Nr. C 141/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 5. 88 
BILAG II 
MINIMUMSFORSKRIFTER FOR ARBEJDSPLADSEN I HENHOLD TIL ARTIKEL 6 
Minimumsforskrifterne i dette bilag finder først anvendelse, når den tilsvarende risiko opstår på den 
pågældende arbejdsplads. 
1. Bygninger, som danner ramme om arbejdspladser, skal være stabile og have en soliditet, der står i forhold til 
disse bygningers anvendelse. 
2. Udgange og nødudgange skal føre så direkte som muligt ud i det fri eller til et sikkerhedsområde. I tilfælde af 
fare skal alle arbejdspladser kunne evakueres hurtigt og sikkert; der skal forefindes et tilstrækkeligt antal 
udgange og nødudgange. 
De døre, der giver adgang til nødudgangene, skal være lette at åbne, og de skal åbne udad; skydedøre og 
drejedøre må ikke forefindes. 
Udgange og nødudgange skal afmærkes i henhold til de nationale bestemmelser til gennemførelse af direktiv 
77/756/EØF. Denne afmærkning skal anbringes på passende steder og være af varig karakter. 
3. På arbejdspladserne skal der forefindes passende førstehjælps- og brandbekæmpelsesudstyr. Dette udstyrs 
placering skal markeres med en passende, hensigtmæssigt placeret skiltning, som er af permanent karakter. 
4. Hvis arbejdspladsen omfatter farlige områder, der på grund af arbejdets art indebærer nedstyrtningsrisiko 
for arbejdstagere eller fare for nedstyrtning af genstande, skal sådanne områder i det omfang, det er muligt, 
udstyres med afspærringer, der hindrer arbejdstagerne i at færdes i disse områder. 
5. Lokaler, hvor arbejdstagerne er særligt udsat for risiko i tilfælde af, at den kunstige belysning svigter, samt 
udgange og nødudgange skal være udstyret med en nødbelysning med tilstrækkelig intensitet. 
6. Svingdøre skal være gennemsigtige eller have gennemsigtige paneler. 
7. Arbejdspladserne skal være indrettet således, at trafikken af gående og kørende færdsel kan foregå uden 
fare. 
8. Arbejdspladserne skal være indrettet på en sådan måde, at arbejdstagerne i nærheden af deres arbejdsstation 
råder over separate lokaler udstyret med et tilstrækkeligt antal toiletter og håndvaske (toiletrum). 
9. I personalets opholdsrum skal der træffes foranstaltninger til beskyttelse af ikke-rygere. 
Forslag til Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om 
personlige værnemidler 
KOM(88) 157 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 14. april 1988) 
(88/C 141/03) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, i samarbejde med Europa-Parlamentet og 
ud fra følgende betragtninger: 
Der skal vedtages foranstaltninger til gradvis indførelse af 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, det indre marked i løbet af en periode, der udløber den 
30. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 141/15 
31. december 1992; det indre marked omfatter et område 
uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, 
personer og tjenesteydelser; 
der har af hensyn til sundheden, arbejdssikkerheden og den 
personlige beskyttelse i de senere år været indført 
bestemmelser og standarder for mange former for person­
lige værnemidler i forskellige medlemsstater; 
disse bestemmelser og standarder indeholder ofte meget 
detaljerede krav til udformning, fremstilling, kvalitet, 
afprøvning og godkendelse af de personlige værnemidler 
med henblik på at beskytte brugerne mod skader og 
sygdomme; 
især kræver arbejdsmiljølovgivningerne anvendelse af 
personlige værnemidler; arbejdsgiveren forpligtes ved 
talrige bestemmelser til at stille egnede personlige værne­
midler til rådighed for de ansatte, såfremt der ikke er truffet 
— hvilket prioriteres — kollektive beskyttelsesforanstalt­
ninger ; 
bestemmelserne for personlige værnemidler kan være 
meget forskellige i medlemsstaterne; de kan derfor være en 
hindring for samhandelen og dermed for oprettelsen af 
fællesmarkedet og dettes funktion; 
medlemsstaternes bestemmelser om personlige værnemid­
ler skal harmoniseres for at sikre fri omsætning af disse 
produkter, idet det bestående og rimelige beskyttelsesni­
veau i medlemsstaterne ikke må sænkes, men kan hæves, 
når det er nødvendigt; 
de i dette direktiv indeholdte bestemmelser vedrørende 
konstruktion og fremstilling, der er væsentlige for at nå 
frem til et mere sikkert arbejdsmiljø, berører ikke 
bestemmelserne vedrørende anvendelsen af personlige 
værnemidler og beskyttelsen af arbejdstagernes sundhed og 
sikkerhed på arbejdspladsen; 
i dette direktiv defineres kun de væsentlige krav, som 
personlige værnemidler skal opfylde; for at lette beviset 
for, at disse væsentlige krav er opfyldt, må der i 
Fællesskabet indføres harmoniserede standarder for 
konstruktion, fremstilling, specifikationer og afprøvnings-
metoder for personlige værnemidler, hvis overholdelse 
indebærer, at disse produkter formodes at opfylde de 
væsentlige krav i dette direktiv; disse harmoniserede EF-
standarder udarbejdes af private organer og skal ikke være 
obligatoriske; med henblik herpå anerkendes Den Euro­pæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Euro­
pæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cene-
lec) som kompetente organer til vedtagelse af harmonisere­
de standarder efter de generelle retningslinjer for samar­
bejde mellem Kommissionen og disse organer ratificeret 
den 13. november 1984; i dette direktiv forstås ved en 
harmoniseret standard en teknisk specifikation (europæisk 
standard eller harmoniseringsdokument), der er vedtaget af 
et af de nævnte organer eller af begge efter mandat fra 
Kommissionen i overensstemmelse med Rådets direktiv 83/ 
189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure 
med hensyn til tekniske standarder og forskrifter 0) og 
ovennævnte almindelige retningslinjer; 
udarbejdelsen af de fornødne harmoniserede standarder i 
henhold til dette direktiv vil som følge af det omfattende 
anvendelsesområde og den frist, der er fastsat for 
gennemførelsen af det indre marked betyde en meget stor 
arbejdsbyrde, og indtil disse standarder er vedtaget, bør 
man defor midlertidigt i overensstemmelse med Traktatens 
bestemmelser bevare status quo med hensyn til overens­
stemmelse med de gældende nationale standarder for de 
personlige værnemidler, som ikke omfattes af en harmoni­
seret standard på det tidspunkt, hvor dette direktiv 
vedtages; 
det stående udvalg, der er nedsat ved artikel 5 i direktiv 83/ 
189/EØF, er i betragtning af dets generelle og horisontale 
rolle i Fællesskabets standardiseringspolitik, især i forbin­
delse med udarbejdelsen af standardiseringsanmodninger 
og fortolkningen af de gældende standardiseringsbestem-
melser, selvskrevet til at bistå Kommissionen med at føre 
fællesskabskontrol med, at de harmoniserede standarder 
overholdes; 
det skal sikres, at arbejdsmarkedets parter og især 
arbejdstagerorganisationerne konsulteres ved standardise­
ringen og ved forvaltningen af dette direktiv; 
kontrol med overholdelsen af disse tekniske forskrifter er 
nødvendig for effektivt at beskytte bruger og tredjemand; 
de bestående kontrolprocedurer kan være meget forskellige 
i medlemsstaterne; for at undgå gentagne kontroller, der i 
høj grad er en hindring for den fri omsætning af personlige 
værnemidler, bør der fastsættes en gensidig anerkendelse af 
medlemsstaternes kontroller; med henblik herpå bør der 
især indføres en harmoniseret EF-fremgangsmåde og 
harmoniserede kriterier for, hvilke organer, der skal have 
til opgave at foretage undersøgelser, kontrol og verifika­
tion ; 
(!) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. 
Nr. C 141/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 5. 88 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
KAPITEL I 
Anvendelsesområde, markedsføring og fri omsætning 
Artikel 1 
1. Dette direktiv anvendes på personlige værnemidler, i 
det følgende benævnt PVM. 
I direktivet fastsættes bestemmelserne for markedsføring 
og fri omsætning i EF samt de væsentlige sikkerhedskrav, 
som disse værnemidler skal opfylde af hensyn til brugernes 
sikkerhed og sundhed. 
2. I dette direktiv forstås ved PVM enhver anordning 
bestemt til at bæres eller holdes af én person med henblik på 
beskyttelse mod en eller flere risici, der kan true hans 
sikkerhed og sundhed. 
Ligeledes betragtes følgende som PVM: 
a) En helhed bestående af flere samhørende anordninger 
eller dele, som er samlet af fabrikanten til en enhed med 
henblik på at beskytte én person mod en eller flere risici, 
der vil kunne optræde samtidigt (kombiværn); 
b) En beskyttende anordning eller del, der udgør en enhed 
med, og som kan adskilles eller ikke adskilles fra et ikke-
beskyttende personligt udstyr, der bæres eller holdes af 
én person med henblik på udførelse af en aktivitet; 
c) Udskiftelige dele af PVM, der er nødvendige for, at de 
kan fungere. 
3. Ligeledes betragtes som integrerende del af PVM alle 
forbindelsessystemer, der markedsføres med PVM, for at 
sammenføje dem med en ekstern anordning, selv når dette 
forbindelsessystem ikke vedvarende skal bæres eller holdes 
af brugeren i det tidsrum, hvor han er udsat for risikoen/ 
risiciene. 
4. Dette direktiv omfatter ikke 
— PVM, der omfattes af et andet EØF-direktiv med 
samme målsætning om markedsføring og fri omsætning 
og sikkerhed som nærværende direktiv, 
— uafhængigt af ovennævnte udelukkelsesgrund, sådanne 
arter og typer af PVM, der er anført på listen over 
undtagelser i bilag I. 
Artikel 2 
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstalt­
ninger for, at de i artikel 1 omhandlede PVM kun kan 
markedsføres og ibrugtages, hvis brugerens sikkerhed og 
sundhed kan garanteres, uden at andre personers og husdyrs sikkerhed og sundhed bringes i fare eller ejendom 
beskadiges, når de vedligeholdes på passende måde og 
anvendes efter hensigten. 
2. Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes mulighed 
for under overholdelse af traktaten at foreskrive de krav, 
som de finder nødvendige for at beskytte brugerne, hvis 
dette ikke indebærer ændringer af PVM, så de ikke 
opfylder bestemmelserne i nærværende direktiv. 
3. Medlemsstaterne kan ikke under messer og udstillinger 
osv. hindre forevisning af PVM, der ikke er i overensstem­
melse med nærværende direktiv, når det på et tydeligt skilt 
klart angives, at disse PVM ikke er godkendt, samt at det er 
forbudt at erhverve dem og (eller) på nogen måde anvende 
dem — herunder til forsøg på personer — før fabrikanten 
eller dennes repræsentant etableret i Fællesskabet har bragt 
det i overensstemmelse med kravene. 
Artikel 3 
1. De i artikel 1 omhandlede PVM skal opfylde de 
væsentlige sikkerhedskrav, der er anført i bilag II. 
2. De PVM, der omhandles i artikel 8, stk. 2, skal være i 
overensstemmelse med: 
— de nationale standarder, der gælder for dem, og som 
gennemfører de harmoniserede standarder, hvis refe­
rencer er blevet offentliggjort i De Europæiske Fælles­
skabers Tidende, eller 
— andre tekniske specifikationer, på betingelse af, at disse 
sikrer, at PVM får et beskyttelsesniveau, der svarer til 
det i de væsentlige sikkerhedskrav fastsatte niveau, 
hvilket vurderes af et godkendt kontrolorgan, som 
omhandlet i artikel 9, i henhold til proceduren i artikel 
10, stk. 3. 
3. De i artikel 8, stk. 2, omhandlede PVM, for hvilke der 
endnu ikke foreligger harmoniserede standarder, kan 
midlertidigt og senest indtil den 31. december 1992 fortsat 
være omfattet af de nationale ordninger, der er gældende 
på det tidspunkt, hvor dette direktiv vedtages, forudsat at 
disse ordninger er i overensstemmelse med Traktatens 
bestemmelser. 
Artikel 4 
1. Medlemsstaterne kan ikke forbyde, begrænse eller 
hindre markedsføring af PVM eller dele af PVM, der 
opfylder bestemmelserne i dette direktiv, og som er 
forsynet med EF-mærke. 
2. Medlemsstaterne kan ikke forbyde, begrænse eller 
hindre markedsføring af dele af PVM, der ikke er forsynet 
med EF-mærke, og som er bestemt til at indgå i PVM, 
30. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 141/17 
medmindre sådanne dele ikke er væsentlige og nødvendige 
for, at PVM kan fungere. 
Artikel 5 
Medlemsstaterne betragter PVM, der er forsynet med EF-
mærke, som værende i overensstemmelse med de væsent­
lige sikkerhedskrav, der omhandles i artikel 3, idet det med 
EF-mærket erklæres, at PVM opfylder 
— de nationale standarder, der gælder for dem, og som 
gennemfører de harmoniserede standarder, hvis refe­
rencer er blevet offentliggjort i De Europæiske fælles­
skabers Tidende. Medlemsstaterne offentliggør referen­
cerne for disse nationale standarder, eller 
— andre tekniske specifikationer, der sikrer et beskyttel­
sesniveau, der svarer til det niveau, der er fastsat i de 
væsentlige sikkerhedskrav i dette direktiv. 
Artikel 6 
Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at de i artikel 5 
omhandlede harmoniserede standarder ikke eller ikke 
længere fuldt ud opfylder de i artikel 3 omhandlede 
relevante væsentlige krav, indkalder Kommissionen eller 
medlemsstaten det stående udvalg, der er nedsat ved 
direktiv 83/189/EØF, i det følgende benævnt »udvalget«, 
idet grundene hertil anføres. Udvalget afgiver en hasteudta­
lelse. 
På baggrund af udvalgets udtalelse meddeler Kommissio­
nen medlemsstaterne, om det er nødvendigt at trække de 
pågældende standarder tilbage fra offentliggørelse som 
omhandlet i artikel 5. 
Artikel 7 
1. Konstaterer en medlemsstat, at PVM med EF-mærke, 
der anvendes efter deres formål, kan frembyde en 
sikkerhedsrisiko for personer, husdyr og ejendom, træffer 
den de nødvendige foranstaltninger til at trække disse PVM 
tilbage fra markedet, forbyde markedsføring eller begrænse 
den frie omsætning af dem. 
Medlemsstaten underretter øjeblikkeligt Kommissionen 
om en sådan foranstaltning, idet den anfører grundene til 
sin beslutning og navnlig, hvorvidt den manglende 
overensstemmelse skyldes, at 
a) de i artikel 3 omhandlede væsentlige krave ikke er 
opfyldt; 
b) de i artikel 5 omhandlede standarder ikke er blevet 
korrekt anvendt; 
c) der er mangler ved de i artikel 5 omhandlede standarder. 
2. Kommissionen rådfører sig snarest muligt med de 
involverede parter. Konstaterer Kommissionen efter dette 
samråd, at foranstaltningen er berettiget, giver den 
øjeblikkelig den medlemsstat, der har taget initiativet, samt de øvrige medlemsstater underretning derom. Såfremt den i 
stk. 1 omhandlede beslutning er begrundet i mangler ved 
standarderne, forelægger Kommissionen inden for 2 
måneder sagen for udvalget, hvis den medlemsstat, der har 
truffet beslutningen, har til hensigt at fastholde den, og den 
indleder de i artikel 6 anførte procedurer. 
3. Er et PVM uberettiget forsynet med EF-mærket, 
træffer den kompetente medlemsstat passende foranstalt­
ninger over for den, der har påsat mærket, og underretter 
Kommissionen samt de øvrige medlemsstater derom. 
4. Kommissionen sørger for, at medlemsstaterne holdes 
underrettet om forløbet og resultaterne af proceduren i 
nærværende artikel. 
KAPITEL II 
Godkendelsesprocedure 
Artikel 8 
2. Inden en PVM-model markedsføres, skal fabrikanten 
eller dennes repræsentant etableret i Fællesskabet udar­
bejde den i bilag III, afsnit I, omhandlede dokumentation, 
således at den eventuelt kan forelægges de kompetente 
myndigheder. 
2. Forud for seriefremstilling af andre PVM end dem, der 
omhandles i stk. 3, skal fabrikanten eller dennes repræsen­
tant, som er etableret i Fællesskabet, lade en model deraf 
underkaste den i artikel 10 omhandlede EF-typeafprøv-
ning. 
3. Undtaget fra EF-typeafprøvning er ukomplicerede 
PVM, hvor brugeren selv kan vurdere, om de er effektive 
mod de ufarlige smårisici, som brugeren på grund af deres 
gradvise virkning i tide bliver opmærksom på. 
Til denne kategori hører især PVM til husholdnings-, sy- og 
havearbejde, til beskyttelse mod solens stråler, dårligt vejr 
og tilsmudsning. 
4. For seriefremstillede PVM skal der inden markedsfø­
ringen udstedes 
a) en EF-verifikation som omhandlet i artikel 11, hvis der 
er tale om komplicerede PVM til beskyttelse af brugeren 
mod farer, hvis øjeblikkelige virkninger han ikke i tide 
bliver opmærksom på, men som kan medføre døden. Til 
denne kategori hører: 
— udstyr til indsats i iltfattige omgivelser, hvor der ikke 
kan åndes, og (eller) i omgivelser, der er stærkt 
forurenet med meget giftige eller radiotoksiske 
Nr. C 141/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 5. 88 
stoffer, der desuden kan have skadelige virkninger 
på andre dele af kroppen end åndedrætsorganerne, 
— udstyr til indsats i varme omgivelser, hvor lufttempe­
raturen kan overskride 100°C, med eller uden 
flammer eller udslyngning af fusionsmateriale, 
— udstyr til indsats i kolde omgivelser, hvor lufttempe­
raturen kan være under — 50°C. 
b) en EF-overensstemmelseserklæring fra fabrikanten som 
omhandlet i artikel 12, hvis det drejer sig om PVM, der 
ikke falder under den i litra a) anførte kategori. 
Artikel 9 
1. Hver medlemsstat underretter Kommissionen og de 
øvrige medlemsstater om de godkendte organer, som skal 
foretage de i artikel 8 nævnte godkendelsesprocedurer. 
Kommissionen offentliggør til orientering listen over disse 
organer samt det kendenummer, de har fået tildelt, i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende og sørger for, at den 
ajourføres. 
2. Bilag III, afsnit II, indeholder de mindstekrav, 
medlemsstaterne skal overholde i forbindelse med godken­
delse af organerne. 
3. En medlemsstat, som har godkendt et organ, skal 
trække godkendelsen tilbage, hvis den konstaterer, at 
organet ikke længere opfylder de i bilag III, afsnit II, 
opstillede krav. Den underretter omgående Kommissionen 
og de øvrige medlemsstater herom. 
EF-typeafprøvning 
Artikel 10 
EF-typeafprøvningen er den procedure, hvorefter det 
godkendte kontrolorgan konstaterer og bekræfter, at en 
PVM-model opfylder de bestemmelser i nærværende 
direktiv, som gælder for den. 
1. Ansøgningen om EF-typeafprøvningen indgives af 
fabrikanten eller dennes repræsentant til et enkelt 
godkendt kontrolorgan for den pågældende model. 
Repræsentanten skal være etableret i Fællesskabet. 
2. Ansøgningen skal indeholde: 
— navn og adresse på fabrikanten eller dennes repræ­
sentant samt angivelse af værnemidlernes fremstil-
lingssted, 
— de i bilag III, afsnit I, omtalte tekniske konstruk-
tionsdata. 
Ansøgningen ledsages af et passende antal prøveeksem­
plarer af den model, der skal godkendes. 
3. Det godkendte organ foretager EF-typeafprøvningen i 
henhold til nedenstående fremgangsmåde: a) Det foretager en gennemgang af de tekniske 
konstruktionsdata for at kontrollere, om de svarer til 
kravene; i forbindelse med andre tekniske specifika­
tioner end de harmoniserede standarder, som 
omhandlet i artikel 3, stk. 2, kontrollerer det, at de 
svarer til de væsentlige sikkerhedskrav. 
b) Under undersøgelsen af modellen skal organet: 
— kontrollere, at den er fremstillet i overensstem­
melse med de tekniske konstruktionsdata og kan 
anvendes sikkert efter sin bestemmelse, 
— foretage passende undersøgelser og afprøvninger 
for at kontrollere, at den er i overensstemmelse 
med de standarder eller andre tekniske specifika­
tioner og (eller) de væsentlige krav, som er 
opstillet for dem. 
4. Opfylder modellen de bestemmelser, som gælder for 
den, udsteder organet en EF-typeafprøvningsattest, som 
meddeles ansøgeren. I attesten anføres afprøvningens 
resultater og de betingelser, den eventuelt har været 
underkastet, og den indeholder de beskrivelser og teg­
ninger, som er nødvendige for at identificere den godkendte 
model. 
Kommissionen, de øvrige godkendte organer og de øvrige 
medlemsstater kan få en kopi af attesten og kan efter 
begrundet anmodning få en kopi af de tekniske konstruk­
tionsdata og af rapporten over de udførte undersøgelser og 
afprøvninger. 
5. Et organ, som afslår at udstede en EF-typeafprøvnings­
attest, underretter de øvrige godkendte organer herom. Et 
organ, som trækker en EF-typeafprøvningsattest tilbage, 
underretter den medlemsstat, som har godkendt det, 
herom. Denne underretter de øvrige medlemsstater og 
Kommissionen og angiver begrundelsen for beslutningen. 
EF-verifikation 
Artikel 11 
1. EF-verifikationen har til formål at kontrollere og 
attestere, at de fremstillede PVM er i overensstemmelse 
med den godkendte model. Den udføres af det kontrol­
organ, der har udstedt EF-typeafprøvningsattesten, i 
overensstemmelse med de i det følgende anførte bestem­
melser. 
2. Verifikationen udføres periodisk på de partier af PVM, 
som indgives af fabrikanten eller dennes repræsentant, som 
er etableret i Fællesskabet. Disse partier ledsages af den i 
artikel 10 nævnte EF-typeafprøvningsattest. 
3. Under undersøgelsen af et parti kontrollerer organet, 
at PVM er fremstillet og kontrolleret i overensstemmelse 
med de tekniske konstruktionsdata, og gennemfører 
30. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 141/19 
relevante afprøvninger af partiet. Det udsteder en EF-
verifikationsattest. 
EF-overensstemmelseserklæring 
Artikel 12 2. EF-mærket skal påsættes PVM og deres emballage på 
synlig og læselig måde og således, at det ikke slettes under 
de pågældende PVM's forventede levetid. 
3. Det er forbudt på PVM at påsætte mærker eller 
angivelser, der kan forveksles med EF-mærket. 
I forbindelse med proceduren for EF-overensstemmelseser-
klæringer udsteder en fabrikant, i overensstemmelse med 
bestemmelserne i artikel 8, stk. 4, litra b), 
1. en erklæring, hvorved det bekræftes, at eksemplarerne 
af en markedsført PVM-model opfylder de væsentlige 
krav i dette direktiv, således at denne erklæring 
eventuelt kan forelægges de kompetente myndigheder 
2. og hvert eksemplar af ovennævnte PVM-model påsæt­
tes det i artikel 13 omhandlede EF-mærke. 
KAPITEL III 
EF-mærke 
Artikel 13 
1. EF-mærket består af bogstaverne EF efterfulgt af de to 
sidste tal i det år, i hvilket mærket er blevet påsat, samt det i 
artikel 9, stk. 1, omhandlede kendenummer, hvis et 
godkendt kontrolorgan har interveneret. 
De to modeller af EF-mærket, der skal anvendes når 
henholdsvis et kontrolorgan har interveneret eller ikke har 
interveneret, er vist i bilag IV. KAPITEL IV 
Afsluttende bestemmelser 
Artikel 14 
Medlemsstaternes afgørelser i medfør af nærværende 
direktiv skal klart begrundes. De skal hurtigst muligt 
meddeles de interesserede med angivelse af de klagemulig­
heder, der står åbne ifølge den pågældende medlemsstats 
lovgivning, og af fristerne for disse klagers indgivelse. 
Artikel 15 
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 
31. december 1989 de love og administrative bestemmelser, 
der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De 
underretter straks Kommissionen herom. 
Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra den 1. 
juli 1990. 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationa­
le retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er 
omfattet af dette direktiv. 
Artikel 16 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
BILAG I 
UDTØMMENDE LISTE OVER ARTER ELLER TYPER AF PVM, DER IKKE FALDER IND UNDER 
NÆRVÆRENDE DIREKTIVS ANVENDELSESOMRÅDE (*) 
1. PVM udformet og fremstillet til de væbnede styrker eller til ordensmyndighederne. 
2. PVM til privat brug til beskyttelse mod vejrliget. 
3. PVM til selvforsvar mod voldsmænd. 
(*) Uafhængig af den grund til udelukkelse, der er anført i artikel 1. 
Nr. C 141/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 5. 88 
BILAG II 
FORSLAG TIL DIREKTIV OM PERSONLIGE VÆRNEMIDLER 
VÆSENTLIGE KRAV TIL KONSTRUKTION OG FREMSTILLING AF PERSONLIGE 
VÆRNEMIDLER (PVM) 
1. GENERELLE KRAV 
1.1. Konstruktionsprincipper 
1.1.1. Ergonomi 
PVM skal konstrueres således, at brugeren ved normal anvendelse og under arbejdets forventede 
varighed effektivt og med minimal gene kan udføre det arbejde, der udsætter ham for de risici, 
som værnemidlet skal beskytte ham imod, med et så højt beskyttelsesniveau, som er nødvendigt, 
og som er tilpasset risikoniveauet. 
1.1.2. Beskyttelsesniveau 
PVM skal i de tilfælde, det er nødvendigt, fremstilles i forskellige klasser med forskellige 
beskyttelsesniveauer. 
.1.2. PVM's uskadelighed 
1.2.1. Ingen risici eller andre ulemper i forbindelse med værnemidlerne selv 
PVM skal konstrueres og fabrikeres således, at de ikke medfører risici eller andre ulemper under 
normale anvendelsesforhold, og heller ikke under forhold, der ikke er normale, men som med 
rimelighed kan forudses i forbindelse med anvendelsen. 
1.2.1.1. Egnede materialer 
De materialer, der anvendes til PVM, skal udvælges og komineres således, at de eller deres 
eventuelle nedbrydningsprodukter ikke er til skade for brugerens hygiejne eller sundhed. 
.1.2.1.2. Egnet overflade på alle de dele af PVM, der kommer i kontakt med brugeren 
Alle dele af et værnemiddel, der vil kunne komme i kontakt med brugeren under anvendelsen, 
skal være fri for ujævnheder, skarpe kanter, spidser osv., der kan medføre irritation eller 
læsioner. 
1.2.1.3. Brugerens bevægelsesfrihed skal hæmmes mindst muligt 
Værnemidlet skal mindst muligt hindre bevægelsesfrihed og modtagelse af sanseindtryk. Det må 
heller ikke give anledning til, at brugeren foretager utilsigtede bevægelser. 
1.3. Komfort og effektivitet 
1.3.1. Værnemidlets tilpasning til brugerens morfologi 
PVM skal udformes og fremstilles således, at de kan placeres så let som muligt på brugeren i en 
hensigtsmæssig position og forblive dér, så længe det forventes nødvendigt under hensyn til de 
omgivende faktorer samt brugerens bevægelser og stillinger. Derfor skal værnemidlet bedst 
30. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 141/21 
muligt kunne tilpasses brugerens morfologi ved alle egnede midler som f.eks. hensigtmæssige 
regulerings- og fastgørelsessystemer og et tilstrækkeligt stort udvalg af størrelser og numre. 
1.3.2. Lethed og soliditet 
< Soliditeten og effektiviteten skal inden for værnemidlets anvendelsesmuligheder og forventede 
holdbarhed svare til de risici, der skal imødegås. 
PVM skal være så lette som muligt, uden at dette går ud over soliditeten eller effektiviteten. 
Foruden de specifikke yderligere krav, som PVM skal opfylde for at sikre en effektiv beskyttelse 
mod de risici, der skal forebygges (jf. afsnit 3), skal det være tilstrækkeligt modstandsdygtigt over 
for sædvanlige, ydre påvirkninger af fysisk art (gnidning, stød eller vibrationer) eller af kemisk 
art (opløsningsmidler, olier, kulbrinter, detergenter ...) under transport eller anvendelse, over for 
vejrliget og skiftende årstidsbestemte påvirkninger. 
1.3.3. Nødvendig indbyrdes forenelighed mellem værnemidler, som brugeren skal bære samtidig 
Når flere modeller af personlige værnemidler af forskellige arter og typer markedsføres af en 
fabrikant med henblik på samtidig at sikre beskyttelsen af tilstødende dele af kroppen mod 
kombinerede risici gælder samtlige væsentlige krav vedrørende hver art eller type for de således 
sammensatte værnemidler. 
1.4. Brugsanvisning fra fabrikanten 
Den af fabrikanten udfærdigede og med de markedsførte personlige værnemidler udleverede 
brugsanvisning skal foruden navn og adresse på fabrikanten eller dennes repræsentant etableret i 
EF indeholde alle nødvendige oplysninger vedrørende følgende: 
1. opbevaring, anvendelse, rensning, vedligeholdelse, reparation og desinficering i1); 
2. konstateret holdbarhed ved godkendelsesafprøvninger i laboratorium, for at fastlægge 
værnemidlets beskyttelsesniveau (eller dettes aftagen) 
3. tilbehør, der kan anvendes med PVM, samt karakteristika for reservedele; 
4. de anvendelsesbegrænsninger, hvis overskridelse gør det uhensigtsmæssigt at anvende de 
pågældende PVM; 
5. holdbarhedsfrist for værnemidlerne eller for visse af de dele, hvoraf de er sammensat; 
6. egnet emballage til opbevaring eller transport; 
7. betydning af eventuel mærkning (jf. 2.12). 
Disse anvisninger skal være klare, forståelige og affattes på mindst det eller de officielle sprog i 
bestemmelsesmedlemsstaten. 
2. YDERLIGERE FÆLLES KRAV FOR FLERE ARTER OG TYPER PVM 
2.1. PVM med reguleringssystemer 
Reguleringssystemerne på værnemidlet skal være udformet og fremstillet således, at det efter 
justering ikke kan ændre position under de normale anvendelsesforhold, for hvilke værnemidlet 
markedsføres. 
(*) De af fabrikanten i brugsanvisningen anbefalede rense-, vedligeholdelses- eller desinfektionsmidler må 
hverken skade værnemidlerne eller brugeren. 
Nr. C 141/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 5. 88 
2.2. PVM, der »omslutter« de dele af kroppen, der skal beskyttes 
PVM, der omslutter de dele af kroppen, der skal beskyttes, skal kunne ventileres tilstrækkeligt 
for at hindre, at brugeren sveder. Er dette ikke muligt, skal sveden kunne absorberes. 
2.3. PVM til ansigt, øjne og luftveje 
PVM til ansigt, øjne og luftveje skal begrænse brugerens synsfelt mindst muligt. 
Øjenværnet må have tilstrækkelig optisk neutralitet til at kunne anvendes sammen med mere 
eller mindre minutiøst og (eller) langvarigt arbejde, med henblik på hvilket det markedsføres. 
Om nødvendigt skal værnemidlet behandles eller udstyres med ventilationsanordninger for at 
undgå dugdannelse eller, hvis dette ikke er muligt, at fjerne denne. 
2.4. Slitage på udstyret 
Hvis udstyrets driftssikkerhed påvirkes gennem længere tids brug, skal fremstillingsdatoen eller 
eventuelt sidste holdbarhedsdato anføres på hvert markedsført eksemplar eller udskiftningsdel 
samt på emballagen på en sådan måde, at den ikke kan slettes eller misforstås. 
Kan fabrikanten ikke indgå forpligtelse vedrørende værnemidlets »levetid«, skal han i sin 
brugsanvisning anføre de oplysninger, der er nødvendige for at køberen eller brugeren kan 
afgøre, hvor længe udstyret med rimelighed kan anvendes under hensyn til modellens kvalitet, 
samt hvorledes det har været opbevaret, anvendt, renset, repareret og vedligeholdt. 
Såfremt der forventes en hurtig og betydelig forringelse af udstyret som følge af regelmæssig 
rensning efter den af fabrikanten anbefalede fremgangsmåde, skal fabrikanten — hvis det er 
muligt — på hvert markedsført eksemplar af PVM påsætte et mærke med angivelse af det 
maksimale antal rensninger, inden udstyret skal undersøges og repareres. I modsat fald skal 
fabrikanten give oplysning herom i brugsanvisningen. 
2.5. Værnemidler (eller dele deraf), der ved uheld kan hænge fast, blive trukket med eller fanget 
Disse værnemidler (eller disse dele), som ved uheld, men forudsigeligt, kan hænge fast i, blive 
trukket med eller fanget af ydre genstande, f.eks. de bevægelige dele af en maskine eller en 
hindring på brugerens vej, skal have en modstandstærskel over for træk, der ved overskridelse 
tillader brud på en konstruktionsdel, således at legemslæsioner undgås. 
2.6. PVM til anvendelse i eksplosionsfarlige omgivelser 
De materialer, der indgår i disse værnemidler (og de elektriske kredsløb, de eventuelt omfatter) 
skal henholdsvis vælges, udformes og kombineres på en sådan måde, at der ikke som følge af et 
mekanisk slag eller ved gnidning, (ved tænding eller slukning for elektriske kredsløb), som følge 
af utilsigtet kontakt med elektriske ledere eller masser under spænding eller ved elektrostatisk 
opladning, kan opstå nogen elektrisk forbindelse eller gnist af et sådant omfang, at den kan 
antænde en eksplosiv blanding. 
2.7. PVM til hurtig intervention og som hurtigt kan aftages 
Denne art PVM skal udformes og fremstilles således, at de kan anbringes eller aftages så hurtigt 
som muligt. 
Fastgørelses- og aftagelsesanordninger, hvorved de fastholdes i passende stilling på brugeren 
eller kan aftages, må kunne betjenes let og hurtigt. 
2.8. PVM til indsats under »vanskelige« forhold 
Den af fabrikanten med værnemidler til anvendelse under »vanskelige« forhold, jf. artikel 8, 
30. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 141/23 
stk. 4, udleverede brugsanvisning skal bl.a. indeholde oplysninger forbeholdt personer, der er 
kompetente, trænede og kvalificerede til at fortolke dem og overholde dem. 
Brugsanvisningen skal desuden beskrive, hvorledes det på brugeren, når denne er udstyret med 
det pågældende værnemiddel, kan kontrolleres, at det er korrekt justeret og funktionsdygtigt. 
Omfatter værnemidlet en alarm, der udløses, såfremt det sædvanlige beskyttelsesniveau ikke 
længere er sikret, skal denne være fremstillet og tilvirket således, at brugeren kan betjene sig af 
den under sådanne normale anvendelsesvilkår, hvortil værnemidlet markedsføres. 
2.9. PVM, der omfatter dele, som kan reguleres eller aftages af brugeren 
Når PVM omfatter dele, som brugeren kan regulere eller fjerne for at udskifte det, skal dette 
udformes og fremstilles således, at det let kan påsættes og aftages med hånden. 
2.10. PVM der kan tilsluttes en ekstern anordning 
Omfatter værnemidlet et system, der kan forbindes med en ekstern anordning, skal 
tilslutningsorganet være udformet og fremstillet således, at det ikke kan påsættes en fejlagtig 
type mekanisme. 
2.11. PVM med væskecirkulationssystem 
For PVM med væskecirkulationssystem gælder, at dette må vælges, udformes og tilvirkes 
således, at der sikres en passende fornyelse af væsken for hele den del af kroppen, der skal 
beskyttes, uanset brugerens bevægelser, stillinger eller flytninger under de normale 
anvendelsesvilkår, for hvilke værnemidlet markedsføres. 
2.12. PVM med et eller flere mærker til afmærkning eller signalering 
Sådanne mærker påsat denne art eller type PVM skal være og i værnemidlets forventede levetid 
forblive fuldstændig læselige. Mærkerne skal desuden være fuldstændige, præcise og forståelige 
for at undgå fejltydning. Især skal ord eller sætninger på sådanne mærker affattes på det eller de 
officielle sprog i bestemmelsesmedlemsstaten. 
Tillader udstyrets (eller udstyrsdelens) begrænsede dimensioner ikke påsætning af mærkningen 
eller en del deraf, skal denne anføres på emballagen og i fabrikantens vejledning. 
2.13. Særlig beklædning til signalering af brugerens tilstedeværelse 
Ved særlig beklædning til anvendelse under forhold, hvor det er nødvendigt visuelt at signalere 
brugerens tilstedeværelse, skal hver beklædningsdel omfatte en eller flere eksterne, naturligt 
reflekterende dele. 
Hver reflekterende del skal placeres således på tøjet, at bestråling tilbagekastes til lyskilden med 
tilstrækkelig lysstyrke og med egnede foto- og kolorimetriske egenskaber. 
2.14. Personlige værnemidler til beskyttelse mod flere risici 
Værnemidler til beskyttelse af brugeren mod flere risici, der kan opstå samtidig, skal udformes og 
fremstilles således, at de væsentlige specifikke krav til imødegåelse af de enkelte risici opfyldes 
(jf. 3). 
Nr. C 141/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 5. 88 
3. YDERLIGERE SPECIFIKKE KRAV TIL IMØDEGÅELSE AF RISICI 
3.1. Beskyttelse mod mekaniske slag 
3.1.1. Slag som følge af genstandes fald eller udslyngning og en legemsdels sammenstød med en 
bindring 
Værnemidler til imødegåelse af denne form for risici skal kunne afbøde virkningerne af et slag og 
hindre enhver læsion, særlig som følge af brud på eller indtrængen i den beskyttede del, i hvert 
fald indtil et vist energiniveau for slaget, ud over hvilket afbødningsmekanismens tilsvarende 
meget store dimensioner og (eller) masse ville være uforenelig med effektiv anvendelse af udstyret 
under den forventede nødvendige anvendelsesperiode. 
3.1.2. Personers fald 
3.1.2.1. Forebyggelse af fald ved udskridning 
Såler til fodtøj til forebyggelse af udskridning på løs, ujævn eller glat overflade eller flader, som er 
blevet glatte af fremmedlegemer, skal udformes og fremstilles således, samt forsynes med 
sådanne passende anordninger, at de f.eks. får et passende »relief«. Dette relief skal samtidig 
sikre en tilstrækkelig stor kontaktflade, så brugeren står fast, fordi sålen griber godt fast i og 
gnider mod underlaget. 
3.1.2.2. Hindring af fald fra højder 
Værnemidler til forebyggelse af fald fra højder og virkningerne deraf skal omfatte en anordning 
til gribning af kroppen og et forbindelsessystem, der ved hjælp af en passende komponent kan 
forbindes med et sikkert forankringspunkt. Udstyret skal konstrueres og fabrikeres således, at 
kroppens niveauforskydning, selv under de mest ugunstige betingelser for brugeren — tung eller 
belæsset person, der er placeret så højt som muligt i forhold til værnemidlets forankringspunkt 
på det tidspunkt, hvor faldet sker — bliver så lille som muligt for at undgå ethvert sammenstød 
med en hindring (*), uden at bremsekraften derved når den tærskel, hvor der sker kropslæsioner 
eller hvor værnemidlerne eller dele deraf åbner sig eller brister. 
3.1.2.3. Forebyggelse af drukne ulykker 
PVM til forebyggelse af drukneulykker skal under den normale anvendelse, til hvilken de 
markedsføres, så hurtigt som muligt kunne hæve en udmattet eller bevindstløs bruger, der er 
neddykket i et flydende miljø, til overfladen, og derefter holde ham flydende i en stilling, så han 
kan ånde. 
Derfor skal denne art PVM, uden at funktionsevnen begrænses, kunne modstå den 
energipåvirkning, som sammenstødet med det flydende miljø forårsager og som er afhængig af 
brugerens faldhøjde. 
Disse typer PVM skal ved denne påvirkning kunne oppustes automatisk, hurtigt og fuldstændigt. 
Materialerne og de øvrige dele af PVM skal være tætte og tilvirket således, at værnemidlet holdes 
flydende ved hjælp af de opstigende hydrostatiske kræfter, hvis centre skal være placeret 
henholdsvis ved brugerens thorax og nakke. 
Befinder brugeren sig efter sammenstødet med det flydende miljø på maven med hovedet 
neddykket, skal den kraft, der udøves på kroppen, føre til en rotation, således at brugeren 
placeres på ryggen. 
PVM's flydeevne skal være således, at brugerens luftvejsåbninger, medens han er i venteposition, 
befinder sig tilstrækkeligt højt over det flydende miljøs overflade under hensyn til dennes 
forventede stigninger og fald. 
(*) Denne niveauforskydning skal under alle omstændigheder ligge under den nødvendige minimale tolerance, 
som fabrikanten angiver i sin vejledning. 
30. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 141/25 
Disse PVM skal desuden kunne bæres af en eventuelt påklædt person i hele det tidsrum, hvor der 
består risiko for drukning. 
3.1.3. Mekaniske vibrationer 
Personlige værnemidler til forebyggelse af osteroartikulære og angioneurotiske forstyrrelser som 
følge af mekaniske vibrationer skal kunne dæmpe disse effektivt og især de mest skadelige 
frekvenser for den del af kroppen, der skal beskyttes, uden dog på farlig måde at forstærke 
eventuelle vibrationer udsendt på andre frekvenser. 
Den faktiske værdi af de accelerationer, der via disse vibrationer overføres til brugeren, må under 
ingen omstændigheder overskride de anbefalede grænseværdier for den forventede maksimale 
daglige belastning for den del af kroppen, der skal beskyttes. 
3.2. Beskyttelse mod (statisk) sammenpresning af en del af kroppen 
Personlige værnemidler til beskyttelse af en del af kroppen mod sammenpresning (statisk) skal 
kunne afbøde virkningerne således, at akutte læsioner og kroniske lidelser hindres indtil et 
sammenpresningsniveau, ud over hvilket dæmpningsmekanismens tykkelse vil hindre effektiv 
anvendelse i den nødvendige forventede anvendelseperiode. 
3.3. Beskyttelse mod overfladiske mekaniske påvirkninger (gnidning, stik, snit, bid) 
De materialer og andre dele af værnemidlerne, der skal beskytte kroppen eler dele deraf mod 
overfladiske mekaniske påvirkninger som gnidning, stik, snit eller bid skal udvælges, udformes 
og kombineres således, at denne type PVM er så modstandsdygtige over for skrabning, 
gennemhulning og snit (se også 3.1), at de ved normal anvendelse beskytter mod de påvirkninger 
med henblik på hvilke de markedsføres. 
3.4. Beskyttelse mod støjgener 
Personlige værnemidler til forebyggelse af støjgener skal kunne dæmpe disse således, at det af 
brugeren opfattede lydniveau i intet tilfælde overskrider de til beskyttelsen af arbejdstagere i 
Rådets direktiv af 12. maj 1986 foreskrevne grænseværdier for daglig.belastning. 
Værnemidlets akustiske dæmpeevne skal svare til den »typiske« støj, mod hvilken den 
markedsføres. 
Værnemidlet (eller hvis det ikke er muligt) emballagen skal være påsat et mærke med angivelse af 
det samlede A-vægtede akustiske dæmpningsniveau for den »typiske« støj og af et indeks for 
komfort ved brugen af værnemidlet. Brugsvejledningen i emballagen skal især vise kurven for 
den akustiske dæmpning for hvert oktavbånd. 
3.5. Beskyttelse mod varme og (eller) ild 
Værnemidler til beskyttelse af kroppen eller dele deraf mod påvirkninger fra varme og (eller) ild 
skal have en termisk isolationsevne og modstandsdygtighed over for mekaniske påvirkninger, 
der gør det egnet til anvendelse under sådanne forhold, der må forventes at forekomme og med 
henblik på hvilke det markedsføres. 
Ved konstruktionen af denne art personlige værnemidler skal fabrikanten tage hensyn til 
samtlige parametre, der er afgørende for beregningen af varmepåvirkningen gennem 
værnemidlet ved stråling og konvektion gennem luften eller ved overførsel ved kontakt med 
materialer, der er opvarmet til høje temperaturer som f.eks. gulve, skillevægge eller varme 
genstande, udslyngning af varme materialer — glødende partikler, fusionsmaterialer... — eller 
som overføres ved direkte kontakt med flammer. 
3.5.1. Materialer, der indgår i PVM og andre bestanddele deraf 
Materialer, der indgår i PVM, og andre bestanddele deraf, som er egnet til beskyttelse mod stråle-
og konventionsvarme skal have en så svag overførselskoefficient som muligt for termiske 
Nr. C 141/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 5. 88 
påvirkninger og være så brandsikre (*), at enhver risiko for selvantændelse under forudsigelige 
anvendelsesforhold udelukkes. Tilbagekastningsevnen for den eksterne del af disse materialer og 
bestanddele skal for infrarødts vedkommende være større, jo højere strålingsvarmen er. 
Materialer og andre udstyrsdele til kortvarig indsats i varme omgivelser og materialer og andre 
dele til personlige værnemidler, der kan udsættes for udslyngninger af varme produkter, som 
f.eks. af fusionsmateriale, skal desuden have en så stor varmeoptagelsesevne, at den største del af 
den ophobede varme først frigives, efter at brugeren har fjernet sig fra risikostedet og aftaget 
værnemidlet. 
Materialer og andre bestanddele af værnemidler, der udsættes for udslyngninger af varme 
produkter, skal desuden i tilstrækkelig grad kunnen afbøde mekaniske slag (jf. 3.1). 
Materialer og andre bestanddele af værnemidler, der ved uheld kan komme i kontakt med 
flammer, og materialer og andre bestanddele, der indgår i fremstillingen af brandbekæmpelses-
udstyr, skal desuden have et så lavt antændelsespunkt (*), at det svarer til den risikoklasse, der 
gælder for de forventede anvendelsesforhold. De må ikke kunne smelte ved flammepåvirkning 
eller medføre spredning af ilden. 
3.5.2. Beskyttelsesdragter, klar til brug 
Under forventede anvendelsesforhold skal 
1. den varmemængde, der overføres til brugeren gennem værnemidlet, være så svag, at den 
akkumulerede varme under anvendelsen i den del af kroppen, der skal beskyttes, i intet 
tilfælde når smertegrænsen eller fører til nogen form for helbredsskade. 
2. det personlige værnemiddel hindre væske- og dampindtrængning og må ikke føre til 
forbrændinger på grund af punktvis kontakt mellem beskyttelseslaget og brugeren. 
Er værnemidlet forsynet med et kølesystem, der kan absorbere varmen ved fordampning af en 
væske eller sublimation af et fast stof, skal det være udformet således, at de flygtige stoffer, der 
udledes, evakueres uden for beskyttelsesdragten og ikke mod brugeren. 
Omfatter værnemidlet en anordning til beskyttelse af luftvejene, skal dette yde den nødvendige 
beskyttelse under forudsigelige anvendelsesforhold. 
Fabrikanten skal især i brugsanvisningen for hver model af personlige værnemidler til kortvarig 
indsats i varme miljøer give tilstrækkelige oplysninger til bedømmelse af, hvor længe brugeren 
højst kan udsættes for den af udstyret overførte varme. 
3.6. Kuldebeskyttelse 
Værnemidler til beskyttelse af hele kroppen eller en del deraf mod kuldepåvirkninger skal være 
termisk isolerende og have tilstrækkelig mekanisk modstandsdygtighed over for de 
anvendelsesforhold, med henblik på hvilke de markedsføres. 
Fabrikanten skal ved udformningen af denne type værnemidler tage hensyn til samtlige 
parametre, der spiller ind ved vurderingen af den kulde, der overføres gennem udstyret, især ved 
konvektion i luften eller ved overførsel ved kontakt med materialer, der er nedkølet til lave 
temperaturer, f.eks. kolde gulve, vægge eller genstande, eller ved udslyngning af kolde 
produkter. 
3.6.1. Materialer, der indgår i PVM, og andre bestanddele deraf 
Materialer, der indgår i PVM, og andre bestanddele deraf, som er egnet til beskyttelse mod kulde, 
skal have en så lav overførselskoefficient som muligt for kuldepåvirkninger. Bøjelige materialer 
(og andre bestanddele) af udstyr til indsats i kolde miljøer skal under normale anvendelses-
I}) Brændbarheden målt på prøvebænk ved hjælp af Indice Limite d'Oxygéne (ILO) eller den mindste 
koncentration af ilt i en blanding af ilt og kvælstof, der er nødvendig for at vedligeholde et materiales 
forbrænding med flamme. 
30. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 141/27 
forhold bevare en sådan smidighed, at brugeren kan foretage de nødvendige bevægelser og 
indtage de nødvendige stillinger. 
Materialer og andre bestanddele af PVM med modstandsdygtighed over for stor udslyngning af 
kolde produkter skal desuden i tilstrækkelig grad afbøde de mekaniske slag (jf. 3.1). 
3.6.2. Beskyttelsesdragter, klar til brug 
Under forventede anvendelsesforhold skal 
1. den kuldemængde, der overføres til brugeren gennem udstyret, være så svag, at den 
akkumulerede kulde under anvendelsen på ethvert sted på den del af kroppen, der skal 
beskyttes (herunder på fingerspidser eller tæer) i intet tilfælde når smertegrænsen eller fører 
til nogen form for helbredsskade; 
2. det personlige værnemiddel hindre væskeindtrængning, f.eks. regnvand, og må ikke føre til 
læsioner på grund af punktvis kontakt mellem beskyttelseslaget og brugeren. 
Er værnemidlet forsynet med et apparat til beskyttelse af luftvejene, skal dette yde den 
nødvendige beskyttelse under normale anvendelsesforhold. 
Fabrikanten skal især i brugsanvisningen for hver model af værnemidler til kortvarig indsats i 
kolde miljøer give tilstrækkelige oplysninger til bedømmelse af, hvor længe brugeren højst kan 
udsættes for den af værnemidlet overførte kulde. 
3.7. Beskyttelse mod elektriske stød 
Personlige værnemidler til beskyttelse af kroppen eller en del deraf mod elektriske stød skal være 
forsynet med en isolation, der svarer til de spændingsværdier, som brugeren må forventes at blive 
udsat for under de ugunstigste anvendelsesvilkår. 
Derfor skal materialerne og bestanddelene til denne art værnemidler vælges, udformes og 
kombineres således, at den afledningsstrøm, der måles gennem beskyttelseslaget, ved en 
afprøvning med spændinger svarende til de forventede spændingsværdier i praksis, er så svag 
som muligt og under alle omstændigheder under den maksimalt tilladelige værdi. 
PVM (og emballagen hertil), som udelukkende er beregnet til brug ved arbejde med elektriske 
installationer under spænding, eller som kan være under spænding, skal påføres en mærkning, 
der især angiver beskyttelsesklasse og (eller) den spænding, hvorved udstyret kan anvendes, 
serienummer og fremstillingsdato. PVM skal desuden uden på beskyttelseslaget have plads til en 
senere mærkning af datoen for ibrugtagning og den periodiske afprøvning og kontrol. 
Fabrikanten skal især i brugsanvisningen angive de anvendelsesmuligheder, hvortil disse typer 
PVM udelukkende er bestemt, samt arten og hyppigheden af de dielektriske afprøvninger, som 
det skal underkastes i sin »levetid«. 
3.8. Strålingsbeskyttelse 
3.8.1. Ikke-ioniserende stråling 
PVM til forebyggelse af akutte eller kroniske virkinger af ikke-ioniserende stråling på øjet skal 
kunne optage den største del af strålingsenergien på de skadelige bølgelængder uden dog 
excessivt at ændre overførslen af den ikke-skadelige del af det synlige spektrum, opfattelsen af 
kontraster og adskillelsen af farver, når de forventede anvendelsesbetingelser kræver det. 
Derfor skal øjenværnet konstrueres og fabrikeres således, at de for hver enkelt skadelig bølge 
omfatter en spektral transmissionsfaktor, hvorved den lysenergimængde fra strålingen, der når 
brugerens øje gennem filtret, svækkes mest muligt og i intet tilfælde overstiger grænseværdien 
for maksimal belastning. 
Nr. C 141/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 5. 88 
Desuden må øjenværnet hverken kvantitativt eller kvalitativt mindskes under forventede 
anvendelsesbetingelser og hvert markedsført eksemplar skal kendetegnes med et nummer inden 
for en række beskyttelsesfaktorer svarende til kurven for transmissionsfaktorens spektrum. 
Øjenværn, der kan anvendes over for strålingskilder af samme art, skal inddeles i stigende orden 
svarende til deres beskyttelsesnumre, og fabrikanten skal især i sin brugsanvisning oplyse om 
transmissionskurverne, således at den beskyttelse kan vælges, der yder den bedste beskyttelse 
under hensyn til de faktiske anvendelsesbetingelser som f.eks. afstanden i forhold til 
strålingskilden og den spektrale fordeling at stråleenergien på denne afstand. 
Beskyttelsesnummeret skal være markeret på hvert eksemplar af øjenfiltret. 
3.8.2. Ioniserende stråling 
1. Beskyttelse mod ekstern kontaminering med radioaktivitet (1). 
Materialer og andre dele af værnemidler, der skal beskytte kroppen eller dele deraf mod 
radioaktivt støv, luft eller væske eller blandinger deraf, skal udvælges, udformes og tilvirkes 
således, at udstyret effektivt beskytter mod de kontaminanters indtrængen, med henblik på 
hvilke de markedsføres. 
Den nødvendige tæthed efter kontaminanternes natur eller tilstand opnås ved, at 
beskyttelses- »hylstret« gøres uigennemtrængeligt og (eller) på enhver anden måde, som 
f.eks. ved ventilations- og tryksystemer, der modvirker tilbagespredning af kontaminanterne. 
Beskyttelsesudstyret skal efter dekontaminering kunne genanvendes uden gener under den 
forventede »levetid« for denne type udstyr. 
2. Begrænset beskyttelse mod ekstern bestråling 
PVM, der fuldstændig beskytter brugeren mod ekstern bestråling eller, hvis dette ikke er 
tilfældet, der i tilstrækkeligt omfang nedsætter denne, kan kun fremstilles til elektronisk 
(f.eks. betastråler) og fotonisk (x, gamma) bestråling af forholdsvis begrænset omfang. 
De materialer og andre dele, der indgår i denne form for beskyttelsesværn, skal udvælges, 
udformes og tilvirkes således, at beskyttelsesniveauet for brugeren er så højt som muligt, uden at 
begrænsningerne for dennes bevægelser, stillinger eller flytninger imidlertid medfører en 
forøgelse af belastningsvarigheden (jf. 1.3.2). 
Beskyttelsesværnet skal være påsat en mærkning, der angiver arten og tykkelsen af det eller de 
anvendte materialer. 
3.9. Beskyttelse mod farlige og smitsomme stoffer 
3.9.1. Beskyttelse mod indånding (beskyttelse af åndedrcetsorganer) 
PVM til beskyttelse af åndedrætsorganerne skal være indrettet således, at brugeren tilføres 
respirationsluft, når han udsættes for forurenet luft og (eller) hvis koncentrationen af ilt er 
utilstrækkelig. 
Den respirationsluft, som brugeren modtager fra sit beskyttelsesværn, skal først være renset for 
forurenet luft gennem en beskyttelsesanordning, eller den skal fra ikke-forurenede omgivelser 
tilføres ved hjælp af en slange. 
Materialer og andre dele til denne art værnemidler skal udvælges, udformes og tilvirkes således, 
at brugerens åndedrætsfunktion og -hygiejne sikres i nødvendigt omfang ved anvendelsen under 
(!) Med hensyn til beskyttelse mod kontamination af åndedrætsorganerne, se. 3.9.1. 
30. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 141/29 
de forudsigelige forhold, til hvilken værnemidlet markedsføres. 
PVM med ansigtsdel 
Ansigtsdelens tæthed og indåndingstrykket samt for filtrerende aparater rensningsevnen skal 
sikre, at kontaminanters indtrængen ved ophold i forurenet luft er så ringe som muligt, og at der 
under de mest ugunstige forhold ikke sker en overskridelse af grænseværdierne for største 
tilladelige koncentration eller opstår en iltkoncentration, der er lavere end den minimumsgræn­
se, der er nødvendig for brugeren. 
Fabrikanten skal påsætte værnemidlet sit identifikationsmærke og for hver type udstyr en 
beskrivelse af dets karakteristika. Disse skal sammen med brugsanvisningen gøre det muligt for 
en trænet og kvalificeret bruger at benytte udstyret korrekt. 
Desuden skal fabrikanten angive sidste opbevaringsdag for filtret i sin vejledning. 
3.9.2. Beskyttelse mod kontakt med hud og øjne 
PVM til undgåelse af, at kroppen eller dele deraf kommer i berøring med farlige eller smitsomme 
stoffer, skal kunne hindre sådanne stoffers indtrængen eller spredning gennem beskyttelseslaget 
under de normale anvendelsesforhold, til hvilke udstyret markedsføres. 
Derfor skal materialerne og bestanddelene til dette udstyr udvælges, udformes og kombineres 
således, at fuldstændig tæthed i videst mulig omfang sikres, hvorved det eventuelt bliver muligt 
at anvende udstyret daglig og i længere tid, eller, hvis dette ikke er muligt, således, at begrænset 
tæthed opnås, hvorved anvendelsens varighed nødvendigvis må begrænses. 
Visse typer værnemidler skal som følge af deres art eller eventuelt som følge af deres forventede 
anvendelse, i forbindelse med visse smitsomme stoffer med høj gennemtrængningsevne, der 
medfører, at udstyret kun yder beskyttelse i begrænset tid, underkastes standardafprøvninger, 
hvorved de kan klassificeres efter effektivitet. Personlige værnemidler, der anerkendes som 
værende i overensstemmelse med afprøvningsspecifiaktionerne, skal påsættes et mærke med 
angivelse af især navne eller koder for de stoffer, der er anvendt ved afprøvningen samt den 
normale beskyttelsestid i forbindelse hermed. Desuden skal fabrikanten i brugsanvisningen især 
angive koderne for og eventuelt en detaljeret beskrivelse af afprøvningerne samt give de 
nødvendige oplysninger til bestemmelse af den maksimalt tilladelige anvendelsestid under de 
forskellige forudseelige anvendelsesforhold. 
Nr. C 141/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 5. 88 
BILAG III 
ATTESTATION FOR DE PERSONLIGE VÆRNEMIDLERS OVERENSSTEMMELSE MED DE 
VÆSENTLIGE KRAV I DETTE DIREKTIV 
I. TEKNISK DOKUMENTATION FRA FABRIKANTEN 
Den i artikel 8, stk. 1, omhandlede dokumentation skal omfatte følgende: 
1. tekniske konstruktionsdata vedrørende fremstillingen bestående af følgende: 
a) detail- og helhedstegninger om nødvendigt ledsaget af beregninger og resultater af forsøg med 
prototyper foretaget forud for udstyrets fremstilling. 
b) udtømmende liste over de væsentlige krav i dette direktiv samt de i artikel 5 omhandlede harmoniserede 
standarder eller andre tekniske specifikationer, der er taget i betragtning ved konstruktionen og 
fremstillingen af udstyret. I forbindelse med andre tekniske specifikationer end de harmoniserede 
standarder skal de tekniske konstruktionsdata især omfatte alle sådanne data, som giver et godkendt 
kontrolorgan, som omhandlet i artikel 9, stk. 1, mulighed for at kontrollere, om PVM er i 
overensstemmelse med de væsentlige sikkerhedskrav, som omhandles i artikel 3 i dette direktiv. 
c) en oversigt over de kontrolmidler, der er anvendt, for at kontrollere, at de råvarer, halvfabrikata og 
færdigprodukter, der indgår i fremstillingen af PVM, overholder minimumskvalitetskravene. 
2. detaljeret beskrivelse af de midler, der er anvendt ved kontrollen og afprøvningen på fabrikationsstedet, for 
periodisk at kontrollere på partierne — eller systematisk på hvert eksemplar — af de komplette PVM, klar 
til anvendelse 
a) — at de i artikel 5 omhandlede harmoniserede standarder eller andre tekniske specifikationer er 
overholdt 
b) — at de fremstillede PVM opfylder de krævede minimumskvalitetskrav. 
3. rapport om prototypens overensstemmelse med de i artikel 5 omhandlede harmoniserede standarder og 
andre tekniske specifikationer udarbejdet af et kompetent organ, såfremt sådanne organer eksisterer. 
4. et eksemplar af brugsanvisningen som omhandlet i afsnit 1.4 i bilag II. 
II. MINIMUMSKRITERIER I FORBINDELSE MED MEDLEMSSTATERNES UDPEGELSE AF 
KONTROLORGANER 
1. Kontrolorganet, dets leder og det personale, der udfører kontrollen, kan hverken være ophavsmand til, 
fabrikant eller leverandør af det PVM, som de kontrollerer, eller repræsentant for disse. De kan hverken 
direkte eller som bemyndigede gribe ind i udformningen, fremstillingen, afsætningen eller vedligeholdelsen 
af disse PVM. Dette udelukker dog ikke en eventuel udveksling af tekniske oplysninger mellem fabrikanten 
og kontrolorganet. 
2. Kontrolorganet og det kontrollerende personale skal udføre kontrollen med største faglige integritet og 
tekniske kompetence. De må ikke lade sig påvirke af nogen form for især økonomisk pression og 
tilskyndelse, der kan påvirke deres vurdering eller resultaterne af deres kontrol, især fra personer eller 
persongrupper, der har interesse i kontrolresultaterne. 
3. Kontrolorganet må råde over det personale og have de midler i hænde der er nødvendige for på 
tilfredsstillende måde at kunne udføre de tekniske og administrative opgaver i forbindelse med kontrollen. 
Det skal ligeledes have adgang til det materiel, der er nødvendigt for at foretage specielle former for kontrol. 
4. Kontrolpersonalet skal have 
— en god teknisk og faglig uddannelse 
— tilfredsstillende kendskab til bestemmelserne vedrørende den kontrol, det udfører og tilstrækkelig 
praktisk erfaring dermed 
— de nødvendige kvalifikationer til udfærdigelsen af de attester, referater og rapporter, der udstedes efter 
kontrollen. 
30. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 141/31 
5. Kontrolpersonalets uafhængighed skal være sikret. Den enkelte kontrollants aflønning må ikke afhænge af 
antallet af udførte kontroller eller af resultaterne deraf. 
6. Kontrolorganet skal tegne en ansvarsforsikring, hvis ansvaret ikke ifølge den pågældende medlemsstats ret 
dækkes af staten, eller kontrollen udføres direkte af medlemsstaten. 
7. Kontrolorganets personale har tavshedspligt med hensyn til oplysninger, det får ved udførelsen af dets 
, arbejdsopgaver (dog ikke over for de kompetente administrative myndigheder i den medlemsstat, hvor det 
udfører dem) inden for rammerne af dette direktiv eller de nationale gennemførelsesbestemmelser dertil. 
Nr. C 141/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 5. 88 
BILAG IV 
MODEL TIL EF-MÆRKET 
A. MODEL TIL BRUG I FORBINDELSE MED EF-TYPEAFPRØVNINGS- ELLER EF-
VERIFIKATIONSPROCEDUREN (jf. artikel 10 og 11) 
0) eksempel (2) 
B. MODEL TIL BRUG I FORBINDELSE MED PROCEDUREN MED EF-ERKLÆRING OM 
OVERENSSTEMMELSE (jf. art. 12) UDEN TYPEAFPRØVNING 
eksempel(2) 
De forskellige elementer i EF-mærket skal stort set have samme lodrette størrelse, dvs. mindst 2 mm på PVM og på mindst 5 mm på 
emballagen. 
(*) Det godkendte kontrolorgans kendenummer (jf. artikel 13). 
(2) De to sidste tal i det årstal, hvori mærket er blevet påsat (jf. artikel 13).