DA Den Europæiske Unions Tidende C 295/18

Initiativ fra Kongeriget Belgien med henblik på vedtagelse af Rådets rammeafgørelse 2008/…/RIA af … om anerkendelse og fuldbyrdelse af forbud, der er en følge af dom for seksuelle lovovertrædelser begået mod børn

(2007/C 295/07)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 31, stk. 1, litra a), og artikel 34, stk. 2, litra b),

under henvisning til initiativ fra Kongeriget Belgien,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den Europæiske Union har som mål at give borgerne et højt tryghedsniveau i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed.

(2) Det Europæiske Råd understregede på sit møde i Tammerfors den 15.-16. oktober 1999, at princippet om gensidig anerkendelse bør være hjørnestenen i det retlige samarbejde inden for EU på både det civilretlige og det strafferetlige område.

(3) Rådet vedtog den 29. november 2000 et program for foranstaltninger med henblik på gennemførelse af princippet om gensidig anerkendelse af afgørelser i straffesager. Ifølge programmets punkt 3.4 vedrørende fortabelse af rettigheder og lignende sanktioner er det nødvendigt, at visse sanktioner, for at være effektive inden for rammerne af det europæiske retlige område, anerkendes og håndhæves i hele EU. I den forbindelse besluttede Rådet (som foranstaltning nr. 22) at prioritere udarbejdelse af et eller flere instrumenter, der kan gøre rettighedsfortabelser effektive i den dømtes bopælsstat, og lade visse former for rettighedsfortabelse gælde på hele EU's område, i det mindste for visse kategorier af lovovertrædelser og rettighedsfortabelser.

(4) Et forbud pålægges normalt pga. de begåede handlingers grove karakter eller for at forebygge, at den dømte begår nye lovovertrædelser, og det er derfor af reel interesse, at et sådant forbud kan fuldbyrdes i enhver anden medlemsstat, på hvis område den dømte får opholdssted.

(5) Bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi bør være en høj prioritet for EU, navnlig forebyggelse af risikoen for recidiv på dette felt. Rådets rammeafgørelse 2004/68/RIA af 22. december 2003 om bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi (2)fastlægger på dette bestemte område, i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, en fælles mindstestrategi for EU i forhold til sådanne lovovertrædelser, navnlig med hensyn til de former for sanktioner og forbud, der skal fastsættes i national lovgivning. Princippet om gensidig anerkendelse bør finde anvendelse på det i rammeafgørelse 2004/68/RIA udtrykkeligt foreskrevne forbud mod midlertidigt eller permanent at udøve aktiviteter, der indebærer tilsyn med børn, når et sådant forbud er en følge af en straffedom for en af de lovovertrædelser, der vedrører seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi.

(6) Kendskab til, at der foreligger et sådant forbud i en medlemsstat, er en nødvendig forudsætning for, at forbuddet kan anerkendes og fuldbyrdes i en anden medlemsstat. Der findes flere internationale instrumenter med bestemmelser om udveksling af oplysninger om domme, navnlig den europæiske konvention om gensidig retshjælp i straffesager af 20. april 1959, ifølge hvilken de kontraherende parter skal underrette hinanden om alle straffedomme og påfølgende foranstaltninger indført i strafferegistret, der vedrører deres statsborgere. Den eksisterende retlige ramme må forbedres for så vidt angår udveksling af oplysninger om forbud, der er knyttet til sådanne domme for lovovertrædelser begået mod børn —

VEDTAGET FØLGENDE RAMMEAFGØRELSE:

AFSNIT I

ANVENDELSESOMRÅDE

Artikel 1

Formål

1. Denne rammeafgørelse finder anvendelse på de lovovertrædelser, der er omhandlet i artikel 2, 3 og 4 i rammeafgørelse 2004/68/RIA.

2. Denne rammeafgørelse har til formål at fastsætte reglerne for, hvordan en medlemsstat på sit område anerkender og fuldbyrder et forbud, der er en følge af en dom for sådanne lovovertrædelser.

3. Denne rammeafgørelse indebærer ingen ændring af pligten til at respektere de grundlæggende rettigheder og de grundlæggende juridiske principper knæsat i artikel 6 i traktaten.

Artikel 2

Definitioner

I denne rammeafgørelse forstås ved:

a) »dom«: enhver endelig afgørelse truffet af en straffedomstol, der fastslår en persons skyld i en lovovertrædelse

b) »strafferegister«: det eller de nationale registre, hvori domme registreres i henhold til national lovgivning

c) »forbud«: et forbud mod midlertidigt eller permanent at udøve aktiviteter, der indebærer tilsyn med børn, som omhandlet i artikel 5, stk. 3, i rammeafgørelse 2004/68/RIA, når et sådant forbud er en følge af en dom for en lovovertrædelse omhandlet i artikel 1, stk. 1, i denne rammeafgørelse

d) »central myndighed«: den myndighed, der er udpeget i henhold til artikel 1 i Rådets afgørelse 2005/876/RIA om udveksling af oplysninger fra strafferegistre (3)

e) »domsstat«: den medlemsstat, i hvilken dommen er afsagt

f) »fuldbyrdelsesstat«: en anden medlemsstat end den, i hvilken dommen er afsagt, på hvis område den dømte har opholdssted.

AFSNIT II

OPLYSNINGER OM FORBUD

Artikel 3

Optagelsespligt

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger, for at ethvert forbud optages i strafferegistret.

Artikel 4

Oplysningspligt

1. Når domsstatens centrale myndighed i medfør af de internationale regler for gensidig retshjælp i straffesager fremsender oplysninger fra strafferegistret til en anden medlemsstat, anfører den ethvert forbud i registerudskriften.

2. Domsstatens centrale myndighed anfører ligeledes ethvert forbuds varighed.

Artikel 5

Pligt til at anmode om oplysninger

Når en medlemsstats strafferegister som led i anvendelsen af denne rammeafgørelse i overensstemmelse med national lovgivning modtager en anmodning om oplysninger om en statsborger fra en anden medlemsstat, retter den systematisk en anmodning til den centrale myndighed i den medlemsstat, hvis nationalitet den pågældende har.

AFSNIT III

PROCEDURE FOR FULDBYRDELSE AF FORBUD

Artikel 6

Anerkendelse og fuldbyrdelse af et forbud

1. Fuldbyrdelsesstatens kompetente myndighed anerkender uden nogen form for formalitet ethvert forbud og fuldbyrder det, medmindre den kompetente myndighed beslutter at påberåbe sig en af de i artikel 7 anførte grunde til ikke-anerkendelse eller ikke-fuldbyrdelse.

2. Når en myndighed i fuldbyrdelsesstaten modtager oplysning om, at der foreligger et forbud, fremsender den denne oplysning til den kompetente myndighed med henblik på anvendelsen af stk. 1. Den kompetente myndighed træffer afgørelse inden for en frist på tredive dage regnet fra fremsendelsen af oplysningen.

Artikel 7

Grunde til ikke-anerkendelse og ikke-fuldbyrdelse

Fuldbyrdelsesstatens kompetente myndigheder kan kun nægte anerkendelse eller fuldbyrdelse af et forbud, når:

a) straffen ifølge fuldbyrdelsesstatens lovgivning er forældet, forudsat at de strafbare forhold i henhold til denne stats egen straffelovgivning hører under dens kompetence

b) det drejer sig om en udeblivelsesdom, og den berørte person ikke er blevet indstævnet personligt eller på anden måde er blevet underrettet om tid og sted for det retsmøde, der har ført til udeblivelsesdommen

c) der er afsagt dom over den berørte person for de samme forhold i fuldbyrdelsesstaten.

Artikel 8

Fuldbyrdelsesbestemmelser

1. For at fuldbyrde et forbud kræver fuldbyrdelsesstatens kompetente myndighed ikke andre formaliteter end den formular, der er omhandlet i artikel 34, stk. 2, i afgørelse 2005/876/RIA.

2. Hvis forbuddets varighed overstiger det maksimale tidsrum, der er fastsat i fuldbyrdelsesstatens nationale lovgivning for samme lovovertrædelse, nedsættes forbuddets varighed til dette maksimale tidsrum.

Artikel 9

Retsmidler

1. Hver medlemsstat træffer de nødvendige dispositioner for at sikre, at den dømte uden opsættende virkning kan appellere anerkendelsen og fuldbyrdelsen af et forbud i medfør af artikel 6. Appelsagen anlægges ved en domstol i fuldbyrdelsesstaten i overensstemmelse med dennes stats nationale lovgivning.

2. Den afsagte dom og den idømte straf kan ikke anfægtes ved en domstol i fuldbyrdelsesstaten.

Artikel 10

Senere ændringer

1. Den centrale myndighed i domsstaten underretter den centrale myndighed i fuldbyrdelsesstaten om enhver senere foranstaltning, herunder genoptagelse, benådning, amnesti, oprejsning og slettelse af registret, der berører forbuddet. Fuldbyrdelsesstatens centrale myndighed fremsender sådanne oplysninger til den kompetente myndighed med henblik på anvendelsen af artikel 6, stk. 1.

2. Når fuldbyrdelsesstatens kompetente myndighed modtager underretning om en senere foranstaltning, der berører et forbud, efter stk. 1, tilpasser den de foranstaltninger, der er truffet i medfør af artikel 6, stk. 1, i overensstemmelse hermed.

AFSNIT IV

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 11

Gennemførelse

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at efterkomme denne rammeafgørelse inden den …

2. Medlemsstaterne fremsender inden for samme frist Generalsekretariatet for Rådet og Kommissionen teksten til de retsforskrifter, som de udsteder for at gennemføre de forpligtelser, der følger af denne rammeafgørelse, i national ret. På baggrund af en rapport udarbejdet af Kommissionen ud fra disse oplysninger undersøger Rådet inden den …, om medlemsstaterne har efterkommet denne rammeafgørelse.

Artikel 12

Ikrafttræden

Denne rammeafgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den … På Rådets vegne Formand

(1) Udtalelse af …

(2) EUT L 13 af 20.1.2004, s. 44.

(3) EUT L 322 af 9.12.2005, s. 33.