MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET om beskyttelse af dyr under transport

1. Baggrund

Transport er det mest omdiskuterede emne vedrørende dyrevelfærd. Det første direktiv om beskyttelse af dyr under transport blev vedtaget i 1977. I dag er retsgrundlaget i EU Rådets direktiv 91/628/EØF [1], som ændret ved direktiv 95/29/EF [2].

[1] EFT L 340 af 11.12.1991, s. 17.

[2] EFT L 148 af 30.6.1995, s. 52.

I december 2000 vedtog Kommissionen en beretning [3] til Rådet og Europa-Parlamentet om de erfaringer, medlemsstaterne havde gjort siden gennemførelsen af Rådets direktiv 95/29/EF.

[3] KOM(2000) 809 endelig, vedtaget den 6. december 2000.

Beretningen blev fremlagt for Rådet (landbrug), som i juni 2001 gav sin tilslutning til konklusionerne med en specifik resolution [4]. I november 2001 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning [5] om Kommissionens beretning.

[4] Rådets resolution af 19. juni 2001 om dyrs velfærd under transport (EFT C 273 af 28.9.2001, s. 1).

[5] Europa-Parlamentets beslutning af 13. november 2001 om Kommissionens beretning om de erfaringer, medlemsstaterne har gjort siden gennemførelsen af Rådets direktiv 95/29/EF om ændring af direktiv 91/628/EØF om beskyttelse af dyr under transport (KOM(2000) 809) (C5-0189/2001 - 2001/2085(COS)) - A5-0347/2001.

I efteråret 2002 gennemførte Kommissionen en omfattende høringsproces, som inkluderede et møde med de vigtigste interesserede parter og en offentlig høring på internettet. I begge fora var der støtte til de væsentligste indsatsområder i dette forslag.

Kommissionen anbefaler i ovennævnte beretning, at der gennemføres en række aktioner, hvoraf visse allerede er blevet iværksat (jf. tabel 1). De fleste af henstillingerne kan imidlertid kun efterkommes, hvis den gældende lovgivning ændres.

Derudover skal man holde sig for øje, at vejtransportbranchen er underkastet fællesskabsforordninger [6], som harmoniserer visse aspekter af social- og arbejdsmarkedslovgivningen, navnlig reglerne vedrørende chaufførers køre- og hviletider.

[6] Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EFT L 370 af 31.12.1985, s. 1) og Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 (EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2135/98 (EFT L 274 af 9.10.1998, s. 1).

Tabel 1 - Initiativer fra Kommissionens side til beskyttelse af dyr under transport (2000/2001)

>TABELPOSITION>

De nye elementer med udspring i beretningen vedrørende det fremtidige lovgivningsarbejde er som følger:

- indførelse af et harmoniseret format til transportvirksomheders autorisation

- indførelse af særlige procedurer, der skal lette kontrol og en tilfredsstillende opfølgning af overtrædelser

- fastlæggelse af en nøjagtig definition af dyr, der er uegnede til transport, og inspektionsrapporter fra medlemsstaterne

- gennemførelse af særlige foranstaltninger vedrørende transport af heste

- forbedring af kvalifikationerne hos de personer, der håndterer dyr

- fornyet overvejelse på et videnskabeligt grundlag af flere af de centrale principper i direktivet.

I mellemtiden viste udbruddene af mund- og klovesyge i Fællesskabet i 2001, at dyretransporter var af betydning for spredningen af sygdommen. Det viste sig, at nogle udbrud kunne sættes i forbindelse med anvendelsen af en mellemstation. Som følge heraf traf Kommissionen midlertidige foranstaltninger til at begrænse brugen af disse. Kommissionen stillede desuden forslag til en række ændringer af den relevante rådsretsakt [7] med henblik på at skærpe dyresundhedskravene for mellemstationer. Disse ændringer blev vedtaget i juni 2003 [8]. Det skal ydermere tages i betragtning, at udvidelsen af det indre marked med central- og østeuropæiske lande vil skabe nye perspektiver for transport af dyr.

[7] Forslag til Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1255/97, hvad angår anvendelse af mellemstationer (KOM(2002) 414 endelig, vedtaget den 19. juni 2002).

[8] Rådets forordning (EF) nr. 1040/2003 af 11. juni 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 1255/97 hvad angår anvendelse af mellemstationer (EUT L 151 af 19.6.2003, s. 21).

2. Høring af de interesserede parter

Kommissionen hørte de interesserede parter ved hjælp af to initiativer, nemlig

a) et møde med de vigtigste organisationer den 20. november 2002

b) en internethøring af den bredere offentlighed, som fandt sted den 2.-15. december 2002.

Høringerne begge en stor succes. Dette afspejler den brede offentligheds store interesse for dyrevelfærd (over 4 000 besvarelser).

Internethøringen vidnede om, at et overvældende flertal (fra 50 til 84 %) fuldt ud støttede samtlige Kommissionens forslag til foranstaltninger. En detaljeret beskrivelse af høringsresultaterne findes på webstedet for Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse [9].

[9] Der henvises til følgende webadresse: http://europa.eu.int/yourvoice/results/ 240/index_da.htm

Der var bred enighed om behovet for forbedringer på dette område og almindelig opbakning til et initiativ fra Kommissionen i det øjemed. Alle interesserede parter anerkendte, at dyrevelfærd, fødevaresikkerhed og dyresundhed er indbyrdes forbundne områder.

Flere dyrevelfærdsorganisationer slog til lyd for en generel grænse på otte timer for ikke-avlsdyr, først og fremmest fordi de mente, at denne regel ville være let at håndhæve. De mente samtidig, at de offentlige myndigheder i forbindelse med deres kontrol burde fokusere på fjerntransporter og husdyrmarkeder.

3. Kommissionens forslag

Med Kommissionens forslag ophæves alle nuværende fællesskabsbestemmelser vedrørende beskyttelse af dyr under transport. I forslaget er desuden indarbejdet kravene i Kommissionens forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 411/98 for så vidt angår ventilation i lastbiler til transport af dyr over lange afstande [10].

[10] Jf. ovenfor (tabel 1).

Revisionsarbejdet er blevet tilrettelagt på grundlag af henstillingerne fra Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel og med tilbundsgående undersøgelser af de økonomiske konsekvenser af de forslåede foranstaltninger. I forslaget tages der også hensyn til resultaterne af høringen af de interesserede parter.

Dertil kommer, at husdyrmarkederne i de senere år har vist sig at være et område, hvor der er behov for bestemmelser til beskyttelse af dyrene. Der er også behov for dyrevelfærdskrav til skibe, der transporterer levende dyr. Begge spørgsmål behandles i dette forslag.

Kommissionens forslag sigter mod

- at indføre skrappere krav til transportvirksomheder, der udfører fjerntransporter

- at opdatere bestemmelserne om transporttid og pladskrav

- at forbedre den obligatoriske uddannelse af personale og at udvide denne forpligtelse til også at omfatte personalet på markeder og samlesteder

- at forbyde transport af helt unge dyr og at definere, hvornår dyr er uegnede til transport

- at indføre strengere regler for transport af heste

- at opdatere de tekniske normer for vejkøretøjer

- at indføre særlige krav til alle skibe til transport af levende dyr, som opererer fra Fællesskabets havne

- at give transportvirksomheder og andre aktører, der beskæftiger sig med transport af dyr, et større ansvar

- at fremhæve de kompetente myndigheders rolle i arbejdet med at føre tilsyn med transporter samt at styrke samarbejdet mellem de relevante aktører

- at styrke redskaberne til kontrol og en mere effektiv håndhævelse.

Flere af de foranstaltninger, der beskrives i Kommissionens forslag, har til formål at forhindre udbredelsen af sygdomme, såsom de skrappere bestemmelser, der skal finde anvendelse på transportvirksomheder, der udfører fjerntransporter.

3.1 Udtalelsen fra Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel

Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel (i det følgende benævnt Den Videnskabelige Komité) vedtog den 11. marts 2002 en udtalelse om dyrs velfærd under transport [11].

[11] Der henvises til følgende webadresse: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scah/ out71_en.pdf

Der er blandt videnskabsmænd enighed om, at dyrs velfærd - trods visse forskelle alt efter art og betingelser i øvrigt - normalt forringes, i takt med at transportens varighed øges. Transporter skal derfor være så korte som muligt, ligesom transportforholdene må være af en sådan art og tilrettelægges på en sådan måde, at de stressforårsagende faktorer begrænses mest muligt. Ud over at en række faktorer kan medvirke til at svække immunsystemet, sker der under transporter ofte det, at dyr fra forskellige oprindelsessteder bringes sammen, hvilket øger risikoen for spredning af sygdomme.

Kommissionen har nøje analyseret henstillingerne fra Den Videnskabelige Komité. Kommissionen er af den opfattelse, at konklusionerne i beretningen må vurderes på grundlag af den praktiske erfaring og mulighederne for at efterkomme dem. Effektiv håndhævelse af dyrebeskyttelseslovgivningen er af central betydning, hvis den nuværende situation skal forbedres. Dertil kommer, at det nøje må overvejes, i hvilket omfang det er muligt at føre henstillingerne fra Den Videnskabelige Komité ud i livet. Kommissionen er af den overbevisning, at reelle forbedringer af dyrevelfærden på kort til mellemlang sigt bedst kan opnås med en trinvis fremgangsmåde, som indebærer gennemførelse af de centrale elementer i henstillingerne. Formålet med Kommissionens forslag er derfor at garantere, at man lever op til de høje standarder, der anbefales af eksperterne, gennem tilvejebringelse af passende lovgivningsredskaber, som gør det muligt for de kompetente myndigheder at føre en mere effektiv kontrol og at håndhæve reglerne bedre.

Kommissionen erkender ligeledes, at der er et presserende behov for at skabe et højere vidensniveau, for så vidt angår dyrevelfærd under transport. Kommissionen arbejder på at fremme yderligere forskning på dyresundheds- og dyrevelfærdsområdet, navnlig i transportrelaterede emner, med henblik på at øge vores viden om de mest kontroversielle spørgsmål.

Der vil først og fremmest blive afsat ressourcer til undersøgelser af betydningen af transportens varighed og dennes indvirken på metabolismen hos forskellige dyrearter og -kategorier. Derudover vil de erfaringer, der høstes med gennemførelsen af de foreslåede regler om transporttid, bidrage til at skabe en større indsigt i de videnskabelige aspekter af dyretransport, som vil kunne indgå i grundlaget for yderligere videnskabelig rådgivning fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet. På basis af denne rådgivning vil der kunne gennemføres yderligere forbedringer af dyretransportforholdene, herunder transporternes varighed. Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet vil desuden blive anmodet om supplerende videnskabelig rådgivning om ventilationskravene i forbindelse med transport af dyr.

Det bør i øvrigt nævnes, at Kommissionen under det femte forskningsrammeprogram finansierede et forskningsprojekt vedrørende transport af kvæg (Catra-projektet). Yderligere oplysninger om dette projekt findes på følgende webadresse: http://www.lt.slu.se/catra/

Transporttid

Efter en vis tid forringes dyrs velbefindende, hvis de ikke får et vist minimum af hvile, foder og vand. Der må af samme grund fastsættes visse maksimumsgrænser for, hvor længe der må gå, uden at dyrene tilbydes hvile, vand og foder.

Behovet for hvile, foder og vand er forskelligt fra dyr til dyr. Dog kan det afhængigt af de enkelte dyrs fysiologi generelt siges, at voksne drøvtyggere normalt klarer sig bedre uden foder eller vand end heste og svin. Unge dyr er mere sårbare end voksne og bør derfor være omfattet af strengere regler.

Pladskrav (gulvareal og højde)

Den plads, et dyr råder over under transport, er en af de vigtigste faktorer for dyrets velfærd.

Minimumspladskrav fastsættes ikke udelukkende på grundlag af dyrenes fysiske størrelse. De pladskrav, der skal gælde i praksis, må fastsættes under nøje hensyntagen til dyrenes behov for hvile, vand og foder. Det kan være nødvendigt at øge pladskravet for at sikre passende ventilation.

Dyrene skal først og fremmest have den fornødne plads til at æde og drikke samt få ordentlig hvile.

Endelig får heste langt færre helbredsproblemer, når de transporteres i individuelle båse eller bokse, end når de transporteres i grupper.

Der skal sikres en minimumshøjde, som gør det muligt for dyrene at stå oprejst i en naturlig stilling, og som muliggør passende ventilation.

Unge dyr

Unge dyr er særlig sårbare. Især når unge dyre vænnes fra umiddelbart inden transporten, bliver manglen på moderlig omsorg en yderligere stressfaktor oven i de øvrige faktorer, der gør sig gældende i forbindelse med transport. Den Videnskabelige Komité anbefalede af samme grund, at smågrise på under fire uger, lam på under én uge og kalve på under to uger ikke transporteres.

Uddannelse

Den måde, dyrene håndteres på, influerer direkte på deres velfærd. Forkert håndtering eller misrøgt skyldes ofte manglende viden om dyrenes behov og kan stoppes ved at uddanne de personer, der håndterer og transporterer dyrene.

Den Videnskabelige Komité vurderede, at fastsættelse af et lovkrav om et certifikat, som udstedes efter gennemførelsen af et godkendt kursus, er et velegnet middel til at løse dette problem.

Kontrol

Kontrol inden afgang og udvælgelse af de dyr, der skal transporteres, er af afgørende betydning. For eksempel skal dyr, som viser tegn på sygdom, skader eller fysiologiske skavanker, ikke betragtes som egnede til transport.

Det betragtes ligeledes som afgørende nødvendigt, at der føres bog over kontrollerne.

Pålæsning, aflæsning og håndtering

Pålæsningen er den mest stressende del af transporten. Dertil kommer, at kontakt mellem dyr fra forskellige oprindelsessteder kan føre til, at smitsomme sygdomme spredes.

Den Videnskabelige Komité anbefalede, at dyrene ikke aflæsses på mellemstationer, såfremt visse særlige betingelser er opfyldt.

Også andre dyrevelfærdsaspekter vedrørende visse tekniske krav såsom rampers hældning og tøjring af dyr under transport tages op.

3.2 Markeder og indsamlingscentraler

Markeder og indsamlingscentraler er et meget vigtigt led i handelen med husdyr. De indgår i dag som en integreret del af transportprocessen.

Kommissionen er blevet gjort opmærksom på tilfælde af forkert håndtering af og decideret grusomhed mod dyr på visse markeder.

Af- og genpålæsning stresser dyrene yderligere. Dertil kommer, at dyrene måske ikke tilbydes tilstrækkeligt med hvile, foder eller vand under deres ophold på markederne. Deres ophold undervejs på markeder eller indsamlingscentraler kan derfor forværre situationen, navnlig hvis dyrene efter genpålæsningen skal ud på langvarige rejser. Indsamlingen og sammenblandingen af dyr i nye grupper kan desuden medføre, at dyrenes oprindelige sociale struktur forstyrres, hvorved dyrene påføres yderligere stress. Sammenbringning af dyr fra forskellige steder skaber samtidig gunstige betingelser for spredning af sygdomme.

3.3 Skibe til transport af levende dyr

Transport af levende dyr om bord på skibe er et vigtigt område i diskussionen om dyrevelfærd. Skibe til transport af levende dyr kan have mange dyr om bord (skibenes kapacitet varierer fra 400 til 2 000 stykker kvæg). Når en søtransport indledes, er dyrene forinden blevet transporteret ad vej, til tider fra steder, som ligger meget langt fra afsejlingshavnen. Søtransporten kan vare adskillige dage på åbent hav, og nøje planlægning er en forudsætning for, at uventede hændelser eller forsinkelser kan undgås eller afhjælpes, hvis de alligevel indtræffer.

4. Socioøkonomiske data

4.1 Den økonomiske betydning af dyretransport

Transport af dyr er en del af den animalske produktionsproces. Det er nødvendigt at flytte dyrene for at udligne den ulige fordeling af ressourcer og efterspørgsel - en situation, som skyldes, at de geografiske og historiske forhold varierer fra region til region, fra sæson til sæson og fra år til år. En lang række tekniske og økonomiske faktorer ligger til grund for denne branches eksistens.

Antallet af dyr, som medlemsstaterne handler med indbyrdes, er langt lavere end antallet af slagtede dyr (jf. tabel 2).

Tabel 2 - EU's handel med levende dyr og slagtning i EU (år 2000)

>TABELPOSITION>

Kilde: Eurostat

Nedgangen i antallet af slagterier som følge af mulighederne for stordriftsfordele, højere hygiejnestandarder og det indre marked har dog bidraget til at øge de afstande, som dyrene indsamles over.

4.2 Transportformer i EU

Vejtransport benyttes til mellem 90 og 99 % af den samlede handel med levende dyr i EU. På grund af denne transportforms fleksibilitet vælger mange virksomheder vejtransport.

Luft-, jernbane- og søtransport af dyr varetages derimod af nogle få, specialiserede virksomheder. Disse transportformer er der kun adgang til visse steder (lufthavne, havne og jernbanestationer), hvor kontrollen inden afgang er lettere at foretage, og da de ofte benyttes til transport af store sendinger over lange afstande, er pålæsningstiden længere, ligesom særlige bestemmelser er påkrævet.

Søtransport anslås at udgøre mellem 1 og 8 % på EU-plan. For så vidt angår eksport til tredjelande, kan tallet nå op på 60 % af handelen. For visse medlemsstater er søtransport desuden en nødvendighed. Jernbanetransport af dyr benyttes stadig sjældnere. Lufttransport af levende dyr er fortrinsvis begrænset til transkontinental transport af meget værdifulde dyr.

4.3 Overblik over handelen med levende dyr [12]

[12] I de følgende afsnit stammer tal udtrykt i stk. fra ANIMO-systemet, medens Eurostat er kilde til de tal, der er udtrykt i ton (medmindre andet er angivet).

Det er forbundet med visse vanskeligheder at vurdere omfanget af handelen med levende dyr. Dyrs flytninger registreres ikke systematisk, fordi det i dag ikke er obligatorisk at anmelde indenlandske transporter.

Flytninger mellem medlemsstater underkastes veterinærkontrol og registreres i ANIMO-systemet [13]. Handelen medlemsstaterne imellem er også omfattet af regler om andre erklæringer fra virksomhederne, og disse oplysninger overføres til Eurostat. I branchen [14] vurderes det, at de fleste flytninger af dyr i EU finder sted på nationalt plan.

[13] ANIMO er et edb-baseret kommunikationsnet, som forbinder veterinærmyndighederne, og som først og fremmest har til formål at lette udvekslingen af oplysninger mellem de kompetente myndigheder i de regioner, hvor der er udstedt et sundhedscertifikat eller andre dokumenter, som ledsager dyrene eller de animalske produkter, og de kompetente myndigheder i bestemmelsesmedlemsstaten.

[14] Undersøgelse tilvejebragt af UECBV (Den Europæiske Sammenslutning for Handel med Kvæg og Kød) med titlen "Transport et bien-être des animaux - Etude de René Laporte Consultant - Avril 2002".

Fra 1996 til 2000 androg den årlige handel med levende dyr, som EU-lande deltog i, gennemsnitligt 2 mio. ton. Omkring 80 % af denne handel fandt sted inden for EU (1 789 000 t i 2000, svarende til 83 %), medens eksporten til tredjelande udgjorde ca. 10 %, og importen fra tredjelande tegnede sig for resten. Husdyr var genstand for næsten hele handelen med levende dyr, med kvæg (46-59 % [15]), svin (21-30 %), fjerkræ (7-17 %) samt heste, får og geder (omkring 5 % hver).

[15] De spænd, der er angivet i dette afsnit, afspejler de talmæssige udsving i perioden 1996-2000.

Handelsmønstret varierede alt efter art (jf. tabel 4). I 2000 blev kvæg primært handlet inden for EU's grænser og eksporteret til tredjelande. Svin blev næsten udelukkende handlet inden for EU. Får og geder blev for størstepartens vedkommende handlet inden for EU's grænser, men der var dog nogen import. Heste blev primært importeret.

4.4 Kvæg

I 2000 omfattede samhandelen med kvæg i EU omkring 3 mio. stk. Udtrykt i stk. kvæg var størstedelen af de transporterede dyr kreaturer til opfedning, medens dyr til direkte slagtning og avlsdyr udgjorde resten. Der blev transporteret 288 482 stk. kalve, der var under 15 dage gamle. (Alle oplysninger i dette afsnit er baseret på data fra ANIMO).

Tabel 3 - Kvæg: de væsentligste handelsstrømme i 2000

>TABELPOSITION>

4.5 Svin

I 2000 omfattede samhandelen med svin i EU omkring 11 mio. stk., og heraf var over 4 mio. dyr (4 139 608) smågrise [16].

[16] Data fra Eurostat om svin, som ikke er avlssvin, på under 50 kg.

Tabel 4 - Svin: de væsentligste handelsstrømme i 2000

>TABELPOSITION>

4.6 Får og geder

I 2000 omfattede samhandelen med får og geder i EU over 2,5 mio. stk. Handelen med geder var ubetydelig i forhold til handelen med får.

Tabel 5 - Får og geder: de væsentligste handelsstrømme i 2000

>TABELPOSITION>

4.7 Heste

I 2000 omfattede samhandelen med dyr af hestefamilien i EU 65 000 stk., hvoraf 27 430 var heste til slagtning [17]. I samme periode importerede EU 113 470 heste til slagtning.

[17] Eurostat-data.

Tabel 6 - Handelen med heste til slagtning i 2000 (stk.)

>TABELPOSITION>

Kilde: Eurostat