10. 9. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 227/23 
4. Selv  om  den  foreslåede  støtte  for  høsten  1978 
gennemsnitligt  er en smule  mindre  end  1977-støtten  (326 
RE/ha  i 1978  mod  335  RE/ha  i 1977),  vil den  gennem-
snitlige  hektarindtægt  (inklusive  støtte)  kunne  blive 3 291  RE  i 1978  mod  3 179  RE  i 1977.  Endvidere  vil 
EUGFL's  udgifter  falde  med  0,6  mio  RE. 
5. På  baggrund  af det ovenanførte  godkender  Udval-
get forordningsforslaget. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  22.  maj  1979. 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Fabrizia  BADUEL  GLORIOSO 
Udtalelse  om forslag  til Rådets  forordning  om fastlæggelse  af betingelserne  for,  at en person 
kan udfærdige  en toldangivelse 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske  Fælles-
skabers  Tidende  nr.  C 29 af 1. februar  1979,  side  3. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  2. februar  1979  i medfør  af artikel  198  i traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  om  det 
nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 168.  plenarforsamling,  afholdt  i Bruxelles 
den 22.  og 23.  maj  1979,  sin udtalelse  om det  nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  -
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  198, 
under  henvisning  til anmodning  af 2. februar  1979  fra 
Rådet  for  De europæiske  Fællesskaber  om udtalelse, 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af præsidiet  den 
20. februar  1979  om at pålægge  Afdelingen  for industri, 
handel,  håndværk  og tjenesteydelser  at udarbejde  udta-
lelse  om forslaget, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdelingen  for 
industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydelser  på mødet 
den 25.  april  1979, 
under  henvisning  til mundtlig  beretning  aflagt  af ord-
føreren,  hr. Marvier,  og 
under  henvisning  til drøftelserne  på den  168.  plenarfor-
samling  den  22.  og 23.  maj  1979,  mødet  den  22.  maj 
1979-énstemmigt 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
I. Generelle  bemærkninger 
1.1. Udvalget  skal  først  henvise  til sin udtalelse  af 17. 
juli 1974  som  »forslag  til Rådets  direktiv  om harmonise-
ring af fremgangsmåder  for varers  overgang  til fri om-
sætning«. 
Det godkendte  direktivforslaget  under  forbehold  af en 
række  særlige  bemærkninger;  men  nu er der  imidlertid 
gået næsten  5 år, uden  at Rådet  har  truffet  en afgørelse  i 
sagen. 
I forordningsforslaget  (der  er ikke  mere  tale  om et direk-
tivforslag)  »om  fastlæggelse  af betingelserne  for,  at en 
person  kan  udfærdige  en toldangivelse«  gentages,  dog 
Nr. C 227/24 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 9. 79 
med tilføjelse  af visse  nærmere  bestemmelser,  den  defini-
tion på  en  klarerer,  som  allerede  er indeholdt  i 
ovennævnte  direktivforslag.  Forordningsforslagets  arti-
kel 2 og 4 er således  tilsammen  identiske  med  direktiv-
forslagets  artikel  3. 
Udvalget  udtrykker  overraskelse  over,  at et direktivfor-
slag der i sin tid hævdedes  at skulle  imødekomme  et pres-
serende  behov,  kan  blokeres  så længe  i Rådet.  Udvalget 
bemærker  ydermere,  at man  i begrundelsen  for  det  nu 
forelagte  forordningsforslag  ikke  kommer  ind  på disse 
omstændigheder  og ikke  forklarer,  hvorfor  det  nu er 
nødvendigt  i en forordning  at gentage  en del af et direk-
tivs bestemmelser,  så meget  desto  mere  som  en række  af 
bestemmelserne  i dette  direktivforslag  er blevet  ændret  i 
mellemtiden. 
1.2. Udvalget  godkendte  i sin tid det omtalte  direktiv-
forslag  og kan  kun  gentage  sin tilslutning  til, at der søges 
udarbejdet  en EF-definition  på en toldklarerer. 
1.3. Da  forordningsforslaget  hviler  på traktatens  arti-
kel 235,  hvori  kræves  énstemmig  tilslutning  fra  med-
lemsstaterne,  må Udvalget  imidlertid  befrygte,  at de me-
ningsforskelle,  der ligger  til grund  for  blokeringen  af di-
rektivforslaget  i Rådet,  også  vil medføre  blokering  af 
forordningsforslaget.  Under  alle  omstændigheder  bør  der 
drages  omsorg  for,  at direktivet  og forordningen  træder  i 
kraft  samtidig. 
1.4. Udvalget  påpeger  desuden,  at forordningen  i ju-
ridisk  henseende  kun  kan  finde  anvendelse  på den  egent-
lige toldangivelse.  Ingen  af reglerne  og formaliteterne 
vedrørende  de erklæringer  om afgifter,  statistiske  oplys-
ninger,  valutakontrol  osv.,  som  almindeligvis  er knyttet 
til import,  kan  være  omfattet  af forordningsforslaget, 
men forbliver  et nationalt  anliggende. 
1.5. Det  må  derfor  befrygtes,  at forordningens  be-
stemmelser  ikke  får  den  tilsigtede  virkning,  eftersom 
medlemsstaterne  kan  kræve  opfyldelse  af nationale  for-
maliteter,  som  de selv  frit  kan  fastsætte,  og som  ikke 
nødvendigvis  svarer  til den  nye  forordnings  principper. 
At sondre  mellem  varers  overgang  til fri omsætning  efter 
EF-regler  og varers  overgang  til forbrug,  efter  de natio-
nale regler  kan  være  nok  så uproblematisk  rent  juridisk, 
men er i praksis  kun  muligt  i undtagelsestilfælde.  I langt 
de fleste  tilfælde  udføres  formaliteterne  på én gang,  og 
det er naturligvis  de mest  restriktive  regler,  der  vil være 
gældende. 
Udvalget  erkender,  at de medlemsstater,  der måtte  vælge 
at benytte  sådanne  restriktive  bestemmelser,  kan  rets-
forfølges  for at lægge  hindringer  i vejen  for de frie  vare-
bevægelser.  Udvalget  må  imidlertid  pege  på  lovgiv-
ningens  utilstrækkelighed,  når  Domstolens  intervention er nødvendig  for at gennemføre  lovgivningen  i praksis  til 
trods  for,  at denne  hviler  på et Rådsdirektiv  og en Råds-
forordning. 
Selv om  Udvalget  godkender  forordningsforslaget,  tviv-
ler den  på,  at forordningen  i praksis  kan  afhjælpe  de 
nuværende  vanskeligheder. 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Præambel 
Udvalget  foreslår,  at det  i begrundelsen  anførte  princip 
(c), om at »enhver  person  med  bopæl  i Fællesskabet  bør 
have  adgang  til at udfærdige  toldangivelser  (uanset  i 
hvilken  medlemsstat  toldformaliteterne  gennemføres)« 
udtrykkeligt  medtages  i forordningens  præambel. 
2.2. Artikel  2 
Udvalget  mener,  at formuleringen  »enhver  person,  som 
. . . kan  fremlægge  den  pågældende  vare,  samt  alle  do-
kumenter  . . .«, må opfattes  som  »enhver  person,  som  i 
praksis  og lovformeligt  kan  fremlægge  . . .«. 
2.3. Artikel  3 
Artikel  3 er forordningsforslagets  væsentligste  nyska-
belse  i forhold  til direktivforslaget.  Artiklen  bør  derfor 
være  helt  éntydig.  Udvalget  forstår,  at artiklen  skal  gøre 
det muligt  at udfærdige  toldangivelse  for samtlige  told-
ordninger,  selv  om  direktivet  kun  tog  sigte  på varers 
overgang  til fri omsætning,  og selv  om forordning  (EØF) 
nr. 222/77  om  fællesskabsforsendelse,  hvori  allerede 
fastsættes,  at enhver  person  med  bopæl  i Fællesskabet 
kan udfærdige  en angivelse  vedrørende  fællesskabsfor-
sendelse,  i visse  medlemsstater  anvendes  restriktivt  på 
dette  punkt.  Udvalget  finder  det nødvendigt,  at toldkla-
rereren  kan  udfærdige  toldangivelse  inden  for  alle  told-
ordninger,  men  påpeger  dog,  at forordningsforslaget  i så 
fald bør  forbedres. 
Artikel  3, stk.  2, kan  i den  nuværende  formulering  ud-
lægges  således,  at toldangivelser,  der medfører  et tilsagn, 
en bevilling  osv.,  kun  må  udfærdiges  i eget  navn  og for 
egen  regning.  Dette  udelukker  samtlige  toldordninger 
med undtagelse  af ordningerne  om  varers  overgang  til 
forbrug.  Imidlertid  frembyder  kun  det  tilfælde,  som  der 
10. 9. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 227/25 
refereres  til i artikel  3, stk.  1, litra  b), (angivelse  i eget 
navn  men  for andres  regning)  i denne  forbindelse  visse  ri-
sici. Udvalget  foreslår  derfor  følgende  tilføjet  sidst  i arti-
kel 3, stk.  2: 
»På de i denne  forordning  fastsatte  betingelser  kan 
også  tredjemand  udfærdige  denne  angivelse  på vegne 
af og for  regning  af den  person,  i hvis  navn  bevil-
lingen  eller  det krævede  dokument  er udfærdiget.« 
2.4. Artikel  3, stk.  3, 2. afsnit 
Udvalget  erkender,  at denne  bestemmelse  er nødvendig 
for toldmyndighederne,  men  er samtidig  af den  opfat-
telse,  at kravet  om,  at klarereren  bevisligt  skal  angive,  i 
hvilken  retlig  egenskab  han  handler,  i høj  grad  kan 
besværliggøre  hans  opgave.  Forholdet  mellem 
fuldmægtig  og fuldmagtsgiver  henhører  de facto  og de 
jure under  national  handelsret,  eller  såfremt  toldforret-
ningen  indgår  i en transportkontrakt,  under  de relevante 
internationale  konventioner,  i hvilke  medlemsstaterne  er 
kontraherende  parter.  I begge  tilfælde  påhviler  bevis-
bedømmelsen  således  medlemsstaterne  og ikke  Kommis-
sionen.  For  at undgå  de vanskeligheder,  som  bevis  for 
fuldmagtsbesiddelse  kan  medføre,  behøver  man  blot  at 
behandle  en fuldmægtig,  der ikke  kan  fremvise  en fuld-
magt,  som  en toldklarerer.  Der  er her  tale  om  en be-
stemmelse  af praktisk  betydning,  idet  den  fritager  told-
myndighederne  for  at skulle  foretage  mere  eller  mindre 
komplicerede  undersøgelser  for  at finde  frem  til den 
toldpligtige. 
2.5. Artikel  5 
Artikel  5 hjemler  mulighed  for  at nægte  personer  ret til 
at angive  varer  for andres  regning  i hele  EF. Artiklen  rejser  i sin  nuværende  formulering  to 
spørgsmål: 
a) hvis  dens  bestemmelser  skal  kunne  bruges  i praksis, 
må der  oprettes  en form  for  kartotek,  som  det  vil 
være  vanskeligt  at holde  ajour, 
b) det  er ikke  angivet,  under  hvilke  myndigheders  an-
svarsområde  spørgsmålet  skal  sortere.  Kommissio-
nen eller  medlemsstaterne?  Er der endvidere  tale  om 
overtrædelser  af EF-lovgivningen  eller  den  nationale 
lovgivning? 
Indeholder  den  endelige  forordning  ikke  klare  svar  på 
disse  spørgsmål,  må artikel  5 udgå. 
2.6. Artikel  6 
Under  henvisning  til sine  mange  tidligere  udtalelser  er 
Udvalget  af den  opfattelse,  at man  bør  søge  at begrænse 
antallet  af såvel  forordninger  som  kompetente  udvalg. 
Det tilslutter  sig derfor  tanken  om  et »udvalg  for almin-
delige  toldforskrifter«  på den  betingelse,  at dette  ikke 
blot bliver  føjet  til rækken  af eksisterende  udvalg.  Det 
bemærker  desuden,  at samtlige  tekster  vedrørende  told-
angivelse  og toldbehandling  så vidt  muligt  bør  samles  i 
én retsakt,  uden  at dette  dog  må sinke  ikrafttrædelsen  af 
hverken  den  foreliggende  forordning  eller  af de øvrige 
forslag,  som  endnu  ikke  er endeligt  vedtaget. 
2.7. Artikel  6, stk. 2 
Udvalget  bemærker,  at der  her  er tale  om direktivet  om 
fri omsætning,  hvorom  Rådet  endnu  ikke  har  truffet  af-
gørelse,  og at den  tekst,  Udvalget  fremsatte  udtalelse  om i 
1974,  er blevet  ændret  på en række  punkter,  uden  at Ud-
valget  er blevet  informeret  herom. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  22.  maj  1979. 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Fabrizia  BADUEL  GLORIOSO