DA Den Europæiske Unions Tidende C 288/120

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fælles meddelelse fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til Europa-Parlamentet og Rådet: En EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser

(JOIN(2016) 29 final)

(2017/C 288/17)

Ordfører: Luca JAHIER

Anmodning om udtalelse Kommissionen, 23/09/2016 Retsgrundlag Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Kompetence Sektionen for Eksterne Forbindelser Vedtaget i sektionen 02/05/2017 Vedtaget på plenarforsamlingen 31/05/2017 Plenarforsamling nr. 526 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod): 165/0/0

1. Konklusioner og anbefalinger

1.1. Kulturen har en vigtig rolle at spille i det aktuelle globale politiske miljø, hvor respekt for menneskerettighederne, tolerance, samarbejde og gensidig solidaritet endnu en gang er bragt i fare. Derfor bifalder EØSU den fælles meddelelse, som viser en klar forståelse for kulturens betydning, udgør en imponerende samling af de eksisterende programmer på EU-niveau og på nationalt niveau og fremhæver potentielle indsatsområder for international kulturel udveksling.

1.2. EØSU opfordrer nu til at gå et skridt videre fra at tale om at arbejde »henimod en EU-strategi« til at vedtage og derefter gennemføre en klar strategi og handlingsplan. Handlingsplanen bør opfylde fire strukturelle forudsætninger, nemlig at skabe klarhed over forvaltningen på EU-niveau, sigte mod at koordinere og tilbyde supplerende støtte på medlemsstatsniveau, præcisere de finansielle aspekter og fremme netværk af indbyrdes forbundne kulturelle aktører, der repræsenterer et velfungerende kulturelt civilsamfund.

1.3. Med henblik på at give mulighed for fuld anerkendelse af kulturens betydning for bæredygtighed opfordrer EØSU til at anerkende kultur som den fjerde søjle af bæredygtig udvikling på lige fod med de økonomiske, sociale og miljømæssige søjler.

1.4. EØSU bifalder, at kultur anerkendes som et vigtigt grundlag for fred og stabilitet. Kultur er således af afgørende betydning for at sikre opfyldelsen af Den Europæiske Unions vigtigste mål om »at fremme freden, sine værdier og befolkningernes velfærd« (artikel 3 i TEU). EØSU opfordrer derfor EU til at påtage sig rollen som en global leder med hensyn til at praktisere, beskytte og fremme freden på verdensplan med udgangspunkt i Europas egne erfaringer.

1.4.1. Dette kunne for eksempel fremmes ved at udvikle forsøgsinitiativer såsom det nye »White Dove«-initiativ, der bygger på EU's rolle i fredsprocessen i Nordirland, hvilket ville tilføre et hårdt tiltrængt kulturelt og fredsopbyggende element til konfliktløsningsstrategierne.

1.4.2. Fremme af kulturen som hjørnesten for fred og stabilitet går hånd i hånd med øget opmærksomhed mod kunstnerisk ytringsfrihed som en menneskeret, støtte af globale initiativer, der beskytter kunstneres rettigheder, og videreudvikling af sådanne initiativer på europæisk niveau.

1.4.3. EØSU er opmærksomt på, at kulturen kan misbruges, og at der kan manipuleres med denne for at fremme en autoritær, populistisk eller anden politisk dagsorden. Udveksling på EU-niveau giver indsigt i mange interessenters synspunkter og mulighed for mangesidede tilgange uden det kontrolelement, som er typisk for propaganda. Da kulturen hviler på en meget stor mangfoldighed, vil den uundgåeligt bekæmpe populistiske tendenser og statsstyret kulturel propaganda, bygge broer mellem folk og åbne muligheder for tættere samarbejde og udveksling.

1.5. EØSU understreger civilsamfundets betydning som hovedaktør i et bæredygtigt samfund og i udviklingen af alle initiativer på det kulturelle område. EU bør derfor investere i støtte til udviklingen af et struktureret civilsamfund på det kulturelle område.

1.5.1. EØSU fremhæver betydningen af programmer, der undersøger kulturens forbindelse med økonomiske, sociale og politiske udviklingsstrategier og flytter kulturen fra sidelinjen til centrum af det politiske liv.

1.5.2. EØSU opfordrer til at oprette studie- og udvekslingsprogrammer på det kulturelle område i bred forstand i lighed med det succesrige program Erasmus+.

1.5.3. EØSU hilser oprettelsen af et kulturforum for civilsamfundet, der omfatter alle relevante aktører, velkommen. EØSU vil støtte en sådan struktureret høring og dialog i de kommende år.

1.6. EØSU anerkender betydningen af kultur og kreative industrier som en central faktor for økonomisk vækst, jobskabelse og bæredygtig udvikling. I meddelelsen fremhæves en række aspekter og programmer, som EØSU støtter fuldt ud. Udvalget opfordrer derfor til, at der investeres tilstrækkeligt i dette område.

1.6.1. Kompetenceudvikling inden for kulturen og de kreative industrier kan danne grundlag for at udvikle dette potentiale.

1.6.2. EØSU støtter udviklingen af »Kulturhovedstæder«-ordningen på internationalt plan i samarbejde med Europarådet og UNESCO og styrkelsen af de eksisterende bynetværks udvekslinger af synspunkter om kulturelle spørgsmål.

1.7. Udvalget understreger, at et kulturelt perspektiv bør integreres i alle fremtidige internationale aftaler, f.eks. det nye partnerskab med AVS-landene efter 2020.

1.8. EØSU mener, at den positive dynamik omkring det kommende år, 2018, som vil være europæisk år for kulturarv, bør anvendes til at sikre vedtagelsen og den efterfølgende gennemførelse af en handlingsplan for inddragelse af kultur i internationale forbindelser.

2. Oversigt over Kommissionens og den højtstående repræsentants fælles meddelelse

2.1. I den fælles meddelelse beskrives tilgange til en EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser inden for rammerne af EU's rolle som global aktør.

2.2. I meddelelsen foreslås tre søjler til strategien: 1) vejledende principper for EU's indsats, 2) tre primære hovedområder for en sådan indsats og 3) et forslag til en strategisk tilgang til kulturdiplomati.

2.3. De foreslåede vejledende principper fremhæver behovet for at fremme den kulturelle mangfoldighed og respekten for menneskerettighederne som et vigtigt grundlag for demokrati, stabilitet og bæredygtig udvikling, herunder meningsfrihed og kunstnerisk ytringsfrihed samt behovet for at gå længere end blot at understrege de europæiske kulturers mangfoldighed, idet der må lægges vægt på gensidighed og dermed gensidig respekt og interkulturel dialog. I meddelelsen fokuseres der endvidere på behovet for komplementaritet og subsidiaritet i forbindelse med allerede eksisterende tiltag i medlemsstaterne. Der opfordres til en tværgående tilgang, som rækker ud over en opfattelse af kunst i snæver forstand og omfatter politikker og aktiviteter vedrørende interkulturel dialog, turisme, uddannelse, forskning og kreative industrier. I meddelelsen præciseres vigtigheden af at undgå overlapning og at tage de eksisterende samarbejdsrammer og finansielle instrumenter i betragtning, dvs. de specifikke tematiske programmer og det geografiske samarbejde, der allerede er foreslået af EU.

2.4. De tre foreslåede indsatsområder for at fremme det kulturelle samarbejde med partnerlande er: a) støtte til kultur som en drivkraft for bæredygtig social og økonomisk vækst, b) fremme af kultur og interkulturel dialog for fredelige forbindelser mellem samfund og c) styrkelse af samarbejdet om kulturarv.

2.5. Indsatsen for støtte til kultur som en drivkraft for bæredygtig social og økonomisk vækst går ud på at hjælpe andre lande med at udvikle kulturpolitikker, styrke de kulturelle og kreative industrier og støtte de lokale myndigheders rolle i partnerlande.

2.6. Udvikling af kulturpolitik kan støttes ved at uddybe de politiske dialoger og styrke forvaltningssystemerne, bl.a. gennem målrettet erfaringsudveksling.

2.7. De kulturelle og kreative industriers rolle med hensyn til at fremme intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst fremhæves, idet det oplyses, at kultur står for 1,5-3,7 % af BNP i lav- og mellemindkomstlandene (UNESCO's »Culture for Development«-indikatorer). Derfor foreslås det i meddelelsen, at der udveksles ekspertise for yderligere at udvikle denne sektor, styrke kreative centre og klynger, udvikle relevante kompetencer samt udarbejde et solidt regelsæt til at yde støtte til SMV'er og territorialt samarbejde.

2.8. Betydningen af at støtte kulturen i forbindelse med byudvikling og kulturens indvirkning i form af vækst og social samhørighed fremhæves. Opmærksomheden henledes desuden på behovet for at stille offentlige områder til rådighed for alle samt på virkningerne af audiovisuelle programmer og arkitektur.

2.9. Det andet indsatsområde, der foreslås i meddelelsen, er fremme af kultur og interkulturel dialog for fredelige forbindelser mellem samfund. Den handler om at støtte samarbejde, dialog og mobilitet hvad angår kulturaktører og kunstneres værker.

2.10. Den interkulturelle dialogs evne til at fremme fredsopbygning fremhæves, med kultur som et redskab til såvel forebyggelse af konflikter som forsoning i post-konfliktsamfund, og forskellige eksisterende instrumenter anføres.

2.11. Det tredje område, der foreslås i meddelelsen — styrkelse af kulturarvssamarbejdet — er et vigtigt udtryk for kulturel mangfoldighed og et redskab til fremme af turisme og økonomisk vækst. Det foreslås derfor at støtte forskning i kulturarv, bekæmpe ulovlig handel og bidrage til den UNESCO-ledede internationale indsats for at beskytte kulturarvsstederne.

2.12. Under det tredje indsatsområde foreslås der en strategisk EU-tilgang til kulturdiplomati, der tilskynder til samarbejde mellem alle interessenter for at sikre komplementaritet og synergi. Der er tale om myndigheder på alle niveauer, lokale kulturelle organisationer og civilsamfundet, Kommissionen og den højtstående repræsentant, medlemsstaterne og deres kulturinstitutioner. Der foreslås forskellige former for styrket samarbejde.

2.13. I meddelelsen fremhæves endvidere betydningen af interkulturel udveksling af studerende, forskere og tidligere studerende gennem eksisterende og endnu ikke udviklede udvekslingsordninger.

3. Generelle bemærkninger til meddelelsen

3.1. EØSU bifalder den fælles meddelelse fra Kommissionen og den højtstående repræsentant. På nuværende tidspunkt, hvor social opsplitning og populistiske tendenser vinder terræn, spiller kulturen en stadig større rolle med hensyn til at styrke båndene i civilsamfundet, fremme gensidig forståelse, opfordre til mangfoldighed og udveksling samt bekæmpe unuancerede synspunkter.

3.2. Den fælles meddelelse viser en klar forståelse af kulturens betydning, udgør en imponerende samling af de eksisterende foranstaltninger på EU-niveau og på nationalt niveau og fremhæver potentielle indsatsområder inden for kulturel udveksling og kulturdiplomati.

3.3. Udvalget understreger nu imidlertid behovet for at gå et skridt videre med strategien. En handlingsplan skal fastsætte præcise fokuspunkter og strategisk relevante lande, så der kan findes en målrettet tilgang, og så strategiens første fase kan vurderes konsekvent, under hensyntagen til det eksisterende instrument til finansiering af udviklingssamarbejde (DCI 2014-2020). Strategiens betydning for samarbejdet med EU's nabo- og udvidelseslande bør fremhæves.

3.4. Hvad angår eksterne forbindelser kan kulturen ikke betragtes som neutral og uafhængig af den politiske situation i de pågældende lande. Både tidligere og aktuelle eksempler viser, at kulturen kan misbruges, og at der kan manipuleres med denne for at fremme en autoritær, populistisk eller anden politisk dagsorden. Selv om kulturen bestemt tjener en dagsorden i udvekslingen i EU, er det vigtigt at understrege, at udvekslingen i EU i modsætning til propaganda giver indsigt i mange interessenters synspunkter og gør mangesidede tilgange mulige. EU giver således afkald på det kontrolelement, som er kendetegnende for propaganda. I den forbindelse vil kultur, der hviler på en meget stor mangfoldighed, uundgåeligt bekæmpe populistiske tendenser og statsstyret kulturel propaganda, bygge broer mellem folk, nedbryde mure, som opstår i stigende grad, fjerne de tiltagende fordomme og åbne muligheder for tættere samarbejde og udveksling.

3.5. Kulturuddannelse baseret på kreative processer og værdsættelse af mangfoldighed, herunder interkulturel udveksling, kan i øvrigt øge folks årvågenhed omkring og modstand mod brugen af kultur i en populistisk forstand.

3.6. EØSU understreger desuden, at der i betragtning af de mange forskellige direktorater og involverede interessenter er brug for en klar ledelsesstruktur for at målrette samarbejdet, så der kan fremlægges klare forslag og resultater. En sådan struktur bør imidlertid udvise fleksibilitet for ikke at skabe yderligere administrative byrder. Der bør fastlægges en ledende forvalter af de disponible midler.

3.7. Selv om kultur bør have en selvstændig værdi, understreger EØSU desuden behovet for at integrere kulturen i beslægtede områder, så den kan fremme mål og tiltag, der er nået enighed om, og så dens betydning for det europæiske projekt kan anerkendes. På nuværende tidspunkt mangler kultur imidlertid i de eksisterende handlingsplaner, bl.a. Kommissionens arbejdsprogram for 2017. Kulturen bør i stigende grad være synlig i Kommissionens prioriteter og aktioner, og de første konkrete foranstaltninger bør fremgå af Kommissionens arbejdsprogram for 2018.

3.8. Kultur er nøglen til at styrke EU's rolle som global aktør, herunder på de fokusområder, der nævnes udtrykkeligt, navnlig EU's strategi for Syrien, EU's globale strategi og partnerskabet mellem EU og Afrika.

3.9. I betragtning af kulturens og de kreative industriers betydning foreslår EØSU, at der træffes foranstaltninger for at sikre, at spørgsmål vedrørende kultur og kreative industrier tages i betragtning i alle fremtidige forhandlinger på internationalt plan. Dette bør gælde for det kommende forhandlingsmandat for det nye partnerskab med AVS-landene efter 2020. Dette omfatter handelsforhandlinger, hvor EU bør træffe de nødvendige foranstaltninger til at støtte, beskytte og fremme de europæiske kulturelle aktiviteter (1).

3.10. EØSU bør inkludere kultur som et tema i de permanente organer, det forvalter, og i sit ordinære arbejde.

3.11. EØSU bifalder erkendelsen af kulturens betydning for udviklingen af vores samfund og dens indvirkning på de vigtigste politiske spørgsmål. EØSU understreger dog, at kunst og kultur ikke blot bør begrænses til deres strategiske og materielle værdi, men at de også bør anerkendes for deres iboende værdi som kendetegn for vores fælles menneskelighed.

3.12. »Kulturelle rettigheder« omtales meget kortfattet, men strategien burde reflektere over dette princip om europæiske værdier som et fundament for kulturel forståelse, udveksling og udvikling. Strategien kunne også tage det vigtige arbejde, som FN's særlige rapportør har udført på området kulturelle rettigheder (OHCHR), i betragtning (2).

3.13. Det erklæres i meddelelsen, at folk ofte kommunikerer på tværs af grænserne ved hjælp af digitale værktøjer, og at efterspørgslen efter udveksling og interkulturelt samarbejde er steget i takt med den digitale revolution, men der er ikke tilstrækkeligt fokus på de konsekvenser og det potentiale, som denne digitale overgang har for internationale kulturelle forbindelser. Det er således af afgørende betydning at forske i og afbøde virkningerne af den digitale overgang, navnlig indvirkningen på den interkulturelle udveksling mellem mennesker, og at undersøge såvel overgangens potentiale som risikoen for partiskhed og misinformation. I den forbindelse giver kulturel udveksling folk mulighed for at udvikle interesser og letter adgangen til information og ressourcer, som er tilgængelige online.

3.14. Der kan sættes spørgsmålstegn ved henvisningen til digitale værktøjer som drivkraft for en sådan tiltagende udveksling, idet økonomiske forandringer og sociale udfordringer kan betragtes som den dominerende faktor for fremme af globale tendenser.

3.15. I lyset af de aktuelle begivenheder foreslår EØSU, at den interreligiøse dialog betragtes som en del af den interkulturelle dialog i meddelelsen, og bl.a. henvender sig til filosofiske og konfessionsløse organisationer i overensstemmelse med præamblen til traktaten om Den Europæiske Union, på baggrund af den »kulturelle, religiøse og humanistiske arv« og artikel 17 i TEUF. Dette kunne fremmes ved hjælp af forsøgsinitiativer, f.eks. ved at give studerende og forskere på trosbaserede universiteter og skoler muligheder inden for rammerne af Erasmus+-programmet.

3.16. I meddelelsen nævnes kulturens indvirkning på bæredygtig udvikling som et element i inklusiv og afbalanceret økonomisk vækst (3). I betragtning af idéerne om at gøre kulturen til en særskilt søjle til støtte for bæredygtighed beklager EØSU, at dette spørgsmål ikke omtales yderligere. I de senere år har et stigende antal organisationer (4) taget dette synspunkt til sig og understreger, at kultur skal betragtes som en lige så vigtig størrelse som andre dimensioner af udvikling: økonomi, social inklusion og miljø. EØSU støtter aktivt denne tilgang. Dette er igen forbundet med et syn på kultur som et nøgleelement for en inklusiv opbygning af lokalsamfund.

3.17. EØSU fremhæver den centrale betydning af fælles skabelsesprocesser for kunstnerisk udvikling og udveksling, en faktor der ikke omtales i meddelelsen. Fælles skabelse øger ikke blot udveksling og læring i øjenhøjde, men kan også føre til innovativt arbejde, der fremmer både kunstnerisk udvikling og vækst, herunder økonomisk og social udvikling.

3.18. Udvalget understreger, at kulturel udveksling og dialog bør være baseret på objektive data, der giver mulighed for det bedst mulige match mellem kunstneriske og kulturelle forbindelser og et givet land eller en given region. Dette kræver en undersøgelse af kulturel praksis samt de stærke sider og udfordringerne i og med partnerlandene. Europarådets kompendium om kulturpolitik og tendenser i Europa er i den forbindelse et interessant initiativ.

3.19. Desuden kræver de langsigtede strategier, der er behov for, løbende overvågning og revision for at sikre virkningerne af og de gensidige fordele ved kulturel udveksling og samspil.

3.20. Ved udformningen af programmer til fremme af kulturel udveksling bør der tages højde for støtte til oversættelse og tolkning i forbindelse med udveksling.

3.21. EØSU understreger, at der ved udformningen af nye programmer er behov for at underrette såvel EU som partnerlandene og deres borgere om programmet samt redegøre for fremgangsmåden, fremme initiativer og oplyse om finansieringsmulighederne. Forskellige eksisterende kanaler (Euronews, kulturelle prisordninger) kan udvikles for at støtte sådanne aktiviteter.

3.22. Udvalget påpeger endvidere, at subnationale strukturers, regioners og byers rolle bør tages i betragtning, som det blev fremhævet i den udtalelse, der blev vedtaget af Det Europæiske Regionsudvalg den 7.-8. februar 2017.

3.23. Udvalget understreger, at det er af yderste vigtighed at tilskynde til åben udveksling og bilæggelse af tvister mellem medlemsstaterne om besiddelse af genstande, der udgør en del af den nationale kulturarv.

3.24. EØSU bifalder meddelelsen og ser frem til, at forslagene omsættes til konkrete tiltag, men ønsker også at gøre opmærksom på områder, der ikke behandles i tilstrækkelig grad i forslaget: a) kulturen som en hjørnesten for fred og stabilitet, b) kulturen og civilsamfundet og c) kulturen og de kreative industrier for bæredygtig vækst og udvikling.

3.25. I betragtning af betydningen og synligheden af det kommende europæiske år for kulturarv foreslår EØSU, at disse rammer og denne positive dynamik anvendes til at udvikle og iværksætte handlingsplanen for inddragelse af kultur i de eksterne forbindelser i 2018.

4. Kulturen som hjørnesten for fred, stabilitet og sikkerhed

4.1. EØSU bifalder, at kultur anerkendes som en vigtig hjørnesten for fred og stabilitet. Kulturen har derfor afgørende betydning for opfyldelsen af Den Europæiske Unions vigtigste mål om »at fremme freden, sine værdier og befolkningernes velfærd« (artikel 3 i TEU).

4.2. EU må påtage sig sin retmæssige rolle som global leder med hensyn til at praktisere, beskytte og fremme freden på verdensplan. Dens Nobel-prisvindende model, der i kølvandet på verdenskrigene har skabt den længste periode med fred og velstand i Europa, er et bevis på, at Unionen kan være førende i verden på dette område. EU's resultater med hensyn til menneskerettigheder og demokrati, lighed, tolerance, forståelse og gensidig respekt er enestående på den internationale scene. EU's motto »Forenet i mangfoldighed« har større gennemslagskraft på grund af de aktuelle globale udfordringer i verden, som den ser ud i dag, end på noget andet tidspunkt i Unionens 60-årige historie.

4.3. EØSU understreger betydningen af udveksling inden for konfliktforebyggelse, konfliktløsning og forsoning efter en konflikt. Den plads, der skabes med kultur og kunst, kan anvendes til åben udveksling og udvikling af gensidig tillid. Der nævnes kultur i situationer før og efter konflikter, men dette aspekt bør have større omtale, navnlig fordi kulturaktører fra tredjelande også har stor ekspertise på dette område, hvilket giver mulighed for gensidigt fordelagtige overvejelser. Respekt for menneskerettigheder bør indarbejdes i fredsaftaler, så der også gives mulighed for at respektere kulturelle mindretal i postkonfliktområder (5).

4.4. EU's rolle i fredsprocessen i Nordirland kan med fordel tjene som grundlag for en strategi for fredsopbygning på globalt plan. For eksempel kunne et nyt »White Dove«-initiativ inspireres af den rolle, som EU har spillet i fredsprocessen i Nordirland via sit enestående fredsprogram Peace (6). Med global rækkevidde kunne initiativet være altomfattende og sikre input på græsrodsniveau fra civilsamfundet og det politiske samfund. Det kunne forbindes med Kommissionens nye solidaritetskorps og kopiere Erasmus+-modellen, men uden at være forbeholdt de unge. Det kunne interagere med alle EU-tiltag på området forsvar, sikkerhed og diplomati og tilføre strategierne for konfliktløsning et hårdt tiltrængt kulturelt og fredsskabende aspekt. Initiativet ville således fremme tværkulturel dialog, gensidig respekt, tolerance og forståelse gennem kultur, uddannelse og medier.

4.5. EØSU henleder opmærksomheden på det organiserede civilsamfunds, de politiske fondes og de lokale myndigheders rolle i forbindelse med fredsopbygning og forsoning. Deres ekspertise bør udnyttes, og deres perspektiver integreres og fremmes.

4.6. Udvalget understreger, at kulturelle initiativer og kulturel udveksling med henblik på at fremme fred og stabilitet bør udarbejdes i samarbejde med lokale aktører, og at der må gøres en indsats for at nå ud til lokale borgere ud over de kredse, der normalt er målgruppen for kulturelle og kunstneriske programmer.

4.7. På et mellemstatsligt plan er Europarådets initiativer prisværdige. Samarbejdet med Europarådet kunne styrkes for at udnytte dets ekspertise vedrørende de af organisationens medlemslande, der er nabolande til EU. EØSU henleder opmærksomheden på f.eks. indikatorrammen for kultur og demokrati samt initiativet »Youth Peace Camp«, der giver unge og ungdomsorganisationer fra konfliktramte regioner mulighed for at indgå i en dialog og deltage i konfliktløsningsaktiviteter på baggrund af undervisning i menneskerettigheder og interkulturel læring. Dette program kunne fungere som model for en kulturel dialog mellem unge.

4.8. EØSU henleder desuden opmærksomheden på kulturens indvirkning på sikkerhedsspørgsmål i byområder som anført i udvalgets nylige studie »Culture, Cities and Identity in Europe« (kultur, byer og identitet i Europa) og foreslår, at udveksling af positive erfaringer på dette område fremmes (7).

4.9. Der bør skabes bedre forståelse af kulturens indvirkning — og tabet heraf — på radikaliseringen af unge. De kulturelle aktiviteters og kulturarvens betydning for den sociale stabilitet og samhørighed bør understreges og misbrug af kultur og kulturarv som middel til at fremme en radikal eller nationalistisk dagsorden forhindres.

4.10. Samtidig med at kulturen fremmes som en hjørnesten for fred og stabilitet må opmærksomheden henledes på kunstnerisk ytringsfrihed som en menneskeret. Der findes globale initiativer til støtte for forfulgte kunstnere på civilsamfundsorganisationsniveau (f.eks. Freemuse og Observatoire de la Liberté de la Création artistique). Deres udvikling og netværkssamarbejde med europæiske civilsamfundsorganisationer bør fremmes.

5. Kulturen og civilsamfundet

5.1. EØSU understreger, at der er behov for at udvikle et aktivt civilsamfund til at fremme deltagelsesbaseret og inklusiv vækst samt kulturel udvikling. Civilsamfundets aktiviteter bør styrkes gennem kulturel dialog og udveksling samt kapacitetsopbygningsaktiviteter (8). Udvikling af den administrative kapacitet i civilsamfundsorganisationer er et vigtigt element til at sikre fælles skabelse og udveksling i øjenhøjde.

5.2. EØSU tilslutter sig derfor målet om at øge støtten til civilsamfundsorganisationer, der er aktive på det kulturelle område i partnerlandene. Behovet for at integrere de kulturelle aktører fremhæves med rette, og EØSU ønsker at understrege betydningen af denne indsats, ikke kun for den interkulturelle dialog, men også for den kulturelle mangfoldighed og de kulturelle rettigheder.

5.3. EØSU ønsker at understrege behovet for at inddrage ikkestatslige organisationer og fonde, både i Europa og i partnerlandene, som vigtige aktører og ressourcer med henblik på en vellykket udveksling og dialog. Som sådan bør man udnytte de nationale operatørers programmer, fremme deres styrker og tage ved lære af dem, f.eks. Robert Bosch Foundations aktiviteter i internationale forbindelser og Interarts-projekterne, f.eks. det EU-finansierede projekt »Communities of practice for the public value of culture in the Southern Mediterranean — SouthMed CV« (finansieret af GD NEAR's Euromedprogram), der har til formål at flytte kulturen fra sidelinjen til centrum af den offentlige sfære, og udforske de potentielle forbindelser med økonomiske, sociale og politiske udviklingsstrategier.

5.4. Udvalget henleder opmærksomheden på, at (inter)kulturel udveksling ikke må være begrænset til kunstnere og kulturelle aktører, men bør omfatte en stærk dimension af oplysning og deltagelse for alle borgere. Der er en tendens til, at kulturel og kunstnerisk udveksling henvender sig til et begrænset antal personer, der ofte har samme sociale, kulturelle og uddannelsesmæssige baggrund trods bestræbelser på at undgå dette. Derfor bør udveksling i forbindelse med deltagelsesorienterede kulturelle initiativer og udvikling af kunstundervisning udtrykkeligt være en del af kulturprogrammer. Først derefter kan kunstens og kulturens potentiale til at fremme stabilitet, fred og bæredygtig udvikling udnyttes.

5.5. EØSU værdsætter i høj grad programmet Erasmus- og dets betydning for udveksling og gensidig forståelse og læring. Der findes ingen andre lignende initiativer for kulturelle aktører og borgere, som deltager aktivt i kultur og kunst, på EU-plan. Det kunne overvejes at udvikle et specifikt udvekslings- og mobilitetsprogram for kunst og kultur i bredere forstand.

5.6. Der findes mange udvekslings- og studiebesøgsprogrammer for kunstnere og kulturelle aktører, der finansieres på bilateral basis via nationale kulturinstitutioner. Det bør undersøges, om der er mulighed for øget synergi mellem disse programmer, herunder ikkestatslige initiativer som f.eks. Roberto Cimetta-fonden.

5.7. Internationalt samarbejde og mobilitet bør anerkendes som et aktiv for udviklingen af kulturel identitet i en tid, hvor demografiske, sociale og økonomiske forandringer også mindsker afstandene mellem og i landene. Disse omvæltninger har indflydelse på de kulturelle processer og skaber desuden mere potentiale for grænseoverskridende kulturelt netværkssamarbejde. En sådan mobilitet kan, hvis den støttes behørigt, ud over sin positive indvirkning på den økonomiske udveksling, bidrage til udviklingen af kulturel identitet og fremme fredsopbygning og social samhørighed. Mobiliteten bør afbalanceres nøje med støtte, der sikrer udviklingen af solide strukturer, der garanterer en fremtid for kulturelle og kreative initiativer.

5.8. EØSU fremhæver, at kulturelle netværk kan fremme udveksling mellem kulturarbejdere, skabe struktur i det kulturelle landskab og udvikle et aktivt kulturelt civilsamfund. Udvalget foreslår derfor, at udveksling mellem europæiske kulturelle netværk fremmes. Det kunne være via en budgetpost under programmet Et Kreativt Europa. Forbindelser med eksisterende netværk på internationalt plan og udvikling af netværk i forskellige regioner kunne fremmes.

5.9. EØSU understreger ligeledes fordelene ved de øvrige dele af det nuværende program »Et Kreativt Europa« og opfordrer til, at alle finansieringsmuligheder undersøges i lyset af deres potentiale for kulturel udveksling på internationalt plan.

5.10. EØSU glæder sig over opfordringen til at oprette et civilsamfundsforum, der skal omfatte alle relevante interessenter og spille en central rolle i udviklingen af ovennævnte handlingsplan for internationale kulturelle forbindelser. Dette kunne være i form af et årligt forum baseret på horisontal udveksling af synspunkter og debatter med satellitmøder i forskellige geografiske regioner i og uden for EU.

5.11. EØSU vil støtte en sådan struktureret høring og dialog med de relevante interessenter på området eksterne forbindelser i de kommende år. Udvalget vil se nærmere på, hvordan dets rolle og dets arbejdsmetoder kan udgøre et specifikt og struktureret bidrag med henblik på at forbedre udviklingen af ovennævnte handlingsplan.

6. Kulturen og de kreative industrier for bæredygtig vækst og udvikling

6.1. Kulturen bør anerkendes fuldt ud som den fjerde søjle af bæredygtig udvikling. Det giver mulighed for, at visioner af kulturen — enten som et redskab til økonomisk vækst eller som en iboende værdi, der ikke bør underkastes økonomiske prioriteter — kan afstemmes.

6.2. EØSU understreger betydningen af bæredygtighed og alternative foranstaltninger til fremme af vækst, såsom større trivsel i samfundet.

6.3. I meddelelsen fremhæves en række vigtige aspekter vedrørende kulturens og de kreative industriers, hovedsageligt SMV'er (9) bidrag til bæredygtig udvikling, økonomisk vækst og jobskabelse, som EØSU klart støtter. Som det understreges i meddelelsen, er den globale handel med kreative produkter mere end fordoblet mellem 2004 og 2013 (10), og de kulturelle og kreative industrier tegner sig for ca. 3 % af verdens BNP og for mere end 30 mio. arbejdspladser (11).

6.4. Behovet for at investere i udviklingen af færdigheder, der er relevante for at udnytte vækstpotentialet i den kreative sektor, bør understreges. Lokale markeder bør støttes. Mobilitetsordninger med henblik på øget kompetenceudvikling må ikke føre til »hjerneflugt«, som er til skade for partnerlandene.

6.5. Erfaringerne med Europæiske Kulturhovedstæder har vist, hvor vigtig kulturel udvikling er for den økonomiske og sociale udvikling i byområder. Udveksling og kapacitetsopbygning vedrørende de udfordringer og strategier, der har ført til en sådan vækst, kunne gennemføres med andre lande.

6.6. Andre tværnationale organisationer og regioner har taget konceptet kulturhovedstæder til sig som en model for bedste praksis (f.eks. ISESCO's, Den Islamiske Organisation for Uddannelse, Videnskab og Kultur, udnævnelse af islamiske kulturhovedstæder). For at udnytte gensidige fordele og læring optimalt bør mulighederne for samarbejde og synergi undersøges. En international ordning med kulturhovedstæder eller venskabsbyer inden for rammerne af dette program kunne overvejes.

6.7. Et andet eksempel på forbindelser mellem steder og byer er Europarådets kulturruter. Dette program kunne undersøges og udvikles på internationalt plan med henblik på at øge dets potentiale til at fremme kulturel turisme og skabe forståelse af fælles internationale kulturelle rødder.

6.8. EØSU understreger behovet for at opfordre til og lette samarbejde og netværkssamarbejde mellem byer i og uden for Europa. Mange europæiske byer har erfaring med at udforme kulturpolitik og med dennes forbindelse til andre områder af bæredygtig udvikling (f.eks. økonomisk vækst, jobskabelse, social inklusion, kreativ uddannelse, kulturel turisme osv.). Dette er en fordel for et langsigtet samarbejde mellem Europa og det globale Syd, og EU kunne også spille en rolle med hensyn til at lette samarbejde og netværkssamarbejde mellem byer i og uden for Europa. I denne forbindelse er relevante initiativer allerede på plads og kan levere passende bidrag til et langsigtet samarbejde, bl.a. programmerne Pilot Cities og Leading Cities.

6.9. Bynetværk, der gennemfører kulturelle tiltag, såsom Eurocities, Mercociudades, Africities, UNESCO's Creative Cities network, les Arts et la Ville, Australiens Cultural Development Network og Canadas Creative City Network bør også betragtes som et værdifuldt aktiv i denne henseende.

6.10. EØSU beklager, at der ikke fokuseres på kønsaspektet i de foreslåede skridt hen imod en fælles strategi. Ligestilling mellem kønnene udgør rygraden i vores europæiske værdier, men undersøgelser har vist, at der er kønsrelaterede skævheder med hensyn til, hvilke kunstnere der får opmærksomhed og nøgleroller. UNESCO har ligeledes beskrevet skævhederne i udbyttet fra foranstaltningerne for kulturel turisme og kulturel udvikling. EØSU opfordrer derfor til at tage denne dimension i betragtning.

Bruxelles, den 31. maj 2017. Georges DASSIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) I den forbindelse gentager EØSU sin støtte til den kulturelle undtagelse som understreget i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kreative og kulturelle industrier — et europæisk aktiv i den globale konkurrence (EUT C 13 af 15.1.2016, s. 83).

(2) FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder (OHCHR) repræsenterer verdens engagement i universelle idealer for menneskelig værdighed.

(3) Se resolution 70/214 om kultur og bæredygtig udvikling, som blev vedtaget af FN's Generalforsamling den 22. december 2015.

(4) Se det arbejde, der udføres af Agenda 21 for Culture og Culture Action Europe inden for rammerne af kampagnen »The Future We want Includes Culture« (den fremtid, vi ønsker, indeholder kultur), der fokuserer på kulturens rolle i forbindelse med målene om bæredygtig udvikling.

(5) Se også »Information presented by the Northern Ireland Human Rights Commission to the United Nations on The Derry/Londonderry Report on Upholding the Human Right to Culture in Post-Conflict Societies« (UNGA A/HRC/25/NI/5, 27. februar 2014).

(6) EØSU's udtalelse om EU's fredsopbyggende rolle i de eksterne forbindelser: god praksis og perspektiver (EUT C 68 af 6.3.2012, s. 21).

(7) EØSU's undersøgelse om »Culture, cities and identity in Europe«, http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-europe-culture-cities-study.

Konklusioner fra konferencen A hope for Europe: Culture, cities and new narratives arrangeret af EØSU's Gruppe Andre Interesser i Bruxelles den 20.-21. juni 2016: http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-europe-culture-cities-conclusions.

(8) EØSU's udtalelse om det europæiske år for interkulturel dialog (EUT C 185 af 8.8.2006, s. 42).

(9) Eurostat 2013: Key size-class indicators for enterprises in selected cultural sectors, EU-28.

(10) »The Globalisation of Cultural Trade: A Shift in Cultural Consumption — International flows of cultural goods and services 2004-2013«, UNESCO's statistiske kontor, 2016.

(11) »Cultural Times«, rapport fra CISAC og UNESCO, 2015.