BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Rådets forordning (EU) 2017/1939 om gennemførelse af et forstærket samarbejde om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed ("EPPO") blev vedtaget af Rådet den 12. oktober 2017 og trådte i kraft den 20. november 2017.

Det fremgår af artikel 20 i Rådets forordning (EU) 2017/1939, at Kommissionen er ansvarlig for oprettelsen og den indledende administrative drift af EPPO, indtil sidstnævnte har kapacitet til at gennemføre sit eget budget.

En forudsætning for oprettelsen af EPPO er udvælgelse og udnævnelse af dets medlemmer og personale, navnlig af de europæiske anklagere, der sammen med den europæiske chefanklager udgør EPPO's kollegium. EPPO's kollegium skal træffe en række vigtige afgørelser af generel karakter, uden hvilke EPPO ikke kan påbegynde sine aktiviteter. Disse afgørelser omfatter bl.a. vedtagelse af EPPO's forretningsorden samt ansættelsesvilkårene for de europæiske delegerede anklagere, udnævnelsen af disse og af den administrerende direktør.

Ifølge artikel 16, stk. 1, i Rådets forordning (EU) 2017/1939 skal hver deltagende medlemsstat indstille tre kandidater, som er a) aktive medlemmer af den relevante medlemsstats retsforfølgende myndigheder eller domstole, b) hvis uafhængighed er uomtvistelig, og c) som besidder de nødvendige kvalifikationer for udnævnelse til høje anklagemæssige eller judicielle funktioner i deres respektive medlemsstater og har relevant praktisk erfaring med nationale retssystemer, finansielle efterforskninger og med internationalt retligt samarbejde i straffesager.

Det fremgår endvidere af artikel 16, stk. 2, i Rådets forordning (EU) 2017/1939, at Rådet efter at have modtaget den begrundede udtalelse fra det udvælgelsespanel, der er omhandlet i artikel 14, stk. 3, i Rådets forordning (EU) 2017/1939, udvælger og udpeger en af kandidaterne til hvervet som europæisk anklager i den pågældende medlemsstat. Hvis udvælgelsespanelet finder, at en kandidat ikke opfylder betingelserne for udførelsen af opgaverne som europæisk anklager, er dets udtalelse bindende for Rådet.

Den 13. juli 2018 vedtog Rådet gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/1696 om reglerne for det i artikel 14, stk. 3, i Rådets forordning (EU) 2017/1939 omhandlede udvælgelsespanels funktionsmåde.

I regel VII, stk. 2, heri er det fastsat, at udvælgelsespanelet skal indkalde de kandidater, der er indstillet af medlemsstaterne til stillingen som europæisk anklager, til en samtale og afgive en udtalelse om deres kvalifikationer til at udføre en europæisk anklagers opgaver. Panelet skal udtrykkeligt tilkendegive, om de indstillede kandidater opfylder betingelserne i artikel 16, stk. 1, i Rådets forordning (EU) 2017/1939, og såfremt det ikke er tilfældet, anmoder det gennem sit sekretariat den berørte medlemsstat om at indstille et tilsvarende antal nye kandidater. Udvælgelsespanelet rangordner herefter ansøgerne i forhold til deres kvalifikationer og erfaring. Rangordningen er udtryk for udvælgelsespanelets prioritering og er ikke bindende for Rådet.

Hvis en medlemsstat ikke indstiller tre egnede kandidater inden for rimelig tid, kan udvælgelsespanelet som følge af denne regel ikke afgive den begrundede udtalelse om ansøgerne til Rådet, og udvælgelsesproceduren kan ikke afsluttes. Dette vil kunne forhindre Rådet i at udpege den europæiske anklager for den pågældende medlemsstat rettidigt og dermed forsinke oprettelsen af den europæiske anklagemyndighed og påbegyndelsen af dens arbejde.

Erfaringerne fra udvælgelsesproceduren for de første europæiske anklagere har vist, at en medlemsstat kan stå over for betydelige vanskeligheder med at identificere og indstille kandidater, der opfylder betingelserne, og i særlige tilfælde kan det være objektivt umuligt at indstille det nødvendige antal kvalificerede ansøgere inden for rimelig tid.

Formålet med dette forslag er at gøre det muligt for udvælgelsespanelet at afgive en begrundet udtalelse til Rådet vedrørende kun to ansøgere, der opfylder betingelserne, i exceptionelle og behørigt begrundede tilfælde, dvs. hvor det er tilstrækkeligt godtgjort, at det objektivt set er umuligt for en medlemsstat at finde en kvalificeret tredje kandidat inden for rimelig tid, skønt den har udfoldet alle nødvendige bestræbelser for at gøre dette, henset til de exceptionelle omstændigheder, som gør sig gældende i den pågældende medlemsstat. Under disse omstændigheder kan udvælgelsespanelet nøjes med at sende Rådet sin begrundede udtalelse vedrørende kun to ansøgere, der opfylder betingelserne, og Rådet kan frit træffe afgørelse på grundlag af denne udtalelse.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Oprettelsen af en europæisk anklagemyndighed er foreskrevet i artikel 86 i TEUF. Den europæiske anklagemyndighed vil være det første EU-organ med beføjelser til efterforskning og retsforfølgning i relation til lovovertrædelser, der skader Unionens finansielle interesser, og den vil være en helt ny aktør på det europæiske retsområde. Den Europæiske Anklagemyndighed forventes at være garant for en mere sammenhængende og effektiv politik med hensyn til retsforfølgning af lovovertrædelser, der har en negativ effekt på EU-budgettet, hvilket forventes at føre til et større antal sager og deraf følgende domfældelser, en øget afskrækkende virkning samt til, at uretmæssigt udbetalte EU-midler i højere grad kan tilbagesøges. Ved at fremlægge dette forslag til ændring af Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/1696 opfylder Kommissionen sin forpligtelse i henhold til artikel 20, 14, stk. 3, og 16, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 2017/1939. Dette forslag vil gøre det muligt at gennemføre de nødvendige udvælgelses- og udnævnelsesprocedurer for EPPO's europæiske anklagere og sikre, at anklagemyndigheden kan påbegynde sit arbejde rettidigt. Dette forslag er derfor i fuld overensstemmelse med de gældende regler på de forskellige politikområder.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Dette initiativ er i overensstemmelse med EU's øvrige politikker og lovgivning med henblik på at styrke beskyttelsen af Unionens finansielle interesser.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET