DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 20.10.2004 
KOM(2004) 702 endelig 
  
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
Beskyttelse af kritisk infrastruktur i fo rbindelse med bekæmpelse af terrorisme 
 
DA 2   DA INDHOLDSFORTEGNELSE 
1. INDLEDNING............................................................................................................. 3 
2. TRUSLEN.................................................................................................................... 3  
3. KRITISK INFRASTRUKTUR I EU ........................................................................... 3 3.1. Hvad er kritisk infrastruktur?....................................................................................... 3 3.2. Sikkerhedsforvaltning .................................................................................................. 5 4. DE HIDTIDIGE FREMSKRIDT I FORBINDELSE MED BESKYTTELSEN  
AF KRITISK INFRASTRUKTU R PÅ FÆLLESSKABSPLAN................................ 6 
5. FORBEDRING AF EU'S EVNE TI L AT BESKYTTE SIN KRITISKE 
INFRASTRUKTUR..................................................................................................... 7 
5.1. Et EU-program for beskyttelse af  kritisk infrastruktur (EPCIP).................................. 7 
5.2. Gennemførelsen af EPCIP-programmet ...................................................................... 8 5.3. Mål for EPCIP-programmet og resultatindikatorer...................................................... 9 TEKNISK BILAG.................................................................................................................. .. 10 
 
DA 3   DA 1. INDLEDNING 
På Det Europæiske Råds møde i juni 2004 blev Kommissionen og den højtstående 
repræsentant anmodet om at udarbejde en overordnet strategi for beskyttelse af kritisk infrastruktur. 
I denne meddelelse gives et overblik over Kommi ssionens nuværende tiltag  for at beskytte 
kritisk infrastruktur, og der fore slås en række supplerende fora nstaltninger for at styrke de 
eksisterende instrumenter og efterleve det manda t, der blev givet på Det Europæiske Råds 
møde. 
2. TRUSLEN 
Risikoen for terrorangreb med katastrofale kons ekvenser, der påvirker kritisk infrastruktur, 
bliver stadig større. Følgerne af et terrorangreb på industrie lle kontrolsystemer i forbindelse 
med kritisk infrastruktur kan variere meget. Det antages generelt, at et vellykket cyberangreb 
kun vil kræve få, om nogen, menneskeliv, men det kan medføre, at vitale 
infrastrukturtjenester går tabt. Et vellykket cyberangreb på det offentlige telefonnet kan 
medføre, at abonnenternes telefoner ikke virker , mens teknikerne reparerer nettet. Et angreb 
på kontrolsystemet for et kemisk anlæg eller et  anlæg for flydende naturgas kan medføre både 
omfattende tab af menneskeliv og væsentlige materielle skader. 
En anden form for katastrofe i forbindelse me d svigtende infrastruktur er, når en del af 
infrastrukturen medfører, at andre dele ophører  med at virke og derved skaber en større 
kædereaktion. Sådanne svigt s kyldes synergivirkningen mellem in frastrukturindustrierne. Et 
eksempel herpå er et angreb  på elnettet, hvor eldistri butionen afbrydes; derved kan 
rensningsanlæg og vandværker også risikere at ophøre med at f ungere, såvel som turbiner og 
andre elektriske apparater på disse anlæg.  
En kædereaktion kan medføre alvorlige forstyrrelser og de rmed omfattende skader på 
offentlige værker. Strømsvigtene i Nordamerika og Eu ropa de sidste to år har vist, hvor sårbar 
energiinfrastrukturen er, og at der er behov for at træffe effektive foranstaltninger for at 
forebygge/afbøde følgerne af et større strø msvigt. Cyberterrorisme kan desuden forøge 
virkningerne af et fysisk angreb. Et eksemp el herpå er et alminde ligt bombeangreb på en 
bygning kombineret med et midlertidigt strøm-  eller telefonsvigt. De deraf følgende 
problemer med at besvare nødopkald, ind til el- og kommunikationssystemerne kan 
genetableres og anvendes, kan øge antallet af døde og den offentlige panik. 
3. KRITISK
 INFRASTRUKTUR  I EU 
3.1. Hvad er kritisk infrastruktur? 
Kritisk infrastruktur er de fysiske og informa tionsteknologiske systemer, net, tjenester og 
anlæg, hvis afbrydelse eller ødelæggelse i al vorlig grad vil påvi rke borgernes sundhed, 
sikkerhed og økonomiske velfærd eller forhindre, at medlem sstaternes regeringer fungerer 
effektivt. Der findes kritisk infrastruktur i en  lang række økonomiske se ktorer, herunder bank- 
og finanssektoren, transport- og distributions sektoren, energisektoren, offentlige værker, 
sundhedssektoren, fødevareforsyning og kommun ikation samt en række vigtige offentlige 
 
DA 4   DA tjenester. Visse kritiske elemente r i disse sektorer er strengt ta get ikke "infrastrukturer", men 
snarere netværker eller forsyningskæder, der understøtter leveringen af væsentlige produkter 
eller tjenester. For eksempel afhænger fødeva re- og vandforsyningen til større byområder af 
nogle vigtige systemer, men også af et komp leks net af producen ter, forarbejdere, 
distributører og detailhandlende.  
Kritisk infrastruktur omfatter: 
• Energianlæg og -netværker (f.eks. strøm- , olie- og gasproduktion, oplagringsanlæg og 
raffinaderier samt transmissi ons- og distributionssystemer). 
• Kommunikations- og informati onsteknologi (f.eks. telekomm unikation, radio- og tv-
spredning, software, hardware og ne tværker, herunder Internettet). 
• Finanssektoren (f.eks. banker, værdipapirer og investeringer). 
• Sundhedsvæsnet (f.eks. hospitaler, sundhe dspleje og blodforsyning, laboratorier og 
medicinalfirmaer, eftersøgning og re dning samt beredskabstjenester). 
• Fødevarer (f.eks. sikkerhed, produktionsmidler, engrosdistri bution og fødevareindustrien). 
• Vand (f.eks. dæmningssøer, vandres ervoirer, -behandling og -net). 
• Transport (f.eks. lufthavne, havne, in termodale systemer, jernbanenet og 
massetransportsystemer samt trafikkontrolsystemer). 
• Produktion, lagring og transport af farligt gods (f.eks. kemiske, biologiske, radiologiske og 
nukleare stoffer). 
• Det offentlige (f.eks. kritiske tjenester, sy stemer, informationsnetværker, anlæg samt 
vigtige steder og monumenter  af national interesse). 
Disse infrastrukturer ejes eller drives af såvel den offentlige som den private sektor. 
Kommissionen erklærede imidle rtid i sin meddelelse 574/20 01 af 10. oktober 2001 følgende: 
"Udgifterne til den styrkelse af  visse foranstaltninger, som de  offentlige myndigheder har 
gennemført som følge af angreb, der er re ttet mod hele samfundet og ikke blot mod 
luftfartsbranchens aktører, bør efter Komm issionens opfattelse bæres af staten." Den 
offentlige sektor spiller derfor en grundlæggende rolle. 
Hvad der udgør kritisk infrastruktur, skal de fineres på medlemsstatsplan og på EU-plan, og 
listerne herover skal udar bejdes inden udgangen af 2005. 
EU's kritiske infrastrukturer er i høj  grad forbundne og indbyrdes afhængige. 
Virksomhedskonsolideringer, industrielle rationa liseringer, effektiv forretningspraksis såsom 
just in time-produktion og befolkningskoncentrati onen i byområder har alt sammen bidraget 
til at skabe denne situation. De kritiske infras trukturer i EU er blevet mere afhængige af 
almindelig informationsteknologi , herunder Internettet og ra dionavigation og kommunikation 
via satellit. Problemerne kan spredes gennem di sse indbyrdes afhængige  infrastrukturer og 
forårsage uventede og stadig mere alvorlige sv igt i væsentlige tjenester. Infrastrukturernes 
indbyrdes forbundethed og afhængi ghed gør dem mere udsatte for svigt og ødelæggelse.  
 
DA 5   DA Det er nødvendigt at undersøge kr iterierne for at afgøre, hvad de r gør en særlig infrastruktur 
eller en del af en infrastruktur  kritisk. Disse kriterie r bør baseres på sekt orbestemt og kollektiv 
ekspertise. Der kan foreslås tre elementer til indkredsning af potentielt kritisk infrastruktur: 
• Rækkevidde - Tab af en del af en kritisk infrastruktur måles ved størrelsen af det 
geografiske område, der vil blive påvirket af et sådant tab eller svigt - internationalt, 
nationalt, territorialt eller lokalt.  
• Alvorlighed - Følgernes eller tabets alvorli ghed kan vurderes som nul, minimal, moderat 
eller stor. Blandt de kriterier, der kan anvende s til at vurdere den pot entielle alvorlighed er: 
(a) Følger for offentligheden (andel af befolkningen, der påvirkes, tab af 
menneskeliv, sygdom, alvorlig legemsbeskadigelse og evakuering) 
(b) Økonomisk (virkningen for BNP, be tydningen af økonomisk tab og/eller 
forringelse af produkter  eller tjenester) 
(c) Miljømæssigt (virkninger for offentligheden og omgivelserne) 
(d) Indbyrdes afhængighed (mellem andre de le af kritiske infrastrukturer) 
(e) Politisk (tillid til regeringens handlekraft). 
• Tidsmæssig virkning - Dette krite rium bruges til at konstatere,  hvornår tabet af et element 
giver alvorlige følger (f.eks. straks, efter 24-48 timer, en uge eller andet). 
I mange tilfælde kan de psykologiske virkninger imid lertid få selv mindre begivenheder til at 
eskalere. 
Teknisk bilag indeholder dokumentation for udvikli ngen for så vidt angår beskyttelsen af de 
nuværende kritiske infrastruktur er og giver et sektorbasere t overblik over Kommissionens 
hidtidige resultater. De viser, at Kommissi onen har væsentlige erfa ringer på området. 
3.2. Sikkerhedsforvaltning 
For at kunne foretage en analyse af truslen mod medlemsstaternes kritiske infrastruktur, 
fejlforekomsten og den kritiske infrastrukturs sårbarhed kræves der oplysninger fra en række 
kilder. Hver sektor og medlemsstat skal indk redse deres kritiske infrastruktur på deres 
respektive områder i henhold til en metode , der er harmoniseret på EU-plan, og de 
organisationer eller personer, der har ansvaret for sikkerheden.  
Ikke alle infrastrukturer kan besk yttes mod alle trusler. Eltransmi ssionsnet er f.eks. for store at 
indhegne eller bevogte. Ved at anvende risiko forvaltningsteknikker kan der fokuseres på 
højrisikoområderne, idet der tages hensyn til truslen, den relative så rbarhed, den nuværende 
sikkerhedsgrad, og hvor effektive de  til rådighed stående afhjælpning sstrategier er for at sikre 
den fortsatte drift.  
Sikkerhedsforvaltning er en bevidst proces med henblik på at forstå risikoen og træffe 
beslutning om og gennemføre foranstaltninger for at mindske risikoen til  et bestemt niveau, 
der udgør et acceptabelt risikoniv eau til en acceptabel pris. Ka rakteristisk for denne metode 
er, at der sker en indkredsning, måling og kontro l af risiciene på et niveau, der står i et 
rimeligt forhold til det fastsatte niveau. 
 
DA 6   DA Beskyttelse af kritisk infrastruktur kræver et konsekvent samarbejdspartnerskab mellem ejere 
og operatører af kritisk infrastr uktur og medlemsstaternes myndighe der. Det er fortsat ejere og 
operatører, der har hovedansvaret fo r at forvalte risikoen i forbi ndelse med fysiske lokaliteter, 
forsyningskæder samt informati onsteknologi- og kommunikationsnet. 
Der må udsendes advarsler, råd og oplysninger for at hjælpe de berørte i den offentlige og den 
private sektor med at beskytte væsentlige infrastruktursystemer. Der kan fra tid til anden opstå særlige risici eller trusler om et terrorangre b, som kræver en øjeb likkelig reaktion. I så 
tilfælde må medlemsstaternes regeringers og er hvervslivets reaktion være velkoordineret og 
operationelt målrettet. EU skal under såda nne omstændigheder koordinere de nødvendige 
politiske reaktioner, og der skal på det grundlag  i hvert enkelt tilfælde  aftales detaljerede 
støtteforanstaltninger med parterne. 
Selv de bedste planer for og retsforskrifter vedrørende sikkerhedsfor valtning tjener intet 
formål, hvis de ikke gennemføres korrekt. Erfaringen har vist, at den eneste effektive måde at 
sikre en korrekt gennemførelse af sikkerhed skrav på er ved, at Kommissionen foretager 
uafhængige sikkerhedstilsyn. 
4. DE
 HIDTIDIGE  FREMSKRIDT  I FORBINDELSE  MED  BESKYTTELSEN  
AF KRITISK  INFRASTRUKTUR  PÅ FÆLLESSKABSPLAN 
EU-borgerne forventer, at kritiske infrastruktu rer fortsætter med at fungere, uanset hvilken 
organisation der ejer eller driver  de enkelte dele heraf. De forventer, at medlemsstaternes 
regeringer og EU spiller en ledende rolle med at sikre dette. De forventer, at offentlige og private ejere og operatører på alle  niveauer samarbejder om at si kre den fortsatte drift af de 
tjenester, som EU-borge rne er afhængige af. 
Som supplement til de foranstaltninger, der er blev et truffet på nationalt plan, har EU allerede 
truffet en række retlige forans taltninger vedrørende fastsættel se af minimumsstandarder for 
beskyttelse af infrastruktur inde n for rammerne af de forskellige EU-politikker. Det er navnlig 
tilfældet inden for transport, kommunikati on, energi, arbejdsmiljø og det offentlige 
sundhedsvæsen. Der er blevet ivær ksat endnu flere aktiviteter efter de seneste angreb i USA 
og EU. Dette vil medføre en yde rligere forbedring eller udbred else af de eksisterende 
foranstaltninger. 
Inden for rammerne af Euratom-traktaten er der i årevis blevet gennemført tilsyn for at 
kontrollere, at nukleare stoffer anvendes korrekt . På strålingsbeskyttelsesområdet findes en 
lang række retsforskrifter, der fi nder anvendelse på risici i forb indelse med driften af anlæg og 
anvendelsen af kilder, der i nvolverer radioaktive stoffer. 
Inden for international transpor t har EU vedtaget forskrifter med henblik på at gennemføre 
eller styrke aftaler, der er indgå et med internationale ledende in stanser i fly- og skibssektoren. 
EU vil fortsat fremme og aktivt deltage i dere s aktiviteter på internationalt plan. EU vil 
opfordre tredjelande, der har økonomiske forb indelser med EU, til at gennemføre disse 
aftaler. EU har ydet bistand til nogle af dem med henblik på at nå op på et ensartet og 
konstant sikkerhedsniveau inde n og uden for EU's grænser. 
Med oprettelsen af agenturer såsom Det Europæiske Agentur for Net- og 
Informationssikkerhed (ENISA) på kommunika tionssikkerhedsområdet tages der endnu et 
skridt fremad. Inden for fly- og skibssikkerhed er  der desuden blevet opre ttet tilsynstjenester i 
 
DA 7   DA Kommissionen med henblik på at overvåge medlemsstaternes gennemførelse af deres 
sikkerhedslovgivning. Disse tilsyn gør det muli gt at afsætte de nødvendige benchmarks og 
sikre samme gennemførelsesniveau i EU. 
Teknisk bilag indeholder dokumentation for udvikli ngen for så vidt angår beskyttelsen af de 
nuværende kritiske infrastruktur er og giver et sektorbasere t overblik over Kommissionens 
hidtidige resultater. De viser, at Kommissi onen har væsentlige erfa ringer på området. 
5. FORBEDRING  AF EU'S  EVNE  TIL  AT BESKYTTE  SIN  KRITISKE  
INFRASTRUKTUR 
5.1. Et EU-program for beskyttelse af  kritisk infrastruktur (EPCIP) 
I lyset af det store antal potentielle kritiske in frastrukturer og deres særp ræg er det umuligt at 
beskytte dem alle ved hjælp af foranstaltninger på EU-p lan. EU skal ved hjælp af 
subsidiaritetsprincippet koncentrere sin indsats om at beskytte in frastrukturer, der går på tværs 
af grænserne, og lade medlemsstaterne selv have  ansvaret for de øvrige, men inden for fælles 
rammer. 
Der findes allerede adskillige direktiver og forordninger vedrørende midler til påvisning af 
risikoen for ulykker, udformning af beredska bsplaner i samarbejde med civilforsvaret, 
regelmæssige øvelser og klare forbindelser me llem de involverede på forskellige niveauer, 
offentlige myndigheder, centrale organisatione r og beredskabstjenester. Der mangler dog på 
den anden side meget for at beskytte andre energianlæg end nukleare anlæg. Som det fremgår 
af teknisk bilag, findes der mere eller mindre veludviklede fællesskabsfor skrifter vedrørende 
beskyttelse af kritisk infrastruktur. 
Der arbejdes fortsat på de fleste af ovennævnt e områder, og der er indgået et samarbejde med 
medlemsstaternes eksperter og de berørte øko nomiske sektorer for at indkredse mulige 
mangler og de (retlige og andre) foranstaltninger, der kan træffes for at rette op herpå. Der er blevet etableret mange ne tværker og sikkerhedsudvalg. 
Kommissionen vil hvert år i en meddelelse ra pportere til de øvrige institutioner om de 
fremskridt, der er gjort. Den vil for hver se ktor analysere udviklingen i EU's arbejde på 
områderne risikoevaluering, udvikling af besk yttelsesteknikker og ig angværende/planlagte 
retlige foranstaltninger for at indsamle råd. Kommissionen vil i denne meddelelse desuden om 
nødvendigt foreslå ajourføringer og generelle organisatoriske foranstaltninger, der kræver 
harmonisering, koordinering eller samarbejde . Denne meddelelse, der omfatter alle 
sektoranalyser og -foran staltninger, skal udgøre grundlaget fo r et EU-program for beskyttelse 
af kritisk infrastruktur (EPCIP). 
Et sådant program skal hjælpe industrien og medlemsstaternes re geringer på alle planer i EU, 
samtidig med at de enkeltes mandater og ansv arsområder respektere s. Kommissionen mener, 
at et netværk bestående af medlemsstaterne s eksperter inden for beskyttelse af kritisk 
infrastruktur kan bistå Kommi ssionen med at udforme programme t – dette informations- og 
varslingsnetværk vedrørende kritisk infrastr uktur (CIWIN) bør snarest muligt etableres i 
2005. 
Oprettelsen af netværket skal først og frem mest være med til at fremme udvekslingen af 
oplysninger om fælles trusler og svage punkter og om hensigtsmæssige foranstaltninger og 
 
DA 8   DA strategier til mindskelse af ri sikoen og beskyttelse af kritisk infrastruktur. Medlemsstaterne 
skal til gengæld herfor sikre, at de relevante oplysninger vide reformidles til alle relevante 
regeringsinstanser og agenturer, herunder beredskabstjenester, og informere industrisektorer, 
således at de kan informere de berørte ejere og operatører af kritisk infrastruktur gennem et 
net af kontakter, der etab leres i medlemsstaterne.  
EPCIP-programmet skal fremme et forum,  hvor konkurrencemæssige krav, ansvar og 
informationsfølsomhed vejes op imod en mere  sikker kritisk infrastruktur. Industrien vil 
omhyggeligt blive hørt i denne proces. Det vil gi ve partnerne flere oplysninger om særlige 
trusselssituationer, der sætter dem i stand til at træffe foranstaltninger med henblik på at 
afhjælpe de potentielle følger heraf. Der bør ik ke ændres ved det forhol d, at det er ejere og 
operatører, der har ansvaret for deres egne beslutninger om og pl aner for beskyttelse af deres 
egne systemer. 
Hvis der ikke findes sektorstandarder, eller der endnu ikke er blevet fa stlagt internationale 
standarder, kan Den Europæiske Standardis eringsorganisation (CEN ) og andre relevante 
standardiseringsorganisationer bistå netværket og foreslå ensa rtede, sektorbaserede og 
tilpassede sikkerhedsstandarder for alle de fors kellige berørte brancher og sektorer. Det vil 
også være muligt at fremsætte forslag om sådanne  standarder på internationalt plan via ISO 
for at fastsætte hensigtsmæssige og ensartede spilleregler på området. 
Der må udvises forsigtighed, når der henvises til nationale sikkerhedstrusler mod kritisk 
infrastruktur, herunder terrorisme, for at undgå at skabe unødvendig frygt såvel i EU som 
blandt potentielle turister og i nvestorer. Terrorisme udgør en konstant trussel, men det er de 
politiske beslutningstageres opgave  at opfordre alle til fortsat at  leve deres liv så upåvirket 
heraf som muligt. Det må desuden tilstræbes, at retten til privatlivets fred respekteres både i 
og uden for EU. Forbrugerne og erhvervslivet må have tillid til, at oplysninger vil blive 
behandlet korrekt, fortroligt og pålideligt. De t er nødvendigt at afstikke hensigtsmæssige 
rammer for at sikre, at klassificerede opl ysninger forvaltes ordentligt og beskyttes mod 
ulovlig brug eller offentliggørelse. 
Mange af både EU's og medlemsst aternes kritiske infrastrukturer  går på tværs af grænserne i 
EU. Pipelines strækker sig tvær s over kontinenter, kabler, der er af vital betydning for 
informationsteknologitjenester, er  gravet ned i havets bund osv. De t betyder, at det er vigtigt 
med et internationalt samarbejde med henblik  på at etablere dynamiske nationale og 
internationale partnerskaber mellem ejere/opera tører af kritisk infrastruktur og regeringer i 
tredjelande, navnlig for så vidt angår direkte leverandører af energi til EU.  
5.2. Gennemførelsen af EPCIP-programmet 
For at beskytte kritisk infrastruktur kræves der aktiv deltagelse af  ejere og operatører af 
infrastruktur, lovgivere, erhvervs- og indus triorganisationer samt medlemsstaterne og 
Kommissionen. På grundlag af opl ysninger fra medlemsstaterne, de r lægges på ne tværket, vil 
EPCIP fortsat tilstræbe at indkredse, hvad der u dgør kritiske infrastrukt urer, analysere, hvor 
udsatte de er, og hvor indbyrdes afhængige de er, og fremsætte forslag til, hvordan det er 
muligt at beskytte dem mod og forberede dem på alle former for farer. Dette omfatter at 
hjælpe industrisektorer med at forstå trusle n og konsekvensvariabler i forbindelse med deres 
risikovurderinger. Medlemsstater nes retshåndhævende myndigheder og civilforsvar skal sikre, 
at EPCIP-programmet indgår som en integreret del af deres planlægning og bevidstgørelse.  
 
DA 9   DA Kommissionens tjenester vil i tæt sama rbejde med netværket udvikle yderligere 
foranstaltninger i form af vedtagelse af l ovgivning og/eller videreformidling af oplysninger. 
Taskforcen af politichefer og Europol skal spille en roll e i forbindelse med 
videreformidlingen af oplysninger om de rele vante sikkerhedsniveauer og efterretnings-
oplysninger til medlemsstaternes retshåndhæv ende myndigheder, som til gengæld skal 
rådgive ejere og operatøre r af kritisk infrastruktur i forbindelse med oplysninger om trusler og 
bistå dem med at udvikle strategier til beskytte lse mod terrorisme.  
Medlemsstaternes regeringer skal fortsa t opbygge eller videreudvikle databaser med 
oplysninger om væsentlige kritiske infrastrukturer på nationalt plan og tage ansvar for udviklingen, valideringen og re visionen af de relevante pl aner for derved at sikre 
kontinuiteten i tjenester på deres område. Ved udformningen af EPCIP-programmet vil 
Kommissionen fremsætte forslag til, hvad sådanne databaser mindst skal indeholde og deres 
format, samt hvordan de skal kobles sammen. 
Medlemsstaternes regeringer skal til gengæld videreformidle relevante efterretnings-
oplysninger og advarsler til ejere og operatører af kritisk infrastruktur (samt til andre medlemsstater, hvis det er hensigtsmæssigt) sa mt informere de berørte om, hvilken type 
reaktion der forventes for hve r trussels-/varslingsniveau. 
Ejere og operatører af kritisk infrastruktur sk al sikre deres systemer på en hensigtsmæssig 
måde ved aktivt at gennemføre deres sikkerhedsplaner og re gelmæssigt foretage tilsyn, 
gennemføre øvelser, foretage vurderinger og udforme planer. Medlemsstaterne skal 
kontrollere den overordnede proc es, men Kommissionen skal sikre en ensa rtet gennemførelse 
i hele EU ved hjælp af hens igtsmæssige tilsynssystemer. 
5.3. Mål for EPCIP-programmet og resultatindikatorer 
Formålet med EPCIP-programmet og Kommissionens rolle er at sikre et hensigtsmæssigt og 
ensartet beskyttelsesniveau for kritisk infrastruktur, at minds ke de svage punkter mest muligt 
og at etablere beredskabsordninger, der er af prøvet i hele EU. EPCIP-programmet vil hele 
tiden blive videreudviklet, og de r vil være behov for regelmæssige  revideringer for at være på 
forkant med problemerne i EU.  
Hvor vellykket programmet bliver, måles ved hjælp af følgende: 
• Medlemsstaternes regeringers indkredsni ng af kritisk infras truktur på deres 
område og udarbejdelse af oversigter her over i henhold til prioriteringen i EPCIP-
programmet. 
• Virksomhedernes samarbejde inden for de forskellige sektorer og med regeringen 
med henblik på at udveksle oplysn inger og mindske sandsynligheden for 
begivenheder, der vil skabe omfattende  eller langvarige svigt i kritiske 
infrastrukturer. 
• Det Europæiske Fællesskab fastlægger en fælles metode til at løse problemerne 
med sikkerheden ved kritisk infrastruktur gennem samarbejde med alle offentlige 
og private aktører.  
 
DA 10   DA TECHNICAL ANNEX  
GLOSSARY 
Critical Infrastructure (CI) 
Those physical resources; servic es; and information technology f acilities, networks and assets 
which, if disrupted or destroyed,  would have a serious impact on the health, safety, security or 
economic well-being of Europeans or the effective functioning of the EU or its Member States governments. 
Critical infrastructure Warning Information Network (CIWIN) 
A EU network to assist Member States, EU In stitutions, owners and operators of critical 
infrastructure to exchange information on shar ed threats, vulnerabilities and appropriate 
measures and strategies to m itigate risk in support of critic al infrastructure protection. 
Critical Infrastructure Protection (CIP)  
The programs, activities and interactions used by owners and operators to protect their critical 
infrastructure. 
CIP capability 
The ability to prepare for, protect against, mitigate, respond to, and recover from critical 
infrastructure disruptions or destruction.  
European programme for Critical Infrastructure Protection (EPCIP) 
A programme to provide enhanced security fo r critical infrastructure as an ongoing, dynamic, 
national partnership among EU institutions, critic al infrastructure owner/operators and EU 
Member States to assure the continued func tioning of Europe's cr itical infrastructure 
Infrastructure 
The framework of interdependent networks an d systems comprising identifiable industries, 
institutions (including people a nd procedures), and distributi on capabilities that provide a 
reliable flow of products and services, the sm ooth functioning of governments at all levels, 
and society as a whole. 
Risk 
The possibility of loss, damage or injury. The le vel of risk is a condition of two factors: (1) 
the value placed on the asset by its owner/operator and the impact of loss or change to the asset, and (2) the likelihood that a specific vuln erability will be explo ited by a particular 
threat.  
Risk Assessment 
A process of evaluating threats to the vulnerabilitie s of an asset to give an expert opinion on 
the probability of loss or damage and its  impact, as a guide to taking action. 
 
DA 11   DA Risk Management 
A deliberate process of understanding risk a nd deciding upon and implementing actions to 
reduce risk to a defined level, which is an accep table level of risk at an acceptable cost. This 
approach is characterized by identifying, me asuring, and controlling risks to a level 
commensurate with an assigned level. 
Threat 
Any event that has the potential to disrupt or destroy critical infrastructure, or any element 
thereof. An all-hazards approach to threat includes accidents, natural hazards as well as 
deliberate attacks. 
Threat Assessment 
A standardized and reliable manner to evaluate threats to infrastructure. 
Vulnerability  
A characteristic of an elemen t of the critical infrastructu re's design, implementation, or 
operation that renders it susceptible to destruction or incap acitation by a threat.