DA Den Europæiske Unions Tidende C 325/22

Meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne om ændring af meddelelse i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 1, med henblik på anvendelse af traktatens artikel 92 og 93 på kortfristet eksportkreditforsikring

(2005/C 325/11)

I. Indledning

Kommissionens meddelelse til medlemsstaterne i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 1, med henblik på anvendelse af traktatens artikel 92 og 93 på kortfristet eksportkreditforsikring (1) (herefter »meddelelsen fra 1997«) blev vedtaget i 1997 og skulle gælde i fem år fra den 1. januar 1998 til den 31. december 2002.

I 2001 vedtog Kommissionen en ændring til meddelelsen fra 1997 (2) (herefter »ændringen fra 2001«) om definitionen af »markedsmæssige« risici, som eventuelt ikke dækkes af eksportkreditforsikringsselskaberne med støtte fra staten. Ændringen fra 2001 betød også en forlængelse af meddelelsen fra 1997 indtil den 31. december 2004. Meddelelsen fra 1997 blev yderligere forlænget til den 31. december 2005 ved en meddelelse, som Kommissionen vedtog i 2004 (3).

I punkt 2.6 i meddelelsen fra 1997, som blev bekræftet i ændringen fra 2001, hedder det:

»Det private genforsikringsmarkeds kapacitet varierer«. Dette betyder, at definitionen på markedsmæssige risici ikke er fast, idet den kan ændres med tiden. Definitionen kan derfor tages op til overvejelse, især ved udløbet af disse retningslinjers gyldighedsperiode den 31. december 2004. Kommissionen vil i den forbindelse høre medlemsstaterne og andre interesserede parter (4). Ændres definitionen, skal der om nødvendigt tages hensyn til EF-lovgivningen vedrørende eksportkreditforsikring for herved at undgå konflikt eller retsusikkerhed.

I indledningen til ændringen fra 2001 hedder det endvidere:

»Kommissionen gør medlemsstaterne og interesserede parter opmærksom på, at den agter at gennemføre endnu en undersøgelse i 2003 for at undersøge, om det private genforsikringsmarked har mulighed for at tilpasse sig til en yderligere udvidelse af definitionen af markedsmæssige risici, således at den omfatter en bred vifte af kommercielle risici, herunder eventuelt kommercielle risici, der opstår overalt i verden. Hvis det på grundlag af en sådan undersøgelse og efter høring af medlemsstaterne bekræftes, at der er mulighed for en sådan dækning, vil den ændre definitionen af markedsmæssige risici i overensstemmelse hermed i forbindelse med den generelle revision af 1997-meddelelsen i 2004.«

Efter færdiggørelsen af en studie af situationen på det private genforsikringsmarked i eksportkreditforsikring og efter at have hørt medlemsstaterne, både inden for Rådets arbejdsgruppe for eksportkredit og på et multilateralt møde om statsstøtte, og andre interesserede parter har Kommissionen besluttet at videreføre definitionen af »markedsmæssige« risici fra meddelelsen fra 2001 uden ændringer. Imidlertid tilbyder private forsikringsselskaber i flertallet af medlemsstaterne ingen eller utilstrækkelig eksportforsikringsdækning til små virksomheder eller med begrænset eksportomsætning, hvilket skyldes en manglende eller meget ringe overskudsgrad, der afspejler manglende spredning blandt fremmede lande/aftagere og manglende uddannelse og viden om kompleksiteten ved eksportkreditforsikring blandt sådanne, som indebærer betydelige omkostninger til støtte og sagsbehandling, og derfor er Kommissionen parat til at betragte deres eksportrelaterede risici som »ikke-markedsmæssige« i de medlemsstater, hvor det private marked ikke kan tilbyde tilstrækkelig dækning, også med hensyn til behovet for, at de kommercielle forsikringsselskaber tilpasser sig til, at markedet er vokset som følge af EU-udvidelsen.

Denne nye bestemmelse gælder fra den 1. januar 2006 til den 31. december 2010. Dog vil Kommissionen vurdere markedssituationen for SMV med begrænset eksportomsætning inden for tre år. Hvis eksportkreditforsikringsdækningen for disse SMV viser sig at være til rådighed i tilstrækkeligt omfang på det private marked, vil Kommissionen ændre denne meddelelse ved at betragte deres eksportrelaterede risici som »markedsmæssige«.

Kommissionen har også besluttet at forlænge meddelelsen fra 1997 indtil den 31. december 2010.

Kommissionen vil gerne meddele medlemsstaterne og de interesserede parter, at den i 2010 igen vil undersøge det private forsikringsmarkeds evne til om nødvendigt at tilpasse definitionen af »markedsmæssige« risici i overensstemmelse hermed. Især på baggrund af den nye situation, der formodes at medføre »ikke-markedsmæssige« risici.

II. Ændringer til meddelelsen fra 1997

Følgende ændringer til meddelelsen fra 1997, senest ændret i 2001, får virkning fra den 1. januar 2006:

1. I punkt 2.5 indsættes følgende afsnit efter første afsnit: »Uanset definitionen af »markedsmæssige« risici i det foregående afsnits første punktum, og i det omfang der ikke findes et privat forsikringsmarked i en medlemsstat, betragtes kommercielle og politiske risici for offentlige og private debitorer i de i bilaget anførte lande som midlertidigt ikke-markedsmæssige, hvis de indehaves af små eller mellemstore virksomheder efter EU's relevante definition (5) med en samlet årlig eksportomsætning på højst [2 mio. EUR] (6). Under sådanne omstændigheder skal et offentligt eller offentligt støttet eksportkreditforsikringsselskab i videst muligt omfang tilpasse sine præmier til sådanne »ikke-markedsmæssige« risici med de præmier, der i øvrigt beregnes af eksportkreditforsikringsselskaber for den pågældende risikotype ved at tage højde for begrænset spredning blandt udenlandske aftagere, de forsikrede virksomheders karakteristika og de dermed forbundne omkostninger. Medlemsstater, der agter at underrette Kommissionen om anvendelse af denne bestemmelse, er omfattet af samme procedure og betingelser som fastsat i punkt 4.4 nedenfor om anvendelsen af fritagelsesbestemmelsen. Kommissionen forbeholder sig ret til at fjerne denne bestemmelse eller ændre anvendelsesbetingelserne herfor efter høring af medlemsstaterne, såfremt den finder, at det private forsikringsmarkeds kapacitet inden for dette segment forandrer sig, mens denne meddelelse er gældende.«

2. Punkt 2.6 affattes således: »Det private genforsikringsmarkeds kapacitet varierer. Dette betyder, at definitionen på markedsmæssige risici ikke er fast, idet den kan ændres med tiden. Definitionen kan derfor tages op til overvejelse, især ved udløbet af disse retningslinjers gyldighedsperiode. Kommissionen vil i den forbindelse høre medlemsstaternes repræsentanter med relevant erfaring på dette område og andre interesserede parter. Ændres definitionen, skal der om nødvendigt tages hensyn til EF-lovgivningen vedrørende eksportkreditforsikring for herved at undgå konflikt eller retsusikkerhed.«

3. Punkt 4.5 affattes således: »Denne meddelelse finder anvendelse indtil den 31. december 2010.«

(1) EFT C 281 af 17.9.1997, s. 4.

(2) EFT C 217 af 2.8.2001, s. 2.

(3) EUT C 307 af 11.12.2004, s. 12.

(4) Kommissionen vil bl.a. bede Rådet om bistand (f.eks. dets eksportkreditgruppe

(5) Kommissionens henstilling af 2003/361/EF af 6. maj 2003 vedrørende definitionen af små og mellemstore virksomheder (EUT L 124 af 20.5.2003, s. 36) med eventuelle senere ændringer.

(6) Beregningen af den relevante årlige eksportomsætning sker efter artikel 4 i bilag I til Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 med eventuelle senere ændringer. Bestemmelserne i bilag I, artikel 4, stk. 2, gælder med de nødvendige forandringer for den relevante virksomheds årlige eksportomsætning.