A4-0211/96

Beslutning om Kommissionens sjette aarsberetning om strukturfondene - 1994 (KOM(95)0583 - C4-0009/96)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens sjette aarsberetning om strukturfondene - 1994 (KOM(95)0583 - C4-0009/96),

- der henviser til Revisionsrettens aarsberetning for regnskabsaaret 1994, saerlig kapitel 4,

- der henviser til forordning (EOEF) nr. 2052/88, saerlig artikel 16, og forordning (EOEF) nr. 4253/88, saerlig artikel 31,

- der henviser til syvende aarsberetning om beskyttelse af Faellesskabets finansielle interesser og bekaempelse af svig,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Regionalpolitik og udtalelse fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, Budgetudvalget, Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse samt Fiskeriudvalget (A4-0211/96),

A. der henviser til, at sjette aarsberetning daekker foerste aar af strukturfondenes nye programmeringsperiode (1994-1999),

B. der henviser til, at strukturfondene er det vigtigste instrument, Unionen goer brug af for at styrke den sociale og oekonomiske samhoerighed,

C. der henviser til, at Europas oekonomi befinder sig i en lavvaekstperiode, hvilket indebaerer en yderligere skaerpelse af forskellene mellem Unionens regioner,

D. der henviser til, at naesten halvdelen af strukturfondenes indevaerende programmeringsperiode er gaaet,

E. der understreger, at det skal vaere let at faa adgang til og goere brug af strukturfondene,

F. der understreger, at det er absolut noedvendigt at minimere uregelmaessigheder og svig i forbindelse med strukturfondsaktioner,

G. der henviser til, at effektiv gennemfoerelse af strukturpolitikker kraever fuld overholdelse af principperne om subsidiaritet og partnerskab,

H. der henviser til, at aarsagerne til, at der til stadighed anvendes ukorrekte procedurer i medlemsstaterne og regionerne, dels skal soeges i manglende klarhed og enkelthed i de initiativer, som Kommissionen foreslaar, dels i mangelfuld uddannelse af personalet i de nationale forvaltninger,

I. der henviser til, at Den OEkonomiske og Monetaere Unions snarlige komme kraever en styrkelse af samhoerighedspolitikken,

1. er generelt tilfreds med den veldokumenterede og detaljerede aarsberetning, men beklager dybt, at den offentliggoeres et aar efter referenceperiodens udloeb, og at man i utilstraekkeligt omfang eller slet ikke kommer ind paa konkretiseringen af de nye elementer i den reviderede strukturfondsforordning, saasom foranstaltningernes sigte mod baeredygtig udvikling, gennemfoerelse af kvinders ligestilling og miljoemyndighedernes deltagelse i udarbejdelsen af planerne i medlemsstaterne;

2. glaeder sig over den betydelige udvidelse af rammen for bevillinger til strukturfondene i perioden 1994-1999 (141 mia ecu);

3. beklager Parlamentets manglende inddragelse i fastlaeggelsen af de finansielle overslag for strukturfondene for perioden 1994-1999 samt fordelingen af disse midler mellem maal nr. 1 og de oevrige maal bag lukkede doere paa Det Europaeiske Raads moede i Edinburgh, hvorved Parlamentets budgetbefoejelser er blevet tilsidesat;

4. understreger behovet for behoerig inddragelse af Europa-Parlamentet i saadanne afgoerelser fremover;

5. understreger den absolutte noedvendighed af, at fremtidige bestemmelser vedroerende strukturfondene vedtages efter den faelles beslutningsprocedure og ikke efter proceduren med samstemmende udtalelse;

6. henleder opmaerksomheden paa, at der maa drages omsorg for fortsat og fuldstaendig anvendelse af adfaerdskodeksen af 13. juli 1993 for Kommissionens ivaerksaettelse af strukturpolitikkerne for at sikre, at Parlamentet har adgang til de noedvendige oplysninger vedroerende fondenes forvaltning og faar lejlighed til at give udtryk for sin opfattelse;

7. mener, at strukturfondenes officielle maal og specifikke maalsaetninger er for vage og ukvantificerede til, at den samlede programmering kan vurderes tilfredsstillende, og betragter dette som en stor mangel i forbindelse med deres fastlaeggelse;

8. mener, at medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen boer stille fuldt tilgaengelige og klare oplysninger til raadighed for de lokale og regionale myndigheder vedroerende fondenes disponibilitet og karakter samt deres bidrag til oekonomisk og social samhoerighed;

9. konstaterer imidlertid de fremskridt, der er gjort med hensyn til de lokale og regionale myndigheder og arbejdsmarkedets parters deltagelse, omend denne deltagelse i programmeringsfasen undertiden har vaeret for beskeden; opfordrer desuden til en stoerre indsats under overvaagningen i gennemfoerelsesfaserne;

10. beklager, at fondene og deres forvaltning er saa komplekse, hvilket goer dem uforstaaelige for flertallet af Unionens borgere og potentielle stoettemodtagere; kraever en stoerre forenkling af fremtidige programmeringsperioder, hvad angaar antallet af involverede generaldirektorater i Kommissionen, antallet af fonde samt overlapningen med hensyn til saavel maal, faellesskabsinitiativer som andre instrumenter; opfordrer indtraengende Kommissionen til paa kort sigt at traeffe de foranstaltninger, den kan, for at forbedre den foreliggende programmering paa disse punkter; glaeder sig over, at Kommissionen og Raadet for nylig har taget skridt til at loese dette problem;

11. oensker et naermere samarbejde mellem Kommissionen og de nationale og regionale regeringer med henblik paa at garantere interventionerne stoerre effektivitet, navnlig gennem noeje overholdelse af alle fastlagte frister og fastsaettelse af mere praecise kriterier for adgang til fondene; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til omgaaende at efterkomme det forslag om en optimal anvendelse af fondene, som kommissaeren for regionalpolitik fremsatte paa det uofficielle ministermoede i Venedig den 3.-4. maj 1996;

12. oensker en naermere sammenhaeng mellem de forskellige strukturfondes programmer og mellem disse og de oevrige faellesskabsinterventionspolitikker, der vedroerer samme territorier, med det maal for oeje at optimere indvirkningen paa det paagaeldende territorium under saerlig hensyntagen til det ufravigelige krav om at oege arbejds- og beskaeftigelsesmulighederne;

13. mener imidlertid ikke, at der i fremtiden vil kunne stilles krav om nogen form for konditionalitet mellem hhv. regionalpolitikken og den igangvaerende proces hen imod nominel konvergens;

14. tilslutter sig Kommissionens planer om at mangedoble forsoegene med interventioner paa det kulturelle omraade, navnlig ved at fremme en naermere sammenhaeng mellem det kulturelle liv og den del af erhvervslivet, der har beroering hermed;

15. beklager, at kun meget faa strukturfondsinterventioner indeholder et transnationalt element, og mener, at man til en vis grad forspilder muligheden for at udnytte fordelene ved synergi i den oekonomiske udvikling mellem regionerne og for at bringe europaeiske regioner og borgere taettere sammen;

16. paapeger, at de 10% af strukturfondene, der i oejeblikket afsaettes til tvaerregionalt samarbejde, ikke er tilstraekkeligt til at fremme et oeget samarbejde om oekonomisk udvikling mellem regionerne i EU;

17. konstaterer, at det er strukturfondenes langsigtede opgave klart at reducere den store forskel mellem de rigeste og de fattigste regioner; beklager imidlertid, at det ikke hidtil i det oenskede omfang er lykkedes at kombinere stigende produktivitet med oeget produktion, saaledes at beskaeftigelsen kan oeges og arbejdsloesheden nedsaettes; konstaterer, at Faellesskabets opgave paa dette omraade har vist sig at vaere en overordentlig vanskelig udfordring;

18. udtrykker tilfredshed med gennemfoerelsesgraden paa 90% for forpligtelsesbevillinger og 75% for betalingsbevillinger i regnskabsaaret 1994; konstaterer dog med overordentlig stor bekymring, at forpligtelsesbevillingerne til faellesskabsinitiativer er meget begraensede (12%), og at en stor del af samtlige forpligtelser foerst blev indgaaet allersidst paa aaret i december maaned;

19. konstaterer med stor bekymring, at Kommissionen ikke raader over detaljerede oplysninger om, hvornaar EF-stoetten som kontantbeloeb naar ud til maalregionerne, og at mange ting viser, at der er store forsinkelser i medlemsstaternes udbetalinger, hvilket haemmer den oekonomiske udvikling i betydelig grad; kraever derfor, at udbetalingerne til den endelige modtager overvaages paa samme maade som Kommissionens udbetalinger til medlemsstaterne; henstiller til medlemsstaterne at forelaegge regelmaessige meddelelser vedroerende forfaldsplaner for betalinger for at sikre en gennemskuelig kontrol som kraevet i Revisionsrettens revisionserklaering;

20. tager afstand fra de medlemsstater, der skaber vanskeligheder for Kommissionen og undertiden obstruerer dens arbejde ved ikke at forelaegge de noedvendige oplysninger med henblik paa at godtgoere overholdelsen af additionalitetsprincippet;

21. mener, at en styrkelse af de regionale myndigheder paa afgoerende vis kan bidrage til at forbedre og forenkle forvaltningen af og kontrollen med faellesskabsfondene, idet man dels letter Kommissionens arbejdsbyrde, dels garanterer aabenhed paa et niveau, der ligger naermere bidragyderne;

22. glaeder sig over forbedringerne med hensyn til programmerne og deres godkendelsesrate i kraft af den vellykkede indfoerelse af samlede programmeringsdokumenter (SPD); er imidlertid foruroliget over, at Kommissionen ikke foretager nogen formel sammenlignende vurdering af effektiviteten og anvendeligheden af de projektgodkendelsessystemer, der er indfoert mellem medlemsstaterne og deres regioner; mener, at den fremover boer goere dette;

23. opfordrer Kommissionen til at videreudvikle systemet med ex post-, interims- og ex ante-evaluering for at anskueliggoere strukturforanstaltningernes bidrag til en reel udvikling af regionerne;

24. udtrykker sin anerkendelse af Kommissionens analyse af samspillet mellem strukturfondene og andre EU-politikker og glaeder sig over koordineringen mellem strukturfondene, Samhoerighedsfonden, EIB og andre instrumenter, men konstaterer, at EIB's finansieringsmuligheder ikke er tilpasset SMV'ernes behov og muligheder, hvorved SMV'er ofte ikke kan faa mulighed for at udnytte den EU-strukturstoette, der er beregnet paa dem;

25. finder det uacceptabelt, at individuelle projekter og programmer aldrig respekterer Unionens politik paa miljoeomraadet, og opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til at drage omsorg for, at projekterne fremover gennemfoeres i overensstemmelse med EU-miljoepolitikken, navnlig gennem udarbejdelse af rapporter om vurdering af virkningerne paa miljoeet og ved, at miljoemyndighederne i forebyggende oejemed reelt inddrages i gennemfoerelsen og evalueringen af programmerne;

26. udtrykker oenske om et konstruktivt samarbejde om koordinering af strukturfondenes finansieringsmekanismer (efter procedurerne for faelles europaeisk politik) og politikkerne for fysisk planlaegning (i oejeblikket efter regeringssamarbejdsproceduren) for at sikre det stoerst mulige udbytte af de forskellige regionalpolitiske maal og bidrage til deres gennemfoerelse;

27. fordoemmer uregelmaessighederne paa medlemsstatsplan og regionalt plan, som forsat goer sig gaeldende, og som var genstand for haard kritik i Revisionsrettens beretning; ser positivt paa Kommissionens foranstaltninger til samordning af bekaempelsen af misbrug og begraenset udnyttelse af midlerne som foelge af praksis i medlemsstater, der ikke direkte og fuldt ud lader de europaeiske strukturinterventioner komme regionerne til gode, men underkaster dem nationale revisioner, og opfordrer derfor Kommissionen til at gribe direkte ind og kraeve, at midlerne skal anvendes med europaeisk oekonomisk og social samhoerighed som maalsaetning og i overensstemmelse med strukturfondsforordningen; opfordrer tillige Kommissionen til saa hurtigt som muligt at oege kontrollen paa stedet med henblik paa at sikre en korrekt gennemfoerelse af projekterne;

28. opfordrer indtraengende medlemsstaterne til hurtigst muligt at ratificere konventionen om beskyttelse af Faellesskabets finansielle interesser;

29. beklager, at videregivelse af den indhoestede erfaring med anvendelsen af strukturfondene i Europas regioner samt tilskyndelse til anvendelse af den bedste praksis ikke synes at blive prioriteret og heller ikke naevnes i Kommissionens beretning;

30. mener, at Kommissionen og medlemsstaterne som led i strukturfondene boer soerge for oprettelse af netvaerk og erfaringsudveksling for at tilvejebringe eksempler paa den bedst mulige praksis og forbedre det tvaerregionale samarbejde;

31. kraever, at der goeres en stoerre indsats for at oege den private sektors deltagelse i finansieringen af regionaludviklingen, og at fondene kan anvendes i flere forskellige finansieringssammenhaenge til fordel for navnlig SMV-sektoren;

32. opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at afklare likviditetsspoergsmaalet i forbindelse med velgoerende organisationer, kooperative sammenslutninger samt smaa og mellemstore virksomheder (SMV);

33. anmoder Kommissionen om hurtigst muligt at forelaegge Parlamentet den endelige beretning om 1989-1993-programmet for at saette Parlamentet i stand til at foretage en grundig undersoegelse inden midten af indevaerende programmeringsperiode;

34. anmoder Udvalget om Regionalpolitik om at undersoege forskellige muligheder for en grundigere gennemgang af Kommissionens aarsberetning om strukturfondene, og om at undersoege muligheden for at nedsaette en midlertidig tvaerpolitisk arbejdsgruppe med repraesentanter for alle partier, navnlig med henblik paa gennemfoerelse af hoeringer og besoeg paa stedet, og at vurdere omkostningerne herved;

Landbrugsaspekter

35. mener, at der maa sikres bedre information af alle de potentielle brugere af fondene, navnlig i de ugunstigst stillede omraader og randomraader, hvor oplysningerne har svaert at naa frem eller naar frem alt for sent; mener endvidere, at en mere omfattende formidling af oplysningerne vil fjerne risikoen for, at netop de vigtigste modtagere af stoetten ikke kan faa glaede af denne;

36. mener, at de problemer, der har vaeret med gennemfoerelsen af EF- initiativerne (LEADER) maa fremhaeves, navnlig fordi der kun er indgaaet forpligtelser for 12% af de disponible bevillinger, og af disse er stoerstedelen gaaet til beskaeftigelsesinitiativet (200 mio ecu af i alt 230 for samtlige initiativer), mens der til LEADER kun er indgaaet forpligtelser for ca. 24 mio; paapeger aarsagerne til denne forsinkelse af LEADER og om den skyldes vanskeligheder med nedsaettelse af de lokale projektgrupper eller med at finde midler paa regionalt eller nationalt niveau eller vanskeligheder med den tekniske forberedelse af projekter;

37. understreger, at der er forskelle i anvendelsen af de tre fonde i de forskellige medlemsstater - hvis man ser paa bevillingerne under maal 5b, fremgaar det, at i 1994 har der inden for et samlet beloeb paa ca. 609 mio ecu til ni stater (ekskl. Graekenland, Irland og Portugal) vaeret udsving fra 262,7 mio i Frankrig og naesten 126 i Tyskland til 75,5 i Italien 73,5 i Spanien - ; mener derfor, at det vil vaere paa sin plads at undersoege aarsagerne til den varierende udnyttelsesgrad for at finde en passende loesning paa samme maade som i forbindelse med LEADER- initiativet;

Budget- og finansaspekter

38. bemaerker, at den indbyrdes tilnaermelse mellem de forskellige regioner i Unionen og opnaaelsen af oekonomisk og social konvergens mellem dem er en langsommelig og langvarig proces, som kun kan lykkes, hvis principperne for oekonomisk og social samhoerighed og oekonomisk solidaritet anvendes;

39. konstaterer, at gennemfoerelsen af bevillingerne i 1994 afspejlede de vanskeligheder, som medlemsstaterne har med at anvende den nye ordning, og at den sene vedtagelse af de respektive faellesskabsstoetterammer (andet halvaar 1993) og af den foerste pakke EF-initiativer (juni 1994) ogsaa har bidraget til ikke-udnyttelsen af budgetbevillingerne;

40. goer Kommissionen og medlemsstaterne opmaerksom paa, at de udnyttelsesvanskeligheder, der var i 1994, atter gjorde sig gaeldende i 1995, hvilket bevirkede, at de finansielle overslag maatte tilpasses to gange; budgetmyndigheden har derfor vedtaget en forhoejelse for 1996- 1999 af lofterne for udgiftsomraade 2 i de finansielle overslag paa i alt 3.811 mio ecu for forpligtelsesbevillingernes vedkommende (1.738 + 2.073 mio ecu);

41. er af den opfattelse, at dette forhold kan faa en sneboldeffekt, som vil foere til alvorlige budgetmaessige og administrative flaskehalse i de to sidste aar i den nye programmeringsperiode 1998-1999;

42. henviser i den forbindelse til sin beslutning af 17. april 1996 om decharge for gennemfoerelsen af 1994-budgettet ((PE 198.354, s. 25.)) og understreger, at Kommissionen maa foretage de noedvendige tekniske og administrative tilpasninger for at sikre, at strukturfondene bliver anvendt paa en mere effektiv maade, og at de finansielle overfoersler til de forskellige regioner som vedtaget i Edinburgh faar stoerre gennemslagskraft;

43. fastholder, at fordelingen af bevillingerne som vedtaget paa grundlag af artikel 12, stk. 4, i rammeforordningen om strukturfondene, kun er af vejledende art, baade hvad angaar faellesskabsstoetterammerne og EF- initiativerne;

44. henviser i den forbindelse til sin beslutning af 28. marts 1996 om fordeling af reserven i forbindelse med EF-initiativer ((PE 198.324, s. 54.)) og fastholder, at de deri omhandlede principper boer gaelde for strukturfondene som helhed (faellesskabsstoetterammer, overgangsforanstaltninger og nyskabende aktioner samt EF-initiativer), navnlig hvad angaar princippet om, at:

- Kommissionen hvert aar i forbindelse med det foreloebige budgetforslag skal forelaegge Parlamentet en oversigt over den finansielle gennemfoerelse af de enkelte faellesskabsstoetterammer og -initiativer,

- Kommissionen inden juli 1998 skal forelaegge en beretning om gennemfoerelsen af de forskellige programmer under strukturfondene og foreslaa budgetmyndigheden tilpasninger og eventuelt styrkelse af de vedtagne finansielle programmeringer,

- Kommissionen skal underrette budgetmyndigheden om de bevillingsoverfoersler, som den agter at foretage inden for hvert enkelt kapitel;

Sociale aspekter

45. gentager sin anmodning i sin beslutning af 19. januar 1996 om Kommissionens femte aarsberetning om strukturfondsreformens gennemfoerelse i 1993 ((EFT C 32 af 05.02.1996, s. 131, punkt 24 og 25.)) til Kommissionen om i de kommende beretninger at foretage en bedre vurdering af kvaliteten af den beskaeftigelse, der er skabt ved EU's strukturforanstaltningerne, navnlig med hensyn til jobstabilitet ((Beslutning om Kommissionens femte aarsberetning (A4-0258/95), pkt. 24 og 25.));

46. beklager, at oplysningerne om kvinders deltagelse i ESF-samfinansierede foranstaltninger trods specifikke anmodninger fra Parlamentets side ((Idem. pkt. 30.)) stadig er helt utilstraekkelige; forventer, at fremtidige beretninger vil indeholde de noedvendige oplysninger paa dette punkt;

47. minder Kommissionen om, at fremtidige beretninger boer give noejagtige oplysninger med tal for den procentvise jobskabelse og bortfaldet af arbejdspladser under ESF-foranstaltningerne; forventer, at bedre kvalitative og kvantitative maal i FSR/SPD vil lette denne opgave;

48. minder Kommissionen om behovet for at anslaa ESF-bidragene paa grundlag af indikatorer, der vedroerer situationen paa arbejdsmarkedet, det opnaaede kvalifikationsniveau, indholdet af de samfinansierede ordninger og udviklingen med hensyn til indkomster og loenninger;

49. beklager, at beretningen ikke indeholder oplysninger om, hvilken indvirkning OEMU'ens konvergenskriterier og additionalitetskrav har paa den finansielle gennemfoerelsesgrad, og forventer, at dette problem bliver behandlet i kommende beretninger;

Fiskerisektoren

50. opfordrer Kommissionen til formelt at forelaegge Europa-Parlamentet en beretning om strukturpolitiske foranstaltninger til stoette for fiskeriet og akvakulturen;

51. gentager sin opfordring til Kommissionen om at udarbejde en beretning om gennemfoerelsen af PESCA-programmet efter udloebet af halvdelen af initiativets programperiode;

52. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen.