12. Forsyningspligtydelser
A5-0361/2001
Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens meddelelse om forsyningspligtydelser i
Europa (KOM(2000) 580 /dash C5-0399/2001 /dash 2001/2157(COS))
Europa-Parlamentet,
bdash der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(2000)580 bdash (C5-0399/2001),bdash der henviser til artikel36 i den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder om adgang
til tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse,
bdash der henviser til EF-traktatens artikel2, 5, 16, 73, 81, stk.3, 86, 87, 88 og 295,bdash der henviser til sine tidligere beslutninger om forsyningspligtydelser, særlig af 17. december 1997 om
Kommissionens meddelelse om et udkast til direktiv om ændring af direktiv 80/723/EØF og senest af18. maj 2000 om meddelelse fra Kommissionen om forsyningspligtydelser i Europa (KOM(1996)443bdash C4-0507/96)(
1) om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne
og de offentlige virksomheder (SEK(1999)404 bdash C5-0102/2000 bdash 2000/2065(COS))(2),
bdash der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Nice om forsyningspligtydelser og
erklæringen om tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse af 11. december 2000,
bdash der henviser til høringen om dette emne den 6. marts 2001 i Udvalget om Økonomi og Valuta-
spørgsmål,
bdash der henviser til forretningsordenens artikel47, stk.1,bdash der henviser til betænkning fra Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål og udtalelser fra Udvalget
om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport, Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender
og Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi(A5-0361/2001),
A. der henviser til, at forsyningspligtydelserne skal ses som en del af den europæiske samfundsmodel,
B. der henviser til, at politikken om liberalisering af forskellige forsyningspligtydelser kan få såvel positive
som negative virkninger for forbrugerne, og at denne politik derfor gør det påkrævet at foretage enpræcis, sammenlignende evaluering af kvaliteten af de hidtidige ydelser før påbegyndelse af nye faser iliberaliseringsprocessen,
C. der henviser til, at forsyningspligtydelserne i Europa i henhold til EF-traktatens artikel16 indtager en
vigtig plads i Fællesskabet og spiller en væsentlig rolle med henblik på at fremme social og territorial
samhørighed,
D. der henviser til, at Unionen i henhold til artikel36 i Den Europæiske Unions charter om grundlæg-
gende rettigheder anerkender og respekterer adgangen til tjenesteydelser af almindelig økonomiskinteresse, som fastsat i medlemsstaternes lovgivning og praksis i overensstemmelse med EU-traktaten,med det formål at fremme social og territorial samhørighed,
E. der henviser til, at medlemsstaterne og deres lokale myndigheder i henhold til subsidiaritetsprincippet,
jf. EF-traktatens artikel5, stk.2, under visse betingelser, som er nøje defineret i fællesskabsbestemmel-serne, har til opgave at definere, hvilke tjenesteydelser der til enhver tid er af almindelig økonomiskinteresse, og hvorledes de bedst kan forvaltes,
F. der henviser til, at gennemførelsen af det indre marked har medført øget konkurrence mellem offent-
lige og private virksomheder, og at det derfor er vigtigt og rigtigt at anvende konkurrencereglerneretfærdigt og effektivt,
(1) EFT C 14 af 19.1.1998, s. 74.
(2) EFT C 59 af 23.2.2001, s. 238.13.6.2002 DA C140E/153 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 13. november 2001
G. der henviser til, at Domstolens dom i »Corbeau«-sagen af 9. maj 1993 og »Almelo«-sagen af
17. april 1994 præciserer, under hvilke omstændigheder visse eksklusive rettigheder, der overdragestil en foryningspligtvirksomhed, kan være fritaget fra konkurrencereglerne,
H. der henviser til, at Den Europæiske Union ifølge EF-traktatens artikel295 skal forholde sig neutralt
med hensyn til de ejendomsretlige ordninger,
I. der henviser til, at offentlige virksomheder og virksomheder, som ifølge EF-traktatens artikel86, stk.1,
indrømmes særlige eller eksklusive rettigheder, eller ifølge EF-traktatens artikel86, stk.2, har fået over-draget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, er en væsentlig økonomisk faktor iFællesskabet og medlemsstaterne,
J. der henviser til, at indførelsen af den fælles europæiske valuta og den voksende globalisering i fremti-
den nødvendiggør ensartet anvendelse af konkurrencelovgivningen i Den Europæiske Union for athindre eller fjerne grænseoverskridende konkurrencefordrejning,
K. der henviser til, at definitionen på og udformningen af forsyningspligtydelserne i princippet fortsat
skal ske på det relevante niveau under forudsætning af overholdelse af reglerne om ensartet anvendelseaf statsstøttebestemmelserne, som sikres ved Kommissionens og Domstolens kontrol;
L. der henviser til, at en videreudvikling af forsyningspligtydelserne ud fra modellen for social markeds-
økonomi må være et kerneelement i den europæiske økonomi-, finans- og socialpolitik,
M. der henviser til, at det under tiltrædelsesforhandlingerne er vigtigt at tage hensyn til overholdelsen af
bestemmelserne om forsyningspligtydelser i kandidatlandene og deres videreudvikling,
N. der henviser til, at der skal tages særligt hensyn til den specifikke situation i landdistrikterne (socialt
svage områder, randområder osv.)
I. Begrebet forsyningspligtydelser i Den Europæiske Union
1. bemærker meddelelsen fra Kommissionen om forsyningspligtydelser og er enig med Kommissionen i,
at hvorvidt en tjenesteydelse skal betragtes som en forsyningspligtydelse, og hvordan den skal varetages, erspørgsmål, som principielt afgøres lokalt, og at EU-borgerne skal have forsyningspligtydelser af høj kvalitettil en overkommelig pris og, når den sociale situation kræver det, gratis;
2. anmoder Kommissionen om snarest af foretage en præcis, sammenlignende evaluering af de reelle
konsekvenser af politikken for liberalisering af forsyningspligtydelser, før der indledes nye faser af liberali-seringsprocessen;
3. godkender det valg, der er truffet af Kommissionen, som betragter Cardiff-processen som en ramme
for en regelmæssig evaluering af, hvordan tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse fungerer i detindre marked;
4. henviser til, at tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse skal sikre ligeberettiget adgang, for-
syningssikkerhed, kontinuitet, høj kvalitet og demokratisk kontrol;
5. støtter stats- og regeringschefernes og Kommissionens fælles mål, nemlig at sikre større forudsigelig-
hed og retssikkerhed ved anvendelsen af konkurrenceretten i forbindelse med tjenesteydelser af almindeligøkonomisk interesse;
6. anmoder Det Europæiske Råd i Laeken om i forhold til Kommissionen at fastholde sit forslag til
rammedirektiv, der opstiller målsætninger for forsyningspligtydelser, og som er baseret på EF-traktatensartikel95; med dette rammedirektiv skal der tilvejebringes en juridiske ramme for at garantere levering afforsyningspligtydelser til borgerne, særlig under anvendelse af EF-traktatens artikel16;C140E/154 DA 13.6.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 13. november 2001
7. forventer derfor af Kommissionen, at rammedirektivet fastlægger de fælles principper, som for-
syningspligtydelserne skal baseres på, og at det sker på et passende subsidiaritetsniveau, fastsætter og defi-nerer de fælles principper for en demokratisk og gennemskuelig regulering, sikrer en aktiv inddragelse afborgere og brugere i processen for definering, evaluering og vurdering af kontrakterne og lægger en fællespluralistiskvurderingsprocedure i institutionelle rammer;
8. opfordrer Kommissionen til at sikre kohærens mellem de principper, der er defineret i rammedirek-
tivet og særdirektiverne;
9. bemærker, at Unionen efter en endnu ikke afsluttet første fase af gennemførelsen af det indre marked
omfattende åbningen af de nationale net for konkurrence går ind i anden fase, hvor udviklingen af sam-handelen på tværs af grænserne og dannelsen af fælleseuropæiske operatører og netværk gør det påkrævet,
at beføjelser og ansvar, for så vidt angår forsyningspligtydelser, defineres på EU-plan;
10. minder om, at Det Europæiske Råd i Lissabon satte sig det mål at udvikle EU til det mest dynamiske
økonomiske område i verden, og konstaterer, at dette forudsætter, at innovative kræfter og alle de økono-miske aktørers idérigdom belønnes;
11. minder om, at det er fornuftigt og nødvendigt med en effektiv kontrol med statsstøtten, som
tilpasses forsyningspligtydelsernes behov og karakteristika;
12. fastslår, at EU kun kan kontrollere misbrug i det omfang, den rimelige konkurrence, som unions-
borgerne skal sikres på hele Unionens område, overtrædes graverende, og dette forhold samtidig er afgrænseoverskridende karakter;
13. understreger betydningen af nonprofit-organisationer, f.eks. organisationer med rod i civilsamfundet
(arbejde med frivillige, ikke-erhvervsdrivende øjemed, en organisationsform tæt på borgerne, ingen ejere)som tredje søjle ved siden af markedet og det offentlige og påpeger deres betydning for borgernes evne tilselvhjælp;
14. understreger desuden, at det ikke er afgørende, hvem der varetager forsyningspligtydelserne, men at
ydelsernes kvalitet forbedres, at de kan kontrolleres, at priserne er overkommelige, og at der sikres enbæredygtig udvikling, og at tildelingen af kontrakter sker ud fra et kriterium om effektivitet, forsynings-sikkerhed og kontinuitet, og glæder sig over Kommissionens oplysning om, at den ikke vil bestemme, omforsyningspligtydelser skal udføres af offentlige eller private virksomheder;
15. fastslår, at de europæiske traktater opfylder begge mål, da de på den ene side forpligter Unionen og
medlemsstaterne til at sikre en fair konkurrencepolitik og på den anden side understreger nødvendighedenaf at sikre adgangen til forsyningspligtydelser;
16. konstaterer, at der ved forsyningspligtydelser normalt forstås de ydelser, der er vigtige i dagligdagen,
altså bl.a. ydelser inden for transport, post, telekommunikation, uddannelse, hospitaler, sociale tjeneste-ydelser, bortskaffelse af spildevand og affald, vand- og energiforsyning, især elforsyning;
17. går ud fra, at Kommissionens konkurrencepolitik respekterer EF-traktatens artikel151, og at Den
Europæiske Union gør alt for at tage højde for medlemsstaternes kulturelle anliggender samt den kulturelle
sektors særlige kendetegn og mangfoldighed under passende hensyntagen til nærhedsprincippet;
18. minder om, at det i henhold til traktatens artikel16 påhviler Fællesskabet og medlemsstaterne at
fastlægge opgaverne inden tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, og gennemførelsen heraf, ogat de derfor skal pålægge tjenesteudbyderne forsyningspligt, uanset om de er statslige eller private på vilkår,som gør det muligt for dem at udføre deres opgave;
19. understreger, at forsyningspligtydelserne skal leveres på pålidelige betingelser (høj kvalitet, levering
overalt, optimal pris, social ligevægt og varig forsyningssikkerhed);
20. understreger, at adskillige forsyningspligtydelser kan leveres gennem fair konkurrence, og at private
og offentlige virksomheder i denne forbindelse principielt skal behandles ens;13.6.2002 DA C140E/155 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 13. november 2001
21. mener, at de private og offentlige operatørers medansvar, for så vidt angår forsyningspligtydelser,
også bør præciseres i forbindelse med arbejdet vedrørende virksomhedernes sociale ansvar, som er på deneuropæiske sociale dagsorden, der blev vedtaget i Nice;
22. konstaterer, at tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse til gavn for borgerne bedst kan
tilvejebringes, hvis de defineres offentligt og klart, og der skal opfyldes visse lønsomhedskriterier; er der iforbindelse med disse tjenesteydelser tale om økonomiske aktiviteter, skal det størst mulige antal udbyderei konkurrence principielt have mulighed for gennem offentlige udbudsprocedurer at påtage sig disse for-pligtelser i fri konkurrence;
23. fastslår, at hvis det offentlige i medlemsstaterne pålægger virksomhederne forsyningspligt og giver
finansielle udligninger over skattemidler for disse forpligtelser, så er der ikke tale om begunstigelser,såfremt tilskuddene ikke overstiger udligningen af den forpligtelse, det offentlige har pålagt;
24. glæder sig over, at Kommissionen går ind for så omfattende forsyningspligtydelser som muligt og i
forbindelse med opfyldelsen af denne målsætning anerkender nærhedsprincippet og medlemsstaternes ret
til på visse vilkår frit at definere og kontrollere forsyningspligtydelserne;
25. minder om, at de lokale myndigheder børe bevare retten til at vælge organisationsform for de
forsyningspligtydelser, de i henhold til de pågældende medlemsstaters bestemmelser er ansvarlige for, ogat denne ret omfatter retten til selv at forestå leveringen af forsyningspligtydelserne eller at uddelegere den;
understreger dog, at såfremt en myndighed vælger at uddelegere leveringen af forsyningspligtydelser, som
den er ansvarlig for, er den forpligtet til systematisk at udskrive konkurrencer i overensstemmelse medfællesskabsretten; understreger ligeledes, at de lokale myndigheder, der selv varetager forsyningspligtenikke kan overtage eksterne markeder uden for deres eget område, men at dette dog ikke må være til hinderfor fælleskommunale tiltag;
26. glæder sig over Kommissionens konstatering af, at tjenesteydelser af almindelig økonomisk, social
og regional interesse også betragtes som nødvendige i EU, selv om markedet ikke har tilstrækkelige incita-menter til at sikre leveringen af dem;
27. deler Kommissionens opfattelse af, at indrømmelsen af specielle eller eksklusive rettigheder med
henblik på opfyldelse af en forsyningspligt er lige så forenelig med konkurrenceretten som etableringen afsærlige finansieringsmekanismer for de supplerende udgifter i tilknytning til tjenesten;
28. er enig med Kommissionen i, at tjenesteydelser, der leveres på et såkaldt »ikke-forretningsmæssigt
grundlag«, det vil især sige opgaver, som hører ind under medlemsstaternes og deres lokale myndighederskompetenceområder (indre og ydre sikkerhed, retsvæsen, diplomati m.m.), ikke er omfattet af EU-konkur-rencereglerne;
29. støtter Kommissionen i den opfattelse, at ydelser i tilknytning til undervisningstjenester, sundheds-
tjenester og obligatoriske, grundlæggende socialsikringsordninger, aktiviteter, der hører ind under detoffentlige, som f.eks. overvågning af luftrummet eller kontrol med havforurening, samt ydelser af isærsocial, velgørende og kulturel art, der leveres af nonprofitorienterede organisationer, heller ikke er omfattetaf konkurrencereglerne og bestemmelserne vedrørende det indre marked;
30. understreger, at ud over spørgsmålet om konkurrenceneutralitet i forbindelse med leveringen af
forsyningspligtydelser må navnlig omkostningseffektivitet og sociale og miljømæssige fordele til gavn forborgerne, brugerne og skatteyderne, kvalitet, finansiering, herunder gennemsigtighed, pålidelighed ogkontrol være et afgørende element ved leveringen af ydelserne;
31. går ud fra, at Kommissionen som led i de kommende drøftelser på grundlag af eksempler, retnings-
linjer, meddelelser og forslag til fritagelsesforordninger vil fremme afklaringen af stridsspørgsmålene ved-rørende retsklarhed og områderne for anvendelsen af EU-konkurrenceretten;C140E/156 DA 13.6.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 13. november 2001
32. mener, at Kommissionen i forbindelse med forhandlingerne inden for WTO skal kræve en præcise-
ring af visse bestemmelser i overenskomsten om tjenesteydelser for at præcisere, at WTO-reglerne ikkeindskrænker medlemsstaternes ret til at regulere forsyningspligtydelser og gribe ind på dette område;
II. Behov for handling på EU-plan
33. bekræfter Kommissionens konstatering med hensyn til principperne om neutralitet og frihed samt
proportionalitetsprincippet og understreger, at medlemsstaterne på dette grundlag frit kan fastlægge opga-ver og forvaltningsregler for forsyningspligtydelser, idet det er Kommissionens ansvar at påse, at det indremarkeds regler og konkurrencereglerne bliver overholdt;
34. støtter kravene fra topmødet i Nice om, at det indre markeds regler og konkurrencereglerne bør
gennemføres på en sådan måde, at opgaver i forbindelse med forsyningspligtydelser kan udføres underforhold, som gør dem økonomisk levedygtige og juridisk sikre;
35. anser det som følge af de hidtidige succes’er og problemer i forbindelse med gennemførelsen af den
påbegyndte liberalisering af vigtige tjenesteydelsesområder inden for rammerne af det indre marked forvigtigt, at konsekvenserne for den sociale og territoriale samhørighed evalueres bedre, inden der træffesafgørelse om, hvorvidt liberaliseringen af områderne transport, el, gas og post fortsættes;
36. mener, at den gradvise liberalisering af tjenesteydelsessektorerne i EU skal gå hånd i hånd med
opretholdelse af forsyningspligt;
37. konstaterer, at offentlige og private virksomheder skal have ligelig adgang til levering af forsynings-
pligtydelser overalt, hvor dette ikke udtrykkeligt er udelukket i henhold til den pågældende medlemsstatsbestemmelser; understreger betydningen af konkurrence og costbenefitundersøgelser, som f.eks. benchmar-king med henblik på optimal levering af ydelser;
38. understreger, at overholdelsen af friheden til at vælge og kriterierne i forbindelse med forsynings-
pligtydelser kræver en mere demokratisk styring med lovgivning efter den fælles beslutningsprocedure, ogat Kommissionen gennemfører den under Europa-Parlamentets kontrol;
39. understreger som led i subsidiaritetsprincippet, at medlemsstaterne og de regionale og lokale myn-
digheder frit kan definere og vælge de ydelser, de ønsker;
40. opfordrer Kommissionen til at øge retsklarheden, klarlægge, i hvilke tilfælde handlen inden for EU
ikke berøres (lokale forhold) og ved hjælp af en trinvis undersøgelsesmetode forbedre beslutningsstruktu-rens gennemsigtighed; opfordrer endvidere Kommissionen til at træffe hurtigere afgørelse i standardsagerog simple klagesager for dermed at skabe gennemsigtighed og øget retsklarhed;
41. glæder sig meget over, at Kommissionen i de forløbne måneder ved hjælp af forordninger har
præciseret og videreudviklet sine hidtidige retningslinjer og dermed bl.a. med hensyn til støtten til småog mindre virksomheder, »de minimis«-reglen og uddannelses- og miljøbeskyttelsesstøtten har skabt øgetklarhed, og understreger, at støtte til private og offentlige virksomheder kun er tilladelig på strenge betin-gelser;
42. opfordrer Kommissionen til at klarlægge, hvorledes økonomiske og ikke-økonomiske aktiviteter skal
adskilles, hvad der skal forstås ved »kontrol af åbenlyse tilfælde« på det begrebsmæssige plan i forhold til»proportionalitetskontrol« på det operative plan, og understreger, at konkurrencereglerne under ingenomstændigheder finder anvendelse på ikke-økonomiske aktiviteter;
43. håber, at Kommissionen koordinerer en regelmæssig og pluralistisk vurdering af den måde, hvorpå
opgaverne i forbindelse med forsyningspligten tackles, navnlig med hensyn til tjenesternes bidrag til densociale og territoriale samhørighed i Unionen, kvalitet, den lige adgang til dem og en afbalanceret oggennemsigtig pris;
44. mener, at det er absolut nødvendigt, at der udvikles pluralistiske og kontradiktoriske evaluerings-
procedurer, og foreslår, at Europa-Parlamentet arrangerer en debat mellem de forskellige eksisterendeovervågningsorganer (ØSU, Regionsudvalget, rådgivende organer, sammenslutninger, der er involveret iinitiativer vedrørende forsyningspligtydelser, samt forbrugersammenslutninger) og kræver, at denne processkal munde ud i en høring, inden der træffes afgørelser;13.6.2002 DA C140E/157 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 13. november 2001
45. anmoder Kommissionen om en evalueringsrapport om forsyningspligtydelsernes situation og behov
i kandidatlandene;
III. Nødvendige foranstaltninger på medlemstatsplan
46. finder det nødvendigt, at mulighederne for en autonom definition af forsyningspligtydelser fremover
i højere grad udnyttes på medlemstatsplan og i medlemsstaternes underinddelinger (delstater, regioner,kommuner) under iagttagelse af EU-konkurrenceretten;
47. understreger EU’s kompetence med hensyn til konkurrencepolitikken, som i betragtning af udfor-
dringerne i forbindelse med den fælles valuta, det indre marked, økonomiens globalisering og den tekno-logiske udvikling har fået endnu større betydning, men finder det nødvendigt med en bred politisk debatom grænserne for konkurrencepolitikken, når den kolliderer med andre centrale politiske områder i EUeller på nationalt, regionalt eller lokalt plan;
48. mener, at Kommissionen bør føre supplerende kontrol med misbrug;
49. mener, at det i et parlamentarisk demokrati er nødvendigt over for borgerne og skatteyderne på en
gennemsigtig og åben måde at redegøre for strukturerne og at opstille en costbenefitanalyse og konkur-rencealternativer i forbindelse med de tjenester, der kan tilbydes over de forskellige former for forsynings-pligtydelser, omfattende de langsigtede konsekvenser for borgernes livskvalitet;
50. finder krydsfinansiering af alle udbydere af forsyningspligtydelser for principielt problematisk, da de
leverede ydelser derved ikke kan fremstilles på en saglig korrekt, efterspørgsels- og behovsorienteret måde;
51. finder det derimod retligt muligt og politiskhensigtsmæssigt, at ek straudgifter ved ydelser til bor-
gerne, som skal tilbydes på særligt gunstige betingelser, i givet fald kan dækkes med skattemidler, men atgennemskueligheden i en sådan finansiering skal være sikret;
52. mener, at EU-gennemsigtighedsdirektivet, der vedtoges i 2000, er det rette middel til at gøre pro-
blemet med hensyn til krydsfinansiering i virksomheder, som leverer både ydelser på det frie marked og pågrundlag af offentlige forpligtelser, offentligt kontrollerbart og dermed at skabe øget klarhed og ærlighedmed hensyn til anvendelsen af skattemidler og anden støtte;
53. støtter Kommissionen i den opfattelse, at det offentliges tildeling af kontrakter til privat tredjemand
også inden for endnu ikke liberaliserede sektorer principielt forudsætter en forudgående udbudsprocedure;
54. mener, at der overalt, hvor der er konkurrence om levering af forsyningspligtydelser, skal gives
adgang for offentlige og private virksomheder på lige fod; understreger i denne forbindelse det økonomiskesubsidiaritetsprincip i kommunerne;
55. finder, at det principielt ikke er foreneligt med princippet om konkurrenceneutralitet, hvis offentlige
virksomheder på områder, hvor både private og offentlige virksomheder opererer, er fritaget for omsæt-ningsafgift i forbindelse med bestemte aktiviteter, som f.eks. vand-, gas-, el- og termisk energiforsyning elleraffaldsbortskaffelse, og mener, at en ensidig skattemæssig præferencebehandling af offentlige virksomhederikke er forenelig med EU-retten, og at en principiel ligebehandling af offentlige og private virksomhederinden for skattelovgivningen er påkrævet;
56. minder om, at i overensstemmelse med Københavnskriterierne må ansøgerlandene heller ikke
begunstige deres virksomheder vilkårligt og bør gradvis ændre de offentlige virksomheders status vedhjælp af overgangsordninger og bør samtidig genskabe effektive og retfærdige forsyningspligtydelser samtudvikle evnen til at holde stand over for det generelle konkurrencepres;
57. understreger, at det offentliges principielle forpligtelse til at etablere fair og sagligt korrekte udbuds-
procedurer i henhold til de lovfæstede bestemmelser på EU- og medlemstatsplan kan være et effektivtmiddel til at forhindre konkurrencebegrænsninger, hvilket samtidig gør det muligt for det offentlige selvat definere og kontrollere betingelserne med hensyn til kvalitet, disponibilitet og miljøbeskyttelse;C140E/158 DA 13.6.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 13. november 2001
58. mener, at afskaffelsen af statsmonopoler ikke må resultere i etablering af private monopoler;
59. mener, at såvel medlemsstaterne som deres underinddelinger, for så vidt angår definitionsrettighe-
derne i forbindelse med forsyningspligtydelser, navnlig med hensyn til ydelsesbeskrivelser, udbudsprocedu-rer og kontrollen med leveringen af ydelserne, skal have tilstrækkelig demokratisk medbestemmelsesret ogkompetence til at kunne sikre borgerne et optimalt tilbud også på konkurrencevilkår;
IV. Branchebestemte enkelttilfælde
60. understreger, at EU’s politik for det indre marked grundlæggende har bidraget til en kvalitetsstig-
ning, prisfald og øget disponibilitet på et højt teknologisk niveau, hvilket f.eks. bevisligt er tilfældet indenfor telekommunikation;
61. beklager, at Kommissionen og medlemsstaterne ikke har været i stand til at foregribe og styre
tildelingen af UMTS-licenserne inden for rammerne af forsyningspligtydelserne;
62. konstaterer, at Kommissionen i sit forslag til direktiv om ændring af direktiverne om det indre
marked for elektricitet og for naturgas klarlægger, at det retligt står medlemsstaterne fuldstændig frit forat fastlægge vigtige forsyningspligtydelser, og at dette f.eks. omfatter beskyttelse af socialt svage kundermod uberettiget udelukkelse fra forsyning, gennemsigtighed med hensyn til kontraktbestemmelserne forforbrugerne, billige og gennemsigtige mæglingsmekanismer, forsyning af randområder til en passende prisfor at fremme den sociale og territoriale samhørighed, hensyntagen til miljøbeskyttelse og bevarelse ogudbygning af infrastrukturen;
63. kræver, at der pålægges medlemsstaterne pligt til i forbindelse med skabelse af ny forsyningskapa-
citet at anvende den af Kommissionen definerede gennemskuelige tildelingsprocedure, når det på grundlagaf udbud og efterspørgsel viser sig at være nødvendigt af hensyn til forsyningssikkerheden;
64. opfordrer Kommissionen til at forelægge ekspertrapporter og -forslag med henblik på inden for
rammerne af affaldsøkonomi at sikre bortskaffelsessikkerhed og en økologisk sikker udnyttelse uden med-delelses- og overladelsespligter ved fastsættelse af en markedsøkonomisk ramme;
65. opfordrer medlemsstaterne til i samarbejde med lokale og regionale organer at undersøge, om det
ville bidrage til funktionelle forbedringer, hvis private virksomheder fik adgang til markedet for vandfor-syning og bortskaffelse af spildevand;
66. mener, at benchmarking, costbenefitanalyse, samarbejde og effektive virksomhedsstrukturer også
bør tilstræbes inden for vandøkonomi, og at mange enkeltforanstaltninger som led i en begrænsetmarkedsåbning uden total liberalisering vil få positive virkninger for forsyningssikkerhed, prisdannelse,
grundvandsbeskyttelse og miljøbeskyttelse;
67. mener, at vandforsyning og bortskaffelse af spildevand til trods for de særlige betingelser i højere grad
bør være underlagt økonomiske kriterier, og opfordrer medlemsstaterne til at fremme dette og bdash hvor deter relevant bdash at undersøge, om den privatisering, der hidtil har fundet sted, har bidraget til passendefunktionelle forbedringer inden for de pågældende vandtjenester;
68. understreger behovet for offentlige banker og sparekasser, der bidrager med forsyningspligtydelser
gennem generel adgang til en konto og en dækkende varetagelse af befolkningens behov for finansielletjenesteydelser, og som letter de små og mellemstore virksomheders adgang til lån og fremmer mangeandre aktiviteter lagt an på almenvellet;
69. mener, at gennemsigtighedsdirektivet også bør gennemføres inden for delsektoren »offentlige ban-
ker« for at muliggøre en klarere afgrænsning af begrebet »offentlig opgave« og de reelle omkostninger vedvaretagelsen af denne offentlige opgave, en vurdering set ud fra et konkurrencesynspunkt og i givet fald enøkonomisk udligning;13.6.2002 DA C140E/159 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 13. november 2001
70. mener, at Kommissionens meddelelse om forsyningspligtydelser i Europa ikke i tilstrækkelig grad
tager hensyn til den særlige betydning af de frivillige og uafhængige hjælpeorganisationer, som tilbydersolidariske, etisk-religiøst baserede, karitative eller kulturelt mangfoldige forsyningspligtydelser i enkeltemedlemsstater;
71. understreger derfor nødvendigheden af, at der for det samfundsmæssigt vigtige udbud af tjenester på
det sociale og kulturelle område udstedes en gruppefritagelse, som gør det muligt for borgerne også frem-over at kunne benytte disse tilbud på særlige betingelser og til konkurrencedygtige priser, og at der hertilpå åben og gennemsigtig måde bør kunne anvendes offentlige midler, såfremt konkurrencen ikke fordrejesmassivt;
72. går ind for, at nonprofitorienterede aktiviteter, i lighed med statslige aktiviteter, f.eks. af social,
kulturel og karitativ art, generelt undtages fra statsstøttekontrol og principielt fra anvendelsen afEU-konkurrenceretten, og at der udvikles passende retningslinjer herfor;
73. finder det påkrævet, at der i overensstemmelse med Kommissionens sondring mellem økonomisk og
ikke-økonomisk aktivitet udarbejdes et kriteriekatalog for den vurdering, der skal foretages i tvivlstilfælde;
74. mener ikke, at offentligretlige sendere inden for rammerne af deres offentligretlige opgave henhører
under de europæiske traktaters konkurrenceregler;
75. mener, at det audiovisuelle område, uafhængigt af den audiovisuelle transmissions form, dvs. om
der er tale om offentligt eller privat tv, video streaming osv., og kulturområdet skal indtage en særlig pladsfor at opfylde målsætninger som beskyttelse af de grundlæggende rettigheder og de demokratiske princip-per, pluralisme, adgang for alle til kultur og de teknologiske fremskridt, berigtigelsesret, kulturel og sprog-lig mangfoldighed og beskyttelse af forbrugerne og især af mindreårige;
76. anser konklusionerne fra kollokviet i Lille den 19. og 20. juli 2000 om public service i forbindelse
med radio- og fjernsynsvirksomhed for positive og opfordrer Kommissionen til at samarbejde med med-lemsstaterne om mulige fremgangsmåder for gennemførelsen af principperne i Amsterdam-traktatens pro-tokol nr. 32;
77. bekræfter, at medlemsstaterne, inden for en fællesskabsramme for fastlæggelse af regler for for-
syningspligtydelser i almindelighed og sikring af muligheden for opfyldelse af deres målsætninger, i medfør
af denne protokol har pligt til at definere public service radio- og tv-virksomhed og strukturen for finan-
sieringen;
78. opfordrer Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne til at garantere retssikkerheden for offentlige
radiofonitjenester og kulturindustrien i forbindelse med anvendelsen af konkurrenceretten;
79. opfordrer Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne til at samordne deres indsats for at sikre bru-
gerne og operatørerne inden for den audiovisuelle sektor og medierne et klart og forudsigeligt retsgrundlagog en ensartet og ikke-diskriminerende adgang til infrastrukturer og indhold;
80. understreger behovet for med hensyn til markederne for medier og audiovisuelt indhold at udar-
bejde en objektiv definition af begrebet dominerende stilling, så der kan tages hensyn til den hastigeudvikling på disse markeder og farerne for, at nogen udelukkes fra adgang;
81. påpeger nødvendigheden af at bibeholde forsyningspligtydelserne, selv hvis operatørerne eventuelt
driver virksomhed på et liberaliseret marked på grundlag af generelle tilladelser og ikke kun på grundlag af
individuelle licenser;
82. mener, at evalueringen af forsyningspligtydelserne inden for det audiovisuelle og kulturelle indhold
bør indgå i en udtømmende og regelmæssig politiskdrøftelse på højt niveau i Fællessk abets institutioner.
83. understreger, at den markedsåbning af tidligere statsmonopoler, som støttes af alle EU-institu-
tionerne, herunder Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet, principielt skal leve op til princippetom en fair og socialt ansvarlig konkurrence, som er centreret om borgernes interesser og tager hensyn tilEU-borgernes ændrede behov;C140E/160 DA 13.6.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 13. november 2001
84. er overbevist om, at modellen for social markedsøkonomi er den europæiske fremtidsmodel, der i
international sammenhæng snarest vil vise sig at være bæredygtig og varig;
85. mener, at en ændring af traktatens artikel16 ikke er nødvendig for at opnå øget retssikkerhed og
øget retsklarhed i forbindelse med forsyningspligt, og støtter i denne sammenhæng konklusionen fra top-
mødet i Nice, i henhold til hvilken tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse ikke bør defineres en
gang for alle; understreger, at inden for et så dynamiskområde som forsyningspligt ville en overreguleringbevirke, at aktørerne fratages chancer og udviklingsmuligheder, som især kommer borgerne og skatte-yderne til gode;
*
**
86. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Det Økonomiske og
Sociale Udvalg samt til medlemsstaternes parlamenter.13.6.2002 DA C140E/161 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 13. november 2001