[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 13.2.2007

SEK(2007) 190 endelig

Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Litauens opdaterede konvergensprogram 2006-2009

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Generelle baggrundsoplysninger

Stabilitets- og vækstpagten, som trådte i kraft den 1. juli 1998, er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk holdbar vækst, der bidrager til jobskabelse. I forbindelse med reformen af pagten i 2005 blev det anerkendt, at den er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men reformens hovedsigte var at gøre pagten mere virkningsfuld, styrke dens økonomiske fundament og sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.

Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf for Rådet og Kommissionen (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Litauens første konvergensprogram blev forelagt i maj 2004. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse herom den 5. juli 2004 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. I overensstemmelse med samme procedure bliver de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer vurderet af Kommissionen og undersøgt af ovennævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.

Baggrunden for vurderingen af det opdaterede program

Kommissionen har undersøgt den seneste opdatering af Litauens konvergensprogram, der blev forelagt den 13. december 2006, og har vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom (se boksen vedrørende hovedpunkterne i vurderingen).

Udgangspunktet for vurderingen af budgetstrategien i det opdaterede konvergensprogram er kort beskrevet i afsnittene om:

1. de økonomiske og budgetmæssige resultater i de seneste ti år

2. den seneste vurdering af landets stilling under den præventive del af stabilitets- og vækstpagten (sammenfatning af Rådets udtalelse om den forrige opdatering af konvergensprogrammet) og

3. Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006.

De seneste økonomiske og budgetmæssige resultater

Litauen har med held gennemført overgangen til en fungerende markedsøkonomi og har nu en af de højeste vækstrater i EU. BNP pr. indbygger lå lige over 50 % af gennemsnittet for EU i 2005. Den indenlandske efterspørgsel er accelereret hurtigt i de sidste år, hvilket delvis afspejler en stærk vækst i långivningen, og er ved at blive hoveddrivkraften i den økonomiske vækst og medfører større underskud over for udlandet. Efter en periode med ikke-inflationær vækst er inflationen taget til siden midten af 2004, hvilket afspejler en kombination af faktorer, bl.a. prisstigninger for uforarbejdede fødevarer og energi og betydelige lønstigninger i en situation med et stramt arbejdsmarked. Regeringen har opnået gode resultater i bestræbelserne på at nå de finanspolitiske mål i de sidste år, mens de gode tider, som Litauen har haft, kunne have været udnyttet bedre.

Vurderingen i Rådets udtalelse om det forrige program

Den 14. marts 2006 afgav Rådet udtalelse om den forrige opdatering af konvergensprogrammet, der dækkede perioden 2005-2008. "På baggrund af de gode vækstudsigter og for at sikre en holdbar konvergens med EU" opfordrede Rådet Litauen til "i) at øge indsatsen for at gennemføre en strukturel tilpasning af de offentlige finanser, sådan at det mellemfristede mål nås hurtigere, og ii) specielt at sætte et mere ambitiøst mål for det offentlige underskud i 2006 og sikre, at 2005-situationen med et bedre underskudsresultat end forventet gentages i 2006 og de efterfølgende år".

Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006

Rapporten om gennemførelsen af Litauens nationale reformprogram blev forelagt den 13. oktober 2006 inden for rammerne af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse. Litauens nationale reformprogram identificerer følgende udfordringer/prioriterede områder: at fastholde en hurtig økonomisk vækst og et stabilt makroøkonomisk miljø, at fremme de litauiske virksomheders konkurrenceevne og at fremme beskæftigelsen og investeringerne i menneskelig kapital.

Kommissionens vurdering af dette program (vedtaget som led i Kommissionens årlige situationsrapport fra december 2006[2]) viste, at Litauen gør gode fremskridt med at gennemføre det nationale reformprogram på hovedparten af de vigtigste politikområder, både på makro- og mikroniveau og med hensyn til beskæftigelsen. Med mange vigtige foranstaltninger i den indledende udformningsfase forestår der imidlertid en udfordrende implementeringsfase.

På baggrund af de identificerede stærke og svage sider blev det henstillet til Litauen at gøre en indsats, for så vidt angår F&U og udbuddet af faglært arbejdskraft.

Boks: Hovedpunkterne i vurderingen Ved vurderingen af stabilitetsprogrammerne og konvergensprogrammerne skal følgende undersøges, jf. henholdsvis artikel 5, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97: om de økonomiske antagelser, som programmet er baseret på, er realistiske den mellemfristede budgetmålsætning, som medlemsstaten fremlægger, og om den tilsigtede tilpasning i retning af den er hensigtsmæssig om de foranstaltninger, der træffes og/eller foreslås for at overholde den tilsigtede tilpasning, er tilstrækkelige til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning under konjunkturforløbet ved vurderingen af den tilsigtede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning undersøges det, om der gøres en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider, og for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, undersøges det, om den pågældende medlemsstat sikrer en årlig forbedring i sin konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5 % af BNP som benchmark for at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning når kursen for tilpasning af den mellemfristede budgetmålsætning fastlægges (for medlemsstater, der endnu ikke har nået den), eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning (for medlemsstater, der har nået den), undersøges gennemførelsen af større strukturreformer, som har direkte langsigtede omkostningsbesparende virkninger (bl.a. ved at øge den potentielle vækst) og derfor har en konstaterbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt (på den betingelse, at der bevares en passende sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien på 3 % af BNP, og at budgetstillingen i programperioden forventes at vende tilbage til den mellemfristede budgetmålsætning), idet man bør være særlig opmærksom på pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle om medlemsstaternes økonomiske politik er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik. Når det vurderes, om programmets makroøkonomiske antagelser er realistiske, sker det med henvisning til prognosen fra Kommissionens tjenestegrene fra efteråret 2006, idet der også tages hensyn til den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi. Vurderingen af overensstemmelsen med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik sker på baggrund af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik med hensyn til de offentlige finanser, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Vurderingen skal desuden omfatte en undersøgelse af: udviklingen i gældskvoten og udsigterne for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, som der bør lægges "tilstrækkelig vægt på i forbindelse med overvågningen af budgetstillingerne" ifølge Rådets rapport af 20. marts 2005 om "en bedre gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten". I en meddelelse fra Kommissionen af 12. oktober 2006 beskrives fremgangsmåden for vurderingen af den langsigtede holdbarhed[3] graden af integration med det nationale reformprogram, som medlemsstaterne har fremlagt i forbindelse med Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse. I sin følgeskrivelse af 7. juni 2005 til Det Europæiske Råd om de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2005-2008 anførte Økofin-Rådet, at de nationale reformprogrammer skal være i overensstemmelse med stabilitets- og konvergensprogrammerne overensstemmelsen med adfærdskodeksen[4], hvori der bl.a. fastlægges en fælles struktur og et fælles sæt datatabeller for stabilitets- og konvergensprogrammerne. |

- Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Litauens opdaterede konvergensprogram 2006-2009

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 9, stk. 3,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

4. Den [27. februar 2007] gennemgik Rådet Litauens opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2006-2009. Opdateringen blev forelagt næsten to uger efter fristen den 1. december, der følger af adfærdskodeksen, på grund af en ændring i godkendelsesproceduren for programmet, der nu involverer parlamentet.

5. Det makroøkonomiske scenario, programmet er baseret på, viser, at væksten i det reale BNP gradvis vil aftage fra 7,8 % i 2006 til 4,5 % i 2009. Vurderet på baggrund af de aktuelle oplysninger forekommer dette scenario at være baseret på forsigtige vækstantagelser fra 2007. Programmets inflationsfremskrivninger forekommer at være lave i lyset af den seneste udvikling.

6. For 2006 er det offentlige underskud beregnet til 1 % af BNP i Kommissionens prognoser fra efteråret 2006, hvilket skal sammenholdes med det mål på 1,4 % af BNP, der blev sat i den forrige opdatering af konvergensprogrammet. Det opdaterede program viser et underskud, der anslås til 1,2 %. De foreløbige data for hele 2006 peger imidlertid på et endnu bedre underskudsresultat, der ligger tæt på balance. Dette skyldes, at den økonomiske aktivitet og beskæftigelsen har været højere end forventet, og at der har været store lønstigninger og forbedringer i skatteopkrævningen, og resultatet blev opnået på trods af en ændring af budgettet i juli, som øgede udgifterne med omkring 0,5 % af BNP.

7. Hovedmålet i programmet er at reducere det offentlige underskud gradvis over programperioden med henblik på at nå den mellemfristede målsætning (se nedenfor) senest i 2008 og et balanceret budget i 2009. Det primære underskud forventes at forsvinde i 2007 og blive omdannet til et overskud på 0,8 % af BNP ved udgangen af programperioden. Sammenlignet med den forrige opdatering er den planlagte tilpasning mere ambitiøs, men den vil finde sted i slutningen af programperioden i en mindre gunstig makroøkonomisk situation. Den planlagte finanspolitiske konsolidering er baseret på en stigning i indtægternes andel af BNP, der er større end stigningen i udgifternes andel af BNP (2,6 procentpoint sammenlignet med 1,4 procentpoint). På indtægtssiden forklares kun 0,5 procentpoint ved en stigning i skattekvoten, som hovedsagelig skyldes en forventet forbedring i skatteopkrævningen. Resten af stigningen er ikke specificeret i programmet, men ser ud til at være forbundet med indstrømningen af EU-midler. På udgiftssiden skyldes ændringerne en stigning i offentlige investeringer, sociale overførsler og "andre" primære udgifter, som ikke helt udlignes af en væsentlig nedskæring af det statslige forbrug som procent af BNP (med mere end 2 procentpoint).

8. Den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo renset for engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger), beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, forventes at forbedres gradvis fra et underskud på omkring 1,75 % af BNP i 2006 til et overskud på 0,5 % af BNP i 2009. Som i den forrige opdatering af konvergensprogrammet er den mellemfristede målsætning for budgetstillingen, der præsenteres i programmet, et strukturelt underskud på 1 % af BNP, som efter programmet søges realiseret senest i 2008. Hvis den mellemfristede målsætning, der er mere ambitiøs end minimumskravet (som er sat til et underskud på ca. 2 % af BNP), bliver realiseret, burde målet om at skabe en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud opfyldes. Den mellemfristede målsætning ligger inden for det interval, der anføres for euroområdet og ERM II-medlemsstaterne i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen, og afspejler gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.

9. Usikkerhedsmomenterne i forbindelse med budgetfremskrivningerne i programmet synes i det store og hele at være afbalanceret for 2007, men budgetresultatet kunne blive værre end fremskrevet i programmet fra 2008 og derefter. Budgetstrategien er baseret på en betydelig stigning i indtægternes andel af BNP og den store reduktion af det offentlige forbrugs andel af BNP, hvilket kunne have været bedre dokumenteret i betragtning af den mellemfristede ramme for planlægning og kontrol af de offentlige finanser, som ikke er tilstrækkelig bindende. Mens den sandsynlige carry-over-effekt fra et lavere end forventet underskud i 2006 indebærer, at målet for 2007 kunne opfyldes, medfører manglen på detaljerede oplysninger om de planlagte foranstaltninger en betydelig usikkerhed med hensyn til opfyldelsen af budgetmålene fra 2008 og derefter.

10. Med hensyn til denne risikovurdering er budgetpolitikken i programmet muligvis ikke tilstrækkelig til at sikre, at den mellemfristede budgetmålsætning opfyldes i 2008 som planlagt i programmet. Den ser dog ud til at give en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske udsving igennem hele programperioden. Ifølge programmet er tempoet i tilpasningen hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, hvor det præciseres, at tilpasningen bør være størst i økonomiske opgangstider og kan være mindre i økonomiske nedgangstider. På baggrund af de risikofaktorer, der er nævnt ovenfor, bør den planlagte strukturelle tilpasning styrkes ved indførelse af nye foranstaltninger, sådan at den årlige forbedring af den strukturelle saldo som benchmark bliver på 0,5 % af BNP som krævet for euroområdet og ERM II-medlemsstaterne.

11. Den offentlige bruttogæld skønnes at have nået 18,5 % af BNP i 2006, hvilket er et godt stykke under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. I programmet fremskrives gældskvoten til at forblive på omkring 19 % af BNP i 2007-2008 og at falde til 17,75 % i 2009.

12. Den langsigtede budgetvirkning af befolkningens aldring i Litauen er mindre end gennemsnittet for EU, idet der vil være en begrænset stigning i pensionsudgifterne i de kommende årtier, bl.a. som følge af de vedtagne pensionsreformer. Det nuværende niveau for bruttogælden er meget lavt i Litauen, og en forbedring af budgetstillingen som planlagt i opdateringen af konvergensprogrammet vil bidrage til at begrænse risikofaktorerne for de offentlige finansers langsigtede holdbarhed. Litauen ser som helhed ud til at stå over for en lav risiko, for så vidt angår de offentlige finansers holdbarhed.

13. Konvergensprogrammet indeholder ikke en kvalitativ vurdering af den samlede virkning, som rapporten fra oktober 2006 om gennemførelsen af det nationale reformprogram har inden for rammerne af den mellemfristede finanspolitiske strategi. Det giver imidlertid systematiske oplysninger om de direkte budgetudgifter ved de vigtigste reformer, der er planlagt i det nationale reformprogram, og dets budgetfremskrivninger synes at tage hensyn til de virkninger, som foranstaltningerne i det nationale reformprogram har på de offentlige finanser. De foranstaltninger vedrørende de offentlige finanser, der lægges op til i konvergensprogrammet, synes at være i overensstemmelse med foranstaltningerne i det nationale reformprogram. De igangværende pensions-, sundheds- og skattereformer fremhæves specielt i begge programmer. Målene for det offentlige underskud, der er opstillet i konvergensprogrammet, er imidlertid betydeligt lavere end målene i det nationale reformprogram.

14. Budgetstrategien i programmet er stort set i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, som udgør en del af de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008.

15. Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, indeholder programmet alle obligatoriske data og de fleste fakultative data[6].

Den samlede konklusion er, at der i programmet i en situation med stærke vækstudsigter regnes med fremskridt hen imod den mellemfristede budgetmålsætning, som man satser på at nå senest i 2008. Der er imidlertid risikofaktorer for at nå budgetmålene fra 2008 og derefter.

På baggrund af ovenstående vurdering opfordres Litauen til at:

(i) udnytte de gode tider ved at satse på et mere krævende mål for underskuddet i 2007 i betragtning af, at underskudsresultatet i 2006 sandsynligvis er bedre end forventet, og understøtte tempoet i tilpasningen hen imod den mellemfristede målsætning med foranstaltninger, der kan sikre, at den årlige forbedring af den strukturelle saldo som benchmark bliver på 0,5 % af BNP som krævet for euroområdet og ERM II-medlemsstaterne

(ii) forbedre den mellemfristede ramme for planlægning og kontrol af de offentlige finanser.

Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Realt BNP (%-ændring) | KP dec. 2006 | 7,6 | 7,8 | 6,3 | 5,3 | 4.5 |

KOM nov. 2006 | 7,6 | 7,8 | 7,0 | 6,5 | n.a. |

KP dec. 2005 | 7,0 | 6,0 | 5,3 | 6,8 | n.a. |

HICP-inflation (%) | KP dec. 2006 | 2,7 | 3,9 | 4,7 | 3,4 | 3,1 |

KOM nov. 2006 | 2,7 | 3,8 | 4,6 | 3,3 | n.a. |

KP dec. 2005 | 2,7 | 2,7 | 2,7 | 2,5 | n.a. |

Outputgab (% af potentielt BNP) | KP dec. 20061 | 1,9 | 2,4 | 1,6 | 0,1 | -1,9 |

KOM nov. 20065 | 1,2 | 1,4 | 0,7 | -0,6 | n.a. |

KP dec. 20051 | 2,9 | 2,1 | 0,5 | 0,6 | n.a. |

Offentlig saldo (% af BNP) (% af BNP) | KP dec. 2006 | -0,5 | -1,2 | -0,9 | -0,5 | 0,0 |

KOM nov. 2006 | -0,5 | -1,0 | -1,2 | -1,3 | n.a. |

KP dec. 2005 | -1,5 | -1,4 | -1,3 | -1,0 | n.a. |

Primær saldo (% af BNP) (% af BNP) | KP dec. 2006 | 0,3 | -0,4 | 0,0 | 0,4 | 0,8 |

KOM nov. 2006 | 0,3 | -0,2 | -0,4 | -0,5 | n.a. |

KP dec. 2005 | -0,9 | -0,8 | -0,7 | -0,4 | n.a. |

Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | KP dec. 20061 | -1,0 | -1,8 | -1,3 | -0,5 | 0,5 |

KOM nov. 2006 | -0,8 | -1,4 | -1,4 | -1,2 | n.a. |

KP dec. 20051 | -2,3 | -2,0 | -1,4 | -1,2 | n.a. |

Strukturel saldo2 (% af BNP) | KP dec. 20063 | -1,0 | -1,8 | -1,3 | -0,5 | 0,5 |

KOM nov. 20064 | -0,8 | -1,4 | -1,4 | -1,2 | n.a. |

KP dec. 2005 | -2,3 | -2,0 | -1,4 | -1,2 | n.a. |

Offentlig bruttogæld (% af BNP) | KP dec. 2006 | 18,7 | 18,4 | 19,2 | 19,0 | 17,7 |

KOM nov. 2006 | 18,7 | 18,9 | 19,6 | 19,8 | n.a. |

KP dec. 2005 | 19,2 | 19,9 | 19,8 | 18,9 | n.a. |

Fodnoter: 1Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. 2Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående rækker) uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. 3Der er ingen engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger i programmet. 4Der er ingen engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger i Kommissionens prognose fra efteråret 2006. 5Baseret på en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 7,9 %, 7,7 %, 7,8 % og 7,9 % i perioden 2005-2008. Kilde: Konvergensprogram; økonomiske prognoser fra efteråret 2006 fra Kommissionens tjenestegrene (KOM); beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |

[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle de dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råds forårsmøde, "Gennemførelse af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse – Resultaternes år", 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[3] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, "De offentlige finansers langsigtede holdbarhed i EU", 12.10.2006, KOM(2006) 574 endelig, og Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender, "The long-term sustainability of public finances in the European Union", European Economy No 4/2006.

[4] "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form", godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.

[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Der mangler særlig data om underkomponenterne i stock-flow-tilpasningen og om arbejdskraftens, kapitalens og den totale faktorproduktivitets bidrag til den potentielle BNP-vækst.