Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om indførelse af et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for ubestridte krav (forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2)

BEGRUNDELSE [1]

[1] ÆNDRINGER I FORHOLD TIL KOMMISSIONENS OPRINDELIGE FORSLAG ER MARKERET VED EN OVERSTREGNING AF DE PASSAGER, DER ER SLETTET, OG FEDE TYPER OG UNDERSTREGNING AF NYE ELLER ÆNDREDE PASSAGER.

1. BAGGRUND

Kommissionen vedtog den 18. april 2002 et forslag til Rådets forordning om indførelse af et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for ubestridte krav [2]. Forslaget videresendtes til Europa-Parlamentet og Rådet den 18. april 2002. På plenarforsamlingen i december 2002 vedtog Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg sin udtalelse om forslaget [3]. Europa-Parlamentet, som oprindeligt blev hørt i henhold til høringsproceduren, henviste forslaget til Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked (korresponderende udvalg) og til Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder (rådgivende udvalg). Med Nice-traktatens ikrafttræden blev forslaget overført til den fælles beslutningsprocedure. Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder vedtog den 2. juli 2002 ikke at afgive udtalelse. Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked vedtog sin betænkning den 26. marts 2003. Europa-Parlamentet vedtog på plenarmødet den 8. april 2003 sin udtalelse om godkendelse af Kommissionens forslag med forbehold af en række ændringsforslag.

[2] KOM(2002) 159 ENDELIG AF 18.4.2002, EFT C 203 E AF 27.8.2002, S. 86.

[3] EFT C 85 AF 8.4.2003, S. 1.

2. DET ÆNDREDE FORSLAG

Dette ændrede forslag vedtages som følge af de ændringsforslag, Europa-Parlamentet har vedtaget. Kommissionen kan acceptere en række af Europa-Parlamentets ændringsforslag.

Liste over ændringsforslag, der accepteres helt eller delvist: 1, 2, 4, 5, 7, 9, 10, 11, 14, 15, 16

2.1. HELT ELLER DELVIST ACCEPTEREDE ÆNDRINGSFORSLAG

Ændringsforslag 1 - Ny betragtning 3a

Kommissionen vedtog forslaget inden Nice-traktatens ikrafttræden. Nice-traktaten ændrede i betydeligt omfang EF-traktatens artikel 67, hvori det i stk. 5 hedder, at foranstaltninger omhandlet i artikel 65 vedtages efter den fælles beslutningsprocedure og ikke som tidligere af Rådet efter høring af Europa-Parlamentet. Da der i Nice-traktaten ikke indgår overgangs bestemmelser for lovgivningsprocedurer, der allerede er igangsat på tidspunktet for traktatens ikrafttræden den 1. februar 2003, finder den fælles beslutningsprocedure umiddelbar anven delse fra og med denne dato. Europa-Parlamentets ændringsforslag, der blot henviser til denne nye situation i en betragtning, kan derfor accepteres.

Ændringsforslag 2 - Artikel 3, stk. 4, litra b)

Europa-Parlamentet foreslår to ændringer af definitionen på en undergruppe under termen "ubestridte krav".

Den første har til formål at tydeliggøre, at for at udgøre en gyldig indsigelse må adfærden være i overensstemmelse med procedurekrav i oprindelsesmedlemsstaten (med den logiske konsekvens, at et krav anses for ubestridt, hvis et forsøg på at gøre indsigelse ikke opfylder disse krav). Kommissionen kan principielt acceptere denne del af ændringsforslaget, da den er i tråd med Kommissionens hensigt, men Kommissionen foretrækker imidlertid en ordlyd, der undgår henvisning til en formel anmodning (for at ophæve kravet) som foreslået af Europa-Parlamentet. Denne terminologi kan være uhensigtsmæssig i nogle medlemsstater og for nogle procedureformer og dækker ikke samtlige mulige situationer, som her bør dækkes (f.eks. en debitor, der selv udtrykkeligt anmoder om ophævelse, selv om det er obligatorisk at lade sig repræsentere ved en advokat). Der bør nok refereres mere generelt til "i overens stemmelse med de gældende procedurekrav i oprindelsesmedlemsstaten".

Den anden ændring udelukker, at indsigelser under en forudgående udenretslig procedure, som automatisk fører til en retssag, vil kunne anses for en gyldig indsigelse. Kommissionen kan ikke acceptere denne del af ændringsforslaget. For så vidt angår den forudgående periode fastlægger den nuværende ordlyd allerede klart, at indsigelsen skal fremsættes "i løbet af rets sagen". Ændringsforslaget synes imidlertid først og fremmest at behandle indsigelser under forenklede betalingspålægsprocedurer (injonction de payer, Mahnverfahren), da kun sådanne automatisk kan føre til kontradiktoriske procedurer. For sådanne procedurer er termerne "forudgående udenretslig" uhensigtsmæssig, da de allerede udgør retssager. Endvidere regu leres situationen med en oprindelig indsigelse, men efterfølgende fravær, allerede specifikt i det efterfølgende afsnit i samme artikel og behøver ikke at blive behandlet to gange. Kommis sionen kan således acceptere ændringsforslag 2 (første del) i princippet, om end med en ændret ordlyd.

Ændringsforslag 4 - artikel 3, stk. 6

Denne bestemmelse fastsætter som krav til en ordinær appel, at appellen er forbundet med en tidsfrist, der begynder at løbe i forhold til den pågældende retsafgørelse. Tidspunktet, hvorfra fristen løber, udløses imidlertid, om end forbundet med retsafgørelsen, af forskellige begiven heder i de forskellige medlemsstater, enten ved afsigelsen af retsafgørelsen eller ved dens forkyndelse. Ændringsforslaget tilføjer definitionen en yderligere præcisering ved at tage højde for det forhold. Kommissionen kan acceptere ændringsforslag 4.

Ændringsforslag 5 - artikel 4

Europa-Parlamentet foreslår en omformulering af beskrivelsen af de retsvirkninger, der følger af en retsafgørelses attestering som europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument, nemlig afskaf felsen af eksekvaturproceduren, ved udtrykkeligt at sidestille dette med "et nationalt tvangs fuldbyrdelsesdokument". Kommissionen har også som målsætning at udtrykke den retlige betydning af det europæiske tvangsfuldbyrdelsesdokument så klart og utvetydigt som muligt. Efter Kommissionens mening tjenes dette formål imidlertid bedre ved mere direkte at henvise til de praktiske konsekvenser ved attestering. Med dette for øje bør formuleringen bringes i tråd med den tekst, som Rådet har vedtaget i forbindelse med afskaffelsen af eksekvatur proceduren for visse afgørelser om forældremyndighed. Det bør derfor fastlægges, at en rets afgørelse attesteret som europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument "anerkendes og fuldbyrdes i en anden medlemsstat, uden at der er behov for at erklære afgørelsen eksigibel, og uden at det er muligt at modsætte sig dens anerkendelse". Kommissionen kan derfor i princippet accep tere ændringsforslag 5, om end med en ændret ordlyd.

Ændringsforslag 6, 7, 8 og 16 vedrørende indgivelse af appel over for attesten som et euro pæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument - artikel 7, stk. 1, artikel 7, stk. 3a (ny), artikel 8 og bilag I, punkt 13a (nyt)

I henhold til artikel 8 i forslaget er der ikke adgang til appel af en afgørelse vedrørende en anmodning om attestering som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument. Europa-Parlamentet foreslår at give såvel retsafgørelsens kreditor (ifald attestering afslås) som debitor (ifald attesten udstedes) mulighed for appeladgang, i det omfang oprindelsesmedlemsstatens nationale lovgivning tillader appel af et nationalt tvangsfuldbyrdelsesdokument (ændrings forslag 8). Denne ændring medfører uundgåeligt, at afgørelsen om en anmodning om et euro pæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument skal forkyndes for debitor (ændringsforslag 7), og at den egentlige attest først kan udstedes, når afgørelsen om anmodningen kan betegnes som en endelig afgørelse (ændringsforslag 6). Overholdelse af sidstnævnte to krav vil skulle afspejles i standardformularen for attesten som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument (ændrings forslag 16).

Spørgsmålet om appeladgang er undersøgt inden for rammerne af forslagets formål om at få sat gang i hurtigere og mere effektiv grænseoverskridende fuldbyrdelse. Hvis forslaget ikke i praksis er en betydelig forbedring i forhold til den strømlinjede eksekvaturprocedure i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001, bliver det overflødigt og grundløst. Muligheden for appel vil betyde store forsinkelser. Europa-Parlamentets ændringsforslag medfører, at der skal skelnes mellem to forskellige slags afgørelser. Først afgør den afsigende ret, hvorvidt betingelserne for udstedelse af en attest er opfyldt, men uden faktisk at udstede attesten. Først efter at den første afgørelse er forkyndt for debitor og dermed er blevet endelig, kan selve attesten udstedes. Hvis det tages i betragtning, at herudover skal også selve retsafgørelsen kunne betegnes som en endelig afgørelse, så vil kæden af nødvendige begivenheder for at få udstedt en attest blive så lang, at proceduren næppe vil kunne konkurrere med den strømlinjede eksekvaturprocedure i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001.

Endvidere er muligheden for appel ikke uundværlig for at sikre forsvarets rettigheder, da der her ikke er tale om hovedretssagen, der vedrører berettigelsen af det materielle krav som sådan. Attesteringsproceduren vedrører kun udvidelsen af eksigibiliteten for en retsafgørelse, der allerede er afsagt, til også at gælde uden for oprindelseslandets område. Debitor har således allerede haft enhver lejlighed til at forsvare sin sag i hovedretssagen, herunder mulighed for at appellere retsafgørelsen. Da forslaget kun behandler ubestridte krav, er det en forudsætning, at debitor bevidst har valgt ikke at forsvare sagen. Hvis debitor ikke har gjort brug af nogen af disse muligheder for at forsvare sagen, har han hverken brug for eller fortjener den beskyttelse, der ligger i særskilt adgang til appel over for attesten som europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument. Hvis debitor i usædvanlige omstændigheder faktisk ikke var i stand til at udøve sine rettigheder uden egen skyld, giver forslaget i artikel 20 tilstrækkelig beskyttelse gennem fritagelse.

Det er heller ikke nogen tvingende nødvendighed, at give kreditor, som har fået afslået en attest som europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument, en mulighed for at appellere. I så tilfælde er der intet til hinder for, at han kan søge en retsafgørelse fuldbyrdet i andre medlemsstater. Kreditor må så blot anmode om, at retsafgørelsen erklæres eksigibel i overensstemmelse med ordningen om anerkendelse og fuldbyrdelse i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001.

Kommissionen kan imidlertid tilslutte sig hensigten om at styrke forsvarets rettigheder i attesteringsproceduren. Med dette for øje kan Kommissionen støtte en bestemmelse (en ny artikel 6a), hvorefter ikke afgørelsen om en anmodning, men selve anmodningen om en attest som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument skal forkyndes for debitor. Dette vil give debitor mulighed for over for den afsigende ret at fremsætte sine synspunkter med hensyn til opfyldelsen af betingelserne for attestering, før den afsigende ret træffer afgørelse om anmod ningen.

Kommissionen kan derfor delvis acceptere ændringsforslag 7, i det omfang det drejer sig om forkyndelse af anmodningen om et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument, men ikke af afgørelsen om anmodningen, og ændringsforslag 16, for så vidt som det afspejler forpligtelsen til at forkynde anmodningen i bilag I og (for at være konsekvent, skønt Europa-Parlamentet ikke har fremsat et ændringsforslag herom) også i bilag II. Kommissionen kan dog ikke acceptere ændringsforslag 6 og 8.

Ændringsforslag 9 og 10 om fremgangsmåder ved forkyndelse af det indledende processkrift - artikel 11

For så vidt angår fremgangsmåderne ved personlig forkyndelse for debitor, foreslår Europa-Parlamentet at sidestille debitors afvisning af dokumentet, bevidnet af den kompetente person, der forestår forkyndelsen, med vellykket personlig forkyndelse for debitor. Dette ændrings forslag er i tråd med intentionerne bag forslaget, men øger retssikkerheden ved udtrykkeligt at nævne denne omstændighed.

Et yderligere ændringsforslag refererer til national ret for så vidt angår eventuel mulighed for forkyndelse af dokumenter for debitors lovpligtige repræsentant i stedet for for debitor selv. Kommissionen er overbevist om det hensigtsmæssige i at overlade det til national lovgivning i oprindelsesmedlemsstaten at afgøre, præcist hvornår et dokument kan eller skal forkyndes for debitors lovpligtige repræsentant (hvilket i tilfælde af grænseoverskridende forkyndelse omfatter Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000 og den deri fastlagte reference til national lovgivning i den medlemsstat, hvor forkyndelsen forestås). Kommissionen mener ikke desto mindre, at for at fremme retssikkerheden bør det - snarere end at tilføje kravet om over holdelse af relevant national lovgivning - fastlægges, at hele spørgsmålet om muligheden for eller forpligtelsen til at foretage forkyndelse for sådanne repræsentanter reguleres af den nationale lovgivning. Af hensyn til sammenhængen skal denne ændring udvides til også at gælde artikel 12, stk. 2, som gentager ordlyden i artikel 11, stk. 2, for så vidt angår anden forkyndelse.

Kommissionen kan acceptere ændringsforslag 9 fuldstændigt og ændringsforslag 10 med en mindre ændring af ordlyden, og foreslår ordlyden af artikel 12, stk. 2, bragt i overens stemmelse med den nye formulering af artikel 11, stk. 2.

Ændringsforslag 11 - artikel 12, stk. 1, indledning

Europa-Parlamentet foreslår, at det præciseres, at ét forgæves forsøg er tilstrækkeligt til, at der kan foretages anden forkyndelse. Kommissionen er enig i denne ændring, som er mere præcis og dermed øger retssikkerheden. Men ændringsforslaget indeholder også en formulering, hvorefter anden forkyndelse "navnlig" kan tillades ved en af følgende fremgangsmåder. Denne udformning, som ikke har nogen tilknytning til ovennævnte formål, vil medføre, at den efterfølgende liste over øvrige forkyndelsesformer ikke er udtømmende, hvilket strider mod hensigten bag forslaget. Denne artikel vil i denne form ikke længere frembyde nogen begrænsninger på tilladelige fremgangsmåder ved anden forkyndelse og dermed underminere målsætningen om at opstille pålidelige mindstestandarder for forkyndelse af dokumenter. Kommissionen kan således kun acceptere ændringsforslag 11, for så vidt angår den første del.

Ændringsforslag 14 - artikel 16, litra d)

Europa-Parlamentet ønsker at sikre, at den korte fremstilling af grundlaget for kravet, som sædvanligvis er tilstrækkeligt i forenklede gældsinddrivelsesprocedurer (injonction de payer, Mahnverfahren), også opfylder betingelserne for attestering som europæisk tvangs fuldbyrdelsesdokument. Kommissionen er fuldstændig enig i tankegangen bag ændrings forslaget. I stedet for at tilføje yderligere retsterminologi til den gamle og gøre bestemmelsen sværere at forstå, foretrækker Kommissionen imidlertid at forenkle og udvide formuleringen på en måde, der fjerner enhver mulig tvivl i den henseende ved at henvise til "en erklæring om årsagen til kravet". Kommissionen kan derfor acceptere ændringsforslag 14, om end med en forenklet ordlyd.

Ændringsforslag 15 - artikel 19, stk. 2

Europa-Parlamentet foreslår at fjerne muligheden for at attestere en retsafgørelse som et euro pæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument på trods af manglende overholdelse af mindste standarderne for forkyndelse, hvis det kan fastslås, at debitor personligt har modtaget det pågældende dokument i tilstrækkelig god tid til at forberede sit forsvar. Selv om Kommis sionen ikke ser nogen hindring for attestering i tilfælde, hvor det kan bevises, at førnævnte betingelser er opfyldt, kan Kommissionen tilslutte sig, at bestemmelsen udgår, i betragtning af at situationen i praksis kun vil forekomme under meget usædvanlige omstændigheder. Kommissionen kan således acceptere ændringsforslag 15.

3. ÆNDRINGSFORSLAG, SOM IKKE KAN ACCEPTERES

Ud over ændringsforslag 6 og 8, som allerede er kommenteret i foregående afsnit, kan Kommissionen ikke acceptere følgende ændringsforslag:

Ændringsforslag 3 - Artikel 3, stk. 4, litra c)

Europa-Parlamentet foreslår, at der indføres et krav om debitors egen skyld i vurderingen af hans fravær ved et retsmøde i tilfælde af et ubestridt krav. Kommissionen kan ikke tilslutte sig denne ændring, da et sådant krav i næsten alle tilfælde vil forhindre udstedelse af en attest som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument. Den afsigende ret er sædvanligvis kun i stand til at vurdere, om debitor har været korrekt indkaldt til et retsmøde. Selv om han var og ikke gav møde, kan retten ikke udelukke muligheden for, at han ikke kunne give møde uden egen skyld (f.eks. på grund af en trafikulykke på vejen til retten) og kan derfor ikke efterprøve debitors skyld. Hvis debitor under usædvanlige omstændigheder faktisk ikke var i stand til at udøve sine rettigheder uden egen skyld, giver forslaget i artikel 20 tilstrækkelig beskyttelse gennem fritagelse.

Ændringsforslag 12 - artikel 12, stk. 3

I forbindelse med en bestemmelse, hvis oprindelige formål var at præcisere, at anden forkyn delse ikke kan tillades, hvis den beror på en formodning, fordi debitors bopæl er ukendt, foreslår Europa-Parlamentet at føje overholdelse af oprindelsesmedlemsstatens nationale lovgivning til betingelserne for at kunne tillade anvendelse af samtlige øvrige former for forkyndelse. Indførelsen af en sådan forudsætning vil være ny og fremmed for forslaget. Retterne i oprindelsesmedlemsstaten skal undersøge overholdelsen af reglerne for forkyndelse af dokumenter i hovedretssagerne under alle omstændigheder. En gentagelse af kravet om overholdelse af oprindelsesmedlemsstatens lovgivning i forbindelse med attestering vil medføre dobbelt arbejde for retterne i oprindelsesmedlemsstaten. Det vil også udgøre et tilbageskridt i forhold til forordning nr. 44/2001, som i artikel 34, stk. 2, i modsætning til Bruxelles-konventionen fra 1968, afholder sig fra at specificere manglende overholdelse af national forkyndelseslovgivning som grund til afvisning af, at en retsafgørelse kan erklæres eksigibel. Denne udvikling bør ikke vendes i nærværende forslag.

Ændringsforslag 13 - artikel 14a (ny)

Europa-Parlamentet foreslår indføjelse af en ny bestemmelse, hvorefter henvisningerne i forslaget til et retsmøde skal forstås som henvisninger til andre procedurer i stedet for rets møder under hensyntagen til de procedurer, som ikke måtte indebære et retsmøde. Kommis sionen finder en sådan ny artikel unødvendig, idet de bestemmelser, der henviser til et rets møde, simpelt hen er irrelevante og ikke finder anvendelse, hvis der ikke har fundet et rets møde sted. I så tilfælde er der kun behov for de processuelle mindstestandarder, der ikke forudsætter et retsmøde. Det er fortsat uklart, hvad der skulle kunne erstatte retsmødet som referencepunkt, og hvilket formål en sådan ændret henvisning skal tjene i praksis.

4. KONKLUSION

Under henvisning til EF-traktatens artikel 250, stk. 2, ændrer Kommissionen sit forslag som følger.

2002/0090 (COD)

Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om indførelse af et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for ubestridte krav

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra c),

under henvisning til forslag fra Kommissionen [4],

[4] EFT C 203 E af 27.8.2002, s. 86.

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg [5],

[5] EFT C 85 af 8.4.2003, s. 1.

efter proceduren i traktatens artikel 251, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Fællesskabet har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer. Med dette formål for øje skal Fællesskabet bl.a. vedtage de foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål, som er nødvendige for, at det indre marked kan fungere tilfredsstillende.

(2) Den 3. december 1998 vedtog Rådet Rådets og Kommissionens handlingsplan for, hvorledes Amsterdam-traktatens bestemmelser om indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed bedst kan gennemføres (handlingsplanen fra Wien) [6].

[6] EFT C 19 af 23.1.1999, s. 1.

(3) Det Europæiske Råd støttede på sit møde i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999 princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser som hjørnestenen i oprettelsen af et egentligt fælles retsområde.

(3a) I henhold til artikel 61, litra c), artikel 65, litra a), og artikel 67, stk. 5, andet led, i traktaten finder den fælles beslutningsprocedure med deltagelse af Europa-Parlamentet anvendelse fra og med den 1. februar 2003.

(4) Den 30. november 2000 vedtog Rådet Kommissionens og Rådets fælles program med foranstaltninger med henblik på gennemførelse af princippet om gensidig aner kendelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område [7]. Programmet indeholder i en første fase afskaffelse af eksekvaturprocedurer, dvs. indførelse af et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for ubestridte krav.

[7] EFT C 12 af 15.1.2001, s. 1.

(5) Begrebet "ubestridte krav" bør omfatte samtlige forhold, hvor en kreditor, når det kan godtgøres, at debitor ikke har gjort indsigelse mod arten eller omfanget af penge kravet, har opnået enten en retsafgørelse over for den pågældende debitor eller et eksigibelt dokument, der kræver debitors udtrykkelige samtykke, eventuelt ved et forlig indgået for retten eller ved et officielt bekræftet dokument.

(6) Adgang til fuldbyrdelse i en anden medlemsstat end den, hvor retsafgørelsen er afsagt, bør fremskyndes og forenkles ved at fjerne enhver mellemliggende foranstaltning forud for fuldbyrdelsen i den medlemsstat, hvor fuldbyrdelsen søges foretaget. En retsafgørelse, der af den afsigende ret er attesteret som et europæisk tvangs fuldbyrdelsesdokument, bør i fuldbyrdelsessammenhæng behandles, som om den var afsagt i den medlemsstat, hvor fuldbyrdelse søges foretaget.

(7) En sådan procedure bør indebære betydelige fordele i forhold til eksekvaturproceduren i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område [8], idet der ikke er behov for at inddrage retsmyndighederne i en anden medlemsstat, med de ellers deraf følgende forsinkelser og omkostninger.

[8] EFT L 12 af 16.1.2001, s. 1.

(8) Når en ret i en medlemsstat har afsagt en retsafgørelse om et ubestridt krav i en sag, hvor debitor er udeblevet fra retsmøderne, er afskaffelsen af kontrol i fuldbyrdelses medlemsstaten uløseligt knyttet sammen med og afhængig af, at der er tilstrækkelige garantier for, at forsvarets rettigheder overholdes.

(9) Nærværende forordning overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, der bl.a. er fastlagt ved Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettig heder. Den tilsigter især, at sikre fuld overholdelse af retten til en retfærdig rettergang, som anerkendt i artikel 47 i charteret.

(10) Mindstestandarder bør fastsættes for de procedurer, der fører til retsafgørelsen for at sikre, at debitor underrettes om retssagens anlæg mod ham, om betingelserne for hans aktive deltagelse i retssagen for at bestride det pågældende krav og om konsekven serne af hans manglende deltagelse, i tilstrækkelig god tid og på en sådan måde, at han sættes i stand til at forberede sit forsvar.

(11) På grund af store forskelle mellem medlemsstaternes civile retsplejeregler og navnlig regler for forkyndelse af dokumenter er det nødvendigt, at disse mindstestandarder defineres uafhængigt, specifikt og detaljeret. Navnlig vil enhver forkyndelsesform, der baseres på en juridisk antagelse eller på en formodning uden bevis for opfyldelse af disse mindstestandarder, ikke kunne anses som tilstrækkelig for attestering som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument.

(12) De kompetente retsmyndigheder, der træffer afgørelse, bør pålægges opgaven med grundigt at efterprøve, om samtlige processuelle mindstestandarder er overholdt, før der udstedes en standardiseret attest som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument, således at efterprøvningen og resultatet heraf bliver gennemsigtig.

(13) På grundlag af den gensidige tillid med hensyn til omhyggelig retspleje i Fællesskabet kan det overlades til retten i en medlemsstat at vurdere, om alle betingelser for atteste ring som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument er opfyldt med henblik på at muliggøre fuldbyrdelse af en retsafgørelse i alle øvrige medlemsstater uden rets prøvelse i den medlemsstat, hvor fuldbyrdelsen søges foretaget, af, om de procedure mæssige mindstestandarder er overholdt korrekt.

(14) Denne forordning indebærer ikke en forpligtelse for medlemsstaterne til at tilpasse deres nationale lovgivninger til de processuelle mindstestandarder, der er fastlagt heri. Den tilskynder til dette ved kun at åbne mulighed for mere effektiv og hurtig fuld byrdelse af retsafgørelser i andre medlemsstater, hvis disse mindstestandarder er opfyldt.

(15) Attestering som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for ubestridte krav bør være en valgmulighed for kreditor, som i stedet kan vælge ordningen for anerkendelse og fuldbyrdelse under forordning (EF) nr. 44/2001 eller andre fællesskabs instrumenter.

(16) Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang eller virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportiona litetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(17) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [9].

[9] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(18) [Det Forenede Kongerige og Irland deltager i medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, ikke i vedtagelsen af denne forordning, og forordningen er derfor ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland.] / [Det Forenede Kongerige og Irland har i medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning.]

(19) Danmark deltager i henhold til artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, ikke i vedtagelsen af denne forordning, og forord ningen er derfor ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Danmark -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING :

KAPITEL I FORMÅL, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1 Formål

Denne forordning har til formål at indføre et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for ubestridte krav, som tillader fri bevægelighed for retsafgørelser, retsforlig og officielt bekræftede dokumenter overalt i medlemsstaterne, ved at fastlægge mindstestandarder, hvis overholdelse fjerner behovet for enhver mellemliggende procedure i fuldbyrdelses medlemsstaten forud for anerkendelsen og fuldbyrdelsen.

Artikel 2 Anvendelsesområde

1. Denne forordning finder anvendelse på det civil- og handelsretlige område, uanset domsmyndighedens art. Den omfatter i særdeleshed ikke spørgsmål vedrørende skat, told eller administrative anliggender.

2. Denne forordning finder ikke anvendelse på:

a) fysiske personers retlige status samt deres rets- og handleevne, formueforholdet mellem ægtefæller samt arv efter loven eller testamente

b) konkurs, akkord og andre lignende ordninger

c) social sikring

d) voldgift.

3. I denne forordning forstås ved "medlemsstat" alle medlemsstater med undtagelse af Danmark. [Det Forenede Kongerige, Irland].

Artikel 3 Definitioner

I denne forordning:

1. forstås ved "retsafgørelse" enhver afgørelse truffet af en ret i en medlemsstat, uanset hvordan den betegnes, såsom dom, kendelse eller fuldbyrdelsesordre, herunder fast sættelse af sagsomkostninger, som foretages af en embedsmand ved retten

2. for så vidt angår Sverige omfatter udtrykket "ret" i forbindelse med hurtig rets forfølgning i sager om pengekrav (betalningsföreläggande) også det svenske foged væsen (kronofogdemyndighet)

3. forstås ved "krav" et forfaldent pengekrav på et nærmere angivet beløb

4. anses et krav som "ubestridt", hvis debitor:

a) udtrykkeligt har erkendt det under retssagen gennem en indrømmelse eller ved at indgå et forlig, som retten har godkendt, eller

b) aldrig har gjort indsigelser over for kravet i løbet af retssagen i overensstem melse med de gældende procedurekrav i oprindelsesmedlemsstaten, idet en erklæring fra debitors side, der udelukkende er baseret på faktiske vanskelig heder ved at indfri gælden, ikke kan anses for en indsigelse i denne henseende, eller

c) ikke har givet møde eller ladet sig repræsentere på et retsmøde om det pågæl dende krav, efter først at have bestridt kravet under retssagen, eller

d) udtrykkeligt har erkendt kravet i et officielt bekræftet dokument

5. kan en retsafgørelse "betegnes som en endelig afgørelse", hvis:

a) retsafgørelsen ikke er appelleret, eller

b) tidsfristen for en ordinær appel af retsafgørelsen er udløbet, uden at der er indgivet appel

6. forstås ved "ordinær appel" ethvert retligt skridt, som vil kunne medføre annullering eller ændring af den retsafgørelse, som er genstand for proceduren for attestering som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument, og hvis iværksættelse i oprindel sesmedlemsstaten skal ske inden for en frist, der er fastsat ved lov, og som løber fra og med retsafgørelsens afsigelse eller forkyndelse

7. forstås ved "officielt bekræftet dokument":

a) et dokument, der officielt er udstedt eller registreret som et officielt bekræftet dokument, og hvor bekræftelsen af dets ægthed:

i) vedrører dokumentets indhold og

ii) er fastslået af en offentlig myndighed eller et andet organ, som er bemyndiget hertil af den medlemsstat, hvor det er udfærdiget, eller

b) aftaler om underholdspligt, som er indgået over for en administrativ myndighed, eller som er bekræftet af en sådan myndighed

8. forstås ved "oprindelsesmedlemsstat" den medlemsstat, hvor den retsafgørelse, der skal attesteres som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument, er afsagt

9. forstås ved "fuldbyrdelsesmedlemsstat" den medlemsstat, hvor den retsafgørelse, der skal attesteres som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument, søges fuldbyrdet

10. forstås ved "afsigende ret" den ret, der har afsagt den retsafgørelse, som skal attesteres som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument.

KAPITEL II EUROPÆISK TVANGSFULDBYRDELSESDOKUMENT

Artikel 4 Afskaffelse af eksekvaturproceduren

En retsafgørelse om et ubestridt krav, der er attesteret som et europæisk tvangsfuldbyrdelses dokument i oprindelsesmedlemsstaten, anerkendes og fuldbyrdes i en anden medlemsstat, uden at der er behov for at erklære afgørelsen eksigibel, og uden at det er muligt at modsætte sig dens anerkendelse .Artikel 5 Betingelser for attestering som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument

Når der i en medlemsstat er afsagt en retsafgørelse om et ubestridt krav, attesterer den afsigende ret på kreditors anmodning retsafgørelsen som et europæisk tvangsfuldbyrdelses dokument, hvis:

a) retsafgørelsen kan fuldbyrdes og kan betegnes som en endelig afgørelse i oprindel sesmedlemsstaten, og

b) retsafgørelsen ikke strider mod bestemmelserne i afdeling 3, 4 og 6 i kapitel II i forordning (EF) nr. 44/2001, og

c) i tilfælde af et krav, der er ubestridt som defineret i artikel 3, nr. 4), litra b) eller c) i nærværende forordning, retssagen i oprindelsesmedlemsstaten opfylder de proce durekrav, der er fastlagt i kapitel III, og

d) når forkyndelse af dokumenter som foreskrevet i kapitel III i nærværende forordning skal foretages i en anden medlemsstat end oprindelsesmedlemsstaten, sådan forkyn delse har fundet sted i overensstemmelse med artikel 31.

Artikel 6 Europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for delkrav

1. Den afsigende ret udsteder en attest som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for de dele af en retsafgørelse, der opfylder betingelserne i denne forordning, når der er afsagt en retsafgørelse:

a) om flere sagsgenstande, hvor ikke alle vedrører forfaldne pengekrav på et nærmere angivet beløb, eller

b) om et forfaldent pengekrav på et nærmere angivet beløb, hvor kravet kun delvist er ubestridt eller opfylder betingelserne for attestering som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument.

2. Den, der fremsætter anmodning om attestering som et europæisk tvangsfuldbyr delsesdokument, kan anmode om kun at få attesteret dele af retsafgørelsen.

Artikel 6a Anmodning om en attest som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument

Anmodningen om en attest som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument forkyndes for debitor.

Artikel 7 Indholdet i en attest som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument

1. Den afsigende ret udsteder attesten som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument ved brug af den standardformular, der er indeholdt i bilag I.

2. Attesten som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument udstedes på det sprog, som retsafgørelsen er udfærdiget på.

3. Det antal bekræftede genparter af attesten som europæisk tvangsfuldbyrdelses dokument, der udleveres til kreditor, svarer til det antal bekræftede genparter af rets afgørelsen, som kreditor får udleveret i henhold til oprindelsesmedlemsstatens lovgivning.

Artikel 8 Appel

Der er ikke adgang til appel af en afgørelse vedrørende en anmodning om attestering som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument.

Artikel 9 Attest som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for sikrende retsmidler

1. Når en retsafgørelse om et ubestridt krav endnu ikke kan betegnes som en endelig afgørelse, men alle øvrige betingelser i artikel 5 er opfyldt, udsteder den afsigende ret på anmodning fra kreditor en attest som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for sikrende retsmidler ved anvendelse af standardformularen i bilag II.

2. En attest som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for sikrende retsmidler har retskraft til at indlede enhver form for sikrende foranstaltning mod debitors ejendom i fuldbyrdelsesmedlemsstaten.

3. Intet skal være til hinder for, at kreditor i overensstemmelse med lovgivningen i fuldbyrdelsesmedlemsstaten påberåber sig foreløbige, herunder sikrende retsmidler, uden at der stilles krav om en attest som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument.

KAPITEL III MINDSTESTANDARDER FOR PROCEDURER VEDRØRENDE UBESTRIDTE KRAV

Artikel 10 Anvendelsesområde for mindstestandarder

En retsafgørelse om et krav, der er ubestridt, som omhandlet i artikel 3, nr. 4), litra b) eller c), fordi der aldrig er gjort indsigelse, eller fordi der ikke er givet møde på et retsmøde, kan kun attesteres som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument, hvis retssagen i oprindelses medlemsstaten har fulgt de procedurekrav, der er fastlagt i dette kapitel.

Artikel 11 Fremgangsmåder ved forkyndelse af det indledende processkrift

1. Det indledende processkrift eller et tilsvarende dokument skal have været forkyndt for debitor ved:

a) personlig forkyndelse bevidnet ved et modtagelsesbevis med angivelse af modtagelsesdatoen, som debitor har underskrevet, eller

b) personlig forkyndelse bevidnet ved en erklæring om, at debitor har modtaget dokumentet eller har afvist at modtage det, udstedt af den kompetente embedsmand, der forestod forkyndelsen, eller

c) postforkyndelse bevidnet ved et modtagelsesbevis med angivelse af modtagel sesdatoen, som debitor har underskrevet og returneret, eller

d) forkyndelse gennem elektroniske midler, såsom pr. fax eller e-post, bevidnet ved et modtagelsesbevis med angivelse af modtagelsesdatoen, som debitor har underskrevet og returneret.

2. Ved anvendelse af stk. 1 reguleres muligheden for og forpligtelsen til at forkynde for debitors lovpligtige repræsentant eller debitors befuldmægtigede af national lovgivning i oprindelsesmedlemsstaten .

Artikel 12 Alternativ forkyndelse

1. Hvis der forgæves er forsøgt foretaget personlig forkyndelse som omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra a) eller b), kan forkyndelse være foretaget ved:

a) personlig forkyndelse på debitors personlige bopæl over for voksne personer med bopæl i eller ansat i samme husholdning som debitor

b) hvis debitor er en selvstændig erhvervsdrivende, et selskab eller anden juridisk person, personlig forkyndelse på debitors erhvervsbopæl over for voksne personer, der er ansat af debitor

c) hvis debitor er en selvstændig erhvervsdrivende, et selskab eller anden juridisk person, deponering af dokumentet i debitors postkasse på debitors bopæl, hvis postkassen egner sig til sikker opbevaring af post

d) hvis debitor er en selvstændig erhvervsdrivende, et selskab eller anden juridisk person, deponering af dokumentet på et postkontor eller hos kompetente offentlige myndigheder og skriftlig meddelelse om denne deponering i debitors postkasse på debitors bopæl, hvis postkassen egner sig til sikker opbevaring af post, og den skriftlige meddelelse tydelig angiver, at det drejer sig om et rets dokument, og at meddelelsen har retsvirkning som forkyndelse, fra hvilket tidspunkt tidsfrister vil blive beregnet.

2. Ved anvendelse af stk. 1 reguleres muligheden for og forpligtelsen til at forkynde for debitors lovpligtige repræsentant eller debitors befuldmægtigede af national lovgivning i oprindelsesmedlemsstaten .

3. Ved anvendelse af denne forordning kan anden forkyndelse, som omhandlet i stk. 1 ikke tillades, hvis debitors bopæl ikke kendes med sikkerhed.

Artikel 13 Bevis for forkyndelse

Den afsigende ret modtager bevis for, at forkyndelse har fundet sted i overensstemmelse artikel 11 og 12. Sådant bevis fastslås ved:

a) et modtagelsesbevis fra debitor for så vidt angår artikel 11, stk. 1, litra a), c) og d)

b) i alle øvrige tilfælde, et dokument underskrevet af den kompetente embedsmand, der forestod forkyndelsen, med angivelse af:

i) tid og sted for forkyndelsen

ii) forkyndelsesmetode

iii) hvis dokumentet er forkyndt for en anden person end debitor, navn på denne person og dennes tilknytning til debitor.

Artikel 14 Fremgangsmåder ved forkyndelse af indkaldelsen til et retsmøde

For så vidt angår retsafgørelser om et krav, der er ubestridt, som omhandlet i artikel 3, nr. 4), litra b) eller c), fordi debitor ikke har givet møde eller ladet sig repræsentere ved et retsmøde, skal indkaldelsen til retsmødet, hvis den ikke er forkyndt sammen med det indledende proces skrift eller et tilsvarende dokument, være forkyndt for debitor:

a) i overensstemmelse med artikel 11, 12 og 13 eller

b) mundtligt under et tidligere retsmøde om det samme krav, hvis dette fremgår af protokollen fra det pågældende tidligere retsmøde.

Artikel 15 Forkyndelse i så god tid, at der kan forberedes et forsvar

1. Debitor skal have haft et tidsrum på mindst 14 kalenderdage eller, hvis debitor har sin bopæl i en anden medlemsstat end oprindelsesmedlemsstaten, mindst 28 kalenderdage at regne fra datoen for forkyndelsen af det indledende processkrift eller et tilsvarende dokument for at forberede sit forsvar og reagere på kravet.

2. For så vidt angår retsafgørelser om et krav, der er ubestridt, som omhandlet i artikel 3, nr. 4), litra b) eller c), fordi debitor ikke har givet møde eller ladet sig repræsentere ved et retsmøde, skal indkaldelsen til retsmødet, hvis den ikke er forkyndt sammen med det indledende processkrift eller et tilsvarende dokument, være forkyndt for debitor mindst 14 kalenderdage eller, hvis debitor har sin bopæl i en anden medlemsstat end oprindelsesmedlemsstaten, mindst 28 kalenderdage før retsmødet for at sætte debitor i stand til at give møde eller lade sig repræsentere.

Artikel 16 Behørig underretning af debitor om kravet

For at sikre behørig underretning af debitor om det pågældende krav skal det indledende processkrift eller et tilsvarende dokument have omfattet:

a) parternes navn og bopæl

b) kravets størrelse

c) såfremt der kræves renter af kravet, rentesatsen og det tidsrum, for hvilket der kræves renter, medmindre en lovpligtig rente tilføjes hovedstolen uden anmodning herom som følge af oprindelsesmedlemsstatens lovgivning

d) en erklæring om årsagen til kravet.

Artikel 17 Behørig underretning af debitor om de nødvendige processuelle skridt for at gøre indsigelse mod kravet

For at sikre behørig underretning af debitor om de nødvendige processuelle skridt for at gøre indsigelse mod kravet skal følgende tydeligt have været anført i eller sammen med det indledende processkrift eller et tilsvarende dokument:

a) tidsfristen for at bestride kravet og adressen, hvortil indsigelsen skulle sendes, samt de formaliteter, der skulle opfyldes for at bestride kravet, herunder repræsentation ved en advokat, hvor dette er obligatorisk

b) muligheden af en retsafgørelse til kreditors fordel i tilfælde af manglende over holdelse af de formaliteter, der skal opfyldes for at gøre indsigelse mod kravet

c) det forhold, i medlemsstater hvor dette er tilfældet, at der kan afsiges en retsafgørelse til kreditors fordel i tilfælde af manglende indsigelse fra debitors side:

-uden rettens undersøgelse af kravets berettigelse, eller

-efter rettens begrænsede prøvelse af kravets berettigelse

d) det forhold, i medlemsstater hvor dette er tilfældet, at:

-der ikke er mulighed for ordinær appel af en sådan retsafgørelse, eller

-omfanget af rettens prøvelse i forbindelse med en ordinær appel er begrænset

e) muligheden for, at en sådan retsafgørelse attesteres som et europæisk tvangs fuldbyrdelsesdokument uden mulighed for appel af en sådan attest og den deraf følgende mulighed for fuldbyrdelse i alle øvrige medlemsstater uden mellemliggende foranstaltninger i fuldbyrdelsesmedlemsstaten.

Artikel 18 Behørig underretning af debitor om de nødvendige processuelle skridt for at undgå en rets afgørelse som følge af udeblivelse fra et retsmøde

For at sikre behørig underretning af debitor om de nødvendige processuelle skridt for at undgå en retsafgørelse om et krav, der er ubestridt som følge af udeblivelse fra et retsmøde, skal retten i eller sammen med indkaldelsen tydeligt have anført:

a) hvor og hvornår retsmødet skulle finde sted

b) de mulige følger som anført i artikel 17, litra b), c), d) og e), i tilfælde af manglende fremmøde.

Artikel 19 Afhjælpning ved manglende overholdelse af mindstestandarder

Hvis retssagen i oprindelsesmedlemsstaten ikke opfyldte de procedurekrav, der er fastlagt i artikel 11-18, kan denne manglende overholdelse afhjælpes og en rets afgørelse attesteres som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument, hvis:

a) retsafgørelsen er blevet forkyndt for debitor i overensstemmelse med betingel serne i artikel 11-14, og

b) det har været muligt for debitor at anfægte retsafgørelsen gennem ordinær appel, og

c) tidsfristen for at indgive en sådan ordinær appel mindst er 14 kalenderdage eller, hvis debitor har sin bopæl i en anden medlemsstat end oprindelses medlemsstaten, mindst 28 kalenderdage at regne fra datoen for retsafgørelsens forkyndelse, og

d) debitor er blevet behørigt underrettet i eller sammen med retsafgørelsen om:

i) muligheden for en ordinær appel og

ii) tidsfristen for en sådan ordinær appel og

iii) hvor og hvordan en sådan ordinær appel indgives og

e) debitor ikke inden for tidsfristen har appelleret retsafgørelsen.

Artikel 20 Mindstestandarder for fritagelse fra virkningen af fristens udløb

1. Hvis en retsafgørelse om et krav, der er ubestridt, som omhandlet i artikel 3, nr. 4, litra b) og c), fordi der ikke er gjort indsigelse, eller fordi der ikke er givet møde på et retsmøde, er blevet attesteret som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument, er debitor berettiget til på anmodning at blive fritaget fra virkningerne af udløbet af fristen for at indgive ordinær appel af retsafgørelsen af den kompetente ret i oprindelsesmedlemsstaten, i hvert fald hvis følgende betingelser er opfyldt:

a) debitor uden egen skyld:

i) ikke fik kendskab til retsafgørelsen i tilstrækkelig god tid til at kunne indgive en ordinær appel, eller

ii) ikke fik kendskab til det indledende processkrift eller et tilsvarende dokument i tilstrækkelig god tid til at kunne forberede sit forsvar, medmindre betingelserne i artikel 19, stk. 1, er opfyldt, eller

iii) ikke fik kendskab til indkaldelsen i tilstrækkelig god tid til at kunne give møde under et retsmøde, medmindre betingelserne i artikel 19, stk. 1, er opfyldt, og

b) debitors indsigelser ikke forekommer helt grundløse.

2. Hvis en retsafgørelse som omhandlet i stk. 1 ikke fuldstændigt kan prøves af appel retten i oprindelsesmedlemsstaten, er debitor berettiget til på anmodning at blive fritaget fra virkningerne af udløbet af fristen for at gøre indsigelse mod kravet eller fra virkninger af ikke at have givet møde under et retsmøde, i hvert fald hvis betin gelserne i stk. 1, litra a), nr. ii) eller nr. iii), og litra b), er opfyldt.

3. Ved anvendelsen af denne artikel gives debitor en tidsfrist for anmodning om frita gelse på mindst 14 kalenderdage eller, hvis debitor har sin bopæl i en anden medlemsstat end oprindelsesmedlemsstaten, mindst 28 kalenderdage, efter at debitor har fået kendskab til retsafgørelsen.

KAPITEL IV FULDBYRDELSE

Artikel 21 Fuldbyrdelsesprocedure

1. Med forbehold af bestemmelserne i dette kapitel er fuldbyrdelsesprocedurerne underlagt national lovgivning i fuldbyrdelsesmedlemsstaten.

2. Kreditor skal tilvejebringe følgende for de kompetente fuldbyrdelsesmyndigheder i fuldbyrdelsesmedlemsstaten:

a) en genpart af retsafgørelsen, der opfylder de nødvendige betingelser for at fastslå ægtheden og

b) en genpart af attesten som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument, der opfylder de nødvendige betingelser for at fastslå ægtheden og

c) om nødvendigt, en oversættelse til det officielle sprog eller et af de officielle sprog i fuldbyrdelsesmedlemsstaten eller til et andet sprog, som fuldbyrdelses medlemsstaten har angivet at acceptere, af de dele af attesten som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument, der ikke vedrører navne, adresser og tal eller afkrydsning af rubrikker. Hver medlemsstat skal angive, hvilke andre af Den Europæiske Unions officielle sprog end dens eget eller dens egne den kan acceptere, at formularen udfyldes på. Oversættelsen skal bekræftes af en person, der er bemyndiget hertil i en af medlemsstaterne.

3. Det kan ikke pålægges kreditor, som i en medlemsstat anmoder om fuldbyrdelse af en retsafgørelse, der er attesteret som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument i en anden medlemsstat, at betale yderligere gebyrer eller stille sikkerhed eller depositum af nogen art med den begrundelse, at han er udlænding eller ikke har bopæl eller opholdssted i fuldbyrdelsesmedlemsstaten.

4. Kreditor kan ikke pålægges at tilvejebringe en postadresse i fuldbyrdelses medlemsstaten eller at antage en befuldmægtiget med henblik på fuldbyrdelse af en retsafgørelse, der er attesteret som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument i en anden medlemsstat.

Artikel 22 Domstolsadgang under fuldbyrdelsesproceduren

1. Fuldbyrdelsesmedlemsstaten skal give debitor mulighed for domstolsprøvelse, hvis retsafgørelsen er uforenelig med en tidligere retsafgørelse afsagt i en anden medlemsstat eller i et tredjeland, forudsat at:

a) den tidligere retsafgørelse vedrørte samme sagsgenstand og berørte de samme parter

b) den tidligere retsafgørelse opfylder de nødvendige betingelser for anerkendelse i fuldbyrdelsesmedlemsstaten

c) uforeneligheden ikke kunne have været fremført som en indsigelse i forbin delse med retsmøderne i oprindelsesmedlemsstaten.

2. Retsafgørelsen eller attesteringen heraf som et europæisk tvangsfuldbyrdelses dokument kan under ingen omstændigheder prøves med hensyn til sagens realitet i fuldbyrdelsesmedlemsstaten.

Artikel 23 Udsættelse eller begrænsning af fuldbyrdelsen

Hvis debitor har indgivet anmodning om fritagelse som omhandlet i artikel 20 eller om genoptagelse eller annullering af retsafgørelsen i oprindelsesmedlemsstaten eller om domstols prøvelse som omhandlet i artikel 22, stk. 1, i fuldbyrdelsesmedlemsstaten, kan den kompetente ret eller myndighed i fuldbyrdelsesmedlemsstaten på anmodning fra debitor:

a) udsætte fuldbyrdelsesproceduren, eller

b) begrænse fuldbyrdelsesproceduren til sikrende foranstaltninger eller

c) gøre fuldbyrdelsen betinget af, at der stilles en sikkerhed, som fastsættes af retten.

Artikel 24 Oplysning om fuldbyrdelsesprocedurer

1. Medlemsstaterne samarbejder for at lette adgangen til fuldbyrdelsesprocedurerne i fuldbyrdelsesmedlemsstaten for en kreditor, der har opnået et europæisk tvangsfuld byrdelsesdokument, med henblik på at oplyse offentligheden og faglige kredse om:

a) metoder og procedurer for fuldbyrdelse i medlemsstaterne og

b) de kompetente myndigheder for fuldbyrdelsesanliggender i medlemsstaterne.

2. Oplysningerne stilles til rådighed for offentligheden navnlig inden for rammerne af det europæiske retlige netværk på det civil- og handelsretlige område som oprettet ved Rådets beslutning 2001/470/EF [10].

[10] EFT L 174 af 27.6.2001, s. 25.

KAPITEL V RETSFORLIG OG OFFICIELT BEKRÆFTEDE DOKUMENTER

Artikel 25 Retsforlig

1. Forlig, der er indgået for retten under en retssag om et krav, og som kan fuldbyrdes i den medlemsstat, hvor det er indgået, attesteres på kreditors anmodning som et euro pæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument af den ret, som har godkendt forliget.

2. Retten udsteder attesten som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument ved brug af den standardformular, der er indeholdt i bilag III.

3. Bestemmelserne i kapitel II, bortset fra artikel 5, og i kapitel IV, bortset fra artikel 22, stk. 1, finder tilsvarende anvendelse.

Artikel 26 Officielt bekræftet dokument

1. Et officielt bekræftet dokument vedrørende et krav, som kan fuldbyrdes i en medlemsstat, attesteres på kreditors anmodning som et europæisk tvangsfuldbyrdel sesdokument af den myndighed, der har bekræftet dokumentets ægthed.

2. Den myndighed, som officielt har bekræftet dokumentet, udsteder attesten som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument ved anvendelse af den standardformular, der er indeholdt i bilag IV.

3. Et officielt bekræftet dokument kan kun attesteres som et europæisk tvangsfuldbyr delsesdokument, såfremt:

a) den myndighed, der har bekræftet dokumentet, behørigt har underrettet debitor, forud for hans samtykke til udstedelsen eller den officielle registrering, om dokumentets umiddelbare eksigibilitet over alt i medlemsstaterne, og

b) det forhold, at denne underretning har fundet sted, fremgår af en bestemmelse i dokumentet, som debitor har underskrevet.

4. Bestemmelserne i kapitel II, bortset fra artikel 5, og i kapitel IV, bortset fra artikel 22, stk. 1, finder tilsvarende anvendelse.

KAPITEL VI ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 27 Fastlæggelse af bopæl

1. Ved afgørelse af, om en debitor har bopæl i oprindelsesmedlemsstaten, skal den afsigende ret anvende denne stats interne lovgivning.

2. Har debitor ikke bopæl på oprindelsesmedlemsstatens område, skal den afsigende ret ved afgørelsen af, om debitor har bopæl på en anden medlemsstats område, anvende denne anden medlemsstats lovgivning.

Artikel 28 Selskabers eller andre juridiske personers bopæl

1. Selskaber og andre juridiske personer har ved anvendelsen af denne forordning bopæl det sted, hvor de har:

a) deres vedtægtsmæssige hjemsted eller

b) deres hovedkontor eller

c) deres hovedvirksomhed.

[2. For Irlands og Det Forenede Kongeriges vedkommende forstås ved "vedtægts mæssigt hjemsted" "registered office" eller, hvis et sådant ikke findes nogen steder, "place of incorporation" eller, hvis et sådant ikke findes nogen steder, det sted, i henhold til hvis lovgivning oprettelsen fandt sted.]

3. Ved afgørelsen af, om en trust har bopæl i oprindelsesmedlemsstaten, skal den afsigende ret anvende de internationalprivatretlige regler, som gælder for den.

KAPITEL VII OVERGANGSBESTEMMELSE

Artikel 29 Overgangsbestemmelse

1. Denne forordning finder kun anvendelse på retssager, der er anlagt, og på officielt bekræftede dokumenter, der er udstedt, efter forordningens ikrafttræden.

2. Ved anvendelsen af stk. 1 anses en sag for anlagt ved en ret:

a) på det tidspunkt, hvor det indledende processkrift i sagen eller et tilsvarende dokument indleveres til retten, forudsat at kreditor ikke efterfølgende har undladt at træffe de foranstaltninger, der krævedes af ham, for at få dokumentet forkyndt for debitor, eller

b) hvis dokumentet skal forkyndes, før det indleveres til retten, på det tidspunkt, hvor dette dokument modtages af den myndighed, der er ansvarlig for forkyn delsen, forudsat at kreditor ikke efterfølgende har undladt at træffe de foran staltninger, der krævedes af ham, for at få dokumentet indleveret til retten.

KAPITEL VIII FORHOLDET TIL ANDRE INSTRUMENTER

Artikel 30 Forholdet til forordning (EF) nr. 44/2001

1. Intet skal være til hinder for, at kreditor søger anerkendelse og fuldbyrdelse af:

a) en retsafgørelse om et ubestridt krav, et retsforlig eller et officielt bekræftet dokument som omhandlet i kapitel III og IV i forordning (EF) nr. 44/2001, eller

b) en retsafgørelse under anvendelse af de bestemmelser, der på særlige områder fastsætter regler for anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser, og som er indeholdt i fællesskabsretsakter eller i de harmoniserede nationale lovgivninger til gennemførelse af disse retsakter i overensstemmelse med artikel 67 i forord ning (EF) nr. 44/2001, eller

c) en retsafgørelse under anvendelse af konventioner, hvori medlemsstaterne er parter, og som på særlige områder fastsætter regler for anerkendelse eller fuld byrdelse af retsafgørelser i overensstemmelse med artikel 71 i forordning (EF) nr. 44/2001.

2. Hvis kreditor anmoder om attestering som et europæisk tvangsfuldbyrdelses dokument af en retsafgørelse, et officielt bekræftet dokument eller et retsforlig i forbindelse med den pågældende retssag, træder denne forordning i stedet for kapitel III, IV og V i forordning (EF) nr. 44/2001 samt i stedet for bestemmelserne om aner kendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser, officielt bekræftede dokumenter og rets forlig i de konventioner og den traktat, der er opstillet i artikel 69 i forordning (EF) nr. 44/2001.

Artikel 31 Forholdet til forordning (EF) nr. 1348/2000

1. Denne forordning udelukker ikke anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000 af 29. maj 2000 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og uden retslige dokumenter i civile og kommercielle sager [11], når et retsligt dokument i forbindelse med en retssag i oprindelsesmedlemsstaten skal fremsendes fra én medlemsstat til en anden for at blive forkyndt dér, jf. dog stk. 2.

[11] EFT L 160 af 30.6.2000, s. 37.

2. En retsafgørelse afsagt i henhold til artikel 19, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1348/2000 kan ikke attesteres som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument.

3. Hvis et indledende processkrift eller et tilsvarende dokument, en indkaldelse til et retsmøde eller en retsafgørelse skal fremsendes fra én medlemsstat til en anden for at blive forkyndt dér, skal forkyndelsen efter forordning (EF) nr. 1348/2000 opfylde betingelserne i kapitel III i denne forordning for at åbne mulighed for attestering som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument.

4. Under forhold som omhandlet i stk. 3 erstattes afleveringsattesten som omhandlet i artikel 10 i forordning (EF) nr. 1348/2000 af den standardformular, der er indeholdt i bilag V til denne forordning.

KAPITEL IX AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 32 Gennemførelsesbestemmelser

Standardformularerne i bilagene ajourføres eller ændres i overensstemmelse med den rådgivningsprocedure, der er omhandlet i artikel 33, stk. 2.

Artikel 33 Udvalg

1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er omhandlet i artikel 75 i forordning (EF) nr. 44/2001.

2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF anvendelse.

Artikel 34 Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft den 1. januar 2004.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

ANEXO I/ BILAG I/ ANHANG I/ ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ I/ ANNEX I/ ANNEXE I/

ALLEGATO I/ BIJLAGE I/ANEXO I/ LIITE I/ BILAGA I

CERTIFICADO DE TÍTULO EJECUTIVO EUROPEO - RESOLUCIÓN JUDICIAL/

ATTEST SOM ET EUROPÆISK TVANGSFULDBYRDELSESDOKUMENT - RETSAFGØRELSE

BESCHEINIGUNG ÜBER DEN EUROPÄISCHEN VOLLSTRECKUNGSTITEL - ENTSCHEIDUNG/

ÐÉÓÔÏÐÏÉÇÔÉÊÏ ÅÕÑÙÐÁÚÊÏÕ ÅÊÔÅËÅÓÔÏÕ ÔÉÔËÏÕ - ÁÐÏÖÁÓÇ/

EUROPEAN ENFORCEMENT ORDER CERTIFICATE- JUDEGMENT/

CERTIFICAT DE TITRE EXÉCUTOIRE EUROPÉEN - DÉCISION/

CERTIFICATO DI TITOLO ESECUTIVO EUROPEO - DECISIONE GIUDIZIARIA/

BEWIJS VAN WAARMERKING ALS EUROPESE EXECUTORIALE TITEL - BESLISSING/

CERTIDÃO DE TÍTULO EXECUTIVO EUROPEU - DECISÃO/

TODISTUS EUROOPPALAISESTA TÄYTÄNTÖÖNPANOMÄÄRÄYKSESTÄ - TUOMIO/

INTYG OM EN EUROPEISK EXEKUTIONSTITEL - DOM

1. Oprindelsesmedlemsstat: AT | | BE | | DE | | ES | | EL | | FR | | FI | |

IT | | [IE | |] LU | | NL | | PT | | SE | | [UK] | |

2. Afsigende ret:

Adresse:

Tlf./fax/e-post:

3. Retsafgørelse

3.1 Dato:

3.2 Referencenummer:

3.3 Parter

3.3.1 Navn og adresse på kreditor(er):

3.3.2 Navn og adresse på debitor(er):

4. Attesteret pengekrav

4.1 Hovedstol:

4.1.1 Valuta | |EURO

| | SVENSKE KRONER

| | [BRITISKE PUND]

4.1.2 Hvis kravet består i afdragsbetalinger

4.1.2.1 Hovedstol for hvert afdrag

4.1.2.2 Frist for første afdrag

4.1.2.3 Frist for efterfølgende afdrag

ugentlig | | månedlig | | andet (angives) | |

4.1.2.4 Kravets løbetid

4.1.2.4.1 Tidsubestemt | |

4.1.2.4.2 Frist for sidste afdrag

4.1.3 Kravet vedrører solidarisk hæftelse for debitorerne | |

4.2 Rente:

4.2.1 Rentesats

4.2.1.1 %

4.2.1.2 % over ECB's basisrente

4.2.2 Rente opkræves fra og med:

4.3 Beløb for dækning af omkostninger hvis angivet i retsafgørelsen:

5. Retsafgørelsen kan fuldbyrdes i oprindelsesmedlemsstaten.

Ja | | Nej | |

6. Retsafgørelsen har opnået rang af en endelig afgørelse i overensstemmelse med artikel 5, litra a)

Ja | | Nej | |

7. Retsafgørelsen vedrører et ubestridt krav som omhandlet i artikel 3, stk. 4

Ja | | Nej | |

8. Retsafgørelsen er i overensstemmelse med artikel 5, litra b)

Ja | | Nej | |

9. Retsafgørelsen er, om nødvendigt, i overensstemmelse med artikel 5, litra c)

Ja | | Nej | | Ikke nødvendig | |

10. Retsafgørelsen er, om nødvendigt, i overensstemmelse med artikel 5, litra d)

Ja | | Nej | | Ikke nødvendig | |

11. Forkyndelse af det indledende processkrift som omhandlet i kapitel III, om nødvendigt

Nødvendig Ja | | Nej | |

11.1 Forkyndelsesdato og -adresse:

11.1.1 Debitors bopæl ukendt | |

11.2 Dokumentet blev afleveret ved

11.2.1 personlig forkyndelse for debitor (herunder dennes befuldmægtigede) med

modtagelsesbevis | |

11.2.2 personlig forkyndelse for debitor bekræftet af den kompetente embedsmand | |

11.2.3 postforkyndelse for debitor med modtagelsesbevis | |

11.2.4 fax eller e-post med modtagelsesbevis | |

11.3 Alternativ forkyndelse

11.3.1 Har der været forgæves forsøg på personlig forkyndelse som omhandlet i punkt 11.2.1 eller 11.2.2? Ja | | Nej | |

11.3.2 Hvis ja, dokumentet blev

11.3.2.1 afleveret til en voksen person med bopæl i samme husholdning som debitor | |

11.3.2.1.1 Navn

11.3.2.1.2 Tilknytning til debitor

11.3.2.1.2.1 Familie | |

11.3.2.1.2.2 Ansat i husholdningen | |

11.3.2.1.2.3 Andet (angives) | |

11.3.2.2 afleveret til en voksen person på debitors erhvervsbopæl | |

11.3.2.2.1 Navn

11.3.2.2.2 Ansat af debitor Ja | | Nej | |

11.3.2.3 deponeret i debitors postkasse i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, litra c) | |

11.3.2.4 deponeret hos offentlige myndigheder i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, litra d) | |

11.3.2.4.1 Navn og adresse på den offentlige myndighed:

11.3.2.4.2 Meddelelse om deponeringen i overensstemmelse

med artikel 12, stk. 1, litra d) | |

11.4 Bevis for forkyndelse

11.4.1 Er forkyndelsen foretaget som omhandlet i punkt 11.2.2 eller 11.3? Ja | | Nej | |

11.4.2 Hvis ja, er forkyndelse bekræftet i overensstemmelse med artikel 13?

Ja | | Nej | |

11.5 Forkyndelse i behørig tid

Debitors tidsfrist for at reagere på kravet var i overensstemmelse med artikel 15, stk. 1

Ja | | Nej | |

11.6 Behørig underretning

Debitor blev underrettet i overensstemmelse med artikel 16 og 17

Ja | | Nej | |

12. Forkyndelse af stævning, om nødvendigt i henhold til artikel 14

Nødvendig Ja | | Nej | |

12.1 Forkyndelsesdato og -adresse:

12.1.1 Debitors bopæl ukendt | |

12.2 Stævningen blev afleveret

12.2.1 ved personlig forkyndelse for debitor (herunder dennes befuldmægtigede) med

modtagelsesbevis | |

12.2.2 ved personlig forkyndelse for debitor bekræftet af den kompetente embedsmand | |

12.2.3 ved postforkyndelse for debitor med modtagelsesbevis | |

12.2.4 ved fax eller e-post med modtagelsesbevis | |

12.2.5 mundtligt under et tidligere retsmøde | |

12.3 Alternativ forkyndelse

12.3.1 Har der været forgæves forsøg på personlig forkyndelse som omhandlet i punkt 12.2.1 eller 12.2.2?

Ja | | Nej | |

12.3.2 Hvis ja, stævningen blev

12.3.2.1 afleveret til en voksen person med bopæl i samme husholdning som debitor | |

12.3.2.1.1 Navn

12.3.2.1.2 Tilknytning til debitor

12.3.2.1.2.1 Familie | |

12.3.2.1.2.2 Ansat i husholdningen | |

12.3.2.1.2.3 Andet (angives) | |

12.3.2.2 afleveret til en voksen person på debitors erhvervsbopæl | |

12.3.2.2.1 Navn

12.3.2.2.2 Ansat af debitor Ja | | Nej | |

12.3.2.3 deponeret i debitors postkasse i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, litra c) | |

12.3.2.4 deponeret hos offentlige myndigheder i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, litra d) | |

12.3.2.4.1 Navn og adresse på den offentlige myndighed:

12.3.2.4.2 Meddelelse om deponeringen i overensstemmelse

med artikel 12, stk. 1, litra d) | |

12.4 Bevis for forkyndelse

12.4.1 Er forkyndelsen foretaget som omhandlet i punkt 12.2.2 eller 12.3? Ja | | Nej | |

12.4.2 Hvis ja, er forkyndelse bekræftet i overensstemmelse med artikel 13?

Ja | | Nej | |

12.5 Forkyndelse i behørig tid

Tidsrummet mellem forkyndelse af stævningen og retsmødet var i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2. Ja | | Nej | |

12.6 Behørig underretning

Debitor blev underrettet i overensstemmelse med artikel 18 Ja | | Nej | |

13. Afhjælpning ved manglende overholdelse af de proceduremæssige mindstestandarder som omhandlet i artikel 19

13.1 Dato og adresse for forkyndelsen af retsafgørelse:

Debitors bopæl ukendt | |

13.2 Retsafgørelsen blev afleveret ved

13.2.1 personlig forkyndelse for debitor (herunder dennes befuldmægtigede) med

modtagelsesbevis | |

13.2.2 personlig forkyndelse for debitor bekræftet af en embedsmand | |

13.2.3 postforkyndelse for debitor med modtagelsesbevis | |

13.2.4 fax eller e-post med modtagelsesbevis | |

13.3 Alternativ forkyndelse

13.3.1 Har der været forgæves forsøg på personlig forkyndelse som omhandlet i punkt 13.2.1 eller 13.2.2?

Ja | | Nej | |

13.3.2 Hvis ja, retsafgørelsen blev

13.3.2.1 afleveret til en voksen person med bopæl i samme husholdning som debitor | |

13.3.2.1.1 Navn

13.3.2.1.2 Tilknytning til debitor

13.3.2.1.2.1 Familie | |

13.3.2.1.2.2 Ansat i husholdningen | |

13.3.2.1.2.4 Andet (angives) | |

13.3.2.2 afleveret til en voksen person på debitors erhvervsbopæl | |

13.3.2.2.1 Navn

13.3.2.2.2 Ansat af debitor Ja | | Nej | |

13.3.2.3 deponeret i debitors postkasse i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, litra c) | |

13.3.2.4 deponeret hos offentlige myndigheder i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, litra d) | |

13.3.2.4.1 Navn og adresse på den offentlige myndighed:

13.3.2.4.2 Meddelelse om deponeringen i overensstemmelse

med artikel 12, stk. 1, litra d) | |

13.4 Bevis for forkyndelse

13.4.1 Er forkyndelsen foretaget som omhandlet i punkt 13.2.2 eller 13.3? Ja | | Nej | |

13.4.2 Hvis ja, er forkyndelse bekræftet i overensstemmelse med artikel 13?

Ja | | Nej | |

13.5 Har det været muligt for debitor at anfægte retsafgørelsen gennem ordinær appel? Ja | | Nej | |

13.6 Tidsfristen for en sådan anfægtelse var i overensstemmelse med artikel 19, litra c)?

Ja | | Nej | |

13.7 Er debitor behørigt blevet underrettet om muligheden for at anfægte retsafgørelsen som omhandlet i artikel 19, litra d)? Ja | | Nej | |

13a. Forkyndelse af anmodningen om attest som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument er foretaget for debitor

13a.1 Ja, den dd/mm/åååå | | Nej | |

Udfærdiget i dato

Underskrift og/eller stempel

ANEXO II/ BILAG II/ ANHANG II/ ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ II/ ANNEX II/ ANNEXE II/

ALLEGATO II/ BIJLAGE II/ANEXO II/ LIITE II/ BILAGA II

CERTIFICADO DE TÍTULO EJECUTIVO EUROPEO DE MEDIDAS CAUTELARES

ATTEST SOM ET EUROPÆISK TVANGSFULDBYRDELSESDOKUMENT - SIKRENDE RETSMIDLER

BESCHEINIGUNG ÜBER DEN EUROPÄISCHEN VOLLSTRECKUNGSTITEL FÜR SICHERUNGSMASSNAHMEN

ÐÉÓÔÏÐÏÉÇÔÉÊÏ ÅÕÑÙÐÁÚÊÏÕ ÅÊÔÅËÅÓÔÏÕ ÔÉÔËÏÕ ÃÉÁ ÁÓÖÁËÉÓÔÉÊÁ ÌÅÔÑÁ

EUROPEAN ENFORCEMENT ORDER CERTIFICATE FOR PROTECTIVE MEASURES

CERTIFICAT DE TITRE EXÉCUTOIRE EUROPÉEN aux fins de mesures conservatoires

CERTIFICATO DI TITOLO ESECUTIVO EUROPEO PER PROVVEDIMENTI CONSERVATIVI

BEWIJS VAN WAARMERKING ALS EUROPESE EXECUTORIALE TITEL VOOR BEWARENDE MAATREGELEN

CERTIDÃO DE TÍTULO EXECUTIVO EUROPEU PARA EFEITOS DE PROVIDÊNCIAS CAUTELARES

TURVAAMISTOIMIA KOSKEVA EUROOPPALAINEN TÄYTÄNTÖÖNPANOMÄÄRÄYS

INTYG OM EUROPEISK EXEKUTIONSTITEL FÖR SÄKERHETSÅTGÄRDER

1. Oprindelsesmedlemsstat: AT | | BE | | DE | | ES | | EL | | FR | | FI | |

IT | | [IE | |] LU | | NL | | PT | | SE | | [UK] | |

2. Afsigende ret:

Adresse:

Tlf./fax/e-post:

3. Retsafgørelse

3.1 Dato:

3.2 Referencenummer:

3.3 Parter

3.3.1 Navn og adresse på kreditor(er):

3.3.2 Navn og adresse på debitor(er):

4. Attesteret pengekrav

4.1 Hovedstol:

4.1.1 Valuta | | EURO

| | SVENSKE KRONER

| | [BRITISKE PUND]

4.1.2 Hvis kravet består i afdragsbetalinger

4.1.2.1 Hovedstol for hvert afdrag

4.1.2.2 Frist for første afdrag

4.1.2.3 Frist for efterfølgende afdrag

ugentlig | | månedlig | | hver anden måned | | andet (angives) | |

4.1.2.4 Kravets løbetid

4.1.2.4.1 Tidsubestemt | | eller

4.1.2.4.2 Frist for sidste afdrag

4.1.3 Kravet vedrører solidarisk hæftelse for debitorerne | |

4.2 Rente:

4.2.1 Rentesats

4.2.1.1 %

4.2.1.2 % over ECB's basisrente

4.2.2 Rente opkræves fra og med:

4.3 Beløb for dækning af omkostninger hvis angivet i retsafgørelsen:

5. Retsafgørelsen kan fuldbyrdes i oprindelsesmedlemsstaten.

Ja | | Nej | |

6. Tidsfrist for fuldbyrdelse af retsafgørelse Ja | | Nej | |

6.1 Hvis ja, sidste dag for mulig fuldbyrdelse

7. Retsafgørelsen vedrører et ubestridt krav som omhandlet i artikel 3, stk. 4

Ja | | Nej | |

8. Retsafgørelsen er i overensstemmelse med artikel 5, litra b)

Ja | | Nej | |

9. Retsafgørelsen er, om nødvendigt, i overensstemmelse med artikel 5, litra c)

Ja | | Nej | | Ikke nødvendig | |

10. Retsafgørelsen er, om nødvendigt, i overensstemmelse med artikel 5, litra d)

Ja | | Nej | | Ikke nødvendig | |

11. Forkyndelse af det indledende processkrift som omhandlet i kapitel III, om nødvendigt

Nødvendig Ja | | Nej | |

11.1 Forkyndelsesdato og -adresse:

11.1.1 Debitors bopæl ukendt | |

11.2 Dokumentet blev afleveret ved

11.2.1 personlig forkyndelse for debitor (herunder dennes befuldmægtigede) med

modtagelsesbevis | |

11.2.2 personlig forkyndelse for debitor bekræftet af den kompetente embedsmand | |

11.2.3 postforkyndelse for debitor med modtagelsesbevis | |

11.2.4 fax eller e-post med modtagelsesbevis | |

11.3 Alternativ forkyndelse

11.3.1 Har der været forgæves forsøg på personlig forkyndelse som omhandlet i punkt 11.2.1 eller 11.2.2? Ja | | Nej | |

11.3.2 Hvis ja, dokumentet blev

11.3.2.1 afleveret til en voksen person med bopæl i samme husholdning som debitor | |

11.3.2.1.1 Navn

11.3.2.1.2 Tilknytning til debitor

11.3.2.1.2.1 Familie | |

11.3.2.1.2.2 Ansat i husholdningen | |

11.3.2.1.2.3 Andet (angives) | |

11.3.2.2 afleveret til en voksen person på debitors erhvervsbopæl | |

11.3.2.2.1 Navn

11.3.2.2.2 Ansat af debitor Ja | | Nej | |

11.3.2.3 deponeret i debitors postkasse i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, litra c) | |

11.3.2.4 deponeret hos offentlige myndigheder i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, litra d) | |

11.3.2.4.1 Navn og adresse på den offentlige myndighed:

11.3.2.4.2 Meddelelse om deponeringen i overensstemmelse

med artikel 12, stk. 1, litra d) | |

11.4 Bevis for forkyndelse

11.4.1 Er forkyndelsen foretaget som omhandlet i punkt 11.2.2 eller 11.3? Ja | | Nej | |

11.4.2 Hvis ja, er forkyndelse bekræftet i overensstemmelse med artikel 13?

Ja | | Nej | |

11.5 Forkyndelse i behørig tid

Debitors tidsfrist for at reagere på kravet var i overensstemmelse med artikel 15, stk. 1

Ja | | Nej | |

11.6 Behørig underretning

Debitor blev underrettet i overensstemmelse med artikel 16 og 17

Ja | | Nej | |

12. Forkyndelse af stævning, om nødvendigt i henhold til artikel 14

Nødvendig Ja | | Nej | |

12.1 Forkyndelsesdato og -adresse:

12.1.1 Debitors bopæl ukendt | |

12.2 Stævningen blev afleveret

12.2.1 ved personlig forkyndelse for debitor (herunder dennes befuldmægtigede) med

modtagelsesbevis | |

12.2.2 ved personlig forkyndelse for debitor bekræftet af den kompetente embedsmand | |

12.2.3 ved postforkyndelse for debitor med modtagelsesbevis | |

12.2.4 ved fax eller e-post med modtagelsesbevis | |

12.2.5 mundtligt under et tidligere retsmøde | |

12.3 Alternativ forkyndelse

12.3.1 Har der været forgæves forsøg på personlig forkyndelse som omhandlet i punkt 12.2.1 eller 12.2.2? Ja | | Nej | |

12.3.2 Hvis ja, stævningen blev

12.3.2.1 afleveret til en voksen person med bopæl i samme husholdning som debitor | |

12.3.2.1.1 Navn

12.3.2.1.2 Tilknytning til debitor

12.3.2.1.2.1 Familie | |

12.3.2.1.2.2 Ansat i husholdningen | |

12.3.2.1.2.3 Andet (angives) | |

12.3.2.2 afleveret til en voksen person på debitors erhvervsbopæl | |

12.3.2.2.1 Navn

12.3.2.2.2 Ansat af debitor Ja | | Nej | |

12.3.2.3 deponeret i debitors postkasse i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, litra c) | |

12.3.2.4 deponeret hos offentlige myndigheder i overensstemmelse med artikel 12, stk 1, litra d) | |

12.3.2.4.1 Navn og adresse på den offentlige myndighed:

12.3.2.4.2 Meddelelse om deponeringen i overensstemmelse

med artikel 12, stk. 1, litra d) | |

12.4 Bevis for forkyndelse

12.4.1 Er forkyndelsen foretaget som omhandlet i punkt 12.2.2 eller 12.3? Ja | | Nej | |

12.4.2 Hvis ja, er forkyndelse bekræftet i overensstemmelse med artikel 13?

Ja | | Nej | |

12.5 Forkyndelse i behørig tid

Tidsrummet mellem forkyndelse af stævningen og retsmødet var i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2. Ja | | Nej | |

12.6 Behørig underretning

Debitor blev underrettet i overensstemmelse med artikel 18

Ja | | Nej | |

13. Afhjælpning ved manglende overholdelse af de proceduremæssige mindstestandarder som omhandlet i artikel 19,

13.1 Dato og adresse for forkyndelsen af retsafgørelse:

Debitors bopæl ukendt | |

13.2 Retsafgørelsen blev afleveret ved

13.2.1 personlig forkyndelse for debitor (herunder dennes befuldmægtigede) med

modtagelsesbevis | |

13.2.2 personlig forkyndelse for debitor bekræftet af en embedsmand | |

13.2.3 postforkyndelse for debitor med modtagelsesbevis | |

13.2.4 fax eller e-post med modtagelsesbevis | |

13.3 Alternativ forkyndelse

13.3.1 Har der været forgæves forsøg på personlig forkyndelse som omhandlet i punkt 13.2.1 eller 13.2.2?

Ja | | Nej | |

13.3.2 Hvis ja, retsafgørelsen blev

13.3.2.1 afleveret til en voksen person med bopæl i samme husholdning som debitor | |

13.3.2.1.1 Navn

13.3.2.1.2 Tilknytning til debitor

13.3.2.1.2.1 Familie | |

13.3.2.1.2.2 Ansat i husholdningen | |

13.3.2.1.2.4 Andet (angives) | |

13.3.2.2 afleveret til en voksen person på debitors erhvervsbopæl | |

13.3.2.2.1 Navn

13.3.2.2.2 Ansat af debitor Ja | | Nej | |

13.3.2.3 deponeret i debitors postkasse i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, litra c) | |

13.3.2.4 deponeret hos offentlige myndigheder i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, litra d) | |

13.3.2.4.1 Navn og adresse på den offentlige myndighed:

13.3.2.4.2 Meddelelse om deponeringen i overensstemmelse

med artikel 12, stk. 1, litra d) | |

13.4 Bevis for forkyndelse

13.4.1 Er forkyndelsen foretaget som omhandlet i punkt 13.2.2 eller 13.3? Ja | | Nej | |

13.4.2 Hvis ja, er forkyndelse bekræftet i overensstemmelse med artikel 13?

Ja | | Nej | |

13.5 Har det været muligt for debitor at anfægte retsafgørelsen gennem ordinær appel? Ja | | Nej | |

13.6 Tidsfristen for en sådan anfægtelse var i overensstemmelse med artikel 19, litra c)?

Ja | | Nej | |

13.7 Er debitor behørigt blevet underrettet om muligheden for at anfægte retsafgørelsen som omhandlet i artikel 19, litra d)? Ja | | Nej | |

13a. Forkyndelse af anmodningen om attest som et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument er foretaget for debitor

13a.1 Ja, den dd/mm/åååå | | Nej | |

Udfærdiget i dato

Underskrift og/eller stempel

ANEXO III/ BILAG III/ ANHANG III/ ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ III/ ANNEX III/ ANNEXE III/

ALLEGATO III/ BIJLAGE III/ANEXO III/ LIITE III/ BILAGA III

CERTIFICADO DE TÍTULO EJECUTIVO EUROPEO - TRANSACCIÓN JUDICIAL

ATTEST SOM ET EUROPÆISK TVANGSFULDBYRDELSESDOKUMENT - RETSFORLIG

BESCHEINIGUNG ÜBER DEN EUROPÄISCHEN VOLLSTRECKUNGSTITEL -PROZESSVERGLEICH

ÐÉÓÔÏÐÏÉÇÔÉÊÏ ÅÕÑÙÐÁÚÊÏÕ ÅÊÔÅËÅÓÔÏÕ ÔÉÔËÏÕ- ÄÉÊÁÓÔÉÊÏÓ ÓÕÌÂÉÂÁÓÌÏÓ

EUROPEAN ENFORCEMENT ORDER CERTIFICATE- COURT SETTLEMENT

Certificat de titre exécutoire européen - Transaction judiciaire

CERTIFICATO DI TITOLO ESECUTIVO EUROPEO - TRANSAZIONE GIUDIZIARIA

BEWIJS VAN WAARMERKING ALS EUROPESE EXECUTORIALE TITEL - GERECHTELIJKE SCHIKKING

CERTIDÃO DE TÍTULO EXECUTIVO EUROPEU - TRANSACÇÃO JUDICIAL

TODISTUS EUROOPPALAISESTA TÄYTÄNTÖÖNPANOMÄÄRÄYKSESTÄ - TUOMIOISTUIMESSA TEHTY SOVINTO INTYG OM EUROPEISK EXEKUTIONSTITEL - INFÖR DOMSTOL INGÅNGEN FÖRLIKNING

1. Oprindelsesmedlemsstat: AT | | BE | | DE | | ES | | EL | | FR | | FI | |

IT | | [IE | |] LU | | NL | | PT | | SE | | [UK] | |

2. Afsigende ret:

Adresse:

Tlf./fax/e-post:

3. Retsforlig

3.1 Dato:

3.2 Referencenummer:

3.3 Parter

3.3.1 Navn og adresse på kreditor(er):

3.3.2 Navn og adresse på debitor(er):

4. Attesteret pengekrav

4.1 Hovedstol:

4.1.1 Valuta EURO | |

SVENSKE KRONER | |

[BRITISKE PUND] | |

4.1.2 Hvis kravet består i afdragsbetalinger

4.1.2.1 Hovedstol for hvert afdrag

4.1.2.2 Frist for første afdrag

4.1.2.3 Frist for efterfølgende afdrag

ugentlig | | månedlig | | andet (angives) | |

4.1.2.4 Kravets løbetid

4.1.1.4.1 Tidsubestemt | |

4.1.1.4.2 Frist for sidste afdrag

4.1.3 Kravet vedrører solidarisk hæftelse for debitorerne | |

4.2 Rente:

4.2.1 Rentesats

4.2.1.1 %

4.2.1.2 % over ECB's basisrente

4.2.2 Rente opkræves fra og med:

4.3 Beløb for dækning af omkostninger hvis angivet i retsforliget:

5. Retsforliget kan fuldbyrdes i oprindelsesmedlemsstaten

Ja | | Nej | |

Udfærdiget i dato

Underskrift og/eller stempel

ANEXO IV/ BILAG IV/ ANHANG IV/ ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ IV/ ANNEX IV/ ANNEXE IV/

ALLEGATO IV/ BIJLAGE IV/ANEXO IV/ LIITE IV/ BILAGA IV

CERTIFICADO DE TÍTULO EJECUTIVO EUROPEO - DOCUMENTO PÚBLICO CON FUERZA EJECUTIVA

ATTEST SOM ET EUROPÆISK TVANGSFULDBYRDELSESDOKUMENT - BEKRÆFTET DOKUMENT

BESCHEINIGUNG ÜBER DEN EUROPÄISCHEN VOLLSTRECKUNGSTITEL -ÖFFENTLICHE URKUNDE

ÐÉÓÔÏÐÏÉÇÔÉÊÏ ÅÕÑÙÐÁÚÊÏÕ ÅÊÔÅËÅÓÔÏÕ ÔÉÔËÏÕ- ÄÇÌÏÓÉÏ ÅÃÃÑÁÖÏ

EUROPEAN ENFORCEMENT ORDER CERTIFICATE- AUTHENTIC INSTRUMENT

CERTIFICAT de titre exécutoire européen - Acte aUTHENTIque

CERTIFICATO DI TITOLO ESECUTIVO EUROPEO - ATTO PUBBLICO

BEWIJS VAN WAARMERKING ALS EUROPESE EXECUTORIALE TITEL - AUTHENTIEKE AKTE

CERTIDÃO DE TÍTULO EXECUTIVO EUROPEU - ACTO AUTÊNTICO

TODISTUS EUROOPPALAISESTA TÄYTÄNTÖÖNPANOMÄÄRÄYKSESTÄ - VIRALLINEN ASIAKIRJA

INTYG OM EUROPEISK EXEKUTIONSTITEL - OFFICIELL HANDLING

1. Oprindelsesmedlemsstat: AT | | BE | | DE | | ES | | EL | | FR | | FI | |

IT | | [IE | |] LU | | NL | | PT | | SE | | [UK] | |

2. Udstedende myndighed:

2.1 Navn:

2.2 Adresse:

2.3 Tlf./fax/e-post:

2.4 Notar | |

2.5 Administrativ myndighed | |

2.6 Retsmyndighed | |

2.7 Andet (angives) | |

3. Det bekræftede dokument

3.1 Dato:

3.2 Referencenummer:

3.3 Parter

3.3.1 Navn og adresse på kreditor(er):

3.3.2 Navn og adresse på debitor(er):

4. Attesteret pengekrav

4.1 Hovedstol:

4.1.1 Valuta EURO | |

SVENSKE KRONER | |

[BRITISKE PUND] | |

4.1.2 Hvis kravet består i afdragsbetalinger

4.1.2.1 Hovedstol for hvert afdrag

4.1.2.2 Frist for første afdrag

4.1.2.3 Frist for efterfølgende afdrag

ugentlig | | månedlig | | andet (angives) | |

4.1.2.4 Kravets løbetid

4.1.1.4.1 Tidsubestemt | | eller

4.1.1.4.2 Frist for sidste afdrag

4.1.3 Kravet vedrører solidarisk hæftelse for debitorerne | |

4.2 Rente:

4.2.1 Rentesats

4.2.1.1 %

4.2.1.2 % over ECB's basisrente

4.2.2 Rente opkræves fra og med:

4.3 Beløb for dækning af omkostninger hvis angivet i det bekræftede dokument:

5. Er debitor forud for hans samtykke i overensstemmelse med artikel 26, stk. 3, blevet underrettet om det bekræftede dokuments umiddelbare eksigibilitet Ja | | Nej | |

6. Det bekræftede dokument kan fuldbyrdes i oprindelsesmedlemsstaten

Ja | | Nej | |

Udfærdiget i dato

Underskrift og/eller stempel

BILAG V

ATTEST FOR FORKYNDELSE ELLER FORGÆVES FORKYNDELSE AF DOKUMENTER

(artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000)

12. FORKYNDELSE FORETAGET

12.1 Forkyndelsesdato og -adresse:

12.2 Dokumentet blev afleveret ved

12.2.1 personlig forkyndelse over for adressaten med modtagelsesbevis underskrevet af debitor | |

12.2.2 personlig forkyndelse for adressaten bekræftet af en kompetent embedsmand | |

12.2.3 postforkyndelse for adressaten med vedlagte modtagelsesbevis | |

12.2.4 andre elektroniske midler med vedlagte modtagelsesbevis

12.2.4.1 fax | |

12.2.4.2 e-post | |

12.2.4.3 andet (angives) | |

12.3 Alternativ forkyndelse

12.3.1 Har der været forgæves forsøg på personlig forkyndelse som omhandlet i punkt 12.2.1 eller 12.2.2? Ja | | Nej | |

12.3.2 Hvis ja, dokumentet blev

12.3.2.1 afleveret til en voksen person med bopæl i samme husholdning som adressaten | |

12.3.2.1.1 Navn

12.3.2.1.2 Tilknytning til adressaten

12.3.2.1.2.1 Familie | |

12.3.2.1.2.2 Ansat i husholdningen | |

12.3.2.1.2.3 Andet (angives) | |

12.3.2.2 afleveret til en voksen person på adressatens erhvervsbopæl | |

12.3.2.2.1 Navn

12.3.2.2.2 Ansat af adressaten Ja | | Nej | |

12.3.2.3 deponeret i adressatens postkasse | |

12.3.2.4 deponeret hos offentlige myndigheder | |

12.3.2.4.1 Navn og adresse på den offentlige myndighed:

12.3.2.4.2 Meddelelse om deponeringen i adressatens postkasse?

12.3.2.5 forkyndt ved følgende særlige fremgangsmåde (angives)

12.4 Dokumentet blev afleveret ved en af de fremgangsmåder, der er nævnt i punkt 12.2 eller 12.3 (angiv præcis hvilken fremgangsmåde), ikke for adressaten, men for dennes befuldmægtigede

Ja | | Nej | |

12.4.1 Hvis ja, den befuldmægtigedes navn og adresse

12.4.2 Den befuldmægtigedes retsstilling

12.4.2.1 Befuldmægtiget, advokat | |

12.4.2.2 Lovpligtig kurator for en juridisk person | |

12.4.2.3 Andet (angives) | |

12.5 Er forkyndelsen foretaget i overensstemmelse med loven i den medlemsstat, hvor den blev foretaget Ja | | Nej | |

12.6 Dokumentets adressat blev (mundtligt) (skriftligt) underrettet om, at han eller hun kan nægte at modtage dokumentet, hvis det ikke var udfærdiget på et for forkyndelsesstedet officielt sprog eller på et for afsenderstatens officielt sprog, som han eller hun forstår Ja | | Nej | |

13. OPLYSNINGER I HENHOLD TIL ARTIKEL 7, STK. 2

Det har ikke været muligt at foretage forkyndelse inden for en måned efter modtagelsen | |

14. AFVISNING AF DOKUMENT

Adressaten nægtede at modtage dokumentet med henvisning til det anvendte sprog. Dokumenterne er vedlagt denne attest. | |

15. ÅRSAG TIL FORGÆVES AFLEVERING AF DOKUMENTET

15.1 Adressen ukendt | |

15.2 Adressaten kan ikke lokaliseres | |

15.3 Dokumentet kunne ikke forkyndes før den i punkt 6.2 angivne

dato eller tidsfrist | |

15.4 Andet (angives) | |

Dokumenterne er vedlagt denne attest.

Udfærdiget i dato

Underskrift og/eller stempel