Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om iværksættelse af et fællesskabshandlingsprogram for ungdomsanliggender« (98/C 410/04)

Rådet besluttede den 1. oktober 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspørgsmål, som udpegede Bernd Rupp til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 16. juli 1998.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg udpegede på sin 358. plenarforsamling af 13., 14. og 15. oktober 1998, mødet den 15. oktober 1998, Bernd Rupp til hovedordfører og vedtog med 89 stemmer for, 1 stemme imod og 0 stemmer hverken for eller imod følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Hensigten med det foreslåede fælles handlingsprogram for ungdomsanliggender er at samle nogle programmer, som hidtil har været anvendt hver for sig og uden egentlig koordination, og således at opnå nogle kvalitative fordele. Den forbedrede kvalitet skal bestå både i en ajourføring og i en sammenfatning og samordning.

1.2. Programmet bygger især på Kommissionen meddelelse »For et kundskabernes Europa« () og er en videreførelse af programmet »Ungdom for Europa« ().

1.3. ØSU har på dette område i de seneste år vedtaget følgende udtalelser:

- Udtalelse om Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af tredje fase af programmet »Ungdom for Europa« til fremme af ungdomsudvekslinger og aktiviteter på ungdomsområdet i Fællesskabet ().

- Udtalelse om Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om fastlæggelse af Fællesskabets handlingsprogram »Europæisk volontørtjeneste for unge« ().

- Udtalelse om Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget »For et Kundskabernes Europa« ().

1.4. Kommissionens nu forelagte forslag til afgørelse er en videreførelse og udvidelse af de igangværende handlingsprogrammer. Sammen med forslagene til afgørelse om uddannelse og erhvervsuddannelse understreger dette Kommissionens ønske om at anlægge en integreret indfaldsvinkel. Samtidig er det politisk hensigten at bringe det centrale uddannelsespolitiske mål om livslang uddannelse ind i en europæisk kontekst.

1.5. Gennem livslang almen og erhvervsorienteret uddannelse samt ungdomspolitik sigtes mod tre generelle målsætninger:

a) fremme af beskæftigelsen;

b) styrkelse af det vidensmæssige potentiale;

c) borgernes adgang til erfaring med den europæiske dimension.

1.6. Forslagene sigter mod gradvis at skabe et åbent og dynamisk europæisk rum for uddannelse og indeholder specifikke bestemmelser for fælles aktioner.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Kommissionens initiativ er en enestående lejlighed til at få etableret en samordnet og fælles ungdomspolitik i medlemslandene. Navnlig ligger chancen i, at der påtænkes en stærkere integration af ungdoms- og uddannelsespolitikken.

2.2. Disse af traditionelle grunde kunstigt adskilte politikområder er der god grund til at føre sammen, om ikke andet fordi de ungdomspolitiske og uddannelsespolitiske problemstillinger i stadig højere grad betinger hinanden og derfor heller ikke kan løses adskilt.

2.3. Dette approach støttes også af udviklingen i videnskabelige oplæg og pædagogisk praksis. I medlemslandene ser man således på grundskole- og især på sekundærskoleområdet i stadig højere grad organisationsformer og tilbud, som bygger på sammenknytning af ungdoms- og uddannelsespolitik.

2.4. Det forekommer derfor logisk, at man på baggrund af initiativer på europæisk niveau med hensyn til

- fremme af viden og videreudvikling af kundskaber,

- uddybning af unionsborgerskabet,

- videreudvikling af erhvervsfaglige færdigheder,

- fremme af humane udviklingspotentialer,

fremlægger et fælles handlingsprogram på ungdomsområdet, hvori det fælles ikke kun går på, hvad der er fælles mellem EU-staterne, men netop også på, at strategien skal være fælles for ungdoms- og uddannelsespolitikken.

2.5. Programmets heldige gennemførelse vil imidlertid i væsentlig grad afhænge af, om det lykkes at få medlemslandenes administrative strukturer, som på de ungdoms- og uddannelsespolitiske områder er meget forskellige, til at gå i hak med hinanden, uden at der opstår kompetencekonflikter eller negativ konkurrence. Historien har vist, at der i denne henseende i nogle lande ligger et væsentligt problem med afstemningen af ungdoms- og uddannelsespolitikken.

2.6. Et yderligere problem ligger i, at der er forskellige holdninger til ungdoms- og skolepædagogiske anliggender. Man kan ligefrem tale om forskellige »pædagogiske verdener«, som står over for hinanden, selv om klientellet er det samme, og selv om den faktiske udvikling i ungdomsstøtte og undervisning går i retning af en sammenknytning af de forskelle indfaldsvinkler. Her kan det fælleseuropæiske ungdomsprogram komme ind som en solid tilskyndelse og støtte.

2.7. Dermed får programmet, når det tager sådanne ungdoms- og uddannelsespolitiske udviklinger op, også en normativ effekt.

2.8. Ungdomsprogrammet har desuden til formål at give den fælles ungdoms- og uddannelsespolitik en »afmagringskur« og at diversificere den. Det samler hovedlinierne i politikområderne, men indfører samtidig en høj grad af decentralisering og mangfoldighed inden for rammerne af de enkelte handlingsprogrammer. Som program for alle unge uden undtagelse opfylder det dermed gennem sin struktur et moderne managementideal, hvorved man over for principielle målsætninger orienterer sig efter målgruppens behov og forventninger. Der skelnes ikke mellem institutionelle og ikke-institutionelle områder, som de unge engagerer sig i.

2.9. Kombinationen af de igangværende programmer med nye, innoverende handlingsprogrammer kan - navnlig gennem de ledsagende foranstaltninger - både styrke fællesskabets ungdomspolitik generelt og give den nye impulser. Dermed opstår en chance for at nå frem til flere unge end før og således forankre unionsborgerskabet og en europæisk identitet i en livsfase, som er afgørende for den politiske og strukturelle prægning.

2.10. Selve programmerne må overvåges og evalueres med hensyn til deres effektivitet, og resultaterne bør også bekendtgøres gennem medierne.

2.11. Også unge, der har gennemført en lærlingeuddannelse eller en anden erhvervsuddannelse, bør inddrages i programmet. Det vil fremme de unges møde med erhvervslivet, herunder små og mellemstore virksomheder og håndværk.

3. Særlige bemærkninger

3.1. I det følgende tages stilling til de enkelte artikler i Kommissionens forslag, i det omfang det ud fra ØSU's synspunkt er påkrævet.

Artikel 1

3.2. Den uindskrænkede udøvelse af de borgerlige rettigheder fortolkes for snævert i artiklens stk. 3. Ud over kundskaber og færdigheder i snæver forstand må programmet også åbne mulighed for dannelse af holdninger og synspunkter. Først når en fortløbende, livslang uddannelse betragtes som noget positivt, er det muligt selvstændigt at tilrettelægge og styre indlæringsprocesser.

Artikel 2

3.3. Ud over fortsættelsen af eksisterende programmer (stk. 1, litra a og b), lægges der særlig vægt på de i stk. 1, litra c, omtalte programmål, der i sidste ende er centrale for hele programmet. Målet er ikke kun at uddanne unge, men også at få unge til at vise initiativ og udnytte deres erfaringer fra den uformelle indlæring. Hermed udnyttes peer group-dynamikken, som ifølge den pædagogiske forskning muliggør indlæringsprocesser, der er langt mere effektive end pædagogisk-didaktiske metoder, der indebærer ekstern gruppestyring ().

Artikel 3, stk. 1: Fællesskabsaktioner

3.4. Europæisk volontørtjeneste

3.4.1. Dette programs integration i ungdomsprogrammet anses for fordelagtigt, men vilkårene for den enkelte skal være attraktive. Dette kan bl.a. opnås ved, at den unge under volontørtjenesten er tilstrækkeligt forsikret og modtager en passende godtgørelse for sine udgifter.

3.4.2. Der må sørges for, at tredjelande inddrages i et stort antal volontørtjenesteordninger.

3.5. Ungdom for Europa

3.5.1. Udvekslingsprogrammer for unge spiller fortsat en central rolle i opbygningen af en europæisk identitet. Navnlig udveksling med unge i tredjelande har en uvurderlig betydning for udviklingen af et positivt billede af Europa.

3.5.2. Ungdomsudveksling kan tjene som katalysator for opnåelse af nogle af Fællesskabets centrale politiske mål (fredsånd, tolerance osv.).

3.5.3. I forbindelse med Aktion 3 (Nye muligheder for unge) bør man fremme initiativer, der tilskynder unge til selv at organisere udvekslingerne.

3.6. Nye muligheder for unge

3.6.1. Denne aktion er toneangivende for hele programmet, da den fremmer de unges egne aktiviteter og deres kreativitet. Dette betyder, at de unge ikke blot er »modtagere«, men allerede i planlægningsfasen spiller en aktiv rolle og påtager sig et ansvar.

3.6.2. Aktionen bør dog ikke ses som en forlængelse af volontørprogrammet. Den har forbindelse med andre aktioner, men er selvstændigt organiseret. Dette fremgår også af afsnit 2 i bilagets tekst om Aktion 3. Det er nødvendigt at definere de målgrupper, som kan drage nytte af denne aktion.

3.6.3. Fællesskabet bør ikke kun være åben over for aktioner, der fremmer kultur og sport som kommunikationsmidler, men også støtte andre initiativområder og andre former for interaktion, bl.a.:

- programmer, der fremmer de unges selvagtelse og selvrespekt;

- programmer, der fremmer læreprocesser mellem de forskellige generationer;

- programmer, der for eksempel inddrager unge i forskningsaktiviteter på det sociale område.

3.7. Fælles aktioner

3.7.1. Denne aktion opfylder programmets andet, mere politiske og strukturelle mål, da den fremmer samspillet mellem de forskellige uddannelsespolitikker. Kommissionens plan om at forbinde traditionelle og højmoderne uddannelsestilbud og -metoder er specielt velegnet til at imødekomme dette mål, i hvert fald hvis Aktion 3 giver de unge mulighed for selv at øve afgørende indflydelse på udformningen af aktiviteterne. Dette er navnlig muligt ved hjælp af nye medier (Internet).

3.8. Ledsageforanstaltninger

3.8.1. Ledsageforanstaltningerne fungerer ikke kun som støtte for de nævnte aktioner, men er i virkeligheden selve grundlaget for aktionerne. En solid finansiering er derfor absolut nødvendig. (Videre)uddannelse af multiplikatorerne (vejlederne) er navnlig vigtigt i denne forbindelse. Det er vejlederne, der udgør aktionernes personnetværk.

3.8.2. I forbindelse med Aktion 3 er det navnlig relevant at fremhæve fjerde afsnit i bilagets tekst herom.

3.8.3. Det anses også for nødvendigt at foretage en videnskabelig og politisk evaluering af den fælles ungdoms- og uddannelsespolitik. Resultatet heraf viser, hvorvidt det på baggrund af den kunstige adskillelse af ungdoms- og uddannelsespolitikken er muligt at arbejde mere effektivt for de unges velfærd og for opbygningen af Fællesskabet.

Artikel 4

3.9. Programmet omfatter ca. 14 % af EU's befolkning og er åbent for alle unge mellem 15 og 25 år. Det er derfor vigtigt at sikre tilstrækkelig finansiering (jf. punkt 3.12). ØSU bifalder navnlig den målrettede støtte til dårligt stillede unge.

Artikel 7

3.10. I stk. 5, sidste afsnit, tages der ikke tilstrækkeligt hensyn til det pågældende udvalgs udtalelse. Ordlyden bør være følgende: »Kommissionen indarbejder de forslag, der fremsættes i udvalgets udtalelse.« I denne sammenhæng opfordrer ØSU til oprettelse af en europæisk konsulentgruppe.

Artikel 8

3.11. Finansieringsrammen på 600 mio. ecu for en 5-årig periode er for snæver til at kunne dække et program, der skal nå ud til mere end 50 millioner unge. Den indebærer et beløb på 12 ecu pr. deltager. Der er behov for mindst 20 ecu pr. deltager. Det er derfor nødvendigt inden for rammerne af budgetplanlægningen for 1999-2003 at afsætte et beløb på mindst 1 mia. euro.

Artikel 12

3.12. Programmet kræver en videnskabelig, politisk og handlingsorienteret evaluering. Artikel 12 og beskrivelsen af Aktion 5's hovedpunkter skulle sikre en sådan. Resultatet af evalueringen bør indgå i Kommissionens rapporter.

Bruxelles, den 15. oktober 1998.

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() KOM(97) 563 endelig udg.

() Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 818/95/EF af 14.3.1995 om vedtagelse af 3. fase af programmet »Ungdom for Europa«, EFT L 87 af 20.4.1995.

() KOM(93) 523 endelig udg. - ØSU's udtalelse: EFT C 148 af 30.5.1994.

() KOM(96) 610 endelig udg. - EFT C 302 af 3.10.1997 - ØSU's udtalelse: EFT C 158 af 26.5.1997.

() ØSU's udtalelse: EFT C 157 af 25.5.1998.

() Bemærkning vedrørende ordvalget i den tyske version: Det tyske ord »Unternehmergeist« er i denne sammenhæng misvisende: ordets anvendelse vil i tysktalende lande føre til den misforståelse, at det drejer sig om et program, der søger at fremme en erhvervsmæssig elite. Det, der menes, er »Unternehmungsgeist«, evnen til at tackle problemer, udvikle kreativitet, løse problemer og påtage sig ansvar.