Forslag til RÅDETS FORORDNING om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for De Kanariske Øer

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Indledning

Efter opfordring fra Det Europæiske Råd i Køln vedtog Kommissionen den 14. marts 2000 en rapport om foranstaltninger til gennemførelse af EF-traktatens artikel 299, stk. 2, vedrørende regionerne i Den Europæiske Unions yderste periferi [1]. Rapporten blev sendt til Rådet og Europa-Parlamentet og ligeledes til Regionsudvalget og Det Økonomiske og Sociale Udvalg. I juni opfordrede Det Europæiske Råd i Feira Kommissionen til at fremsætte relevante forslag.

[1] KOM(2000) 147 endelig.

Ifølge rapporten vil Kommissionen i 2000 fremlægge rapporter om, hvordan landbrugsafsnittet i POSEI-programmerne er blevet gennemført i disse regioner siden 1992, ledsaget af forslag om eventuel ændring af rådsforordningerne. Vedlagte tre forordningsudkast vedrører disse foranstaltninger.

2. Landbrugsafsnittet i POSEI

Rådet vedtog et særligt program for de franske oversøiske departementer som følge af disses afsides beliggenhed og økarakter i 1989 og et tilsvarende program dels for Azorerne og Madeira dels for De Kanariske Øer i 1991 (POSEI) [2].

[2] POSEIDOM - afgørelse 89/687/EØF - EFT L 399 af 30.12.1989, s. 39. POSEIMA - afgørelse 91/315/EØF - EFT L 171 af 29.6.1991, s. 10. POSEICAN - afgørelse 91/314/EØF - EFT L 171 af 29.6.1991, s. 5.

Den fælles landbrugspolitik gælder fuldt ud for landbrugsproduktionen i randområderne via de fælles markedsordninger og en omfattende pakke af landbrugsforanstaltninger, der indgår i Rådets forordning (EØF) nr. 3763/91 (POSEIDOM) [3], (EØF) nr. 1600/92 (POSEIMA) [4] og (EØF) nr. 1601/92 (POSEICAN) [5], som skal danne grundlag for en tilpasning af de fælles politikker for at tage hensyn til de særlige forhold i disse regioner.

[3] Rådets forordning (EØF) nr. 3763/91, EFT L 356 af 24.12.1991, s. 1.

[4] Rådets forordning (EØF) nr. 1600/91, EFT L 173 af 27.6.1992, s. 1.

[5] Rådets forordning (EØF) nr. 1601/91, EFT L 173 af 27.6.1992, s. 13.

Landbrugsafsnittet i POSEI afhjælper de strukturelle handicap (specielle terrænforhold og klima, fjern beliggenhed, små bedrifter mv.) og de særlige ulemper (manglende stordriftsfordele, afhængighed, meget høje produktionsomkostninger mv.) Det finansieres af EUGFL, Garantisektionen, (ca. 200 mio. EUR/år) og omfatter bl.a. to typer foranstaltninger, herunder en særlig forsyningsordning og særlige foranstaltninger for den lokale landbrugsproduktion. Det omfatter også undtagelser fra de veterinære, plantesundhedsmæssige og strukturelle foranstaltninger samt et grafisk symbol.

3. Status over landbrugsafsnittet i POSEI

De franske, de portugisiske og de spanske myndigheder har sendt Kommissionen rapporter om gennemførelsen af programmerne og anmodet om, at der foretages ændringer i rådsforordningerne.

Som led i SEM 2000-programmet gav Kommissionen nogle eksterne konsulenter til opgave at udarbejde evalueringsrapporter om landbrugsafsnittet i POSEIDOM, POSEIMA og POSEICAN. Det er blevet undersøgt, om programmernes mål er nået, og hvilke ændringer der eventuelt skal foretages.

Kommissionen har på dette grundlag udarbejdet oversigter (1992-1998) over gennemførelsen af foranstaltningerne i disse forordninger under hensyntagen til erfaringerne og virkningerne af de gennemførte foranstaltninger.

Generelt kan foranstaltningerne siges at have haft en positiv virkning.

Når man ser på resultaterne af den særlige forsyningsordning (SF0), kan det konstateres, at forvaltningsbetingelserne for ordningen er forbedret, og at opgørelserne over de lokale behov er stabiliseret. Regionernes forsyning er sikret, og der er også sket et prisfald, fordi der er skabt konkurrence mellem forsyningskilderne. Denne foranstaltning har haft positiv indflydelse på den økonomiske udvikling i de berørte regioner.

Med de ændringer, der er fulgt med reformen af den fælles landbrugspolitik og EF's forpligtelser som følge af de sidste GATT-aftaler (Uruguay-runden) samt den gradvise tilnærmelse mellem verdensmarkedspriser og EF-priser, er enhedsstøtten ved indkøb af produkter fra EF, der bl.a. er baseret på eksportpriserne, faldet for en række produkter, herunder korn. Dette har vakt bekymring for, om det så kan lykkes at udligne ekstraomkostningerne, der skyldes regionernes fjerne beliggenhed og status som øsamfund, og dermed sænke produktionsomkostningerne. Inden for de nugældende reglers begrænsninger har Kommissionen søgt at forvalte virkningerne af de ændringer, der er sket i international sammenhæng.

Det fremgår af denne analyse, at en af svaghederne ved den nugældende ordning er manglen på objektive kriterier til at bestemme de ekstraomkostninger, der skal udlignes. Foranstaltningen har medført, at virkningerne af ekstraomkostningerne er blevet reduceret i forskellig grad afhængigt af de enkelte produkter og de økonomiske omstændigheder.

Det kan konstateres, at foranstaltningerne til fordel for den lokale produktion har kunnet afhjælpe nogle af problemerne omkring produktionsomkostningerne. Som et supplement til støtten fra den fælles landbrugspolitik har foranstaltningerne hjulpet med til at forbedre den lokale produktion enten kvalitativt eller kvantitativt. Foranstaltningernes effektivitet afhænger af sektorens struktur og dens evne til at udnytte de forhåndenværende muligheder. Støtteforanstaltningerne har været været mest effektive, når de har været tilpasset de lokale forhold og været sammenhængende indbyrdes og med SFO, og som følge af målrettede betingelser for anvendelsen af dem er der opstået en synergi med den fælles landbrugspolitiks generelle støtteforanstaltninger. De tunge og komplicerede foranstaltninger (fx initiativprogrammerne for frugt og grøntsager) har været en fiasko.

4. Retningslinjer for revision

Kommissionen har til hensigt at konsolidere og tilpasse de opnåede resultater og forbedre de nugældende landbrugsordninger for disse regioner uden at overskride bevillingerne i de finansielle overslag. Dermed tilsigter Kommissionen budgetneutralitet.

Kommissionen planlægger at forenkle forvaltningen af ordningerne og gøre dem mere transparente og omkostningseffektive. Den har sideløbende hermed også tænkt sig at forbedre opfølgningen og kontrollen af foranstaltningerne.

Logikken i SFO er at tilbyde regionerne nogle forsyningsbetingelser, så deres produktionsomkostninger kan komme til at følge niveauet i resten af EU, og de dermed kan udnytte fordelene ved det indre marked, som de er en del af, selv om de er anderledes stillet både geografisk og økonomisk set. Denne logik gælder stadig.

Ifølge forslagene skal listerne over produkter, der er omfattet af SFO revideres. Specielt for at støtte bevarelsen af traditionelle husdyrbrug, som ikke kan dække efterspørgslen, foreslås det i nogle tilfælde at indføre yderligere råvarer til foder (lucerne og oliekager).

For at lette forvaltningen af ordningen foreslås det at overlade det til Kommissionen at revidere listen og forenkle forvaltningen af forsyningsopgørelserne.

Det foreslås at regulere de midler, der anvendes for at nå SFO's mål, som er at reducere ekstraomkostningerne ved levering til regionerne og nedsætte priserne ved at øge konkurrencen mellem forsyningskilderne. Det handler om at tilføje det princip, at der ved fastsættelsen af støtten tages højde for omkostningerne ved forsendelse til disse randområder fra resten af EU. Dermed føjes et element af stabilitet og klarhed til bestræbelserne på at give regionerne mulighed for at udnytte fordelene ved det indre marked.

Da det drejer sig om foranstaltninger til fordel for landbrugsproduktionen, fremgår det af analysen af de lokale behov for hver enkelt region, hvilke reguleringer der skal foretages. Kommissionen lægger vægt på, at der afstikkes en integreret udviklingsstrategi i samarbejde med de berørte parter.

De foranstaltninger til fordel for landbrugsproduktionen, som ifølge erfaringen ikke harmonerer med de regionale forhold (fx kvægbrugs- og mejerisektoren for de regioner, hvor efterspørgslen ikke kan dækkes på De Kanariske Øer og Madeira), reguleres, så de bliver mere attraktive og effektive. Især er de særlige betingelser for støtteberettigelse blevet reguleret.

De nugældende foranstaltninger foreslås reguleret, bl.a. støttens størrelse i nogle tilfælde og de støtteberettigede mængder (fx den mælkeproduktion, som i de franske oversøiske departementer (OD) er berettiget til produktionsstøtte).

For at opnå ensartethed og tilpasse POSEIMA- og POSEICAN-ordningerne for oksekød til ordningen for OD bør bilagene til forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød ændres.

Der iværksættes nye foranstaltninger for under hensyntagen til målene i POSEI at tage højde for særlige lokale forhold og behov, navnlig inden for frugt- og grøntsagssektoren på De Kanariske Øer, Azorerne og Madeira. Foranstaltningerne inden for denne sektor er baseret på vellykkede forsøg med støtte til lokal afsætning.

Der iværksættes tiltag på tværs af sektorerne eller samlede programmer (brancheordning), for at produktionsgrenene kan få en bedre struktur.

For at finde en løsning på problemet med, at kvoterne overskrides på Azorerne, vil Kommissionen inden længe fremlægge et forslag om tilbagekøb af kvoter.

5. Konklusioner

Som foreskrevet i traktatens artikel 299, stk. 2, er formålet med de påtænkte ændringer at tage bedre hensyn til de særlige forhold i disse regioner. Ændringerne vedrører de tre rådsforordninger og er baseret på den nye artikel 299, stk. 2.

De vil ikke forstyrre det indre marked eller anvendelsen af de fælles politikker.

Ændringernes indvirkning på budgettet dækkes i det store og hele af de besparelser, som opnås med gennemførelsen af reformen af den fælles landbrugspolitik i overensstemmelse med Agenda 2000, især de forventede lavere udgifter til forsyningsordningen (korn, oksekød og mejeriprodukter).

Med forordningsforslagene om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for OD, De Kanariske Øer, Azorerne og Madeira er der sket en omarbejning af de nugældende ordninger. Lige som tidligere samles alle undtagelsesbestemmelser i en forordning for hver region. Derfor indeholder forordningerne også et afsnit IV om undtagelsesbestemmelser på strukturområdet.

Dette afsnit indeholder en bestemmelse, der svarer til den, som blev forelagt for Rådet i henhold til et forordningsforslag om ændring af forordning (EØF) nr. 3763/91, (EØF) nr. 1600/92 og (EØF) nr. 1601/92, som gælder for øjeblikket. Undtagelsesbestemmelserne på strukturområdet bør vedtages hurtigt på grund af fristerne for en effektiv gennemførelse af strukturprogrammeringen. Derfor er det nødvendigt at foreslå Rådet at vedtage disse undtagelsesbestemmelser i en separat forordning om ændring af den gældende ordning og siden hen at indsætte disse ændringer i de omarbejdede forordninger om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for OD, De Kanariske Øer, Azorerne og Madeira.

2000/0316 (CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for De Kanariske Øer

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37 og artikel 299, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [6],

[6] EFT C af , s. .

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [7], og

[7] EFT C af , s. .

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ved Rådets forordning (EØF) nr. 1911/91 af 26. juni 1991 om anvendelse af fællesskabsretten på De Kanariske Øer [8] integreredes De Kanariske Øer i EF's toldområde, ligesom de blev undergivet alle fælles politikker, uden at dette dog indskrænker særlige foranstaltninger, der træffes for at tage hensyn til deres særlige problemer og deres traditionelle økonomiske og skatteretlige system. Ifølge artikel 2 og 10 i nævnte forordning finder den fælles landbrugspolitik først anvendelse, når en særlig forsyningsordning træder i kraft. Anvendelsen bør desuden ledsages af særlige foranstaltninger for øgruppens landbrugsproduktionen.

[8] EFT L 171 af 29.6.1991, s. 1.

(2) Ved afgørelse 91/314/EØF af 26. juni 1991 vedtog Rådet et særligt program for De Kanariske Øer som følge af deres afsides beliggenhed og økarakter (POSEICAN) [9], og dette program indgår som et led i EF's politik til fordel for regionerne i den yderste periferi. Formålet med programmet er at fremme denne regions økonomiske og sociale udvikling og at sætte den i stand til at udnytte fordelene ved det indre marked, som den udgør en integrerende del af, selv om der er objektive faktorer, som stiller regionen i en særlig geografisk og økonomisk situation. Ifølge programmet skal den fælles landbrugspolitik anvendes i denne region, og der skal vedtages særlige foranstaltninger, navnlig til forbedring af vilkårene for produktion og afsætning af regionens landbrugsprodukter og afhjælpning af virkningerne af dens særlige geografiske beliggenhed og de dermed forbundne ulemper, som siden er blevet anerkendt i traktatens artikel 299, stk. 2.

[9] EFT L 171 af 29.6.1991, s. 5.

(3) De Kanariske Øers særlige geografiske beliggenhed i forhold til forsyningskilderne medfører ekstra transportomkostninger ved levering af vigtige produkter, der skal anvendes til konsum, forarbejdning og som rå- og hjælpestoffer. Endvidere påfører objektive faktorer i forbindelse med øsamfundet de erhvervsdrivende og producenterne på De Kanariske Øer yderligere ulemper, som er stærkt hæmmende for deres virksomhed. Disse ulemper kan afhjælpes ved, at priserne på de vigtige produkter sættes ned. Der bør derfor indføres en særlig forsyningsordning for at garantere øgruppens forsyning og for at udligne de ekstraomkostninger, som skyldes regionens fjerne beliggenhed og dens status som øsamfund.

(4) Med henblik herpå bør indførslen af de pågældende produkter fra tredjelande som en undtagelse fra traktatens artikel 23 fritages for de gældende importafgifter.

(5) For effektivt at nå det tilstræbte mål, som er at nedsætte priserne på De Kanariske Øer og udligne ekstraomkostningerne, som skyldes De Kanariske Øers fjerne beliggenhed og status som øsamfund, og samtidig bevare EF-produkternes konkurrenceevne og undgå forstyrrelser i det traditionelle handelsmønster, bør der ydes støtte til levering af EF-produkter til øgruppen. Ved støtten tages der hensyn til ekstraomkostningerne ved levering til De Kanariske Øer og til priserne ved eksport til tredjelande, og når det drejer sig om rå- og hjælpestoffer eller produkter til forarbejdning, til ekstraomkostningerne som følge af De Kanariske Øers status som øsamfund.

(6) Da de mængder, der omfattes af den særlige forsyningsordning, er begrænset til forsyningsbehovene på De Kanariske Øer, vil ordningen ikke være til hinder for, at det indre marked kan fungere efter hensigten. Desuden må de økonomiske fordele ved den særlige forsyningsordning ikke medføre forstyrrelser i det traditionelle handelsmønster for de pågældende produkter. Det bør derfor forbydes at videresende eller genudføre disse produkter fra De Kanariske Øer uden tilladelse fra Kommissionen. Ved forarbejdning gælder dette forbud ikke for traditionel udførsel eller traditionel videreforsendelse.

(7) De økonomiske fordele ved den særlige forsyningsordning skal slå igennem på produktionsomkostningerne, så priserne frem til den endelige bruger sænkes, og på forbrugerpriserne. Indrømmelsen af fordele bør derfor betinges af, at de slår effektivt igennem, og der bør iværksættes den fornødne kontrol.

(8) Det traditionelle aktiviteter inden for husdyrbruget bør støttes med henblik på at imødekomme en del af de lokale forbrugsbehov. Nogle af de fælles markedsordningers bestemmelser om begrænsninger af produktionen bør derfor fraviges for at tage hensyn til udviklingsstadiet og de særlige lokale produktionsforhold, der er helt forskellige fra forholdene i resten af EF; dette mål kan tillige forfølges ved finansiering af programmer for genetisk forbedring, der omfatter indkøb af racerene avlsdyr, indkøb af handelsracer, der er mere velegnede til de lokale forhold, ydelse af tillægspræmier for ammekøer og slagtning, og i afventning af, at det lokale husdyrbrug udvikles, bør der midlertidigt og inden for et årligt maksimumsloft for ikke at tilsidesætte nævnte mål åbnes mulighed for en forsyning med handyr til opfedning. De skønnede lokale forbrugsbehov fastlægges i en periodisk opgørelse. En fast årlig bevillingsramme bør give sektorerne mulighed for at fastlægge og indføre strategier, der er tilpasset de lokale forhold for så vidt angår økonomisk udvikling, fysisk planlægning af produktionen og aktørernes faglige dygtiggørelse, så der kan opnås en effektiv anvendelse af EF-støtten.

(9) Ud fra et ønske om ensartede bestemmelser og for at bringe POSEIMA- og POSEIdon-ordningerne for oksekød på linje med den nugældende ordning for de oversøiske departementer, bør bilagene til forordning (EØF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød ændres.

(10) Sektoren for fåre- og gedekød får støtte i form af en tillægspræmie, der giver opdrætterne på De Kanariske Øer mulighed for at modtage præmien for tunge lam. Denne foranstaltning har gjort det muligt at udvikle en lokal produktion af væsentlig social og økonomisk, men også miljømæssig betydning, da aktiviteten er koncentreret i øgruppens mest ugunstigt stillede områder, hvor der ikke findes andre alternativer. Denne foranstaltning bør videreføres.

(11) Med henblik på at støtte mælkeproduktionen inden for sektoren for får og geder, at strukturere denne sektor, at afhjælpe forarbejdnings- og afsætningsvanskelighederne for lokalt fremstillet gede- og fåreost, at øge det meget spredte udbud, at forbedre mælkekvaliteten og at tilskynde til en diversificering er der til fordel for producenter, producentsammenslutninger og producentorganisationer indført et program.

(12) Til mejerierne udbetales der en støtte til konsum af friske komælksprodukter. Den åbner mulighed for en løbende afsætning af den producerede mælk på det lokale marked. Udvidelsen af denne støtteordning til at omfatte flere produkter har givet sektoren mulighed for at tilpasse sig udviklingen i forbrugsvanerne. Den del af det lokale forbrug, der dækkes, er stadig meget lille, og en videreførelse af denne foranstaltning vil derfor være berettiget.

(13) I sektoren for frugt, grøntsager, rodfrugter, spiselige rodknolde, blomster og levende planter har hektarstøtteordningen vist sig at være uegnet, navnlig på grund af de omstændelige og indviklede procedurer og strukturen i den støtte, der kan ansøges om. Der positive erfaringer, der er opnået i forbindelse med POSEIDOM-reformen inden for denne sektor, fører til den konklusion, at der bør åbnes mulighed for en støtte til afsætning og forarbejdning med henblik på afsætning på De Kanariske Øers marked. En sådan støtte bør styrke de lokale producenters konkurrencestilling over for eksterne producenter på de pågældende markeder og tilskynde til en bedre tilpasning af produkterne til forbrugernes ønsker og til nye distributionssystemer, ligesom den bør fremme bedrifternes produktivitet og forbedre produkternes kvalitet. Det er desuden vigtigt at fremme afsætningen og udnyttelsen af sådanne friske eller forarbejdede produkter i den øvrige del af EF. Gennemførelsen af en økonomisk undersøgelse vil åbne mulighed for at forbedre strukturen inden for denne sektor.

(14) Kartoffelsektoren spiller en afgørende rolle på De Kanariske Øer, både i økonomisk og i social og miljømæssig henseende. Dyrkningsarealerne er beliggende i områder i en vis højde, hvor terrænforholdene og bedrifternes ringe størrelse (terrassedyrkning) sammen med omkostningerne til rå- og hjælpestoffer medfører meget høje produktionsomkostninger. For at støtte den interne produktion med henblik på at imødekomme forbrugsvanerne på De Kanariske Øer ydes der en særlig støtte for dyrkning af spisekartofler. Afskaffelsen af den midlertidige foranstaltning til begrænsning af tilførslerne af spisekartofler i perioden for afsætningen af den lokale produktion svækker i væsentlig grad denne produktion. Denne produktion bør derfor være omfattet af den lokale afsætningsstøtte.

(15) En opretholdelse af de arealer, der er tilplantet med vin, som er den mest udbredte afgrøde, er såvel ud fra et økonomisk som ud fra et miljømæssigt synspunkt absolut nødvendig, da de er beliggende i tørre områder, hvor arealerne er erosionstruede i særlig grad. For at støtte den interne produktion ydes der en fast hektarstøtte for dyrkning af vinstoksorter til produktion af kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder. Endvidere finder bestemmelserne om obligatorisk destillation og frivillig destillation ikke anvendelse, ligesom der ikke ydes ophørspræmier.

(16) Tobaksdyrkningen har traditionelt været meget vigtig for øgruppen. Økonomisk set er der tale om en fremstillingsindustri, der fortsat er en af regionens vigtigste industriaktiviteter. Socialt set er tobaksdyrkningen meget arbejdsintensiv, og den vedrører de mindre landbrugere. Den giver ikke en rimelig rentabilitet, og der er en fare for, at den forsvinder. I øjeblikket er produktionen således begrænset til et mindre område på øen La Palma, hvor den anvendes til håndværksmæssig fremstilling af cigarer. Spanien bør derfor bemyndiges til fortsat ud over EF-støtten at yde en tillægsstøtte for at skabe mulighed for at opretholde denne traditionelle afgrøde og den håndværksmæssige aktivitet, den danner grundlag for. For at opretholde den industrielle aktivitet i forbindelse med fremstillingen af tobaksprodukter bør der desuden fortsat ved indførsel af råtobak og halvbearbejdet tobak til øgruppen gives toldfritagelse for en årlig mængde på indtil 20 000 tons, udtrykt i strippet råtobak.

(17) Den traditionelle honningproduktion på De Kanariske Øer foregår ved hjælp af bier af en lokal race, der er vel tilpasset de lokale forhold, men som giver en beskeden produktion. Der er en fare for, at denne race forsvinder til fordel for racer, som sikrer biavlerne en bedre rentabilitet. Støtten til de biavlersammenslutninger, der forpligter sig til at producere den særlige traditionelle kvalitetshonning, bør derfor opretholdes, samtidig med at det støtteberettigede antal stader med bier af lokal race ajourføres.

(18) Landbrugsproducenterne på De Kanariske Øer bør tilskyndes til at levere kvalitetsprodukter, og afsætningen heraf bør fremmes. Anvendelsen af det grafiske symbol, der er indført af EF, kan være nyttig i så henseende, og udbredelsen heraf bør derfor finansieres.

(19) Landbrugsbedrifternes og forarbejdnings- og afsætningsvirksomhedernes strukturer er meget mangelfulde og udsat for særlige vanskeligheder på De Kanariske Øer. For visse investeringstyper bør det derfor være muligt at fravige de bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999, der begrænser ydelsen af visse former for strukturstøtte.

(20) Der kan indrømmes en undtagelse fra Kommissionens faste praksis gående ud på ikke at tillade statslig driftsstøtte til produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, der henhører under af traktatens bilag I, med henblik på at afbøde de særlige vanskeligheder for landbrugsproduktionen på De Kanariske Øer, som skyldes disses afsides beliggenhed, økarakter, beskedne areal, højdeforskelle og klima og deres økonomiske afhængighed af et lille antal produkter -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I denne forordning fastsættes særlige foranstaltninger, der for så vidt angår visse landbrugsprodukter skal afhjælpe De Kanariske Øers problemer som følge af deres afsides beliggenhed og økarakter.

AFSNIT I Særlig forsyningsordning

Artikel 2

1. Der indføres en særlig forsyningsordning for de landbrugsprodukter, der er nævnt i bilag I, og som på De Kanariske Øer er vigtige til konsum og forarbejdning og som rå- og hjælpestoffer.

2. Der udarbejdes en foreløbig opgørelse over de årlige behov for forsyninger af produkter, som er nævnt i bilag I. Der kan udarbejdes en særskilt foreløbig opgørelse over behovene hos de virksomheder, der forarbejder eller emballerer produkter til det lokale marked eller til traditionel udførsel eller videreforsendelse til resten af EF.

Artikel 3

1. Der opkræves ingen told ved direkte indførsel til De Kanariske Øer af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, og som har oprindelse i tredjelande, inden for de mængder, der er fastlagt i forsyningsopgørelsen.

Ved anvendelsen af dette afsnit anses produkter, der har været genstand for aktiv forædling eller været anbragt på toldoplag i EF's toldområde, for at være indført direkte.

2. For at dække de i henhold til artikel 2 fastlagte forsyningsbehov med hensyn til mængder, priser og kvalitet og samtidig sikre en opretholdelse af den andel af forsyningerne, som produkter fra resten af EF tegner sig for, ydes der støtte til forsyning af De Kanariske Øer med EF-produkter, der er oplagret på offentlige lagre i medfør af interventionsforanstaltninger, eller som er disponible på EF's marked.

Støtten fastsættes under hensyntagen til ekstraomkostningerne ved levering til markederne på De Kanariske Øer og priserne ved udførsel til tredjelande og, når det drejer sig om produkter til forarbejdning eller rå- og hjælpestoffer, ekstraomkostningerne som følge af De Kanariske Øers status som øsamfund.

3. Ordningen i denne artikel gennemføres på en sådan måde, at der tages særlig hensyn til:

-De Kanariske Øers særlige behov og, når det drejer sig om produkter til forarbejdning eller rå- og hjælpestoffer, veldefinerede kvalitetskrav

-den traditionelle samhandel med den øvrige del af EF

-og de økonomiske aspekter ved den påtænkte støtte.

4. Forsyningsordningen i dette afsnit må kun anvendes, hvis den økonomiske fordel, der følger af importafgiftsfritagelsen eller af støtten i tilfælde af forsyning fra resten af EF, rent faktisk kommer den endelige bruger til gode.

5. De produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning i nærværende afsnit, må ikke genudføres til tredjelande eller videresendes til resten af EF, medmindre Kommissionen har givet tilladelse hertil. Den fastsætter betingelserne herfor, der bl.a. omfatter tilbagebetaling af den støtte, som er modtaget i henhold til den særlige forsyningsordning for de produkter, der er nævnt i artikel 3, stk. 2, eller betaling af importafgifterne for de produkter, der er nævnt i artikel 3, stk. 1.

Hvis sådanne produkter forarbejdes på De Kanariske Øer, gælder det ovenfor omhandlede forbud ikke for traditionel udførsel eller traditionel videreforsendelse af de ved forarbejdningen fremstillede produkter til resten af EF. Der udbetales ikke restitutioner i forbindelse med traditionel udførsel.

6. Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2. De omfatter bl.a.:

-fastsættelse af den støtte, der ydes med henblik på forsyning fra EF

-bestemmelser, der sikrer, at fordelene kommer den endelige bruger til gode

-om nødvendigt indførelse af en ordning med import- eller leveringslicenser.

Kommissionen udarbejder forsyningsopgørelserne efter den procedure, der er nævnt i første afsnit. Den kan efter samme procedure revidere opgørelserne og listen over produkter, som er nævnt i bilag I, afhængigt af udviklingen i De Kanariske Øers behov.

AFSNIT II Foranstaltninger til fordel for den lokale produktion

Kapitel I Husdyrbrug og mejeriprodukter

Artikel 4

1. I forbindelse med husdyrbrug ydes der støtte til levering til De Kanariske Øer af racerene dyr, dyr af handelsrace og produkter med oprindelse i EF.

2. Støttebetingelserne fastsættes under hensyntagen til De Kanariske Øers behov for forsyninger til iværksættelse af produktionsgrene og genetisk forædling af bestanden samt til, hvilke racer der er bedst egnede til de lokale forhold. Støtten udbetales for levering af varer, der er i overensstemmelse med EF's retsforskrifter.

3. Støtten fastsættes under hensyntagen til følgende:

-forsyningsbetingelserne og navnlig forsyningsomkostningerne på De Kanariske Øer som følge af øernes geografiske beliggenhed

-varernes pris på EF's marked og på verdensmarkedet

-den eventuelle fritagelse for opkrævning af told ved indførsel fra tredjelande

-de økonomiske aspekter ved den påtænkte støtte.

4. Artikel 3, stk. 4 og 5, gælder for varer, hvortil der ydes støtte i henhold til stk. 1.

5. Listen over de produkter og de støttebeløb, der er omhandlet i stk. 1, samt gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2.

Artikel 5

1. Indtil bestanden af lokale unge handyr bliver tilstrækkelig stor til at opretholde den traditionelle kødproduktion og inden for den i artikel 6 fastsatte grænse:

a) opkræves der ikke told som omhandlet i artikel 30 i forordning (EF) nr. 1254/1999 ved indførsel til opfedning på stedet af kvæg, der har oprindelse i tredjelande og er bestemt til konsum i øgruppen

b) ydes der støtte til levering af de i litra a) omhandlede dyr med oprindelse i resten af EF for et antal på indtil 4 000, først og fremmest til de producenter, hvor mindst 50% af besætningens dyr til opfedning er af lokal oprindelse.

Artikel 3, stk. 4 og 5, finder anvendelse på de varer, der er omfattet af foranstaltningerne i første afsnit.

2. Antallet af dyr, der kan omfattes af de i stk. 1 nævnte foranstaltninger, fastlægges i en periodisk foreløbig opgørelse, således at der tages hensyn til udviklingen i den lokale produktion. Dette antal og størrelsen af den i stk. 1, litra b), omhandlede støtte samt gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder særlig opfedningsperiodens minimumsvarighed, fastsættes efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2.

Artikel 6

1. Til opretholdelse af traditionelle aktiviteter og kvalitativ forbedring af oksekødsproduktionen ydes den i stk. 2 og 3 omhandlede støtte i det omfang, det er nødvendigt for forbruget i øgruppen, der vurderes i forbindelse med en periodisk opgørelse.

Ved udarbejdelsen af opgørelsen tages der også hensyn til de avlsdyr, der leveres i medfør af artikel 4, og de dyr der omfattes af foranstaltningerne i artikel 5.

2. Der ydes producenterne et tillæg til slagtepræmien pr. slagtet dyr i medfør af artikel 11 i forordning (EF) nr. 1254/1999, og dette beløb er på 25 EUR pr. dyr.

3. Der udbetales oksekødsproducenterne et tillæg til den præmie for opretholdelse af besætninger af ammekøer, der er omhandlet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1254/1999. Tillægget er på 50 EUR pr. ammeko på bedriften på ansøgningstidspunktet.

4. Bestemmelserne om:

a) det regionale loft over den særlige præmie, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 1254/1999

b) det individuelle loft over ammekopræmien for de dyr, der holdes på bedriften, jf. artikel 6 i nævnte forordning

c) det nationale loft over slagtepræmien, jf. artikel 11 i nævnte forordning

d) den belægningsgrad for dyrene på bedriften, der er fastsat i forbindelse med den særlige præmie og ammekopræmien, jf. artikel 12 i nævnte forordning

gælder på De Kanariske Øer hverken for den særlige præmie eller for ammekopræmien, slagtepræmien eller tillægspræmierne i stk. 2 og 3.

5. Basispræmierne og tillægspræmierne i stk. 2 og 3 ydes hvert år for op til 10 000 handyr, 5 000 ammekøer og 15 000 slagtedyr.

6. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2. De omhandler udarbejdelsen af de i stk. 1 nævnte opgørelser og de eventuelle revisioner heraf på grundlag af udviklingen i forsyningsbehovene og:

a) foreskriver, for så vidt angår den særlige præmie for handyr:

-"fastfrysning" under det regionale loft, som er fastsat i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1254/1999, af det antal dyr, for hvilket den særlige præmie er ydet for året 2000 på De Kanariske Øer

-ydelse af basispræmier for op til 90 dyr pr. aldersklasse, pr. kalenderår og pr. bedrift

b) fastlægger, for så vidt angår præmien for ammekøer:

-bestemmelser for i fornødent omfang at sikre rettighederne for de producenter, der har modtaget en præmie i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 1254/1999

-i givet fald bestemmelser om oprettelse af en særlig reserve for De Kanariske Øer og om særlige betingelser for tildeling eller gentildeling af rettigheder under hensyn til de mål, der tilstræbes i forbindelse med husdyrbrug; størrelsen af en sådan reserve fastlægges under hensyntagen til det loft, der er fastsat i stk. 5, og til det antal præmier, der er ydet for året 2000.

c) foreskriver, for så vidt angår slagtepræmien:

-"fastfrysning" under det loft, som er fastsat i artikel 38, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2342/1999, af det antal dyr, for hvilket slagtepræmien er ydet for året 2000.

Gennemførelsesbestemmelserne kan omfatte supplerende betingelser for ydelse af tillægspræmier.

Kommissionen kan efter samme procedure revidere de lofter, der er nævnt i stk. 5.

Artikel 7

I perioden 2001 til 2005 tildeles producentsammenslutningerne eller -organisationerne et fast rammebeløb til gennemførelse af et samlet program på De Kanariske Øer til støtte for aktiviteter inden for produktion og afsætning af lokale produkter fra husdyrbruget.

Programmet kan omfatte sådanne foranstaltninger som gennemførelse af aktioner, der tilskynder til forbedring af kvaliteten og hygiejnen, afsætning af kvalitetsprodukter, strukturering af sektorer og rationalisering af produktions- og afsætningsstrukturer med gruppevis indkøb, samt iværksættelse af teknisk bistand.

Programmet opstilles og gennemføres i snævert samråd mellem på den ene side de af medlemsstaten udpegede myndigheder og på den anden side de mest repræsentative producentsammenslutninger eller -organisationer i de berørte økonomiske sektorer. Det kan ikke omfatte ydelse af støtte som supplement til de individuelle præmier, der i medfør af denne forordning udbetales direkte til producenter inden for husdyrbruget.

De spanske myndigheder forelægger hvert år en rapport om gennemførelsen af programmet.

Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, aktionerne og støttebeløbene fastsættes og kan revideres efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2.

Artikel 8

1. Der ydes de producenter af lette lam, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 2467/98 af 3. november 1998 om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød [10], et tillæg til den præmie, der udbetales pr. moderfår i medfør af artikel 5, stk. 3, i samme forordning.

[10] EFT L 312 af 20.11.1998, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1669/2000 (EFT L 193 af 29.7.2000, s. 8).

Dette tillæg er lig med forskellen mellem de præmier, der fastlægges i henhold til artikel 5, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 2467/98, og som betales til henholdsvis producenter af tunge lam og producenter af lette lam, forhøjet med forskellen mellem de særlige støttebeløb, der er fastsat for de foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, første og andet led, i Rådets forordning (EØF) nr. 1323/90 af 14. maj 1990 om indførelse af en særlig støtte til fåre- og gedeopdræt i visse ugunstigt stillede områder i Fællesskabet [11].

[11] EFT L 132 af 23.5.1990, s. 17. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 193/98 (EFT L 20 af 27.11.1998, s. 18).

2. Den tillægspræmie, der fastlægges i henhold til stk. 1, udbetales også til gedekødsproducenter, uden at dette berører udbetalingen af den i artikel 5, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 2467/98 fastsatte præmie.

3. De i stk. 1 og 2 omhandlede præmier ydes på samme betingelser som dem, der er fastsat for ydelse af præmien til fåre- og gedekødsproducenter i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 2467/98.

4. Supplerende gennemførelsesbestemmelser vedtages i givet fald efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2.

Artikel 9

1. I perioden 2001 til 2005 ydes der en finansiel støtte til de producenter og de producentsammenslutninger og -organisationer, der er anerkendt af myndighederne, som på De Kanariske Øer gennemfører et samlet program til støtte for aktiviteter inden for produktion og afsætning i sektoren for opdræt af får og geder og inden for den hertil knyttede osteproduktion.

De operationelle programmer skal være godkendt af myndighederne og omfatte sådanne foranstaltninger som gennemførelse af aktioner, der tilskynder til strukturering af sektoren, genetisk forbedring af bestanden, forbedringer af de tekniske og sundhedsmæssige forhold på bedrifterne og af mælke- og ostekvaliteten, højnelse af de lokale produkters omdømme, en øget industrialisering og afsætning og en koncentration af udbuddet af håndværksmæssigt fremstillede produkter.

Disse programmer må ikke omfatte støtte som supplement til de præmier, der udbetales i henhold til artikel 8.

3. De supplerende gennemførelsesbestemmelser, aktionerne og støttebeløbene fastsættes og kan revideres efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2.

Artikel 10

1. Der ydes støtte til konsum af friske mejeriprodukter af komælk, der produceres lokalt, i det omfang det er nødvendigt for øgruppens forbrug, der vurderes periodisk. Støtten udbetales til mejerierne. Støtten er på 8,45 EUR/100 kg sødmælk.

2. Kommissionen reviderer den i stk. 1 omhandlede støtte og vedtager gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2. Støtten ydes på betingelse af, at den indrømmede fordel faktisk kommer forbrugeren til gode.

Kapitel II Frugt, grøntsager, planter og blomster

Artikel 11

1. Der ydes støtte til frugter, grøntsager, rodfrugter og spiselige rodknolde, blomster og levende planter, der henhører under kapitel 6, 7 og 8 i den kombinerede nomenklatur, og som er produceret på De Kanariske Øer og bestemt til at forsyne markedet på disse øer.

Denne støtte ydes for produkter, der opfylder de i EF-bestemmelserne fastsatte fælles normer eller, hvis sådanne ikke findes, svarer til de specifikationer, der er anført i leveringskontrakterne.

Ydelsen af støtten er betinget af, at der indgås leveringskontrakter for et eller flere produktionsår mellem på den ene side enkeltproducenter eller producentorganisationer som omhandlet i artikel 11, 13 og 14 i Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager [12], og på den anden side virksomheder inden for levnedsmiddelindustrien eller distributionsvirksomheder, restauratører eller institutioner.

[12] EFT L 297 af 20.11.1996, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1257/1999 (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80).

Støtten ydes til ovennævnte producenter eller producentorganisationer inden for rammerne af årlige mængder, der fastsættes for hver produktkategori.

Støtten, som udgør et fast beløb for hver af de berørte produktkategorier, som skal fastlægges, beregnes på grundlag af gennemsnitsværdien af de pågældende produkter. Den differentieres alt efter, om støttemodtageren er en producent eller en af de producentorganisationer, som er omhandlet i artikel 11, 13 og 14 i forordning (EF) nr. 2200/96.

Støtten ydes ikke for bananer henhørende under KN-kode 0803 00, for tomater henhørende under KN-kode 0702 00 eller for tidlige kartofler henhørende under KN-kode 0701 90 51.

2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2. De i stk. 1 nævnte produktkategorier og støttebeløb fastsættes efter samme procedure.

Artikel 12

1. Der ydes støtte til indgåelse af produktionskontrakter med henblik på afsætning af friske og forarbejdede produkter, der er omhandlet i artikel 11, og som er høstet på De Kanariske Øer.

Disse kontrakter indgås mellem på den ene side producenter eller producentorganisationer som omhandlet i artikel 11, 13 og 14 i forordning (EF) nr. 2200/96, der er etableret i øgruppen, og på den anden side fysiske eller juridiske personer, der er etableret i resten af EF.

2. Støttebeløbet er lig med 10% af værdien af den afsatte produktion, frit leveret bestemmelsesområde.

Støtten udbetales for en mængde på højst 10 000 tons pr. produkt pr. år.

3. Støtten ydes til købere, der forpligter sig til at afsætte de kanariske produkter i forbindelse med de i stk. 1 omhandlede kontrakter.

4. Foretages afsætningen af de i stk. 1 nævnte produkter af fælles virksomheder, der med henblik på afsætning af kanariske produkter omfatter producenter på De Kanariske Øer eller producentsammenslutninger som omhandlet i artikel 11, 13 og 14 i forordning (EF) nr. 2200/96 og fysiske og juridiske personer, der er etableret i resten af EF, og forpligter parterne sig til at forene den viden og knowhow, der er nødvendig for gennemførelsen af virksomhedens opgave, i en periode på mindst tre år, forhøjes støttebeløbet til 13% af værdien af den produktionsmængde, der hvert år afsættes i fællesskab.

5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2.

Artikel 13

1. EF bidrager med indtil 100 000 EUR til finansieringen af en økonomisk undersøgelse af situationen og udsigterne for sektoren for friske og forarbejdede frugter og grøntsager, navnlig tropiske frugter og grøntsager, på De Kanariske Øer.

Undersøgelsen skal omfatte en økonomisk og teknisk opgørelse for sektoren. Der skal foretages en analyse af forsyningsdataene og forarbejdningsomkostningerne og foretages en undersøgelse af vilkårene og mulighederne for udvikling og afsætning på regionalt og internationalt plan under hensyntagen til konkurrenceforholdene på verdensmarkedet.

2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2.

Kapitel III Vin

Artikel 14

Afsnit II, kapitel II, i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin [13] og kapitel III i Kommissionens forordning (EF) nr. 1227/2000 af 31. maj 2000 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår produktionskapacitet [14] finder ikke anvendelse på De Kanariske Øer.

[13] EFT L 179 af 14.7.1999, s. 1.

[14] EFT L 143 af 16.6.2000, s. 1.

Artikel 15

1. Der ydes en hektarstøtte for opretholdelse af dyrkning af vinstoksorter, der er beregnet til fremstilling af kvbd, i de traditionelle produktionsområder.

Støtten ydes for arealer:

a) som er beplantet med vinstoksorter, der er opført på den i artikel 19 i forordning (EF) nr. 1493/1999 nævnte klassificering af druesorter, som medlemsstaterne opstiller over de sorter, der er egnede til fremstilling af de enkelte kvbd, der produceres på deres område, og

b) hvis hektarudbytte er lavere end et maksimum, som medlemsstaten fastsætter i drue-, druemost- eller vinmængde på betingelserne i punkt I i bilag VI til forordning (EF) nr. 1493/1999.

2. Støtten er på 476,76 EUR pr. ha pr. år. Støtten ydes til producentsammenslutninger og producentorganisationer.

I en overgangsperiode ydes støtten dog også til enkeltproducenter. I denne periode udbetales al støtte via kontrolrådene for oprindelsesbetegnelser på betingelser, der skal fastlægges efter den procedure, der er omhandlet i stk. 3.

3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i givet fald efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2.

Kapitel IV Kartofler

Artikel 16

1. Der ydes en hektarstøtte for dyrkning af spisekartofler henhørende under KN-kode 0701 90 51, 0701 90 59 og 0701 90 90.

2. Støtten er maksimalt på 596 EUR pr. ha.

Støtten udbetales for et dyrket og høstet areal på højst 9 000 ha pr. år.

3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2.

Kapitel V Tobak

Artikel 17

Spanien bemyndiges til at yde en støtte til produktion af tobak på De Kanariske Øer som supplement til den præmie, der er indført ved afsnit I i forordning (EØF) nr. 2075/92; ydelsen af denne støtte må ikke føre til forskelsbehandling af øgruppens producenter.

Støttebeløbet må højst være lig med den i første afsnit omhandlede EF-præmie. Tillægsstøtten ydes højst for 10 tons pr. år.

Artikel 18

1. Der opkræves ingen told ved direkte indførsel til De Kanariske Øer af råtobak eller halvbearbejdet tobak henhørende under henholdsvis:

-KN-kode 2401

-og underposition:

-2401 10 råtobak, ikke strippet

-2401 20 råtobak, strippet

-ex 2401 20 dæksblade til cigarer, emballeret, i ruller bestemt til tobaksfabrikation

-2401 30 tobaksaffald

-ex 2402 10 00 ufærdige cigarer uden dæksblad

-ex 2403 10 00 skåret tobak (endelig blanding af tobak, der anvendes til fremstilling af cigaretter, cigarillos og cigarer)

-ex 2403 91 00 homogeniseret eller rekonstitueret tobak, også i form af blade eller bånd

-ex 2403 99 90 ekspanderet tobak [15].

[15] EFT L 172 af 8.7.1999, s. 32.

Den i første afsnit omhandlede fritagelse gælder for produkter til lokal fremstilling af tobaksprodukter, dog højst for en årlig importmængde på 20 000 tons udtrykt som strippet råtobak.

2. De nødvendige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel vedtages efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2.

Kapitel VI Honning

Artikel 19

1. Der ydes støtte til produktion af kvalitetshonning, der er specifik for De Kanariske Øer, og som produceres af den lokale race "sorte bier".

Støtten udbetales til biavlersammenslutninger, der er anerkendt af myndighederne, i forhold til antallet af producerende bistader med sorte bier, dog højst for 15 000 bistader.

Støttebeløbet fastsættes til 20 EUR pr. producerende bistade og pr. produktionsår. I forbindelse med anvendelsen af denne artikel løber produktionsåret fra den 1. juli til den 30. juni det følgende år.

2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i givet fald efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2.

Kapitel VII Grafisk symbol

Artikel 20

1. Erhvervsorganisationerne foreslår, hvilke betingelser der skal gælde for anvendelsen af det grafiske symbol, der er indført for at øge kendskabet til og forbruget af uforarbejdede eller forarbejdede kvalitetslandbrugsprodukter, der er specifikke for De Kanariske Øer som region i den yderste periferi. De spanske myndigheder fremsender med udtalelse disse forslag til Kommissionen med henblik på godkendelse.

Kontrollen med symbolets anvendelse føres af en offentlig myndighed eller et organ, der er godkendt af de spanske myndigheder.

2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i givet fald efter den procedure, der er nævnt i artikel 22, stk. 2.

AFSNIT III Undtagelsesforanstaltninger på strukturområdet

Artikel 21

1. Uanset artikel 7 i forordning (EF) nr. 1257/1999 fastsættes den samlede støtte, udtrykt i procent af de støtteberettigede investeringer, til højst 75% for investeringer, der bl.a. har til formål at fremme diversificering, omstrukturering eller omstilling til bæredygtigt landbrug på landbrugsbedrifter af en meget begrænset økonomisk størrelse, som fastlægges i det programtillæg. der er omhandlet i artikel 18, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 [16].

[16] EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

2. Uanset artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1257/1999 fastsættes den samlede støtte, udtrykt i procent af de støtteberettigede investeringer, til højst 65% for investeringer i små og mellemstore virksomheder, der forarbejder og afsætter landbrugsprodukter, som hovedsagelig kommer fra den lokale produktion, og som hører under sektorer, som fastlægges i det programtillæg, der er omhandlet i artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999.

3. De foranstaltninger, der planlægges i medfør af denne artikel, beskrives i de operationelle programmer, der vedrører disse regioner, og som er omhandlet i artikel 18 i forordning (EF) nr. 1260/1999.

AFSNIT IV Almindelige og afsluttende bestemmelser

Artikel 22

1. Kommissionen bistås af den forvaltningskomité for korn, der er nedsat ved artikel 22 i Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn [17], eller af de forvaltningskomitéer, der er nedsat ved forordningerne om de fælles markedsordninger for de pågældende produkter.

[17] EFT L 181 af 1.1.1992, s. 21. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1666/2000 (EFT L 193 af 29.7.2000, s. 1).

For de landbrugsprodukter, der henhører under anvendelsesområdet for forordning (EØF) nr. 827/68, og for de produkter, der ikke henhører under nogen fælles markedsordning, bistås Kommissionen af den forvaltningskomité for humle, der er nedsat ved artikel 20 i Rådets forordning (EØF) nr. 1696/71 af 26. juli 1971 om den fælles markedsordning for humle [18].

[18] EFT L 175 af 4.8.1971, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 191/2000 (EFT L 23 af 28.1.2000, s. 4).

Med hensyn til det grafiske symbol og de øvrige i denne forordning omhandlede tilfælde bistås Kommissionen af den forvaltningskomité for friske frugter og grøntsager, der er nedsat ved Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager [19].

[19] EFT L 297 af 20.11.1996, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1257/1999 (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80).

Ved gennemførelsen af afsnit IV bistås Kommissionen af den komité for landbrugsstrukturerne og udviklingen af landdistrikterne, der er nedsat ved artikel 50 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene [20].

[20] EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

2. Når der henvises til dette stykke, finder forvaltningsproceduren i artikel 4 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [21], anvendelse i overensstemmelse med samme afgørelses artikel 7, stk. 3.

[21] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

3. Det i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF omhandlede tidsrum er på en måned.

Artikel 23

For de landbrugsprodukter i traktatens bilag I, som traktatens artikel 87 til 89 gælder for, kan Kommissionen give tilladelse til driftsstøtte til produktion, forarbejdning og afsætning for at afhjælpe de særlige ulemper, der påhviler landbrugsproduktionen på De Kanariske Øer som følge af deres fjerne beliggenhed og status som øsamfund.

Artikel 24

De foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning, med undtagelse af artikel 21, er interventioner til regulering af landbrugsmarkederne som omhandlet i artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1258/1999 [22].

[22] Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103).

Artikel 25

Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at de i forordningen fastsatte kontrolforanstaltninger og administrative sanktioner overholdes, og de underretter Kommissionen herom.

Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 22, stk. 2.

Artikel 26

1. Spanien forelægger Kommissionen en årlig rapport om gennemførelsen af de i denne forordning fastsatte foranstaltninger.

2. Når ordningen har været anvendt i fem år, forelægger Kommissionen en generel rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, hvori der redegøres for virkningerne af de foranstaltninger, der er blevet gennemført i henhold til denne forordning.

Artikel 27

Rådets forordning (EØF) nr. 1601/92 af 15. juni 1992 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for De Kanariske Øer [23] ophæves. Henvisninger til forordning (EØF) nr. 1601/92 betragtes som henvisninger til nærværende forordning, jf. sammenligningstabellen i bilag II.

[23] EFT L 173 af 27.6.1992, s. 13. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1257/1999 (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80).

Artikel 28

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den .

På Rådets vegne

Formand

BILAG I

LISTE OVER PRODUKTER, DER ER OMFATTET AF DEN I ARTIKEL 3 FASTSATTE SÆRLIGE FORSYNINGSORDNING

>TABELPOSITION>

BILAG II

Sammenligningstabel

Forordning (EØF) nr. 1601/92 // Denne forordning

Artikel 1 // Artikel 1

Artikel 2 // Artikel 2

Artikel 3, stk. 1 // Artikel 3, stk. 1, første afsnit

// Artikel 3, stk. 1, andet afsnit

Artikel 3, stk. 2 // Artikel 3, stk. 2

Artikel 3, stk. 3 // Artikel 3, stk. 3

Artikel 4 // Artikel 4

Artikel 5 // Artikel 5

Artikel 6 // Artikel 18

Artikel 7 // Artikel 3, stk. 4

Artikel 8, stk. 1 // Artikel 3, stk. 5, første afsnit

// Artikel 3, stk. 5, andet afsnit

Artikel 8, stk. 2 // Artikel 3, stk. 5, tredje afsnit

Artikel 8, stk. 3 // Ophævet

Artikel 9 // Artikel 3, stk. 5, tredje afsnit

Artikel 10, stk. 1 // Artikel 6, stk. 1

Artikel 10, stk. 2 // Ophævet

// Artikel 6, stk. 2

Artikel 10, stk. 3 // Artikel 6, stk. 3

// Artikel 6, stk. 4

// Artikel 6, stk. 5

// Artikel 7

Artikel 11 // Artikel 10

Artikel 12 // Ophævet

Artikel 13 // Artikel 8

// Artikel 9

Artikel 14 // Ophævet

Artikel 15 // Artikel 11

Artikel 16 // Artikel 12

Artikel 17 // Artikel 13

Artikel 18 // Artikel 14

Artikel 19 // Artikel 15

Artikel 20 // Artikel 16

Artikel 21 // Ophævet

Artikel 22 // Ophævet

Artikel 23 // Artikel 17

Artikel 24 // Artikel 19

Artikel 25 // Ophævet

Artikel 26 // Artikel 20

Artikel 27 // Artikel 21

Artikel 28 // Ophævet

// Artikel 22

// Artikel 23

Artikel 29 // Artikel 24

// Artikel 25

Artikel 30 // Artikel 26

// Artikel 27

Artikel 31 // Artikel 28

Bilag // Bilag I

// Bilag II

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>