterselskaber, såsom indsamling og videregivelse af markedsoplysninger, 
bistand til markedsføring, standardiseret regnskabsførelse, ydelse af juridisk bistand, 
paneuropæisk annoncering, finansielle tjenesteydelser, hjælp til produktudvikling og 
tilpasning af produktet til markedet osv. Da der ikke forelå bedre, efterprøvede oplys­
ninger var det i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i forordning (EØF) 
nr. 2423/88 nødvendigt at benytte de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket i dette 
tilfælde vil sige salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, 
som de fremgår af dette selskabs reviderede regnskaber, til fastlæggelse af de omkost­
ninger, der var forbundet med ovennævnte og eventuelle andre ydelser. 
39 
Fastlæggelse af eksportprisen for forbundne importører 
(70) For forbundne importører fastsattes eksportpriserne på grundlag af priserne ved salg 
til første uafhængige køber i Fællesskabet, minus rabatter og prisafslag med direkte 
tilknytning til salget (herunder gratis artikler), ved fradrag af alle omkostninger, der 
påløb mellem indførsel og videresalg, og en rimelig fortjenstmargen, der fastsattes til 
5%. Den fortjeneste, der konstateredes for uafhængige importører, kunne af to grunde 
ikke benyttes til fastsættelse af en rimelig fortjenstmargen. For det første var der få 
uafhængige importører, der havde besvaret spørgeskemaet. For en af disse efterprø­
vedes fortjenstmargenen, men den pågældende repræsenterede kun en lille del af den 
samlede import fra Japan. For det andet konstateredes det, at de uafhængige importø­
rers fortjenstmargen blev holdt kunstigt nede i overensstemmelse med det generelt lave 
prisniveau i Fællesskabet på PPC, som er analyseret nærmere nedenfor, og som skyl­
des konkurrencen fra dumpingimporten af japanske mærkevarer, der sælges via for­
bundne datterselskaber i Fællesskabet. Da der således ikke forelå pålidelige oplysnin­
ger om uafhængige importørers fortjeneste, fandt Kommissionen under hensyntagen 
til normal praksis i andre sager, herunder den oprindelige undersøgelse, at en fortjenst­
margen på 5% var et rimeligt minimum i normal handel. I henhold til anmodning fra 
eksportørerne anvendtes der en enkelt fortjenstmargen, altid på 5%, uanset antallet af 
datterselskaber, der faktisk indgik i salgskæden. 
(71) PPC, der solgtes til forhandlere til en lavere pris til demonstrationsformål, blev med­
taget i de transaktioner, der blev lagt til grund for beregningen af dumpingmargenen, 
eftersom omkostningerne ved demonstrationer normalt bør bæres af forhandleren selv. 
Nedskrivning af lagrene til dækning af bortkomne eller stjålne varer eller beskadigede 
eller forældede varer beregnet til afhændelse, ansås for at være en omkostning, der på­
løb mellem indførsel og videresalg. Hvis gamle lagerbeholdninger af PPC ikke blev 
nedskrevet, men solgt, blev sådanne transaktioner medtaget i dumpingberegningen. 
40 
Fastlæggelse af eksportprisen for uafhængige importører 
(72) Eksportpriserne til uafhængige importører, normalt OEM-købere, beregnedes på grund­
lag af de faktiske priser for disse transaktioner, minus rabatter og prisafslag med di­
rekte tilknytning til salget (herunder gratis artikler). Godtgørelser, som OEM-købere 
fik udbetalt til udligning af ugunstige valutakurssvingninger i forbindelse med salget 
af PPC, ansås for at være rabatter. I de tilfælde, hvor der påløb omkostninger hos eks­
portørernes datterselskaber i Fællesskabet, fordi de i forbindelse med disse salg varetog 
visse funktioner, som importøren normalt ville have varetaget (f.eks. støtte til reklame­
aktiviteter), eller fordi de havde til opgave at sørge for viderefakturering, blev omkost­
ningerne i forbindelse hermed plus en rimelig fortjenstmargen fradraget i overens­
stemmelse med artikel 2, stk. 8, litra b), i forordning (EØF) nr. 2423/88. Der benyt­
tedes samme fortjenstmargen, 5%, som for alt salg via forbundne importører i over­
ensstemmelse med princippet om, at der benyttedes samme fortjenstmargen uanset an­
tallet af datterselskaber. En eksportør anførte, at denne procentsats var forholdsvis høj 
for salg til OEM-importører, men det var netop denne eksportør, som i forbindelse 
med den oprindelige undersøgelse havde insisteret på, at der skulle anvendes én og 
samme fortjenstmargen uanset antallet af datterselskaber, der indgik i den pågældende 
salgskanal. Kommissionens fradrag på 5% til dækning af en rimelig fortjeneste ansås 
for lav for salg i medlemsstaterne, hvor to eller endog tre forbundne datterselskaber 
medvirkede, samt for salg til de endelige brugere, som nødvendiggjorde en integreret 
distributionskæde, og den fulgte fremgangsmåde ansås derfor for rimelig. 
4. Sammenligning 
(73) Eksportpriserne og den normale værdi sammenlignedes i samme handelsled. Eksport­
priserne for OEM-salg sammenlignedes med den vejede gennemsnitlige normale værdi 
for OEM-salg på hjemmemarkedet. Eksportpriserne for salg under eget varemærke, 
som i næsten alle tilfælde måtte beregnes, sammenlignedes med den vejede gennem­
snitlige normale værdi for hjemmemarkedssalg under eget varemærke gennem alle 
salgskanaler, eftersom det ikke var muligt konsekvent at skelne mellem disse kanaler, 
og der således ikke forelå tilstrækkelig dokumentation for, at salg gennem den ene 
salgskanal bedre kunne sammenlignes med eksportsalget end salg gennem en anden. 
(74) I de tilfælde, hvor der blev fremlagt tilstrækkelig dokumentation, blev der foretaget 
passende justeringer for forskelle i fysiske egenskaber og salgsomkostninger. Der blev 
ikke fremsat krav om justeringer for forskelle i importafgifter og indirekte skatter. 
Hvad angår løn til sælgere, blev der kun foretaget fradrag for løn, der udbetaltes til 
personale, som udelukkende var beskæftiget med det direkte salg af PPC, dvs. ikke 
personale, der helt eller delvis udøvede ledelsesmæssige funktioner eller støttefunk­
tioner i forbindelse med service og salg. Denne fremgangsmåde er i overensstemmelse 
med artikel 2, stk. 10, litra c), nr. v), i forordning (EØF) nr. 2423/88, hvori det fast­
sættes, at der kun kan indrømmes fradrag for personale, der udelukkende er beskæf­
tiget med det direkte salg. Når sælgere af PPC også varetog salg af andre varer og tje­
nester, indregnedes den pågældende omsætning med henblik på at beregne det procen­
tuelle fradrag for PPC. 
41 
De samlede fradrag i den normale værdi beregnedes som et absolut beløb pr. model 
og per solgt enhed. Dette absolutte beløb, som betegnede de fradragsberettigede om­
kostninger, der faktisk påløb pr. enhed, blev derefter trukket fra den normale værdi, 
som var beregnet for den pågældende model. 
5. Dumpingmargener 
(75) Dumpingmargenerne beregnedes som det samlede absolutte dumpingbeløb på det ef­
terprøvede importsalg divideret med den samlede cif-værdi, som angivet til toldmyn­
dighederne for al efterprøvet import, dumpet eller ej. Dumpingmargenerne for mærke­
varesalg (kun delvis efterprøvet) og OEM-salg (alt efterprøvet) vejedes for at tage hen­
syn til det faktiske forhold, målt på cif-værdien, mellem disse to former for eksport­
salg. De dumpingmargener, der konstateredes for den efterprøvede del af mærkevare­
salget, ansås derefter for repræsentative for alt mærkevaresalg. 
(76) For så vidt angår forbundne importører blev gældende antidumpingtold fradraget som 
en omkostning mellem indførsel og videresalg i overensstemmelse med artikel 2, 
stk. 8, litra b), i forordning (EØF) nr. 2423/88. PPC med en kapacitet på over 75 ko­
pier pr. minut var ikke omfattet af antidumpingtold, og der blev således ikke foretaget 
fradrag herfor. På dette grundlag konstateredes der dumpingmargener på mellem 21,5 
og 83,9%. For hver af de pågældende eksportører var de væsentligt højere end satserne 
for den oprindelige antidumpingtold, der blev pålagt disse eksportører. Den vejede 
gennemsnitlige dumpingmargen udgjorde 41,0%. 
(77) Den betydelige dumpingimports følgevirkninger for fællesskabsmarkedet blev langt fra 
udlignet af gældende antidumpingtold. Hvis denne told med henblik på at vurdere den 
oprindelige antidumpingtolds effektivitet ikke blev fratrukket som en omkostning for 
forbundne importører, og tillagt eksportprisen for uafhængige importører, var der sta­
dig tale om en vejet gennemsnitlig dumpingmargen på EF-markedet på ikke mindre 
end 28,8% med individuelle satser på mellem 13,5 og 74,4%. 
(78) Det fremgik således af den fornyede undersøgelse, at gældende antidumpingtold ikke 
har foranlediget eksportørerne til at justere deres priser i et sådant omfang, at dum­
pingmargenen udlignedes, og den har heller ikke afhjulpet følgevirkningerne af dum­
pingimporten på fællesskabsmarkedet. I betragtning af de betydelige dumpingmar­
gener, der er fastlagt som led i den fornyede undersøgelse, fastslås det, at hvis gæl­
dende antidumpingtold bortfalder, vil der sandsynligvis fortsat finde dumping sted på 
samme eller endog et højere niveau. Ophævelsen af antidumpingtolden kan i givet fald 
kun øge dumpingmargenen, således at de lavere omkostninger for eksportører, der sæl­
ger den pågældende vare i Fællesskabet gennem forbundne importører, vil kunne resul­
tere i yderligere prisfald. 
42 
G. FORNYET SKADE 
1. Virkningerne af dumpingimporten fra Japan 
(79) Trods gældende antidumpingtold solgte de japanske eksportører, der hovedsagelig eks­
porterede gennem forbundne importører, i undersøgelsesperioden deres japansk frem­
stillede PPC til priser, der, beregnet som et vejet gennemsnit, var 26% lavere end EF-
erhvervsgrenens priser på EF-markedet, og der solgtes mængder, som trods en bety­
delig nedgang stadig repræsenterede 26% af de enheder, der afsattes i Fællesskabet. 
Eftersom PPC er en veludviklet vare, kendetegnet ved forholdsvis få tekniske forskelle 
fra producent til producent, således at prisen spiller en væsentlig rolle for kundens 
valg af mærke, er det klart, at en så stor lavprisimport nødvendigvis måtte øve en be­
tydelig negativ indflydelse på de økonomiske resultater inden for den pågældende er­
hvervsgren i Fællesskabet, som var kendetegnet ved utilfredsstillende rentabilitet samt 
faldende markedsandel og produktion. 
(80) En eventuel begrænsning af de skadelige virkninger, som måtte være en følge af ned­
gangen i den japanske markedsandel for PPC i Fællesskabet, er blevet opvejet af, at 
importen i henseende til de pågældende modeller forvolder særlig stor skade. Ifølge 
den oprindelige undersøgelse bestod hovedparten af importen fra Japan af små PPC. 
Dette gav de japanske eksportører en stor markedsandel målt i antal enheder, men de 
skadelige virkningerne var begrænsede som følge af, at Océ og Rank Xerox traditio­
nelt havde lagt hovedvægten på de mere betydningsfulde store PPC, hvor de stadig 
stod stærk teknisk og på markedet og opnåede en tilstrækkelig rentabilitet på disse 
store modeller. Siden da har næsten alle de japanske eksportører imidlertid omlagt en 
væsentlig del af deres produktion af små PPC (navnlig veludviklede, forholdsvis 
simple modeller) til Fællesskabet eller fil andre tredjelande, og har koncentreret sig om 
at eksportere mere raffinerede modeller henhørende under segment 4, 5 og 6, som de 
var begyndt af fremstille i Japan. I betragtning af, at der for modeller i segment 4 og 
5 beregnet som et vejet gennemsnit konstateredes underbud, der var dobbelt så store 
som for modeller i segment 1 - 3 (38% mod 19%), indebar importen fra Japan, at der 
udøvedes et stærkt nedadgående pres på EF-erhvervsgrenens priser, rentabilitet og 
markedsandel inden for disse segmenter. I segment 4 (PPC med en kapacitet på 
45 - 59 kopier pr. minut) faldt EF-erhvervsgrenens markedsandel i Fællesskabet såle­
des fra 64,4% i 1988 til 42,1% i undersøgelsesperioden for den fornyede undersøgelse, 
altså et fald på ikke mindre end 22,3%. De fleste af de pågældende PPC i segment 4 
og alle PPC i segment 5, som i undersøgelsesperioden for den fornyede undersøgelse 
konkurrerede med EF-erhvervsgrenens PPC-modeller i segment 4, blev fremstillet i 
Japan. 
43 
(81) I betragtning af de japanske eksportørers aggressive prispolitik, som allerede konsta­
teredes i forbindelse med indførelsen af den nugældende antidumpingtold, er det op­
fattelsen, at den nuværende situation med underbud og pristryk i forbindelse med dum­
pingimporten fra Japan kun vil kunne forværres, hvis tolden bortfalder, eftersom der 
er sandsynlighed for, at de japanske eksportører vil anvende i det mindste en del af 
de omkostningsbesparelser, som de med dem forbundne importører ville opnå ved anti­
dumpingtoldens bortfald, til at nedsætte salgspriserne i Fællesskabet yderligere. Denne 
sandsynlighed er så meget desto større, som indførelsen af lavere priser fra blot en 
enkelt større rolleindehaver på PPC-markedet for en så prisfølsom vare ville medføre, 
at de øvrige udbydere på markedet ville komme under pres for at følge trop, og resul­
tatet ville være en endnu mere ødelæggende priskrig. Følgerne for EF-erhvervsgrenen 
af eventuelle yderligere prisfald vil være alvorlig, eftersom PPC for hver producent er 
grundpillen i deres virksomhed, som skulle sikre den fortjeneste, der er nødvendig for 
at foretage de nødvendige investeringer for at overleve på mellemlang sigt. Ethvert af 
disse firmaer kunne beslutte at indstille produktionen og blot blive OEM-køber med 
indtægter alene fra service- og leveringsvirksomhed, som andre EF-producenter allere­
de er blevet tvunget til at gøre i de forløbne år. De kunne også erstatte en del af deres 
modeller af egen produktion med OEM-køb. De senere års erfaringer har vist, at dele 
af EF-erhvervsgrenens egen produktion har måttet ofres, navnlig i de lavere segmenter, 
når tabene blev for store. De japanske eksportørers aggressive prispolitik for modeller 
i de højere segmenter er ensbetydende med, at der nu kan opstå risiko selv for disse 
segmenter. 
(82) Hvad angår de importerede mængder skal det anføres, at i undersøgelsesperioden for 
den fornyede undersøgelse forværredes den økonomiske situation i Japan, efter­
spørgslen stagnerede, og lagerbeholdningerne øgedes med 65% til 300 000 enheder, 
altså mere end eksportsalget til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Kapacitetsud­
nyttelsen faldt også. Hvis tolden bortfalder, vil der være et stærkt incitament til at øge 
eksporten fra Japan til Fællesskabet til priser, der højst giver dækning for de variable 
produktionsomkostninger, måske endog i et omfang, så japanske PPC-fabrikker i Fæl­
lesskabet lukkes for at øge kapacitetsudnyttelsen i Japan. Den nuværende udviklings­
tendens mod faldende import fra Japan kunne således standse og endog vende, hvis 
tolden bortfalder. Sandsynligheden herfor ville blive endnu større, hvis yen i de kom­
mende år nedskrives i forhold til de europæiske valutaer. Med den betydelige usikker­
hed, der hersker på valutamarkederne, kan en sådan udvikling ikke udelukkes. 
2. Andre påståede skadevoldende faktorer 
(83) Kommissionen undersøgte, om nedgangen i efterspørgslen efter PPC i Fællesskabet 
kunne have forårsaget den vanskelige situation, som EF-erhvervsgrenen befinder sig 
i. Mellem 1988 og undersøgelsesperioden for den fornyede undersøgelse udvidedes 
EF-markedet for PPC med 24%. Imidlertid faldt EF-erhvervsgrenens salg i Fælles­
skabet med 1% i samme periode med en deraf følgende nedgang i markedsandelen i 
Fællesskabet fra 15,4 til 12,4%. 
44 
(84) Nogle eksportører anførte, at en penode med konjunkturtilbageslag i Fællesskabet var 
årsagen til EF-erhvervsgrenens vanskelige situation i undersøgelsesperioden for den 
fornyede undersøgelse, men denne påstand anses ikke for underbygget. Det økono­
miske tilbageslag i Fællesskabet, med undtagelse af Det Forenede Kongerige, satte 
først ind i anden halvdel af 1992, dvs. efter udløbet af undersøgelsesperioden. Medens 
det samlede forbrug af PPC således er faldet med ca 10% efter udløbet af undersøgel­
sesperioden, steg det stadig stærkt mellem 1988 og undersøgelsesperioden og holdt sig 
uændret i selve undersøgelsesperioden. I det omfang efterspørgslen i nogen grad måtte 
være svinget over mod brugte PPC, led EF-erhvervsgrenen ikke skade som følge heraf, 
da den er stærkt repræsenteret på dette marked (som det også er tilfældet for de 
japanske producenters forhandlere). Endvidere skal det fastslås, at medens EF-er­
hvervsgrenens rentabilitet i Fællesskabet for andre varer og serviceydelser end PPC 
faldt fra indeks 100 i 1988 til 76 i undersøgelsesperioden for den fornyede under­
søgelse, faldt EF-erhvervsgrenens rentabilitet af salget af PPC-materiel i Fællesskabet 
langt mere, nemlig fra indeks 100 i 1988 til 24 i undersøgelsesperioden for den for­
nyede undersøgelse. Dette lader formode, at EF-erhvervsgrenens salg af PPC i Fæl­
lesskabet var udsat for et alvorligt yderligere pres fra andre faktorer end de almin­
delige økonomiske forhold. Nogle eksportører gjorde gældende, at de relativt bedre 
resultater målt på grundlag af den samlede rentabilitet kunne skyldes det forhold, at 
kunderne udskød udskiftningen af deres PPC og brugte flere ressourcer på vedlige­
holdelsen af eksisterende PPC. Som nævnt ovenfor steg salget af PPC i Fællesskabet 
imidlertid med 24% mellem 1988 og undersøgelsesperioden, hvilket modbeviser, at 
kunderne skulle have udskudt købet af nye maskiner. 
(85) Nogle eksportører mente, at PPC fremstillet af japanske selskaber i Fællesskabet og 
i tredjelande også havde påført EF-erhvervsgrenen skade, og at Kommissionen burde 
kvantificere, hvor stor en del af skaden, der bør tilskrives hver af disse faktorer. Det 
skal i den forbindelse anføres, at ingen af disse to andre muligheder for salg i Fælles­
skabet var omfattet af den foreliggende undersøgelse, og Kommissionen havde derfor 
begrænsede muligheder for at indhente relevante oplysninger. Endvidere var der ingen 
af de japanske eksportører, der uopfordret meddelte oplysninger om, i hvor høj grad 
deres PPC fremstillet i andre tredjelande end Japan og i Fællesskabet skulle have 
påført EF-erhvervsgrenen skade. Det ansås imidlertid for rimeligt at antage, at priserne 
på de PPC, som japanske selskaber fremstiller i Fællesskabet, og som de fremstiller 
i og importerer fra andre tredjelande end Japan, ikke er væsenligt forskellige fra pri­
serne på PPC, der importeres fra Japan, da det næppe ville være muligt at opretholde 
større prisforskelle i Fællesskabet mellem PPC i samme kategori, som fremstilles af 
samme selskab. Set på denne baggrund ansås det for sandsynligt, at PPC, der sælges 
af japanske selskaber fra sådanne andre leverandører end Japan, ligeledes bidrog til 
den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen. Det konstateredes desuden, at den relative 
betydning på EF-markedet af PPC fra disse andre leverandører vedvarende var tiltaget, 
således at der i undersøgelsesperioden for den fornyede undersøgelse var tale om en 
markedsandel på 61,8% (sammensat af 12,8% import fra andre tredjelande end Japan 
og skønsmæssigt 49% salg af PPC fremstillet af japanske selskaber i Fællesskabet). 
45 
Den markedsandel på 26%, som importen fra Japan tegner sig for, sammen med den 
konstaterede underbudsmargen på 26% for denne import anses imidlertid i sig selv for 
at være en væsentlig årsag til den vanskelige økonomiske situation, som EF-erhvervs­
grenen befinder sig i. For at fastholde sin markedsandel i forhold til den omfattende 
import til dumpingpriser måtte EF-erhvervsgrenen sænke sine salgspriser til et niveau, 
der resulterede i en alvorlig forringelse af rentabiliteten af salget af PPC. At PPC 
fremstillet af japanske selskaber uden for Japan sandsynligvis blev solgt til tilsvarende 
lave priser, ændrer ikke den kendsgerning, at selv om der ikke havde været tale om 
en sådan import, ville EF-erhvervsgrenen stadig have været nødsaget til at følge pris­
udviklingen for importvarerne fra Japan i betragtning af de betydelige mængder, der 
importeredes. Denne import var derfor særskilt betragtet en tilstrækkelig årsag til det 
lave prisniveau og den betydelige forringelse af EF-erhvervsgrenens rentabilitet*. Som 
tidligere nævnt var den også hovedårsagen til den markante nedgang i EF-erhvervsgre­
nens markedsandel for PPC i segment 4 og den eneste årsag til salgstilbagegangen for 
PPC i segment 6, eftersom alle PPC i segment 5 og 6 og langt de fleste PPC i 
segment 4, som japanske selskaber bragte på markedet i Fællesskabet i undersøgelses­
perioden for den fornyede undersøgelse, havde oprindelse i Japan. For PPC i de øvrige 
segmenter gav importen fra Japan sandsynligvis kombineret med PPC leveret fra an­
den side anledning til nedgang i EF-erhvervsgrenens markedsandel og rentabilitet. 
Uanset at det i artikel 4, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2423/88 foreskrives, at skade, 
der er forvoldt af andre faktorer, ikke af fællesskabsmyndighederne må tilskrives dum­
pingimporten, er denne betingelse opfyldt, når det som beskrevet ovenfor påvises, at 
dumpingimporten særskilt betragtet har været en selvstændig årsag til EF-erhvervsgre­
nens vanskelige økonomiske situation, også selv om andre faktorer måtte have bidraget 
til denne situation. Selv hvis det antages, at import fra andre tredjelande og salg fra 
japanske produktionsfaciliteter i Fællesskabet har bidraget til EF-erhvervsgrenens van­
skelige økonomiske situation, ændrer dette ikke den kendsgerning, at dumpingimporten 
fra Japan særskilt betragtet var årsagen til EF-erhvervsgrenens utilfredsstillende økono­
miske situation. 
(86) Med hensyn til den påstand, at EF-erhvervsgrenen påførte sig selv skade ved at impor­
tere og sælge PPC i Fællesskabet, som havde oprindelse i Japan, er det allerede anført, 
at antallet af PPC, som EF-erhvervsgrenen importerede fra Japan og solgte i Fælles­
skabet i undersøgelsesperioden for den fornyede undersøgelse, faldt markant sammen­
holdt med den oprindelige undersøgelsesperiode. De PPC, som EF-erhvervsgrenen im­
porterede fra Japan og solgte i Fællesskabet i undersøgelsesperioden for den fornyede 
undersøgelse, udgjorde mindre end 1% af EF-erhvervsgrenens produktion af PPC. Der 
kan derfor ses bort fra en sådan imports negative indvirkning på EF-erhvervsgrenens 
situation 
46 
Ikke alene var antallet af PPC, som EF-erhvervsgrenen importerede fra Japan, ret ube­
tydelig, men det er i dag, også blandt japanske producenter, en almindelig og normal 
forretningspraksis at indkøbe en del af sit sortiment fra andre producenter. Salg af 
dumpede PPC fra Japan i Fællesskabet, som Océ, men ikke de to øvrige EF-producen-
ter praktiserede, kan ses som et legitimt selvforsvar i betragtning af, at det var nød­
vendigt at sælge på EF-markedet i konkurrence med anden dumpingimport af PPC fra 
Japan. Havde Océ således undladt at følge denne praksis, ville der efter al sandsynlig­
hed være forvoldt endnu større skade på selskabets egen produktion af PPC, da det 
dermed ville have mistet et antal kunder, som havde behov for et udvalg af PPC bestå­
ende af både små og store maskiner. 
3. Konklusion 
(87) På baggrund af ovenstående, og særlig det forhold, at uanset gældende antidumping­
told blev der solgt meget betydelige mængder af PPC importeret fra Japan til meget 
lave dumpingpriser i Fællesskabet til alvorlig skade for den pågældende erhvervsgren 
i Fællesskabet, fastslås det, at hvis gældende antidumpingtold bortfalder, vil der igen 
blive forvoldt væsentlig skade som følge af dumpingimport fra Japan. 
H. FÆLLESSKABETS INTERESSER 
1. Generelle bemærkninger 
(88) Det er generelt formålet med antidumpingforanstaltninger at ophæve de handelsfor-
drejende virkninger af dumping og således genskabe en situation med effektiv konkur­
rence på fællesskabsmarkedet. En effektiv konkurrence er grundlæggende i Fællesska­
bets interesse, både som et generelt politisk mål og af hensyn til EF-producenternes 
og -forbrugernes interesser. 
2. Resultaterne af den oprindelige undersøgelse 
(89) Hvad angår den konkrete sag vedrørende dumpingimport af PPC fra Japan, blev der 
allerede i den oprindelige undersøgelse foretaget en indgående undersøgelse af EF-
producenternes, EF-forbrugernes og de uafhængige EF-importørers (såsom Agfa 
Gevaert) interesser. Det konkluderedes på det pågældende tidspunkt, at Fællesskabets 
interesse i at bevare en levedygtig PPC-producerende erhvervsgren i Fællesskabet, som 
ville være i stand til at konkurrere med importen fra Japan på redelige konkurrence­
vilkår, opvejede forbrugernes kortfristede interesse i at drage fordel af uretmæssigt 
lave priser, så længe de eller ville kunne opnås, samt OEM-importørernes interesser 
i henseende til den fordel, de opnåede ved under eget varemærke at afsætte dumping-
varerne fra Japan på bekostning af salget af PPC, fremstillet af EF-erhvervsgrenen. 
Hvad angår OEM-importørerne er det især opfattelsen, at EF-produktionsvirksomhe-
der, som både fremstiller og distribuerer PPC, alt andet lige er af større interesse for 
Fællesskabet end europæiske selskaber, der hovedsagelig under eget varemærke afsæt­
ter PPC, der er fremstillet i Japan. 
47 
3. Resultaterne af den fornyede undersøgelse 
Fællesskabets interesse i PPC-produktion 
(90) For så vidt angår spørgsmålet om Fællesskabets interesse i at bevare en levedygtig 
PPC-industri i Fællesskabet, må svaret være, at denne interesse er endnu større i dag 
end på tidspunktet for den oprindelige undersøgelse. Det anslås, at der er næsten 
23 000 fuldtidsbeskæftigede i Fællesskabet inden for produktion, distribution, service 
og salg af PPC, fremstillet af EF-erhvervsgrenen, hvoraf 12 000 er beskæftiget i pro­
duktionen (herunder arbejdstagere, der arbejder på fuld tid i EF-virksomheder, som 
leverer dele og komponenter til PPC-producenterne i Fællesskabet). Selv om PPC-
teknologien har nået et højtudviklet stade, er det stadig en højst kompliceret og so­
fistikeret proces at kombinere kemisk, optisk, elektronisk og mekanisk viden samt pro­
grammel. PPC af i dag udgør også et vigtigt udgangspunkt ikke alene for fremstillin­
gen af digitale kopieringsmaskiner, printere og telefax-apparater, men også for hele 
den nye generation af polyvalente, netbaserede kontormaskiner, der skal introduceres 
i de kommende år. 
(91 ) Efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger i 1986 etablerede næsten alle japanske 
producenter PPC-produktionsfaciliteter i Fællesskabet eller udvidede deres PPC-
produktion i Fællesskabet. Som et resultat heraf steg den japanske PPC-produktion, 
som havde udgjort mindre end 50 000 enheder i 1984, til 643 719 enheder i under­
søgelsesperioden for den fornyede undersøgelse. Selv om antidumpingtolden måske 
ikke har været den eneste grund til den stærkt forøgede japanske produktion i Fælles­
skabet, hersker der næppe tvivl om, at den havde en væsentlig indflydelse på denne 
udvikling. I kølvandet på denne produktion er der også opbygget en omfattende forsy-
ningsindustri i Fællesskabet, som efter al sandsynlighed er grundlaget for større be­
skæftigelse end selve de japanske fabrikker i Fællesskabet eller end de 6 000 arbejds­
tagere, der er fuldtidsbeskæftiget i virksomheder, som forsyner EF-erhvervsgrenen. 
48 
Som allerede nævnt vil der, hvis tolden bortfalder, for de japanske eksportører være 
et incitament til at nedskære produktionen i Fællesskabet for at nedbringe de betyde­
lige lagerbeholdninger i Japan og for at øge kapacitetsudnyttelsen dér. Dette vil især 
gælde for større PPC, som vil kunne leveres til hele verden fra en enkelt leverandør, 
nemlig Japan. Det er desuden sandsynligt, at hvis tolden bortfalder i en situation med 
betydelig dumpingimport, vil de japanske producenter se det som et tegn på, at EF-
myndighederne ikke længere tillægger det betydning at opretholde en PPC-industn i 
Fællesskabet. Som et resultat vil de økonomiske fordele ved at fremstille små og for­
holdsvis simple PPC i tredjelande med lave arbejdskraftomkostninger fremfor i Fæl­
lesskabet, hvor de fleste japanske selskaber fremstiller dem i dag, blive mindre tillok­
kende. Man vil nå til et punkt, hvor rentabilitetshensyn vil opveje selv de stratetiske 
overvejelser, der er forbundet med at opretholde produktionsfaciliteter på de vigtigste 
markeder i verden, navnlig eftersom mindst én anden japansk producent slet ikke har 
produktionsfaciliteter i Fællesskabet og er gået stærkt ind i konkurrencen på EF-mar­
kedet med PPC, der er fremstillet i et tredjeland med lave lønomkostninger. Hvis 
denne udviklingstendens fortsatte, kunne slutresultatet blive en stærkt begrænset ja­
pansk PPC-produktion i Fællesskabet. En indstilling af produktionen eller en omlæg­
ning heraf til fremstilling af andre varer på flere eller måske alle japanske produk­
tionsanlæg i Fællesskabet vil i sig selv være en alvorlig sag. Men den største ulempe 
vil formentlig være, at et stort antal små og mellemstore virksomheder i Fællesskabet, 
som nu leverer dele til de japanske samlefabrikker, ville stå uden kunder. Netop det 
forhold, at de japanske samlefabrikker er så stærkt afhængige af leverancer udefra med 
deraf følgende minimale anlægsinvesteringer i disse samlefabrikker, vil begrænse om­
kostningerne ved lukning heraf, hvis der blev truffet beslutning om ikke længere at fo­
retage samling i Fællesskabet. 
Importørernes interesser 
(92) Nogle importører gjorde gældende, at de led skade som følge af antidumpingtolden, 
for så vidt som de ikke, hverken helt eller delvis, kunne overvælte denne omkostning 
på forbrugerne, hvilket førte til ringere rentabilitet og tab af arbejdspladser i deres 
virksomheder. Det er klart, at en antidumpingtold ikke er til fordel for importørerne, 
som må betale denne antidumpingtold, og som derfor i mindre grad end tidligere vil 
være i stand til at udbyde deres dumpingvarer til lavere priser end EF-erhvervsgrenens 
priser. Det er imidlertid netop formålet med indførelsen af antidumpingtold, at EF-
erhvervsgrenens salgsmuligheder forbedres i forhold til de af importørerne, som sælger 
dumpingvarer. Det fremgik endvidere, at ovennævnte klage blev fremført af importø­
rer, som feks. Agfa Gevaert, der sælger japanskfremstillede PPC i Fællesskabet under 
eget varemærke. Det er sandsynligt, at sådanne selskabers rentabilitet er blevet påvir­
ket i mindst lige så høj grad af tidligere nævnte tendens til, at deres japanske PPC-le-
verandører gradvis udvider salgsnettet for deres egne mærkevarer i Fællesskabet på 
bekostning af salg under importørens varemærke. En del af beskæftigelsen inden for 
salg og service er måske flyttet fra disse importører til EF-erhvervsgrenen eller ja­
panske salgsdatterselskaber i Fællesskabet, men arbejdspladserne er forblevet i Fælles­
skabet. Denne situation bør ikke forveksles med ovennævnte nettotab af arbejdspladser 
inden for fremstillingsvirksomhed, som står på spil for Fællesskabet, hvis gældende 
told bortfalder. 
49 
Importselskabet Agfa Gevaert hævdede også, at antidumpingforanstaltningerne vedrø­
rende PPC fra Japan bragte selskabets direkte investeringer i PPC-produktion i Japan 
i fare. En kontrol viste imidlertid, at der ikke forelå sådanne direkte investeringer. 
FA'-forbrugernes interesser 
(93) Det anslås, at der er opkrævet ca. 500 mio ECU i antidumpingtold på PPC-importen 
fra Japan fra toldens indførelse i 1986 til udgangen af undersøgelsesperioden. I be­
tragtning af den fortsatte dumping på EF-markedet og de konstaterede høje underbuds-
margener, må det formodes, at en stor del af dette beløb ikke er blevet overvæltet på 
forbrugerne i Fællesskabet. 
(94) Hvis tolden bortfalder, vil forbrugerne drage fordel heraf i det omfang, de japanske 
eksportører og uafhængige importører beslutter at benytte de lavere omkostninger, der 
følger heraf, til yderligere at nedsætte videresalgspriserne i Fællesskabet for PPC, der 
importeres fra Japan. Hvis en fastholdelse af tolden ikke fører til prisændringer, vil 
situationen fortsat være som omtalt i betragtning 93. Hvis en fastholdelse af tolden fø­
rer til prisforhøjelser over for forbrugerne med et beløb af samme størrelse som anti­
dumpingtolden, og holdt importen sig på samme niveau som i øjeblikket, medens pri­
serne på PPC, der ikke importeres fra Japan, ikke stiger, vil de anslåede omkostninger 
for EF-forbrugerne ved en videreførelse af foranstaltningerne udgøre 42,5 mio ECU 
årligt. Dette tal er baseret på en vejet gennemsnitlig antidumpingtold på 16,3% for de 
af undersøgelsen omfattede eksportører beregnet på grundlag af den samlede toldværdi 
på 260,8 mio ECU for de PPC, der importeredes fra Japan i 1994. En sådan prisforhø­
jelse på PPC, der importeres fra Japan, vil dog være ret usandsynlig i betragtning af, 
at tolden vil forblive på samme niveau som tidligere. Selv om der skulle finde en pris­
forhøjelse sted på PPC fra Japan, ville dette sandsynligvis medføre, at de helt eller 
delvis blev erstattet af PPC fra andre leverandører, det være sig PPC fremstillet af EF-
erhvervsgrenen eller af japanske selskaber i Fællesskabet eller i tredjelande. EF-er­
hvervsgrenen ville formentlig udnytte en del af det derved skabte "pusterum" til sna­
rere at øge salget end til at hæve priserne med den fulde margen, der ville være mulig. 
Hvad angår de japanske producenter er der ingen grund til, at de skulle ændre deres 
prispolitik for PPC, der ikke importeres fra Japan, navnlig fordi de konkurrerer ind­
byrdes og stadig er udsat for konkurrence fra lavprisimport fra andre tredjelande end 
Japan. Det er derfor yderst usandsynligt, at der vil finde en generel prisforhøjelse sted 
for alle PPC, der sælges i Fællesskabet. På et åbent marked vil det for et veludviklet 
produkt som fotokopieringsmaskiner almindeligvis kun være nødvendigt, at der findes 
en enkelt eller nogle få store sælgere på markedet for at gennemtvinge en generel 
sænkning af prisniveauet, men der kræves en generel omkostningsstigning eller delta­
gelse af alle eller de fleste store sælgere for at sikre en forhøjelse af det generelle 
prisniveau. Hvis et selskab alene hæver sine priser, vil det meget hurtigt blive tvunget 
til at genoverveje sin strategi. 
50 
(95) Det er i forbrugernes interesse på lang sigt at opretholde en række forskellige forsy­
ningskilder og at sikre konkurrence på markedet. To af de mindre japanske eksportører 
gjorde opmærksom på, at en fortsættelse af deres virksomhed kunne blive bragt i fare, 
hvis antidumpingtolden på PPC-importen fra Japan opretholdtes, id«t dette ville mind­
ske konkurrencen Et af de største japanske selskaber ejede imidlertid allerede aktie­
majoriteten i det ene af disse to selskaber, medens det andet eksporterede hovedparten 
af sine PPC til Fællesskabet fra et tredjeland. Fællesskabsmyndighederne nærede der­
for i højere grad betænkeligheder ved den begrænsning af forsyningskilderne og leve­
ringsmulighederne, som kunne blive følgen af, at en eller flere af de tilbageværende 
EF-producenter forsvandt fra markedet. De ni japanske eksportører, der var omfattet 
af undersøgelsen, sad allerede på ca. 85% af EF-markedet målt i antal enheder (og 
ca. 70% målt i antal enheder, men vægtet efter kopieringskapacitet), når eksport fra 
Japan, fra tredjelande eller EF-produktion ses under ét, omend disse japanske selska­
ber, som anført ovenfor, konkurrerede indbyrdes i undersøgelsesperioden for den for­
nyede undersøgelse. 
(96) Nogle eksportører og en importør påpegede EF-erhvervsgrenens stærke position i 
henseende til markedsandelen i segment 6 og gjorde gældende, at dette segment eller 
en del deraf burde fritages for tolden. I betragtning af, at Rank Xerox, Océ og Kodak 
sælger PPC i segment 6 og konkurrerer indbyrdes, og at antidumpingtold ikke vil hin­
dre japanske eksportører i at eksportere PPC i segment 5 eller 6 til Fællesskabet (eller 
fra at fremstille dem i Fællesskabet eller i tredjelande), men blot hindre dem i at sælge 
disse maskiner til uredeligt lave priser, var det opfattelsen, at den påståede risiko mod 
konkurrencen i segment 6 opvejedes af EF-erhvervsgrenens interesse i at opnå beskyt­
telse mod dumpingimporten. Dette så meget mere som segment 6 ikke bør betragtes 
som en vare i sig selv, men blot som lille del af en vare, nemlig PPC, hvor japanske 
selskaber står meget stærkt på markedet i Fællesskabet. 
4. Konklusion 
(97) Alt i alt anses det for at være i Fællesskabets almene interesse, at antidumpingforan­
staltningerne på importen af PPC fra Japan ikke bortfalder på nuværende tidspunkt. 
L FORANSTALTNINGER 
1. Generelle bemærkninger 
(98) Spørgsmålet bag den foreliggende fornyede undersøgelse var, om gældende foran­
staltningers bortfald i henhold til artikel 15, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2423/88 
ville medføre, at der igen forvoldes skade eller opstår trussel herom. På baggrund af 
ovenstående analyse må dette spørgsmål besvares bekræftende. Under hensyntagen til 
beskyttelsen af Fællesskabets interesser fastslog Rådet, at antidumpingforanstaltnin­
gerne bør opretholdes. 
51 
2. Vareområde 
(99) Da der første gang indførtes antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af PPC 
fra Japan, blev PPC med en kapacitet på over 75 kopier pr. minut holdt uden for for­
anstaltningernes anvendelsesområde, eftersom der på det pågældende tidspunkt ikke 
importeredes sådanne kopieringsmaskiner fra Japan. Siden da er importen af sådanne 
maskiner til dumpingpriser imidlertid steget betydeligt, og det er påvist, at dette i sær­
lig grad skader EF-erhvervsgrenen. Det anses derfor for nødvendigt nu at lade sådanne 
PPC omfatte af foranstaltningerne. 
De nye foranstaltninger skal således omfatte alle de undersøgte varer, dvs. PPC i hele 
området fra personlige kopieringsmaskiner til PPC i segment 6. Personlige kopierings­
maskiner, som ikke fremstilles af EF-erhvervsgrenen, konkurrerer med PPC i seg­
ment 1, der fremstilledes af EF-erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden, og det er der­
for berettiget fortsat at lade disse maskiner være omfattet. Hvad angår PPC i seg­
ment 6 er en japansk eksportør allerede begyndt at eksportere sådanne maskiner til 
Fællesskabet, og der er også konkurrence fra PPC i segment 5, som domineres af de 
japanske eksportører. Hvis enten personlige kopieringsmaskiner eller PPC i segment 6 
blev holdt uden for foranstaltningerne, ville dumpingimporten af maskiner i disse seg­
menter ikke alene fortsat påføre EF-erhvervsgrenen skade, men der ville også være en 
betydelig risiko for omgåelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende segment 1 
og 5, da det ville være muligt for eksportørerne at ændre maskinernes kopieringshas­
tighed eller andre egenskaber, således at de ville opfylde betingelserne for at falde un­
der det tilstødende segment, uden at den pågældende model ændredes væsentligt. 
Det forhold, at EF-erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden opnåede en tilstrækkelig 
indtjening på salget af PPC i segment 6, beregnet som et vejet gennemsnit, gør ikke 
disse betragtninger ugyldige. For det første var der betydelige forskelle mellem EF-
producenternes driftsresultater af salget af PPC i segment 6, og den ene af de to EF-
producenter led tab i dette segment. For det andet fastsattes den forvoldte skade på 
grundlag af samme vare som helhed i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, i forord­
ning (EØF) nr. 2423/88. EF-erhvervsgrenens rentabilitet, et af de vigtigste kriterier for 
den forvoldte skade, ville have været ringere, hvis segment 6 var blevet holdt uden for. 
For det tredje skal det anføres, at i modsætning til situationen i den oprindelige under­
søgelsesperiode produceres PPC i segment 6 nu i Fællesskabet, og de importeres fra 
Japan. Det ville ikke være korrekt at fastlægge skaden for hvert varesegment eller for 
hver vare særskilt og at fritage segmenter eller modeller fra foranstaltningerne, blot 
fordi de tilfældigvis var mere succesrige på det kommercielle plan i undersøgelses­
perioden. 
52 
3. Toldsats 
(100) Gældende antidumpingtold anses for at have været effektiv, for så vidt som den har 
medvirket til at mindske importen af PPC fra Japan betydeligt, og andre faktorer, især 
priserne på og antallet af PPC, der er solgt i Fællesskabet og fremstillet af japanske 
selskaber i Fællesskabet og i andre tredjelande end Japan, har formentlig bidraget til 
den vanskelige situation, som EF-erhvervsgrenen befinder sig i. Rådet konkluderer der­
for, at en bekræftelse af den nuværende told på det gældende niveau skulle yde EF-
erhvervsgrenen tilstrækkelig beskyttelse i betragtning af den fortsat faldende tendens 
for importen af PPC fra Japan og det forhold, at foranstaltningerne nu også vil omfatte 
PPC, der kan kopiere med en hastighed på mere end 75 A-4 ark pr. minut. 
(101) Nogle eksportører og EF-erhvervsgrenen anførte, at satsen for den nye antidumpingtold 
burde ændres for hver eksportør på grundlag af den for den pågældende fastsatte dum­
pingmargen eller underprismargen, alt efter hvilken af de to margener, der er lavest. 
De anførte, at den fornyede undersøgelse var blevet indledt ikke alene på grundlag af 
artikel 15 i forordning (EØF) nr. 2423/88, men også artikel 14, og at det i artikel 14, 
stk. 3, fastsættes, at gældende antidumpingforanstaltninger ændres, hvis det findes på­
krævet. De påstod, at der var tale om forskelsbehandling af eksportørerne, eftersom 
tolden var lavere for nogle end for andre, selv om dumping- eller underprismargenerne 
var de samme, og for andre eksportører var der tale om samme toldsats, selv om dum­
ping- eller underprismargenerne var forskellige. Der skal fremsættes følgende bemærk­
ninger i den forbindelse: For det første findes artikel 14 og 15 begge under det afsnit 
i forordning (EØF) nr. 2423/88, der omhandler "fornyet undersøgelse". Artikel 15 skal 
derfor læses i forbindelse med artikel 14, navnlig procedurebestemmelserne deri. For 
det andet ville ordet "bekræftet" i artikel 15, stk. 1, ikke tjene noget formål, hvis de 
nye foranstaltninger altid skulle fastsættes på grundlag af den laveste af de to marge­
ner, dumpingmargen eller underprismargen, eftersom det er højest usandsynligt, at de 
toldsatser, der ville fremkomme som resultat af en sådan beregning, for hver eksportør 
ville være identiske med de gældende satser, og altså resultere i en "bekræftelse" af 
gældende told ved den fornyede undersøgelse. Fællesskabsmyndighederne er dog i 
henhold til artikel 15, stk. 1, ganske klart berettiget til at "bekræfte" gældende foran­
staltninger. For det tredje er det særlig hensigtsmæssigt at bekræfte gældende foran­
staltninger, når disse har haft visse gunstige virkninger, eksempelvis som i det forelig­
gende tilfælde en betydelig begrænsning af importen, men endnu ikke tilstrækkeligt 
til at foranstaltningerne kan bortfalde. I den foreliggende sag anses en opretholdelse 
af tolden på det nugældende niveau således for at yde EF-erhvervsgrenen tilstrækkelig 
beskyttelse, og det er følgelig ikke nødvendigt at forhøje toldsatserne. Endelig hvad 
angår påstanden om forskelsbehandling af eksportørerne, skal det anføres, at gældende 
satser, som nu er bekræftet af Rådet, for hver eksportør er betydeligt lavere end den 
dumping- eller underprismargen, der er fastlagt for den pågældende eksportør som led 
i den fornyede undersøgelse, beregnet som anført ovenfor. Medens forskellen i den 
opnåede fordel nok er større for nogle eksportører end for andre, er det samme resultat 
uløseligt forbundet med den regel om "laveste told", der er fastsat i artikel 13, stk. 3, 
i forordning (EØF) nr. 2423/88, i henhold til hvilken der for alle eksportører kan fast­
sættes samme toldsats baseret på den forvoldte skade, selv om der er fastlagt en større 
dumpingmargen for nogle end for andre. I den oprindelige undersøgelse var tolden, 
53 
som var fastsat på grundlag af en samlet vurdering af den forvoldte skade, således 
20% for alle eksportører (undtagen dem, hvis dumpingmargen var lavere), selv om 
dumpingmargenen for disse eksportører varierede fra 22 til 60%. Den fordel, som de 
tre eksportører med lavere toldsatser nu opnår, sammenholdt med den laveste margen, 
dumping- eller underprismargen, der er fastsat for de pågældende, er ikke nødvendig­
vis større end den fordel, der opnås af eksportører, for hvilke der fastsættes en told på 
20%, når der sammenlignes med de for de pågældende fastsatte dumping- og under-
prismargener. 
(102) Ricoh gjorde gældende, at det var den eneste eksportør, hvis dumpingmargen var fal­
det, og at det burde belønnes herfor i den forstand, at gældende antidumpingtold ikke 
burde fradrages ved beregningen af den nye dumpingmargen. Selskabet krævede på 
dette grundlag en lavere told end 20%. Det konstateredes, at påstanden om, at der for 
Ricoh var tale om en lavere dumpingmargen i forhold til den oprindelige undersøgelse, 
var korrekt. Denne omstændighed kan imidlertid ikke medføre, at gældende antidum­
pingtold ikke fradrages ved beregningen af den nye told, der skal pålægges, eftersom 
det i artikel 2, stk. 8, litra b), i forordning (EØF) nr. 2423/88 klart foreskrives, at anti­
dumpingtold skal fradrages som en omkostning for forbundne importører ved bereg­
ningen af eksportprisen. I henseende til spørgsmålet om den forvoldte skade kunne den 
lavere dumpingmargen for denne eksportør lige så vel skyldes en nedgang i den nor­
male værdi Underbudsmargenen for denne eksportør, som var lidt lavere end det veje­
de gennemsnit for alle eksportører, støtter denne hypotese og viser, at den pågælden­
des eksportpriser bidrog til EF-erhvervsgrenens vanskelige økonomiske situation. 
Kravet om en lavere told ansås derfor ikke for berettiget og kunne ikke imødekommes 
i henhold til forordning (EØF) nr. 2423/88. 
4. Gyldighedsperiode 
(103) Hvad angår foranstaltningernes gyldighedsperiode fastslog Rådet, at som følge af, at 
en række aspekter i denne sag var usædvanligt komplicerede, indtrådte der betydelige 
forsinkelser i sagsbehandlingen. For det første forløb der næsten seks måneder mellem 
Kommissionens meddelelse om, at den agtede at foretage en fornyet undersøgelse af 
foranstaltningerne, og den faktiske iværksættelse af denne undersøgelse. Derefter va­
rede selve den fornyede undersøgelse, som indledtes den 14. august 1992, mere end 
to ethalvt år. I henhold til artikel 15, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2423/88 forblev 
den oprindelige antidumpingtold på importen af PPC fra Japan i kraft i hele denne pe­
riode. Rådet finder det derfor rimeligt, at anvendelsesperioden for de nye foranstalt­
ninger under disse særlige omstændigheder begrænses, således at gyldighedsperioden 
herfor udløber den 14. august 1998, jf. dog gældende bestemmelser om fornyede un­
dersøgelser. 
54 
(104) Nogle eksportører fandt, at EF-erhvervsgrenen allerede havde opnået beskyttelse i 
otte år i form af antidumpingforanstaltninger, at denne periode var tilstrækkelig lang, 
og at foranstaltningerne derfor burde bortfalde nu. Der foreligger imidlertid ingen ob­
ligatorisk frist for anvendelsen af antidumpingforanstaltninger ud over den frist på 
fem år, der er anført i artikel 15, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2423/88. Som det klart 
fremgår af denne artikel, kan en fornyet undersøgelse, der om fornødent foretages ved 
udløbet af denne frist, som i den foreliggende sag føre til en bekræftelse af gældende 
foranstaltninger for en ny periode. Det skal endvidere anføres, at selv om gældende 
antidumpingforanstaltninger har været i kraft i otte år, har denne fornyede undersø­
gelse vist, at deres effektivitet i henseende til beskyttelsen af EF-erhvervsgrenen har 
været begrænset af den kendsgerning, at dumpingimporten som følge af de japanske 
eksportørers handelspraksis stadig øver betydelig indflydelse på EF-markedet, hvilket 
kommer til udtryk i betydelige prisfald og prisunderbud. 
5. Resttold 
(105) Kontrolbesøgene hos samarbejdende eksportører omfattede næsten hele PPC-eksporten 
fra Japan til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Det ansås for rimeligt, at resttolden 
for de selskaber, der ikke medvirkede i den fornyede undersøgelse, fastsættes til den 
højeste af de individuelle satser for de af undersøgelsen omfattede eksportører, dvs. 
20%, for så vidt som der ikke foreligger oplysninger, der berettiger en højere eller la­
vere sats. Samme sats bør gælde for de selskaber, der ikke eksporterede til Fællesska­
bet i undersøgelsesperioden. For sidstnævnte selskaber gælder dette dog med forhold 
af muligheden for at foretage en fornyet undersøgelse for såkaldt "nytilkomne" i med­
før af artikel 11, stk. 4, i forordning (EF) nr. 3283/94. 
6. Tilsagn 
( 106) Det blev konkluderet, at gyldighedsperioden for det tilsagn, der var afgivet af Kyocera 
Corporation, Tokyo, og i henhold til hvilket selskabet var forpligtet til med et til­
strækkeligt varsel at underette Kommissionen, hvis det genoptog eksporten til Fælles­
skabet, burde udløbe. 
(107) Med hensyn til de tilsagn, der er afgivet i henhold til artikel 13, stk. 10, i forordning 
(EØF) nr. 2423/88, har Kommissionen regelmæssigt modtaget oplysninger, der har 
gjort det muligt for den at kontrollere disse tilsagn. Den vejede gennemsnitlige værdi 
af de dele og materialer af japansk oprindelse, som er anvendt ved samling eller frem­
stilling af PPC i Fællesskabet, har i hele perioden været lavere end 60% af den sam­
lede værdi af alle dele og materialer. Disse tilsagn bortfalder ved afslutningen af un­
dersøgelsen -
55 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING 
Artikel 1 
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af PPC-fotokopieringsmaskiner 
henhørende under KN-kode ex 9009 12 00 (TARIC-kode: 9009 12 00*19) og 
ex 9009 21 00 (TARIC-kode: 9009 21 00*19) og med oprindelse i Japan. 
2. I denne forordning forstås ved PPC-fotokopieringsmaskiner analoge kopieringsmaski­
ner baseret på en indirekte proces, med et optisk system, uanset kopieringshastighed, 
og uanset om de importeres som en helhed eller i moduler. Sådanne kopieringsmaski­
ner er opbygget af fire grundelementer, nemlig et system til billedgengivelse, foto-
konduktion eller -fremkaldelse, overførsel eller fiksering samt papirfremføring. Digitale 
kopieringsmaskiner, der anvender en skanner og en billedprocessor, som omdanner ori­
ginaldokumentet til digitale signaler og på grundlag af disse signaler fremstiller et nyt 
billede, med eller uden ændringer af originaldokumentet, indgår ikke som led i denne 
procedure og er følgelig ikke omfattet af tolden. Endvidere er følgende varer ikke om­
fattet af tolden: 
analoge kopieringsmaskiner til farvekopiering (maskiner der automatisk kan 
fremstille kopier i alle farver, svarende til farvede originaldokumenter, i én ar­
bejdsgang på grundlag af en polykromatisk proces), 
læsere/printere af perforationskort (aperture cards) og mikrofilmprintere/-læsere 
(maskiner, som kan aflæse og fremstille forstørrede kopier af mikrofilm, mikro-
fiche og perforationskort (aperture cards), 
"white board"-kopieringsmaskiner (maskiner, på hvilke der kan fremstilles ko­
pier af oplysninger, der fremvises på en skærm), og 
kopieringsmaskiner til store formater (maskiner, på hvilke der kan fremstilles 
kopier i format A-2 og derover på grundlag af originaldokumenter af størrelse 
over format A-2). 
For at undgå tvivl skal det anføres, at såkaldte "highlight-PPC" (PPC, der kun gengi­
ver nogle få farver til fremhævelse af visse udsnit af et dokument) og PPC til for­
mat A-2 (PPC, på hvilke der kan fremstilles kopier i format A-2 - men ikke større -
på grundlag af originaldokumenter af størrelse A-2 eller derover) er omfattet af tolden. 
56 
3. Tolden fastsættes til 20% af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet (TARIC-
tillægskode: 8841 ), dog med undtagelse af import af den pågældende vare, som frem­
stilles af følgende selskaber, for hvilke tolden fastsættes til: 
Copyer Company Limited, Tokyo 7,2% (TARIC-tillægskode: 8838) 
Mita Industrial Company, Osaka 12,6% (TARIC-tillægskode: 8839) 
Toshiba Corporation, Tokyo 10,0% (TARIC-tillægskode: 8840). 
Artikel 2 
Forordning (EØF) nr. 535/87 ophæves. 
Artikel 3 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende. 
Den udløber den 14. august 1998, dog således, at hvis en fornyet undersøgelse af de foran­
staltninger, der vedtages ved denne forordning, endnu ikke er afsluttet på det pågældende tids­
punkt, forbliver forordningen i kraft, indtil den fornyede undersøgelse er afsluttet. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
57 

ISSN 0254-1459 
KOM(95) 386 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 11 
Katalognummer: CB-CO-95-410-DA-C 
ISBN 92-77-92274-5 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
58