22)

Efter artikel 22 indsættes følgende kapitel ║: »KAPITEL VIIa NATIONALE REGULERENDE MYNDIGHEDER Artikel 22a Udpegning af nationale regulerende myndigheder og disses uafhængighed 1. Hver medlemsstat udpeger en national regulerende myndighed. 2. Medlemsstaterne garanterer de nationale regulerende myndigheders uafhængighed og tilser, at de optræder upartisk og gennemskueligt i udøvelsen af deres beføjelser. Med dette formål sikrer medlemsstaten, at den nationale regulerende myndighed under udførelsen af de reguleringsopgaver, som dette direktiv og anden relevant lovgivning pålægger den: a) er juridisk adskilt fra og funktionelt uafhængig af enhver anden offentlig eller privat organisation, og b) at dens personale og de personer, der har ansvaret for dens ledelse, handler uafhængigt af enhver markedsinteresse og c) ikke søger eller modtager direkte instrukser fra nogen regering eller anden offentlig eller privat organisation , når den udfører reguleringsopgaver . 3. For at beskytte den nationale regulerende myndigheds uafhængighed sikrer medlemsstaten navnlig: a) at den nationale regulerende myndighed har status som juridisk person, er finansielt uafhængig, og har tilstrækkelige menneskelige og finansielle ressourcer til at varetage sine opgaver b) at medlemmerne af den nationale regulerende myndigheds bestyrelse udnævnes for en periode på mindst fem , og højst syv år , som ikke kan forlænges og at halvdelen af medlemmerne under bestyrelsens første mandat udnævnes for en periode på to et halvt år. Medlemmerne kan kun afsættes i embedsperioden, hvis de ikke længere opfylder de betingelser, der er fastsat i denne artikel, eller er fundet skyldige i alvorlig tjenesteforseelse i henhold til national ret, og c) at den nationale regulerende myndigheds budgetbehov dækkes via direkte indtægter fra operationerne på energimarkedet Artikel 22b Overordnede mål for den nationale regulerende myndigheds virke Under gennemførelsen af de reguleringsopgaver, der er anført i dette direktiv, træffer den nationale regulerende myndighed alle rimelige foranstaltninger for at nå følgende mål: a) i tæt samarbejde med Kommissionen, agenturet og andre medlemsstaters nationale regulerende myndigheder at fremme ║et indre marked for elektricitet i Fællesskabet præget af konkurrence, sikkerhed og miljømæssig bæredygtighed og en effektiv åbning af markedet for alle forbrugere og leverandører i Fællesskabet samt sikre, at energiforsyningsnettene fungerer effektivt og pålideligt under hensyntagen til langsigtede mål b) at udvikle velfungerende▐ konkurrencebaserede markeder inden for Fællesskabet med det under litra a) nævnte mål for øje c) at afvikle enhver restriktion for handel med elektricitet mellem medlemsstaterne, herunder udvikling af passende kapacitet til grænseoverskridende transmission med henblik på at imødekomme efterspørgslen og øge integrationen af de nationale markeder for at fremme uhindrede elektricitetsstrømme i hele Fællesskabet d) på den mest omkostningseffektive måde at sikre udvikling af forbrugervenlige, sikre, pålidelige og effektive net og fremme af systemtilstrækkelighed samtidig med, at der sikres energieffektivitet og integrering af udbredte og mindre udbredte vedvarende energikilder og decentral produktion i såvel transmissions- som distributionsnet e) at skabe lettere adgang til nettet for ny produktionskapacitet, særlig ved at fjerne hindringer, som kunne vanskeliggøre adgangen for nye markedsdeltagere og vedvarende energikilder f) at sikre, at netoperatører får tilstrækkelige incitamenter, på både kort og langt sigt, til at øge effektiviteten af nettets præstationer og fremme integrationen af markedet g) at sikre, at kunder drager fordel af, at deres nationale markeder fungerer effektivt, ▐ fremme ║ effektiv konkurrence i samarbejde med konkurrencemyndighederne og sikre forbrugerbeskyttelse h) at være med til at sikre høje standarder for forsyningspligt og offentlig service på elforsyningsområdet, bidrage til beskyttelse af sårbare kunder og medvirke til sikring af, at forbrugerbeskyttelsesforanstaltningerne i bilag A fungerer effektivt i) at harmonisere de nødvendige procedurer for udveksling af oplysninger . Artikel 22c Den nationale regulerende myndigheds opgaver og beføjelser 1. Den nationale regulerende myndighed har følgende opgaver , som efter behov varetages i tæt samråd med andre relevante fællesskabsorganer og nationale organer, transmissionssystemoperatører og markedsaktører, uden at dette berører deres specifikke kompetencer : a) den fastsætter eller godkender uafhængigt og i henhold til gennemsigtige kriterier regulerede nettariffer og netrelaterede tarifkomponenter b) den sørger for, at transmissions- og distributionssystemoperatører, og givet fald systemejere, såvel som elselskaber overholder deres forpligtelser i henhold til dette direktiv og anden relevant fællesskabslovgivning, også hvad angår grænseoverskridende forhold c) den samarbejder om grænseoverskridende forhold med den eller de nationale regulerende myndigheder i andre medlemsstater og med agenturet, og sikrer herunder, at sammenkoblingskapacitet mellem transmissionsinfrastrukturerne er tilstrækkelig til at opnå en effektiv overordnet markedsvurdering og opfylde forsyningssikkerhedskriterierne uden at forskelsbehandle forsyningsselskaberne i de forskellige medlemsstater d) den overholder og gennemfører alle relevante bindende afgørelser fra Kommissionen og agenturet ║ e) e) den aflægger årsberetning om sin virksomhed og varetagelsen af sine opgaver over for Kommissionen, de relevante myndigheder i medlemsstaterne og agenturet ║. Sådanne beretninger skal redegøre for, hvilke skridt der er taget, og hvilke resultater der er opnået for hver af de opgaver, der er anført i denne artikel f) den overvåger overholdelsen af kravene om adskillelse i dette direktiv og i anden relevant fællesskabslovgivning og sikrer, at der ikke forekommer krydssubsidiering mellem transmissions-, distributions og forsyningsaktiviteter , samt at distributions- og transmissionstarifferne fastsættes i god tid forud for de perioder, i hvilke de skal gælde g) den gennemgår transmissionssystemoperatørernes investeringsplaner og vurderer i sin årsberetning disse planers forenelighed med den tiårige europæiske netinvesteringsplan , jf. artikel 2c, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1228/2003. Den tiårige investeringsplan skal skab incitamenter til fremme af investeringer og sikre, at arbejdsstyrkens kvalitet og størrelse er tilstrækkelig til at opfylde serviceforpligtelserne. En operatørs manglende overholdelse af den tiårige investeringsplan medfører forholdsmæssige sanktioner, der iværksættes af den nationale regulerende myndighed over for den pågældende operatør i overensstemmelse med agenturets anbefalinger h) den godkender transmissionssystemoperatørernes årlige investeringsplaner i) den overvåger overholdelsen af kravene til nettets sikkerhed og pålidelighed , fastsætter eller godkender standarder for og krav til serviceydelsernes og forsyningernes kvalitet og evaluerer de hidtidige præstationer med hensyn til service- og forsyningskvaliteten og reglerne for netsikkerhed og -pålidelighed j) den overvåger graden af gennemsigtighed og sikrer, at elselskaberne opfylder deres forpligtelser til gennemsigtig adfærd k) den tilskynder til udvikling af europæiske afbrydelige forsyningskontrakter l) den overvåger, i samarbejde med konkurrencemyndighederne, graden af effektiv markedsåbning og konkurrence på engros- og detailsalgsniveau, herunder på elbørser, privatkundepriser, andel af kunder, der skifter leverandør, passende betingelser for forudbetaling, der afspejler det reelle forbrug, andel af kunder, der tilsluttes og afmeldes, vedligeholdelsesgebyrer, klager fra privatkunder opstillet i en nærmere aftalt form samt enhver forvridning eller begrænsning af konkurrencen, idet den bl.a. fremlægger alle relevante oplysninger og oplyser de berørte konkurrencemyndigheder om relevante sager m) den overvåger forekomsten af restriktiv kontraktpraksis, herunder eneretsklausuler, der kan hindre erhvervskunder i at indgå kontrakt med mere end en enkelt leverandør samtidig eller begrænse dem i deres mulighed for at gøre det og underretter i påkommende tilfælde de nationale konkurrencemyndigheder om en sådan praksis n) den kan under skyldig hensyntagen til de relevante bestemmelser i traktaten fremme langsigtede aftaler mellem energiforbrugere og forsyningsvirksomheder, der bidrager til at forbedre energiproduktion og -distribution, idet forbrugerne samtidig får del i det deraf følgende overskud og under den forudsætning, at disse aftaler også kan bidrage til et optimalt investeringsniveau inden for sektoren o) den anerkender kontraktfrihed, hvad angår langtidskontrakter, og muligheden for at indgå aktivbaserede kontrakter, forudsat at de er forenelige med fællesskabsretten p) den overvåger den tid, det tager transmissions- og distributionsselskaberne at foretage tilslutninger og reparationer , og iværksætter sanktioner i overensstemmelse med de retningslinjer, agenturet har fastlagt, hvis sådanne tilslutninger og reparationer trækker ud uden rimelig grund q) uden at dette berører andre nationale regulerende myndigheders kompetence, overvåger den overholdelsen af høje standarder for forsyningspligt og offentlig service på el-området og beskyttelsen af sårbare kunder▐ r) den sikrer, at forbrugerbeskyttelsesforanstaltningerne i bilag A fungerer effektivt og håndhæves s) den offentliggør mindst en gang om året henstillinger vedrørende forsyningstariffernes overensstemmelse med artikel 3 , idet der i disse henstillinger lægges behørig vægt på, hvorledes de regulerede priser (engros- og slutbrugerpriser) indvirker på, hvordan markedet fungerer t) den indberetter de medlemsstater, i hvilke de regulerede tariffer er lavere end markedsprisen, til de nationale konkurrencemyndigheder og Kommissionen u) den fastsætter standardiserede regler for forholdet mellem endelige kunder og leverandører, distributører og operatører af målersystemer, der som minimum omfatter adgang til kundernes forbrugsdata, herunder priser og andre dertil knyttede udgifter, anvendelse af en let forståelig standardiseret opstilling af disse data, passende forudbetaling, der afspejler det faktiske forbrug, og hurtig adgang for alle kunder til disse data som anført under litra h) i bilag A v) den overvåger gennemførelsen af regler for de opgaver og forpligtelser, der påhviler transmissionssystemoperatører, distributionssystemoperatører, forsyningsvirksomheder, kunder og andre markedsdeltagere i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1228/2003 w) den overvåger investeringer i produktionskapacitet med sigte på forsyningssikkerhed x) den udøver om nødvendigt vetoret i forbindelse med beslutninger om ansættelse eller afskedigelse af personer med ledelsesansvar hos en transmissionssystemoperatør y) den fastsætter eller godkender tariffer for adgang til nettet og offentliggør metoden til fastsættelse heraf z) den fastsætter eller godkender standarder for serviceydelsernes kvalitet, overvåger deres gennemførelse og iværksætter sanktioner i tilfælde af manglende overholdelse aa) den overvåger gennemførelsen af beskyttelsesforanstaltningerne i artikel 24 ab) den harmoniserer procedurer for udveksling af oplysninger vedrørende de vigtigste markedsprocesser på regionalt plan ac) den indfører prislofter på ikkekonkurrencebaserede markeder for en nærmere fastsat, begrænset periode for at beskytte kunderne mod markedsmisbrug, og disse prislofter fastsættes tilstrækkelig højt, således at de ikke afskrækker nye markedsdeltagere eller hindrer eksisterende konkurrenter i at vokse ad) den reviderer transmissionssystemoperatørernes vedligeholdelsespolitikker ae) den udarbejder sammen med de relevante planlægningsmyndigheder retningslinjer for en tidsbegrænset godkendelsesprocedure for at anspore nye markedsdeltagere til produktion og handel af) den påser, at svingningerne i engrospriserne er gennemsigtige 2. En medlemsstat kan bestemme, at de overvågningsopgaver, der er nævnt i stk. 1, kan udføres af en anden myndighed end den nationale regulerende myndighed. I så fald gøres oplysningerne fra denne overvågning hurtigst muligt tilgængelige for den nationale regulerende myndighed. I overensstemmelse med principperne om bedre lovgivning rådfører den nationale regulerende myndighed sig i påkommende tilfælde med transmissionssystemoperatørerne og arbejder tæt sammen med andre relevante nationale myndigheder, når den udfører de opgaver, der er nævnt i stk. 1, idet den dog bevarer sin uafhængighed, og uden at dette berører dens egne specifikke kompetencer. 3. Når der er udpeget en uafhængig systemoperatør i medfør af artikel 10, skal den nationale regulerende myndighed, foruden opgaverne i henhold til stk. 1, varetage følgende opgaver: a) den overvåger, at transmissionssystemejeren og den uafhængige systemoperatør opfylder deres forpligtelser efter denne artikel, og udsteder bøder for manglende overholdelse i overensstemmelse med stk. 5, litra d) b) den overvåger forbindelserne og kommunikationen mellem den uafhængige systemoperatør og transmissionssystemejeren med det formål at sikre, at den uafhængige systemoperatør overholder sine forpligtelser, og skal navnlig godkende kontrakter og fungere som mæglingsmyndighed mellem den uafhængige systemoperatør og transmissionssystemejeren i tilfælde af klager forelagt af en af disse parter henhold til stk. 10 c) for den første tiårige netudviklingsplan godkender den investeringsplanlægningen og den flerårige netudviklingsplan, som den uafhængige systemoperatør forelægger årligt, jf. dog proceduren i ║ artikel 10, stk. 2, litra c) d) den sikrer, at de takster for adgang til nettet, som de uafhængige systemoperatører opkræver, indbefatter en aflønning til netejeren eller netejerne, som giver et tilstrækkeligt afkast på netaktiverne og eventuelle nye investeringer i dem e) den har beføjelse til at gennemføre inspektioner i transmissionssystemejerens og den uafhængige systemoperatørs lokaler, og f) den overvåger brugen af overbelastningsafgifter opkrævet af den uafhængige systemoperatør i overensstemmelse med artikel 6, stk. 6, i ║ forordning (EF) nr. 1228/2003 ║ . 4. I forbindelse med overvågning af de nationale markeder for elektricitet i henhold til stk. 1, litra l), herunder overvågning af engros- og detailpriser, vedtager de nationale regulerende myndigheder harmoniserede metoder efter aftale med og godkendelse af agenturet. 5. Medlemsstaterne sørger for, at de nationale regulerende myndigheder får tildelt beføjelser, der sætter dem i stand til at udføre opgaverne i stk. 1 og 3 hurtigt og effektivt. Med dette formål skal den regulerende myndigheder mindst have beføjelse til: a) at udstede afgørelser, der er bindende for elselskaber b) i samarbejde med den nationale konkurrencemyndighed at foretage undersøgelser af, hvordan markederne for elektricitet fungerer, og▐ fastlægge relevante foranstaltninger, der er forholdsmæssige og nødvendige for at fremme effektiv konkurrence og sikre, at markedet fungerer som det skal▐ c) at skaffe sig oplysninger fra elselskaber, der er relevante for udførelsen af dens opgaver , herunder begrundelser for eventuelle afslag på tredjepartsadgang og oplysninger om foranstaltninger, der er nødvendige for at styrke nettet og i påkommende tilfælde samarbejde med de regulerende myndigheder på de finansielle markeder d) at pålægge elselskaber, der ikke opfylder deres forpligtelser efter dette direktiv eller efter afgørelser truffet af den regulerende myndighed eller agenturet, effektive, rimelige og afskrækkende sanktioner e) at udføre passende undersøgelser og udstede relevante instrukser med henblik på tvistbilæggelse i henhold til stk. 10 og 11 f) at godkende beskyttelsesforanstaltninger som anført i artikel 24. 6. De nationale regulerende myndigheder er ansvarlige for at fastsætte betingelserne og vilkårene for følgende foranstaltninger eller godkende dem, før de iværksættes: a) tilslutning og adgang til nationale net, herunder transmissions- og distributionstariffer og deres metoder eller alternativt metoderne for fastsættelse og godkendelse af transmissions- og distributionstariffer og kontrollen hermed. Tarifferne skal afspejle de faktisk afholdte omkostninger, i det omfang disse svarer til en effektiv operatørs omkostninger, og de skal være gennemsigtige. De skal være udformet således, at de nødvendige investeringer i nettene kan gennemføres på en sådan måde, at investeringerne sikrer nettenes levedygtighed . Tarifferne må ikke indebære forskelsbehandling af nye markedsdeltagere b) tilvejebringelse af balanceringsydelser , som så vidt muligt skal afspejle omkostningerne og være indtægtsneutrale, samtidig med at de giver netværksbrugerne de rigtige incitamenter, så de kan balancere deres input og resultater. De skal være rimelige og ikkediskriminerende og baseret på objektive kriterier c) adgang til grænseoverskridende infrastrukturer, herunder procedurer for fordeling af kapacitet og styring af overbelastning . De nationale regulerende myndigheder skal have beføjelse til at kræve, at transmissionssystemoperatørerne ændrer disse betingelser og vilkår. 7. Når de nationale regulerende myndigheder fastsætter eller godkender betingelserne og vilkårene eller metoderne for tarifferne og balanceringsydelserne , sørger de for, at netoperatørerne får tilstrækkelige incitamenter på både kort og langt sigt til at øge effektiviteten, fremme integrationen af markederne , sikre forsyningssikkerheden og støtte de dermed forbundne forskningsaktiviteter. 8. De nationale regulerende myndigheder overvåger overbelastningsstyringen i de nationale elektricitetssystemer og samkøringslinjer. Transmissionssystemoperatører indsender deres procedurer for styring af overbelastning, herunder kapacitetsfordeling, til de nationale regulerende myndigheder med henblik på godkendelse. De nationale regulerende myndigheder kan anmode om ændringer af disse procedurer, inden de godkender dem. 9. De nationale regulerende myndigheder skal have beføjelse til at kræve, at transmissions- og distributionssystemoperatørerne om nødvendigt ændrer de vilkår og betingelser, ▐ som er omhandlet i denne artikel, for at sikre, at disse er forholdsmæssige og anvendes på en ikkediskriminerende måde. I tilfælde af forsinkelser ved fastsættelsen af transmissions- og distributionstariffer skal de nationale regulerende myndigheder have beføjelse til at fastsætte midlertidige transmissions- og distributionstariffer og til at træffe afgørelse om fyldestgørende kompensationsforanstaltninger, såfremt de endelige tariffer afviger fra disse midlertidige tariffer. 10. Enhver part, der ønsker at klage over en transmissions- eller distributionssystemoperatør i forbindelse med den pågældende operatørs forpligtelser i henhold til dette direktiv , kan indbringe en klage for den nationale regulerende myndighed, som i sin egenskab af tvistbilæggelsesmyndighed skal træffe en afgørelse inden to måneder efter modtagelsen af klagen. Denne periode kan forlænges med yderligere to måneder, hvis den nationale regulerende myndighed ønsker yderligere oplysninger. Perioden kan også forlænges ║ med klagerens samtykke. Den nationale regulerende myndigheds afgørelse har bindende virkning, medmindre og indtil den underkendes efter påklage. 11. Enhver berørt part, som har ret til at klage over en afgørelse om metoder i henhold til denne artikel eller — når den nationale regulerende myndighed har høringspligt — over forslag til tariffer eller metoder, kan senest to måneder efter, at afgørelsen eller forslaget til afgørelse er offentliggjort — eller tidligere, hvis fastsat af medlemsstaterne — indgive klage med henblik på fornyet behandling. En sådan klage har ikke opsættende virkning. 12. Medlemsstaterne udarbejder passende, effektive mekanismer med henblik på regulering, kontrol og gennemsigtighed for at hindre ethvert misbrug af dominerende stilling, navnlig til skade for forbrugerne, og enhver form for aggressiv adfærd. Disse mekanismer skal tilgodese traktatens bestemmelser, særlig artikel 82. 13. Den nationale regulerende myndighed opretter en uafhængig klageinstans eller en alternativ ordning for adgang til retlig prøvelse, såsom en uafhængig energiombudsmand eller et forbrugerorgan. Denne instans eller ordning er ansvarlig for en effektiv behandling af klager og skal overholde kriterierne for bedste praksis. Den nationale regulerende myndighed fastlægger normer og retningslinjer for, hvorledes klager behandles af producenter og netoperatører. 14. Medlemsstaterne sikrer, at der træffes passende foranstaltninger, herunder at der indledes administrative eller strafferetlige procedurer i overensstemmelse med national lovgivning, over for de ansvarlige fysiske og juridiske personer, hvis bestemmelserne om fortrolig behandling i dette direktiv ikke er blevet overholdt. 15. Indbringelse af en klage, jf. stk. 10 og 11, udelukker ikke anvendelse af retsmidler i henhold til fællesskabsretten og national ret. 16. Den nationale regulerende myndighed skal behørigt begrunde sine afgørelser og gøre dem offentligt tilgængelige med henblik på retlig kontrol . 17. Medlemsstaterne sørger for, at der på nationalt plan findes passende mekanismer, inden for hvilke en part, der er berørt af en afgørelse truffet af den nationale regulerende myndighed, har klageret ved en national retlig myndighed eller en anden uafhængig national myndighed , der er uafhængig af de berørte parter og de offentlige myndigheder . ▐ Artikel 22d Reguleringsordning for forhold på tværs af grænserne 1. De nationale regulerende myndigheder samarbejder tæt og rådfører sig med hinanden samt giver hinanden og agenturet alle oplysninger, der er nødvendige for udførelsen af deres opgaver efter dette direktiv. Hvad de udvekslede oplysninger angår, skal den modtagende myndighed sikre den samme grad af fortrolighed, som den afgivende myndighed er forpligtet til at sikre. 2. Med henblik på at sikre, at integrationen af regionale elektricitetsmarkeder, hvor sådanne findes, afspejles i tilstrækkelige reguleringsstrukturer, sørger de relevante nationale regulerende myndigheder i tæt samarbejde med agenturet og i henhold til dettes retningslinjer for som minimum at løse følgende reguleringsopgaver i relation til deres regionale markeder: a) samarbejde som minimum på regionalt plan om at fremme indførelsen af regionale ordninger, der kan sikre en optimal forvaltning af nettet, om at opbygge fælles elektricitetsbørser, om fordelingen af grænseoverskridende kapacitet og om at sikre en fyldestgørende grad af sammenkoblingskapacitet , herunder gennem nye sammenkoblinger, i regionen og mellem regioner , som kan skabe grundlaget for effektiv konkurrence og forbedring af forsyningssikkerheden b) harmonisering som minimum på det relevante regionale plan af alle tekniske og markedsmæssige regler for de berørte transmissionssystemoperatører og andre markedsaktører c) harmonisering af reglerne om styring af overbelastning og rimelig omfordeling af indtægter og/eller omkostninger i forbindelse med overbelastningsstyring blandt alle markedsaktører d) vedtagelse af regler, der sikrer, at ejerne og/eller forvalterne af elektricitetsbørser, som driver det relevante regionale puljemarked, er fuldt ud uafhængige af ejerne og/eller forvalterne af produktionsanlæg. 3. De nationale regulerende myndigheder har ret til at indgå aftaler med hinanden for at fremme det reguleringsmæssige samarbejde, og foranstaltningerne nævnt i stk. 1 og 2 gennemføres i påkommende tilfælde i nært samråd med andre relevante nationale myndigheder, og uden at dette berører deres specifikke beføjelser . 4. Agenturet træffer afgørelse om reguleringsordningen for infrastruktur, der forbinder mindst to medlemsstater: a) efter fælles anmodning fra de kompetente nationale regulerende myndigheder, eller b) når de kompetente nationale regulerende myndigheder ikke har kunnet nå til enighed om en passende reguleringsordning inden seks måneder efter, at sagen blev forelagt for den sidste af disse regulerende myndigheder. ▐ Artikel 22e Overholdelse af retningslinier 1. Kommissionen eller enhver national regulerende myndighed ║ kan anmode agenturet om en udtalelse om, hvorvidt en afgørelse truffet af en regulerende myndighed er i overensstemmelse med de retningslinier, der er omhandlet i dette direktiv eller i forordning (EF) nr. 1228/2003. 2. Agenturet fremsætter inden fire måneder efter datoen for anmodningen sin udtalelse over for Kommissionen eller den nationale regulerende myndighed ║ og over for den nationale regulerende myndighed, der har truffet den pågældende afgørelse. 3. Hvis den nationale regulerende myndighed, der har truffet afgørelsen, ikke efterkommer agenturets udtalelse inden for fire måneder efter modtagelsen, underretter agenturet Kommissionen herom. 4. Enhver national regulerende myndighed, der mener, at en afgørelse truffet af en national regulerende myndighed ikke overholder de retningslinier, der er omhandlet i dette direktiv eller i forordning (EF) nr. 1228/2003, kan underrette Kommissionen derom inden to måneder efter datoen for den pågældende afgørelse. 5. Finder Kommissionen inden for to måneder efter at være blevet underrettet af agenturet, jf. stk. 3, eller af en regulerende myndighed, jf. stk. 4, eller, inden for tre måneder fra datoen for afgørelsen, på eget initiativ, at en afgørelse truffet af en national regulerende myndighed giver anledning til alvorlig tvivl om, hvorvidt den er forenelig med de retningslinier, der er omhandlet i dette direktiv eller i forordning (EF) nr. 1228/2003, kan Kommissionen beslutte at behandle sagen. I så fald anmoder Kommissionen den nationale regulerende myndighed og parterne i den sag, som den nationale regulerende myndighed behandler, om at forelægge deres bemærkninger. 6. Hvis Kommissionen har besluttet at behandle sagen, træffer den højst fire måneder senere endelig afgørelse om: a) ikke at rejse indvendinger mod den nationale regulerende myndigheds afgørelse eller b) at kræve, at den nationale regulerende myndighed ændrer eller annullerer sin afgørelse, hvis Kommissionen mener, at retningslinierne ikke er blevet fulgt. 7. Træffer Kommissionen ikke afgørelse om at behandle sagen eller endelig afgørelse inden for tidsfristerne i stk. 5 hhv. stk. 6, anses den for ikke at have rejst indvendinger mod den nationale regulerende myndigheds afgørelse. 8. Den nationale regulerende myndighed efterkommer Kommissionens afgørelse om at ændre eller annullere sin afgørelse inden for højst to måneder og underretter kommissionen herom. ▐ Artikel 22f Journalføring 1. Medlemsstaterne stiller krav om, at forsyningsselskaber sørger for, at de relevante data om alle transaktioner vedrørende elforsyningskontrakter og elderivater med engroskunder og transmissionssystemoperatører i mindst fem år holdes til disposition for den nationale regulerende myndighed, den nationale konkurrencemyndighed og Kommissionen. 2. Disse data omfatter nærmere oplysninger om de relevante transaktioner, såsom varighed, regler om levering og afregning, mængde, datoer og tidspunkter for udførelse og transaktionspriser samt midler til at identificere den pågældende engroskunde såvel som nærmere detaljer om alle uafregnede elforsyningskontrakter og elderivater. 3. Den nationale regulerende myndighed skal rapportere om resultatet af dens undersøgelser eller dens anmodning til▐ markedsdeltagerne, idet det sikres, at forretningsmæssigt følsomme oplysninger om individuelle markedsdeltagere eller individuelle transaktioner ikke frigives.▐ ▐ 4. Med denne artikel indføres der ikke yderligere forpligtelser for foretagender omfattet af direktiv 2004/39/EF over for de i stk. 1 nævnte myndigheder. 5. Skal de i stk. 1 nævnte myndigheder have adgang til data, der opbevares af foretagender omfattet af direktiv 2004/39/EF, giver de efter nævnte direktiv kompetente myndigheder de ønskede data til de i stk. 1 nævnte myndigheder.«