Eurojusts beføjelser (Som defineret i artikel 3, 5, 6 og 7 i Rådets afgørelse 2002/187/RIA, som ændret ved afgørelse 2003/659/RIA og afgørelse 2009/426/RIA)

Mål Artikel 3 i Rådets afgørelse om Eurojust Som led i efterforskningen og retsforfølgningen af de i artikel 4 omhandlede grove lovovertrædelser, der berører to eller flere medlemsstater, især organiseret grov kriminalitet, er Eurojusts mål: a) at fremme og forbedre koordineringen mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder af efterforskningen og retsforfølgningen i medlemsstaterne under hensyn til enhver anmodning fra en medlemsstats kompetente myndighed og enhver oplysning fra et organ, der er kompetent i medfør af bestemmelser, der er vedtaget inden for traktaternes rammer b) at forbedre samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder, især ved at gøre det lettere at efterkomme anmodninger og gennemføre afgørelser om retligt samarbejde, herunder om instrumenter, der gennemfører princippet om gensidig anerkendelse c) at yde anden støtte til medlemsstaternes kompetente myndigheder med henblik på at gøre deres efterforskning og retsforfølgning mere effektiv. Opgaver Artikel 5 i Rådets afgørelse om Eurojust 1. Med henblik på at nå sine mål udfører Eurojust sine opgaver: a) ved hjælp af et eller flere af de berørte nationale medlemmer, jf. artikel 6, eller b) som et kollegium, jf. artikel 7: i) såfremt dette ønskes af et eller flere nationale medlemmer, der er berørt af en sag, som behandles af Eurojust, eller ii) i forbindelse med efterforskning eller retsforfølgning, som har konsekvenser på EU-plan, eller som kan berøre andre medlemsstater end dem, der er direkte involveret, eller iii) hvis der er tale om et generelt spørgsmål om at realisere Eurojusts mål, eller iv) hvis det på anden måde er fastsat i denne afgørelse. 2. Ved udførelsen af sine opgaver angiver Eurojust, om den handler ved hjælp af et eller flere af de nationale medlemmer i medfør af artikel 6 eller som et kollegium i medfør af artikel 7. Artikel 6 i Rådets afgørelse om Eurojust 1. Når Eurojust handler ved hjælp af sine nationale medlemmer: a) kan den, under angivelse af grundene hertil, anmode de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder om: i) at indlede efterforskning eller retsforfølgning vedrørende konkrete forhold ii) at acceptere, at en anden medlemsstat bedre er i stand til at indlede efterforskning eller retsforfølgning vedrørende konkrete forhold iii) at foretage en koordinering mellem de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder iv) at nedsætte et fælles efterforskningshold i overensstemmelse med de relevante samarbejdsinstrumenter v) at meddele Eurojust de oplysninger, der er nødvendige for, at den kan udføre sine opgaver vi) at træffe særlige efterforskningsmæssige foranstaltninger vii) at træffe enhver anden foranstaltning, som er begrundet i hensynet til efterforskningen eller retsforfølgningen. b) sikrer den, at de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder gensidigt underrettes om efterforskning og retsforfølgning, som Eurojust har kendskab til c) bistår den efter anmodning medlemsstaternes kompetente myndigheder med at sikre den bedst mulige koordinering af efterforskningen og retsforfølgningen d) yder den støtte med henblik på at forbedre samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder e) samarbejder og rådfører den sig med det europæiske retlige netværk, herunder ved at anvende dets dokumentationsdatabase og bidrage til at forbedre den f) yder den i de i artikel 3, stk. 2 og 3, omhandlede tilfælde og med kollegiets samtykke støtte til efterforskning og retsforfølgning, der vedrører kompetente myndigheder i en enkelt medlemsstat. 2. Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente nationale myndigheder uden unødig forsinkelse reagerer på anmodninger i henhold til denne artikel. Artikel 7 i Rådets afgørelse om Eurojust 1. Når Eurojust handler som et kollegium: a) kan den i forbindelse med de former for kriminalitet og de lovovertrædelser, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, rette en begrundet anmodning til de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder om: i) at indlede efterforskning eller retsforfølgning vedrørende konkrete forhold ii) at acceptere, at en anden medlemsstat bedre er i stand til at indlede efterforskning eller retsforfølgning vedrørende konkrete forhold iii) at foretage en koordinering mellem de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder iv) at nedsætte et fælles efterforskningshold i overensstemmelse med de relevante samarbejdsinstrumenter v) at meddele Eurojust de oplysninger, der er nødvendige for, at den kan udføre sine opgaver b) sikrer den gensidig underretning af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne om efterforskning og retsforfølgning, som Eurojust har kendskab til, og som har konsekvenser på EU-plan, eller som kan berøre andre medlemsstater end dem, der er direkte berørt c) bistår den efter anmodning medlemsstaternes kompetente myndigheder med at sikre den bedst mulige koordinering af efterforskningen og retsforfølgningen d) yder den støtte med henblik på at forbedre samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder, navnlig på grundlag af Europols analyse e) samarbejder og rådfører den sig med det europæiske retlige netværk, herunder ved at anvende dets dokumentationsdatabase og bidrage til at forbedre den f) kan den yde støtte til Europol, navnlig ved at afgive udtalelser på grundlag af analyser, som den har foretaget g) kan den yde logistisk støtte i de i litra a), c) og d), nævnte tilfælde. Den logistiske støtte kan omfatte hjælp til oversættelse, tolkning og tilrettelæggelse af koordineringsmøder. 2. Hvis to eller flere nationale medlemmer ikke kan blive enige om, hvordan en konflikt om retternes kompetence med hensyn til at indlede efterforskning eller retsforfølgning i henhold til artikel 6 og navnlig artikel 6, stk. 1, litra c), skal løses, anmodes kollegiet om at afgive en skriftlig ikke-bindende udtalelse om sagen, forudsat at forholdet ikke har kunnet løses efter aftale mellem de pågældende kompetente nationale myndigheder. Kollegiets udtalelse fremsendes straks til de berørte medlemsstater. Dette stykke berører ikke stk. 1, litra a), nr. ii). 3. En kompetent myndighed kan uanset bestemmelserne i instrumenter, der er vedtaget af Den Europæiske Union vedrørende retligt samarbejde, indberette gentagne afslag på eller vanskeligheder med at fuldbyrde anmodninger og afgørelser om retligt samarbejde til Eurojust, herunder om instrumenter, der gennemfører princippet om gensidig anerkendelse, og anmode kollegiet om at afgive en skriftlig ikke-bindende udtalelse om problemet, forudsat at det ikke har kunnet løses efter aftale mellem de kompetente nationale myndigheder eller ved de pågældende nationale medlemmers indgriben. Kollegiets udtalelse fremsendes straks til de berørte medlemsstater.