18. 3. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 69/33 
Udtalelse om forslag til Rådets beslutning om et særprogram for forskning og teknologisk 
udvikling (F&TU) inden for sikkerhed i forbindelse med nuklear fission (1990-1994) (x) 
(91/C 69/08) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 2. oktober 1990, under henvisning til 
EURATOM-traktatens artikel 170, at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs 
udtalelse om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til sektionen for energi, kernekraft og forskning, som 
udpegede K.B. von der Decken til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. januar 
1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 283. plenarforsamling den 31. januar 1991 
enstemmigt følgende udtalelse. 
Forskning og udvikling på strålingsbeskyttelses- og re­
aktorsikkerhedsområdet er efter ØSU's mening helt 
klart en EF-opgave. Det mener derfor, at det fremlagte 
forskning og udvikling (F&U)-program principielt er 
nødvendigt, og kan i princippet godkende dets mål­
sætninger. ØSU finder imidlertid det budget, der er 
afsat til programmet, helt utilstrækkeligt. En fornuftig 
gennemførelse af programmet er ikke mulig med så 
begrænsede budgetmidler, og ØSU anmoder derfor 
kraftigt om, at der sker en passende forhøjelse af bud­
gettet. 
I øvrigt rummer ØSU's udtalelse nogle forbehold og 
forslag, som man går ud fra vil blive taget til følge i 
den endelige udgave af programmet. Forbeholdene går 
ikke blot på det helt utilstrækkelige budget, men også 
på, at delprogrammet » reaktorsikkerhed « ikke er klart 
afgrænset i forhold til EF's øvrige F&U-aktiviteter på 
dette område, og endelig på, at de to delprogrammer, 
som egentlig ikke hører sammen, er samlet under fælles­
navnet »sikkerhed i forbindelse med nuklear fission«. 
1. Indledning støtte medlemsstaterne i deres lovgivnings- og miljøbe-
skyttelsesopgaver på området (2) at fremme harmonise­
ringen af sikkerhedsprocedurer ved at involvere samtli­
ge ansvarlige og derigennem (3) at styrke forskningens 
prænormative aspekt, specielt på områderne strålings­
beskyttelse og reaktorsikkerhed. 
1.3. Det nye program dækker to områder. Til pro­
grammets gennemførelse anslås der at være behov for 
37 millioner ECU afholdt over EF's budget. Dette beløb 
fordeler sig som følger: 
a) Strålingsbeskyttelse 
b) Reaktorsikkerhed 78-79% 
21-22%. 
1.4. Af dette beløb afsættes, i overensstemmelse med 
artikel 4 i afgørelsen om rammeprogrammet (1990-
1994), 0,37 million ECU til centraliseret formidling og 
udnyttelse af resultaterne af særprogrammerne og de 
supplerende programmer. 
1.1. Det foreslåede program er et led i den femte 
forskningsaktion under EF-rammeprogrammet for 
forskning og teknologisk udvikling (1990-1994), » Ener­
gi «, hvis hovedformål er » at udvikle en sikker og miljø­
venlig energiteknologi med henblik på at forbedre Fæl­
lesskabets energibalance med rimelige omkostninger i 
det indre marked* (2). 
1.2. Andet område under denne aktion er et 
F&TU-program inden for sikkerhed i forbindelse med 
kernespaltning. Det specifikke formål med dette pro­
gram er (1) at videreføre de fælles bestræbelser for at 1.5. Til programmets gennemførelse anvendes forsk­
ningskontrakter med omkostningsdeling samt samord­
nede aktioner og ledsageforanstaltninger, jf. de nærme­
re regler herfor i forslagets bilag III. 
1.6. Det skal anføres, at der til gennemførelsen af 
programmet i et vist omfang også trækkes på Det fælles 
Forskningscenter (FFC)'s direkte forskningsaktiviteter. 
Disse aktiviteter, hvortil der er afsat 162 millioner ecu, 
vil blive omfattet af en særskilt rådsbeslutning. 
1.7. Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg, 
hvis rolle og opgaver er nærmere fastlagt i beslutnings­
forslaget. Endvidere gælder det, 
(!) EFT nr. C 247 af 2. 10. 1990, s. 2. 
(2) EFT nr. L 117/40 af 8. 5. 1990, punkt 5 »Energi«. — at programmet skal tages op til fornyet vurdering i 
1992, hvilket eventuelt kan give anledning til æn­
dringsforslag. Ved programmets udløb evalueres de 
opnåede resultater. De tilhørende rapporter over-
Nr, C 69/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 3. 91 
sendes, i overensstemmelse med artikel 2, stk. 4, i 
afgørelse 90/221/EURATOM, EØF, til Rådet og 
Europa-Parlamentet, 
— at tredjelande og internationale organisationer kan 
indgå aftaler eller overenskomster med EF med hen­
blik på at medvirke til fremme af programmets 
målsætninger. 
1.8. For det rådgivende udvalg gælder artikel 2 til 6 
i Rådets afgørelse 84/338/EURATOM, EKSF, EØF. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. ØSU finder det beklageligt, at Kommissionen 
har samlet de to delprogrammer » Strålingsbeskyttelse « 
og »Reaktorsikkerhed« i ét særprogram med titlen 
»Sikkerhed i forbindelse med nuklear fission«. Dette 
begrunder ØSU med følgende: 
2.2. Der er så at sige ingen direkte sammenhæng 
mellem de to delprogrammer, hvilket da også fremgår 
af, at der må opereres med to særskilte rådgivende 
udvalg for forvaltning og koordinering (CGC). 
2.3. Den fælles overskrift for de to delprogrammer 
» F&TU inden for sikkerhed i forbindelse med nuklear 
fission « forstærker blot den begrebsforvirring, der alle­
rede hersker på området, eftersom programmets centra­
le del, nemlig »strålingsbeskyttelse«, ikke vedrører fis-
sionsområdet, men derimod drejer sig om strålingsud-
sættelse fra naturlige, medicinske og industrielle kilder. 
2.4. I forbindelse med delprogrammet » Strålingsbe­
skyttelse « drejer det sig om videreførelsen af et langfri­
stet (opstartet i 1960), klart afgrænset, velrenommeret 
og meget vigtigt program (se nedenfor kap. 3), som 
ikke bør skjules bag et nyt og falsk navn » Sikkerhed i 
forbindelse med nuklear fission«. 
2.5. I det første delprogram opereres der overvejende 
med forskning på omkostningsdelingsbasis, mens der i 
det andet er en forstærket satsning på samordnede 
aktioner. 
2.6. Til gengæld indgår delprogrammet »Reaktor­
sikkerhed « i andre F&TU-programmer vedrørende nu­
klear sikkerhed, herunder i programmerne bortskaffelse 
af radioaktivt affald, nedlukning af nukleare anlæg 
samt » TELEMAN «, men dog frem for alt i større FFC-
forskningsprojekter; i denne forbindelse er af­
grænsningen i forhold til sidstnævnte projekter fortsat 
særdeles uklar (se kap. 4). Denne kobling indebærer en 
uoverskuelig belastning af det i forvejen alt for ringe 
budget, der er afsat til strålingsbeskyttelse. 2.7. Hvis det er for sent at splitte programmet i to, 
bør man i det mindste vælge en anden fællestitel, f.eks. 
»Beskyttelse mod ioniserende stråling og særlige 
spørgsmål i forbindelse med reaktorsikkerhed«. 
3. Bemærkninger til delprogrammet »Strålingsbeskyt­
telse « 
3.1. ØSU stiller sig yderst positivt til det flerårige 
forskningsprogram vedrørende » strålingsbeskyttelse « 
på baggrund af de opnåede resultater, gennemførelses-
måden og de aflagte rapporter. Det er overbevist om, 
at EF med dette program varetager en opgave af central 
vigtighed. ØSU har også understreget dette i forskellige 
udtalelser om dette emne, senest i udtalelsen om pro­
grammet 1990-1991 i1), hvor det specielt påpegede, at 
fortsatte beskæringer af dette programs finansielle res­
sourcer ikke længere kunne accepteres. 
3.2. Også det rådgivende udvalg for forvaltning og 
koordinering måtte i forbindelse med evalueringen af 
programmet for 1985-1989 konstatere, at nedskæringer­
ne i forhold til det oprindelige kommissionsforslag 
havde bevirket: 
— at man havde måttet beskære eller sågar helt opgive 
adskillige forskningsområder med tab af relevant 
viden til følge, 
— at flere forskningsteams havde måttet indstille deres 
arbejde, 
— at der var opstået mangel på yngre forskere inden 
for strålingsbeskyttelsesområdet som følge af mang­
lende ressourcer til uddannelse af yngre videnskabs­
folk, 
— at det skortede på smidighed, hvilket forhindrede 
Kommissionen i at reagere på Tjernobyl-ulykken 
med en egnet udvidelse eller omprioritering af forsk­
ningsprojekterne. 
3.3. Da den aktuelle strålingsbeskyttelsesproblema-
tik med relation til Tjernobyl har lagt beslag på ekstra 
ressourcer, resterer der kun 21,2 millioner ECU til at 
dække årene 1990/1991, hvilket atter er ensbetydende 
med en drastisk nedskæring. 
3.4. I den seneste udtalelse fra det rådgivende udvalg 
(CGC) fremhæves det synspunkt i rapporten om vurde­
ring af forskningsprogrammet »strålingsbeskyttelse« 
(1980-1984 og 1985-1989) (rapport nr. 37 EUR 12145 
EN), at det af Kommissionen oprindeligt foreslåede 
beløb på 90 millioner ECU må betragtes som et absolut 
minimum. 
3.5. Ydermere giver det rådgivende udvalg vedrøren­
de » strålingsbeskyttelse « i sin udtalelse udtryk for det 
(!) EFT nr. C 159 af 26. 6. 1989; EFT nr. L 200 af 13. 7. 1989. 
18.3.91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 69/35 
synspunkt, at det på grund af knappe finansieringsmid­
ler endog vil være vanskeligt at holde sig ajour med 
den nyeste tekniske viden og fastholde et egnet uddan­
nelsesprogram. 
3.6. ØSU kan fuldt tilslutte sig disse synspunkter. 
Det foreslåede beløb på 29 millioner ECU for årene 
1992/1993 er i den grad i strid med alle hidtidige tilken­
degivelser fra Kommissionen og fra alle involverede 
fagudvalg, at ØSU på det kraftigste må forlange, at 
denne situation afhjælpes. 
3.7. ØSU stiller sig det spørgsmål, om den bebudede 
revision af programmet i 1992 kan anvendes til at sikre 
finansieringen for 1994. Belært af erfaringerne frygter 
ØSU, at Rådet endnu en gang ignorerer alle ekspertud­
valg, hvorved strålingsbeskyttelsesprogrammet ender 
med at blive helt betydningsløst. 
3.8. Af særprogrammets bilag I vedrørende »Indhold 
og videnskabelige og tekniske mål« fremgår det særligt 
tydeligt, at budgettet er ude af proportion. Programmet 
tager praktisk taget alle akutte forskningsemner på 
strålingsbeskyttelsesområdet op og bærer tydeligt præg 
af at være baseret på, at alle de finansieringsmidler, 
Kommissionen oprindeligt opererede med, står til rådig­
hed, og ikke kun en brøkdel heraf. 
3.9. Hvis det ikke lykkes at mobilisere de fornødne 
finansielle ressourcer, må programmet fuldstændig om­
formuleres, hvad angår »Indhold og videnskabelige og 
tekniske mål«. Det vil sige, at der må foretages en 
prioritering, således at de yderst knappe midler koncen­
treres på nogle få projekter. I modsat fald vil de få 
midler, der er tilovers, blive spredt over for mange 
enkeltprojekter og miste deres effekt. Et så kraftigt 
reduceret program vil imidlertid ikke harmonere med 
den vigtige opgave, der tilkommer EF på dette område. 
3.10. ØSU henleder opmærksomheden på vigtighe­
den af internationalt samarbejde, specielt med USSR 
(Tjernobyl-problematikken). Dette stiller imidlertid, 
hvad der da også påpeges af CGC'et, krav om yderligere 
ressourcer. 
4. Bemærkninger til delprogrammet »Reaktorsik­
kerhed « 
4.1. ØSU er overbevist om, at forskning og udvikling 
inden for sikkerhed i forbindelse med nuklear fission 
er yderst fremtidsrelevant, og at der her ligger en central 
opgave for EF. 4.2. Kerneenergi er i dag en vigtig energikilde. 35 % 
af EF's elproduktion er baseret på kernekraft, men 
satsningen på kernekraft varierer kraftigt fra det ene 
EF-land til det andet. 
4.3. En vigtig forudsætning for anvendelse af kerne­
kraft i fremtiden er en stadig forbedring, standardise­
ring og videreudvikling af sikkerheden. Dette gælder 
også, dersom kernekraften skal yde sit bidrag til for­
syningssikkerheden og som C02-fri energikilde i fremti­
den skal bidrage til en løsning af problemerne omkring 
drivhuseffekten. 
4.4. Også i vore nabolande mod øst er kerneenergi 
en vigtig energikilde, men det tekniske sikkerhedsniveau 
er ikke så højt som i EF. En reaktor af RMBK-typen 
som i Tjernobyl var aldrig blevet godkendt i EF. Der 
tilkommer her EF den vigtige fremtidige opgave at 
hjælpe disse lande med at udvikle deres reaktorsik­
kerhed. 
4.5. Af alle disse grunde og da reaktorsikkerhedspro­
blematikken ikke stopper ved landegrænserne, er forsk­
ning i sikkerhed i forbindelse med fission en vigtig EF-
opgave. 
4.6. Delprogrammet »Reaktorsikkerhed« dækker 
kun en lille del af EF's fissionssikkerhedsaktiviteter. Til 
disse aktiviteter hører også programmerne »affald«, 
» nedlukning « og » TELEMAN « samt mere omfattende 
FFC-aktiviteter. 
4.7. Da der ikke foreligger oplysninger om FFC-
programmet med et budget på 162 millioner ECU (hvor­
af ca. en tredjedel går til reaktorsikkerhed) for årene 
1992-1994 (sammenlignet med 8 millioner ECU for 
1991-1993 til nærværende program), er det ikke muligt 
for ØSU at anskue de aktiviteter, der foreslås gennem­
ført som led i de her foreslåede programmer, i deres 
rette sammenhæng og underkaste dem en vurdering. 
4.8. Det foreslåede bevillingsbeløb på 8 millioner 
ECU, som skal dække to år, er sat så lavt, at kontrakter 
på omkostningsdelingsbasis, specielt på dette meget 
omkostningsintensive F&U-område, næppe vil kunne 
gennemføres fuldt ud. ØSU antager derfor, og vil også 
anse det for hensigtsmæssigt, at disse midler i al væsent­
lighed vil blive anvendt til samordnede aktioner, og 
at der kun i særlige enkelttilfælde vil blive anvendt 
kontrakter med omkostningsdeling til understøtning af 
de samordnede aktioner. 
4.9. Samordnede aktioner på dette område finder 
ØSU meget vigtige til fremme af en uomgængeligt nød­
vendig koordinering i Europa og internationalt. Disse 
aktioner kan specielt bidrage til at skabe konsensus 
omkring opstillingen af internationale sikkerhedskrav 
og dermed bane vejen for etablering af internationale 
normer og standarder. 
Nr. C 69/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18.3.91 
5. Afsluttende bemærkning 
5.1. I henhold til artikel 5 tager Kommissionen 
programmet op til midtvejsvurdering og meddeler 
Rådet og Europa-Parlamentet resultaterne heraf i 
en rapport, som i givet fald vil være ledsaget af 
ændringsforslag. ØSU skal påpege, at det i Euratom-
traktatens artikel 7 hedder, » at Kommissionen holder Det økonomiske og sociale Udvalg løbende underrettet 
om hovedlinjerne i Fællesskabets forsknings- og under­
visningsprogrammer«. Dette indebærer, at Kommis­
sionen skal oversende denne rapport med tilhørende 
ændringsforslag til ØSU. Det samme gælder den 
afsluttende evalueringsrapport. Artikel 5 i Kommissio­
nens forslag skal derfor ændres i overensstemmelse 
hermed. 
Bryssel, den 31. januar 1991. 
Francis STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om Den generelle præferenceordning: Retningslinjer for 1990'erne 
(91/C 69/09) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 27. juli 1990 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 198, at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om Den 
generelle præferenceordning: Retningslinjer for 1990'erne. 
Det forberedende arbejde henvistes til sektionen for EF's eksterne forbindelser, handels- og 
udviklingspolitik, som udpegede Giorgio Liverani til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 22. januar 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 283. plenarforsamling den 30. januar 1991 
enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Generelle bemærkninger cerne tilpasses årligt, og EF foretog ligeledes en femårig 
tilpasning i midten af firserne. 
1.1. EF's generelle præferenceordning (GSP) er en 
handelspolitisk foranstaltning (toldsuspension ved ind­
førsler i EF), som tager sigte på at hjælpe udviklingslan­
dene. 
1.2. Disse handelspræferencer er ikke-diskrimineren-
de (de indrømmes alle udviklingslandene) og autonome 
(de er ikke et resultat af forhandlinger med de begunsti­
gede lande). Bortset fra visse restriktioner for følsomme 
varer gælder de for alle industrielle færdigvarer og 
halvfabrikata samt for adskillige landbrugsprodukter. 
1.3. GSP-ordningen, som blev vedtaget inden for De 
forenede Nationer (FN)'s Konference om Handel og 
Udvikling (UNCTAD), er allerede blevet anvendt af EF 
i to tiårige perioder (1971-1980 og 1981-1990). Præferen-1.4. EF skal nu fastlægge sin ordning for det næste 
tiår, idet de generelle præferencer skal gælde fra den 
1. januar 1992. De nuværende arrangementer for 1990 
skal derfor med nogle få ændringer videreføres i 1991. 
2. Kommissionens analyse 
2.1. Da GSP blev indført for 20 år siden, var situatio­
nen som følger: 
— de industrialiserede lande havde en relativ høj told­
beskyttelse,