EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 9.12.2020 COM(2020) 797 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET EMPTY Første statusrapport om strategien for EU's sikkerhedsunion





























I INDLEDNING Sikkerhed er noget af det, borgerne lægger størst vægt på, og den seneste tids terrorangreb på europæisk jord har yderligere understreget behovet for en indsats fra EU's side. Den 24. juli 2020 vedtog Kommissionen en strategi for EU's sikkerhedsunion 2020-2025 for at målrette indsatsen mod prioriterede områder, hvor EU kan tilføre nationale bestræbelser merværdi. Den bygger på de fremskridt, der tidligere er gjort under den europæiske dagsorden om sikkerhed 2015-2020, og skaber et nyt fokus for at sikre, at EU's sikkerhedspolitik afspejler det ændrede trusselsbillede, at den opbygger langsigtet, bæredygtig modstandsdygtighed, at den inddrager EU's institutioner og agenturer, regeringer, den private sektor og enkeltpersoner i en tilgang, der omfatter hele samfundet, og at den samler de mange politikområder med direkte indvirkning på sikkerheden. Det er centralt for indsatsen at sikre fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder, da sikkerheden i EU kun kan garanteres, når alle har tillid til, at deres grundlæggende rettigheder respekteres fuldt ud. Truslen fra tværnationale terrornetværk er en levende påmindelse om, at der er behov for en koordineret EU-indsats for effektivt at beskytte europæerne og værne om vores fælles værdier og vores europæiske levevis. Dette er et symbol på, at der er opstået mere og mere komplekse grænseoverskridende og tværsektorielle sikkerhedstrusler, hvilket gør et tættere samarbejde om sikkerhed på alle niveauer stadig vigtigere. Dette gælder for organiseret kriminalitet og narkotikahandel — med det gælder også for den digitale verden, hvor cyberangreb og cyberkriminalitet fortsat er i fremmarch. Alle disse udfordringer gælder også uden for vores grænser med en klar sammenhæng mellem den indre og den ydre sikkerhed. Covid-19-krisen har også sat skarpt fokus på europæisk sikkerhed og har udfordret modstandsdygtigheden i Europas kritiske infrastruktur, kriseberedskab, strategiske værdikæder og krisestyringssystemer samt vores samfunds modstandsdygtighed over for manipulerende indblanding og desinformation. Strategien for sikkerhedsunionen består af fire strategiske indsatsområder på EU-plan: et fremtidssikret sikkerhedsmiljø, håndtering af foranderlige trusler, beskyttelse af Europa mod terrorisme og organiseret kriminalitet og et stærkt europæisk sikkerhedsøkosystem. Gennemførelsen er et centralt element i strategien, og dette er hovedtemaet for denne rapport: gennemførelse, som kræver, at de nationale myndigheder engagerer sig fuldt ud i frontlinjen for sikkerhed i EU. Denne rapport er den første gennemførelsesrapport under strategien og opfylder Kommissionens tilsagn om regelmæssigt at aflægge rapport om fremskridtene. Den dækker perioden fra den 31. oktober 2019, hvor den seneste statusrapport om sikkerhedsunionen blev offentliggjort under Kommissionens tidligere mandat. II ET FREMTIDSSIKRET SIKKERHEDSMILJØ 1.Beskyttelse af kritisk infrastruktur og modstandsdygtighed Borgernes dagligdag afhænger af en stadig mere indbyrdes forbundet og indbyrdes afhængig fysisk og digital infrastruktur. Denne infrastruktur er afgørende for økonomiens og samfundets funktion. Uden en pålidelig energiforsyning, forudsigelig transport, omfattende sundhedssystemer og et digitalt styret finansielt netværk ville vores nuværende levevis ikke være mulig. Covid-19-pandemien har endnu tydeligere vist vigtigheden af at sikre modstandsdygtigheden i kritiske sektorer og hos kritiske operatører. EU har anerkendt, at det er en fælles interesse at beskytte kritisk infrastruktur mod trusler, hvad enten der er tale om naturkatastrofer eller menneskeskabte katastrofer eller terrorangreb. Det nuværende trusselsbillede mod kritiske infrastrukturer er vidtgående. Det omfatter: terrorisme, hybride aktioner, cyberangreb, insider-hændelser, trusler i forbindelse med nye og fremspirende teknologier (såsom droner, 5G, kunstig intelligens), udfordringer i forbindelse med klimaændringer, afbrydelse af forsyningskæder og indblanding i valg. Vores nuværende regler skal moderniseres og udvides. Fokus skal flyttes fra beskyttelse til modstandsdygtighed, der skal sikres bedre sammenhæng og konsekvens i den sektormæssige dækning, og der skal fokuseres på kritiske enheder, der leverer væsentlige tjenester. Dette vil være målet for kommende forslag til fremme af fysiske og digitale infrastrukturers modstandsdygtighed. Det overordnede mål er at øge beredskabet på nationalt plan og EU-plan ved at opbygge robust kapacitet til at forebygge, detektere, reagere på og afbøde trusler og være parat til at handle i krisesituationer. Den eksisterende lovgivning har været i stand til at øge og forbedre risikostyringen i kritiske sektorer. Dette skal intensiveres. Et centralt mål for det reviderede direktiv om kritisk infrastruktur vil være at fremme et højt fælles niveau af modstandsdygtighed inden for et tilstrækkeligt antal nøglesektorer. På samme måde vil ajourføringen af direktivet om net- og informationssystemer (NIS) være rettet mod større ensartethed i medlemsstaternes identifikation af "operatører af væsentlige tjenester". Mere generelt er cybersikkerhedskapaciteten i medlemsstaterne stadig uensartet trods betydelige fremskridt, så revisionen vil søge at fremme mere cybersikkerhed overordnet set. Resultatet bliver en større og mere sammenhængende tilgang til den fysiske og digitale infrastrukturs modstandsdygtighed. Efterhånden som arbejdet skrider frem i retning af denne mere sammenhængende ramme, suppleres det af sektorinitiativer, der er rettet mod specifikke sårbarheder. De specifikke udfordringer i forbindelse med cybersikkerhed for energisektoren tages nu op på grundlag af Kommissionens henstilling fra 2019, hvor der tages hensyn til sektorens karakteristika såsom realtidskrav, risikoen for kaskadevirkninger og kombinationen af nedarvede systemer og nye teknologier. Der arbejdes på en særlig netregel om cybersikkerhed for grænseoverskridende elektricitetsstrømme samt om beskyttelse af kritisk energiinfrastrukturs modstandsdygtighed og cybersikkerhed. Det tematiske netværk for beskyttelse af kritisk energiinfrastruktur blev også relanceret med et fornyet fokus og mål, og det mødtes for første gang i juni 2020 med over 100 onlinedeltagere. Dette netværk udgør en platform til fremme af grænseoverskridende samarbejde mellem operatører og ejere af kritisk energiinfrastruktur i energisektoren. For at skabe et fælles udgangspunkt for medlemsstaternes samarbejde om risikoberedskab i elsektoren opstillede det europæiske net af transmissionssystemoperatører for elektricitet i september 2020 de mest relevante regionale elkrisescenarier som fastsat i forordningen om risikoberedskab. De omfatter cyberangreb samt pandemier og ekstreme vejrforhold. Medlemsstaterne vil udarbejde nationale krisescenarier og risikoberedskabsplaner for at forebygge og afbøde elkriser (de første udkast skal foreligge i april 2021). For at bidrage til denne proces blev der i juni 2020 udsendt en række eksempler på god praksis baseret på en nøje overvågning af covid-19's indvirkning på energisektoren gennem koordinationsgrupperne for elektricitet, gas og olie samt Gruppen af Europæiske Nukleare Tilsynsmyndigheder og Den Europæiske Unions Myndighedsgruppe for Offshore Olie- og Gasaktiviteter. Den stigende og sofistikerede afhængighed af digitale processer til levering af finansielle tjenesteydelser kræver også en styrkelse af cybersikkerheden i den finansielle sektor. Selv om IKT-systemernes sikkerhed anerkendes som en integreret del af risikostyringen for finansielle enheder, afspejles dette endnu ikke fuldt ud i EU's lovgivningsmæssige rammer for finansielle tjenesteydelser. Den 24. september 2020 vedtog Kommissionen sin strategipakke for digital finans med det klare mål at tackle udfordringer og risici i forbindelse med den digitale omstilling, fremme modstandsdygtighed, databeskyttelse og passende tilsyn. Den omfattede et lovforslag om modstandsdygtighed i digitale operationer for at sikre, at der er indført sikkerhedsforanstaltninger for at afbøde cyberangreb og andre risici. Dette initiativ bidrager til en stærk og dynamisk europæisk digital finanssektor og øger dermed Europas evne til at styrke sin åbne strategiske autonomi inden for finansielle tjenesteydelser og dermed sin evne til at regulere og føre tilsyn med det finansielle system for at beskytte Europas finansielle stabilitet. I forbindelse med større nødsituationer kræver den store indbyrdes afhængighed mellem sektorer og lande en koordineret indsats for at sikre en hurtig og effektiv indsats samt bedre forebyggelse og beredskab ved lignende situationer i fremtiden. I revisionen af afgørelsen om EU-civilbeskyttelsesmekanismen har Kommissionen foreslået, at der opstilles mål for modstandsdygtighed over for katastrofer og planlægning af modstandsdygtighed over for katastrofer med øget fokus på at opbygge langsigtet tværsektoriel modstandsdygtighed over for grænseoverskridende katastrofer. Den foreslåede nye tilgang til opbygning af modstandsdygtighed supplerer arbejdet med katastroferisikostyring på nationalt plan. Den 26. november nåede Rådet til enighed om et forhandlingsmandat til styrkelse af forebyggelse, beredskab og indsats i tilfælde af katastrofer på grundlag af Kommissionens forslag af 2. juni 2020. Covid-19-pandemien har vist, hvordan en sundhedskrise indvirker på sikkerheden på EU-plan og globalt plan og understreget behovet for at optrappe beredskabs- og indsatsplanlægningen i forbindelse med epidemier og andre alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler. Kommissionens pakke af 11. november 2020 om "Opbygning af en europæisk sundhedsunion: Styrkelse af EU's modstandsdygtighed" fastsætter de næste skridt til at tackle grænseoverskridende sundhedstrusler. Den vil indføre en styrket ramme for grænseoverskridende samarbejde om alle sundhedstrusler og omfatter tre lovforslag: at opgradere lovgivningen om alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler og styrke Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) og Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA). Disse forslag vil tilsammen udgøre en solid og omkostningseffektiv ramme for at give EU og medlemsstaterne et mere sikkert grundlag, når de skal reagere på fremtidige sundhedskriser. Et centralt element i beskyttelsen af centrale europæiske og nationale digitale aktiver går ud på at tilbyde kritiske infrastrukturer en kanal til sikker kommunikation. Dette understøttes af udviklingen af en netværksinfrastruktur for sikker og modstandsdygtig statslig satellitkommunikation som en del af EU's rumprogram. 2.Cybersikkerhed Fordelene ved den digitale omstilling er tydelige, men det er også den kendsgerning, at den uundgåeligt ledsages af en stigning i potentielle sårbarheder. Kritisk infrastruktur er ofte mål for stadig mere sofistikerede cyberangreb. Cybersikkerhed skal derfor ikke kun være et anliggende for de politiske beslutningstagere, men for alle, der arbejder eller kommunikerer online. For at øge tilliden til og sikkerheden ved digitale produkter, processer og tjenester blev der med forordningen om cybersikkerhed fra juni 2019 etableret en EU-ramme for cybersikkerhedscertificering. Kommissionen har anmodet EU's Agentur for Cybersikkerhed, ENISA, om at udarbejde to ordninger for cybersikkerhedscertificering, og agenturet er godt i gang med udarbejdelsen. Dette arbejde omfatter også nationale cybersikkerhedscertificeringsmyndigheder, industrien, forbrugere, akkrediterings-, standardiserings- og certificeringsorganer samt Det Europæiske Databeskyttelsesråd. En af disse ordninger er en cloudtjenesteordning til støtte for et sikkert og pålideligt marked for cloudtjenester. Dette er et centralt element i EU's datastrategi, der blev vedtaget i februar 2020. Det vil skabe et fælles sikkerhedsgrundlag for cloudtjenester på tværs af sektorer, der bygger på den højeste fællesnævner for eksisterende (europæiske og internationale) standarder, ordninger og praksisser. Dette vil være et centralt element i den frie udveksling af data i hele EU. Ordningen vil også fremme indførelsen af cloudteknologier ved at give brugerne, navnlig små og mellemstore virksomheder og den offentlige forvaltning, en forståelig forsikring om sikkerhedsniveauet, når de bruger cloudtjenester. Som fremhævet i strategien for sikkerhedsunionen kan konsekvenserne af systemiske og omfattende forstyrrelser være særligt alvorlige i betragtning af den igangværende udrulning af 5G-infrastrukturen i hele EU og mange kritiske tjenesters potentielle afhængighed af 5G-net. Dette har ført til en fælles indsats fra medlemsstaternes side med at udvikle og indføre passende sikkerhedsforanstaltninger. Efter Kommissionens henstilling om cybersikkerhed i 5G-net fra marts 2019 gennemførte medlemsstaterne nationale risikovurderinger, der udmøntede sig i en koordineret EU-risikovurderingsrapport, hvori man identificerede de sikkerhedsmæssige udfordringer i forbindelse med 5G-net. På grundlag af dette offentliggjorde NIS-samarbejdsgruppen den 29. januar 2020 EU's værktøjskasse med risikobegrænsende foranstaltninger med de nødvendige strategiske og tekniske foranstaltninger. Værktøjskassen omfatter foranstaltninger, der skal skærpe sikkerhedskravene til mobilnetoperatører, sikre mangfoldigheden af leverandører til individuelle mobilnetoperatører, vurdere leverandørernes risikoprofil og indføre restriktioner for leverandører, der anses for at udgøre en høj risiko. Kommissionen vil støtte indførelsen af værktøjskassen og udnytte de kompetencer og midler, den har til rådighed, herunder telekommunikations- og cybersikkerhedsregler, fuldt ud koordinering af standardisering og af EU-omfattende certificering og EU's ramme for direkte udenlandske investeringer.

NIS-samarbejdsgruppen offentliggjorde en statusrapport om gennemførelsen af foranstaltningerne i værktøjskassen i juli 2020. Heri bemærkede man, at et stort flertal af medlemsstaterne allerede har indført eller er i færd med at gennemføre de foranstaltninger, der anbefales i værktøjskassen. Foranstaltninger, hvor gennemførelsen var mindre fremskreden, omfattede afbødning af risikoen for afhængighed af højrisikoleverandører og udvikling af strategier for flere leverandører på både virksomhedsniveau og på nationalt plan. I løbet af de seneste måneder har EU-institutionerne og medlemsstaterne reageret på det øgede risikoniveau for cybersikkerhed, der er udløst af covid-19-krisen, ved at intensivere udvekslingen af oplysninger og øge beredskabet over for en potentiel cyberkrise. EU-samarbejdet blev intensiveret i vigtige fora (NIS-samarbejdsgruppen og netværket af enheder, der håndterer IT-sikkerhedshændelser (CSIRT'er)) samt gennem nye former for koordinerings- og informationsudvekslingsværktøjer. I september 2020 fremkom der endnu en skrivebordsundersøgelse på operationelt plan (Blue OLEx), hvor medlemsstaternes forbindelsesnetværk af beredskabsorganisationer til cyberkriser (CyCLONe) også blev lanceret. Det skal stå for den videre gennemførelse af planen for hurtige reaktioner i forbindelse med omfattende grænseoverskridende cyberhændelser eller -kriser. I det globale cyberspace stammer cyberangreb og -trusler ofte fra lande uden for EU. For effektivt at imødegå disse udfordringer samarbejder EU og medlemsstaterne om at fremme international sikkerhed og stabilitet i cyberspace, fremme ansvarlig adfærd hos stater, øge den globale modstandsdygtighed og øge bevidstheden om cybertrusler og ondsindede cyberaktiviteter, herunder hos internationale partnere. Den 30. april 2020 offentliggjorde den højtstående repræsentant en erklæring på EU's vegne, hvori man fordømmer ondsindet adfærd i cyberspace og udtrykker solidaritet med ofrene. Den 30. juli 2020 vedtog Rådet EU's første cybersanktioner nogensinde mod seks enkeltpersoner og tre enheder, der var ansvarlige for eller involveret i cyberangreb. Disse omfatter forsøg på cyberangreb mod OPCW (Organisationen for Forbud mod Kemiske Våben) og cyberangreb, der er almindeligt kendt som "WannaCry", "NotPetya" og "Operation Cloud Hopper". Den 22. oktober 2020 indførte Rådet sanktioner over for yderligere to personer og en enhed, der var ansvarlig for eller involveret i cyberangrebet mod den tyske forbundsdag. Disse beslutninger blev truffet, efter at EU og medlemsstaterne løbende blev gjort opmærksom på behovet for at forebygge, modvirke, afskrække fra og reagere på ondsindede cyberaktiviteter, herunder ved at anvende sin ordning med cybersanktioner som en del af den cyberdiplomatiske værktøjskasse fra 2017. Der er også gjort fremskridt i forhandlingerne mellem medlovgiverne om nye eksportregler, der begrænser salget af cyberovervågningsudstyr til regimer rundt om i verden, der undertrykker menneskerettighederne. Når disse regler er vedtaget, vil de føre til en mere ansvarlig, konkurrencedygtig og gennemsigtig handel med produkter med dobbelt anvendelse. De foreslåede ændringer, der er nødvendige som følge af den teknologiske udvikling og de voksende sikkerhedsrisici, omfatter nye kriterier for udstedelse af eller afslag på eksportlicenser til visse produkter. 3.Beskyttelse af det offentlige rum Som det anerkendes i EU's dagsorden for terrorbekæmpelse, er beskyttelse af offentlige steder gennem opbygning af modstandsdygtighed over for sikkerhedstrusler fortsat et afgørende element i arbejdet hen imod en effektiv og ægte sikkerhedsunion. Kommissionen arbejder sammen med en bred vifte af offentlige og private interessenter om at udvikle vejledning og yde praktisk støtte og finansiering i overensstemmelse med handlingsplanen fra 2017 til støtte for beskyttelsen af offentlige steder og eksemplerne på god praksis til støtte for beskyttelsen af offentlige steder fra 2019. Som fastsat i EU's dagsorden for terrorbekæmpelse vil Kommissionen intensivere sin støtte til de lokale og regionale myndigheder, der spiller en central rolle i beskyttelsen af det offentlige rum og i forebyggelsen af radikalisering. Dette vil omfatte udarbejdelse af en EU-protokol om sikkerhed og modstandsdygtighed for byer, der fastsætter grundlæggende principper og mål for de lokale myndigheder i disse områder. Eftersom terrorangrebene i stigende grad har været rettet mod religiøse samlingssteder, lægges der særlig vægt på samarbejde mellem offentlige myndigheder og ledere af trossamfund og trossamfundene for at øge bevidstheden om sikkerhed og hjælpe med at gennemføre god praksis og uddannelse på religiøse samlingssteder. Enkle foranstaltninger kan betyde forskellen mellem liv og død. I oktober 2019 blev en synagoge i Halle udsat for et terrorangreb. En forstærket dør, en panikknap og sikkerhedskameraer bidrog til at redde liv. For yderligere at støtte øget sikkerhed i det offentlige rum, navnlig på religiøse samlingssteder, har Kommissionen i 2020 stillet 20 mio. EUR til rådighed for projekter, der ledes af interessenter. Kommissionen arbejder også på at imødegå nye risici for det offentlige rum, herunder ubemandede luftfartøjssystemer (UAS). Droner skaber store økonomiske og beskæftigelsesmæssige muligheder, men de udgør også en betydelig risiko for offentlige rum, kritisk infrastruktur og andre følsomme områder såsom fængsler. De seneste EU-regler på dette område afbøder denne risiko ved at øge sikkerheden i forbindelse med droneoperationer. Fra januar 2021 vil droneoperatører også skulle lade sig registrere hos de nationale myndigheder. Denne ordning kan suppleres af en lovramme for U-space, Europas trafikstyringssystem for ubemandede flyvninger, for at garantere mere sikre droneoperationer. Tilsammen vil disse skridt gøre det vanskeligere for enkeltpersoner at flyve med droner i områder med adgangsbegrænsning og bidrage til at identificere og retsforfølge lovovertrædere. Kommissionen arbejder også på at støtte retshåndhævelse, operatører af kritisk infrastruktur, arrangører af større begivenheder og andre interessenter med henblik på at bekæmpe ikke-samarbejdsbaseret brug af droner, f.eks. ved at samarbejde med Den Europæiske Unions Luftfartssikkerhedsagentur om at udvikle god praksis for at hjælpe lufthavnenes interessenter med at reagere på uautoriserede dronehændelser, fremme en mere harmoniseret indsats for at afprøve modforanstaltninger i hele EU og udarbejde en praktisk håndbog for interessenter med fokus på bymæssige forhold. EU's digitale efterårshøjskole for beskyttelse af offentlige steder, der blev afholdt af Kommissionens Fælles Forskningscenter i oktober 2020, samlede mere end 200 byplanlæggere og offentlige og private operatører af offentlige steder. Ved sessionerne behandlede man en lang række emner, f.eks. hvordan man beskytter mod eksplosioner og angreb med køretøjer, afbødning af de trusler, som fjendtlige droner udgør i byområder, og brugen af overvågnings- og detektionsteknologier. Kommissionen har også fortsat aktivt støttet partnerskabet for sikkerhed i offentlige rum, der blev lanceret i januar 2019 som led i EU's dagsorden for byerne, og som har offentliggjort sin nye handlingsplan til håndtering af sikkerheden i byområder på forskellige forvaltningsniveauer. Tiltagene omfatter etablering af en ramme for et selvevalueringsværktøj, anbefalinger til politikudformning, flerniveaustyring og finansiering, innovation gennem intelligente løsninger og teknologier, herunder begrebet indbygget sikkerhed, forebyggelse og social inklusion. Partnerskabet vil nu gå ind i gennemførelsesfasen. Der blev også ydet støtte til forbedring af sikkerheden i offentlige rum på lokalt plan gennem den fjerde indkaldelse af nyskabende aktioner i byerne. Tre byer er blevet udvalgt og afprøver nye løsninger på sikkerhedsområdet i byer (Piræus i Grækenland, Tammerfors i Finland og Torino i Italien) ved hjælp af midler fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling. På indsatssiden har Kommissionen også udviklet en europæisk ramme for at forbedre beredskabet og indsatsen i forbindelse med ulykker med masseforbrændinger, hvor man udnytter den samlede europæiske kapacitet til at behandle patienter gennem samarbejde på EU-plan. EU-civilbeskyttelsesmekanismen kan anvendes til at støtte et stort antal patienter med alvorlige forbrændinger ved at give adgang til senge til brandsårspatienter i specialiserede behandlingscentre, eksperter i vurdering af forbrændinger og medicinsk evakueringskapacitet. III HÅNDTERING AF SKIFTENDE TRUSLER 1.Cyberkriminalitet Mangler i cybersikkerheden udnyttes ofte af kriminelle. Dette har været tydeligere end nogensinde under covid-19-krisen. Der har været en stigning i "klassisk" cyberkriminalitet ved brug af malware og ransomware (dvs. til at stjæle personoplysninger og betalingsdata eller til afpresning af ofre), og der er dukket mange nye websteder op, der lokker brugerne til at installere malware. Der er forekommet cyberangreb på sundheds- og forskningsinfrastruktur, hvor IKT-systemer er blevet blokeret og kun kan låses op igen mod betaling af løsepenge eller adgang til oplysninger om vaccineudvikling. Der er også konstateret en betydelig stigning i seksuelt misbrug af børn og materiale med seksuelt misbrug af børn. En effektiv reaktion på IT-kriminalitet kræver en stærk ramme for strafferetlig efterforskning og retsforfølgning, og et vigtigt første skridt er fuld omsætning og gennemførelse af direktivet om angreb på informationssystemer. Kommissionen overvåger Bulgariens, Italiens, Portugals og Sloveniens foranstaltninger efter at have indledt traktatbrudssager i 2019. Der er også behov for fremskridt med hensyn til gennemførelsen af direktivet fra 2011 om bekæmpelse af seksuelt misbrug af børn. De områder, hvor der stadig er behov for en indsats, omfatter forebyggelse, materiel strafferet, bistand, støtte og beskyttelsesforanstaltninger for børneofre. Siden 2018 har Kommissionen indledt traktatbrudsprocedurer mod 25 medlemsstater. Den 24. juli 2020 vedtog Kommissionen en EU-strategi for en mere effektiv bekæmpelse af seksuelt misbrug af børn , som har til formål at sikre en effektiv EU-indsats mod seksuelt misbrug af børn. Der er også opstået en særlig udfordring, da visse onlinekommunikationstjenester, såsom webmail eller meddelelsestjenester, fra den 21. december 2020 vil være omfattet af e-data-direktivet, og de er omfattet af de reviderede definitioner i den europæiske kodeks for elektronisk kommunikation. Som følge heraf er der en klar risiko for, at udbydere af disse tjenester, der udfører visse vigtige frivillige aktiviteter med henblik på at opdage, tackle og indberette seksuelt misbrug af børn online i dag, vil være nødt til at ophøre med det. Kommissionen har derfor foreslået en forordning, der giver mulighed for, at disse frivillige aktiviteter kan fortsætte på visse betingelser, indtil der foreligger en langsigtet lovgivningsmæssig løsning. Kommissionen arbejder på et forslag til en sådan løsning, som forventes vedtaget i 2021.

Det europæiske netværk af cybersikkerhedscentre og kompetencecentre for innovation og operationer har oprettet en covid-19-cyberforsvarsalliance for at udvikle innovative tilgange til at bekæmpe covid-19-relateret kriminalitet. I april 2020 blev der oprettet en særlig EIC-COVID-platform for at skabe forbindelse mellem civilsamfundet, innovatorer, partnere og investorer i hele Europa med henblik på at udvikle innovative løsninger. For at sikre en mere effektiv retsforfølgning af forbrydelser og i betragtning af betydningen af elektroniske oplysninger og bevismateriale i strafferetlige efterforskninger bør de retshåndhævende og retslige myndigheder hurtigt få adgang til sådanne oplysninger og beviser med henblik på deres strafferetlige efterforskning. Dette blev anerkendt i den fælles erklæring fra EU's indenrigsministre af 13. november 2020. Europol, Eurojust og Det Europæiske Retlige Netværk offentliggjorde den 1. december 2020 deres anden "SIRIUS EU Digital Evidence Situation Report" (SIRIUS-situationsrapport om digitalt bevismateriale i EU). I rapporten fremhæves den øgede relevans af elektronisk bevismateriale i strafferetlige efterforskninger. Med hensyn til Kommissionens forslag om grænseoverskridende adgang til elektronisk bevismateriale fra april 2018 har Europa-Parlamentet endnu ikke fastlagt sin holdning, og forhandlingerne mellem medlovgiverne er derfor endnu ikke gået i gang. Forsinkelser i vedtagelsen af disse forslag hæmmer de retshåndhævende og retslige myndigheders arbejde og besværliggør de igangværende bestræbelser på at fastlægge kompatible regler for grænseoverskridende adgang til elektronisk bevismateriale gennem internationale forhandlinger. På internationalt plan deltager Kommissionen på EU's vegne i de igangværende forhandlinger om anden tillægsprotokol til Europarådets Budapestkonvention om IT-kriminalitet. Denne protokol vil give de kompetente retshåndhævende myndigheder udvidede og vidtrækkende redskaber til grænseoverskridende samarbejde om efterforskning og retsforfølgning af cyberkriminalitet og andre alvorlige former for kriminalitet, herunder direkte samarbejde med tjenesteudbydere. Da de fleste af disse forbedrede og styrkede samarbejdsmetoder vil afhænge af udveksling af personoplysninger, er det afgørende, at den fremtidige protokol indeholder passende databeskyttelsesgarantier, ikke kun ud fra et perspektiv om grundlæggende rettigheder, men også for at garantere retssikkerhed, gensidig tillid og et effektivt operationelt retshåndhævelsessamarbejde. Forhandlingerne forventes afsluttet i 2021. Sideløbende med det mandat, som RIA-Rådet fik sidste år, forhandler Kommissionen om en aftale mellem EU og USA om grænseoverskridende adgang til elektronisk bevismateriale. Den skal supplere de foreslåede interne EU-regler for direkte grænseoverskridende samarbejde med tjenesteudbydere ved at fjerne lovkonflikter og fastsætte fælles regler og garantier. Der blev indledt formelle forhandlinger den 25. september 2019, og der har allerede været afholdt flere forhandlingsrunder. Resultatet af forhandlingerne afhænger imidlertid i høj grad af, hvilke fremskridt der gøres med de interne regler om elektronisk bevismateriale. Med hensyn til lagring og anvendelse af data til retshåndhævelsesformål blev den tidligere Tele2/Watson-dom fra 2016 fulgt op af Kommissionen gennem eksperthøringer med relevante tjenesteudbydere, politi og retslige myndigheder, civilsamfundet, databeskyttelsesmyndigheder, den akademiske verden og EU-agenturer. Overvejelserne blev også inspireret af en undersøgelse af datalagringspraksis hos udbydere af elektroniske kommunikationstjenester og de retshåndhævende myndigheders behov og praksis med hensyn til adgang til data, identifikation af relevante teknologiske udfordringer og en oversigt over de nationale retlige rammer. Dette arbejde har understreget behovet for, at de retshåndhævende myndigheder får adgang til data for at kunne udføre deres opgaver mere effektivt. Den 6. oktober 2020 afsagde Domstolen domme vedrørende Belgiens, Frankrigs og Det Forenede Kongeriges nationale lovgivning om lagring og overførsel af samt adgang til andre kommunikationsdata end indholdsdata med henblik på retshåndhævelse og national sikkerhed. Kommissionen vil vurdere de muligheder, der er til rådighed for at sikre, at terrorister og andre kriminelle kan identificeres og spores, samtidig med at EU-retten som fortolket af Domstolen overholdes, også under hensyntagen til andre sager, der verserer for Domstolen om dette emne. Et andet vigtigt element i bekæmpelsen af cyberkriminalitet har været arbejdet med at sikre tilgængeligheden og nøjagtigheden af data fra registrering af domænenavne på internettet ("WHOIS-oplysninger") i overensstemmelse med de bestræbelser, som Internet Corporation for Assigned Names and Numbers (ICANN) har udfoldet. Drøftelserne har til formål at sikre, at enheder, der legitimt anmoder om adgang, herunder retshåndhævende myndigheder og cybersikkerhedsoperatører, får effektiv adgang til generiske topdomæneregistreringsdata under fuld overholdelse af gældende databeskyttelsesregler. De endelige anbefalinger til en ny WHOIS-politik blev offentliggjort den 10. august 2020 og er i øjeblikket ved at blive revideret, inden ICANN's bestyrelse træffer afgørelse. Kommissionen vil undersøge konklusionerne af revisionen og overveje, hvorvidt de i tilstrækkelig grad afspejler databeskyttelse og hensynet til offentlighedens interesse med at sikre effektiv adgang for retshåndhævende myndigheder og cybersikkerhedsoperatører. 2.Moderne retshåndhævelse Da teknologien fortsætter med at forandre næsten alle samfundssektorer, herunder sikkerhed, skal de retshåndhævende myndigheder og retsvæsenet være i stand til at holde trit. Det er vigtigt at integrere kunstig intelligens, big data og højtydende databehandling i sikkerhedspolitikken uden at svække den effektive beskyttelse af de grundlæggende rettigheder for at øge sikkerheden. Kommissionen er aktiv på en række centrale arbejdsområder. Den 25. november 2020 foreslog Kommissionen forordningen om datastyring, en ramme for lettere udveksling og videreanvendelse af personoplysninger og andre data end personoplysninger til innovations- og udviklingsformål. Dette omfatter industrien og offentlige organer via virtuelle eller fysiske sektorspecifikke dataområder. Det vil give de nationale retshåndhævende myndigheder adgang til data, der befinder sig i andre dataområder, med henblik på deres egne innovationsformål. Samtidig vil det ikke være tilladt at få adgang til oplysninger, som de nationale retshåndhævende myndigheder og sikkerhedsmyndigheder er i besiddelse af, medmindre det er tilladt i henhold til EU-retten eller national ret. De nationale retshåndhævende sikkerhedsmyndigheder kan også drage fordel af, at individuelle registrerede frivilligt stiller deres oplysninger til rådighed for almenvellet udelukkende med henblik på videnskabelig forskning. Der arbejdes også på udarbejdelsen af et nyt initiativ om kunstig intelligens (AI) efter offentliggørelsen af hvidbogen om kunstig intelligens. Samtidig med at hvidbogen anerkender de muligheder, som kunstig intelligens giver for at øge sikkerheden og velfærden for borgerne og samfundet som helhed, identificerer den også en række risici — såsom cybertrusler, personlige sikkerhedsrisici og tab af konnektivitet. I den offentlige høring drejede deltagernes største bekymringer sig om muligheden for, at kunstig intelligens krænker de grundlæggende rettigheder, og risikoen for, at kunstig intelligens kan føre til diskriminerende resultater. I meddelelsen om opbygning af tillid til menneskecentreret kunstig intelligens understregede Kommissionen behovet for at gøre AI-systemer modstandsdygtige over for både åbenlyse angreb og mere subtile forsøg på at manipulere data eller algoritmer og for at tage skridt til at mindske denne risiko. Kryptering spiller en grundlæggende rolle med hensyn til at garantere en stærk cybersikkerhed og effektiv beskyttelse af grundlæggende rettigheder, såsom privatlivets fred, herunder kommunikationshemmelighed, beskyttelse af personoplysninger og sikring af tillid til tjenester og produkter baseret på krypteringsteknologier, såsom digitale identitetsløsninger. Samtidig kan kryptering også bruges til at skjule kriminalitet fra retshåndhævende og dømmende myndigheder, hvilket gør det vanskeligt at efterforske, afsløre og retsforfølge kriminalitet. Medlemsstaterne i Rådet har opfordret til løsninger, der gør det muligt for de retshåndhævende og retslige myndigheder at få lovlig adgang til digitalt bevismateriale under fuld respekt for privatlivets fred, databeskyttelse og garantier for en retfærdig rettergang. Kommissionen vil samarbejde med medlemsstaterne om at finde juridiske, operationelle og tekniske løsninger vedrørende lovlig adgang til elektroniske oplysninger i krypterede miljøer, som opretholder kommunikationssikkerheden. De praktiske skridt, der er på vej, omfatter en dekrypteringsplatform i Europol, der skal hjælpe de retshåndhævende myndigheder med at få lovlig adgang til krypterede oplysninger på enheder, der beslaglægges i forbindelse med strafferetlige efterforskninger. Den europæiske uddannelsesgruppe vedrørende IT-kriminalitet har udviklet pilotuddannelsesmoduler, som vil indgå i arbejdet i Agenturet for Uddannelse inden for Retshåndhævelse (CEPOL). Der er oprettet et netværk af medlemsstaternes krypteringsekspertisecentre, der skal udveksle bedste praksis og ekspertise og støtte udviklingen af en værktøjskasse med tekniske og praktiske instrumenter. Det digitale udvekslingssystem for elektronisk bevismateriale (eEDES) vil udgøre et redskab til sikker, hurtig og effektiv grænseoverskridende udveksling af europæiske efterforskningskendelser, anmodninger om gensidig bistand og dokumentation i digitalt format. Det bør gradvist udbygges og udvides til andre instrumenter for retligt samarbejde i straffesager, og dets fremtidige anvendelsesområde vil blive fastlagt i et lovforslag om digitalisering af de retlige samarbejdsprocedurer, der er planlagt til 2021. 3.Bekæmpelse af terrorrelateret indhold på nettet Radikalisering, der fører til voldelig ekstremisme og terrorisme, er et flerdimensionelt og grænseoverskridende fænomen, der har været i stand til at udnytte internettets hastige vækst. Internettet bruges fortsat til at radikalisere og rekruttere sårbare personer. I juli fjernede Europols internetindberetningsenhed 2 000 links til terrorrelateret indhold — herunder manualer og vejledninger om, hvordan et angreb skal udføres. Dokumentationen for internettets rolle med hensyn til at radikalisere og reklamere for forbrydelser begået af dem, der var involveret i angreb i Frankrig og Østrig, understreger yderligere behovet for en klar juridisk ramme for at forhindre udbredelsen af terrorrelateret onlineindhold, samtidig med at der opretholdes effektive garantier for beskyttelse af de grundlæggende rettigheder. Forhandlingerne mellem Europa-Parlamentet og Rådet om den foreslåede forordning om terrorrelateret onlineindhold er blevet intensiveret i de seneste uger. Afslutningen af disse forhandlinger med oprettelsen af navnlig det nye og effektive operationelle instrument til påbud om fjernelse på tværs af grænserne af terrorrelateret indhold inden for en time eller mindre fra modtagelsen af disse påbud er afgørende for at kunne håndtere terrorrelateret indhold, herunder indhold, der bidrager til radikalisering. I mellemtiden fungerer EU's internetforum fortsat som en katalysator for handling og udgør en vigtig platform, der samler medlemsstaterne og erhvervslivet for at forhindre udbredelsen af terrorrelateret onlineindhold og bekæmpe radikaliseringsbudskaber. Forummet arbejder på at udarbejde en referenceliste over forbudte symboler og grupper i medlemsstaterne, som kan udgøre grundlaget for platformens politikker for indholdsmoderation. EU's internetforum har udvidet sit aktivitetsområde til også at omfatte seksuelt misbrug af børn på internettet. Forummet vil skabe et fælles rum til udveksling af bedste praksis og kortlægning af hindringer, som både private og offentlige aktører står over for, for at øge den gensidige forståelse og finde frem til løsninger i fællesskab. Det giver også mulighed for politisk koordinering på højt plan for at maksimere effekten og effektiviteten af indsatsen. Der blev etableret en teknisk ekspertproces under EU's internetforum bestående af eksperter fra den akademiske verden, industrien, offentlige myndigheder og civilsamfundsorganisationer med henblik på at afsløre og foretage en foreløbig vurdering af mulige tekniske løsninger til at opdage og indberette seksuelt misbrug af børn i end-to-end-krypteret elektronisk kommunikation. Sådanne tekniske løsninger bør ikke svække krypteringen. Denne tilgang supplerer andre elementer i bekæmpelsen af seksuelt misbrug af børn, både online og offline, som beskrevet ovenfor. Kommissionen er også fortsat med at dele EU's ekspertise og erfaringer som en del af det uafhængige rådgivende udvalg under det nyligt oprettede Global Internet Forum to Counter Terrorism (globalt internetforum til bekæmpelse af terrorisme) og som en del af ledelsen af arbejdsgruppen for kriseberedskab sammen med Microsoft. Sammen med Europol fortsatte Kommissionen med at støtte medlemsstaterne i gennemførelsen af EU's kriseprotokol. EU's internetindberetningsenhed var vært for endnu en skrivebordsøvelse den 23. november 2020 med henblik på at udarbejde retningslinjer for at forbedre de operationelle svar og koordineringen i realtid mellem medlemsstaterne og onlinetjenesteudbydere.

I juni 2020 offentliggjorde Kommissionen resultaterne af den seneste overvågning af gennemførelsen af adfærdskodeksen for bekæmpelse af ulovlig hadefuld tale på internettet. Den viste, at IT-virksomheder i gennemsnit vurderer 90 % af det markerede indhold inden for 24 timer og fjerner 71 % af det indhold, der anses for at være ulovlig hadefuld tale. Den identificerede imidlertid også mangler med hensyn til gennemsigtighed og feedback til brugerne. Gennemførelsen af adfærdskodeksen i de seneste fire år har også bidraget til overvejelserne om, hvordan ulovligt indhold på nettet skal bekæmpes, samtidig med at ytringsfriheden beskyttes i det kommende forslag til en retsakt om digitale tjenester. I talen om Unionens tilstand 2020 meddelte Ursula von der Leyen også, at Kommissionen inden udgangen af 2021 vil foreslå en udvidelse af listen over forbrydelser på EU-plan i henhold til artikel 83, stk. 1, i TEUF til også at omfatte hadforbrydelser og hadefuld tale. 4.Hybride trusler I erkendelse af, at de hybride trusler udvikler sig, nedsatte Rådet i juli 2019 Den Horisontale Gruppe vedrørende Styrkelse af Modstandsdygtighed og Imødegåelse af Hybride Trusler. Hovedformålet er at støtte strategisk og horisontal koordinering mellem medlemsstaterne vedrørende statens og samfundets modstandsdygtighed, forbedre den strategiske kommunikation og bekæmpe desinformation. Arbejdet har omfattet opfølgning på undersøgelser af hybride risici med specifikt fokus på hybride trusler og desinformation i naboskabspartnerlande. Den Horisontale Gruppes aktiviteter er blevet præsenteret i en årsberetning, der blev vedtaget den 14. september 2020. I december 2019 vedtog Rådet "Konklusioner om supplerende tiltag til at styrke modstandsdygtigheden og imødegå hybride trusler", hvori det opfordrede til en samlet tilgang til sikkerhed og til imødegåelse af hybride trusler, idet man arbejder på tværs af alle relevante politikområder på en mere strategisk, koordineret og sammenhængende måde. To vigtige opfølgende skridt blev taget i juli 2020. Først udarbejdede Kommissionens tjenestegrene og EU-Udenrigstjenesten en kortlægning af foranstaltninger og dokumenter vedrørende EU's reaktion på hybride trusler. Kortlægningen giver en samlet oversigt over imødegåelse af hybride trusselsrelaterede foranstaltninger på EU-plan og tilsvarende politikdokumenter. Den tjener som udgangspunkt for at skabe en begrænset onlineplatform som kvikskranke for alle hybride trusselsrelaterede foranstaltninger, politiske og lovgivningsmæssige dokumenter samt relevante undersøgelser. For det andet blev der i den seneste årsrapport om imødegåelse af hybride trusler set på gennemførelsen, der omfatter situationsbevidsthed, opbygning af modstandsdygtighed, beredskab og kriserespons samt internationalt samarbejde og navnlig samarbejdet mellem EU og NATO om imødegåelse af hybride trusler. Selv om der i rapporten gøres opmærksom på visse fremskridt med hensyn til koordinering på EU-plan, kræver det hidtil usete omfang og mangfoldigheden af hybride trusler i dag yderligere skridt på EU-plan for at integrere den eksterne og interne dimension i en uhindret strøm og støtte medlemsstaternes bestræbelser på at imødegå hybride trusler og styrke deres modstandsdygtighed. Sideløbende hermed arbejdes der på at gennemføre de foranstaltninger, der er fastlagt i den nye sikkerhedsstrategi, med henblik på at integrere hybride overvejelser i politikudformningen, udvikle en onlineplatform med adgangsbegrænsning, etablere sektorspecifikke EU-referencescenarier for modstandsdygtighed samt strømline informationsstrømmene for yderligere at øge situationsbevidstheden. Dette bygger på EU's analyseenhed for hybride trusler (HFC), der er oprettet inden for rammerne af EU's Efterretnings- og Situationscenter (EU INTCEN), som fortsat er EU's vigtigste kontaktpunkt for vurderinger af hybride trusler. Det har nu udarbejdet mere end 180 skriftlige rapporter om hybride trusler og cybertrusler. Et af HFC-projekterne er analysen af hybride tendenser, der leverer data om emner som f.eks.: tilbagevendende analyser af nye aktørers hybride aktiviteter, udenlandske efterretningsaktiviteter mod EU's medlemsstater, institutioner, partnere og interesser og hybride statslige og ikkestatslige aktører, der udnytter covid-19-pandemien. Samarbejdet mellem EU og NATO (inden for rammerne af de fælles erklæringer fra Warszawa og Bruxelles fra 2016 og 2018) er blevet yderligere intensiveret som fremhævet i den femte fremskridtsrapport fra juni 2020 med samspil mellem personale og konkrete resultater inden for hybride trusler, cyberforsvar og kapacitetsopbygning. Det er afgørende at udvikle en fælles metode på tværs af sektorer til arbejdet med referencekrav til modstandsdygtighed over for hybride trusler for at imødegå risikoen for fragmenterede og overlappende politikker, værktøjer og tiltag. Det Europæiske Center for Imødegåelse af Hybride Trusler i Helsingfors deltog også i dette samarbejde. Samarbejdet med NATO er blevet intensiveret under covid-19-krisen, herunder vedrørende desinformation om pandemien og håndtering af fjendtlige informationsaktiviteter. Covid-19-pandemien har generelt fremhævet den hastigt voksende risiko for desinformation og den reelle risiko for menneskers liv. Den 10. juni 2020 vedtog Kommissionen og den højtstående repræsentant en fælles meddelelse om covid-19 og desinformation, hvori man påpegede de specifikke risici for desinformation om covid-19, og hvilke foranstaltninger der bør træffes. Dette indebar, at større onlineplatforme skal udvikle politikker til håndtering af truslen og intensiveret overvågning af platformenes indsats samt dedikeret samarbejde gennem det hurtige varslingssystem, der forvaltes af EU-Udenrigstjenesten. Pandemien udløste en større indsats for at bekæmpe desinformation og øget offentlig bevidsthed. I første halvdel af 2020 har EUvsDisinfo's offentlige database over desinformationssager tilføjet 1963 nye tilfælde af Kreml-venlig desinformation, hvoraf næsten en tredjedel har været relateret til covid-19-infodemien. Fra midten af marts til udgangen af april 2020 besøgte mere end 10 000 personer webstedet dagligt, og det samlede antal besøgende steg med 400 % sammenlignet med samme periode i 2019. EU's indsats omfattede målrettede kommunikationskampagner og tilvejebringelse af faktuelle oplysninger om pandemien. De indhøstede erfaringer har bidraget til udarbejdelsen af den europæiske handlingsplan for demokrati, der blev vedtaget den 2. december 2020. Heri fastsættes de vigtigste skridt til at styrke modstandsdygtigheden i EU's demokratiske struktur ved at fremme frie og retfærdige valg, tackle pres rettet mod frie og uafhængige medier og bekæmpe desinformation. Dette sidste aspekt vil bygge på handlingsplanen for bekæmpelse af desinformation fra 2018 som grundlag for en øget EU-indsats for at bekæmpe desinformation og for, hvordan man kan inddrage centrale interessenter i civilsamfundet og den private industri. Det skuer også fremad mod det næste skridt med adfærdskodeksen om desinformation efter vurderingen af kodeksens effektivitet i september 2020. Kodeksen har været et vigtigt og nødvendigt skridt i retning af at skabe et mere gennemsigtigt og ansvarligt onlineplatformsøkosystem, men den ville være mere effektiv med mere ensartede definitioner, en mere konsekvent gennemførelse og flere foranstaltninger til at håndtere specifikke områder såsom mikromålretning. Et andet vigtigt redskab, som EU nu har til rådighed, er Det Europæiske Observationscenter for Digitale Medier, der blev operationelt i juni 2020. Det samler centrale interessenter, der arbejder med desinformation, herunder faktatjekkere og akademiske forskere. IV BESKYTTELSE AF EUROPÆERNE MOD TERRORISME OG ORGANISERET KRIMINALITET 1.Terrorisme og radikalisering De seneste angreb har endnu engang vist, at terrortruslen i EU fortsat er høj. Mordet på en lærer i Conflans-Sainte-Honorine den 16. oktober 2020 blev efterfulgt af drabet på tre mennesker i Notre Dame-kirken i Nice den 29. oktober. Den 2. november blev fire mennesker dræbt og 23 såret ved et terrorangreb i Wien. Den 13. november vedtog Rådet en fælles erklæring fra EU's indenrigsministre om de seneste terrorangreb i Frankrig og Østrig. Disse nylige jihadist-inspirerede angreb kommer oven i en stigende trussel fra voldelige højreekstremister og andre former for terrorisme. For yderligere at støtte medlemsstaterne i bekæmpelsen af terrorisme og radikalisering vedtager Kommissionen i dag en EU-dagsorden for terrorbekæmpelse. Denne dagsorden bygger på eksisterende politikker og instrumenter og vil styrke EU's ramme for yderligere at forbedre foregribelse af trusler og risici, forebyggelse af radikalisering og voldelig ekstremisme, beskyttelse af mennesker og infrastrukturer, herunder gennem sikkerhed ved de ydre grænser, og effektiv opfølgning efter angreb. Den skitserer også vejen frem for at forbedre retshåndhævelsen og det retlige samarbejde samt brugen af teknologier og udveksling af relevante oplysninger i hele EU, herunder for dem, der udfører kontrol ved de ydre grænser. Gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen er fortsat af afgørende betydning. Forebyggelse er nøglen til bekæmpelse af terrorisme. EU's indsats inden for forebyggelse af radikalisering bygger på de solide erfaringer, der indtil videre er gjort med støtte til fagfolk og beslutningstagere i første linje. Den 24. november vedtog Kommissionen en ny handlingsplan for integration og inklusion. I kampen mod radikalisering er det af afgørende betydning at arbejde hårdere for at bringe samfundene sammen. Et mere sammenhængende og inklusivt samfund kan bidrage til at forhindre udbredelsen af ekstremistiske ideologier, der kan føre til terrorisme og voldelig ekstremisme. Støtte til netværket til bevidstgørelse omkring radikalisering omfatter en kontrakt på yderligere 30 mio. EUR i januar 2020 for de næste fire år med hjælp til fagfolk på stedet samt ekstra støtte til politiske beslutningstagere og forskere. Disse og andre instrumenter, såsom EU's internetforum, vil gøre det muligt for Kommissionen at tage fat på de prioriterede foranstaltninger, der er fremhævet i de strategiske retningslinjer fra 2021 om en koordineret EU-tilgang til forebyggelse af radikalisering, som man har udviklet sammen med medlemsstaterne. De suppleres af tiltag i terrorbekæmpelsesdagsordenen for at bekæmpe ekstremistiske ideologier online, optrappe indsatsen i fængsler samt rehabilitering og reintegration, herunder for fremmedkrigere, og for at styrke støtten til lokale aktører og opbygge mere modstandsdygtige samfund. Direktivet om bekæmpelse af terrorisme, der blev vedtaget i marts 2017, er det vigtigste strafferetlige instrument på EU-plan til bekæmpelse af terrorisme. Det fastsætter minimumsstandarder for definition af terrorhandlinger og terrorrelaterede lovovertrædelser og for sanktioner, samtidig med at ofre for terrorisme får ret til beskyttelse, støtte og bistand. Den 30. september 2020 vedtog Kommissionen en rapport med en vurdering af de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet for at efterkomme direktivet. Den konkluderer, at gennemførelsen i national ret har bidraget til at styrke medlemsstaternes strafferetlige tilgang til terrorisme og terrorofrenes rettigheder, men at der stadig er huller. F.eks. kriminaliserer ikke alle medlemsstater i deres nationale lovgivning alle de lovovertrædelser, der er opført i direktivet som terrorhandlinger, samt bestemmelserne om kriminalisering af rejser med terror for øje og finansiering af terrorisme samt støtte til ofre. En evalueringsrapport om direktivet vil blive vedtaget senere i 2021. EU arbejder fortsat på at støtte medlemsstaterne i at fratage terrorister midlerne til at angribe og i at støtte gennemførelsen af reglerne. Forordningen om markedsføring og anvendelse af udgangsstoffer til eksplosivstoffer, der blev vedtaget i juni 2019, træder i kraft den 1. februar 2021. For at hjælpe de nationale myndigheder og den private sektor med at gennemføre forordningen offentliggjorde Kommissionen i juni 2020 et sæt retningslinjer. Desuden udarbejdede Kommissionen i juni 2020 et program til overvågning af forordningens udbytte, resultater og virkninger. I november 2019 opfordrede Kommissionen medlemsstaterne til at vurdere gennemførelsen af handlingsplanen fra 2017 for at øge beredskabet over for kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare risici (CBRN). Den overordnede konklusion var, at de fleste foranstaltninger var blevet gennemført. I begyndelsen af 2020 opstillede Kommissionen i samarbejde med nationale eksperter en liste over problematiske højrisikokemikalier. Den dannede grundlag for et samarbejde med udstyrsfabrikanter med henblik på at forbedre sporingsmulighederne. Kommissionen har for nylig iværksat en undersøgelse af muligheden for at begrænse adgangen til nogle af disse kemikalier. Arbejdet er også i gang som led i EU-civilbeskyttelsesmekanismen, og yderligere CBRN-indsatskapaciteter drøftes med medlemsstaterne inden for områderne dekontaminering, detektion, overvågning og tilsyn samt opbygning af lagre. Den 12. oktober 2020 besluttede Rådet at forlænge sanktionsordningen mod spredning og brug af kemiske våben med et år, således at EU får mulighed for at indføre restriktive foranstaltninger over for personer og enheder, der er involveret i udvikling og anvendelse af kemiske våben. Den 14. oktober 2020 vedtog Rådet restriktive foranstaltninger over for seks personer og en enhed, der var involveret i attentatet på Alexei Navalny, som den 20. august 2020 blev forgiftet med en nervegas fra "Novichok"-gruppen i Rusland. Finansielle oplysninger er også afgørende for muligheden for at identificere terrornetværk, da terrorister er afhængige af finansiering til rejser, uddannelse og udstyr, og bekæmpelse af finansiering af terrorisme er afgørende for terrorbekæmpelsesefterforskninger. Centrale spørgsmål omfatter udnyttelse det fulde potentiale ved eksisterende værktøjer og efterretninger, korrekt gennemførelse af internationalt vedtagne standarder og håndtering af de udfordringer, der opstår som følge af nye teknologier og sociale medieplatforme (se nedenfor). Transportnettet har været og er fortsat et terrormål. EU's indsats omfatter en risikobaseret tilgang til beskyttelse af luftfartssektoren. Konfliktområder udgør en alvorlig risiko for den civile luftfart, og udveksling af oplysninger og risikovurdering er afgørende for risikoreduktion. EU's varslingssystem for risikovurdering af konfliktramte områder anerkendes som bedste praksis, og internationale standarder for informationsudveksling er blevet indarbejdet i EU-lovgivningen . På grundlag af erfaringerne inden for civil luftfart har Kommissionen udvidet den risikovurderingsbaserede tilgang til andre transportformer. Gennemførelsen af EU's handlingsplan for jernbanesikkerhed er godt i gang og udnytter ekspertisen i EU's Rail Passenger Platform (togpassagerplatform), en særlig ekspertgruppe nedsat af Kommissionen. På det maritime område er den risikovurderingsbaserede tilgang velkendt og anvendt, og Kommissionen samarbejder med medlemsstater og interessenter om at styrke passagerernes sikkerhed. Dette er indarbejdet i EU's strategi for maritim sikkerhed og dens handlingsplan, som blev revideret i 2018, hvor man medtog en sikkerheds- og forsvarsdimension. Dette fremgår af den seneste gennemførelsesrapport, der blev vedtaget og offentliggjort den 23. oktober 2020.

Europol yder støtte til medlemsstaterne ved efterforskning i forbindelse med terrorisme gennem Det Europæiske Center for Terrorbekæmpelse (ECTC). Medlemsstaternes anmodninger om operationel støtte til ECTC blev stadig flere, og ECTC er nu en del af næsten alle større terrorbekæmpelsesefterforskninger. I 2019 støttede Europol i alt 632 forskellige operationer på terrorbekæmpelsesområdet. Medlemsstaternes efterforskere har også vist en stigende påskønnelse af dette arbejde og bevæget sig fra et tilfredshedsniveau på 8/10 i 2018 til 9.1/10 i 2019. ECTC koordinerede i alt 18 aktionsdage i 2019. Eurojust støttede også 116 terrorundersøgelser i 2019 og 2020. Det igangværende arbejde vil munde ud i et lovforslag om udvekslinger vedrørende grænseoverskridende digitale terrorsager med henblik på at udvikle det terrorbekæmpelsesregister, der blev lanceret i 2019, samt udvide arbejdet om højreekstremistiske og venstreekstremistiske grupper. Den 30. juli 2020 ajourførte Rådet senest EU's liste over personer, grupper og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger med henblik på bekæmpelse af terrorisme. Den seneste liste omfatter 14 personer og 21 enheder. Samme dag indførte Rådet restriktive foranstaltninger over for én person i henhold til sanktionsordningen for terrorbekæmpelse vedrørende ISIL (Da'esh)/al-Qaida. På nuværende tidspunkt er der fem personer, der autonomt er opført på listen under denne ordning, som blev forlænget med et år den 19. oktober 2020. Et vigtigt element i terrorbekæmpelsespolitikken vedrører truslerne fra fremmedkrigere i øjeblikket i Syrien og Irak. Samtidig med at medlemsstaternes primære ansvar for disse spørgsmål respekteres fuldt ud, hjælper støtte og samarbejde på EU-plan medlemsstaterne med at tackle fælles udfordringer: retsforfølgelse af personer, der har begået terrorhandlinger, forebyggelse af uopdaget indrejse i Schengenområdet samt reintegration og rehabilitering af tilbagesendte fremmedkrigere. Kommissionen arbejder f.eks. tæt sammen med medlemsstaterne og de vigtigste partnerlande for at sikre, at bevismateriale fra slagmarken deles og anvendes effektivt til identifikation, afsløring ved EU's grænser og retsforfølgning. Memorandum on Battlefield Evidence fra 2020 , som Eurojust har offentliggjort, viser, at selv om der er mange udfordringer med at fremskaffe sådanne oplysninger og sikre, at de opfylder kriterierne for gyldige beviser, kan de bidrage til at få retsforfulgt terrormistænkte. Kommissionen fremmer også en dialog med medlemsstaterne og humanitære aktører for at levere et samlet og faktuelt overblik over situationen i de lejre i det nordøstlige Syrien, hvor europæiske familiemedlemmer til fremmedkrigere befinder sig. Der lægges særlig vægt på børnenes situation i de syriske lejre. Kommissionen hjælper også medlemsstaterne med at udveksle erfaringer om nationale foranstaltninger og mekanismer til bedre at forvalte rehabilitering og reintegration af hjemvendte fremmedkrigere og børn. Netværket til bevidstgørelse om radikalisering gennemfører også studiebesøg og yder skræddersyet rådgivning for bedre at kunne håndtere de udfordringer, som dømte tilbagevendte personer står over for, navnlig efter løsladelse fra fængslet, samt den rolle, som familier og lokalsamfund spiller i reintegrationsbestræbelserne. Terrorbekæmpelsespartnerskaber og samarbejde med tredjelande og partnere i EU's nabolande er også afgørende for at forbedre sikkerheden i EU og for at sikre en bedre sammenhæng mellem de interne og eksterne dimensioner af EU's sikkerhedspolitik. Rådet har opfordret til en yderligere styrkelse af EU's eksterne engagement i terrorbekæmpelse med fokus på Vestbalkan, Nordafrika og Mellemøsten, Sahelregionen, Afrikas Horn og Asien. Dette arbejde videreføres ved at udnytte udenrigspolitiske redskaber fuldt ud, herunder dialoger på højt plan om terrorbekæmpelse og netværket af 17 terrorbekæmpelses-/sikkerhedseksperter, der er udsendt til EU-delegationerne, og som fortsat yder støtte, letter samarbejdet og fremmer kapacitetsopbygning. Man overvejer i øjeblikket muligheden for at styrke og udvide dette netværk. Den fælles handlingsplan fra 2018 om terrorbekæmpelse for Vestbalkan og de ledsagende bilaterale ordninger, der blev undertegnet i 2019 med hver enkelt partner, sætter fokus på en region af central betydning for fælles sikkerhedsmål og for beskyttelsen af mennesker, der bor i EU. På ministerforummet for retlige og indre anliggender mellem EU og Vestbalkan den 22. oktober 2020 bekræftede EU og partnerne på Vestbalkan deres tilsagn om at gennemføre målene i den fælles handlingsplan efter 2020. Samarbejdet med Vestbalkan omfatter forvaltning af fremmedkrigernes og deres familiemedlemmers igangværende tilbagevenden samt yderligere integration i aktiviteter til bekæmpelse af radikalisering. EU opretholder også et regelmæssigt engagement i terrorbekæmpelse med Mellemøsten, Nordafrika og Centralasien. Samarbejdet med Centralasien har fokuseret på at tackle kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare trusler. Det Blandede Samarbejdsudvalg EU og Golfstaternes Samarbejdsråd mødtes den 25. juni 2020 og drøftede spørgsmål som bekæmpelse af radikalisering og finansiering af terrorisme og bekæmpelse af hvidvask af penge samt cybersikkerhed og samarbejde med Europol. EU samarbejdede med NATO om den første revision nogensinde af kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare trusler i en af Golfstaterne i slutningen af 2019. Ved udgangen af 2019 var der samlet set afsat omkring 465 mio. EUR til igangværende projekter om terrorbekæmpelse og forebyggelse af voldelig ekstremisme uden for EU, hvilket er en stigning på 15 % i forhold til det foregående år. EU har også fortsat uddybningen af samarbejdet med FN om terrorbekæmpelse, navnlig med FN's Kontor for Terrorbekæmpelse og det udøvende direktorat for terrorbekæmpelse, herunder gennem årlige dialoger på højt plan og senest gennem aktiv deltagelse i FN's virtuelle terrorbekæmpelsesuge i sommeren 2020. Kommissionen har også nøje fulgt drøftelserne om en revision af definitionen af terrorhandlinger i Europarådets konvention om forebyggelse af terrorisme og tilskyndet til nøje tilpasning til definitionerne i EU-retten. Det gode samarbejde mellem NATO og EU fortsatte inden for terrorbekæmpelse og kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare materialer, udveksling af oplysninger om kapacitetsopbygning for at undgå overlapning og sikre komplementaritet. 2.Bekæmpelse af organiseret kriminalitet Den organiserede kriminalitet vokser, bliver stadig mere grænseoverskridende og bevæger sig online. Europol, Serious and Organised Threat Assessment (trusselsvurdering af grov og organiseret kriminalitet –– SOCTA 2017) Kommissionens indsats har omfattet bekæmpelse af narkotika, ulovlige skydevåben, økonomisk kriminalitet, ulovlig import af kulturgoder, menneskehandel og miljøkriminalitet, støtte til medlemsstaternes retshåndhævende og retslige myndigheder i medlemsstaterne samt partnere i naboskabsområdet. Samarbejdet med tredjelande, navnlig i nabolandene som det vestlige Balkan, og internationale organisationer, herunder FN's Kontor for Narkotikakontrol og Kriminalitetsbekæmpelse, var også af afgørende betydning. I 2019 modtog og behandlede Europols center for grov og organiseret kriminalitet næsten 55 000 operationelle bidrag, hvilket er en stigning på 12 % i forhold til 2018. Centret støttede operationer i 726 lande. Det er også afgørende, at EU's juridiske ramme for organiseret kriminalitet, som har til formål at harmonisere medlemsstaternes love om kriminalisering af lovovertrædelser i forbindelse med deltagelse i en kriminel organisation og fastsætter sanktioner for disse lovovertrædelser, gennemføres fuldt ud i alle medlemsstater. Kommissionen har iværksat en undersøgelse for at analysere, hvordan denne lovgivning kan forbedres. Der vil blive taget yderligere skridt til at intensivere bekæmpelsen af organiseret kriminalitet i EU på den EU-dagsorden for bekæmpelse af organiseret kriminalitet, der skal vedtages i første kvartal af 2021. Indefrysning og konfiskation af udbytte fra strafbart forhold er et af de mest effektive midler til bekæmpelse af organiseret kriminalitet. Det nye europæiske center for finansiel og økonomisk kriminalitet (EFECC), der blev oprettet i juni 2020 i Europol, vil øge den operationelle støtte til medlemsstaterne og EU-organerne inden for finansiel og økonomisk kriminalitet og fremme systematisk brug af finansielle efterforskninger. Til støtte for EU's indsats for mere effektiv identifikation, indefrysning og konfiskation af udbytte fra kriminelle aktiviteter vedtog Rådet i juni 2020 konklusioner om styrkelse af den finansielle efterforskning til bekæmpelse af grov og organiseret kriminalitet. I 2021 vil Kommissionen revidere lovgivningen om indefrysning og konfiskation af udbytte fra strafbart forhold og om kontorer for inddrivelse af aktiver. Der er behov for sikkerhedsforanstaltninger i kampen mod organiseret kriminalitet for at sikre, at retshåndhævelsesarbejdet kan fungere effektivt inden for væsentlige grænser, såsom beskyttelse af personoplysninger. Direktivet om databeskyttelse på retshåndhævelsesområdet fra 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i forbindelse med strafbare handlinger beskytter den grundlæggende ret til databeskyttelse, når retshåndhævende myndigheder på det strafferetlige område anvender personoplysninger til retshåndhævelsesformål. Det sikrer, at personoplysninger om ofre, vidner og personer, der mistænkes for forbrydelser, er behørigt beskyttet, og letter det grænseoverskridende samarbejde i kampen mod kriminalitet og terrorisme. Fristen for gennemførelse af direktivet om databeskyttelse på retshåndhævelsesområdet udløb den 6. maj 2018. I dag har de fleste medlemsstater vedtaget lovgivning til gennemførelse af direktivet. En række traktatbrudsprocedurer er dog endnu ikke afsluttet. Kommissionen er i øjeblikket i færd med at vurdere, om de nationale gennemførelsesbestemmelser er i overensstemmelse med direktivet. Kampen mod ulovlig narkotika Kommissionen vedtog i juli 2020 en ny EU-narkotikadagsorden og -handlingsplan for 2021-2025 i forlængelse af EU's nuværende narkotikastrategier. Heri fastlægges de politiske rammer og prioriteter for indsatsen i de næste fem år. Dagsordenens hovedfokus er: (1) forstærkede sikkerhedsforanstaltninger over for ulovlig narkotikahandel, fra organiserede kriminelle grupper til forvaltning af EU's ydre grænser og ulovlig distribution og produktion (2) øget forebyggelse, herunder oplysning om stoffers bivirkninger, navnlig i krydsfeltet mellem stofmisbrug, vold og andre former for kriminalitet og (3) mindskning af narkotikarelaterede skader ved hjælp af adgang til behandling, reduktion af risici og skader samt en afbalanceret tilgang til narkotikaproblematikken i fængslerne. Den 30. november 2020 vedtog Kommissionen også en evaluering af EU's politik for narkotikaprækursorer, hvori det konkluderes, at der er behov for yderligere tiltag for at forhindre, at organiserede kriminelle grupper i EU får adgang til de kemikalier, de skal bruge til at fremstille ulovlige syntetiske stoffer. EU har også finansieret konkrete projekter for at styrke bekæmpelsen af narkotika, såsom civilsamfundsforummet om narkotika. Den Europæiske Narkotikarapport 2020 fra Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug, der blev offentliggjort den 22. september 2020, viser den seneste udvikling i narkotikamisbrug og -markeder i EU, Tyrkiet og Norge. Den viser en stigning i udbuddet af kokain med beslaglæggelser på et rekordhøjt niveau på 181 tons, en næsten fordobling af beslaglæggelserne af heroin til 9,7 ton og et stort udbud af narkotika med stor renhed i EU. Den undersøger også fremkomsten af nye syntetiske opioider, der giver anledning til særlige sundhedsproblemer, og tager fat på de udfordringer, der er forårsaget af covid-19-pandemien. Indsatsen mod narkotika videreføres på flere forskellige niveauer. Lovpakken om nye psykoaktive stoffer blev vedtaget i efteråret 2017 og trådte fuldt ud i kraft i november 2018. Fem medlemsstater er stadig genstand for traktatbrudsprocedurer. Den første delegerede retsakt, der definerer et nyt psykoaktivt stof (isotonitazen) som et narkotikum, er nu blevet vedtaget..

På det internationale plan har EU været aktiv i FN's Narkotikakommission, navnlig med hensyn til ajourføring af listerne over nye psykoaktive stoffer og med henblik på en omregistrering af cannabis og cannabisrelaterede stoffer. Rådet har godkendt to nye dialoger om narkotika med Kina og Iran, og Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug er gået videre med samarbejdsordninger med tredjelande. Bekæmpelse af økonomisk kriminalitet I maj 2020 vedtog Kommissionen en handlingsplan for en omfattende EU-politik til forebyggelse af hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme for at forbedre EU-rammen. Den 5. november vedtog Rådet konklusioner om bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, hvori det navnlig anmodede Kommissionen om at arbejde på vedtagelsen af et fælles regelsæt, oprettelsen af en uafhængig tilsynsmyndighed og koordinering af finansielle efterretningsenheder. I overensstemmelse med Rådets konklusioner om styrkelse af finansielle efterforskninger vurderer Kommissionen også behovet for at sammenkoble centrale bankkontoregistre, hvilket vil fremskynde adgangen til oplysninger om bankkonti betydeligt for finansielle efterretningsenheder og retshåndhævende myndigheder. Sideløbende hermed fortsætter bestræbelserne på at sikre, at de seneste EU-standarder gennemføres effektivt af medlemsstaterne. Reglerne i det 5. direktiv om bekæmpelse af hvidvaskning af penge har til formål at sikre øget gennemsigtighed i virksomhedernes ejerskabsstrukturer. Gennemførelsesfristen udløb den 1. januar 2020, og Kommissionen indledte traktatbrudsprocedurer mod 16 medlemsstater. En anden vigtig foranstaltning er den nye forordning om kontrol med likvide midler, der blev vedtaget i oktober 2018 og finder anvendelse fra den 3. juni 2021. Den vil forbedre det eksisterende system for kontrol med likvide midler, der føres ind i eller ud af Unionen, og gennemførelsesbestemmelserne er under udarbejdelse. På den eksterne front fortsætter bestræbelserne på at støtte partnerlandene med at bekæmpe hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme. I den forbindelse spiller EU-Udenrigstjenesten og EU-delegationerne en central rolle med hensyn til at fremme og støtte det politiske engagement med tredjelande og internationale organisationer såsom Den Finansielle Aktionsgruppe (FATF). Som supplement til dette arbejde har Kommissionen lanceret en global facilitet for at yde støtte til partnerlande uden for EU med henblik på at indføre effektive rammer for bekæmpelse af hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme i henhold til internationale standarder. Foranstaltningen på 20 mio. EUR har også til formål at tilskynde til samarbejde mellem aktører på det finansielle og retlige område på nationalt, regionalt og internationalt plan. Bekæmpelse af korruption Korruption er en forbrydelse i sig selv og en vigtig katalysator for organiseret kriminalitet. Som led i forebyggelsen og bekæmpelsen af korruption vil medlemsstaternes retlige rammer blive regelmæssigt overvåget og vurderet i henhold til den nyligt oprettede retsstatsmekanisme. Den første EU-rapport om retsstatsprincippet blev vedtaget den 30. september 2020. Den viste, at mange medlemsstater har høje retsstatsstandarder, men at der stadig er store udfordringer. Rapporten omfatter alle medlemsstater og indeholder objektive og faktuelle årlige vurderinger med det formål at skabe større bevidsthed om og forståelse af udviklingen i de enkelte medlemsstater, efterhånden som den finder sted, for at kunne identificere risici, udvikle mulige løsninger og målrette støtten på et tidligt tidspunkt. Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO) vil bekæmpe kriminalitet, der skader EU-budgettet, på nuværende tidspunkt i de 22 deltagende EU-lande. Den vil have beføjelse til at efterforske, retsforfølge og dømme de ansvarlige for strafbare handlinger, der skader EU-budgettet, såsom svig, korruption eller grov grænseoverskridende momssvig. EPPO skal efter planen være operationel i første kvartal af 2021.. Kommissionen er i øjeblikket ved at vurdere gennemførelsen af reglerne i direktivet om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser i national ret og har indledt traktatbrudsprocedurer mod de medlemsstater, der ikke har givet meddelelse om fuld gennemførelse. I 2021 vil Kommissionen vedtage en rapport med en vurdering af, i hvilket omfang medlemsstaterne har truffet de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet. Bekæmpelse af ulovlig handel med kulturgenstande Hovedformålet med forordningen om indførsel og import af kulturgenstande, der blev vedtaget i juni 2019, er at standse importen til Unionen af kulturgenstande, der er eksporteret ulovligt fra oprindelseslandet. For at sikre korrekt gennemførelse er Kommissionen i øjeblikket ved at forberede vedtagelsen af gennemførelsesbestemmelser, herunder et centraliseret elektronisk system til import af kulturgenstande, som vil muliggøre lagring og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og de nødvendige importformaliteter. En generel forbudsregel træder i kraft ved udgangen af 2020 og giver medlemsstaternes toldmyndigheder de retlige midler til at kontrollere og reagere på forsendelser, der kan indeholde kulturgenstande, som er eksporteret ulovligt fra deres oprindelsesland. Bekæmpelse af ulovlig handel med skydevåben Den 24. juli 2020 offentliggjorde Kommissionen en ny EU-handlingsplan for 2020-2025 om ulovlig handel med skydevåben.. På en ministerkonference på højt plan mellem EU's og Vestbalkans udenrigs- og indenrigsministerier den 31. januar 2020 blev det understreget, at der er behov for en øget indsats for at bekæmpe ulovlig handel med skydevåben. Handlingsplanen omfatter specifikke foranstaltninger til forbedring af den retlige kontrol med skydevåben, kendskabet til den våbenrelaterede trussel, retshåndhævelsessamarbejde og internationalt samarbejde med fokus på Sydøsteuropa. Kommissionen har taget skridt til at sikre, at direktivet om erhvervelse og besiddelse af våben, der blev vedtaget i maj 2017, gennemføres fuldt ud af medlemsstaterne. Ti medlemsstater mangler dog at give meddelelse om fuld gennemførelse af direktivet, og et stort flertal af medlemsstaterne har ikke gennemført den efterfølgende gennemførelseslovgivning. Kommissionen har derfor indledt traktatbrudsprocedurer. Kommissionen er også i færd med at foretage en detaljeret vurdering af de meddelte gennemførelsesforanstaltninger og vil aflægge rapport om gennemførelsen af direktivet i første halvdel af 2021. Kommissionen er endvidere begyndt at vurdere den mulige modernisering af de retlige rammer for indførsels-, udførsels- og transitforanstaltninger for skydevåben.. Bekæmpelse af menneskehandel I strategien for en sikkerhedsunion fremhævede man behovet for at udvikle en ny strategisk tilgang til udryddelse af menneskehandel inden for rammerne af dagsordenen for bekæmpelse af organiseret kriminalitet. Som fastsat i artikel 20 i direktivet om bekæmpelse af menneskehandel offentliggjorde Kommissionen i oktober 2020 sin tredje rapport om de fremskridt, der er gjort i bekæmpelsen af menneskehandel. Den viser, at der er gjort fremskridt inden for tværnationalt samarbejde, grænseoverskridende retshåndhævelse og operationelle retlige foranstaltninger, etablering af nationale og tværnationale henvisningsmekanismer for ofre og udvikling af videnbasen om menneskehandel. Medlemsstaterne gør i stigende grad brug af EU-agenturerne til at udveksle oplysninger, gennemføre fælles aktioner og indsætte fælles efterforskningshold for at bekæmpe menneskehandel både i og uden for EU. Det operationelle samarbejde har givet håndgribelige resultater, navnlig inden for rammerne af den europæiske tværfaglige platform mod kriminalitetstrusler: I 2019 har dette arbejde resulteret i 825 anholdelser, 8 824 identificerede mistænkte og 1 307 potentielle ofre, herunder 69 identificerede børn. 94 organiserede kriminelle grupper, der var involveret i disse forbrydelser, blev identificeret eller opløst, og 1,5 mio. EUR på bankkonti, i virksomheder og på webdomæner blev indefrosset. På EU's dag for bekæmpelse af menneskehandel den 18. oktober 2020 offentliggjorde Kommissionen en undersøgelse af omkostningerne ved menneskehandel og en anden om de nationale og tværnationale henvisningsmekanismer. Smugling af migranter Det europæiske center for smugling af migranter har rapporteret om en fortsat stigning i omfanget af migrantsmuglingsaktiviteter, hovedsagelig på Vestbalkan og i nabolandene, og i sekundære bevægelser i hele EU. I 2019 bidrog Europol til identifikationen af 14 218 mistænkte, der er aktive inden for smugling af migranter. I maj 2020 oprettede Eurojust fokusgruppen for anklagere i forbindelse med smugling af migranter som et vigtigt knudepunkt for regelmæssigt at skabe forbindelse mellem de centrale retlige aktører på nationalt plan i EU-medlemsstaterne og støtte deres fælles operationelle indsats. Bekæmpelse af miljøkriminalitet

Miljøkriminalitet omfatter handlinger, der er i strid med miljølovgivningen og forårsager eller kan forårsage betydelig skade på eller risiko for miljøet og menneskers sundhed. Blandt de vigtigste områder inden for miljøkriminalitet er ulovlige emissioner eller udledning af stoffer til luft, vand eller jord, ulovlig handel med vilde dyr og planter, ulovlig handel med ozonlagsnedbrydende stoffer og ulovlig overførsel eller dumpning af affald. Den nylige evaluering af direktivet om miljøkriminalitet viste, at fremskridtene med hensyn til at udvikle en europæisk ramme ikke blev modsvaret af en betydelig virkning i praksis, herunder med hensyn til bedre grænseoverskridende samarbejde og mere lige vilkår med hensyn til sanktioner på tværs af medlemsstaterne. Det havde navnlig ikke ført til flere domfældelser eller til mere afskrækkende sanktioner i medlemsstaterne. Det er derfor blevet besluttet at revidere direktivet inden udgangen af 2021. Den 29.-30. oktober 2019 afholdt Eurojust sammen med det europæiske netværk af anklagere på miljøområdet (ENPE) en konference om internationalt samarbejde om bekæmpelse af miljøkriminalitet for at øge bevidstheden og fremme grænseoverskridende samarbejde mellem anklagere og andre fagfolk i og uden for EU om miljøkriminalitet. Handlingsplanen mod ulovlig handel med vilde dyr og planter, der blev vedtaget i 2016, er ved at blive evalueret. En specifik foranstaltning er et projekt, der løber indtil januar 2021, og som er rettet mod ulovlig handel med vilde dyr og planter i og via EU ved hjælp af internettet og pakkeleveringstjenester med det formål at afbryde og optrævle netværk for IT-kriminalitet vedrørende vilde dyr og planter. V.ET STÆRKT EUROPÆISK SIKKERHEDSØKOSYSTEM Alle dele af samfundet må yde en fælles indsats for at etablere en ægte og effektiv sikkerhedsunion. Forvaltningsmyndigheder, retshåndhævende myndigheder, den private sektor, uddannelsessektoren og borgerne skal inddrages, klædes på og føres sammen for at opbygge et beredskab og skabe modstandsdygtighed for alle, navnlig de mest sårbare, ofre og vidner. 1.Samarbejde og udveksling af oplysninger Et af de vigtigste bidrag, som EU kan yde for at beskytte borgerne, er at styrke samarbejdet mellem de instanser, der er ansvarlige for sikkerheden. Samarbejde og informationsudveksling er effektive værktøjer til at bekæmpe kriminalitet og terrorisme, håndtere trusler mod cybersikkerheden og opretholde retsordenen. Der er indført en række værktøjer for at støtte informationsudvekslingen mellem retshåndhævende og retslige myndigheder. I dag vedtager Kommissionen et revideret mandat for Europol for at forbedre agenturets arbejde på en række fastlagte områder. Det betyder, at Europol bedre kan håndtere den løbende udvikling inden for internetkriminalitet og økonomisk kriminalitet. Samtidig styrkes samarbejdet med den private sektor, og bestemmelserne for databeskyttelse tilpasses de eksisterende EU-regler. Europol og andre af EU's agenturer såsom Frontex, CEPOL og Eurojust har med støtte fra Kommissionen fortsat udviklingen af EU's politikcyklus for grov og international organiseret kriminalitet i form af den europæiske tværfaglige platform mod kriminalitetstrusler, "European Multidisciplinary Platform Against Criminal Threats" ( EMPACT ). Samarbejdet under EMPACT har fortsat vist sig at være et effektivt redskab til at bekæmpe organiseret kriminalitet i hele Europa, f.eks. gennem "fælles aktionsdage" i september, oktober og november 2020. Dette viser tydeligt værdien af at samarbejde. Mindre kvantificerbare mål er også blevet nået, såsom et forbedret efterretningsbillede, uddannelse og kapacitetsopbygning, forebyggelse, samarbejde med partnere uden for EU og bekæmpelse af onlinekriminalitet. Den uafhængige evaluering af EU-politikcyklussen 2018-2021/EMPACT i 2020 konkluderede, at EMPACT er stadig mere relevant og effektiv med hensyn til at tackle de mest presserende trusler fra organiserede kriminelle grupper. Merværdien opnås ved at skabe en platform for samarbejde, der sætter medlemsstaterne i stand til at opnå bedre resultater i kampen mod grov og organiseret kriminalitet, end hvis de havde håndteret disse spørgsmål alene. Evalueringen påviste også muligheder og indeholdt anbefalinger til videreudvikling af dette meget nyttige samarbejdsredskab for den næste cyklus 2022-2025. Kommissionen vil i 2021 iværksætte et initiativ til en EU-kodeks for politisamarbejde med henblik på at strømline, forbedre, udvikle, modernisere og lette retshåndhævelsessamarbejdet mellem de relevante nationale agenturer. Dette vil være til stor støtte for medlemsstaterne i deres kamp mod grov og organiseret kriminalitet og terrorisme. Der er også behov for samarbejde mellem politiet og andre centrale retshåndhævende myndigheder samt med agenturer som f.eks. toldmyndighederne. EU's toldmyndigheder spiller en central rolle med hensyn til at sikre de ydre grænser og forsyningskæden og bidrager dermed til at skabe sikkerhed inden for Den Europæiske Unions grænser. Nye og skiftende trusler berører de vigtigste indbyrdes forbindelser mellem toldmyndigheder og retshåndhævende myndigheder og understreger navnlig toldkontrollens "afslørings-/forebyggelsesværdi" og toldmyndighedernes ledende rolle i forbindelse med varer. Kommissionen har støttet og fremmet samarbejdet mellem toldvæsenet og Europol, hvilket har haft en direkte indflydelse på indsatsen på områder som skydevåben, miljøkriminalitet, finansiering af kriminalitet og cybersikkerhed. Toldmyndighederne deltager i øjeblikket i en række EU-ledede aktioner mod alvorlig og international organiseret kriminalitet samt i Cepols uddannelsesaktiviteter. Disse aktiviteter bidrager til at fremme og videreudvikle samarbejdet mellem agenturerne og forbedre samspillet mellem de vigtigste aktører. Stærke og effektive informationssystemer er uundværlige for en bedre udveksling af oplysninger mellem retslige og retshåndhævende myndigheder i hele EU. Schengeninformationssystemet (SIS) er også blevet styrket takket være ajourførte regler, der afhjælper potentielle mangler gennem oprettelsen af yderligere kategorier af indberetninger, udvidelse af listen over genstande, for hvilke der kan indlæses indberetninger, og tilladelse til indlæsning af nye typer oplysninger. De nye regler trådte i kraft den 28. december 2018 og skulle være fuldt operationelle senest i december 2021. Tilsvarende blev det europæiske informationssystem vedrørende strafferegistre (ECRIS) i 2019 suppleret med endnu et system, som muliggør effektiv udveksling af strafferegisteroplysninger om tredjelandsstatsborgere, der er dømt i EU (ECRIS-TCN). Arbejdet med den tekniske udvikling og gennemførelsen af dette nye centraliserede system er i gang, og systemet forventes at træde i kraft i 2023. Den 24. juli 2020 vedtog Kommissionen rapporten om gennemgang af direktivet om passagerlisteoplysninger (PNR-oplysninger), der indeholder en gennemgang af PNR-direktivets første to anvendelsesår. Dette viser, at udviklingen af PNR-systemet i hele EU er godt i gang. Anvendelsen af PNR-oplysninger er afgørende for bekæmpelsen af terrorisme, grov kriminalitet og organiseret kriminalitet og har allerede givet håndgribelige resultater. Kun én medlemsstat har endnu ikke givet Kommissionen meddelelse om fuld gennemførelse. Den 3. december 2020 fremsendte Kommissionen en begrundet udtalelse om manglende meddelelse om fuld gennemførelse af direktivet. Den 9. september 2020 offentliggjorde Kommissionen evalueringen af direktivet om forhåndsinformation om passagerer fra 2004. Evalueringen fremhæver en række mangler og uoverensstemmelser, som vil indgå i den kommende revision af den nuværende juridiske ramme. Et andet vigtigt instrument, der undersøges nærmere, er Prümafgørelserne, som vil blive vurderet i lyset af den operationelle, teknologiske, kriminaltekniske og databeskyttelsesmæssige udvikling. Samarbejdet skal også række ud over EU og inddrage vigtige tredjelande i bekæmpelsen af terrorisme og organiseret kriminalitet. Den 13. maj 2020 gav Rådet bemyndigelse til at indlede forhandlinger med New Zealand om udveksling af personoplysninger mellem Europol og New Zealand. Der pågår forhandlinger med Tyrkiet, men der er ikke gjort fremskridt i forhandlingerne med Algeriet, Egypten, Israel, Jordan, Libanon, Marokko og Tunesien om udveksling af personoplysninger med henblik på bekæmpelse af grov kriminalitet og terrorisme. Desuden vedtog Kommissionen den 19. november 2020 en henstilling med henblik på Rådets afgørelse om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om en aftale mellem Den Europæiske Union og ti tredjelande om samarbejde mellem Eurojust og de pågældende tredjelande om udveksling af personoplysninger. Med hensyn til det internationale samarbejde om udveksling af PNR-oplysninger med henblik på bekæmpelse af terrorisme og grov kriminalitet gav Rådet bemyndigelse til at indlede forhandlinger med Japan om undertegnelse af en PNR-aftale. I mellemtiden er de fælles evalueringer af de eksisterende aftaler mellem EU og USA og mellem EU og Australien ved at blive afsluttet. Kommissionen har også iværksat en revision af sin nuværende overordnede tilgang til overførsel af PNR-oplysninger til tredjelande. Kommissionen samarbejder tillige med FN om at øge partnerlandenes kapacitet til at forebygge, afsløre, efterforske og retsforfølge terrorhandlinger og andre alvorlige forbrydelser ved at indsamle og analysere passageroplysninger, både API- og PNR-oplysninger. Kommissionen indledte processen med at lette overførslen af PNR-oplysninger i overensstemmelse med EU's retlige krav inden for rammerne af de nye PNR-standarder, der er vedtaget af Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO). Den 23. juni 2020 vedtog ICAO-Rådet de nye standarder og den anbefalede praksis (SARP) vedrørende PNR, og dets kontraherende parter har indtil den 30. januar 2021 til at underrette ICAO om eventuelle forskelle mellem deres nationale reguleringspraksis og de nye PNR-SARP'er.

2. Bidraget fra stærke ydre grænser Moderne og effektiv forvaltning af de ydre grænser er nøglen til at garantere EU-borgernes sikkerhed. Inddragelse af alle relevante aktører for at skabe størst mulig sikkerhed ved grænsen og give dem passende redskaber kan have en reel indvirkning på forebyggelsen af grænseoverskridende kriminalitet og terrorisme. I den nye pagt om migration og asyl fremhævede man også behovet for en solid og retfærdig forvaltning af de ydre grænser, herunder identitetskontrol, sundheds- og sikkerhedskontrol. Dette er en del af den samlede tilgang, som viser, hvordan politikken for migration, asyl, integration og grænseforvaltning afhænger af fremskridt på alle fronter. Den nye pagt understregede, at et effektivt Schengenområde er nødvendigt for migrationspolitikken, og at det også har vidtrækkende sikkerhedsmæssige konsekvenser. Dette blev drøftet på det første Schengenforum den 30. november 2020. Repræsentanter for medlemsstaterne og Europa-Parlamentet var enige om betydningen af et effektivt Schengensamarbejde for borgernes frie bevægelighed og sikkerhed. Denne proces vil indgå i en ny Schengenstrategi, som skal fremlægges i 2021. Schengenevaluerings- og overvågningsmekanismen er et vigtigt redskab til at sikre gensidig tillid og en bedre og sammenhængende gennemførelse af Schengenreglerne, herunder de sikkerhedsmæssige konsekvenser. Dette var et vigtigt emne i statusrapporten, der blev vedtaget den 25. november, over gennemførelsen af Schengenreglerne og over, hvordan Schengenevaluerings- og overvågningsmekanismen fungerer. Interoperabilitetsforordningerne er udformet med henblik på at sikre samarbejde mellem eksisterende og nye eller opgraderede EU-informationssystemer, således at sikkerheds-, grænse- og migrationsstyringen foregår på en mere intelligent og effektiv måde. Interoperabilitet mellem EU's informationssystemer vil forbedre effektiviteten af kontrollen ved de ydre grænser, bidrage til at forebygge irregulær indvandring og også til et højt sikkerhedsniveau. Det vil være et værdifuldt ekstra redskab for retshåndhævende myndigheder og grænsemyndigheder. Medlemsstaterne, de associerede Schengenlande og de relevante EU-agenturer (eu-LISA, Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og Europol) skal stå klar, og Kommissionen overvåger forberedelserne og beredvilligheden til at sikre fuld gennemførelse inden udgangen af 2023. Der blev den 8. december 2020 opnået foreløbig enighed mellem medlovgiverne om forslaget om at ajourføre visuminformationssystemet. En række vigtige retsakter er dog endnu ikke vedtaget. Europa-Parlamentet skal nå til enighed om at ville samarbejde med Rådet om ændringerne af EU-systemet vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS). Forbindelserne mellem relevante informationssystemer til sikkerhedsrisikoanalyse er afgørende for at øge vores sikkerhed. Styrkelse af samarbejdet mellem told- og grænsekontrolmyndighederne og synergierne mellem deres informationssystemer i overensstemmelse med relevante kontrolforanstaltninger, herunder beskyttelse af personoplysninger og lovgivning om beskyttelse af privatlivets fred, er en prioritet i handlingsplanen om at få toldunionen op på næste niveau den 28. september 2020. En foreløbig vurdering foretaget af Kommissionen i samarbejde med politi- og toldeksperter fra medlemsstaterne indeholder navnlig en anbefaling af en sammenkobling mellem Schengeninformationssystemet (SIS) og Europol-data med toldimportkontrolsystemet (ICS2), og der vil nu blive iværksat en feasibilityundersøgelse heraf. Forordningen om den europæiske grænse- og kystvagt trådte i kraft i december 2019 og er en omfattende ajourføring af EU's kapacitet og redskaber til at styrke EU's ydre grænser. Dette vil gøre det muligt at øge grænsernes bidrag til sikkerheden betydeligt. Det nye mandat styrker Frontex' evne til at støtte medlemsstaterne i forvaltningen af de ydre grænser og tilbagesendelser og udvider mulighederne for samarbejde med tredjelande. Der arbejdes på at sikre, at den europæiske grænse- og kystvagts stående korps er klar til sin første indsættelse den 1. januar 2021. I juni 2019 indførte EU strammere sikkerhedsstandarder for ID-kort for at lette EU-borgernes frie bevægelighed og samtidig mindske identitetssvig. Medlemsstaterne skal begynde at udstede identitetskort og opholdsdokumenter med nye sikkerhedsstandarder fra august 2021. De fleste af dem er i øjeblikket i færd med at tilpasse deres dokumentdesign til kravene i forordningen. 3. Styrkelse af forskning og innovation på sikkerhedsområdet Forskning i sikkerhed og fremme af innovation understøtter en koordineret EU-reaktion på komplekse udfordringer og giver mulighed for konkrete skridt til at afbøde risici. Sikkerhedsunionen er et af fire fokusområder i arbejdsprogrammet for Horisont 2020 for 2018-2020, som tegner sig for 50 % af den samlede offentlige finansiering af sikkerhedsforskning i EU. Forslagsindkaldelserne vedrørende sikkerhedsforskning under Horisont 2020 i 2019 førte til, at der blev udvalgt 42 projekter, som modtog i alt 253 mio. EUR i EU-støtte. Arbejdet vil omfatte beskyttelse af infrastruktur, øget modstandsdygtighed over for katastrofer, bekæmpelse af kriminalitet og terrorisme og sikring af de ydre grænser samt forbedring af den digitale sikkerhed. Det vejledende budget for projekter i 2020 er på 265 mio. EUR. Dette omfatter en forslagsindkaldelse til 20 mio. EUR om kunstig intelligens, som vil støtte de europæiske retshåndhævende myndigheders opskalering af AI-kapaciteter, øge deres AI-kompetence og styrke samarbejdet. Det arbejde, der forberedes under det nye forskningsrammeprogram Horisont Europa, vil støtte gennemførelsen af EU's strategi for en sikkerhedsunion samt grænseforvaltnings- og sikkerhedsdimensionen i den nye pagt om migration og asyl, EU's politikker for katastrofeforebyggelse og EU-strategien for maritim sikkerhed. EU-finansieret sikkerhedsforskning har også vist sig at være effektiv med hensyn til at fremme samarbejde og støtte sikkerhedsaktører under covid-19-pandemien. Støtten omfatter værktøjer til fælles epidemiologisk og kriminel risiko- og trusselsvurdering og -efterforskning. For at sikre udbredelsen af innovative projekter skal EU-agenturerne integreres i det eksisterende sikkerhedsforsknings- og innovationslandskab. Efter samlingen i Rådet (retlige og indre anliggender) i oktober 2019 er EU-agenturer og Kommissionens Fælles Forskningscenter i øjeblikket ved at oprette EU's innovationsknudepunkt for indre sikkerhed på grundlag af de eksisterende retlige mandater, og dette skal fungere som et samarbejdsnetværk for innovationslaboratorierne. Knudepunktet bliver en koordineringsmekanisme til støtte for de deltagende enheder, hvor de kan udveksle oplysninger og viden, oprette fælles projekter og formidle resultater og teknologiske løsninger af relevans for den indre sikkerhed. Det europæiske industri-, teknologi- og forskningskompetencecenter for cybersikkerhed og netværket af nationale koordinationscentre skal støtte innovation og industripolitik inden for cybersikkerhed. De skal styrke den europæiske cybersikkerhedskapacitet, beskytte vores økonomi og samfund mod cyberangreb, fastholde forskningsekspertise og styrke EU's konkurrenceevne. Triloger er i øjeblikket i gang. 4. Færdigheder og bevidstgørelse Kendskab til sikkerhedsspørgsmål og tilegnelse af de fornødne færdigheder for at imødegå potentielle trusler er afgørende for at opbygge et mere modstandsdygtigt samfund med bedre rustede virksomheder, forvaltninger og enkeltpersoner. Det er også vigtigt, at ofrene kan udnytte deres rettigheder. Fagfolk inden for retshåndhævelse og retsvæsen De covid-19-relaterede restriktioner påvirkede i høj grad Cepol, som var nødt til at annullere alle planlagte boligaktiviteter fra marts 2020. Disse særlige omstændigheder medførte også en stigende efterspørgsel efter onlinetjenester. I årets første fire måneder registrerede agenturet således en stigning på 30 % i virtuelle aktiviteter og på 100 % i antallet af onlinebrugere. Blandt de prioriterede uddannelsesområder for 2019-2021 er bekæmpelse af irregulær indvandring, terrorbekæmpelse, menneskehandel og cyberkriminalitet samt seksuelt misbrug af børn. Kommissionen forbereder i øjeblikket evalueringen af Cepol, som skal være afsluttet i juli 2021.