Nr. C 29/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 2. 90 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/93/EØF om foranstaltninger mod 
indslæbning i medlemsstaterne af skadegørere på planter eller planteprodukter 
KOM(89) 646 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 21. december 1989) 
(90/C 29/09) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
og 
ud fra følgende betragtninger: 
Ved direktiv 77/93/EØF ('), senest ændret ved direktiv 
89/439/EØF (2), har Rådet vedtaget foranstaltninger 
mod indslæbning i medlemsstaterne af skadegørere på 
planter eller planteprodukter; beskyttelsen af planter 
mod sådanne skadegørere er absolut nødvendig for at 
øge produktiviteten i landbruget, hvilket er et af målene 
for den fælles landbrugspolitik; 
med gennemførelsen af enhedsmarkedet ved udgangen af 
1992 vil Fællesskabets plantesundhedsordning, der er 
indført ved direktiv 77/93/EØF, fra samme tidspunkt 
finde anvendelse i Fællesskabet som et område uden 
indre grænser; der må endvidere tages hensyn til, at 
områder, som ikke er berørt af bestemte skadegørere, 
kræver beskyttelse, uanset hvor de ligger i Fællesskabet; 
ordningens anvendelsesområde bør derfor ikke længere 
være begrænset til handelen mellem medlemsstater og 
med tredjelande, men bør også omfatte handelen i de 
enkelte medlemsstater; 
alle dele af Fællesskabet bør i princippet drage fordel af 
samme grad af beskyttelse mod skadegørere; der må dog 
tages hensyn til forskelle i de økologiske betingelser og 
til visse skadegøreres udbredelse; der bør derfor fast­
lægges »økologiske områder«, som er udsat for 
forholdsvis ensartede sundhedsrisici, og der bør ligeledes fastsættes bestemmelser for anerkendelse af nærmere 
fastlagte »isolerede zoner«, hvor skadegørere, hvis tilste­
deværelse er konstateret andre steder i Fællesskabet, ikke 
vides at forekomme; sådanne »økologiske områder« og 
»isolerede zoner« bør indrømmes særlig beskyttelse på 
betingelser, der er forenelige med enhedsmarkedet; 
for at Fællesskabets plantesundhedsordning kan få større 
effektivitet i enhedsmarkedet, må der åbnes mulighed 
for, at der med henblik på plantesundhedskontrol er offi­
cielt personale til rådighed ud over personalet fra 
medlemsstaternes officielle plantebeskyttelsesmyndig-
heder, og det pågældende personales uddannelse bør 
samordnes og støttes finansielt af Fællesskabet; 
at Fællesskabets plantesundhedsordning anvendes på et 
Fællesskab uden indre grænser, og at der indføres økolo­
giske områder og isolerede zoner, vil kræve, at bilagene 
til direktiv 77/93/EØF undergår en omstrukturering, 
som navnlig baseres på en mere realistisk vurdering af de 
plantesundhedsrisici, der er forbundet med fællesskabs-
produkter, idet der opdeles i krav, som gælder for fælles-
skabsprodukter, og krav, som gælder for indførsel fra 
tredjelande, og det bør ligeledes fastlægges, hvilke 
skadegørere der er relevante for bestemte økologiske 
områder og isolerede zoner; omstruktureringen bør 
indebære, at bilagene forenkles, hvilket navnlig skal ske 
ved, at der udgår en række skadegørere, som er etableret 
i en del af Fællesskabet, og at de hermed forbundne krav 
bortfalder, en del af omstruktureringen bør overdrages 
Kommissionen, der bistås af Den Stående Komité for 
Plantesundhed, nedsat ved Rådets afgørelse 
76/894/EØF(3); 
enhedsmarkedet kræver, at det er muligt at stole på den 
plantesundhedskontrol, der udføres i afsendelsesmed­
lemsstaten; det er derfor nødvendigt at fastlægge mere 
detaljerede og mere ensartede bestemmelser for denne 
kontrol; 
(') EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977, s. 20. 
(2) EFT nr. L 212 af 22. 7. 1989, s. 106. O EFT nr. L 340 af 9. 12. 1976, s. 25. 
8. 2. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 29/11 
det er mest hensigtsmæssigt at gennemføre plantesund­
hedskontrollen på produktionsstedet; for fællesskabspro-
dukter bør sådan kontrol derfor være obligatorisk på 
produktionsstedet, og den bør udvides til at omfatte alle 
relevante planter og planteprodukter, der dyrkes, produ­
ceres, anvendes eller på anden måde forefindes dér, 
ligesom kontrollen må omfatte vækstmedier; for at 
kontrolordningen kan blive effektiv, bør alle producenter 
være officielt registreret; 
er kontrolresultaterne tilfredsstillende, bør der i stedet 
for det plantesundhedscertifikat, som anvendes i interna­
tional handel, anvendes et nærmere fastlagt mærke 
(»plantepas«), som er tilpasset produkttypen, og som 
knyttes til produktet, så dettes frie bevægelighed sikres i 
Fællesskabet eller i de dele heraf, som mærket giver 
adgang til; 
det bør fastsættes, hvilke officielle foranstaltninger der 
skal træffes, hvis kontrolresultaterne ikke er tilfredsstil­
lende; 
for at sikre, at produkterne er i overensstemmelse med 
Fællesskabets plantesundhedsordning inden for enheds­
markedet, bør der indføres en ordning med officiel 
kontrol ved afsætningen; ordningen bør være så pålidelig 
og ensartet i Fællesskabet som muligt, men den bør 
udelukke specifik kontrol ved grænsen mellem medlems­
stater; 
fra tidspunktet for enhedsmarkedets gennemførelse er 
produkter med oprindelse i tredjelande i princippet 
underkastet plantesundhedskontrol, når de første gang 
føres ind i Fællesskabet; er kontrolresultaterne tilfreds­
stillende, bør tredjelandsprodukter forsynes med et plan­
tepas, der sikrer dem samme frie bevægelighed som den, 
der gælder for fællesskabsprodukter; 
det bør ikke længere være muligt for medlemsstaterne at 
vedtage særlige plantesundhedsbestemmelser om indfø­
relse på deres område af planter eller planteprodukter 
med oprindelse i andre medlemsstater; alle bestemmelser 
om sundhedskrav for planter og planteprodukter bør 
fastlægges på EF-plan; artikel 18, stk. 2, i direktiv 
77/93/EØF bør derfor ophæves og erstattes af bestem­
melser om en forenklet procedure, hvorved der kan 
skabes overensstemmelse mellem direktivets bestem­
melser og andre fællesskabsbestemmelser om plante­
sundhed; 
direktiv 77/93/EØF har allerede undergået en række 
væsentlige ændringer, og det vil sandsynligvis fortsat 
blive ændret mange gange, idet navnlig bilagene vil blive 
ændret i forbindelse med den omstrukturering, der 
kræves i henhold til nærværende direktiv; af hensyn til 
klarheden og retssikkerheden er det nødvendigt at 
indføre en hurtig procedure, hvorved der regelmæssigt 
kan vedtages kodificerede udgaver af direktivet — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
I direktiv 77/93/EØF foretages følgende ændringer: 
1. Titlen affattes således: 
»Rådets direktiv af 21. december 1976 om foranstalt­
ninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegø­
rere på planter eller planteprodukter og mod deres 
spredning i Fællesskabet«. 
2. I artikel 1 indsættes følgende som stk. 5: 
»5. Med virkning fra den 1. januar 1993 vedrører 
direktivet også foranstaltninger til beskyttelse mod 
spredning af skadegørere inden for Fællesskabet på 
anden måde, herunder foranstaltninger i forbindelse 
med planters eller planteprodukters flytning inden 
for en medlemsstat«. 
3. Artikel 2, stk. 1, litra f), affattes således: 
»f) Plantepas: et dokument, en mærkeseddel, en 
forsegling, et stempelaftryk, et mærke eller en 
anden angivelse, der bevidner, at bestemmelserne 
i dette direktiv om plantesundhedsnormer og 
særlige krav er opfyldt, og som 
— er standardiseret på fællesskabsplan for 
forskellige typer planter eller planteprodukter 
°g 
— er officielt udstedt og påtegnet med henblik 
herpå. 
Standardiseringen sker efter fremgangsmåden i 
artikel 16a. Ved standardiseringen skal der fast­
lægges afvigende formater for plantepas, som ifølge 
artikel 10, stk. 1, andet afsnit, ikke gælder i alle dele 
af Fællesskabet«. 
4. I artikel 2, stk. 1, indsættes følgende som litra g), h) 
og i): 
»g) Økologisk område: et område i Fællesskabet, 
som er udsat for forholdsvis ensartede risici for 
plantesundheden på grund af indbyrdes modsva­
rende økologiske og landbrugsmæssige betin­
gelser og som følge af tilstedeværelsen af mulige 
værtplanter og andre vektorer for skadegørere. 
De økologiske områder fastlægges efter frem­
gangsmåden i artikel 16a. De kan efter samme 
fremgangsmåde opdeles i økologiske delom­
råder. 
h) Isoleret zone: et område i Fællesskabet, 
— hvor en eller flere skadegørere, som er 
omhandlet i dette direktiv, og som er 
etableret i en eller flere dele af det øvrige 
Fællesskab, ikke vides at forekomme, selv om 
der er gunstige betingelser for deres etable­
ring i det pågældende område, og 
Nr. C 29/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 2. 90 
— som efter fremgangsmåden i artikel 16a er 
blevet anerkendt som opfyldende betingel­
serne i første led, foranlediget af, at den 
berørte medlemsstat har anmodet om en 
sådan anerkendelse, og som følge af, at 
resultaterne af relevante undersøgelser, hvis 
art er nærmere fastsat af Kommissionen, og 
som under Kommissionens ansvar er blevet 
gennemført af de i artikel 19a omhandlede 
eksperter, ikke viser tegn på det modsatte. 
En skadegører anses som etableret i en del af 
Fællesskabet, hvis den vides at forekomme dér, 
og hvis der ikke er truffet officielle foranstalt­
ninger det pågældende sted med henblik på dens 
udryddelse, eller hvis sådanne foranstaltninger i 
et tidsrum på mindst to på hinanden følgende år 
har været virkningsløse. 
i) En konstatering eller en foranstaltning anses som 
officiel, hvis, jf. dog artikel 19a, den er foretaget 
eller truffet 
— af repræsentanter for en medlemsstats offi­
cielle plantebeskyttelsesmyndigheder eller, på 
deres ansvar, af andre repræsentanter for de 
offentlige myndigheder, hvis det drejer sig 
om konstateringer eller foranstaltninger i 
forbindelse med udstedelse af de i artikel 7, 
stk. 1, eller artikel 8, stk. 2, omhandlede 
certifikater 
— eller af sådanne repræsentanter eller af 
»kvalificeret personale«, der er ansat af andre 
offentlige myndigheder i medlemsstaterne, 
hvis det drejer sig om de øvrige tilfælde. 
De minimale kvalifikationer for »kvalificeret 
personale« som omhandlet i andet led kan fast­
lægges efter fremgangsmåden i artikel 16a. 
Kommissionen samordner på fællesskabsplan 
uddannelsen af personer, der er ansat som 
»kvalificeret personale«. Den kan afholde udgif­
terne til personalets uddannelse inden for græn­
serne af de bevillinger, som er afsat hertil på 
Fællesskabets budget«. 
5. I artikel 3 erstattes stk. 4, 5, 6 af følgende stk. 4 
til 7: 
»4. Med virkning fra den 1. januar 1993 fastsætter 
medlemsstaterne, at stk. 1 og 2 anvendes således, at 
de også indebærer forbud mod spredning af de 
pågældende skadegørere inden for en medlemsstats 
eget område. 
5. Medlemsstaterne foreskriver fra samme dato, at 
a) skadegørere som anført i bilag I, del B, afsnit I, 
b) planter og planteprodukter som anført i bilag II, 
del B, afsnit I, hvis de er angrebet af skadegørere, 
som er anført i det pågældende afsnit, 
ikke må føres ind på og spredes inden for de økolo­
giske områder eller delområder, som skadegørerne 
er relevante for. De foreskriver ligeledes, at de i bilag I, del B, afsnit 
II, eller i bilag II, del B, afsnit II, anførte skadegø­
rere ikke må føres ind på eller spredes inden for de 
isolerede zoner på deres territorium. 
6. Efter fremgangsmåden i artikel 16a foretages 
følgende: 
a) skadegørerne i bilag I og II opdeles således: 
— skadegørere, der ikke vides at forekomme i 
nogen del af Fællesskabet, og som er rele­
vante for hele Fællesskabet, anføres i 
henholdsvis bilag I, del A, afsnit I, og bilag II, 
del A, afsnit I 
— skadegørere, der vides at forekomme i Fælles­
skabet, og som er relevante for hele Fælles­
skabet, anføres i henholdsvis bilag I, del A, 
afsnit II, og bilag II, del A, afsnit II 
— andre skadegørere anføres i henholdsvis bilag 
I, del B, afsnit I, og bilag II, del B, afsnit I, 
for det eller de økologiske områder, eller 
delområder, de er relevante for 
b) skadegørere, der er etableret i en eller flere dele 
af Fællesskabet, udgår, undtagen dem, der er 
omhandlet i litra a), tredje led, og dem, for hvilke 
der er anerkendt isolerede zoner. Sidstnævnte 
skadegørere anføres i henholdsvis bilag I, del B, 
afsnit II, og bilag II, del B, afsnit II, for den eller 
de pågældende isolerede zoner 
c) titlerne på bilag I og II og på de forskellige dele 
og afsnit i bilagene tilpasses efter ovenstående. 
7. Efter fremgangsmåden i artikel 16a kan det 
besluttes, at medlemsstaterne forbyder, at der på 
deres område indslæbes og spredes bestemte 
skadegørere, som anses for at være skadevoldere 
for planter eller planteprodukter, men som ikke 
er anført i bilag I og II, uanset om de er genetisk 
modificerede eller ikke, eller de kan foreskrive, at 
der kræves særlig tilladelse på betingelser, der 
fastlægges efter samme fremgangsmåde«. 
6. Artikel 4, stk. 2, litra a), affattes således: 
»a) foreskrive, at planter, planteprodukter og andre 
objekter, som er anført i bilag III, del B, fra den 
1. januar 1993 ikke må føres ind i de økologiske 
områder eller delområder, der er nærmere fast­
lagt for deres territorium. Medlemsstaterne fore­
skriver ligeledes, at planter, planteprodukter og 
andre objekter, der er anført i den pågældende 
del af bilaget, ikke må føres ind i de isolerede 
zoner på deres territorium«. 
8. 2. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 29/13 
7. I artikel 4 indsættes følgende som stk. 3 og 4: 
»3. Efter fremgangsmåden i artikel 16a ændres 
bilag III således, at del A omfatter planter eller plan­
teprodukter, der udgør en fare for plantesundheden 
for alle dele af Fællesskabet, og del B omfatter 
planter eller planteprodukter, der kun udgør en fare 
for plantesundheden for visse økologiske områder 
eller delområder eller isolerede zoner. Disse 
områder, delområder og zoner præciseres nærmere i 
bilaget. 
4. Med virkning fra den 1. januar 1993 anvendes 
bestemmelserne i stk. 1 ikke længere for planter eller 
planteprodukter med oprindelse i Fællesskabet, og 
stk. 2, litra b), ophæves«. 
8. Artikel 5, stk. 1, andet punktum, og stk. 2, litra a), 
ophæves. 
9. Artikel 5, stk. 2, affattes således: 
»2. Medlemsstaterne foreskriver, at planter, plan­
teprodukter og andre objekter, der er anført i bilag 
IV, del B, afsnit I, fra den 1. januar 1993 ikke må 
føres ind i og flyttes inden for de økologiske 
områder eller delområder, der er nærmere angivet i 
bilaget, medmindre de særlige krav, som er anført i 
den pågældende del af bilaget, er opfyldt. 
De foreskriver ligeledes, at planter, planteprodukter 
eller andre objekter, som er anført i bilag IV, del B, 
afsnit II, ikke må føres ind i eller flyttes inden for de 
isolerede zoner på deres territorium, medmindre de 
særlige krav, som er anført i nævnte del af bilaget, er 
opfyldt«. 
10. I artikel 5 indsættes følgende som stk. 3 og 4: 
»3. Efter fremgangsmåden i artikel 16a ændres 
bilag IV i overensstemmelse med det i artikel 3, stk. 
6, fastsatte kriterium. 
4. Med virkning fra den 1. januar 1993 udvides 
anvendelsesområdet for stk. 1 til at omfatte flytning 
af planter, planteprodukter og andre objekter på 
medlemsstatens territorium, jf. dog artikel 6, stk. 5«. 
11. I artikel 6, stk. 1, indføjes »del A« efter »bilag V«. 
12. I artikel 6 indsættes følgende som stk. la: 
»la Når de i artikel 3, stk. 6, litra a), og i artikel 
5, stk. 3, fastsatte foranstaltninger er vedtaget, anvendes bestemmelserne i stk. 1 kun for bilag I, del 
A, afsnit II, bilag II, del A, afsnit II, og bilag IV, del 
A, afsnit II«. 
13. I artikel 6, stk. 2, ændres »artikel 3, stk. 5, 6 og 7« 
til »artikel 3, stk. 4, 5 og 7«. 
14. I artikel 6 indsættes følgende som stk. 4: 
»4. Med virkning fra den 1. januar 1993 anvendes 
stk. 1, 2 og 3 også på flytning af planter, plantepro­
dukter og andre objekter på medlemsstatens territo­
rium, medmindre andet er fastsat i stk. 5. 
De i stk. 1, 2 og 3 omhandlede officielle undersø­
gelser gennemføres efter følgende bestemmelser: 
a) De udvides til at omfatte alle planter og plante­
produkter, der dyrkes, produceres eller anvendes 
af producenten, eller som på anden måde fore­
findes på hans bedrift, ligesom de også skal 
omfatte de vækstmedier, der anvendes på 
bedriften. 
b) Undersøgelserne gennemføres på bedriften, 
fortrinsvis på produktionsstedet. 
c) Undersøgelserne foretages regelmæssigt på 
hensigtsmæssige tidspunkter, dog mindst to gange 
årligt, og de gennemføres endvidere på anmod­
ning fra producenten eller Kommissionen. 
d) Undersøgelserne skal mindst indebære besigti­
gelse; hersker der tvivl, eller foreligger der 
tilfælde som omhandlet i bilag IV, undersøges der 
prøver, som er udtaget på bedriften, fortrinsvis på 
produktionsstedet. 
e) De producenter, der er omfattet af undersøgel­
serne, opføres i et officielt register under et regi­
streringsnummer, der tillader identifikation. De 
meddeler straks de kompetente myndigheder i 
medlemsstaten enhver usædvanlig forekomst af 
skadegørere eller enhver anden anomali inden for 
plantesundhed. 
f) Det officielle register, der oprettes i henhold til 
litra e), skal være tilgængeligt for Kommissionen. 
5. Medlemsstaterne kan fritage lokal flytning af 
planter, planteprodukter eller andre objekter fra 
anvendelse af artikel 6, stk. 4. Som lokal flytning 
anses en flytning, der er begrænset til det lokale 
administrative område, hvor producentens bedrift 
ligger, og de tilstødende lokale administrative 
områder. 
Producenter, hvis hele produktion og salg af planter 
eller planteprodukter er begrænset til endelig anven­
delse inden for nævnte grænser, kan fritages fra offi­
ciel undersøgelse og officiel registrering. 
6. Efter fremgangsmåden i artikel 16a kan der 
fastsættes gennemførelsesbestemmelser for 
Nr. C 29/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 2. 90 
— de officielle undersøgelsers hyppighed, tids­
punkter og andre nærmere forhold (stk. 4, litra 
c) og d)) 
— fritagelse som omhandlet i stk. 5. 
7. Gennemførelsesbestemmelser for registrerings­
proceduren og registreringstallet (stk. 4, litra e)) kan 
fastsættes efter fremgangsmåden i artikel 17a. 
8. Medlemsstaterne kan anvende stk. 4 og 5 før 
den 1. januar 1993, enten i fuldt omfang eller for 
visse områder eller visse typer planter eller plante­
produkter. 
I så fald underretter de pågældende medlemsstater 
straks Kommissionen og de andre medlemsstater om 
de bestemmelser, de har vedtaget med henblik 
herpå«. 
15. I artikel 7, stk. 2, og artikel 8, stk. 1, indsættes »del 
A« efter »bilag V«. 
16. Efter artikel 9 indsættes følgende som artikel 10 og 
10a: 
»Artikel 10 
1. Når det på grundlag af den i artikel 6, stk. 1, 2 
og 3, omhandlede undersøgelse, der er gennemført 
efter artikel 6, stk. 4, anses, at de deri fastsatte betin­
gelser er opfyldt, udstedes der officielt et plantepas i 
stedet for de i artikel 7 og 8 omhandlede plante­
sundhedscertifikater, eller passets nummer registreres 
officielt; dette gælder med virkning fra den 1. januar 
1993. 
Omfatter undersøgelsen ikke bestemte betingelser, 
der gælder for visse økologiske områder eller delom­
råder, eller visse isolerede zoner, eller hvis det anses, 
at disse betingelser ikke er opfyldt, er plantepasset 
kun gyldigt for de øvrige dele af Fællesskabet, og 
det skal have det format, der er fastsat for sådanne 
tilfælde, jf. artikel 2, stk. 1, litra f). 
2. Planter, planteprodukter og andre objekter, 
som er anført i bilag V, del A, må ikke flyttes inden 
for Fællesskabet, bortset fra lokal flytning som 
omhandlet i artikel 6, stk. 5, medmindre et plan­
tepas, som er gyldigt for det pågældende område og 
udstedt eller registreret i overensstemmelse med stk. 
1, er knyttet fast til dem, til deres pakning eller til 
deres transportmiddel; dette gælder med virkning fra 
den 1. januar 1993. 
3. Et plantepas kan på ethvert tidspunkt og 
overalt i Fællesskabet afløses af et andet plantepas. 
Dette kan kun være et plantepas, som er officielt 
udstedt eller hvis nummer er officielt registreret 
under offentlig kontrol, og der må ikke være tegn 
på, at betingelserne i stk. 1 ikke er eller ikke længere 
er opfyldt. Det afløste plantepas destrueres, og dets 
referencer, stedet og datoen for afløsningen samt 
referencerne til det plantepas, der har afløst det, 
registreres officielt. 4. Medlemsstater, der anvender artikel 6, stk. 7, 
kan før den 1. januar 1993 benytte plantepas, så 
snart de er til rådighed, i stedet for plantesundheds­
certifikater. 
Artikel 10a 
1. Hvis det efter den i artikel 6, stk. 1, 2 og 3, 
omhandlede undersøgelse, der er gennemført efter 
artikel 6, stk. 4, anses, at de deri fastsatte betingelser 
ikke er opfyldt, udstedes der ikke noget plantepas, jf. 
dog stk. 2. 
2. Hvis det under hensyntagen til arten af de 
konstateringer, undersøgelsen har givet anledning til, 
fastslås, at en del af de planter eller planteprodukter, 
som er dyrket, produceret eller anvendt af produ­
centen eller på anden måde forefindes på hans 
bedrift, eller en del af vækstmediet, som er anvendt 
på bedriften, ikke kan frembyde nogen fare for 
spredning af skadegørere, anvendes stk. 1 ikke for 
denne del. 
3. Anvendes stk. 1, gøres de pågældende planter, 
planteprodukter eller vækstmedier til genstand for en 
eller flere af følgende foranstaltninger: 
— hensigtsmæssig behandling 
— tilladelse til lokal flytning 
— tilladelse til flytning under offentlig kontrol til 
andre områder, hvor de ikke frembyder nogen 
yderligere fare 
— tilladelse til flytning under offentlig kontrol til 
steder for industriel forarbejdning 
— destruktion. 
4. Anvendes stk. 1, suspenderes producentens 
registrering i det officielle register, indtil det er fast­
slået, at der ikke længere er fare for spredning af 
skadegørere. Så længe registreringen er suspenderet, 
betragtes producenten ikke som omfattet af de i 
artikel 6, stk. 4, omhandlede undersøgelser«. 
17. I artikel 11 indsættes følgende som stk. 7: 
»7. Med virkning fra den 1. januar 1993 er 
bestemmelserne i stk. 1, 3 og 3a ikke længere 
gældende, og medlemsstaterne gennemfører i stedet 
officiel kontrol af, at bestemmelserne i dette direktiv, 
navnlig artikel 10, stk. 2, er overholdt, i form af stik­
prøver og uden forskelsbehandling, hvad planternes, 
planteprodukternes eller de andre objekters oprin­
delse angår, og de gennemfører kontrollen efter 
følgende bestemmelser: 
— lejlighedsvis kontrol på hvilket som helst tids­
punkt og sted, hvor planter, planteprodukter eller 
andre objekter flyttes 
8. 2. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 29/15 
— lejlighedsvis kontrol på bedrifter, hvor planter, 
planteprodukter eller andre objekter dyrkes, 
produceres, oplagres, eller udbydes til salg, og på 
købernes lokaliteter 
— lejlighedsvis kontrol på samme tidspunkt som 
anden dokumentkontrol, der gennemføres af 
andre grunde end plantesundhed 
— kontrol ved grænselinjerne for økologiske 
områder eller delområder eller isolerede zoner, 
forudsat at disse grænselinjer er klart markeret 
med relevant vejskiltning. 
Kontrollen kan gennemføres regelmæssigt og kan 
være målrettet, hvis der afsløres forhold, som tyder 
på, at en eller flere bestemmelser i dette direktiv ikke 
er blevet overholdt. 
Medlemsstaterne kan fastsætte, at personer, som 
anvender lokaliteter, hvor planter, planteprodukter 
eller andre objekter dyrkes, oplagres eller udbydes til 
salg, også skal opføres i et officielt register. I 
sådanne tilfælde kan der gennemføres regelmæssig 
kontrol. 
8. Personer, der aftager planter, planteprodukter 
eller andre objekter, bortset fra de endelige brugere, 
opbevarer plantepassene i mindst et år, og de anfører 
henvisninger til dem i deres bogføring. 
Inspektører skal have adgang til planter, plantepro­
dukter eller andre objekter. De skal være beføjede til 
at foretage enhver efterprøvning, der er nødvendig 
for den pågældende kontrol, herunder efterprøvning 
af bøger og plantepas. 
9. Medlemsstaterne kan bistås af eksperter som 
omhandlet i artikel 19a ved den officielle kontrol. 
10. Konstateres det ved den officielle kontrol i 
henhold til stk. 7 og 8, at planter, planteprodukter 
eller andre objekter frembyder risiko for spredning 
af skadegørere, underkastes de en eller flere af de i 
artikel 10a, stk. 3, nævnte officielle foranstaltninger«. 
18. I artikel 12, stk. 1 og 3a, indsættes »del B« efter 
»bilag V«. 
19. I artikel 12, stk. 1, litra b), udgår henvisningerne til 
artikel 4, 5 og 9. 20. I artikel 12 indsættes følgende som stk. 6: 
»6. Med virkning fra den 1. januar 1993 udgår 
»del A« i stk. 1, litra a), og i stk. 3 og 4. Med virk­
ning fra samme dato anvendes stk. 1 kun, når 
planter, planteprodukter eller andre objekter første 
gang føres ind i Fællesskabet, hvilket dog ikke 
anfægter anvendelsen af særlige ordninger, der er 
truffet mellem Fællesskabet og visse tredjelande. 
De steder, hvor inspektionerne gennemføres, kan 
fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 16a med 
størst mulig hensyntagen til plantesundhed og med 
behørigt hensyn til andre administrative formaliteter, 
herunder i givet fald toldformaliteter. Medlemssta­
terne kan kun fravige foregående punktum under 
overholdelse af de bestemmelser, der er fastsat i 
tekniske ordninger som omhandlet i stk. 5. 
7. Med virkning fra samme dato anvendes 
bestemmelserne i artikel 10, stk. 1 og 3, for planter, 
planteprodukter eller andre objekter, som omhandlet 
i stk. 1, hvis de på grundlag af den i stk. 6 omhand­
lede inspektion anses, at de i stk. 1 fastsatte betin­
gelser er opfyldt«. 
21. Efter artikel 17 indsættes følgende artikel: 
»Artikel 17a 
Hvor fremgangsmåden i denne artikel skal følges, 
bistås Kommissionen af udvalget, der fungerer som 
et udvalg af rådgivende karakter, og som har 
Kommissionens repræsentant som formand. 
Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et 
udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. 
Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden 
for en frist, som formanden kan fastsætte under 
hensyntagen til de pågældende spørgsmåls hastende 
karakter, i givet fald ved afstemning. 
Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover 
har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens 
holdning indføres i mødeprotokollen. 
Kommissionen tager størst muligt hensyn til 
udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, 
hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse«. 
22. Artikel 18, stk. 2, affattes således: 
»2. Efter fremgangsmåden i artikel 16a vedtages 
de ændringer til dette direktiv, der er nødvendige for 
at skabe overensstemmelse med fællesskabsbestem­
melserne som omhandlet i stk. 1. 
3. Efter fremgangsmåden i artikel 16a vedtages 
der kodificerede udgaver af dette direktiv for at 
inkorporere alle de ændringer, der foretages i direk­
tivet«. 
Nr. C 29/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 2. 90 
23. Artikel 18, stk. 3, bliver artikel 18, stk. 4. 
24. I bilag V indsættes følgende som afsnit A: 
»A. Planter, planteprodukter eller andre objekter 
med oprindelse i Fællesskabet 
1. Planter, til udplantning, dog ikke potte­
planter, frø og akvarieplanter. 
2. Følgende plantedele: 
Frugt af: 
Citrus L. 
3. Kartoffelknolde. 
4. Vækstmedier som nærmere angivet i del B, 
nr. 5. litra a)«. 
25. I bilag V bliver den nuværende tekst del B, og titlen 
affattes således: »B. Planter, planteprodukter eller andre objekter 
med andet oprindelsessted end omhandlet i del 
A«. 
Artikel 2 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og 
administrative bestemmelser i kraft for senest den 1. 
januar 1991 at efterkomme dette direktiv. 
De i henhold til første afsnit vedtagne bestemmelser skal 
indeholde en udtrykkelig henvisning til dette direktiv. 
2. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen de 
nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, 
der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen under­
retter de øvrige medlemsstater herom. 
Artikel 3 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.