A4-0193/98

Beslutning om Kommissionens henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politikker (udarbejdet i overensstemmelse med artikel 103, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab) (KOM(98)0279-C4-0291/98)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens henstilling (KOM(98)0279 - C4-0291/98),

- der henviser til Det Europaeiske Raads resolution om stabilitets- og vaekstpagten, der vedtoges i Amsterdam den 17. juni 1997 ((EFT C 236 af 02.08.1997, s. 1.)),

- der henviser til Det Europaeiske Raads resolution om vaekst og beskaeftigelse, der vedtoges i Amsterdam den 16. juni 1997 ((EFT C 236 af 02.08.1997, s. 3.)),

- der henviser til Det Europaeiske Raads resolution af 12.-13. december 1997 om samordningen af den oekonomiske politik i OEMU'ens tredje fase og om traktatens artikel 109 og 109 B,

- der henviser til sin beslutning af 30. april 1998 ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 21.)) om meddelelse fra Kommissionen til Raadet, Europa-Parlamentet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget »Vaekst og beskaeftigelse i en stabilitetsorienteret OEMU - OEkonomisk-politiske betragtninger med henblik paa de kommende overordnede retningslinjer for 1998" (oekonomisk aarsberetning),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik (A4-0193/98),

A. der henviser til, at Kommissionens henstilling klart fastlaegger de vigtigste politiske prioriteringer om hoej beskaeftigelse og en velfungerende OEMU,

B. der henviser til, at Kommissionen i sin henstilling bekraefter, at prisstabilitet er en vaesentlig forudsaetning for, at der kan opnaas vedvarende vaekst paa mellemlang sigt, og goer opmaerksom paa, at Faellesskabet nu har opnaaet prisstabilitet paa en baeredygtig maade,

C. der henviser til, at Kommissionen i sin henstilling bekraefter den vaekst- og stabilitetsorienterede strategi, der blev anbefalet i tidligere retningslinjer som den bedst egnede makrooekonomiske policy-mix,

D. der henviser til, at Kommissionen i sin henstilling opfordrer de medlemsstater, som deltager i den faelles valuta, til at opnaa en afbalanceret makrooekonomisk politik af hensyn til behovet for konvergens hen imod en faelles rentesats og i mindre udstraekning konvergens mellem valutakurserne hen imod de bebudede bilaterale valutakurser i perioden op til 1. januar 1999,

E. der henviser til, at Kommissionens henstilling fastlaegger generelle retningslinjer, der skal foelges paa EF-plan og inden for de enkelte medlemsstater for at bevare sunde og effektive offentlige finanser,

F. der henviser til, at Kommissionen i henstillingen opfordrer de medlemsstater, der ikke deltager i den faelles valuta, til at behandle deres valutakurser som et spoergsmaal af faelles interesse,

G. der henviser til, at Kommissionens henstilling fastlaegger generelle regler for loenudviklingen i baade de medlemsstater, der deltager i den faelles valuta, og i dem, der ikke deltager heri, med henblik paa opnaaelse af en beskaeftigelsesfremmende policy-mix og tilskynder til en regulaer dialog mellem arbejdsmarkedets parter og myndighederne med ansvar for de budgetmaesige og monetaere politikker,

H. der henviser til, at Kommissionen anfoerer, at strukturpolitikkerne kan bidrage til at opnaa oekonomisk vaekst, til at styrke konkurrenceevnen og til at oege beskaeftigelsen, og at OEMU'en sandsynligvis vil fungere som en katalysator for strukturreformer,

I. der henviser til, at det for at beskytte og fremme EF's konkurrenceevne, beskaeftigelsen og levestandarderne i en verden med frihandel og under stadig aendring er vigtigt, at medlemsstaterne og Faellesskabet som helhed oeger deres bestraebelser paa at forbedre vare-, tjeneste- og kapitalmarkedernes effektivitet,

J. der henviser til, at loesningen af Faellesskabets arbejdsloeshedsproblem i henhold til Kommissionens henstilling kraever en simultan og omfattende modernisering af Faellesskabets arbejdsmarkeder,

Hoej beskaeftigelse og en velfungerende OEMU

1. bifalder, at Kommissionen laegger vaegt paa det forhold, at der maa gives prioritet til saavel opnaaelse af hoej beskaeftigelse og en staerk vaekstrate herfor som en vellykket gennemfoerelse af OEMU'en med en policy-mix, der fremmer oekonomisk vaekst og beskaeftigelse, herunder en monetaer politik, der kan foere til en investeringsstyret vaekst;

2. opfordrer Kommissionen og Raadet til at soerge for virkelig parallelitet mellem processerne hen imod godkendelse af de beskaeftigelsesmaessige og de makrooekonomiske retningslinjer med henblik paa at sikre snaever samordning af de makrooekonomiske og de strukturelle foranstaltninger og udmoente den ventede holdbare vaekst i omfattende jobskabelse; opfordrer navnlig de kompetente tjenestegrene i Kommissionen og i Raadet til at forbedre deres samarbejde under det forberedende arbejde og under beslutningsprocessen;

3. er enig i, at det lave beskaeftigelsesniveau i EU (henved 60% af den erhvervsdygtige del af befolkningen) er kilde til omfattende sociale, oekonomiske og budgetmaessige omkostninger og desuden repraesenterer et tab af vaekstpotentiale ud over den vaekst, der stammer fra arbejdsproduktiviteten;

4. gentager den opfattelse, at der kraeves ledsagende strukturpolitikker og -reformer for at understoette og kumulativt fremme ovennaevnte investeringer med henblik paa at oege konkurrenceevnen og goere vaeksten mere miljoevenlig;

Prisstabilitet

5. er enig i, at den nuvaerende gennemsnitlige inflationsrate paa under 2% er et udtryk for prisstabilitet, og understreger, at der inden for euro-omraadet kan skabes de rette monetaere betingelser for at opnaa en staerk investeringsstyret vaekst, hvis prisstabiliteten kan fastholdes ved hjaelp af egnede oekonomiske politikker i de medlemsstater, der deltager i den faelles valuta;

6. er enig i, at det er lige saa vigtigt for de medlemsstater, der ikke deltager i den faelles valuta, at konsolidere deres forsoeg paa at opnaa inflationsniveauer svarende til niveauet inden for euro-omraadet i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i EU-traktaten for at sikre, at deres valutakurser holdes stabile over for euroen;

Vaekst og en stabilitetsorienteret makrooekonomisk policy-mix

7. stoetter staerkt Kommissionen i den opfattelse, at jo mere den stabilitetsorienterede monetaere politik understoettes af egnede budgetmaessige foranstaltninger og af loenudviklingen, des gunstigere vil de monetaere betingelser, herunder valutakurser og langfristede rentesatser, vaere for vaeksten og beskaeftigelsen;

8. stoetter kraftigt den opfattelse i Kommissionen, som ogsaa blev udtrykt for nylig af Interimskomitéen under IMF's Styrelsesraad, at det vil vaere vigtigt, at den oekonomiske vaekst i Europa i stadig stoerre grad styres af den interne efterspoergsel;

9. kraever en mere eksplicit samordning af de nationale budgetpolitikker inden for rammerne af de overordnede oekonomiske retningslinjer, ogsaa under hensyntagen til EF-traktatens artikel 104-104 C, bestemmelserne i stabilitets- og vaekstpagten, der nu gennemfoeres i forlaengelse af OEKOFIN-Raadets erklaering af 1. maj 1998, og noedvendigheden af at opnaa et passende privat og offentligt investeringsniveau;

10. henleder opmaerksomheden paa det absolutte behov for, at de medlemsstater, der ikke deltager i den faelles valuta, snaevert samordner deres makrooekonomiske politikker med medlemsstaterne inden for euro-omraadet for at beskytte det indre markeds integritet og videre udvikling;

11. er absolut enig i, at de medlemsstater, der ikke deltager i OEMU'en fra foerste faerd, ganske vist fortsat selv bestemmer over deres nationale monetaere politikker, men at de i henhold til EF-traktaten skal behandle deres valutakurser som et spoergsmaal af faelles interesse, og at de i saa henseende maa indfoere en form for strukturmekanisme, der kan sikre den noedvendige valutakursstabilitet i forhold til euroen;

12. er enig i vigtigheden af, at samordningen af den monetaere politik i de medlemsstater, der deltager i euroen, styrkes i perioden op til 1. januar 1999 for at sikre konvergens mellem saavel rentesatser som markedskurser, og opfordrer med henblik paa at undgaa misfortolkninger paa markederne til, at alle officielle erklaeringer gentager Kommissionens, EMI's og Parlamentets opfattelser med hensyn til den oekonomiske vaekst i de 11 euro-medlemsstater;

13. bifalder OEKOFIN-Raadets stoette til samordningen af de oekonomiske politikker i de 11 euro-medlemsstater via Euro-X-Raadet under hensyntagen til OEKOFIN-Raadets saerlige ansvar for den generelle samordning af de oekonomiske politikker;

14. understreger den opfattelse, at det for alle medlemsstater er vigtigt:

- at arbejde hen imod budgetbalance, saaledes at der paa det skattepolitiske omraade levnes mulighed for at haandtere eventuelle chok eller konjunkturforstyrrelser og forsikre de oekonomiske beslutningstagere om, at udnyttelse af underskud i en afmatningsperiode vil vaere en midlertidig foreteelse med henblik paa at undgaa unoedigt hoeje rentesatser,

- at foelge en sund budgetpolitik, der kan foere til lave langfristede rentesatser, hvorved man vil opnaa en saakaldt »crowding-out« af private investeringer og undgaa, at privat opsparing bliver opbrugt,

- at soerge for at have primaere overskud for at sikre, at den offentlige gaeld vedvarende kan holdes nede ved hjaelp af en oeget oekonomisk vaekst;

15. understreger navnlig noedvendigheden af at tilskynde til yderligere offentlige og private investeringer gennem de forskellige midler, som de offentlige myndigheder raader over, i samarbejde med den private sektor, herunder udvikling af benchmarkingredskaber i investeringsoejemed, partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor og fremme af et risikokapitalvenligt miljoe i hele Unionen;

16. paapeger, at nedbringelsen af underskud i de seneste aar i mange tilfaelde er sket ved nedskaering af de offentlige udgifter til saakaldte bloede maal, dvs. forskning og udvikling, af vaesentlige infrastrukturudgifter og af sociale ydelser; genoprettelse af budgetbalance kan saaledes indebaere, at budgetunderskud ikke altid kan nedbringes ved at skaere udgifterne ned, undtagen i de lande, hvor de offentlige udgifter ikke er blevet reduceret, og hvor skatteniveauet er blevet oeget;

17. mener, at Kommissionen boer tage et nyt initiativ over for de 15 medlemsstater med henblik paa at opdatere forslagene i hvidbogen fra Jacques Delors, navnlig vedroerende omfattende arbejder af europaeisk interesse;

18. understreger, at det generelle beskatningsniveau og ogsaa vaerdien heraf maa vedtages paa demokratisk vis i de enkelte medlemsstater under hensyntagen til subsidiaritetsprincippet;

Loenudvikling

19. henviser til den ovennaevnte Amsterdam-resolution om vaekst og beskaeftigelse, der understregede arbejdsmarkedets parters rolle med hensyn til indgaaelsen af loenoverenskomster, der tager hensyn til behovet for at forene loenoverenskomster med hoej beskaeftigelse ved - alt andet lige - at sikre tilstraekkelig hoej rentabilitet for investeringer;

20. opfordrer arbejdsmarkedets parter til at foelge en loenpolitik, der tager hensyn til maalet om prisstabilitet og til noedvendigheden af at oege afkast af investeringer og koebekraften, og som afspejler de produktivitetsforskelle, der afhaenger af kvalifikationer, faerdigheder og sektorer (navnlig mellem sektoren for tjenesteydelser og forarbejdningssektoren);

21. stoetter staerkt den opfattelse, at man for at naa disse maal maa etablere og opretholde en staerk social dialog paa alle egnede niveauer, men navnlig paa EF- og nationalt plan; mener, at denne dialog er en vaesentlig betingelse for, at de styrkede rammer for samordningen af de oekonomiske politikker - herunder de monetaere og budgetmaessige politikker - inden for Raadet, Kommissionen, Parlamentet og ECB kan blive en succes;

Strukturpolitikker med henblik paa vaekst og beskaeftigelse

22. erkender noedvendigheden af, at man foerst og fremmest satser paa at opnaa strukturreformer i forbindelse med vare- og arbejdsmarkederne, de sociale beskyttelsesordninger og skatteomraadet, og henviser til de fordele, som et program med indbyrdes forstaerkende strukturforanstaltninger - ogsaa stimuleret af en fremtidig velfungerende OEMU - vil have for saavel markedseffektiviteten som den sociale samhoerighed;

23. opfordrer medlemsstaterne til straks at gennemfoere de nationale beskaeftigelsesprogrammer og de dertilhoerende foranstaltninger; venter, at denne gennemfoerelse vil markere en virkelig ny ansats til en europaeisk beskaeftigelsespolitik med fornyende strategier og foranstaltninger, som bl.a. skal vaere baseret paa benchmarking og formidling af den bedste praksis, og som skal fremmes paa europaeisk, nationalt og lokalt plan; anmoder navnlig medlemsstaterne om at fastslaa, hvor mange budgetmidler der vil kraeves til gennemfoerelsen af de maal, der er omhandlet i programmerne;

24. understreger den afgoerende betydning af aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, der kombinerer erhvervsuddannelse, genuddannelse og uddannelse med arbejdserfaring eller en laeretid, hvilket delvis kunne finansieres ved aktivering af arbejdsloeshedsydelser og udvikling af lokale partnerskaber;

25. opfordrer medlemsstaterne til at stille de fire hovedhjoernesten i beskaeftigelsesretningslinjerne ens og koordinere de politiske maal, der kraeves til gennemfoerelse af dem; opfordrer arbejdsmarkedets parter til at forbedre den sociale dialog og finde faelles fodslag i spoergsmaal, der navnlig vedroerer tilpasningsevnen som omhandlet i en af de fire hovedhjoernesten, som f.eks. arbejdsmarkedsreformer og -forvaltning;

26. tilslutter sig den vaegt, som OEKOFIN-Raadets erklaering af 1. maj 1998 laegger paa produktivitetsstigning og investering i uddannelse, forskning og udvikling;

Vare-, tjeneste- og kapitalmarkederne

27. er enig i, at der maa gennemfoeres reformer med henblik paa at forbedre det faelles markeds funktionsmaade og skabe et virkeligt europaeisk hjemmemarked, og at disse reformer navnlig maa loese de problemer, der er opstaaet, fordi stoerstedelen af medlemsstaterne ikke har gennemfoert faellesmarkedsdirektiverne;

28. gaar ind for, at der skabes bred publicity omkring handlingsplanen for enhedsmarkedet og den halvaarlige resultatopgoerelse over enhedsmarkedet;

29. er enig i, at det er bydende noedvendigt, at der goeres hurtigere fremskridt inden for to omraader, nemlig offentlige indkoebsaftaler og gensidig anerkendelse;

30. understreger, at den politiske samordning paa baggrund af konklusionerne fra Det Europaeiske Raads moede i Luxembourg maa balancere mellem medlemsstaternes suveraenitet i skattespoergsmaal og det klare behov for fremskridt i forbindelse med samordningen af skattesystemerne og -satserne for at faa fjernet samtlige konkurrenceforvridninger;

31. er af den opfattelse, at det for at stoette enhedsmarkedet og tage globaliseringsudfordringerne op er vigtigt at soerge for tilstraekkelige offentlige og offentlige/private investeringer i transeuropaeiske net og nationale infrastrukturprojekter og stille yderligere midler til raadighed for forskning og udvikling;

32. stoetter en decentraliseret haandhaevelse af antitrustreglerne i Faellesskabet, for saa vidt som de nationale myndigheder med ansvar for konkurrencen har harmoniseret deres bestemmelser og fremgangsmaader for at sikre en effektiv og retfaerdig anvendelse af antitrustreglerne overalt i Faellesskabet; opfordrer til, at Faellesskabets politik inden for antitrust- og konkurrencereglerne suppleres gennem udformning af en lignende politik paa internationalt plan;

33. stoetter kravet om, at medlemsstaterne udoever stram selvdisciplin i forbindelse med tildeling af statsstoette, og erkender behovet for at stoette omstruktureringsbestraebelser og for incitamenter til mere virkningsfulde investeringer, navnlig i miljoevenlige teknologier;

34. stoetter programmer paa faellesskabsplan, nationalt og regionalt plan, der sigter mod at fremme udviklingen af SMV'er - navnlig ved at begunstige ivaerksaetteraand - og herunder nedbringelse af de administrative byrder og stoetteprogrammer i etablerings- og opstartfasen samt for fremskaffelse af risikovillig kapital;

35. bifalder, at de finansielle institutioner, virksomhederne og medlemsstaternes regeringer hurtigt og aktivt vil anvende den nye euro paa interbankmarkederne samt valuta- og kapitalmarkedet, og henstiller, at de nationale myndigheder traeffer alle de noedvendige foranstaltninger til at fjerne retlige og finansielle hindringer for markedsintegrationen;

Arbejdsmarkeder og investering i viden

36. understreger, at der maa laegges fuld vaegt paa beskaeftigelsen i EU som omhandlet i Amsterdam-traktaten, idet beskaeftigelsespolitikken maa ledsage Den OEkonomiske og Monetaere Union som omhandlet i EU-traktaten;

37. henstiller, at der fokuseres i samme grad paa hver af de fire hovedhjoernestene i beskaeftigelsesretningslinjerne fra Luxembourg : forbedring af evnen til integration paa arbejdsmarkedet, udvikling af en ivaerksaetteraand, fremme af virksomhedernes og de ansattes tilpasningsevne samt styrkelse af ligestillingspolitikken;

38. anerkender den vaegt, de overordnede retningslinjer laegger paa behovet for, at der foretages simultane og omfattende forbedringer af EF-arbejdsmarkedernes struktur og funktionsmaade med henblik paa at befordre en kapacitetsfremmende og investeringsstyret oekonomisk vaekst og skattestabiliseringspolitikker paa makroplan;

39. stoetter staerkt vedtagelsen af aktive arbejdsmarkedspolitikker i alle medlemsstater paa grundlag af modeller, som de forskellige medlemsstater har haft held med;

40. stoetter Kommissionens opfordring om nedsaettelse af de ikke-loenmaessige arbejdsomkostninger, som kunne udlignes ved andre skatte- og afgiftsreformer;

41. deler den opfattelse, at de nuvaerende ydelsesordninger ikke maa indebaere manglende oekonomisk tilskyndelse til at arbejde, og at der samtidig skal sikres et passende socialbeskyttelsesniveau, isaer for lavindkomstfamilier;

42. er enig i, at man maa undgaa strategien med dobbelte sikkerhedsnet, der i visse lande ikke alene beskytter arbejdstagerne gennem generoese stoetteordninger, men ogsaa indebaerer en overdreven beskyttelse af arbejdspladser;

43. anmoder om, at OEKOFIN-Raadet godkender Kommissionens henstilling om de overordnede oekonomiske retningslinjer, saaledes som den stoettes af Parlamentet i denne beslutning;

44. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og medlemsstaternes parlamenter.