Forholdet mellem antallet af falske opkald og det samlede antal alarmopkald varierer stadig betydeligt mellem medlemsstaterne og nåede op på 76 % i Malta. Nogle medlemsstater tillader ikke opkald fra telefoner uden SIM-kort for at nedsætte risikoen for falske opkald, der potentielt kan belaste alarmcentralsystemet. I de fleste medlemsstater er der imidlertid krav om adgang til alarmtjenester fra telefoner uden SIM-kort (20) .

Den stigende udbredelse af mobiltelefoner, navnlig smartphones, viser, hvor vigtigt det er at sikre adgang til beredskabstjenester, når man er på farten, navnlig i forbindelse med overgangen til Voice over Long Term Evolution (VoLTE) og Voice over WiFi (VoWiFi). Det viser også, at den voksende mængde data og funktioner, der stammer fra både netværket og slutbrugerens mobiltelefon, kan gøre alarmkommunikation mere effektiv (f.eks. lokaliseringsoplysninger om den kaldende part, tekst og video for slutbrugere med handicap, vertikal placering (z-akse) og andre kontekstuelle data).

I lande, hvor hver beredskabstjeneste har sin egen alarmcentral, bør det sikres, at 112-opkald rent faktisk overføres og håndteres af den mest passende beredskabstjeneste i overensstemmelse med artikel 109, stk. 3, og tidligere artikel 26 i forsyningspligtdirektivet. De nyeste nationale alarmcentralsystemer giver mulighed for en sammenkoblet og overlappende håndtering af både 112-opkald og opkald til de nationale numre, samtidig med at der gives adgang til alle berørte beredskabstjenester. Sådanne systemer bør indføre en omdirigeringsfunktion, der er tilpasset overgangen til pakkekoblet kommunikation, og som sikrer, at al alarmkommunikation — opkald, tekstbaseret, video, herunder opkald fra netuafhængige udbydere af elektroniske kommunikationstjenester — håndteres af den mest passende alarmcentral.

Medlemsstaterne blev opfordret til at udvikle deres måleværktøjer til at overvåge en række indikatorer med henblik på at tilvejebringe nøjagtige data om, hvordan deres alarmkommunikationssystemer fungerer. For hele rapporten gælder det, at hvis medlemsstater ikke nævnes i forbindelse med en kvalitativ eller kvantitativ vurdering, betyder det, at de relevante oplysninger ikke er blevet fremsendt til Kommissionens tjenestegrene.

De indsamlede oplysninger byggede på specifikke spørgsmål, der skulle vurdere gennemførelsesgraden af EU-rettens krav og forbedringen af de nationale alarmcentralsystemer. Indberetningsperioden for de kvantitative data (f.eks. antal alarmopkald til "112") er fra den 1. januar 2021 til den 31. december 2021. Ved vurdering af tilgængeligheden af et system (f.eks. udrulning af en løsning med opkaldslokalisering, applikation mv.) er det de senest tilgængelige data, der fremgår af rapporten. Medlemsstaterne samt Cocom-observatører fra kandidatlandene og EØS-landene blev den 4. april opfordret til at indsende deres svar senest den 31. maj 2022.

Slutbrugere, der anvender roaming ved besøg i andre medlemsstater, kan potentielt være i en mere sårbar situation i tilfælde af en nødsituation, idet de muligvis ikke er i stand til at beskrive deres placering præcist. Selv om AML anvendes i 22 medlemsstater, Island og Norge, bekræftede kun 6 medlemsstater, at lokalisering via mobiltelefon er tilgængelig for roamingslutbrugere.

14 medlemsstater og Norge, navnlig i de lande, hvor løsningen med det avancerede system til lokalisering af mobiltelefoner (AML) anvendes, rapporterede om tilgængeligheden af lokalisering af den kaldende part via mobiltelefonen. Selv i de tilfælde, hvor det nationale alarmcentralsystem opgraderes med henblik på at modtage AML, er der stadig et betydeligt antal opkald, der ikke får gavn af denne meget nøjagtige lokalisering. Ud over at lokalisere den slutbruger, der sender et opkald til "112", kan medlemsstaterne også give adgang til AML for SMS-alarmkommunikation.

Mens slutbrugeres adfærd og netværksproblemer har indflydelse på både svartider og andele af opgivne opkald, er organiseringen af og funktionerne i det nationale alarmcentralsystem afgørende for en effektiv håndtering af alarmopkald og alarmkommunikation via alternative adgangsmuligheder. For at benytte sig af den teknologiske udvikling udrulles alle IP-netværk af sammenkoblede alarmcentraler i flere EU-medlemsstater for at sikre effektive ressourcer og, vigtigst af alt, at alle alarmopkald håndteres effektivt.

Ud over muligheden for at få adgang til beredskabstjenester ved at ringe til "112" har 18 medlemsstater indført nationale eller regionale applikationer, der er tilgængelige for alle slutbrugere , og som kan anvendes til alarmkommunikation. Disse adgangsmåder giver, afhængigt af deres udformning, slutbrugerne mulighed for at dele yderligere oplysninger med alarmcentralen, levere lokaliseringsoplysninger baseret på mobiltelefoner eller sikre tekstbaseret kommunikation med alarmcentralen. Belgien, Cypern, Tyskland og Polen bekræftede, at den datatrafik, der genereres af nødapplikationen takseres til 0.

16 medlemsstater gav stillede krav om SMS-baseret alarmkommunikation for alle slutbrugere . I 11 medlemsstater sendes alarm-SMS'en til "112". Antallet af alarmkommunikationer via SMS varierer betydeligt afhængigt af graden af promovering af denne type alarmkommunikation, fra nogle få til flere tusinde. 13 medlemsstater bekræfter, at det er gratis at stille alarm-SMS'er til rådighed.

I henhold til artikel 109 i EECC kan medlemsstater pålægge andre måder til alarmkommunikation end opkald til "112". Medlemsstaterne er i øjeblikket i gang med at udrulle brugen af SMS og app-baseret kommunikation som et alternativt adgangsmiddel for alle slutbrugere.

I henhold til artikel 109, stk. 6, i EECC har medlemsstater ansvaret for at sikre, at oplysninger om den kaldende parts lokalisering, både via netværk og mobiltelefoner, gøres tilgængelige for de mest passende alarmcentralsystemer uden forsinkelse. I henhold til den delegerede forordning vedtaget den 21. december 2022, foreslår Kommissionen foranstaltninger, der sikrer en effektiv omdirigering af kontekstuelle data, herunder lokaliseringsoplysninger om den kaldende part.

På grund af den indbyggede arkitektur er teknologier til lokalisering via mobiltelefoner afhængige af telefonernes hastighed for at kunne give relevante lokaliseringsparametre via GNSS- eller wi-fi-signaler. På baggrund af indberetningerne fra 15 medlemsstater blev det bekræftet, at lokalisering via mobiltelefoner kunne foregå fra nærmest øjeblikkeligt til op til 26 sekunder.

7.Gennemsnitlig tid, som 112-operatøren har brug for for at modtage den kaldende parts lokalisering

I henhold til artikel 109, stk. 6, i EECC skal medlemsstaterne fastsætte nøjagtigheds- og pålidelighedskriterier for lokaliseringsoplysninger om den kaldende part. 18 medlemsstater og Norge indberettede de kriterier for lokalisering af den kaldende part, der er fastsat i den nationale lovgivning. Desuden har den delegerede forordning 2019/320 til formål at støtte de politiske mål, der er fastsat i EECC, ved at pålægge producenter af smartphones fra den 17. marts 2022 at sikre, at data fra globale satellitnavigationssystemer (GNSS), som minimum fra EU's Galileo, og data fra Wi-Fi stilles til rådighed i alarmkommunikation. Dette gør det muligt at lokalisere smartphonen og dermed personen, der bærer den, med tilstrækkelig og effektiv nøjagtighed.

Den store udbredelse af smartphones indebærer den fordel, at alarmkommunikation gøres mere effektiv via tilgængeligheden af præcise oplysninger om den kaldende parts lokalisering. Roamingforordningen kræver, at adgangen til beredskabstjenester muliggøres af gennemsigtighed på engrosniveau mellem roamingpartnere ved at udveksle tekniske og lovgivningsmæssige oplysninger for at sikre levering af alarmkommunikation og lokalisering af den kaldende part til roamingkunder.

11 medlemsstater gav oplysninger om antallet af opkald foretaget af roamingslutbrugere til "112". Disse medlemsstater udgør en tredjedel af alarmopkaldene til "112". På grundlag af sådanne data kan det ekstrapoleres, at 1,06 % af alle opkald til "112" foretages af roamingslutbrugere svarende til ca. 1,5 millioner opkald til "112" i EU. Det anslås, at der via roamingslutbrugere blev foretaget 800 000 opkald til nationale alarmnumre, hvor disse er i brug. Derfor tyder et konsolideret estimat på i alt 2,3 millioner alarmopkald, der foretages af slutbrugere via roaming, i indberetningsperioden.

Tilgængelige data bekræfter, at roamingslutbrugere ikke har adgang til gratis lokalisering via mobiltelefon som forklaret i afsnit 4. Kun 6 medlemsstater bekræftede, at lokalisering via mobiltelefon er tilgængelig for slutbrugere af roamingtjenester. Roamingforordningen vil sikre, at en BEREC-database over mulighederne for adgang til beredskabstjenester informerer operatører og nationale tilsynsmyndigheder og, hvor det er relevant, andre kompetente myndigheder om de muligheder for adgang til beredskabstjenester, der er pålagt i hver medlemsstat, og som det er teknisk muligt at anvende af roamingkunder.

9.Adgang til beredskabstjenester for slutbrugere med handicap

I henhold til artikel 109, stk. 5, i EECC er medlemsstaterne forpligtet til at sikre, at slutbrugere med handicap har adgang til beredskabstjenester svarende til dem, der anvendes af andre slutbrugere. De gennemførte adgangsløsninger bør kopiere (svare til) den talte tovejskommunikation, som er sikret i tilfælde af opkald til "112", herunder i forbindelse med roaming. Via ækvivalens bør medlemsstaterne også sikre, at lokaliseringen af den kaldende part er tilgængelig for den mest passende alarmcentral, således at beredskabstjenesterne kan gribe effektivt ind.

For at opfylde denne forpligtelse har medlemsstaterne indført en bred vifte af adgangsløsninger for slutbrugere med handicap, herunder tekst i realtid, total konversation , SMS, nødapplikationer, webtjenester, relætjenester, adgang fra specialudstyr, e-mail eller fax.

Den teknologi, der anvendes mest, er SMS, som sikrer en tovejs tekstbaseret interaktion mellem den person, der alarmerer alarmcentralen, og alarmcentralen. Brugen af SMS er tilgængelig for slutbrugere med handicap i 22 medlemsstater og Norge.

Der anvendes nødapplikationer i 19 medlemsstater . Afhængigt af udformningen kan de være afhængige af, at der bliver foretaget et alarmopkald eller startet en SMS-kommunikation, men de kan også fungere som en platform til levering af kommunikation i form af tekst i realtid og total konversation. Desuden kan applikationer give nøjagtig lokalisering af mobiltelefoner baseret på GNSS/wi-fi-positionsdata (5-100 m).

Relætjenester for slutbrugere med handicap kan også videreformidle en kommunikation med henblik på adgang til beredskabstjenester. Lokalisering af den kaldende part er dog i de fleste tilfælde ikke tilgængelig for denne adgangsmulighed i medlemsstaterne.

Selv om telefax og e-mail fortsat er tilgængelige som et middel til at få adgang til beredskabstjenester i nogle medlemsstater, kan de næppe betragtes som ækvivalente. De sikrer ikke den hurtige tovejskommunikation, der er nødvendig i nødsituationer, i modsætning til effektiviteten af et "112"-opkald. Desuden giver en e-mail heller ikke mulighed for at stille automatisk brugerlokalisering til rådighed for alarmcentralen.

I henhold til artikel 109, stk. 5, i EECC skal foranstaltninger for slutbrugere med handicap være i overensstemmelse med EU-retten ved at harmonisere tilgængelighedskrav til produkter og tjenester , søge at sikre interoperabilitet på tværs af medlemsstaterne og, hvor det er muligt, undgå forhåndsregistrering for adgang til beredskabstjenester ved hjælp af alternative alarmkommunikationsmidler. Desuden kræver den europæiske lov om tilgængelighed, at alarmkommunikation ud over tale er tilgængelig i realtid eller, hvis der er video til rådighed, synkroniseres som total konversation . De relevante bestemmelser bør allerede være på plads, og de nationale alarmcentraler skal opfylde disse krav senest den 28. juni 2025 eller undtagelsesvist senest den 28. juni 2027.

Desuden skal medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 109, stk. 7, i EECC, sikre, at slutbrugere informeres tilstrækkeligt om forekomsten og anvendelsen af det fælleseuropæiske alarmnummer "112" samt dets tilgængelighedsfunktioner, herunder via initiativer, der især er rettet mod personer, der rejser mellem medlemsstaterne, og slutbrugere med handicap.

I henhold til artikel 109, stk. 5, i EECC skal der, hvor det er muligt, være adgang til beredskabstjenester uden forhåndsregistrering. I tilfælde med nationale nødapplikationer for slutbrugere med handicap ville dette ville betyde, at applikationen hjemmefra ville kunne anvendes til at få adgang til beredskabstjenester i den besøgte medlemsstat . Roamingforordningen vil sikre, at roamingudbydere informerer roamingkunderne om alternative muligheder for adgang til beredskabstjenester via alarmkommunikation, der er påbudt i den besøgte medlemsstat. I praksis vil slutbrugerne modtage en automatisk besked med et link til gratis adgang til en særlig webside, der er tilgængelig for personer med handicap, og som indeholder sådanne oplysninger. Ældre alarmcentralsystemer kan endnu ikke håndtere og behandle nødkommunikation, som reelt er tilgængelig for slutbrugere med handicap. Udrulningen af tekst i realtid og total konversation med den nyeste teknologi nødvendiggør opgraderingen af alarmcentralsystemet til et rent IP-netværk af internt forbundne alarmcentralsystemer, der i tilstrækkelig grad kan omdirigere og behandle IP-baseret alarmkommunikation. I henhold til den delegerede forordning vedtaget den 21. december 2022, foreslår Kommissionen at indføre funktionelle ækvivalenskrav for alarmkommunikation, der skal anvendes af slutbrugere med handicap til at få adgang til beredskabstjenester.

En oversigt over de alternative adgangsmuligheder for slutbrugere med handicap, der i øjeblikket anvendes i EU, findes i bilaget.

10.Konklusion

I mere end 30 år har EU-borgerne anvendt det fælleseuropæiske alarmnummer "112" til at få adgang til beredskabstjenester. De bør fortsat kunne gøre dette i den digitale verden. Borgerne bør drage fordel af omfattende og rettidig levering af kontekstuelle oplysninger, der er nødvendige for at håndtere en nødsituation. Det høje konnektivitetsniveau, som er målet for Europas digitale omstilling, som afspejlet i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af [... skal ajourføres] om politikprogrammet for det digitale årti 2030, medfører en teknologisk migration af de elektroniske kommunikationstjenester, der anvendes af borgerne, navnlig tjenester for personer med handicap, til rene IP-teknologier. Overgangen fra kredsløbskoblede til pakkekoblede teknologier i elektroniske kommunikationsnet udløser udbredelsen af taletjenester gennem IP Multimedia Subsystem-baserede faste og mobile styrede VoIP-teknologier såsom Voice over Long Term Evolution (VoLTE), Voice over New Radio (VoNR i 5G) og Voice over wi-fi (VoWiFi). Pakkekoblede teknologier muliggør også tekst- og videobaserede tjenester såsom tekst i realtid og total konversation. Disse IP-baserede kommunikationstjenester kan ikke understøttes af de gamle kredsløbskoblede net, såsom 2G- og 3G-net, der er ved at blive nedlagt. Der er derfor behov for også at migrere alarmkommunikation til pakkekoblede teknologier. Denne rapport viser, at håndtering af alarmkommunikation, tilgængeligheden af nøjagtige lokaliseringsoplysninger om den kaldende part, tilgængelighed af ækvivalente adgangsmuligheder for slutbrugere med handicap og adgang for slutbrugere, der benytter roaming, spiller en vigtig rolle for, at nødhjælpen, som ydes af beredskabstjenesterne, er effektiv og hurtig. Potentialet i de digitale teknologier kan kun realiseres fuldt ud, hvis både nødkommunikationstjenesterne og de nationale alarmcentralsystemer kan benytte sig af de teknologiske udviklinger.

Overgangen til ren IP-kommunikation vil også gøre det muligt at udnytte potentialet ved at bruge applikationer, der giver slutbrugerne mulighed for at anvende forskellige former for tale-, tekst- og videokommunikation og giver alarmcentralerne relevante kontekstuelle oplysninger. Selv om der allerede findes nationale eller regionale applikationer af denne type, er disse ikke interoperable med de besøgte landes/regioners alarmcentraler under roamingforhold. I fremtiden kan samarbejdet mellem medlemsstaterne og Kommissionen — som foreslået i den delegerede forordning vedtaget den 21. december 2022 — give mulighed for interoperabilitet mellem nødapplikationer, der fører til, at de er tilgængelige i hele EU i lighed med EU's digitale covidcertifikat, der blev indført ved at oprette en EU-portal til sammenkobling af nationale systemer .

Vigtigste resultater: