DA    DA DA 
DA    DA  EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 10.9.2010 
SEK(2010) 1012 endelig 
  
KOMMISSIONENS SVAR PÅ SÆRBERETNINGEN   
"REVISION VEDRØRENDE PROCEDUREN FOR REGNSKABSAFSLUTNING"  
DA 2   DA KOMMISSIONENS SVAR PÅ SÆRBERETNINGEN  
"REVISION VEDRØRENDE PROCEDUREN FOR REGNSKABSAFSLUTNING"  
RESUMÉ  
III. Kommissionen skønner, at det nye arbejde,  der kræves af godkendelsesorganerne, inden 
for rammene af forvaltningen af og kontro llen med landbrugsudgifterne, er et vigtigt og 
nyttigt element med henblik på opnåelse af rimelig vished vedrørende de underliggende 
transaktioners lovlighed og formelle rigtighed.  Disse nye krav blev først introduceret for 
regnskabsåret 2007, og er om end modificeret og udvidet for regnskabsåret 2008, siden da i 
det væsentlige forblevet uændret. De nye kr av blev også drøftet med godkendelsesorganerne 
på en årlig konference. 
Som følge heraf er situatione n for regnskabsåret 2009 (efter revideringsperioden) markant 
forbedret vedrørende alle de nævnte nye el ementer af vished (dvs. dem der vedrører 
betalingernes lovlighed og formelle rigtighed). 
IV. Proceduren for efterprøvende regnskabs afslutning skal udel ukke udgifter fra EU-
finansiering, der ikke er afhol dt i overensstemmelse med fællesskabsreglerne. Det er derimod 
ikke en mekanisme, hvorved uretmæssige be talinger til modtagere inddrives, hvilket i 
overensstemmelse med princippet om delt forvaltn ing og reglerne i artikel  9, stk. 1, litra a), 
nr. iii, i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 og artikel 53b, stk. 2, litra c), i 
finansforordningen, alene er medlemsstaternes ansvar. Såfremt uretmæ ssige betalinger til 
enkeltmodtagere er påvist elle r kan påvises som følge af pr ocedurerne for efterprøvende 
regnskabsafslutning, skal medlemsstaterne følg e op på dem i form af inddrivelse over for 
disse modtagere. 
I henhold til artikel 31, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005 bestemmes de finansielle 
korrektioner på basis af overtrædelsens art og grovhed samt den økonomiske skade, der er 
påført EU. Hvis det er muligt, beregnes beløbet på  basis af det faktiske tab eller på basis af 
ekstrapolering. Såfremt dette ikke er muligt, anvendes de r faste korrektioner, som i 
overensstemmelse med de retslige krav, tager hø jde for alvoren af manglerne i det nationale 
kontrolsystem for at afspejle EU's finansie lle risiko. Kommissionens system fastlægger 
derved et klart hierarki af metoder, der skal anvendes, og Kommissionen er derfor ikke enig i, 
at Kommissionen i en given sag har "mulighede r" vedrørende typen af anvendt finansiel 
korrektion. Kommissionen skønner, at  der er en gyldig sammenhæng mellem 
korrektionsbeløbet og de foretagne uretmæssige betalinger som følge af manglerne i systemet. 
Efterprøvende regnskabsafslutning omfatter t ilfælde, hvor de konsta terede mangler er 
begrænset til det gældende kont rolsystem og ikke kan knyttes til uretmæssige betalinger til 
enkeltmodtagere, men på grund af metoden med faste korrektioner ved mangler i forbindelse 
med kontroller, er risikoen for EU-budgettet dæ kket, f.eks. når en medlemsstat ikke 
overholder mindsteanta llet af kontroller. 
Eftersom landbrugsudgifterne gennemføres i henhol d til delt forvaltning, er medlemsstaterne 
bedre i stand til at vurdere og bevise det reelle  finansielle tab eller risikoen for EU-budgettet 
end Kommissionen. Håndbogen anerkender udtrykke ligt dette og påbyder Kommissionen at 
tage sådanne beviser i betragtni ng, hvis de er troværdige. En mere præcis beregning af det 
finansielle tab for EU-budgettet forudsætter derfo r et aktivt samarbejde med den pågældende 
DA 3   DA medlemsstat på alle niveauer i proceduren for efterprøvende regnska bsafslutning, eftersom 
kun medlemsstaten har alle de nødvendige oplysninge r til at foretage en  sådan beregning. På 
trods af Kommissionens anmodninger benytter medl emsstaterne sig imidle rtid desværre ikke 
af denne mulighed. Siden reformen af systemet  i 1996 har de faste kor rektioner udgjort lidt 
under 70 % af det samlede antal korrektioner må lt i værdi. Kommissionen skønner imidlertid, 
at det er mere hensigtsmæssigt at se på anta llet af tilfælde med en finansiel korrektion, hvor 
der blev anvendt en fast korre ktion. Her er kun 45 % af  alle tilfælde baseret på metoden med 
faste korrektioner, og hvis de sidste ti beslutninger vedrøre nde overensstemmelse træffes, 
falder denne procentsats yderligere til 37 %.  Dette viser Kommissione ns vedvarende indsats 
for at begrænse brugen af faste korrektioner mest muligt. 
Eftersom den metode, der anvendes af Kommissi onen til at beregne finansielle korrektioner, 
er baseret på Kommissionens bedste skøn af risikoen for EU-budgettet, kan den pr. definition 
ikke udgøre en sanktion. 
Som en del af denne indsats angav Kommis sionen for nylig over for medlemsstaterne 
betingelserne for Kommissionens villighed til at begrænse omfanget af finansielle 
korrektioner til den pågældende medlemsstats konstaterede fejlprocent i transaktionerne på endeligt modtagerniveau og ra pporteret i dens kontrolstati stikker for den pågældende 
hjælpeordning. 
Finansielle korrektioner er en regnskabskorrektion og ikke en sanktion over for 
myndighederne i medlemsstaterne. Metoden med fa ste korrektioner er blevet fastholdt af 
Domstolen som værende i overensstemmelse med retsreglerne for overe nsstemmelsesarbejde. 
Domstolen har navnlig bekræftet, at det ik ke er op til Kommissionen at foretage de 
nødvendige kontroller for at sætte et nøjagtigt tal på tabene, men snarere op til medlemsstaten 
at påvise, at Kommissione ns skøn var for højt.  
Europa-Parlamentet støttede ligeledes a nvendelsen af faste korrektioner i Europa-
Parlamentets afgørelse om decharge for re gnskabsåret 2007 (artikel 83) i sager, hvor 
medlemsstaterne ikke overholder deres juridiske forpligtelser.  
Alternative metoder til beregningen af finansie lle korrektioner, som Retten henviser til, ville 
forudsætte en betragtelig stigning i revisionsre ssourcerne, hvilket ikke ville være i tråd med 
en cost-benefit-analyse.  
V. Beslutningen om finansiel regnskabsafslutning træffes ca. seks måneder efter afslutningen 
af det pågældende regnskabsår. Kommissionen fastlægger via denne be slutning omfanget af 
udgifter, der kan afholdes over EU-budgettet for det pågældende år. Den kendsgerning at 
beslutningen ikke foregrib er vedtagelsen af senere  beslutninger vedrørende 
overensstemmelse, der pålægger medlemsstaterne  finansielle korrektioner, er udtrykkeligt 
angivet i artikel 30 i forordning (EF) nr . 1290/2005, der har samme retslige status som 
finansforordningen. Den er desuden i de t væsentlige fuldt ud kompatibel med 
finansforordningen, der for øvrige udgifter fo reskriver, at Kommis sionen kan foretage 
efterfølgende kontrolle r indtil 5 år efter afgørelsen om d echarge for det år, hvor den endelige 
betaling blev foretaget. I modsat fald ville a lle budgetudgifter blive be tragtet som foreløbige, 
indtil der foretages en efterfølgende kontro l, eller den femårige periode er udløbet.  
Det udgiftsbeløb, der sandsynligvi s udelukkes fra finansiering ved fremtidige beslutninger 
vedrørende overensstemmelse medregnes som et eventualaktiv i Kommissionens 
regnskabssystem og i en note til årsregnskabe t. Sammen med beslutningen om finansiel 
DA 4   DA regnskabsafslutning giver denne medregning Eur opa-Parlamentet og Rådet de oplysninger, de 
har brug for til dechargeproceduren. 
Rettens bemærkning vedrører et  grundlæggende princip i regns kabsafslutningssystemet som 
angivet i dens gældende retsgrundlag, som Komm issionen er forpligtet t il at anvende (siden 
1996). Ingen af parterne gjorde indsigelse ved vedtagelsen af l ovgivningen. Bemærkningen 
kunne som sådan i bedste fald tages op til overvejelse i forbindelse med en mulig 
gennemgang af lovgivningen. 
VI. Kommissionen skønner, at det nuværende  system er velfungerende og opfylder de 
overordnede målsætninger. Ko mmissionen vil imidlertid gerne fortsætte forbedringen af 
driften i praksis, og såfremt det er nødvendig t, fremsende hensigtsmæssige forslag til 
yderligere forbedringer til Europa-Parlamentet og Rådet for perioden efter 2013.  
INDLEDNING  
2. Det defineres i artikel 42,  stk. 1, i gennemførelsesbe stemmelserne, som vedrører 
gennemførelsen af artikel 53, litra b), og  53, litra c), i finansforordningen, at 
regnskabsafslutning har til formål at sikre, at ud gifter, der er afholdt af medlemsstaterne som 
led i delt forvaltning […] og som forventes af holdt over budgettet, er afholdt korrekt og i 
overensstemmelse med gældende fællesskabsbestemmelser. 
5. Belle-arbejdsgruppen, der bl ev oprettet af Kommissione n i 1991, fik mandat til at 
undersøge foranstaltningerne vedrørende proce duren for regnskabsafslutning for dels at 
vurdere foranstaltningernes effektivitet i forb indelse med opnåelsen af de generelle mål i den 
fælles landbrugspolitik og finansforordningen o g, hvis det var nødvendigt, dels at foreslå 
lovgivningsmæssige og/eller admini strative midler til håndhævelse af disse foranstaltninger.  
(b) Hver finansiel korrektion i en beslutning vedrørende overensstemme lse er knyttet til et 
specifikt regnskabsår, som er angi vet i bilaget til denne beslutning. 
TEKSTBOKS 1  
(b) De kontroller, der foretages af betalings organerne, er baseret på forvaltnings- og 
kontrolsystemer, hvor mindstekrav ene fastlægges af Kommissionen. 
6. I henhold til det reviderede system vedtages beslutningen om regnskabsafslutning den 30. 
april året efter det pågældende regnskabsår. De n reviderede procedure for regnskabsafslutning 
har derfor fremskyndet tidsfristen for afslutning af betalingsorganernes regnskaber markant. 
DEL I - DEN FINANSIELLE REGNSKABSAFSLUTNING  
21. Tillid til andre revisorers arbejde, hvi s det skønnes hensigtsmæssigt, fastsættes i de 
internationale revisionsstandarder og Kommi ssionens retningslinjer. Godkendelsesorganerne 
kan sætte deres lid til arbejdet i de interne revisionsenheder, hvis de har verificeret dette 
arbejde i tilstrækkelig grad.  
En revision i november 2009 hos det danske  godkendelsesorgan, der primært omfattede 
regnskabsåret 2009, afslørede ikke alvorlige ma ngler hos godkendelsesorganet, for så vidt 
angik arbejdsdokumenter og tjeklister.  
DA 5   DA Hvad angår Rettens bemærkning i fodnote 9 om, at i Danmark var den interne revisionsenhed 
involveret i udvælgelsen af godkendelsesorgane t, som betalingsorganet indgik direkte 
kontrakt med på forslag af den intern e revisionsenhed, bør det bemærkes, at 
godkendelsesorganets kontrakt blev fornye t for regnskabsårene 2009 og 2010, hvor den 
kompetente myndighed var den underskrivende part. 
22. I de fleste tilfælde vedr ører Rettens konklusi oner svagheder i godkendelsesorganernes 
dokumentation for deres re visionsarbejde og ikke arbejdet i sig selv. 
Godkendelsesorganerne bør samle tilstrækkelig revisionsdokumentation til støtte for deres 
resultater. Kommissionen betragte r dette spørgsmål som en del af sin risikoanalyse, om end 
Kommissionen kun kan vurdere det direkte under sine besøg hos de godkendelsesorganer, der 
udvælges til revision. Selv om det nøjagtige  layout og indhold i arbejdsdokumenterne og 
tjeklisterne bør overlades til godkendelsesorganernes pr ofessionelle vurdering, har 
Kommissionen fremsat (og vil fortsat fremsætte) anbefalinger på dette centrale område, hvor 
Kommissionen konstaterer svagheder. 
Ud over de generelle krav til omfattende test af udgifter i overensste mmelse med retningslinje 
nr. 3, skal godkendelsesorganerne under enkeltbe talingsordningen kontrollere, at betalingerne 
kan komme fra underliggende rettigheder. Der foreli gger imidlertid ikke kr av om at verificere 
rettighederne som sådan inden for de omfattende test.  
24. Retningslinjerne er blevet revideret for re gnskabsåret 2009 for yderligere at præcisere, 
hvordan testen af fuldstændighed og nøjagtighe d af debitorbogholderiet og bilag III/IIIA i 
forordning (EF) nr. 885/2006 bør foreta ges og indberettes. En analyse af 
godkendelsesrapporterne med hensyn til regnskabsåret  2009 viser, at der er blevet foretaget 
forbedringer i denne henseende  siden Rettens revision.  
Ud over det arbejde, der er udført af godkendels esorganerne, har Kommissionen i løbet af de 
sidste tre år revideret 14 betalingsorganer i 11 medlemsstater med hensyn til deres opfølgning 
af uregelmæssigheder og deres rapportering i henhold til bilag I II i forordning (EF) 
nr. 885/2006. Godkendelsesorganerne har generelt iværksat tilstr ækkelige procedurer til at 
beskytte EU's finansielle interesser. Der følges  op på de mangler, der er konstateret ved disse 
revisioner, i forbindelse med procedurerne  for efterprøvende regnskabsafslutning. 
26. Kommissionen har for nylig introduceret et system1, hvorved medlemsstaterne fra 2010 
kan styrke de overordnede rammer for opnåelse af  rimelig vished vedrørende transaktionernes 
lovlighed og formelle rigtighed på støt temodtagerniveau. I den forbindelse bør 
godkendelsesorganerne øge deres arbejde ud over de gældende krav ved, for en given udgiftsgruppe, at foretage en helt ny repræs entativ prøve af transaktionerne, som det 
pågældende betalingsorgan har kontrolleret på  stedet. Arbejdet skulle omfatte hele 
håndteringen af filen, fra modtagelse af stø tteansøgning til beregning og gennemførelse af den 
endelige betaling. 
28. Kommissionen er enig i, at der kan og bør foretage s yderligere forbedringer, og 
Kommissionen rejser med jævne mellemrum spørgsmålet over for medlemsstaterne. Der 
foreligger imidlertid intet krav om at teste og vurdere hver hoved- og støttekontrol, som bør 
være iværksat hos betalingsorganet. 
                                                
 
1 Dokument D/413722/2009. 
DA 6   DA 29. Kommissionen mener ikke, at en udtalelse om de interne kontrolprocedurer ville kræve 
specifikke test og vurderinger af  rigtigheden af hver hoved- og st øttekontrol. Det er ikke et 
krav i forordning (EF) nr. 885/ 2006, at godkendelsesorganet besl utter, hvorvidt alle mulige 
kontroller er driftsklare, me n kun at godkendelsesorganet gennemgår betalingsorganets 
overholdelse af godkendelseskriterierne (b ilag I i forordning (EF) nr. 885/2006).  
Godkendelsesorganerne ville imid lertid skulle vurdere disse aspekter i henhold til det nye 
system som beskrevet i Komm issionens svar på punkt 26.  
30. Såfremt det har været nødvendigt, har Kommi ssionen i formelle meddelelser påpeget over 
for medlemsstaterne, at delege rede organer ligeledes skal identificeres og testes. Der 
foreligger imidlertid intet krav om at besøge  og teste hvert delegere de organ hvert år.  
31. Ændringen skulle tilstræbe at  præcisere allerede eksisteren de forpligtelser og forbedre 
rapporteringen fra godkendelsesorganerne.  
32. Kommissionen skønner, at de reviderede retningslinjer i tilstr ækkelig grad specificerer det 
fulde omfang af revisionsopgaven. Betalingsorgane rne forventes at sikre,  at alle oplysninger i 
deres fremsendte årlige spørgeskemaer svarer  til de underliggende oplysninger i databasen. 
Godkendelsesorganerne skal kontrollere, at de tte sker og angive, om der konstateres 
uoverensstemmelser. De skal ligeledes kontroll ere forekomsten af og tilstrækkeligheden ved 
revisionssporet. 
For at teste databasens nøjag tighed skal godkendelsesorganerne  tage en prøve af mindst 20 
markinspektionsrapporter pr. statistisk sæt og k ontrollere, at de indeholdte data er korrekt 
indført i databasen. 
Godkendelsesorganerne skal ud arbejde en entydig konklus ion vedrørende ovennævnte 
elementer. Uanset forbedringerne på dette område i regnskabsåret 2009 vil Kommissionen 
overveje, hvorvidt der er behov for yderl igere præcisering i retningslinjerne. 
33. (a) Det forventes, at betalingsorganerne fo retager denne afstemni ng. Godkendelsesorganerne 
forventes at kontrollere, at dette gøres orde ntligt. Dette blev gjort helt klart for 
medlemsstaterne i den sammenfattende  rapport for regnskabsåret 2008
2
, og der er givet 
henstillinger herom til medlemsstaterne (bet alingsorganer og godkende lsesorganer), hvor det 
er relevant. Kommissionen me ner som følge heraf, at situationen er forbedret for 
regnskabsåret 2009. Ifølge godkend elsesorganernes rapporter for regnskabsåret 2009 foretog 
størstedelen af betalingsorgane rne en fuldstændig afstemning. 
(b) – (c) Fælles svar på punkt (b) og (c): Kommissionen anerkender manglerne konstatere t af Retten vedrørende regnskabsåret 2007 og 
2008 og har rejst disse spørgsmål over for de be rørte medlemsstater. På baggrund heraf mener 
Kommissionen, at situationen er  væsentlig forbedret for regnskabsåret 2009. En analyse af 
godkendelsesrapporterne viser, at godkendelsesor ganerne i omkring 90 % af tilfældene 
udførte arbejdet på det niveau, der var krævet  i Kommissionens retningslinjer, med nogle få 
undtagelser. 
                                                
 
2 AGR/2009/80073-00-03/EN af 3. april 2009. 
DA 7   DA 34. Begrundet i nedenstående er Kommissionen af den opfattelse, at de konstaterede mangler 
ikke i væsentlig grad begrænser Kommissionens brug heraf til sikkerhedsmæssige formål: 
– De fejlprocenter, som Kommissionen har konstat eret på baggrund af kontrolsta tistikkerne 
fra medlemsstaterne, har være t stabile gennem adskillige år. 
– En analyse af godkendelsesrapporterne for regnskabsåret 2009 viser, at 
godkendelsesorganerne har foreta get tydelige forbedringer. 
– De statistiske oplysninger er  resultatet af en meget omfattende stikprøve af de 
kontrollerede ansøgninger3, og selv hvis der anvendes en  sikkerhedsmargin med en 
stigning på 25 % i fejlprocenterne, vil de t ilbageværende fejlprocen ter stadig være under 
2 %. 
– Fejlprocenterne konstate ret af Retten i sin revisionser klæring for 2008 stemmer overens 
med de tilbageværende fejlprocenter fast slået af Kommissionen på baggrund af 
kontrolstatistikkerne fr a medlemsstaterne.  
Med hensyn til de stikprøvemetoder, so m betalingsorganerne bruger til at udvælge 
ansøgninger til stedlige kontroller,  kræves der almindeligvis vilk årlige stikprøver. Selv om 
vilkårligt udvalgte stikprøver ikke følger en statistisk metode, såsom 
pengeenhedsstikprøvemetoden, er prøverne normalt store nok til at give rimelig sikkerhed for, at de er repræsentative. 
35. Kommissionen anerkender de mangler, der er konstateret af Retten vedrørende 
regnskabsårene 2007 og 2008, og har allerede omtalt oplysningerne i de årlige 
aktivitetsrapporter for disse år. Den har rejst sp ørgsmålene over for de berørte medlemsstater 
og mener, at situationen som følge heraf er væsentlig forbedret fo r regnskabsåret 2009. En 
analyse af godkendelsesorganernes  rapporter viser, at de udførte arbejdet i det omfang, der var 
krævet i retningslinjerne, med få undtagelser,  i mere end 90 % af IFKS-tilfældene (begge 
fonde), og konkluderede, at kvalite ten af de stedlige kont roller i det mindste var tilstrækkelig i 
92 % (EGFL) og 87 % (ELFUL) af disse tilfæl de. For så vidt angår andre end IFKS-
populationerne, opfyldte godkendelsesorganerne ar bejdskravene, med få undtagelser, i mere 
end 80 % af tilfældene, og det samme blev konkluderet i 90 % (EGFL) og 87 % (ELFUL) af alle tilfælde. 
Kommissionen skønner, at disse ændringer er blevet indført (den engelske udgave af de 
reviderede retningslinjer blev al lerede indført i juli 2008 ) tilstrækkeligt tidligt  til at sikre, at 
godkendelsesorganerne kan overhol de de nye retningslinjer. 
36. Kommissionen er enig i, at der kan og bør foretage s yderligere forbedringer, og 
Kommissionen rejser med jævne mellemru m spørgsmålet over for medlemsstaterne. 
37. Selv om Kommissionen generelt er enig i, at  en gentagelse af en tidligere kontrol betyder 
en bedre vurdering af kvaliteten af de stedli ge kontroller, er det stadig muligt at evaluere 
kontrolmiljøet gennem kontrolbesøg ledsaget af godkendelsesorganet. I visse tilfælde er det 
                                                
 
3 SPS/SAPS: 600 315 kontrollerede ansøgninger; dyr:  798 119 kontrollerede dyr (præmie for ammekøer 
og særlig oksekødspræmie); eksportrestitutioner: 13 023 kontrollerede anmeldelser; 275 491 kontroller af modtagere af områderelaterede foranstaltninger i forbindelse med udvikling af landdistrikter (se 
årsberetning 2009 fra Generaldirek toratet for Landbrug og Udviklin g af Landdistrikter, fodnote 33, 
side 61). 
DA 8   DA måske ikke muligt at gentage en kontrol.  Disse problemer forekommer ved mange 
efterfølgende kont roller, som foretages af  eksterne revisorer. 
Desuden ville ledsagede kontroll er på stedet reducere landbrug erens administrative byrde. 
38. Af de grunde, som Kommissionen anfører i sit svar på punkt 34, finder Kommissionen, at 
Rettens resultater ikke i tilstrækkelig grad  begrænser brugen af kontrolstatistik til 
sikkerhedsmæssige formål. 
Det omtalte nye system til forstærkning af sikkerheden er ikke en reaktion på svaghederne i 
godkendelsesorganernes arbejde, men snarere et  forsøg på at forstærke sikkerheden, som 
allerede findes i de t nuværende system. 
41. Ved udstedelsen af retningslinje nr. 4 om re visionserklæringen gives en fælles metode til 
udfærdigelse af revisionserkl æringen. Den fastsætter de gældende lovbestemmelser og 
indeholder Kommissionens henstilling med hensyn til at sikr e, at revisionserklæringerne er 
udfærdiget på baggrund af sa mmenlignelige kriterier. 
43. Den reviderede retningslinje om revisions erklæringen blev førs te gang forelagt 
medlemsstaterne i juni 2008 og blev afsluttet i juli 2008. Dette var tidsnok til at 
betalingsorganernes direktører  kunne udarbejde deres revisions erklæringer til underskrivelse 
senest i januar 2009. Det var ikke muligt at foretage revisionen tid ligere, idet re sultaterne af 
det foregående års gennemgang først skulle evalueres. 
Kommissionen er af den opfatte lse, at retningslinjerne er tilstrækkeligt detaljerede. 
Retningslinjen blev yderligere  revideret efter, at revisionserklæringerne modtaget for 
regnskabsåret 2008 var blevet analyseret. Revisionen af 2009 be handler i særskilte bilag, 
hvordan analysen af kontrolstatistikkerne udføres  specielt med hensyn til at udlede detaljerede 
oplysninger, hvor fejlprocenten i en populatio n er over 2 %, hvor sammenligningen med 
situationen i det foregående regnskabsår viser en betydelig forringelse eller, hvor 
fejlprocenten i en population er usandsynlig lav, samt hvordan man håndterer kravet om at 
anføre grundlaget for revi sionserklæringen. Kommissionen udleverede skabeloner til 
fremsendelse af kontrolstatistikker for at sikr e ensartethed i dataene fra medlemsstaterne til 
Kommissionen. 
44. Kravet om, at der til hver revisionserklær ing skal være vedlagt en liste over de 
dokumenter, der er blevet undersøgt , og det arbejde, der er blevet  udført af beta lingsorganets 
direktør før underskrivelsen af dennes erkl æring, var opfyldt i 75 af 82 tilfælde for 
regnskabsåret 2008. Analysen af kontrolstatis tikkerne blev forelagt i 32 tilfælde og 
sammenligningen med situationen i det foregående år i 24 tilfælde. 
Kommissionens analyse viser, at situationen var forbedret for regnskabsåret 2009. Alle 88 
betalingsorganer leverede en liste over de undersøgte dokumenter samt en oversigt over det 
udførte arbejde, og 83 betalingsorganer leverede  den krævede analyse ti l kontrolstatistikkerne. 
45-46.  Sikkerhedsmodellen, der lå til grund for revi sionserklæringerne følg er af Kommissionens 
retningslinjer og blev drøftet på det første møde med direktørerne for betalingsorganerne i 
december 2007. Ved den lejlighed tilkendegav Kommissionen også udtrykkeligt, at den 
såkaldte kaskademodel baseret på "undererklæringer" var utils trækkelig og frarådede endda 
brugen heraf, især i forbindelse med gennemførelsen af betalinger. 
DA 9   DA 47. Analysen af kontrolstatistikkerne blev le veret i 32 tilfælde for regnskabsåret 2008 og 
sammenligningen med situationen det foregående år i 24 tilfælde. Retnings linje nr. 4 er blevet 
revideret med henblik på at forbedre denne s ituation for regnskabsåret  2009. Som følge heraf 
blev den krævede analyse af kontrolstatistikkern e udført af 84 af 88 beta lingsorganer for dette 
regnskabsår. 
48. Analysen af kontrolstatistikkerne skal udfør es på støtteordningsniveau, hvor tærsklen over 
2 % (på befolkningsniveau) indikerer overvejelse af et forbehold. Et forbehold er imidlertid 
kun påkrævet, såfremt følgende faktorer er kumulativt opfyldt: 
- undersøgelse af de kvalitative aspekter fører til  konstatering af signifikante mangler i et 
nationalt kontrolsystem som defineret i punkt 4.2 (Kvalitative aspekter) i retningslinje nr. 4, 
og  
- omfanget af uretmæssigt udbetalte beløb estimeres at overstige 2 % af de samlede 
udbetalte beløb i det pågældende regnskabsår for de befolkninger, der he nvises til i punkt 4.3 
(Kvalitative aspekter) i retningslinje nr. 4, og 
- det har ikke været muligt at imødegå i ndvirkningen af manglerne ved korrigerende 
foranstaltninger. 
Direktøren for betalingsorganet forventes kun at tage forbehold, såfremt alle disse tre 
betingelser er opfyldt. 
49. Af de årsager, der er angivet i Kommi ssionens svar på punkt 34, sætter Kommissionen 
ikke spørgsmålstegn ved rigtighe den af kontrolstatistikkerne.  
51. Det er korrekt, at det arbe jde, der er udført i forbi ndelse med påtegningen, i vid 
udstrækning ligeledes giver et tilstrækkeligt grundlag  til udtalelsen om revisionserklæringen.  
Godkendelsesorganet bør li geledes kontrollere, om de  bilag, der er vedlagt 
revisionserklæringen, er fyld estgørende, og godkendelsesorgane t bør afgive en udtalelse: 
• (hvis det er relevant) om, hvorvidt forbe holdene fra betalingsorganets direktør er 
korrekt fremlagt 
• (hvis det er relevant), om hvilke(n)  reviderede population(er) der, efter 
godkendelsesorganets mening, burde have modtaget et forbehold 
• (hvis det er relevant), om hvilke(n) revi derede population(er) der modtog et forbehold, 
som ikke var påkrævet (dvs. de(t) underl iggende spørgsmål var ikke væsentlige) 
• om, hvorvidt revisionspåtegningen efte r godkendelsesorganets mening i alle 
væsentlige henseender er i ove rensstemmelse med artikel 3 i forordning (EF) nr. 885/2006 
(Kommissionens retningslinje nr. 4) for regnskabsåret 16/10/xx til 15/10/xx+1. 
Kommissionen mener derfor, at  udtalelsen giver merværdi. 
I regnskabsåret 2009 fulgte det franske godke ndelsesorgan den model, der kræves i 
retningslinje nr. 7.  
DA 10   DA 52. Fra og med regnskabsåret 2009 har godkende lsesorganerne været be dre i stand til at 
vurdere disse oplysninger, da de n reviderede retningslinje nr. 4 indeholder skabeloner, der 
skal udfyldes af betalingsorganet. 
DEL II - DEN EFTERPRØVENDE REGNSKABSAFSLUTNING  
54. Rettens figur 1 viser, hvornår de forskelli ge beslutninger vedrørende efterprøvende 
regnskabsafslutning blev vedtaget, og ikke de beløb, der udelukkes i hvert regnskabsår. De 
finansielle korrektioner for udgifter i hvert re gnskabsår, herunder estimater for fremtidige 
korrektioner, er vist i Kommissionens figur 1. 
56. Den centrale risikoanalyse tjener som et planlægningsværktøj. Landbrugsudgifterne for år 
N-2 blev tildelt 76 forskellige revisionsfelter, hvor hvert revisi onsfelt er underlagt et lignende 
forvaltnings- og kontrolsystem. Da udgifterne i henhold til disse revisionsfelter af planlægningsmæssige årsager afholdes af forskellige betalingsorganer, blev der identificeret 1 807 parvise revisionsfelter/betali ngsorganer. Til disse parvise 
revisionsfelter/betalingsorgane r tages følgende risikofaktore r i betragtning: Væsentlighed 
(omfang af anmeldte udgifter), seneste revisions år (perioden siden sidste revision af den 
pågældende foranstaltning), risikoen ved den pågældende foranstaltning, kontrolsystemrisici 
(risiko i forbindelse med kontrolsystemet), beta lingsorganrisiko (risiko  i forbindelse med 
betalingsorganet) og endelig ta ges risikoen ved OLAF i be tragtning (vedrørende OLAF-
ophævelser og -uregelmæssigheder) samt ri sikoen ved Revisionsretten (vedrørende 
resultaterne i Den Europæiske Revisionsret). "T he composite risk", den kombinerede risiko, 
beregnes ved parvise revisionsfelter/betalingsorganer ved at multiplicere væsentlighed og den "vægtede risiko", der er et vægtet gennemsnit af de fors kellige risikoindikatorer nævnt 
ovenfor. På basis af den kombinere de risiko opstill es de parvise 
revisionsfelter/betalingsorganer på en liste for hele direktoratet. 
57-58.  For regnskabsåret 2009 forøgedes den del af udgifterne, der var dækk et af Kommissionens 
overensstemmelsesrevisioner til 61 %
4. Kommissionen betragter de tte som en imponerende 
og tilstrækkelig dækning og mener derfor ikke , som følge af risikoanalysen, at kun et 
begrænset antal foranstaltninger og betalingsorganer, der er identificeret som prioriteter, er genstand for overensstemmelsesrevisioner. Hvad  angår direkte støtte , der i regnskabsåret 
2009 udgjorde 72 % af de samlede landbrugsudgifter  og som er omfattet af IFKS, blev alle 
medlemsstater undtagen Luxembourg des uden revideret i de sidste tre år. 
59. 24-måneders-reglen er et bevidst valg hos EU -lovgiveren med henblik på at sikre juridisk 
sikkerhed for medlemsstaterne. Det er en del af anvendelsen af denne re gel, at visse udgifter 
ikke kan underlægges finansielle korrektioner, selv om sådanne udgifter kan være påvirket af 
mangler. Kommissionen har flere gange foreslået en udvidelse af denne tidsfrist, men disse 
forslag er blevet forkastet af både Rådet og Europa-Parlamentet. 
60. Kommissionen skønner, at en fuldstændi g dækning af samtlige revisionsområder over 
f.eks. en treårig periode ikke ville være mulig  med selv signifikant øgede ressourcer og ville 
                                                
 
4 26,5 % til "intervention på landbrugsmarkederne", 70,9  % til "direkte støtte" og 43,6 % til "udvikling af 
landdistrikter". 
DA 11   DA være i strid med konceptet om én enkelt revision5. Det ville være ine ffektivt at afgive 
menneskelige og finansielle ressource r til revisionen af de parvise 
revisionsfelter/betalingsorganer med begr ænsede udgifter og lav risiko. Kommissionen 
udfører derfor sit overensstemmelsesrevisionsarbe jde på basis af en central risikoanalyse, der 
inkorporerer alle de nødvendi ge risikofaktorer, og som er i overensstemmelse med 
internationalt accepterede revisionsstandarder. 
TEKSTBOKS 3: 
I den sag, Retten refererer til,  har Kommissionen reageret i tid e i forhold til de modtagne 
oplysninger, og risikoen er korrekt omfattet.  Kommissionen mener de rfor ikke, at de 
100 mio. EUR, som Retten henviser  til, burde have været unde rlagt en finansiel korrektion. 
24-måneders-reglen er et bevidst valg hos EU -lovgiveren med henblik på at sikre juridisk 
sikkerhed for medlemsstaterne. Det er en del af anvendelsen af denne re gel, at visse udgifter 
ikke kan underlægges finansielle korrektioner, selv om sådanne udgifter kan være påvirket af 
mangler. Kommissionen har flere gange foreslået en  forlængelse af denne tidsfrist, men disse 
forslag er blevet forkastet af både Rådet og Europa-Parlamentet. 
61. Hvad angår direkte støtte, der i regnska bsåret 2009 udgjorde 72 % af de samlede 
landbrugsudgifter og er underlagt IFKS, blev samtlige medlemsstater undtagen Luxembourg 
revideret over de sidste tre år 2007-2009 og derfor inden for et tidsrum, der forhindrer 
udelukkelsesvirkninger af 24-måneders-reglen. 
Antallet af parvise revisionsfelter/betalingsor ganer er konsekvensen af det store antal 
forskellige kontrolsystemer for de forskellig e landbrugsstøtteordni nger og antallet af 
betalingsorganer i medlemsstaterne . Direkte støtte udgjor de imidlertid kun 12 revisionsfelter i 
risikoanalysen for 2008.  
63. Kommissionen skønner, at brugen af fast e korrektioner er fuldt ud i overensstemmelse 
med formålet med efterprøvende regnskabsafslutning og den mest effektive måde til opnåelse af dette formål, især hvis de konstatere de mangler kun vedrører medlemsstaternes 
forvaltnings- og kontrolsystem. Der tages den kendsgerning i betragtning, at det ikke er 
muligt at tage en statistisk gyldig stikprøve i forbindelse med de cirka 
150 overensstemmelsesbesøg, som udføres af Generaldirektoratet for Landbrug hvert år. 
Kommissionen estimerer, at så omfattende test  i gennemsnit ville kræv e revision af omkring 
100 enkeltfiler, hvilket dermed ville være ensbetydende med over 15 000 filer om året.  
Anvendelsen af faste korrektioner er blev et fastholdt af Domstolen som værende i 
overensstemmelse med retsreglerne for overensstemmelsesarbejde.  
64. For alle de 32 beslutninger vedrørende overe nsstemmelse, der blev vedtaget fra 1996 til 
ultimo 2009, blev lidt under 70 % af den samled e mængde finansielle korrektioner bestemt 
ved hjælp af faste korrektioner. Kommissionen mene r imidlertid, at det er relevant at se på 
antallet  af sager og ikke beløbene, da alle over ensstemmelsesrevisioner er lige vigtige i det 
overordnede årlige revisionspr ogram. Her blev faste korrektioner kun brugt i 45 % af alle 
tilfældene, og hvis de sidste ti beslutninger træf fes, falder denne procentsats yderligere til 
                                                
 
5 Dette ville forudsætte revision af omkring 1 800 revi sionsområder i denne periode for at undgå, at visse 
dele deraf ikke længere kan korrigeres som følge af 24-måneders-reglen. 
DA 12   DA 37 %. Dette viser Kommissionens  vedvarende indsats for at be regne eller ekstrapolere det 
finansielle tab for EU-budgettet, når dette er muligt. 
Som en del af denne indsats angav Kommis sionen for nylig over for medlemsstaterne 
betingelserne for Kommissionens villighed til at begrænse omfanget af finansielle 
korrektioner til den pågældende medlemsstats konstaterede fejlprocent i transaktionerne på endeligt modtagerniveau og ra pporteret i dens kontrolstati stikker for den pågældende 
hjælpeordning.  
65. Med fokus på medlemsstaternes forvaltnin gs- og kontrolsystemer skønner Kommissionen, 
at systemet, der er baseret på revisionsmetoden, er den mest effektive måde til opnåelse af dette mål. At supplere dette arbejde med en om fattende test af en repræsentativ prøve af 
enkeltbetalinger i forbindelse med hver af de cirka 150 stedlige overensstemmelsesrevisioner 
ville kræve en væsentlig (mere end dobbe lt så stor) forøgelse af de nuværende 
revisionsressourcer, hvilket ikke ville være i tr åd med nogen cost-benefit- analyse. Forøgelsen 
ville blive endnu større (fem gange  så stor), hvis Kommissionen skulle foretage så omfattende 
test på alle revisionsområder over f.eks. en treårig periode.  
Den ville heller ikke tage den kendsgerning i be tragtning, at uafhængige revisionsorganer 
attesterer betalingsorganernes regnskaber og dere s interne kontrolprocedur er samt kontrollerer 
og validerer deres kontrol statistikker, et element der omfatte r de underliggende transaktioners 
lovlighed og formelle rigtighed, som er ved at blive styrket yderligere. 
Det ville heller ikke være muligt at begrænse  en så omfattende test til tilfælde, hvor 
"konsekvenserne er målelige og markante", da  sådanne konklusioner ikke kan drages under 
revisionen, og hvis den blev gennemført mod slutningen af proceduren, kunne en så 
omfattende test meget vel være irrelevant og/eller umulig.  
66. Faste korrektioner afspejler graden af finansiel risiko fo r EU-budgettet, hvilket skyldes 
manglerne i medlemsstaternes forvaltni ngs- og kontrolsystemer Kommissionen skønner 
derfor, at der er en sammenhæng mellem de n anvendte faste korrektion og niveauet af 
uretmæssige betalinger til de endelige modtag ere. I retningslinjerne i arbejdsdokumentet 
VI/5330/97 er der fastlagt et klar t, objektivt og stabilt system vedrørende anvendelsen af de 
faste korrektioner, hvorved subjek tivitet og ulige be handling undgås. 
I Kommissionens håndbog angives det udtrykkelig t, at systemet med faste korrektioner 
anvendes til at forbinde de identificerede sv agheder med risikoen for EU-budgettet, og at 
risikoen er det væsentligste el ement i vurderingen af niveauet  af finansielle korrektioner. 
Revisorerne skal derfor vurdere, om der er faktorer, som kunne rette op på eller præcisere 
risikoen. Beslutningerne vedrør ende overensstemmelse indeholder flere eksempler på, at 
denne vurdering finder sted, og hvo r det er berettiget, fører til en reduktion eller stigning i 
niveauet af finansielle korrektioner. 
Eftersom landbrugsudgifterne gennemføres i henhol d til delt forvaltning, er medlemsstaterne 
desuden bedre i stand til at vurd ere og bevise det reelle finansielle tab eller risikoen for EU-
budgettet end Kommissionen. Håndbogen aner kender udtrykkeligt dette og påbyder 
Kommissionen at tage sådanne be viser, hvis de er tr oværdige, i betragtni ng. En mere præcis 
beregning af det finansielle tab for EU-budgettet forudsætter derfor  et aktivt samarbejde med 
den pågældende medlemsstat på alle ni veauer i proceduren for efterprøvende 
regnskabsafslutning, eftersom kun medlemsstaten har alle de nødvendige oplysninger til at 
foretage en sådan beregning. På trods af Kommissionens anmodninger gør medlemsstaterne 
DA 13   DA dog desværre ikke særligt ofte brug af denne mulighed. Domstole n har bekræftet, at det ikke 
er op til Kommissionen at foretage de nødvendige kontroller for at sætte et nøjagtigt tal på 
tabene, men snarere op til medlemsstaten at på vise, at Kommissionens skøn var for højt. 
I denne forbindelse har Kommissionen for nylig over for medlemsstaterne angivet 
betingelserne for Kommissionens villighed til at begrænse omfanget af finansielle 
korrektioner til den pågældende medlemsstats konstaterede fejlprocent i transaktionerne på endeligt modtagerniveau og ra pporteret i dens kontrolstati stikker for den pågældende 
hjælpeordning. 
TEKSTBOKS 5:  
I dette tilfælde ville testen af en repræsentativ prøve af filer som foreslået af Retten potentielt 
have behandlet Det Forenede K ongerige anderledes end andre medlemsstater. For at behandle 
medlemsstaterne ens ville så omfattende test skul le udføres systematisk, i det mindste i alle de 
tilfælde, hvor der er en potentiel finansie l korrektion. En sådan fremgangsmåde ville 
forudsætte en betragtelig stigning i revisions ressourcerne og er ikke i tråd med en cost-
benefit-analyse. Kommissionen ha r derfor vedtaget et system baseret på én revisionsmetode 
med et hierarki af korrektioner,  hvor de faste korrektioner blot er en metode, og som er blevet 
fastholdt af Domstolen. Desuden anmodes medlemsstaterne i alle tilfælde om at beregne det 
finansielle tab for EU-budgettet mere præcist,  men de udnytter ikke altid denne mulighed. 
Ikke desto mindre har Kommissionen udviklet en alternativ metode for bedre at kunne 
bestemme den reelle tilbagevær ende risiko og har angivet dett e over for medlemsstaterne (se 
punkt 104e, sidste afsnit).  
Se også svarene i punkt 65 og 66.  67. I Parlamentets afgørelse om decharge for regnskabsåret 2007 anmodede Parlamentet 
udtrykkeligt om anvendelse af "faste korrek tioner over for de medlemsstater, som ikke 
opfylder deres forpligtelser"
6.  
Procentdelen af finansiel korrektion (målt i væ rdi) bestemt på basis af faste korrektioner 
udgør lidt under 70 %.  
Desuden angav Kommissionen i december 2009 ove r for medlemsstaterne betingelserne for 
Kommissionens villighed til at begrænse om fanget af finansielle korrektioner til den 
pågældende medlemsstats konstaterede fejlp rocent i transaktionerne på endeligt 
modtagerniveau og rapporteret i dens kontrols tatistikker for den pågældende hjælpeordning. 
68. Med 1996-reformen indførtes en årlig regnsk absafslutning, der skal afsluttes inden den 
30. april i år n + 1 og 24-måneders-reglen fo r efterprøvende regnskabsafslutning. Dermed 
blev der ydet et væsentligt bidrag til d echargeproceduren (og nu til de årlige 
aktivitetsrapporter) under hensyntagen til tidsp lanen herfor. At afslu tte arbejdet med den 
efterprøvende regnskabsafslutni ng inden for en sådan tidspla n ville forringe processen i 
forbindelse med den efterprøvende regnskabsafslutning. 
                                                 
6 Se punkt 83 i Europa-Parlamentets afgørelse af 23. april 2009 om decharge for gennemførelsen af Den 
Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2007, Sektion III – Kommission 
(P6_TA(2009)0289). 
DA 14   DA 69. Den tid, der er nødvendig for at afslutte overensstemmelsesproced uren, afhænger af en 
række faktorer, hvoraf nogle li gger uden for Kommissionens ansvar og kontrol. Sådanne 
faktorer omfatter f.eks. sagens kompleksite t, behov for yderligere arbejde eller endog 
yderligere besøg, medlemsstaternes overholdels e af tidsfrister, oversættelseskrav og 
opfølgningen på forligsorganets a nbefalinger. Endvidere overskrides  det fastlagte mål ofte for 
fuldt ud at respektere medlemsstatens ret til at forsvare sig, hvilket er et grundlæggende 
princip i proceduren for efterprøvende regnskabs afslutning og et ekspli cit krav i artikel 42, 
stk. 2, litra c), i finansforordni ngens gennemførelsesbestemmelser. 
71. Medlemsstaterne er bekendt med eventuelle  mangler, der konstateres kort tid efter 
besøget, og kan øjeblikkeligt tr æffe korrigerende foranstaltninge r. Resultaterne af revisionen 
er kendte og tages i betragtning i forbindels e med de årlige aktivitetsrapporter for det 
pågældende år. Den tid, der medgår til at best emme beløbsstørrelsen  af den finansielle 
korrektion, er et andet spørgsmål, hvis manglerne  allerede er blevet meddelt og korrigeret.  
En reduktion af tidsfristerne for proceduren fo r efterprøvende regnskabs afslutning vil have en 
negativ indvirkning på Kommissionens evne ti l at udføre det nødvendige revisionsarbejde, 
hvilket hverken vil være i EU's eller medlemsstaternes interesse. Kommissionen vil imidlertid fortsat arbejde på at nedbringe  den tid, der er nødvendig for at  afslutte procedurerne for 
efterprøvende regnskabsafslutning. 
72. Ingen af de parter, der er involveret i lovgivningsproceduren, foreslog ændringer til 
forligsproceduren i deres udtalel ser vedrørende Kommissionens forslag til Rådets forordning 
om finansiering af den fælles landbrugspoliti k, der efterfølgende blev vedtaget som 
forordning (EF) nr. 1290/2005. 
I 2006 vedtog Kommissionen foranstaltninger med he nblik på at reducere antallet af sager, 
der overgår til forligsproceduren, ved at fordob le grænsen for, hvornår sager kan antages til 
behandling. Forligsorganet har ikke konstateret en stigning i antallet af sager, som står i 
rimeligt forhold til forøgelsen af EU's størrelse. 
Kommissionen anser forligsproceduren for at være et nyttigt element i 
overensstemmelsesproceduren. Dette kan obser veres ved at kigge på forligsorganets 
indflydelse på de foreslåede finansielle korrekti oner. I 28 % af tilfældene var en reduktion på 
mere end 10 % i beløbsstørrelsen af den fina nsielle korrektion et resultat af proceduren. I 
13 % af tilfældene var der en reduktion på mindre end 10 %, mens Kommissionen i 3,5 % af 
tilfældene besluttede at trække sin korrektion tilbage. 
73. Hvorvidt den fastlagte tidsfrist kan overh oldes i en given sag, afhænger af en række 
faktorer, hvoraf nogle ligger uden for Kommissi onens ansvar og kontrol. Sådanne faktorer 
kan f.eks. være sagens kompleksitet, behov for yderligere arbejde eller endog yderligere 
besøg, medlemsstaternes overholdelse af tidsf rister og opfølgningen på forligsorganets 
anbefalinger. Den fastlagte tidsfr ist overskrides ofte for fuldt ud at respektere medlemsstatens 
ret til at forsvare sig, hvilket er et grundlæ ggende princip i proceduren for efterprøvende 
regnskabsafslutning. 
Ved udgangen af 2009 var der kun foretaget 10 revisioner i 2004 og i årene forud herfor, som 
giver mulighed for finansielle korrektioner af udgifter fra årene forud for 2003, der ikke var 
afsluttet. De finansielle korrektioner i forbi ndelse med disse revisione r med hensyn til udgifter 
afholdt i årene forud for 2003 an slås at ligge på ca. 15 mio. EUR. Det betyder, at 
overensstemmelsesarbejdet med udgifter afholdt i årene forud for 2003 stor t set er afsluttet. 
DA 15   DA DEL III - PROCEDUREN FOR REGN SKABSAFSLUTNING SOM HELHED  
76-77.  
Beslutningen om finansiel regns kabsafslutning træffes ca. seks  måneder efter afslutningen af 
det pågældende regnskabsår. Kommissionen fa stlægger via denne beslutning omfanget af 
udgifter, der kan afholdes over EU-budgettet for det pågældende år. Den kendsgerning, at 
beslutningen ikke foregriber  vedtagelsen af en senere  beslutning vedrørende 
overensstemmelse, der pålægger medlemsstater finansielle korrektione r, er udtrykkeligt 
angivet i artikel 30 i forordning (EF) nr. 1290/2005, der har samme juridiske status som 
finansforordningen. Den er desuden i de t væsentlige fuldt ud kompatibel med 
finansforordningen, der for øvrige udgifter fo reskriver, at Kommis sionen kan foretage 
efterfølgende kontrolle r indtil 5 år efter afgørelsen om d echarge for det år, hvor den endelige 
betaling blev foretaget. I modsat fald ville a lle budgetudgifter blive be tragtet som foreløbige, 
indtil der foretages en efterfølgende kontro l, eller den femårige periode er udløbet.  
Det udgiftsbeløb, der sandsynligvi s udelukkes fra finansiering ved fremtidige beslutninger 
vedrørende overensstemmelse medregnes som et eventualaktiv i Kommissionens 
regnskabssystem og i en note til årsregnskabe t. Sammen med beslutningen om finansiel 
regnskabsafslutning giver denne medregning Eur opa-Parlamentet og Rådet de oplysninger, de 
har brug for til dechargeproceduren. 
Den rolle, som beslutningen om finansiel regnskabsafslutning skulle spille, var allerede 
fastlagt eksplicit i det memorandum af  marts 1993, hvorved Kommissionen godkendte 
retningslinjerne for reformen af systemet  for finansiel regnskabsafslutning, som blev 
gældende i 1996 (SEK(93) 306), og blev ikke draget  i tvivl af nogen af de involverede parter i 
vedtagelsen af den efterfølgende lovgivning. 
78.  (a) Hver finansiel korrektion i en beslutning vedrørende overensstemme lse er knyttet til et 
specifikt regnskabsår, som er angi vet i bilaget til denne beslutning. 
(b) Som det allerede er anført i svaret ti l punkt 73, var overensstemmelsesarbejdet med 
udgifter afholdt i årene forud for 2003 st ort set afsluttet ved udgangen af 2009. 
De finansielle oversigter inklude rer de væsentlige oplysninger om de finansielle korrektioner 
for det pågældende år. 
Jf. endvidere svar på punkt 76 og 77. 79. Det, der af Retten beskrives som begrænsninge r, er snarere positive træk ved et system, 
der har bevist sit værd i forbindelse med si kringen af EU's finansielle interesser.  
80. Beslutninger om efterprøvende regnskabsafsl utning beskriver de beløb, der er udelukket 
fra EU-finansiering pr. udgiftsår og pr. medlem sstat. Beløbene pr. medlemsstat medregnes i 
note 6 til Kommissionens årsregnskab for 2009. 
Bilag 36 til Kommissionens ar bejdsdokument, som er vedlag t årsberetningen vedrørende 
regnskabsåret 2008 for EGFL, indeholder oplysninge r om de finansielle korrektioner, der er 
foretaget i udgifterne for hvert regnskabsår. Op lysninger om fordelinge n af disse korrektioner 
DA 16   DA mellem medlemsstaterne og mellem sektorerne  fremgår af Kommissionens faktablad 
"Managing the agricultural budget wisely", der er  offentliggjort på følgende internetadresse: 
http://ec.europa.eu/agricu lture/publi/fact/index_en.htm . 
81. Beslutningen om finansiel regns kabsafslutning træffes ca. seks  måneder efter afslutningen 
af det pågældende regnskabsår. Kommissionen fastlægger via denne be slutning omfanget af 
udgifter, der kan afholdes over EU-budgettet for det pågældende år. Den kendsgerning, at 
beslutningen ikke foregriber  vedtagelsen af en senere  beslutning vedrørende 
overensstemmelse, der pålægger medlemsstater finansielle korrektione r, er udtrykkeligt 
angivet i artikel 30 i forordning (EF) nr. 1290/2005, der har samme juridiske status som 
finansforordningen. Den er desuden i de t væsentlige fuldt ud kompatibel med 
finansforordningen, der for øvrige udgifter fo reskriver, at Kommis sionen kan foretage 
efterfølgende kontrolle r indtil 5 år efter afgørelsen om d echarge for det år, hvor den endelige 
betaling blev foretaget. I modsat fald ville a lle budgetudgifter blive be tragtet som foreløbige, 
indtil der foretages en efterf ølgende kontrol, eller den femå rige periode er udløbet. Det 
udgiftsbeløb, der sandsynligvis udelukkes fra fi nansiering ved fremtidige beslutninger 
vedrørende overensstemmelse, medregne s som et eventualaktiv i Kommissionens 
regnskabssystem og i en note til årsregnskabe t. Sammen med beslutningen om finansiel 
regnskabsafslutning giver denne medregning Eur opa-Parlamentet og Rådet de oplysninger, de 
har brug for i forbindelse med dechargeproceduren.  
De finansielle oversigter omfatter allerede al le de oplysninger, de r kræves i henhold til 
finansforordningen og regnskabsreglerne , jf. endvidere svar på punkt 76 og 77. 
82. I henhold til det reviderede system vedtag es beslutningen om regnskabsafslutning den 
30. april året efter det pågæ ldende regnskabså r. Den reviderede procedure for 
regnskabsafslutning har derfor fremskyndet tidsf risten for afslutning af betalingsorganernes 
regnskaber markant. 
83. Med vedtagelsen af den årli ge beslutning om finansiel regnskabsafslutning godkender 
Kommissionen regnskaberne fra de godkendte be talingsorganer, og de korresponderende 
udgifter bliver derfor endelig e. Denne godkendelse drages i kke i tvivl af muligheden for 
efterfølgende finansielle  korrektioner under proce duren for efterprøvende 
regnskabsafslutning. Det udgiftsbeløb, der sands ynligvis udelukkes fra EU-finansiering ved 
fremtidige beslutninger vedrøren de overensstemmelse, medre gnes som et eventualaktiv i 
Kommissionens regnskabssystem og i en note til Kommissione ns årsregnskab.  
De finansielle oversigter omfatter allerede al le de oplysninger, de r kræves i henhold til 
finansforordningen og regnskabsre glerne. Især omfatter de som et eventualaktiv et estimat 
over fremtidige finansielle korrektioner. 
84. Finansforordningen og reglerne for sektor en med hensyn til landb rug giver Kommissionen 
ret til at foretage kontro l af alle udgifter i nogle år efter, de er afholdt. Regnskaberne bør ikke 
forudsætte, som følge af denne ret, at alle be rørte udgifter fortsat vil blive accepteret. I de 
tilfælde hvor beløbene til potentiel inddrivelse  kan kvantificeres, besk rives de i bemærkning 
5.3 og 5.4 til det konsoliderede regnskab. 
Beslutningerne om efterprøvende regnskabsafslu tning beskriver de bel øb, der er udelukket fra 
EU-finansiering pr. udgiftsår og pr. medlemssta t. Beløbene pr. medlemsstat medregnes i 
bemærkning 6 til Kommissionens årsregnskab for 2009. 
DA 17   DA 85. Formålet med at registrere eventualaktivern e i Kommissionens regnskab er at angive de 
(potentielle) tilgodehavender på ba ggrund af resultaterne af sin revision og har ikke været at 
give nogen sikkerhed for, at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige. 
Beløbet i eventualaktiverne svar er til den bedste vurdering af  de udgifter, som sandsynligvis 
vil blive udelukket fra EU-finansiering som følge af frem tidige beslutninger vedrørende 
overensstemmelse. Dette beløb anføres i en be mærkning til Kommissione ns regnskab opdelt i 
EFGL og ELFUL.  
88. Årsregnskabet indeholder alle  oplysninger, som er krævet ifølge regnskabsreglerne og 
finansforordningen. Specielt det udgiftsbel øb, der sandsynligvis udelukkes fra EU-
finansiering ved fremtidige beslutninger vedr ørende overensstemmelse, medregnes som et 
eventualaktiv i Kommissionens regnskabssy stem og i en bemærkning til Kommissionens 
årsregnskab. Regnskabet ændres  ikke af efterfølgende overe nsstemmelsesbeslutninger. En 
overensstemmelsesbeslutnings finansielle effekt medregnes i det regnskabsår, hvor 
beslutningen udføres og ændrer således ikke regnskaberne for tidligere regnskabsår. 
89. Den efterprøvende regnskabsafslutning er udformet for at udelukke udgifter fra EU-
finansiering, som ikke er udført i overensstemme lse med EU-reglerne, og sparer således EU-
budgettet for udgifter, som ikke bør afholdes over de tte budget. Det er derimod ikke en 
mekanisme, hvorved uretmæssige betalinge r til modtagere inddrives, hvilket i 
overensstemmelse med princippet om delt forvaltn ing og reglerne i artikel  9, stk. 1, litra a), 
nr. iii, i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 og artikel 53b, stk. 2, litra c), i 
finansforordningen, alene er  medlemsstaternes ansvar. 
Kommissionen er af den opfatte lse, at den efterprøvende re gnskabsafslutning igennem årene 
har vist sig at være et stærkt incitament for medlemsstaterne til at forbedre deres forvaltnings- 
og kontrolsystemer og dermed forhindre eller o pdage og inddrive uretmæssige betalinger til 
støttemodtagere som afspejlet ved et fald i fejlprocenterne på støttemodtagerniveau. 
90. 
(a) Den efterprøvende regnskabsafslutning er ikke en mekanisme, hvorved uretmæssige 
betalinger til modtagere inddrives, hvilket i overensstemmelse med princippet om delt 
forvaltning og reglerne i arti kel 9, stk. 1, litra a), nr. ii i, i Rådets forordning (EF) 
nr. 1290/2005 og artikel 53b, stk. 2, lit ra c), i finansforordninge n, alene er medlemsstaternes 
ansvar. Såfremt uretmæssige beta linger til individuelle modtagere er påvist eller kan påvises 
som følge procedurerne for efterprøvende regnska bsafslutning, skal medl emsstaterne følge op 
på dem i form af inddrivelse over for disse modtagere.  
(b) Selv om finansielle korrektioner kun vedrører  mangler i medlemsstaternes forvaltnings- og 
kontrolsystem og ikke uretmæssige betalinger, er  disse korrektioner et vigtigt middel til at 
forbedre medlemsstaternes forvaltnings- og kon trolsystem og dermed forhindre eller opdage 
og inddrive uretmæssigt udbetalte beløb til støttemodtagerne. Den efterprøvende 
regnskabsafslutning bidrager således til transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed på støttebrugerniveau. Landbrugsbest emmelserne indeholder endvide re effektive, afskrækkende 
og forholdsmæssige sanktioner, der kan pålægge s modtagere, som har modtaget uretmæssige 
betalinger. 
91. Finansielle korrektioner er ikke sankti oner over for medlemsstaterne, som Kommissionen 
allerede anførte i memorandummet af marts 1993, hvorved Kom missionen godkendte 
retningslinjerne for reformen af systemet fo r finansiel regnskabsafslutning, som blev gjort 
DA 18   DA gældende i 1996 (SEK(93) 306). Den ak tuelle mekanisme til efterprøvende 
regnskabsafslutning, herunder anvendelsen af faste korrektioner, er blevet  taget til efterretning 
af Domstolen, hvilket betyder, at det ikke  er en sanktion, idet sanktioner over for 
medlemsstaterne er Domstolens beføjelse.  
KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER  
93. Kommissionen glæder sig over Rettens konklusion om, at re gnskabsafslutningsproceduren 
med hensyn til regnskabets pålidelighed giver ri melig vished og tilstræk kelige oplysninger til, 
at Kommissionen kan træffe sin årlige besl utning om finansiel regnskabsafslutning. 
94. Kommissionen anerkender mangl erne konstateret af Retten vedrørende regnskabsåret 
2007 og 2008 og har rejst disse spørgsmål over for medlemsstaterne. Som følge heraf er 
situationen for regnskabsåret 2009 forbedret vedr ørende alle de nævnte elementer af vished. 
Kommissionen mener ikke, at en  udtalelse om de interne kontrolprocedurer ville kræve 
specifikke test og vurderinger af pålide ligheden ved hver hoved- og støttekontrol 
(overensstemmelsesaspekter). Godkendelsesorga net skal kun kontrollere , at betalingsorganet 
har en administrativ organisation og et internt k ontrolsystem, som opfylder  de kriterier, der er 
fastsat i bilag I til fo rordning (EF) nr. 885/2006.  
Af de grunde, som Kommissionen anfører i sit svar til punkt 34, finder Kommissionen, at 
kontrolstatistikkerne er tilstrække ligt pålidelige til at blive anvendt til sikkerhedsmæssige 
formål. 
Af de grunde, som Kommissionen anfører i ove nstående punkt 51, er Kommissionen af den 
opfattelse, at godkendel sesorganets konklusioner om revisi onserklæringerne reelt tilfører 
merværdi. 
95. Kommissionen mener ikke, at væsentlige mangler indvirker på gennemførelsen af 
proceduren for efterprøvende regnskabsafslutni ng. Rettens kritik vedrører i det væsentlige 
udformningen af selve proceduren og ikke  gennemførelsen, der, som fastlagt i 
Kommissionens svar på punkt 76-77, 78b og 81, fuldt ud er i overe nsstemmelse med de 
gældende regler, som anerkendt af Domstolen, og som i mere end 15 år har bevist sin værdi 
ved at udelukke ikkeoverensstemme nde udgifter fra EU-finansiering. 
96. For regnskabsåret 2009 forøgedes den de l af udgifterne, der var omfattet af 
Kommissionens overensstemme lsesrevisioner, til 61 %7. Kommissionen mener,  at dette vil 
være tilstrækkelig dækning, og at risikoanalyse n derfor fører til et tilstrækkeligt antal 
foranstaltninger og betalingsorganer, de r er identificeret som prioriteter, til 
overensstemmelsesrevisioner. 
Kommissionen mener, at en fuldstændig dækning  af samtlige revisionsområder over f.eks. en 
treårig periode ikke ville være  mulig med selv signifikant øge de ressourcer og ville være i 
strid med konceptet om én enkelt revision. De t ville være uforholdsmæssigt at afgive 
menneskelige og finansielle ressource r til revisionen af de parvise 
revisionsfelter/betalingsorganer med begr ænsede udgifter og lav risiko. Kommissionen 
udfører derfor sit overensstemmelsesrevisionsarbe jde på basis af en central risikoanalyse, der 
                                                 
7 26,5 % til "intervention på landbrugsmarkederne", 70,9  % til "direkte støtte" og 43,6 % til "udvikling af 
landdistrikter". 
DA 19   DA inkorporerer alle de nødvendi ge risikofaktorer, og som er i overensstemmelse med 
internationalt accepterede revisionsstandarder. 
Desuden, hvad angår direkte støtte, der i regn skabsåret 2009 udgjorde 72 % af de samlede 
landbrugsudgifter, og som er omfattet af IFKS, er alle medlemsstater undtagen Luxembourg 
blevet revideret i de sidste tre år. 
24-måneders-reglen er et bevidst valg hos EU -lovgiveren med henblik på at sikre juridisk 
sikkerhed for medlemsstaterne. Det er en del af anvendelsen af denne re gel, at visse udgifter 
ikke kan underlægges finansielle korrektioner, om end sådanne udgi fter kan være påvirket af 
mangler. Kommissionen har flere gange foreslået en udvidelse af denne tidsfrist, men disse 
forslag er blevet forkastet af både Rådet og Europa-Parlamentet. 
97. Kommissionen skønner, at ved at fokus ere på arbejdsgangen i medlemsstaternes 
forvaltnings- og kontrolsystemer, er den system baserede revisionsløsning den mest effektive 
måde at indfri dens målsætning om forsvarlig  økonomisk forvaltning på . At supplere dette 
arbejde med en omfattende test af en repræsen tativ prøve af enkeltbet alinger i forbindelse 
med hver af de ca. 150 overensstemmelsesrevisioner på stedet, der foretages af Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af  Landdistrikter hvert år, ville kræve en 
omfattende (mere end dobbelt så stor) forøgelse af de nuværende revisionsressourcer, hvilket 
ikke ville være i tråd med noge n cost-benefit-analyse. Forøgels en ville blive endnu større 
(fem gange så stor), hvis Kommissionen skulle  foretage en så omfattende test på alle 
revisionsområder over f.eks. en treårig periode.  
Det ville heller ikke være muligt at begrænse  en så omfattende test til tilfælde, hvor 
konsekvenserne er målelige og markante, da sådanne konklusioner ikke kan drages under 
revisionen, og hvis den blev gennemført mod slutningen af proceduren, kunne en så 
omfattende test meget vel være irrelevant og/eller umulig, jf. svaret på punkt 65.  
Faste korrektioner af spejler graden af finansie l risiko for EU-budgettet, hv ilket er et resultat af 
manglerne i medlemsstaternes forvaltnings - og kontrolsystemer. Kommissionen skønner 
derfor, at der er en sammenhæng mellem den fa ste korrektion, der anve ndes, og niveauet af 
uretmæssige betalinger til endelige modtagere.  Efterprøvende regnskabsafslutning omfatter 
tilfælde, hvor de konstaterede mangler er begr ænset til det gældende kontrolsystem og ikke 
kan knyttes til uretmæssige enke ltbetalinger til modtagere, men på grund af metoden med 
faste korrektioner ved mangler i forbindelse med kontroller, er risikoen for EU-budgettet 
dækket, f.eks. når en medlemsstat ikke overholder mindsteantallet af kontroller. 
98. Hovedformålet med reformen i 1996 af proce duren for regnskabsafslutning var at fremme 
effektiviteten i forbindelse med opnåelsen af de generelle mål i den fælles landbrugspolitik og 
finansforordningen.  
Ved udgangen af 2009 var overensstemmelsesarbejd et med udgifter afholdt i årene forud for 
2003 stort set afsluttet. 
99. Hver finansiel korrektion i en  beslutning vedrørende overen sstemmelse er knyttet til et 
specifikt regnskabsår, som er angi vet i bilaget til denne beslutning. 
100. Beslutningen om finansiel regnskabsafsl utning træffes ca. seks måneder efter 
afslutningen af det pågældende regnskabsår. Kommissionen fastlægger via denne beslutning 
omfanget af udgifter, der kan afholdes over EU-budgettet for det pågældende år. Den 
kendsgerning at beslutningen ikke foregriber ve dtagelsen af en senere beslutning vedrørende 
DA 20   DA overensstemmelse, der pålægger medlemsstater finansielle korrektione r, er udtrykkeligt 
angivet i artikel 30 i forordning (EF) nr. 1290/2005, der har samme juridiske status som 
finansforordningen. Den er desuden i de t væsentlige fuldt ud kompatibel med 
finansforordningen, der for øvrige udgifter fo reskriver, at Kommis sionen kan foretage 
efterfølgende kontrolle r indtil 5 år efter afgørelsen om d echarge for det år, hvor den endelige 
betaling blev foretaget. I modsat fald ville a lle budgetudgifter blive be tragtet som foreløbige, 
indtil der foretages en efterfølgende kontro l, eller den femårige periode er udløbet.  
Det udgiftsbeløb, der sandsynligvi s udelukkes fra finansiering ved fremtidige beslutninger 
vedrørende overensstemmelse medregnes som et eventualaktiv i Kommissionens 
regnskabssystem og i en note til årsregnskabe t. Sammen med beslutningen om finansiel 
regnskabsafslutning giver denne medregning Eur opa-Parlamentet og Rådet de oplysninger, de 
har brug for til dechargeproceduren, jf. svarene på punkt 76 og 77. 
101. Med vedtagelsen af den år lige beslutning om finansiel regnskabsafslutning godkender 
Kommissionen regnskaberne fra de godkendte be talingsorganer, og de korresponderende 
udgifter bliver derfor endelig e. Denne godkendelse drages i kke i tvivl af muligheden for 
efterfølgende finansielle  korrektioner under proce duren for efterprøvende 
regnskabsafslutning. Det udgiftsbeløb, der sands ynligvis udelukkes fra EU-finansiering ved 
fremtidige beslutninger vedrør ende overensstemmelse medre gnes som et eventualaktiv i 
Kommissionens regnskabssystem og i en  note til Kommissi onens årsregnskab. 
102. Finansielle korrektioner er ikke sanktioner,  men en udelukkelse fra EU-finansiering af 
udgifter, som ikke er afholdt i overensstemm else med fællesskabsbestemmelserne. Disse 
finansielle korrektioner er ikke "til forh andling", men fastlægges af Kommissionen på 
grundlag af de principper, som er udstukke t i Kommissionens arbejdsdokument VI/5330/97, 
og den information, der modtages under den administrative procedure, som fører til 
beslutningen om efterprøvende regnskabsafsl utning. Medlemsstatens deltagelse i denne 
procedure er en del af "audi alteram partem "-princippet, som giver medlemsstaten mulighed 
for at afgive sin holdning og fremlægge sit s ynspunkt, og Kommissionen er og bør være villig 
til at lytte til medlemsstatens argumenter og tage højde herfor. Antallet af finansielle korrektioner, der har fået medhold af Domstolen, viser, at beløbene al mindeligvis er klare og 
uomtvistelige. 
103. Det er derimod ikke en mekanisme, hvor ved uretmæssige beta linger til modtagere 
inddrives, hvilket i overensstemmelse med pr incippet om delt forvaltning og reglerne i 
artikel 9, stk. 1, litra a), nr. iii, i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 og artikel 53b, stk. 2, 
litra c), i finansforordningen, alene er medlem sstaternes ansvar. Hvor sådanne uretmæssige 
betalinger er påvist eller kan påvises som følge af procedurerne for efterprøvende 
regnskabsafslutning, skal medlem sstaterne imidlertid følge op på  dem i form af inddrivelse 
over for disse modtagere. 
104. Kommissionen skønner, at det nuværende syst em er velfungerende og opfylder de 
overordnede målsætninger. Kommissionen vil imid lertid fortsætte forbedringen af driften i 
praksis, og såfremt det er nødvendigt, fremse nde hensigtsmæssige forslag til yderligere 
forbedringer til Europa-Parlamentet og Rådet for perioden efter 2013. 
(a) Kommissionen skønner, at bestemmelser og  ansvarsområder for de forskellige parter 
generelt er tilstrækkeligt klart defineret i de ek sisterende forordninger, og tager samtidig højde 
for behovet for at bevare den nødvendige fleksib ilitet. Kommissionen vil imidlertid overveje, 
DA 21   DA hvorvidt den skal definere godkendelsesorganernes rolle mere detaljeret i bestemmelserne for 
perioden efter 2013. 
(b) De gældende bestemmelser fastlægger allerede  en tidsfrist for vedtagelsen af den årlige 
beslutning om finansiel regnska bsafslutning. Tidsfrister for af slutning af procedurer om 
efterprøvende regnskabsafslut ning ville gå imod målsætni ngen om at beskytte EU's 
økonomiske interesser, da de vi lle udelukke finansiel korrekt ion efter tidsf ristens udløb. 
Kommissionen har derfor ikke til hensigt at foreslå indfør elsen af sådanne yderligere 
tidsfrister. 
(c) Beslutningen om finansiel re gnskabsafslutning træffes ca. seks  måneder efter afslutningen 
af det pågældende regnskabsår. Kommissionen fastlægger via denne be slutning omfanget af 
udgifter, der kan afholdes over EU-budgettet for det pågældende år. Den kendsgerning at 
beslutningen ikke foregriber  vedtagelsen af en senere  beslutning vedrørende 
overensstemmelse, der pålægger medlemsstater finansielle korrektione r, er udtrykkeligt 
angivet i artikel 30 i forordning (EF) nr. 1290/2005, der har samme juridiske status som 
finansforordningen. Den er desuden i de t væsentlige fuldt ud kompatibel med 
finansforordningen, der for øvrige udgifter fo reskriver, at Kommis sionen kan foretage 
efterfølgende kontrolle r indtil 5 år efter afgørelsen om d echarge for det år, hvor den endelige 
betaling blev foretaget. I modsat fald ville a lle budgetudgifter blive be tragtet som foreløbige, 
indtil der foretages en efterfølgende kontro l, eller den femårige periode er udløbet.  
Det udgiftsbeløb, der sandsynligvi s udelukkes fra finansiering ved fremtidige beslutninger 
vedrørende overensstemmelse medregnes som et eventualaktiv i Kommissionens 
regnskabssystem og i en note til årsregnskabe t. Sammen med beslutningen om finansiel 
regnskabsafslutning giver denne medregning Eur opa-Parlamentet og Rådet de oplysninger, de 
har brug for til dechargeproceduren. 
Den rolle, som beslutningen om finansiel regnskabsafslutning skulle spille, var allerede 
fastlagt eksplicit i det memorandum af  marts 1993, hvorved Kommissionen godkendte 
retningslinjerne for reformen af systemet  for finansiel regnskabsafslutning, som blev 
gældende i 1996 (SEK(93) 306), og blev ikke draget  i tvivl af nogen af de involverede parter i 
vedtagelsen af den efterfølgende lovgivning.  
Jf. endvidere svar på punkt 97. (d) Det estimerede udgiftsbeløb, der sandsyn ligvis udelukkes fra EU -finansiering ved 
fremtidige beslutninger vedrøren de overensstemmelse, medregnes som et eventualaktiv i 
Kommissionens regnskabssystem og i en note til årsregnskabet. Det ville ikke være hensigtsmæssigt at foretage en vurdering pr. me dlemsstat eller pr. udgiftspost af disse beløb, 
som for indeværende er baseret på et bedste  skøn og kan ændre sig, når der er truffet en 
endelig beslutning, og heller ikke at inkludere så detaljerede oplysninger i årsregnskabet.  
Beslutningerne om efterprøvende  regnskabsafslutning påviser de  beløb, der er udelukket fra 
EU-finansiering pr. udgiftsår og pr. medlemssta t. Beløbene pr. medlemsstat medregnes i 
note 6 til Kommissionens årsregnskab for 2009. 
(e) I henhold til det reviderede system vedtag es beslutningen om regnskabsafslutning den 
30. april året efter det pågæ ldende regnskabså r. Den reviderede procedure for 
regnskabsafslutning har derfor fremskyndet tidsf risten for afslutning af betalingsorganernes 
regnskaber markant.  
DA 22   DA Den tid, der er nødvendig for at afslutte overens stemmelsesproceduren, afhænger af en række 
faktorer, hvoraf nogle ligger uden for Kommissi onens ansvar og kontrol. Sådanne faktorer 
kan f.eks. være sagens kompleksitet, behov for yderligere arbejde eller endog yderligere 
besøg, medlemsstaternes overholdelse af tidsf rister og opfølgningen på forligsorganets 
anbefalinger. Endvidere overskrides den fastlagt e tidsfrist ofte for fu ldt ud at respektere 
medlemsstatens ret til at forsvare sig, hvilket er et grundlæggende princip i proceduren for 
efterprøvende regnskabsafslutni ng og et eksplicit krav i ar tikel 42, stk. 2, litra c), i 
finansforordningens gennemførelsesbestemmelser. 
Anvendelsen af faste korrektioner er helt i tråd med målsætningen for den efterprøvende 
regnskabsafslutning og den mest effektive måde  at indfri denne må lsætning på. Den tager 
højde for den kendsgerning, at det ikke er mu ligt at tage en statistisk gældende prøve i 
forbindelse med hver af de ca. 150 overensst emmelsesrevisioner, der gennemføres af 
Generaldirektoratet for Landbrug og  Udvikling af Landdistrikter hve rt år. Det ville heller ikke 
være muligt at begrænse en så omfattende test  til tilfælde, "hvor konsekvenserne er målelige 
og markante", da sådanne konklusioner ikke ka n drages under revisi onen, og hvis den blev 
gennemført mod slutningen af proceduren, kun ne en så omfattende test meget vel være 
irrelevant og/eller umulig.  
Eftersom landbrugsudgifterne gennemføres i henhol d til delt forvaltning, er medlemsstaterne 
bedre i stand til at vurdere og bevise det reelle  finansielle tab eller risikoen for EU-budgettet 
end Kommissionen. Håndbogen anerkender udtrykke ligt dette og påbyder Kommissionen at 
tage sådanne beviser, hvis de er troværdige, i betragtning. En  mere præcis beregning af det 
finansielle tab for EU-budgettet forudsætter derfo r et aktivt samarbejde med den pågældende 
medlemsstat på alle niveauer i proceduren for efterprøvende regnska bsafslutning, eftersom 
kun medlemsstaten har alle de nødvendige oplysninge r til at foretage en  sådan beregning. På 
trods af Kommissionens anmodninger benytter medl emsstaterne sig imidle rtid desværre ikke 
af denne mulighed.  
Endvidere er metoden med faste korrektio ner godkendt af Domstolen som værende i 
overensstemmelse med retsreglerne for overen sstemmelsesarbejde. Domstolen har navnlig 
bekræftet, at det ikke er op ti l Kommissionen at foretage de nødvendige kontroller for at sætte 
et nøjagtigt tal på tabene, me n snarere op til medlemsstaten at  påvise, at Kommissionens skøn 
var for højt.  
Kommissionen har for nylig introduceret et system, hvorved medlemsstaterne fra 2010 kan 
styrke de overordnede rammer for opnåelse af rimelig vished vedrørende transaktionernes 
lovlighed og formelle rigtighed på støt temodtagerniveau. I den forbindelse bør 
godkendelsesorganerne øge deres arbejde ud over de gældende krav ved, for en given udgiftsgruppe, at foretage en helt ny repræs entativ prøve af transaktionerne, som det 
pågældende betalingsorgan har kontrolleret på  stedet. Arbejdet skulle omfatte hele 
håndteringen af filen, fra modtagelse af stø tteansøgning til beregning og gennemførelse af den 
endelige betaling. 
(f) Finansielle korrektioner, som pålægges medl emsstater ved beslutninger om efterprøvende 
regnskabsafslutning, er ikke sanktioner, men en  udelukkelse fra EU-finansiering af udgifter, 
som ikke er afholdt i overensstemmelse me d fællesskabsbestemmelserne. Dette bekræftes 
ligeledes af Domstolens retspraksis. 
(g) Kommissionen vil fortsætte med at ove rvåge godkendelsesorganernes arbejde gennem 
specifikke revisionsbesøg. 
DA 23   DA  
0 100 200 300 400 500 600 700 800 
Mio.
EUR 
1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 
RegnskabsårFigur 1 - Udelukkede beløb for hvert regnskabsår
(inkl. estimater for fremtidige korrektioner)
Estimeret på basis af historisk gennemsnit
Korrektioner under forberedelse  
Beslutninger 30-32  
Beslutninger 1-29