Forslag til RÅDETS FORORDNING om finansforordningen for den 11. Europæiske Udviklingsfond /* COM/2013/0660 final - 2013/0320 (NLE) */





BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET Forslaget til Rådets forordning om finansforordningen for den 11. Europæiske Udviklingsfond (den 11. EUF) er en del af en pakke af lovgivningsinstrumenter, der gælder for Den Europæiske Udviklingsfond, og som også består af den interne aftale […], fjerde del af associeringsafgørelsen og gennemførelsesforordningen for den 11. EUF. 2. RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER Det overordnede princip for dette forslag er størst mulig tilpasning til finansforordningen vedrørende Unionens almindelige budget (forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012) og gennemførelsesbestemmerne hertil (delegeret forordning nr. 1268/2012). Forslaget bygger på resultaterne af den offentlige høring, som fandt sted i 2009/2010 forud for fremsættelsen af Kommissionens forslag til den nye finansforordning, der blev vedtaget i 2012. 3. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET Som anført ovenfor er det overordnede princip størst mulig tilpasning til finansforordningen og gennemførelsesbestemmelserne hertil. Dette opnås gennem direkte henvisninger til de to forordninger. Desuden tilstræbes der en tilpasning til den seneste foreliggende udgave af den fælles gennemførelsesforordning, når den indeholder bestemmelser, der er relevante for den økonomiske forvaltning; disse ret få tilfælde behandles ved at medtage identisk tekst. I forbindelse med henvisningerne til finansforordningen og gennemførelsesbestemmelserne hertil skal man holde sig følgende for øje: – Artikel 2, stk. 2, i forslaget udelukker anvendelsen af bestemmelser, der giver Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. – Når det anføres, at en artikel i finansforordningen finder anvendelse på den 11. EUF, finder alle relaterede og relevante bestemmelser i gennemførelsesbestemmelserne også direkte anvendelse, medmindre deres anvendelse udtrykkeligt udelukkes. Når finansforordningen eller de relevante regler i gennemførelsesbestemmelserne kun indeholder indirekte interne henvisninger, finder de bestemmelser, der henvises til, dog kun anvendelse, hvis finansforordningen for den 11. EUF angiver, at de finder anvendelse. Med andre ord er det kun finansforordningen for den 11. EUF, som udtrykkeligt angiver, om bestemmelser i finansforordningen eller gennemførelsesbestemmelserne finder anvendelse på den 11. EUF eller ej. – Visse bestemmelser i finansforordningen eller gennemførelsesbestemmelserne finder tilsvarende anvendelse; i så fald skal de gældende bestemmelser fortolkes rimeligt i forhold til deres formål og målsætning og under hensyntagen til den sammenhæng, de anvendes i, i overensstemmelse med de fortolkningsprincipper, som er fastlagt i Domstolens retspraksis, og ikke bogstaveligt. – Når man anvender finansforordningens bestemmelser på gennemførelsen af den 11. EUF ved hjælp af henvisninger, er det vigtigt at tage hensyn til de undtagelser, som udtrykkeligt er fastlagt i finansforordningen med henblik på de særlige forhold, der gælder for foranstaltninger udadtil, og navnlig den ekstraterritoriale og konventionsmæssige kontekst. Forslaget følger så vidt muligt finansforordningens struktur. Det er opdelt i tre dele: Hovedbestemmelser, Investeringsfaciliteten og Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser. I forslagets betragtninger beskrives graden af tilpasning til finansforordningen og gennemførelsesbestemmelserne hertil nærmere. Første del, "Hovedbestemmelser", er underopdelt i ti afsnit: Emne, anvendelsesområde og almindelige bestemmelser, Finansielle principper, Den 11. EUF's midler og gennemførelsen af den 11. EUF, Finansielle aktører, Forvaltning af indtægter, Forvaltning af udgifter, Diverse gennemførelsesbestemmelser, Finansieringsinstrumenter, Regnskabsaflæggelse og regnskabsføring samt Ekstern revision og decharge. De selvstændige bestemmelser i forslaget falder i store træk ind under en af tre kategorier. Visse bestemmelser er tilpasset til indholdet i finansforordningen, men det blev anset for uhensigtsmæssigt blot at foretage tilpasningen ved hjælp af en henvisning på grund af terminologiske forskelle eller nødvendigheden af at foretage mindre tilpasninger til den 11. EUF. Der findes eksempler på dette i afsnit VII, "Finansieringsinstrumenter". Andre selvstændige bestemmelser er specifikke for den 11. EUF. Der findes eksempler på dette i afsnit VI, "Forvaltning af indtægter". Som anført ovenfor indeholder den tredje type af selvstændig tekst bestemmelser, der er tilpasset til den seneste udgave af den fælles gennemførelsesforordning. I anden del beskrives forvaltningen af den 11. EUF's midler under investeringsfaciliteten (IF), som forvaltes af EIB. Visse ændringer i forhold til den 10. EUF var nødvendige på grund af den frist, som er fastsat for, hvor længe de midler, som medlemsstaterne har afsat, skal være til rådighed i henhold til den interne aftale. Når en artikel i finansforordningen eller gennemførelsesbestemmelserne finder anvendelse på investeringsfaciliteten, bør det nævnes specifikt. Alt i alt medfører dette forslag en generel forenkling ved klarere at vise, hvilke bestemmelser i finansforordningen og gennemførelsesbestemmelserne hertil der gælder, og hvilke bestemmelser der er specifikke for den 11. EUF. Dette forslag indeholder mindre end halvt så mange artikler som finansforordningen for den 10. EUF. Forslaget ledsages af et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, som gør det muligt at sammenligne dette forslag med finansforordningen for den 10. EUF og giver en oversigt over de bestemmelser i finansforordningen og gennemførelsesbestemmelserne hertil, der finder anvendelse på den 11. EUF. I dette sammenlignende dokument angives de bestemmelser i finansforordningen og gennemførelsesbestemmelserne, som ikke finder anvendelse, med overstregning. 4. BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER Forslaget har ingen budgetmæssige konsekvenser. Den 11. EUF indgår ikke i EU's budget, og dens finansieringsramme er fastlagt i den interne aftale. Midlerne vil blive anvendt i overensstemmelse med finansforordningen for den 11. EUF, men vedtagelsen af denne finansforordning har ingen finansiel indvirkning i sig selv. 2013/0320 (NLE) Forslag til RÅDETS FORORDNING om finansforordningen for den 11. Europæiske Udviklingsfond RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til den interne aftale mellem repræsentanterne for Den Europæiske Unions medlemsstaters regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering af Den Europæiske Unions bistand i henhold til den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020 i overensstemmelse med AVS-EU-partnerskabsaftalen samt om tildeling af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier ("OLT'er"), på hvilke fjerde del i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (i det følgende benævnt "traktaten") finder anvendelse, særlig artikel 10, stk. 2, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten[1], under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Investeringsbank for så vidt angår de bestemmelser, som vedrører denne[2], og ud fra følgende betragtninger: (1) Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for medlemsstaternes indbetaling af bidrag til den 11. Europæiske Udviklingsfond (i det følgende benævnt "den 11. EUF"), der er oprettet ved den interne aftale. (2) De betingelser, på hvilke Revisionsretten skal udøve sine beføjelser for så vidt angår den 11. EUF, bør fastsættes. (3) Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for den økonomiske forvaltning af den 11. EUF, bl.a. vedrørende de gældende principper, sammensætningen af dens midler, de finansielle aktører og enheder, der har fået pålagt budgetgennemførelsesopgaver, finansieringsafgørelser, forpligtelser og betalinger, finansieringsinstrumenter, herunder indgåelse af offentlige kontrakter, tilskud, finansielle instrumenter og EU-trustfonde, regnskabsaflæggelse og regnskabsføring, ekstern revision udført af Revisionsretten og decharge fra Europa-Parlamentet samt investeringsfaciliteten, der forvaltes af Den Europæiske Investeringsbank. (4) Af forenklingshensyn og for at sikre den nødvendige sammenhæng bør denne forordning så vidt muligt tilpasses til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012[3] og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012[4]. Tilpasningen bør ske gennem direkte henvisning til disse forordninger og bør på den ene side gøre det muligt let at identificere de særlige forhold, der kendetegner den økonomiske forvaltning af den 11. EUF, og på den anden side mindske antallet af forskellige EU-finansieringsregler inden for foranstaltninger udadtil, som medfører en unødvendig byrde for modtagerne, Kommissionen og de øvrige aktører. (5) Det skal bemærkes, at rammen for den økonomiske forvaltning af den 11. EUF ud over denne forordning består af en række instrumenter: partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000, revideret i Luxembourg den 25. juni 2005 og revideret i Ouagadougou den 22. juni 2010 (i det følgende benævnt "Cotonouaftalen"), særlig bilag IV, samt den interne aftale, Rådets afgørelse af [dato] om de oversøiske lande og territoriers associering med Den Europæiske Union (i det følgende benævnt "associeringsafgørelsen") og Rådets forordning nr. [nummer] af [dato] om gennemførelse af den 11. Europæiske Udviklingsfond (i det følgende benævnt "gennemførelsesforordningen"). (6) Den økonomiske forvaltning af den 11. EUF bør bygge på principperne om enhed og et realistisk budget, bruttoopgørelse, én regningsenhed, specificering, forsvarlig økonomisk forvaltning og gennemsigtighed. Da den 11. EUF er flerårig, bør budgetprincippet om etårighed ikke finde anvendelse på den 11. EUF. (7) Reglerne for de finansielle aktører, dvs. den anvisningsberettigede og regnskabsføreren, delegation af deres opgaver og deres ansvar bør tilpasses til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, da Kommissionen udøver det samme gennemførelsesansvar, når den gennemfører den 11. EUF. (8) Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for, hvordan den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede i Kommissionen skal fastlægge de nødvendige foranstaltninger over for AVS-staterne (staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet) og OLT'erne for at sikre, at transaktionerne gennemføres korrekt, i tæt samarbejde med den nationale, regionale, AVS-interne eller territoriale anvisningsberettigede, som er udpeget af AVS-staterne eller OLT'erne. (9) Reglerne for indirekte forvaltning, der medfører overdragelse af budgetgennemførelsesopgaver, og betingelserne og grænserne herfor bør tilpasses til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Desuden bør der indsættes en bestemmelse om subdelegation af budgetgennemførelsesopgaver, der svarer til bestemmelsen i [den fælles gennemførelsesforordning], for at sikre en ensartet forvaltning af finansieringen af foranstaltninger udadtil. Denne forordning bør dog indeholde specifikke bestemmelser om midlertidige aktører, der træder i stedet for den nationale anvisningsberettigede, om overdragelse af opgaver fra AVS-staternes og OLT'ernes side til en tjenesteyder og om styrkelse af beskyttelsen af Unionens finansielle interesser i tilfælde af indirekte forvaltning med AVS-staterne og OLT'erne. (10) Selv om EUF's midler ikke vil blive anvendt ved delt forvaltning, bør denne forordning give mulighed for, at EUF's midler og støtten fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling ("EFRU") til fordel for regionerne i Unionens yderste periferi inden for rammerne af det regionale samarbejde mellem AVS-staterne og OLT'erne på den ene side og regionerne i Unionens yderste periferi på den anden side kan anvendes af den samme enhed i overensstemmelse med denne forordning for så vidt angår EUF's midler og ved delt forvaltning for så vidt angår EFRU. (11) Bestemmelserne om finansieringsafgørelser bør tilpasses bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, når Kommissionen gennemfører den 11. EUF. (12) Reglerne om forpligtelser bør tilpasses bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 med undtagelse af foreløbige forpligtelser, som ikke bør være til rådighed i den 11. EUF. Desuden bør der gives mulighed for at forlænge fristerne, når det er nødvendigt for foranstaltninger, der gennemføres ved indirekte forvaltning af AVS-stater eller OLT'er. (13) Betalingsfristerne bør tilpasses betalingsfristerne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Der bør fastsættes særlige bestemmelser, når AVS-stater og OLT'er ikke pålægges at foretage betalinger ved indirekte forvaltning, og når Kommissionen derfor fortsat foretager betalingerne til modtagerne. (14) En række gennemførelsesbestemmelser vedrørende den interne revisor, god forvaltning og klagemuligheder, it-systemet, elektronisk fremsendelse, e-forvaltning, administrative og økonomiske sanktioner og anvendelsen af den centrale udelukkelsesdatabase bør tilpasses til bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Desuden bør beskyttelsen af Unionens finansielle interesser gennem anvendelsen af administrative sanktioner styrkes og præciseres, når den 11. EUF gennemføres ved indirekte forvaltning med AVS-stater og OLT'er. (15) Reglerne om indgåelse af offentlige kontrakter, tilskud, priser og eksperter bør tilpasses reglerne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Reglerne om finansielle instrumenter og EU-trustfonde bør tilpasses med visse justeringer på grund af den 11. EUF's egenart. Budgetstøtten til OLT'erne bør tage hensyn til de institutionelle forbindelser med de pågældende medlemsstater. (16) Reglerne om regnskabsaflæggelse og regnskabsføring og om ekstern revision og decharge bør afspejle reglerne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 for at skabe en sammenhængende ramme for gennemførelse og rapportering. (17) De betingelser, på hvilke Den Europæiske Investeringsbank ("EIB") forvalter visse af den 11. EUF's midler, bør fastsættes. (18) Bestemmelserne om Revisionsrettens revision af den del af den 11. EUF's midler, der forvaltes af EIB, bør stemme overens med den trepartsaftale, der er indgået mellem Revisionsretten, EIB og Kommissionen, jf. traktatens artikel 287, stk. 3. (19) Der bør i overgangsbestemmelserne fastlægges regler for behandlingen af restbeløb og indtægter fra tidligere europæiske udviklingsfonde og for anvendelsen af denne forordning på de resterende transaktioner under disse fonde. (20) For at gøre det muligt at planlægge og gennemføre programmerne under den 11. EUF i god tid bør denne forordning træde i kraft på tredjedagen efter dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — VEDTAGET DENNE FORORDNING: FØRSTE DEL HOVEDBESTEMMELSER AFSNIT I EMNE, ANVENDELSESOMRÅDE OG ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1 Anvendelsesområde Denne forordning fastsætter regler for den økonomiske forvaltning af de midler, som er afsat til den 11. Europæiske Udviklingsfond (den 11. EUF), og for regnskabsaflæggelse og revision af regnskaberne. Artikel 2 Forholdet til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, der finder anvendelse på det almindelige budget 1. Medmindre andet specifikt er angivet, omfatter direkte henvisninger i denne forordning til bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 også henvisninger til de tilsvarende bestemmelser i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012. 2. Henvisningerne i denne forordning til de gældende bestemmelser i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 omfatter ikke proceduremæssige bestemmelser, der ikke er relevante for den 11. EUF, særlig bestemmelserne om tillæggelse af beføjelse til at vedtage delegerede retsakter. 3. Interne henvisninger i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 eller i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 medfører ikke, at de bestemmelser, der henvises til, indirekte finder anvendelse på den 11. EUF. 4. De udtryk, der anvendes i denne forordning, har samme betydning som i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 med undtagelse af samme forordnings artikel 2, litra a)-e). I denne forordning fortolkes følgende udtryk i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 dog med følgende tilpasninger: (a) "budget" eller "budgetmæssig" betyder "den 11. EUF" (b) "budgetmæssig forpligtelse" betyder "finansiel forpligtelse" (c) "institution" betyder "Kommissionen" (d) "bevillinger" eller "aktionsbevillinger" betyder "den 11. EUF's midler" (e) "budgetpost" betyder "tildeling" (f) "basisretsakt" betyder, alt efter den relevante kontekst, den interne aftale, associeringsafgørelsen eller gennemførelsesforordningen (g) "tredjeland" betyder ethvert modtagerland eller -territorium, der er omfattet af det geografiske anvendelsesområde for den 11. EUF. 5. Fortolkningen af denne forordning skal sigte mod at bevare sammenhængen med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, medmindre en sådan fortolkning ville være uforenelig med de særlige forhold i forbindelse med ved den 11. EUF som fastsat i Cotonouaftalen, den interne aftale, associeringsafgørelsen eller gennemførelsesforordningen. Artikel 3 Tidsrum, datoer og tidsfrister Medmindre andet er fastsat finder Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71[5] anvendelse på de frister, der er fastsat i denne forordning. Artikel 4 Beskyttelse af personoplysninger Denne forordning berører ikke bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF[6] og kravene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001[7]. Artikel 29 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 om information om overførsel af personoplysninger til revisionsformål finder anvendelse. AFSNIT II FINANSIELLE PRINCIPPER Artikel 5 Finansielle principper Den 11. EUF's midler anvendes i overensstemmelse med følgende principper: (a) principperne om enhed og et realistisk budget (b) princippet om én regningsenhed (c) princippet om bruttoopgørelse (d) princippet om specificering (e) princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning (f) princippet om gennemsigtighed. Artikel 6 Principperne om enhed og et realistisk budget Enhver indtægt og udgift skal konteres EUF. Artikel 8, stk. 2 og 3 samt stk. 4, første afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse. Artikel 7 Princippet om én regningsenhed Artikel 19 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om brug af euroen finder tilsvarende anvendelse. Artikel 8 Princippet om bruttoopgørelse Samtlige indtægter skal dække samtlige anslåede betalinger, jf. dog artikel 9. Indtægter og udgifter opgøres uden indbyrdes modregning, jf. dog artikel 23 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om regler om fradrag og kursjusteringer, som finder anvendelse. De indtægter, der er omhandlet i artikel 9, stk. 2, litra c), i denne forordning, trækkes dog automatisk fra de betalinger, der foretages til dækning af den forpligtelse, som de stammer fra. Artikel 9 Formålsbestemte indtægter 1. Formålsbestemte indtægter skal anvendes til finansiering af bestemte former for udgifter. 2. Følgende udgør formålsbestemte indtægter: (a) finansielle bidrag fra medlemsstaterne og tredjelande, herunder i begge tilfælde deres offentlige organer, enheder eller fysiske personer, og fra internationale organisationer til visse projekter eller programmer for bistand til tredjelande, der finansieres af Unionen og forvaltes af Kommissionen eller EIB på deres vegne, jf. artikel 10 i [gennemførelsesforordningen] (b) indtægter, der har et bestemt formål, såsom indtægter fra fonde, tilskud, gaver og testamentsarv (c) indtægter fra tilbagebetaling, efter inddrivelse, af uretmæssigt udbetalte beløb (d) indtægter fra renter på forfinansieringsbetalinger, jf. dog artikel 8, stk. 4, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (e) tilbagebetalinger og indtægter fra finansielle instrumenter i overensstemmelse med artikel 140, stk. 6, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (f) indtægter fra efterfølgende refundering af afgifter i overensstemmelse med artikel 23, stk. 3, litra b), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. 3. De formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i stk. 2, litra a) og b), skal finansiere de former for udgifter, som donoren fastlægger, forudsat at dette accepteres af Kommissionen. De formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i stk. 2, litra e) og f), skal finansiere former for udgifter, der svarer til dem, de hidrører fra. 4. Artikel 184, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder tilsvarende anvendelse. 5. Artikel 22, stk. 1 og 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om donationer finder anvendelse på de formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i stk. 2, litra b), i denne forordning. For så vidt angår artikel 22, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 kan en donation kun modtages efter godkendelse fra Rådet. 6. Den del af den 11. EUF's midler, der svarer til formålsbestemte indtægter, stilles automatisk til rådighed, når Kommissionen har modtaget indtægterne. Et overslag over fordringer medfører dog, at den 11. EUF's midler stilles til rådighed for så vidt angår de formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i stk. 2, litra a), når aftalen med medlemsstaten er udtrykt i euro; der kan først foretages betalinger, der konteres mod disse indtægter, når de er modtaget. Artikel 10 Princippet om specificering Den 11. EUF's midler afsættes til specifikke formål til de enkelte AVS-stater eller OLT'er under de vigtigste samarbejdsinstrumenter. For AVS-staterne fastsættes disse instrumenter i finansprotokollen i bilag Ic til Cotonouaftalen. Fordelingen af midlerne (vejledende tildelinger) baseres også på bestemmelserne i den interne aftale og i gennemførelsesforordningen og tager hensyn til de midler, der er forbeholdt til støtteudgifter i forbindelse med programmeringen og gennemførelsen i henhold til artikel 6 i den interne aftale. For OLT'erne er disse instrumenter fastlagt i fjerde del af associeringsafgørelsen og bilag II dertil. Fordelingen af disse midler tager også hensyn til den ikke-tildelte reserve, der er omhandlet i artikel 3, stk. 3, i samme bilag, og til de midler, der er afsat til undersøgelser og faglig bistand i henhold til artikel 1, stk. 1, litra c), i bilaget. Artikel 11 Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning 1. Artikel 30, stk. 1 og 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet finder anvendelse. Artikel 18 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse. 2. Der skal opstilles specifikke, målelige, realiserbare, relevante og tidsbestemte mål. Det kontrolleres ved hjælp af resultatindikatorer, om disse mål er indfriet. 3. Med henblik på at forbedre beslutningstagningen, især for at begrunde og specificere fastlæggelsen af de bidrag, som medlemsstaterne skal yde, jf. artikel 21, foretages der følgende evalueringer: (a) forud for anvendelsen af den 11. EUF's midler foretages der en forudgående evaluering af den foranstaltning, der skal gennemføres, som omfatter de elementer, der er anført i artikel 18, stk. 1, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 (b) foranstaltningen evalueres efterfølgende for at sikre, at de forventede resultater berettiger de midler, der er anvendt. 4. De finansieringsinstrumenter, der er omhandlet i afsnit VIII, og de gennemførelsesmetoder, der er omhandlet i artikel 17, vælges på grundlag af deres evne til at nå de specifikke mål for foranstaltningen og deres evne til at give resultater, navnlig under hensyn til kontrolomkostningerne, den administrative byrde og den forventede risiko for, at reglerne ikke overholdes. For tilskud omfatter dette overvejelser om anvendelse af faste beløb, faste satser og enhedsomkostninger. Artikel 12 Intern kontrol Artikel 32 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse. Artikel 13 Princippet om gennemsigtighed 1. Den 11. EUF gennemføres og regnskaberne aflægges i overensstemmelse med princippet om gennemsigtighed. 2. De årlige skøn over de forventede forpligtelser og betalinger, jf. artikel 7 i den interne aftale, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. 3. Artikel 35, stk. 2, første afsnit, og stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om offentliggørelse af oplysninger om modtagere og andre oplysninger finder anvendelse, jf. dog artikel 4 i denne forordning. I forbindelse med artikel 21, stk. 2, andet afsnit, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 forstås om nødvendigt ved lokalitet, hvad der svarer til regionen på NUTS 2-niveau, når modtageren er en fysisk person. 4. Foranstaltninger, der finansieres under den 11. EUF, kan gennemføres med parallel eller fælles samfinansiering. I tilfælde af parallel samfinansiering opdeles en foranstaltning i flere tydeligt identificerbare komponenter, der hver især finansieres af de forskellige donorer, som deltager i samfinansieringen, således at finansieringsmidlernes endelige anvendelse altid kan identificeres. I tilfælde af fælles samfinansiering fordeles de samlede omkostninger ved en foranstaltning mellem de donorer, der deltager i samfinansieringen, og midlerne sammenlægges, således at det ikke længere er muligt at identificere finansieringskilden for en specifik aktivitet under foranstaltningen. I så fald skal den efterfølgende offentliggørelse af tilskudsaftaler og offentlige kontrakter, jf. artikel 35 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, ske i overensstemmelse med en eventuel bemyndiget enheds regler. 5. Kommissionen træffer i givet fald alle nødvendige foranstaltninger til at sikre synligheden af Unionens finansielle støtte. Dette omfatter foranstaltninger, der pålægger modtagerne af midler fra Unionen krav om synlighed, undtagen i behørigt begrundede tilfælde. Kommissionen har ansvaret for at overvåge, at kravene overholdes. AFSNIT III DEN 11. EUF'S MIDLER OG GENNEMFØRELSEN AF DEN 11. EUF Artikel 14 Kilderne til den 11. EUF's midler Den 11. EUF's midler består af de midler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, 4 og 6, i den interne aftale, af de midler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 9, i den interne aftale, og af de andre formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i artikel 9 i denne forordning. Artikel 15 Den 11. EUF's struktur Den 11. EUF's indtægter og udgifter opdeles i overensstemmelse med deres art eller formål. Artikel 16 Gennemførelse af den 11. EUF i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning 1. Kommissionen varetager Unionens ansvarsområder som defineret i artikel 57 i Cotonouaftalen og i associeringsafgørelsen. Med henblik herpå gennemfører den på eget ansvar og inden for grænserne af den 11. EUF's midler den 11. EUF's indtægter og udgifter i overensstemmelse med bestemmelserne i nærværende del og tredje del i denne forordning. 2. Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen, således at den 11. EUF's midler anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. Artikel 17 Gennemførelsesmetoder 1. Artikel 56 og 57 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse. 2. Reglerne om gennemførelsesmetoder i kapitel 2 i afsnit IV i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og artikel 188 og 193 i samme forordning finder anvendelse, jf. dog bestemmelserne i stk. 3-5. Bestemmelserne i artikel 58, stk. 1, litra b), og artikel 59 i samme forordning om delt forvaltning med medlemsstaterne finder dog ikke anvendelse. 3. De bemyndigede enheder skal sikre overensstemmelse med EU's eksterne politik og kan overdrage budgetgennemførelsesopgaver til andre enheder på betingelser, der svarer til de betingelser, som gælder for Kommissionen. De skal hvert år opfylde deres forpligtelser i henhold til artikel 60, stk. 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Revisionsudtalelsen skal forelægges senest en måned efter rapporten og forvaltningserklæringen, således at der kan tages hensyn til den i Kommissionens revisionserklæring. AVS-staterne og OLT'erne kan også overdrage budgetgennemførelsesopgaver inden for deres egne afdelinger og til privatretlige organer på grundlag af en tjenesteydelseskontrakt. Disse organer udvælges på grundlag af åbne, gennemsigtige, proportionale og ikke-forskelsbehandlende procedurer, idet interessekonflikter undgås. Betingelserne for tjenesteydelseskontrakten fastsættes i finansieringsaftalen. 4. Når den 11. EUF gennemføres ved indirekte forvaltning med AVS-stater eller OLT'er, gælder følgende, uden at dette berører det ansvar, som påligger AVS-staterne eller OLT'erne, der handler i egenskab af ordregivende myndigheder: (a) Kommissionen inddriver om nødvendigt skyldige beløb fra modtagerne i overensstemmelse med artikel 80 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, herunder ved en afgørelse, der kan tvangsfuldbyrdes, på de betingelser, der er fastlagt i traktatens artikel 299. (b) Kommissionen kan, når omstændighederne kræver det, pålægge administrative og/eller økonomiske sanktioner på de betingelser, der er fastlagt i artikel 109 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Finansieringsaftalen skal indeholde bestemmelser om samarbejdet mellem Kommissionen og AVS-staten eller OLT'et med henblik herpå. 5. Unionens finansielle bistand kan ydes gennem bidrag til internationale, regionale eller nationale fonde, f.eks. fonde, der er etableret eller forvaltes af EIB, medlemsstater, tredjelande eller internationale organisationer med henblik på at tiltrække fælles samfinansiering fra en række donorer, eller til fonde, der er oprettet af en eller flere donorer med henblik på fælles gennemførelse af projekter. AFSNIT IV FINANSIELLE AKTØRER Artikel 18 Generelle bestemmelser om finansielle aktører og deres ansvar 1. Kommissionen giver hver enkelt finansiel aktør de ressourcer, der er nødvendige for, at den pågældende kan udføre sine funktioner, samt en detaljeret beskrivelse af den pågældendes opgaver, rettigheder og forpligtelser. 2. Artikel 64 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om adskillelse af funktioner finder anvendelse. 3. Kapitel 4 i afsnit IV i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle aktørers ansvar finder tilsvarende anvendelse. Artikel 19 Den anvisningsberettigede 1. Artikel 65, 66 og 67 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om henholdsvis den anvisningsberettigede, dennes beføjelser og opgaver og EU-delegationschefernes beføjelser og opgaver finder anvendelse. 2. Hvis den ansvarlige anvisningsberettigede i Kommissionen får kendskab til problemer i forbindelse med gennemførelsen af procedurerne for forvaltning af den 11. EUF's midler, tager vedkommende sammen med den udpegede nationale, regionale, AVS-interne eller territoriale anvisningsberettigede de fornødne kontakter for at afhjælpe situationen og træffer de nødvendige foranstaltninger. Hvis den nationale, regionale, AVS-interne eller territoriale anvisningsberettigede ikke varetager eller ikke er i stand til at varetage de funktioner, som påhviler den pågældende i henhold til Cotonouaftalen eller associeringsafgørelsen, kan den ansvarlige anvisningsberettigede i Kommissionen midlertidigt træde i den pågældende anvisningsberettigedes sted og handle i dennes navn og på dennes vegne; i så fald kan Kommissionen modtage en finansiel godtgørelse, der skal dække den yderligere administrative arbejdsbyrde, og som afholdes over de midler, der er tildelt den pågældende AVS-stat eller det pågældende OLT. Artikel 20 Regnskabsføreren 1. Kommissionens regnskabsfører er ligeledes regnskabsfører for den 11. EUF. 2. Artikel 68, med undtagelse af stk. 1, andet afsnit, og artikel 69 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om henholdsvis regnskabsførerens beføjelser og opgaver og beføjelser, som regnskabsføreren kan delegere, finder anvendelse. Artikel 54, artikel 57, stk. 3, artikel 58, stk. 5, andet afsnit, og artikel 58, stk. 6, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse. AFSNIT V FORVALTNING AF INDTÆGTER Artikel 21 Det årlige bidrag og dets trancher 1. I overensstemmelse med artikel 7 i den interne aftale fastsættes loftet for det årlige beløb for bidraget for år n + 2 og det årlige beløb for bidraget for år n + 1 samt betalingen heraf i tre trancher efter proceduren i stk. 2-7 i nærværende artikel. De trancher, som hver medlemsstat skal indbetale, fastsættes, så de er proportionale med den pågældende medlemsstats bidrag til den 11. EUF som fastsat i artikel 1, stk. 2, i den interne aftale. 2. Kommissionen forelægger senest den 20. oktober i år n et forslag, som indeholder: – loftet for det årlige beløb for bidraget for år n + 2 – det årlige beløb for bidraget for år n + 1 – beløbet for første tranche af bidraget for år n + 1. Rådet træffer afgørelse om forslaget senest den 15. november i år n. Medlemsstaterne betaler første tranche af bidraget for år n + 1 senest den 21. januar i år n + 1. 3. Kommissionen forelægger senest den 15. juni i år n + 1 et forslag, som indeholder: – beløbet for anden tranche af bidraget for år n + 1 – et revideret årligt beløb for bidraget for år n + 1 under hensyn til de faktiske behov i de tilfælde, hvor det årlige beløb afviger fra de faktiske behov, jf. artikel 7, stk. 3, i den interne aftale. Rådet træffer afgørelse om forslaget senest 21 kalenderdage efter, at Kommissionen har forelagt forslaget. Medlemsstaterne betaler anden tranche senest den 27. juli i år n + 1. 4. Kommissionen udarbejder og meddeler senest den 15. juni i år n + 1 Rådet en redegørelse for forpligtelser, betalinger og det årlige beløb for indkaldelser af bidrag, der er gennemført i år n, og som skal gennemføres i år n + 1 og år n + 2, under hensyntagen til EIB's overslag vedrørende forvaltningen og driften af investeringsfaciliteten, herunder også de rentegodtgørelser, der gennemføres af EIB. Beløbene for årene n + 1 og n + 2 baseres på, i hvor høj grad de foreslåede midler reelt kan udbetales. 5. Kommissionen forelægger senest den 10. oktober i år n + 1 et forslag, som indeholder: – beløbet for tredje tranche af det årlige bidrag for år n + 1 – et revideret årligt beløb for bidraget for år n + 1 under hensyn til de faktiske behov i de tilfælde, hvor det årlige beløb afviger fra de faktiske behov, jf. artikel 7, stk. 3, i den interne aftale. Rådet træffer afgørelse om forslaget senest 21 kalenderdage efter, at Kommissionen har forelagt forslaget. Medlemsstaterne betaler tredje tranche senest den 21. november i år n + 1. 6. Summen af trancherne vedrørende et givet år kan ikke overstige det årlige beløb for det bidrag, der er fastsat for dette år. Det årlige bidragsbeløb kan ikke overstige det loft, der er fastsat for dette år. Loftet kan kun forhøjes i henhold til artikel 7, stk. 4, i den interne aftale. En eventuel forhøjelse af loftet skal indgå i de forslag, der er omhandlet i stk. 2, 3 og 5 i nærværende artikel. 7. Loftet for det årlige bidragsbeløb for år n + 2, det årlige bidragsbeløb for år n + 1 og trancherne af bidragene skal indeholde nærmere angivelser af: (a) det beløb, der forvaltes af Kommissionen, og (b) det beløb, der forvaltes af EIB, herunder de rentegodtgørelser, der forvaltes af EIB. Artikel 22 Betaling af trancherne 1. Indkaldelser af bidrag skal først opbruge de beløb, som er fastsat for tidligere europæiske udviklingsfonde, i kronologisk rækkefølge. 2. Medlemsstaternes bidrag udtrykkes i euro og betales i euro. 3. Hver medlemsstat indbetaler det bidrag, der er omhandlet i artikel 21, st. 7, litra a), på en særlig konto benævnt "Europa-Kommissionen — Den Europæiske Udviklingsfond", som er oprettet hos den pågældende medlemsstats centralbank eller i det pengeinstitut, som medlemsstaten har udpeget. Bidragene bliver stående på disse særlige konti, indtil der skal foretages betalinger. Kommissionen bestræber sig på at fordele trækkene på de særlige konti således, at dens tilgodehavender på disse konti til enhver tid svarer til fordelingsnøglen i artikel 1, stk. 2, litra a), i den interne aftale. Hver medlemsstat indbetaler det bidrag, der er omhandlet i artikel 21, stk. 7, litra b), i denne forordning, i overensstemmelse med artikel 53, stk. 1. Artikel 23 Renter af ikke-betalte bidragsbeløb 1. Efter udløbet af de frister, der er fastsat i artikel 21, stk. 2, 3 og 5, er den pågældende medlemsstat forpligtet til at betale renter på følgende betingelser: (a) Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender på sine vigtigste refinansieringstransaktioner den første kalenderdag i den måned, hvor fristen udløber, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven, forhøjet med to procentpoint. Denne sats forhøjes med 0,25 procentpoint for hver måneds forsinkelse. (b) Renterne skal betales for den periode, der går fra kalenderdagen efter udløbet af betalingsfristen og indtil betalingsdatoen. 2. Med hensyn til det bidrag, der er omhandlet i artikel 21, stk. 7, litra a), indbetales renterne på en af de konti, der er omhandlet i artikel 1, stk. 6, i den interne aftale. Med hensyn til det bidrag, der er omhandlet i artikel 21, stk. 7, litra b), indbetales renterne til investeringsfaciliteten i overensstemmelse med artikel 53, stk. 1. Artikel 24 Indkaldelse af ikke-betalte bidrag Ved udløbet af gyldighedsperioden for finansprotokollen i bilag Ic til Cotonouaftalen indkalder Kommissionen og EIB i det omfang, der er behov for det, og på de betingelser, der er fastsat i denne forordning, den del af bidragene, som medlemsstaterne stadig skal indbetale i henhold til artikel 21. Artikel 25 Øvrige bestemmelser om forvaltning af indtægter 1. Artikel 77-79, artikel 80, stk. 1 og 2, og artikel 81-82 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om overslag over fordringer, fastlæggelse af fordringer, anvisning af indtægter, reglerne vedrørende inddrivelse, forældelsesfrist og national behandling af EU-krav finder anvendelse. Inddrivelse kan finde sted ved hjælp af en afgørelse truffet af Kommissionen, der kan tvangsfuldbyrdes i henhold til traktatens artikel 299. 2. For så vidt angår artikel 77, stk. 3, og artikel 78, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 skal henvisningen til egne indtægter forstås som en henvisning til medlemsstaternes bidrag, jf. artikel 21. 3. Artikel 83, stk. 2, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder anvendelse på inddrivelser, der er fastlagt i euro. For inddrivelser i lokal valuta finder den nævnte bestemmelse anvendelse, mens satsen er den sats, som er fastsat af centralbanken i det land, der udsteder valutaen, og som er gældende den første dag i den måned, hvor indtægtsordren er udstedt. 4. For så vidt angår artikel 84, stk. 3, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 udarbejdes der en særskilt oversigt over fordringer for den 11. EUF, som vedlægges den beretning, der er omhandlet i artikel 44, stk. 2. 5. Artikel 85 og 90 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse. AFSNIT VI FORVALTNING AF UDGIFTER Artikel 26 Finansieringsafgørelse Forud for indgåelsen af en udgiftsforpligtelse skal der foreligge en finansieringsafgørelse vedtaget af Kommissionen. Artikel 84 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse med undtagelse af stk. 2. Artikel 27 Regler vedrørende forpligtelser 1. Artikel 85 med undtagelse af stk. 3, litra c), artikel 86, 87 og 185 samt artikel 189, stk. 1 og 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om forpligtelser og gennemførelsen af foranstaltninger udadtil finder anvendelse. Artikel 95, stk. 2, artikel 97, stk. 1, litra a) og e), og artikel 98 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse. 2. Med hensyn til anvendelsen af artikel 189, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 kan perioden for indgåelse af individuelle kontrakter og tilskudsaftaler til gennemførelse af foranstaltningen forlænges ud over tre år fra datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen i tilfælde, hvor AVS-stater og OLT'er overdrager budgetgennemførelsesopgaver i henhold til artikel 17, stk. 3, i denne forordning. 3. Når den 11. EUF's midler anvendes ved indirekte forvaltning med AVS-stater eller OLT'er, kan den ansvarlige anvisningsberettigede, når han har accepteret begrundelsen herfor, forlænge den periode på to år, der er omhandlet i artikel 86, stk. 5, tredje afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, og den periode på tre år, der er omhandlet i artikel 189, stk. 2, andet afsnit, i samme forordning. 4. Ved udløbet af de forlængede perioder, der er omhandlet i stk. 3 i nærværende artikel, eller de perioder, der er omhandlet i artikel 86, stk. 5, tredje afsnit, og artikel 189, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, frigøres den uudnyttede del af forpligtelserne i givet fald. 5. Når der træffes foranstaltninger i henhold til artikel 96 og 97 i Cotonouaftalen, kan de forlængede perioder, der er omhandlet i stk. 3 i nærværende artikel, artikel 86, stk. 5, tredje afsnit, og artikel 189, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, suspenderes. 6. For så vidt angår artikel 87, stk. 1, litra c), og stk. 2, litra b), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 vurderes overensstemmelsen og den formelle korrekthed i forhold til de relevante bestemmelser, navnlig traktaterne, Cotonouaftalen, associeringsafgørelsen, den interne aftale, denne forordning og alle akter, der vedtages til gennemførelse af de pågældende bestemmelser. 7. I forbindelse med enhver retlig forpligtelse skal det udtrykkeligt anføres, at Kommissionen og Revisionsretten har kontrol- og revisionsbeføjelser, og at OLAF har undersøgelsesbeføjelser, på grundlag af dokumenter og på stedet, i forhold til alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, der har modtaget midler fra den 11. EUF. Artikel 28 Fastsættelse, anvisning og betaling af udgifter Artikel 88 og 89, artikel 90 med undtagelse af stk. 4, andet afsnit, artikel 91og artikel 184, stk. 4, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse. Artikel 29 Betalingsfrister 1. Artikel 92 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse på betalinger, der foretages af Kommissionen, jf. dog stk. 2. 2. Når den 11. EUF's midler anvendes ved indirekte forvaltning med AVS-stater eller OLT'er, og Kommissionen foretager betalinger på deres vegne, finder den frist, der er nævnt i artikel 92, stk. 1, litra b), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, anvendelse på alle betalinger, der ikke er omhandlet i litra a) i samme stykke. Finansieringsaftalen skal indeholde de bestemmelser, der er nødvendige for at sikre et hensigtsmæssigt samarbejde fra den ordregivende myndigheds side. 3. Krav som følge af betalingsforsinkelser, som Kommissionen har ansvaret for, konteres den elle de konti, der er omhandlet i artikel 1, stk. 6, i den interne aftale. AFSNIT VII DIVERSE GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER Artikel 30 Den interne revisor Kommissionens interne revisor er ligeledes intern revisor for den 11. EUF. Artikel 99 og 100 i forordning (EU, Euratom) nr. 996/2012 finder anvendelse. Artikel 31 It-systemer, elektronisk fremsendelse og e-forvaltning Bestemmelserne i artikel 93, 94 og 95 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om elektronisk forvaltning af transaktioner og dokumenter finder tilsvarende anvendelse på den 11. EUF. Artikel 32 God forvaltning og klagemuligheder Artikel 96 og 97 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse. Artikel 33 Anvendelse af den centrale udelukkelsesdatabase Den centrale udelukkelsesdatabase, der er oprettet i medfør af artikel 108, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, og som indeholder oplysninger om ansøgere, tilbudsgivere og tilskudsmodtagere, som befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i artikel 106, artikel 109, stk. 1, første afsnit, litra b), og artikel 109, stk. 2, litra a), i samme forordning, anvendes ved gennemførelsen af den 11. EUF. Artikel 108, stk. 2 og 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og artikel 142 og 144 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 om anvendelsen af den centrale udelukkelsesdatabase og om adgangen til den finder tilsvarende anvendelse. For så vidt angår artikel 108, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 omfatter Unionens finansielle interesser gennemførelsen af den 11. EUF. Artikel 34 Administrative ordninger med EU-Udenrigstjenesten Tjenesten for EU's Optræden Udadtil ("EU-Udenrigstjenesten") og Kommissionens tjenestegrene kan aftale detaljerede ordninger for at lette EU-delegationernes forvaltning af midler til afholdelse af støtteudgifter i tilknytning til den 11. EUF efter artikel 6 i den interne aftale. AFSNIT VIII FINANSIERINGSINSTRUMENTER Artikel 35 Almindelige bestemmelser om finansieringsinstrumenter 1. Samarbejde mellem Unionen og AVS-staterne og OLT'erne med henblik på at yde finansiel bistand i henhold til dette afsnit kan bl.a. udmønte sig i: (a) tresidede ordninger, hvorved Unionen med et tredjeland koordinerer sin bistand til en AVS-stat, et OLT eller en region (b) administrative samarbejdsforanstaltninger som f.eks. partnerskaber mellem offentlige institutioner, lokale myndigheder, nationale offentlige organer eller privatretlige enheder, der har fået overdraget public service-opaver, i en medlemsstat og de tilsvarende enheder i en AVS-stat eller et OLT, samt samarbejdsforanstaltninger, der omfatter eksperter fra den offentlige sektor, som er udsendt af medlemsstaterne, og deres regionale og lokale myndigheder (c) bidrag til afholdelse af omkostninger, der er nødvendige for at etablere og administrere partnerskaber mellem offentlige og private partnere (d) støtteprogrammer for sektorpolitikker, hvorved Unionen yder støtte til en AVS-stats eller et OLT's sektorprogram, og (e) rentegodtgørelser, jf. artikel 37. 2. Ud over de finansieringsinstrumenter, der er omhandlet i artikel 36-42, kan der også ydes finansiel bistand gennem følgende: (a) gældssanering i henhold til internationalt vedtagne gældssaneringsprogrammer (b) i ekstraordinære tilfælde sektorspecifikke eller generelle importprogrammer, der kan være: – sektorspecifikke importprogrammer vedrørende naturalier – sektorspecifikke importprogrammer vedrørende valutastøtte til finansiering af sektorspecifik import, eller – generelle importprogrammer vedrørende valutastøtte til finansiering af generel import af en bred vifte af produkter. 3. Der kan også ydes finansiel bistand gennem bidrag til internationale, regionale eller nationale fonde, f.eks. fonde, der er etableret eller forvaltes af Den Europæiske Investeringsbank, medlemsstater eller AVS-stater eller OLT'er og regioner eller af internationale organisationer, med henblik på at tiltrække fælles samfinansiering fra en række donorer, eller til fonde, der er oprettet af en eller flere donorer med sigte på fælles gennemførelse af projekter. Gensidig adgang for finansielle institutioner i EU til finansielle instrumenter, der er oprettet af andre organisationer, skal i givet fald fremmes. 4. Unionen trækker på medlemsstaternes erfaringer og udveksler erfaringer med dem ved gennemførelsen af dens støtte til omstilling og reform i AVS-staterne og OLT'erne. Artikel 36 Indgåelse af offentlige kontrakter 1. Artikel 101 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om offentlige kontrakter finder anvendelse. 2. I denne forordning betragtes følgende som ordregivende myndigheder: (a) Kommissionen på vegne af en eller flere AVS-stater eller et eller flere OLT'er og for deres regning (b) enheder og personer som omhandlet i artikel 185 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, der har fået overdraget de tilsvarende budgetgennemførelsesopgaver. 3. For så vidt angår offentlige kontrakter indgået af de ordregivende myndigheder, der er omhandlet i stk. 2 i nærværende artikel, eller på deres vegne, finder bestemmelserne i kapitel 1 i afsnit V i første del og i kapitel 3 i afsnit IV i anden del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 anvendelse med undtagelse af: (a) artikel 103, artikel 104, stk. 1, andet afsnit, og artikel 111 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (b) artikel 127, stk. 3 og 4, artikel 128, artikel 134-137, artikel 139, stk. 3-6, artikel 148, stk. 4, artikel 151, stk. 2, artikel 160, artikel 164, artikel 260, andet punktum, og artikel 262 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012. Artikel 124 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder anvendelse på ejendomskontrakter. Første afsnit i dette stykke finder ikke anvendelse på de ordregivende myndigheder, der er omhandlet i stk. 2, litra b), når Kommissionen efter kontrol i henhold til artikel 61 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 har bemyndiget dem til at anvende deres egne udbudsprocedurer. 4. For så vidt angår offentlige kontrakter indgået af Kommissionen for egen regning og gennemførelsesforanstaltningerne vedrørende bistand i krisesituationer, civilbeskyttelsesforanstaltninger og humanitære bistandsforanstaltninger finder bestemmelserne i afsnit V i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 anvendelse. 5. Ved manglende overholdelse af de procedurer, der er omhandlet i stk. 3, kan udgifterne til de pågældende foranstaltninger ikke finansieres af den 11. EUF, idet proportionalitetsprincippet dog finder anvendelse. 6. De udbudsprocedurer, der er omhandlet i stk. 3, skal fastlægges i finansieringsaftalen. 7. For så vidt angår artikel 263, stk. 1, litra a), i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 gælder følgende: (a) "En forhåndsmeddelelse" er den meddelelse, hvori de ordregivende myndigheder til orientering oplyser den forventede samlede værdi af og genstanden for de kontrakter og rammekontrakter, som de agter at tildele i løbet af regnskabsåret, med undtagelse af kontrakter, der tildeles ved udbud med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse. (b) "En udbudsbekendtgørelse" gør det muligt for de ordregivende myndigheder at tilkendegive, at de agter at indlede en procedure for tildeling af en kontrakt eller en rammekontrakt eller iværksætte et dynamisk indkøbssystem i overensstemmelse med artikel 131 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012. (c) "En bekendtgørelse om indgåelse af kontrakt" er den bekendtgørelse, som meddeler resultaterne af proceduren for tildeling af kontrakter, rammekontrakter eller kontrakter, der er baseret på et dynamisk indkøbssystem. Artikel 37 Tilskud 1. Afsnit VI i første del og artikel 192 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse, jf. dog stk. 2 og 3 i nærværende artikel. 2. Tilskud er direkte finansielle bidrag uden krav om tilbagebetaling, der ydes fra den 11. EUF til finansiering af: (a) en foranstaltning, herunder en foranstaltning, som gennemføres af et af Unionens agenturer, som skal fremme virkeliggørelsen af et mål, der indgår i Cotonouaftalen eller associeringsafgørelsen eller i et program eller projekt, som er vedtaget i overensstemmelse med Cotonouaftalen eller associeringsafgørelsen, eller (b) driften af et organ, der arbejder for virkeliggørelsen af et af de mål, der er omhandlet i litra a). Et tilskud som omhandlet i litra a) kan ydes til et organ, der er omhandlet i artikel 208, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. 3. Når Kommissionens samarbejder med lokale aktører, skal den tage hensyn til deres særlige karakter, herunder behov og kontekst, når den fastlægger finansieringsmetoderne, arten af bidrag, tildelingsmetoder og de administrative bestemmelser for forvaltning af tilskud med henblik på at nå ud til og bedst muligt at imødekomme så mange lokale aktører som muligt. Specifikke metoder skal fremmes, som f.eks. partnerskabsaftaler, finansiel støtte til tredjeparter, faste beløb, direkte tildeling eller begrænset adgang til indkaldelse af forslag. 4. Følgende betragtes ikke som tilskud som omhandlet i denne forordning: (a) de poster, der er omhandlet i artikel 121, stk. 2, litra b)-f), h) og i) i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (b) støtte som omhandlet i artikel 35, stk. 2, i denne forordning. 5. Artikel 175 og 177 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse. Artikel 38 Priser Afsnit VII i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse med undtagelse af artikel 138, stk. 2, andet afsnit. Artikel 39 Budgetstøtte Artikel 186 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse. EU's generelle eller sektorbestemte budgetstøtte er baseret på et gensidigt ansvar og fælles forpligtelser over for de universelle værdier og sigter mod at styrke de kontraktbaserede partnerskaber mellem EU og AVS-staterne og OLT'erne med henblik på at fremme demokrati, menneskerettigheder og retsstaten, støtte en holdbar økonomisk vækst og udrydde fattigdom. Enhver afgørelse om at yde budgetstøtte skal være baseret på EU's vedtagne budgetstøttepolitik, et sæt klare støtteberettigelseskriterier og en omhyggelig vurdering af risici og fordele. En vigtig forudsætning for denne afgørelse skal være en vurdering af AVS-staternes og OLT'ernes engagement, resultater og fremskridt for så vidt angår demokrati, menneskerettigheder og retsstaten. Budgetstøtten skal differentieres for bedre at kunne tage højde for de politiske, økonomiske og sociale forhold i AVS-staterne og OLT'erne og tage hensyn til sårbare situationer. Når der ydes budgetstøtte, skal Kommissionen klart definere og overvåge støttebetingelserne og støtte udviklingen af parlamentarisk kontrol og af revisionskapacitet og øge gennemsigtigheden og offentlighedens adgang til information. Udbetaling af budgetstøtte er betinget af, at der gøres tilfredsstillende fremskridt i retning af at nå de mål, der er aftalt med AVS-staterne og OLT'erne. Når der ydes budgetstøtte til OLT'erne, skal der tages hensyn til deres institutionelle forbindelser med den pågældende medlemsstat. Artikel 40 Finansielle instrumenter Finansielle instrumenter kan oprettes ved den finansieringsafgørelse, der er omhandlet i artikel 26. De skal så vidt muligt være under ledelse af EIB, et multilateralt europæisk finansieringsinstitut, såsom EBRD, eller et bilateralt europæisk finansieringsinstitut, som f.eks. bilaterale udviklingsbanker, eventuelt kombineret med supplerende tilskud fra andre kilder. Kommissionen kan gennemføre finansielle instrumenter ved direkte forvaltning eller ved indirekte forvaltning ved at overdrage opgaver til enheder i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), nr. ii), iii), v) og vi), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Disse enheder skal opfylde kravene i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og skal overholde Unionens mål, standarder og politikker samt bedste praksis for anvendelsen af og rapportering om Unionens midler. Afsnit VIII i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse med undtagelse af artikel 139, stk. 1, stk. 4, første afsnit, og stk. 5. Finansielle instrumenter kan grupperes i regionale faciliteter med henblik på gennemførelse og rapportering. Artikel 41 Eksperter Artikel 204, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og artikel 287 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 om aflønnede eksterne eksperter finder anvendelse. Artikel 42 EU-trustfonde 1. Artikel 187 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse, jf. dog stk. 2 i nærværende artikel. 2. For så vidt angår artikel 187, stk. 8, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 er det kompetente udvalg det udvalg, der er omhandlet i artikel 8 i den interne aftale. AFSNIT IX REGNSKABSAFLÆGGELSE OG REGNSKABSFØRING Artikel 43 Den 11. EUF's regnskaber 1. Den 11. EUF's regnskaber, der beskriver dens finansielle situation pr. 31. december i et givet år, omfatter: (a) årsregnskabet (b) beretningen om den økonomiske forvaltning. Årsregnskabet skal være ledsaget af de oplysninger, der forelægges af EIB i overensstemmelse med artikel 57. 2. Regnskabsføreren sender senest den 31. marts efter det afsluttede regnskabsår det foreløbige årsregnskab til Revisionsretten. 3. Revisionsretten fremsætter senest den 15. juni efter det afsluttede regnskabsår sine bemærkninger til det foreløbige årsregnskab for så vidt angår den del af den 11. EUF's midler, som Kommissionen står for den økonomiske forvaltning af, så Kommissionen kan foretage de korrektioner, som skønnes nødvendige med henblik på opstilling af det endelige årsregnskab. 4. Kommissionen godkender det endelige årsregnskab og sender det senest den 31. juli efter det afsluttede regnskabsår til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten. 5. Artikel 148, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse. 6. Det endelige årsregnskab offentliggøres senest den 15. november efter det afsluttede regnskabsår i Den Europæiske Unions Tidende sammen med den revisionserklæring, som Revisionsretten afgiver i overensstemmelse med artikel 49. 7. Det foreløbige og det endelige årsregnskab, der skal sendes i henhold til stk. 2 og 4, kan sendes elektronisk. Artikel 44 Årsregnskaber og beretning om den økonomiske forvaltning 1. Artikel 145 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse. 2. Beretningen om den økonomiske forvaltning udarbejdes af den ansvarlige anvisningsberettigede og sendes til regnskabsføreren senest den 15. marts, således af den kan medtages i den 11. EUF's årsregnskab. Den skal give et retvisende og pålideligt billede af indtægts- og udgiftstransaktioner over den 11. EUF's midler. Den opstilles i millioner euro og omfatter: (a) regnskabet over resultatet af den økonomiske forvaltning, der sammenfatter alle finansielle transaktioner i regnskabsåret med hensyn til indtægter og udgifter (b) bilaget til regnskabet over resultatet af den økonomiske forvaltning, der indeholder supplerende oplysninger om og noter til de heri indeholdte oplysninger. 3. Regnskabet over resultatet af den økonomiske forvaltning omfatter følgende tabeller: (a) en oversigt, der viser udviklingen i tildelingerne i det forløbne regnskabsår (b) en oversigt, der pr. tildeling viser de samlede forpligtelser, de delegerede bevillinger og betalingerne i løbet af regnskabsåret og de kumulerede beløb siden den 11. EUF's begyndelse. Artikel 45 Kommissionens og EIB's overvågning og rapportering 1. Kommissionen og EIB overvåger, hver især i det omfang de er berørt, hvordan AVS-staterne, OLT'erne eller andre modtagere anvender støtten fra den 11. EUF samt gennemførelsen af de projekter, der finansieres af den 11. EUF, idet der især lægges vægt på de mål, der er omhandlet i artikel 55 og 56 i Cotonouaftalen og de tilsvarende bestemmelser i associeringsafgørelsen. 2. EIB underretter regelmæssigt Kommissionen om gennemførelsen af de projekter, der finansieres over den del af den 11. EUF's midler, som EIB forvalter, i overensstemmelse med de procedurer, der er fastlagt i de operationelle retningslinjer for investeringsfaciliteten. 3. Kommissionen og EIB giver medlemsstaterne oplysninger om den operationelle gennemførelse af den 11. EUF's midler i overensstemmelse med artikel 18 i gennemførelsesforordningen. Kommissionen meddeler Revisionsretten disse oplysninger i overensstemmelse med artikel 11, stk. 6, i den interne aftale. Artikel 46 Regnskabsføring De regnskabsregler, der er omhandlet i artikel 143, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, finder anvendelse på den del af den 11. EUF's midler, der forvaltes af Kommissionen. Disse regler anvendes på den 11. EUF under hensyntagen til dens aktiviteters særlige karakter. Regnskabsprincipperne i artikel 144 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse på de årsregnskaber, der er omhandlet i artikel 44 i denne forordning. Artikel 151, 153, 154 og 155 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse. Regnskabsføreren udarbejder og vedtager efter høring af den ved ansvarlige anvisningsberettigede den kontoplan, der skal anvendes i forbindelse med den 11. EUF's transaktioner. Artikel 47 Opstilling af bevillingsregnskab 1. Bevillingsregnskabet giver et detaljeret billede af den økonomiske forvaltning af EUF's midler. 2. Det viser alle: (a) tildelinger og den 11. EUF's tilsvarende midler (b) finansielle forpligtelser (c) regnskabsårets udbetalinger, fastlagte fordringer og inkasserede beløb med angivelse af det fulde beløb uden modregning. 3. Når forpligtelser, betalinger og fordringer er udtrykt i national valuta, skal regnskabssystemet gøre det muligt at bogføre dem i både national valuta og euro. 4. Samlede finansielle forpligtelser bogføres i euro med et beløb svarende til værdien af de finansieringsafgørelser, som Kommissionen har truffet. Specifikke finansielle forpligtelser bogføres i euro med et beløb svarende til modværdien af de retlige forpligtelser. Ved beregningen af denne modværdi tages der eventuelt hensyn til: (a) et beløb til betaling af refusionsberettigede udgifter på basis af bilag (b) et beløb til prisrevision, forøgelser af mængderne og uforudsete udgifter som defineret i de kontrakter, der finansieres af den 11. EUF (c) et beløb til dækning af valutakurssvingninger. 5. Alle regnskabsbilag vedrørende indfrielsen af en forpligtelse opbevares i en periode på fem år fra datoen for den afgørelse om decharge for den økonomiske forvaltning af den 11. EUF's midler, der er omhandlet i artikel 50, vedrørende det regnskabsår, i hvilket indfrielsen af forpligtelsen afsluttes i regnskabsmæssig henseende. AFSNIT X EKSTERN REVISION OG DECHARGE Artikel 48 Ekstern revision og decharge vedrørende Kommissionen 1. I forbindelse med transaktioner finansieret over den del af den 11. EUF's midler, som Kommissionen forvalter i overensstemmelse med artikel 16, udøver Revisionsretten sine beføjelser i overensstemmelse med nærværende artikel og artikel 49. 2. Artikel 159 og 160, artikel 161 med undtagelse af stk. 6, artikel 162 med undtagelse af stk. 3, første punktum, og stk. 5, samt artikel 163 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse. 3. Med henblik på artikel 159, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 tager Revisionsretten hensyn til traktaterne, Cotonouaftalen, associeringsafgørelsen, den interne aftale, denne forordning og alle andre akter, der er vedtaget i medfør af de nævnte instrumenter. 4. Med henblik på artikel 162, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 er den dato, der er anført i første punktum, den 15. juni. 5. Revisionsretten informeres om de interne regler, der er omhandlet i artikel 56, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, herunder udpegelsen af anvisningsberettigede, samt om det fuldmagtsdokument, der er omhandlet i artikel 69 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. 6. AVS-staternes og OLT'ernes nationale revisionsmyndigheder tilskyndes til at deltage i Revisionsrettens arbejde. 7. Revisionsretten kan afgive udtalelse om spørgsmål vedrørende den 11. EUF på anmodning af en af Unionens andre institutioner. Artikel 49 Revisionserklæring Samtidig med den årsberetning, der er omhandlet i artikel 162 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 , afgiver Revisionsretten over for Europa-Parlamentet og Rådet en erklæring om regnskabernes rigtighed og om de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel 50 Decharge 1. Dechargeafgørelsen omfatter de regnskaber, der er omhandlet i artikel 43, med undtagelse af den del, som forelægges af EIB i overensstemmelse med artikel 57, og vedtages i overensstemmelse med artikel 164 og artikel 165, stk. 2 og 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Decharge som omhandlet i artikel 164, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 gives for den del af den 11. EUF's midler, der forvaltes af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 16, stk. 1, for år n. 2. Dechargeafgørelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. 3. Artikel 166 og 167 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse. ANDEN DEL INVESTERINGSFACILITETEN Artikel 51 Den Europæiske Investeringsbanks rolle EIB forvalter investeringsfaciliteten og gennemfører transaktioner i forbindelse hermed, herunder rentegodtgørelse og teknisk bistand, på vegne af Unionen i overensstemmelse med anden del i denne forordning. Desuden varetager EIB den økonomiske forvaltning af andre transaktioner, som gennemføres ved hjælp af finansiering fra EIB's egne midler i overensstemmelse med artikel 4 i den interne aftale, i givet fald kombineret med rentegodtgørelse fra den 11. EUF's midler. Gennemførelsen af anden del i denne forordning medfører ingen forpligtelser for Kommissionen. Artikel 52 Skøn over investeringsfacilitetens forpligtelser og betalinger EIB skal hvert år inden den 1. september sende Kommissionen de overslag over forpligtelser og betalinger, som er nødvendige for udarbejdelsen af den meddelelse, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, i den interne aftale, for investeringsfacilitetens transaktioner, herunder også de rentegodtgørelser, som den gennemfører, i overensstemmelse med den interne aftale. EIB sender Kommissionen ajourførte overslag over forpligtelser og betalinger, når det anses for nødvendigt. De nærmere bestemmelser herfor fastsættes i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4, i denne forordning. Artikel 53 Forvaltning af bidragene til investeringsfaciliteten 1. De bidrag, der er omhandlet i artikel 21, stk. 7, litra b), og vedtaget af Rådet, indbetales omkostningsfrit for modtageren af medlemsstaterne til EIB på en særlig konto, der er åbnet af EIB i investeringsfacilitetens navn efter de detaljerede regler i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4. 2. Den dato, der er nævnt i artikel 1, stk. 5, i den interne aftale, er den 31. december 2030. 3. Medmindre Rådet træffer anden afgørelse for så vidt angår godtgørelse af EIB efter artikel 5 i den interne aftale, skal de renter af den positive saldo på de særlige konti, der er omhandlet i stk. 1, som tilskrives EIB, supplere investeringsfaciliteten og tages i betragtning i forbindelse med de indkaldelser af bidrag, der er omhandlet i artikel 21, og de skal anvendes til at dække eventuelle finansielle forpligtelser efter den 31. december 2030. 4. EIB varetager likviditetsforvaltningen af de beløb, der er omhandlet i stk. 1, i overensstemmelse med bestemmelserne i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4. 5. Investeringsfaciliteten forvaltes efter de regler, der er fastsat i Cotonouaftalen, associeringsafgørelsen, den interne aftale og anden del i denne forordning. Artikel 54 Betaling af godtgørelse til EIB EIB's udgifter til forvaltningen af investeringsfacilitetens transaktioner godtgøres fuldt ud. Rådet træffer afgørelse om midlerne til og ordningerne for betaling af godtgørelse til EIB i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i den interne aftale. Gennemførelsesbestemmelserne til denne afgørelse indarbejdes i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4. Artikel 55 Gennemførelse af investeringsfaciliteten 1. For instrumenter finansieret over den del af den 11. EUF's midler, som EIB forvalter, gælder EIB's egne regler. 2. EIB kan, når det drejer sig om programmer eller projekter, der samfinansieres af medlemsstaterne eller deres forvaltningsorganer, og som svarer til de prioriteter, der er fastsat i landesamarbejdsstrategierne og programmeringsdokumenterne som omhandlet i gennemførelsesforordningen og nævnt i artikel 10, stk. 1, andet og tredje afsnit, i den interne aftale og i artikel 74 i associeringsafgørelsen, overdrage opgaver vedrørende forvaltningen af investeringsfaciliteten til medlemsstaterne eller deres forvaltningsorganer. 3. Navnene på modtagerne af finansiel støtte fra investeringsfaciliteten offentliggøres af EIB, medmindre en sådan offentliggørelse risikerer at skade modtagernes kommercielle interesser, under behørig iagttagelse af kravene om fortrolighed og sikkerhed, især beskyttelse af personoplysninger. Kriterierne for og detaljeringsgraden af de offentliggjorte oplysninger afhænger af de særlige forhold, der gør sig gældende for den pågældende sektor, og investeringsfacilitetens karakter. 4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne del fastsættes i en forvaltningsaftale mellem Kommissionen, der handler i Unionens navn, og EIB. Artikel 56 Rapportering vedrørende investeringsfaciliteten EIB giver regelmæssigt Kommissionen oplysning om de transaktioner, der gennemføres vedrørende investeringsfaciliteten, herunder rentegodtgørelser, hvordan EIB har udnyttet hvert af de bidrag, der efter indkaldelse er indbetalt til den, og navnlig om de samlede kvartalsmæssige beløb for forpligtelser, kontrakter og betalinger, efter bestemmelserne i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4. Artikel 57 Investeringsfacilitetens regnskabsføring og årsregnskaber 1. EIB fører regnskabet for investeringsfaciliteten, herunder de rentegodtgørelser, som gennemføres af EIB, og som finansieres af den 11. EUF, for at gøre det muligt at følge den fuldstændige tilskudscyklus fra modtagelsen til afholdelsen og videre til opståede indtægter og eventuel senere tilbagebetaling. EIB opstiller de nødvendige regnskabsregler og -metoder på grundlag af internationale regnskabsstandarder og underretter Kommissionen og medlemsstaterne herom. 2. EIB forelægger hvert år Rådet og Kommissionen en beretning om gennemførelsen af de transaktioner, der finansieres over den del af den 11. EUF's midler, som EIB forvalter, indeholdende bl.a. årsregnskabet, som er opstillet i overensstemmelse med de regler og metoder, der er omhandlet i stk. 1, og de oplysninger, der er omhandlet i artikel 44, stk. 3. Udkast til disse dokumenter forelægges senest den 28. februar og den endelige udgave senest den 30. juni i regnskabsåret efter det regnskabsår, de vedrører, så Kommissionen i overensstemmelse med artikel 11, stk. 5, i den interne aftale på grundlag heraf kan udarbejde det årsregnskab, der er omhandlet i artikel 43. Rapporten om den økonomiske forvaltning af de midler, der forvaltes af EIB, forelægges af denne for Kommissionen senest den 31. marts. Artikel 58 Ekstern revision og decharge for EIB's transaktioner For transaktioner, der finansieres over den del af den 11. EUF's midler, som EIB forvalter i overensstemmelse med anden del, gælder EIB's revisions- og dechargeprocedurer. De nærmere regler for Revisionsrettens revision fastsættes i en trepartsaftale mellem EIB, Kommissionen og Revisionsretten. TREDJE DEL OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER AFSNIT I OVERGANGSBESTEMMELSER Artikel 59 Overførsel af restbeløb fra tidligere europæiske udviklingsfonde Overførslen til den 11. EUF af restbeløbene af de midler, der blev fastsat i de interne aftaler vedrørende den 7., 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond (i det følgende benævnt "tidligere EUF'er"), foretages i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, litra b), og stk. 3 og 4 i den interne aftale. Artikel 60 Indtægter fra renter af midlerne fra tidligere EUF'er Restbeløbene af indtægter fra renter af midlerne fra tidligere EUF'er overføres til den 11. EUF og tildeles til de samme formål som de indtægter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 6, i den interne aftale. Det samme gælder diverse indtægter fra tidligere EUF'er, bl.a. bestående af morarenter opkrævet i tilfælde, hvor medlemsstaterne har indbetalt deres bidrag til de pågældende EUF'er for sent. Renter af den del af den 11. EUF's midler, der forvaltes af EIB, supplerer investeringsfaciliteten. Artikel 61 Reduktion af bidragene med restbeløbene De beløb fra projekter under den 10. EUF eller fra tidligere EUF'er, som der ikke er disponeret over i henhold til artikel 1, stk. 3, i den interne aftale, eller som frigøres i henhold til artikel 1, stk. 4, i den interne aftale, medmindre Rådet med enstemmighed træffer anden afgørelse, trækkes fra den del af medlemsstaternes bidrag, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, litra a), i den interne aftale. Indvirkningen på hver medlemsstats bidrag beregnes i forhold til hver medlemsstats bidrag til den 9. og den 10. EUF. Indvirkningen beregnes hvert år. Artikel 62 Anvendelse af denne forordning på transaktioner under tidligere EUF'er De bestemmelser i denne forordning, der vedrører de finansielle aktører, forvaltning af indtægter, fastsættelse, anvisning og betaling af udgifter, it-systemer, tilskud, indgåelse af offentlige kontrakter, regnskabsaflæggelse og regnskabsføring samt ekstern revision og decharge finder også anvendelse på transaktioner, der er finansieret af tidligere EUF'er, under overholdelse af de eksisterende retlige forpligtelser. Disse bestemmelser finder ikke anvendelse på investeringsfaciliteten. Artikel 63 Bidragsprocedurernes begyndelse Den procedure for medlemsstaternes bidrag, som er fastlagt i artikel 21-24, finder for første gang anvendelse på bidragene for år N + 2, forudsat at den interne aftale træder i kraft mellem den 1. oktober i år N og den 30. september i år N + 1. AFSNIT II AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 64 Ikrafttræden Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Den anvendes fra den 1. januar 2014. Den er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den […]. På Rådets vegne Formand [1] EUT C […] af ]…], s. […]. [2] EUT C […] af ]…], s. […]. [3] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1). [4] Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29. oktober 2012 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (EUT L 362 af 31.12.2012, s. 1). [5] Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 af 3. juni 1971 om fastsættelse af regler om tidsfrister, datoer og tidspunkter (EFT L 124 af 8.6.1971, s. 1). [6] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31). [7] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1).