P9_TA(2022)0065

Ordninger for statsborgerskab og opholdsret gennem investeringer

Europa-Parlamentets beslutning af 9. marts 2022 med forslag til Kommissionen om ordninger for statsborgerskab og opholdsret gennem investeringer (2021/2026(INL))

(2022/C 347/08)

Europa-Parlamentet,

— der henviser til artikel 225 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

— der henviser til artikel 4, stk. 3, og artikel 49 i traktaten om Den Europæiske Union,

— der henviser til artikel 21, stk. 1 og 2, artikel 77, stk. 2, litra a), artikel 79, stk. 2, og artikel 80, 82, 87, 114, 311, 337 og 352 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

— der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 7, 8 og 20,

— der henviser til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, særlig artikel 8,

— der henviser til Rådets direktiv 2003/86/EF af 22. september 2003 om ret til familiesammenføring (1) (»familiesammenføringsdirektivet«),

— der henviser til Rådets direktiv 2003/109/EF af 25. november 2003 om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding (2) (»direktivet om fastboende udlændinge«),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1806 af 14. november 2018 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (3),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 af 20. maj 2015 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF samt Kommissionens direktiv 2006/70/EF (4),

— der henviser til Københavnskriterierne og til Unionens regelsæt (den gældende EU-ret), som et kandidatland skal vedtage, gennemføre og håndhæve for at være berettiget til at tiltræde Unionen, særligt kapitel 23 og 24,

— der henviser til Kommissionens åbningsskrivelser af 20. oktober 2020 til Cypern og Malta om iværksættelse af traktatbrudsprocedurer med hensyn til deres ordninger for tildeling af statsborgerskab til investorer,

— der henviser til Kommissionens skrivelse til Bulgarien af 20. oktober 2020, hvori den fremhæver bekymringer vedrørende en ordning for tildeling af statsborgerskab til investorer og anmoder om yderligere oplysninger,

— der henviser til Kommissionens rapport af 23. januar 2019 med titlen »Ordninger for tildeling af statsborgerskab og opholdsret til investorer i Den Europæiske Union«,

— der henviser til Kommissionens fremlæggelse af 20. juli 2021 af en pakke med fire lovforslag om at styrke EU's regler om bekæmpelse af hvidvaskning af penge og af finansiering af terrorisme,

— der henviser til sin beslutning af 16. januar 2014 om EU-borgerskab til salg (5), af 26. marts 2019 om økonomisk kriminalitet, skatteunddragelse og skatteundgåelse (6), af 18. december 2019 om retsstatsprincippet i Malta efter de seneste afsløringer om mordet på Daphne Caruana Galizia (7), af 10. juli 2020 om en samlet EU-politik for forebyggelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme — Kommissionens handlingsplan og den seneste udvikling (8), af 17. december 2020 om strategien for EU's sikkerhedsunion (9) og af 29. april 2021 om mordet på Daphne Caruana Galizia og retsstatssituationen i Malta (10),

— der henviser til undersøgelsen fra Europa-Parlamentets Forskningstjeneste af 17. oktober 2018 med titlen »Citizenship by investment (CBI) and residency by investment (RBI) schemes in the EU« (Ordninger for statsborgerskab og opholdsret i Unionen gennem investeringsordninger),

— der henviser til undersøgelsen fra Europa-Parlamentets Forskningstjeneste af 22. oktober 2021 med titlen »Avenues for EU action in citizenship and residence by investment schemes — European added value assessment« (Veje for EU-tiltag vedrørende ordninger for statsborgerskab og opholdsret — evaluering af den europæiske merværdi) (»EPRS EAVA-undersøgelsen«),

— der henviser til en undersøgelse foretaget af Milieu Ltd i juli 2018 for Kommissionen med titlen »Factual analysis of Member States Investors' Schemes granting citizenship or residence to third-country nationals investing in the said Member State — Study Overview« (Faktuel analyse af medlemsstaternes ordninger for tildeling af statsborgerskab og opholdsret til tredjelandsstatsborgere, der investerer i den pågældende medlemsstat — overblik over undersøgelsen),

— der henviser til aktiviteterne på dette område i overvågningsgruppen om demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder under dets Udvalg om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, navnlig udvekslingerne af synspunkter med bl.a. Kommissionen, akademikere, civilsamfundet og journalister den 19. december 2019, 11. september 2020 og 4. december 2020 og dens besøg i Malta den 19. september 2018,

— der henviser til forretningsordenens artikel 47 og 54,

— der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A9-0028/2022),

A. der henviser til, at Kommissionens formand Ursula von der Leyen, forud for hendes godkendelse af Parlamentet, i de politiske retningslinjer for den næste Kommission 2019-2024 (11) forpligtede sig til at støtte en initiativret for Parlamentet og imødekomme initiativer med en lovgivningsmæssig retsakt, når Parlamentet vedtager beslutninger med anmodning om, at Kommissionen fremsætter lovforslag;

B. der henviser til, at Kommissionens formand Ursula von der Leyen i sin tale om Unionens tilstand den 16. september 2020 erklærede: »Hvad enten det handler om EU-rettens forrang, pressefrihed, domstolenes uafhængighed eller salg af gyldne pas. Europæiske værdier er ikke til salg«;

C. der henviser til, at flere medlemsstater har indført ordninger for statsborgerskab gennem investeringer (CBI) og opholdsret gennem investeringer (RBI), der tildeler statsborgerskab eller status som fastboende udlænding til tredjelandsstatsborgere til gengæld for primært finansielle tilførsler i form af »passive« kapitalinvesteringer; der henviser til, at sådanne CBI-/RBI-ordninger er kendetegnet ved at have minimale eller ingen krav om fysisk tilstedeværelse og tilbyder hurtig adgang til statsborgerskab eller status som fastboende udlænding i en medlemsstat sammenlignet med konventionelle kanaler; der henviser til, at der er betydelige forskelle mellem medlemsstaterne med hensyn til den tid, det tager at behandle ansøgninger (12); der henviser til, at letheden ved at opnå statsborgerskab eller opholdsret ved hjælp af sådanne ordninger står i stærk kontrast til hindringerne for at søge om international beskyttelse, lovlig indvandring eller naturalisering gennem de konventionelle kanaler;

D. der henviser til, at eksistensen af CBI-ordninger påvirker alle medlemsstaterne, eftersom en medlemsstats beslutning om at tildele statsborgerskab for investeringer automatisk giver rettigheder i forhold til de øvrige medlemsstater, navnlig retten til fri bevægelighed, retten til at stemme og opstille ved lokalvalg og valg til Europa-Parlamentet, retten til konsulær beskyttelse ved manglende repræsentation uden for Unionen og retten til at få adgang til det indre marked og udøve økonomiske aktiviteter; der henviser til, at CBI-/RBI-ordninger i de enkelte medlemsstater også har betydelige eksternaliteter for andre medlemsstater såsom korruption og risici for hvidvask af penge; der henviser til, at disse eksternaliteter berettiger regulering fra Unionens side;

E. der henviser til, at unionsborgerskab er en enestående og grundlæggende status, der tildeles Unionens borgere som supplement til statsborgerskab, udgør et af de vigtigste resultater af Unionens integration og giver borgere lige rettigheder i hele Unionen;

F. der henviser til, at tildeling af statsborgerskab henhører under medlemsstaternes beføjelser, men at denne beføjelse skal udøves i god tro, i en ånd af gensidig respekt, på en gennemsigtig måde, i overensstemmelse med princippet om loyalt samarbejde og med fuld respekt for EU-retten; der henviser til, at Unionen har vedtaget foranstaltninger til harmonisering af procedurerne for lovlig indvandring til Unionen og de rettigheder, der er knyttet til opholdsstatus, såsom direktivet om fastboende udlændinge;

G. der henviser til, at anvendelsen af CBI-ordninger gør unionsborgerskab til en vare; der henviser til, at kommercialisering af rettigheder krænker EU-værdier, navnlig princippet om lighed; der henviser til, at mulighederne for lovlig indvandring til Unionen og de rettigheder, der er knyttet til opholdsstatus, allerede er omfattet af EU-retten, såsom i direktivet om fastboende udlændinge;

H. der henviser til, at Bulgarien, Cypern og Malta har indført lovgivning, der muliggør CBI-ordninger; der henviser til, at den bulgarske regering har fremsat lovforslag med henblik på at bringe landets CBI-ordning til ophør; der henviser til, at Cypern den 13. oktober 2020 meddelte, at det ville suspendere sin CBI-ordning; der henviser til, at den cypriotiske regering har meddelt, at den har afsluttet behandlingen af alle verserende ansøgninger om cypriotisk statsborgerskab modtaget før november 2020; der henviser til, at visse andre medlemsstater også belønner store investorer med statsborgerskab gennem ekstraordinære procedurer;

I. der henviser til, at Bulgarien, Cypern, Estland, Grækenland, Irland, Italien, Letland, Luxembourg, Malta, Nederlandene, Portugal og Spanien i øjeblikket har RBI-ordninger med minimumsinvesteringskrav på mellem 60 000 EUR (Letland) og 1 250 000 EUR (Nederlandene); der henviser til, at tiltrækning af investeringer er en almindelig metode til at opretholde velfungerende økonomier i medlemsstaterne, men ikke bør udgøre nogen juridisk og sikkerhedsmæssig risiko for unionsborgere;

J. der henviser til, at det i EPRS EAVA-undersøgelsen anslås, at fra 2011 til 2019 er 42 180 ansøgninger blevet godkendt i henhold til CBI-/RBI-ordninger, og flere end 132 000 personer, herunder ansøgeres familiemedlemmer fra tredjelande, har opnået opholdsret eller statsborgerskab i medlemsstater via CBI-/RBI-ordninger med skønnede samlede investeringer på 21,4 mia. EUR (13);

K. der henviser til, at ansøgninger i henhold til CBI-/RBI-ordninger ofte behandles med hjælp fra kommercielle formidlere, der muligvis får en procentdel af ansøgningsgebyret; der henviser til, at kommercielle formidlere i nogle medlemsstater har spillet en rolle med hensyn til udvikling og fremme af CBI-/RBI-ordningerne;

L. der henviser til, at Kommissionen har indledt traktatbrudsprocedurer mod Cypern og Malta med den begrundelse, at tildeling af unionsborgerskab for på forhånd fastsatte betalinger eller investeringer uden nogen forbindelse til de berørte medlemsstater underminerer essensen af unionsborgerskab;

M. der henviser til, at CBI-/RBI-ordninger indebærer risici i varierende omfang, herunder risiko for korruption, hvidvask af penge, sikkerhedstrusler, skatteundgåelse, makroøkonomiske ubalancer, pres på ejendomssektoren, hvorved adgangen til boliger mindskes, og undergravning af det indre markeds integritet; der henviser til, at det er vanskeligt at vurdere omfanget af disse risici på grund af begrænsede oplysninger og gennemsigtighed, og at disse risici i øjeblikket ikke behandles tilstrækkeligt, hvilket medfører en svag kontrolprocedure og mangel på due diligence i medlemsstater med hensyn til ansøgere under CBI-/RBI-ordninger; der henviser til, at alle disse risici bør vurderes korrekt, og at gennemsigtigheden med hensyn til ordningernes gennemførelse og konsekvenser bør øges;

N. der henviser til, at forskning tyder på, at medlemsstater med CBI-/RBI-ordninger er mere udsatte for risici i forbindelse med finansiel hemmelighed og korruption end andre medlemsstater;

O. der henviser til, at eksisterende EU-ret ikke kræver systematisk søgning i Unionens store IT-systemer med henblik på baggrundstjek af ansøgere under CBI-/RBI-ordninger; der henviser til, at de eksisterende EU-bestemmelser og nationale bestemmelser ikke kræver, at der foretages nogen kontrolprocedurer, inden der tildeles statsborgerskab eller opholdsret under CBI-/RBI-ordninger; der henviser til, at medlemsstaterne ikke altid konsulterer databaser, anvender grundige procedurer eller deler resultaterne af kontroller og procedurer;

P. der henviser til, at Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) har udstukket retningslinjer for begrænsning af omgåelse af den fælles rapporteringsstandard gennem misbrug af CBI-/RBI-ordninger (14);

Q. der henviser til, at Kommissionens initiativ om at oprette en ekspertgruppe vedrørende tildeling af statsborgerskab og opholdsret til investorer tog sigte på, at medlemsstaternes repræsentanter skulle blive enige om et fælles sæt sikkerhedskontroller, men at denne gruppe ikke foreslog et sådant fælles sæt sikkerhedskontroller; der henviser til, at denne gruppe ikke har afholdt møder siden 2019;

R. der henviser til, at nogle tredjelande omfattet af bilag II i forordning (EU) 2018/1806, hvis borgere har visumfri adgang til EU, har CBI-ordninger med lave eller ingen opholdskrav og svage sikkerhedskontroller, navnlig med hensyn til lovgivning vedrørende bekæmpelse af hvidvask af penge; der henviser til, at disse CBI-ordninger annonceres som »gyldne pas« med det udtrykkelige formål at gøre det lettere at rejse visumfrit ind i Unionen; der henviser til, at nogle kandidatlande anvender lignende ordninger med den yderligere forventede fordel, som et fremtidigt unionsmedlemskab udgør;

S. der henviser til, at når ansøgerne under disse ordninger får tildelt deres nye statsborgerskabs- eller opholdsretsstatus, nyder de med det samme godt af fri bevægelighed (15) i Schengenområdet;

T. der henviser til, at tredjelandes ret til at gøre det muligt for deres borgere at ændre deres navn udgør en risiko, fordi tredjelandsstatsborgere kan opnå statsborgerskab i et tredjeland i henhold til en CBI-ordning og derefter ændre deres navn og rejse ind i Unionen under dette nye navn;

U. der henviser til, at cypriotiske myndigheder den 15. oktober 2021 meddelte, at de ville tilbagekalde statsborgerskabet for 39 udenlandske investorer og seks af deres familiemedlemmer, som var blevet cypriotiske statsborgere i henhold til en CBI-ordning; der henviser til, at over halvdelen af de 6 779 pas, der er udstedt af Cypern i henhold til den pågældende ordning fra 2007 til 2020, blev udstedt uden tilstrækkelig baggrundskontrol af ansøgerne (16);

V. der henviser til, at Kommissionen i 2019 konkluderede, at entydige statistikker om modtagne, godkendte og afviste CBI-/RBI-ansøgninger er helt fraværende eller er utilstrækkelige;

W. der henviser til, at RBI-ordninger er meget specifikke; der henviser til, at enhver ændring i EU-retten for ansøgere under RBI-ordninger bør være målrettet denne specifikke type opholdsstatus og ikke bør gå ud over rettighederne hos ansøgere om andre typer opholdsstatus såsom studerende, arbejdstagere og familiemedlemmer; der henviser til, at højere niveauer for sikkerhedskontrol af ansøgere under RBI-ordninger ikke bør gælde for personer, der ansøger om opholdsret i Unionen under opholdsordninger, som allerede er omfattet af EU-retten;

X. der henviser til, at Montenegros regering ikke har besluttet at indstille sin CBI-ordning, selv om den havde anerkendt betydningen af så hurtigt som muligt at udfase denne CBI-ordning fuldt ud og effektivt; opfordrer Montenegros regering til at gøre dette hurtigst muligt;

1. mener, at ordninger, der giver statsborgerskab på grundlag af en finansiel investering (CBI-ordninger), også kendt som »gyldne pas«, er kritisable ud fra et etisk, juridisk og økonomisk synspunkt og udgør adskillige alvorlige sikkerhedsrisici for unionsborgerne såsom dem, der stammer fra hvidvask af penge og korruption; mener, at manglen på fælles standarder og harmoniserede regler for ordninger for tildeling af opholdsret på grundlag af en finansiel investering (RBI-ordninger) også kan udgøre sådanne sikkerhedsrisici, påvirke den frie bevægelighed for personer inden for Schengenområdet og bidrage til at undergrave Unionens integritet;

2. minder om sin holdning om, at CBI-/RBI-ordninger i sagens natur udgør en række alvorlige risici og bør udfases af alle medlemsstater ( 17 ) ; gentager, at Kommissionen og medlemsstaterne ikke har truffet tilstrækkelige foranstaltninger til at imødegå disse ordninger på baggrund af Parlamentets beslutning af 16. januar 2014 om EU-borgerskab til salg;

3. fastslår, at CBI-ordninger underminerer essensen af unionsborgerskab, som udgør et af de vigtigste resultater af EU-integration og giver en enestående og grundlæggende status for unionsborgere herunder retten til at deltage i valg til Europa-Parlamentet og lokalvalg;

4. mener, at unionsborgerskab ikke er en vare, der kan markedsføres eller sælges, og at det aldrig er blevet tænkt som sådan i traktaterne;

5. anerkender, at regler for erhvervelse af statsborgerskab primært hører ind under medlemsstaternes kompetence, men understreger, at denne kompetence skal udøves i god tro, i en ånd af gensidig respekt, på en gennemsigtig måde, med due diligence og behørig kontrol, i overensstemmelse med princippet om loyalt samarbejde og med fuld respekt for EU-retten ( 18 ) ; mener, at hvor medlemsstater ikke handler i fuld overensstemmelse med disse standarder og principper, opstår der et retligt grundlag for tiltag på EU-plan; mener, at der også kunne opstå en unionskompetence på grundlag af artikel 21, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) med hensyn til bestemte aspekter af medlemsstaternes ret om statsborgerskab ( 19 )

6. mener, at de fordelagtige vilkår og hasteprocedurer, der er fastsat for investorer i CBI-/RBI-ordningerne, sammenlignet med vilkår og procedurer for andre tredjelandsstatsborgere, som ønsker at opnå international beskyttelse, opholdsret eller statsborgerskab, er diskriminerende, er uretfærdige og risikerer at underminere sammenhængen i EU-retten vedrørende asyl og migration;

7. mener, at CBI-ordninger skal holdes adskilt fra RBI-ordninger på grund af forskellen i alvoren af de risici, de indebærer, hvilket derfor nødvendiggør målrettede lovgivningsmæssige og politiske EU-foranstaltninger; anerkender forbindelsen mellem RBI-ordninger og statsborgerskab, fordi opnåelse af opholdsret kan lette adgangen til statsborgerskab;

8. bemærker, at tre medlemsstater har lovgivning, der muliggør CBI-ordninger, nemlig Bulgarien (selv om den bulgarske regering har fremsat et lovforslag om at sætte en stopper for landets CBI-ordning), Cypern og Malta, og at 12 medlemsstater har RBI-ordninger, som alle har forskellige investeringsbeløb og -muligheder og forskellige standarder for kontroller og procedurer; beklager, at denne forskel kunne udløse en konkurrence mellem medlemsstaterne om ansøgere og udgøre en risiko for et kapløb om at sænke niveauet, hvad angår kontrolstandarder, og en forringelse af due diligence for at øge brugen af ordningerne ( 20 )

9. mener, at den rolle, som formidlere spiller med hensyn til at udvikle og fremme CBI-/RBI-ordninger samt udarbejde individuelle ansøgninger, ofte uden gennemsigtighed eller ansvarlighed, udgør en interessekonflikt, som er let at misbruge, og at der derfor er behov for en streng og bindende regulering af disse formidlere, som går videre end blot selvregulering og adfærdskodekser; anmoder om, at formidleres tjenester bringes til ophør i forbindelse med CBI-ordninger;

10. beklager manglen på omfattende sikkerhedskontroller, kontrolprocedurer og due diligence i medlemsstater, som har CBI-/RBI-ordninger; bemærker, at medlemsstater ikke altid søger i de tilgængelige EU-databaser og ikke udveksler oplysninger om resultatet af sådanne kontroller og procedurer, hvilket giver mulighed for at indgive flere på hinanden følgende ansøgninger under CBI-/RBI-ordninger i hele Unionen; opfordrer medlemsstaterne til at gør dette; mener, at medlemsstaternes myndigheder skal passende procedurer til at foretage kontrol af CBI-/RBI-ansøgere på plads, da tildeling af opholds- og statsborgerskabsrettigheder er statens ansvar, og medlemsstaternes myndigheder ikke må forlade sig på baggrundskontrol og due diligence-procedurer, der udføres af formidlere og andre ikkestatslige aktører, selv om medlemsstaterne kan anvende relevante oplysninger fra uafhængige ikkestatslige aktører; udtrykker bekymring over, at der er rapporteret om tilfælde, hvor ansøgninger om statsborgerskab i visse medlemsstater blev godkendt, selv om ansøgerne ikke overholdt sikkerhedskravene;

11. beklager, at ekspertgruppen vedrørende tildeling af statsborgerskab og opholdsret til investorer, der består af repræsentanter fra medlemsstaterne, ikke er blevet enig om et fælles sæt sikkerhedskontroller, som den fik mandat til ved udgangen af 2019; finder, at denne manglende evne til at nå til enighed om et fælles sæt sikkerhedskontroller viser begrænsningerne ved en mellemstatslig tilgang til problemet, og understreger behovet for EU-tiltag;

12. beklager, at kravene for at få opholdsstatus i henhold til medlemsstaternes CBI-/RBI-ordninger ikke altid omfatter uafbrudt og reel fysisk tilstedeværelse og er vanskelige at kontrollere og dermed potentielt tiltrækker ansøgere i ond tro, som køber et statsborgerskab udelukkende på grund af den adgang, det giver til Unionens område og indre marked, uden nogen form for tilknytning til den pågældende medlemsstat;

13. opfordrer medlemsstaterne til effektivt at håndhæve det nødvendige fysiske ophold for tredjelandsstatsborgere, der ønsker at opnå status som fastboende udlænding i henhold til direktivet om fastboende udlændinge uden at opfylde dette direktivs krav om fem års uafbrudt og lovligt ophold;

14. glæder sig over de traktatbrudsprocedurer, som Kommissionen indledte i oktober 2020 mod Cypern og Malta vedrørende deres CBI-ordninger; opfordrer Kommissionen til at fremskynde disse procedurer, da de yderligere kunne præcisere, hvordan CBI-ordninger kan håndteres ud over de lovgivningsmæssige foranstaltninger, der foreslås her, og til at indlede yderligere traktatbrudsprocedurer mod medlemsstater vedrørende RBI-ordninger, hvor dette er berettiget; opfordrer Kommissionen til nøje at overvåge, rapportere om og træffe tiltag vedrørende alle CBI-/RBI-ordninger i hele Unionen;

15. mener, at Unionens ret om bekæmpelse af hvidvask af penge er et afgørende element i håndteringen af de risici, som CBI-/RBI-ordninger udgør; glæder sig over, at Kommissionens pakke med lovforslag af 20. juli 2021 om bekæmpelse af hvidvaskning af penge og af finansiering af terrorisme behandler RBI-ordninger, navnlig ved at fremme opførelse af formidlere på listen over forpligtede enheder; mener imidlertid, at der stadig vil være mangler, såsom at offentlige enheder, der behandler CBI-/RBI-ansøgninger, ikke vil blive opført på listen over forpligtede enheder;

16. bemærker, at ansøgninger i henhold til CBI-/RBI-ordninger er særligt vanskelige at kontrollere og vurdere, hvor de vedrører fælles ansøgninger, der omfatter forskellige familiemedlemmer; bemærker, at der i henhold til visse nationale RBI-ordninger kan tildeles opholdsstatus på baggrund af familiemæssige, personlige eller andre bånd til hovedansøgeren; bemærker, at familiesammenføringsrettigheder i henhold til familiesammenføringsdirektivet gælder, efter at der er opnået opholdsstatus i en medlemsstat, og således gør det muligt for familiemedlemmer at rejse ind i Unionen uden de yderligere specifikke kontrolforanstaltninger, der normalt kræves i henhold til RBI-ordninger;

17. bemærker, at tredjelande, som har CBI-ordninger, og som drager fordel af visumfrie rejser til Unionen ( 21 ) , udgør en risiko, fordi tredjelandsstatsborgere kan købe statsborgerskab i de pågældende tredjelande udelukkende med det formål at kunne rejse ind i Unionen uden yderligere screening; fremhæver, at risiciene er endnu større for EU-kandidatlande, der har CBI-/RBI-ordninger ( 22 ) , fordi de forventede fordele ved et fremtidigt EU-medlemskab og visumfrie rejser inden for Unionen kan være en faktor;

18. mener, at CBI-ordninger i lyset af de særlige risici, der er forbundet med sådanne ordninger og deres iboende uforenelighed med princippet om loyalt samarbejde som anerkendt i Kommissionens igangværende traktatbrudsprocedurer mod to medlemsstater, bør udfases fuldt ud i alle medlemsstaterne, og anmoder Kommissionen om inden udløbet af sit nuværende mandat at forelægge et forslag til retsakt med henblik herpå, der kunne baseres på artikel 21, stk. 2, artikel 79, stk. 2, artikel 114 eller artikel 352 i TEUF;

19. mener, at udfasningen af CBI-ordninger vil kræve en overgangsperiode, og mener, at eftersom CBI-/RBI-ordninger udgør en slags snylteri og skaber alvorlige konsekvenser for Unionen og medlemsstaterne, er et finansielt bidrag til Unionens budget berettiget for begge ordninger, og for CBI-ordningernes vedkommende indtil de er fuldstændig udfaset, som et konkret udtryk for solidaritet, der følger af bl.a. artikel 80 i TEUF; anmoder derfor om, at Kommissionen i 2022 på grundlag af artikel 311 i TEUF fremsætter et forslag til indførelse af en ny kategori af Unionens egne indtægter, bestående af en justeringsmekanisme for CBI-/RBI-ordninger, som pålægger en afgift fastsat som en meningsfuld procentdel af de investeringer, der foretages i medlemsstater som led i CBI-/RBI-ordninger, og som fastsættes på grundlag af en rimelig vurdering af alle de negative eksternaliteter for Unionen som helhed for så vidt angår disse ordninger;

20. mener, at bidraget fra CBI-/RBI-ordninger til medlemsstaternes realøkonomi er begrænset med hensyn til jobskabelse, innovation og vækst, og at en væsentlig del af investeringerne går direkte til ejendomsmarkedet eller til fonde; mener, at de store investeringer i forbindelse med CBI-/RBI-ordninger kunne indvirke på den finansielle stabilitet, navnlig i små medlemsstater, hvor kapitaltilstrømninger kunne udgøre en stor del af BNP eller udenlandske investeringer ( 23 ) ; anmoder om, at Kommissionen i 2022 på grundlag af artikel 79, stk. 2, og artikel 80, 82, 87 og 114 i TEUF fremsætter et forslag til en retsakt, der indeholder bestemmelser på EU-plan om investeringer i henhold til RBI-ordninger for at styrke deres merværdi for realøkonomien og skabe forbindelser til prioriteterne for Unionens økonomiske genopretning;

21. anmoder om, at Kommissionen inden udløbet af sit nuværende mandat fremsætter et forslag til en forordning, eventuelt suppleret af andre lovgivningsmæssige foranstaltninger, hvor det er nødvendigt, der kunne baseres på artikel 79, stk. 2, og artikel 80, 82, 87 og 114 i TEUF, og som på omfattende vis regulerer forskellige aspekter af RBI-ordninger med det formål at harmonisere standarder og procedurer og styrke kampen mod organiseret kriminalitet, hvidvask af penge, korruption og skatteunddragelse og bl.a. omfatter følgende elementer: a) øget due diligence og omfattende baggrundskontroller af ansøgerne og, hvor det er nødvendigt, af deres familiemedlemmer, herunder deres finansieringskilder, obligatoriske søgninger i Unionens store IT-systemer for retlige og indre anliggender samt kontrolprocedurer i tredjelande b) regulering, korrekt certificering og kontrol af formidlere og begrænsning af disses aktiviteter samt indstilling af deres tjenester i forbindelse med CBI-ordninger c) harmoniserede regler og forpligtelser for medlemsstaterne med hensyn til at aflægge rapport til Kommissionen om deres RBI-ordninger og ansøgninger i henhold til sådanne ordninger d) minimumskrav til fysisk ophold og minimumskrav til den aktive involvering i investeringerne, kvaliteten af disse investeringer, deres merværdi og bidrag til økonomien som betingelser for at opnå opholdsstatus i henhold til RBI-ordninger e) en overvågningsmekanisme til efterfølgende kontrol af udvalgte ansøgeres fortsatte overholdelse af de retlige krav i RBI-ordninger;

22. anmoder Kommissionen om at sikre og fastholde høje lovgivningsmæssige standarder for både CBI-/RBI-ordninger, såfremt en omfattende forordning kommer til at gælde for RBI-ordninger inden en fuldstændig udfasning af CBI-ordninger;

23. glæder sig over medlemsstaternes tilsagn om at træffe foranstaltninger til at begrænse salget af statsborgerskab til russere med tilknytning til den russiske regering; opfordrer alle medlemsstater til at ophøre med at anvende deres CBI- og RBI-ordninger (ordninger for hhv. statsborgerskab og bopæl) for alle russiske ansøgere med øjeblikkelig virkning; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at revurdere alle godkendte ansøgninger fra russiske statsborgere i de seneste år og udnytte alle muligheder i henhold til national ret og EU-retten for at sikre, at ingen russisk person med finansielle, forretningsmæssige eller andre forbindelser til Putin-regimet bevarer sine statsborgerskabs- og opholdsrettigheder, eller at sådanne personer midlertidigt forhindres i at udøve disse rettigheder; opfordrer Kommissionen til at kontrollere sådanne revurderinger foretaget af medlemsstaterne og til hurtigst muligt at fremsætte et lovgivningsforslag om fuldstændigt at forbyde CBI-ordninger og forbyde RBI-ordninger for russiske statsborgere, der er omfattet af målrettede foranstaltninger;

24. anmoder Kommissionen om at medtage målrettede revisioner af eksisterende EU-retsakter i forslaget, der kunne bidrage til at afskrække medlemsstater fra at indføre skadelige RBI-ordninger ved yderligere at styrke retsakter på området for bekæmpelse af hvidvask af penge og ved at styrke de relevante bestemmelser i direktivet om fastboende udlændinge;

25. anmoder om, at Kommissionen lægger så meget pres som muligt på tredjelande, der har CBI-/RBI-ordninger, og som drager fordel af visumfrie rejser i henhold til bilag II til forordning (EU) 2018/1806, for at få dem til at ophæve deres CBI-ordninger og reformere deres RBI-ordninger og bringe dem i overensstemmelse med EU-ret og -standarder, og at Kommissionen i 2022 på grundlag af artikel 77, stk. 2, litra a), i TEUF fremsætter et forslag til en retsakt, der ændrer forordning (EU) 2018/1806 i denne henseende; bemærker, at i henhold til Unionens reviderede udvidelsesmetodologi anses spørgsmål vedrørende CBI-/RBI-ordninger for at være komplekse og behandles på tværs af forskellige forhandlingsklynger og -kapitler; understreger vigtigheden af, at kandidatlande og potentielle kandidatlande foretager en gradvis og omhyggelig tilpasning af sådanne ordninger til EU-retten; foreslår, at ophør af CBI-ordninger og regulering af RBI-ordninger medtages i tiltrædelseskriterierne;

26. minder formanden for Kommissionen om hendes løfte vedrørende Parlamentets initiativret og hendes tilsagn om at følge op på Parlamentets lovgivningsmæssige initiativbetænkninger i overensstemmelse med EU-rettens principper, som er indeholdt i de politiske retningslinjer for den næste Europa-Kommission 2019-2024; forventer derfor, at Kommissionen følger op på denne beslutning med konkrete lovgivningsforslag;

27. pålægger sin formand at sende denne beslutning og de ledsagende forslag til Kommissionen og Rådet.

(1) EUT L 251 af 3.10.2003, s. 12.

(2) EUT L 16 af 23.1.2004, s. 44.

(3) EUT L 303 af 28.11.2018, s. 39.

(4) EUT L 141 af 5.6.2015, s. 73.

(5) EUT C 482 af 23.12.2016, s. 117.

(6) EUT C 108 af 26.3.2021, s. 8.

(7) EUT C 255 af 29.6.2021, s. 22.

(8) EUT C 371 af 15.9.2021, s. 92.

(9) EUT C 445 af 29.10.2021, s. 140.

(10) EUT C 506 af 15.12.2021, s. 64.

(11) »A Union that strives for more — My agenda for Europe — Political Guidelines for the next European Commission 2019-2024« af kandidat til posten som formand for Kommissionen Ursula von der Leyen, https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/political-guidelines-next-commission_en_0.pdf.

(12) EPRS EAVA-undersøgelse, tabel 9, s. 28-29.

(13) EPRS EAVA-undersøgelsen.

(14) Preventing abuse of residence by investment schemes to circumvent the CRS, OECD, af 19. februar 2018 og Corruption Risks Associated with Citizen- and Resident-by-Investment Schemes, OECD, 2019.

(15) Da Bulgarien, Kroatien, Cypern, Irland og Rumænien ikke er Schengenlande, har en tredjelandsstatsborger, der er i besiddelse af en opholdstilladelse udstedt af en af disse medlemsstater, ikke automatisk ret til fri bevægelighed inden for Schengenområdet.

(16) https://agenceurope.eu/en/bulletin/article/12814/25.

(17) Europa-Parlamentets beslutninger af 18. december 2019 om retsstatsprincippet i Malta efter de seneste afsløringer om mordet på Daphne Caruana Galizia, af 10. juli 2020 om en samlet EU-politik for forebyggelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme — Kommissionens handlingsplan og den seneste udvikling, af 17. december 2020 om strategien for EU's sikkerhedsunion og af 29. april 2021 om mordet på Daphne Caruana Galizia og retsstatssituationen i Malta.

(18) Se begrundelserne i Kommissionens traktatbrudsprocedurer mod Malta og Cypern med hensyn til deres ordninger for tildeling af statsborgerskab til investorer (https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/da/ip_20_1925) og Den Europæiske Unions Domstols retspraksis: Domstolens dom af 7. juli 1992, Mario Vicente Micheletti m.fl. mod Delegación del Gobierno en Cantabria, C-369/90, ECLI:EU:C:1992:295; Domstolens dom af 11. november 1999, den belgiske stat mod Fatma Mesbah, C-179/98, ECLI:EU:C:1999:549; Domstolens dom af 20. februar 2001, The Queen mod Secretary of State for the Home Department, ex parte: Manjit Kaur, C-192/99, ECLI:EU:C:2001:106; Domstolens dom af 2. marts 2010, Janko Rottman mod Freistaat Bayern, C-135/08, ECLI:EU:C:2010:104; og Domstolens dom af 12. marts 2019, M.G. Tjebbes m.fl. mod Minister van Buitenlandse Zaken, C-221/17, ECLI:EU:C:2019:189.

(19) EPRS EAVA-undersøgelse, s. 43-44.

(20) EPRS EAVA-undersøgelse, s. 57. Preventing abuse of residence by investment schemes to circumvent the CRS, OECD, 19. februar 2018.

(21) Antigua og Barbuda, Dominica, Grenada, Saint Kitts og Nevis og Saint Lucia.

(22) Serbien, Albanien, Tyrkiet, Montenegro og Nordmakedonien.

(23) EPRS EAVA-undersøgelse, s. 36-39.