MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN

Gennemførelsesvejledning for protokollen til CETA-aftalen mellem Canada, Den Europæiske Union og dens medlemsstater vedrørende gensidig accept af resultaterne af overensstemmelsesvurdering

(2021/C 351/01)

Indledning

På området tekniske handelshindringer indeholder den samlede økonomi- og handelsaftale mellem Den Europæiske Union (EU) og Canada (»CETA«) en ambitiøs protokol om gensidig anerkendelse af resultaterne af overensstemmelsesvurdering (»protokollen«) (1).

Siden 1998 har Canada og EU anerkendt resultaterne af deres respektive overensstemmelsesvurderingsorganer gennem en aftale om gensidig anerkendelse (2). Et sådant samarbejde er muligt, da EU og Canada har lignende sikkerheds- og sundhedskrav. Ved at indgå en aftale om gensidig anerkendelse sikrede parterne således forbrugernes sikkerhed og sundhed, samtidig med at de lettede deres virksomheder for overflødige ekstraomkostninger ved gensidig accept af resultaterne af overensstemmelsesvurdering.

Protokollen, der erstatter aftalen om gensidig anerkendelse fra 1998, udvider anvendelsesområdet for de omfattede produktsektorer yderligere og gør akkreditering af overensstemmelsesvurderingsorganer obligatorisk som et første led i samarbejdet om overensstemmelsesvurdering. På denne måde styrker protokollen det offentlige tilsyn og tjener som inspiration for det fremtidige internationale samarbejde inden for overensstemmelsesvurderingsaktiviteter.

Formålet med denne vejledning er at muliggøre en hurtig gennemførelse af de centrale elementer i protokollen. Den giver praktisk vejledning om de foranstaltninger, der skal træffes, og trin, der skal tages af EU’s akkrediteringsorganer, Kommissionen, medlemsstaternes bemyndigende myndigheder samt de canadiske myndigheder.

Vejledningen blev udarbejdet i samråd med ekspertgruppen om det indre marked for produkter, arbejdsgruppen om akkreditering og overensstemmelsesvurdering (»IMP-ekspertgruppen«) på møderne den 8. december 2020 og den 20. januar 2021.

Dokumentet fokuserer på de skridt, som EU og dets medlemsstater skal tage, når interesserede overensstemmelsesvurderingsorganer søger anerkendelse med henblik på at udføre overensstemmelsesvurdering i henhold til EU’s og Canadas lovgivningsmæssige krav for EU’s og Canadas marked, herunder oplysninger om markedsovervågning og sikkerhedsforanstaltninger. Med de canadiske myndigheders godkendelse forklares det desuden også i vejledningen, hvordan de canadiske myndigheder vil behandle planlagte EU-anmodninger i henhold til protokollen.

Praktisk vejledning i gennemførelse af CETA-protokollen om overensstemmelsesvurdering

Indholdsfortegnelse

A) Protokollens anvendelsesområde 3

B) Akkreditering, udpegelse, (manglende) indsigelser og yderligere krav til anerkendelse af overensstemmelsesvurderingsorganer 4

Anerkendelse af canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer 4

Akkreditering 5

Udpegelse 6

Indsigelser 6

Yderligere krav til anerkendelse: 7

Udpegelse og anerkendelse af EU-overensstemmelsesvurderingsorganer 8

C) Anerkendelse af parternes akkrediteringsorganer 8

Om proceduren for anmodninger om anerkendelse fra Standards Council of Canada 10

Om proceduren for anmodninger om anerkendelse fra EU-akkrediteringsorganer 11

D) Anfægtelse og tilbagetrækning af overensstemmelsesvurderingsorganer og akkrediteringsorganer 11

Anfægtelse for overensstemmelsesvurderingsorganer 11

Tilbagetrækning af overensstemmelsesvurderingsorganer og ophør af anerkendelser 12

Anfægtelser og ophør med anerkendelse af akkrediteringsorganer 12

E) Markedsovervågning, håndhævelse og sikkerhedsforanstaltninger 13

F) Bilaterale aftaler i forbindelse med akkrediteringsprocessen 14

G) Accept af anerkendte overensstemmelsesvurderingsorganers resultater 14

A) Protokollens anvendelsesområde

I henhold til protokollens artikel 2, stk. 1, omfatter protokollens anvendelsesområde de produktgrupper, der er anført i bilag 1 (3). Som følge heraf kan EU’s akkrediteringsorganer og i nogle tilfælde Standards Council of Canada (4) akkreditere canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer med henblik på overensstemmelsesvurdering inden for følgende harmoniserede EU-lovgivning:

— Direktiv 2014/53/EU: Radioudstyr

— Direktiv 2014/30/EU: Elektromagnetisk kompatibilitet

— Direktiv 2009/48/EF: Sikkerhedskrav til legetøj

— Forordning (EU) nr. 305/2011: Byggevarer

— Direktiv 2006/42/EF: Maskiner

— Direktiv 2014/32/EU: Måleinstrumenter

— Direktiv 92/42/EØF: Varmtvandskedler

— Direktiv 2014/34/EU: Materiel og sikringssystemer til anvendelse i en potentielt eksplosiv atmosfære

— Direktiv 2000/14/EF: Støjemission i miljøet fra maskiner til udendørs brug

— Direktiv 2013/53/EU: Fritidsfartøjer og personlige fartøjer

I Canada er den lovgivning, som dækker det område, der svarer til ovennævnte EU-lovgivning, mere kompleks at opregne, da canadisk lovgivning ikke er direktivbaseret, men består af såkaldte »love« og »forskrifter«, som begge indeholder obligatoriske lovkrav. Afhængigt af produktsektoren er den nationale regering eller provinserne og territorierne (PT’erne) ansvarlige for at fastlægge de lovgivningsmæssige krav, der finder anvendelse i deres jurisdiktion.

For nogle produktkategorier i bilag 1 er PT’erne som sådan ansvarlige for at fastlægge de lovgivningsmæssige krav for deres provins eller territorium, mens der er andre produktkategorier, der fastlægges af den nationale regering og således anvendes i alle PT’er.

Yderligere oplysninger, herunder forbundsmyndigheder for en række føderale love, kan findes her: http://www.ic.gc.ca/eic/site/oca-bc.nsf/eng/ca03084.html

Desuden er frivillige kodekser og standarder ofte indarbejdet med henvisning til love og forskrifter, hvilket gør dem obligatoriske og retligt bindende. I den forbindelse udvikles Canadas »nationale kodekser« på nationalt plan, men gennemføres på PT-niveau med ændringer, der anses for nødvendige til legitime formål.

Yderligere oplysninger om Canadas nationale kodekser findes her:

https://nrc.canada.ca/en/certifications-evaluations-standards/codes-canada/codes-development-process/how-national-codes-are-developed

Et andet vigtigt aspekt for europæiske overensstemmelsesvurderingsorganer, der opererer på det canadiske marked, er at etablere og opretholde et forhold til de såkaldte »myndigheder, der har jurisdiktion« på føderalt niveau eller PT-niveau for en given produktkategori, hvor der ansøges om akkreditering. Dette krav kan alternativt opfyldes ved at etablere en forbindelse til det relevante »rådgivende organ for reguleringsmyndigheden«, som består af de relevante canadiske regulerende myndigheder på et specifikt område.

Listen over rådgivende organer for reguleringsmyndigheden findes her:

https://www.scc.ca/en/accreditation/scc-accreditation-regulatory-authority-advisory-bodies

I betragtning af det canadiske systems karakter opretholder Standards Council of Canada ikke en videnbase af forskriftsmæssige krav til produktcertificering. Når et overensstemmelsesvurderingsorgans klient anmoder om certificering af sit produkt for at opfylde de forskriftsmæssige krav, er denne i stedet ansvarlig for med eller uden overensstemmelsesvurderingsorganets bistand at identificere den korrekte tekniske standard, som de canadiske myndigheder kræver. For EU’s overensstemmelsesvurderingsorganer og akkrediteringsorganer står styringsgruppen for Den Europæiske Organisation for Akkreditering og Standards Council of Canada, der er beskrevet i afsnit C og F i dette dokument, til rådighed for at hjælpe dem med at finde oplysninger om forskriftsmæssige krav. Desuden er Standards Council of Canada fortsat til rådighed og tilbyder bistand til interesserede EU-akkrediteringsorganer og overensstemmelsesvurderingsorganer vedrørende reguleringssystemet i Canada.

Hvad angår canadiske krav, kan Canadas standardiseringsråd akkreditere interesserede EU-overensstemmelsesvurderingsorganer på samme måde som canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer. Standards Council of Canadas akkreditering er tilgængelig uden for rammerne af protokollen, og derfor har nogle EU-overensstemmelsesvurderingsorganer allerede draget fordel af og er akkrediteret af Standards Council of Canada inden protokollens midlertidige anvendelse. I henhold til protokollen vil EU’s nationale akkrediteringsorganer nu kunne akkreditere overensstemmelsesvurderingsorganer på deres område for relevante produktsektorer med henblik på certificering i henhold til canadiske krav.

Ifølge protokollen skal EU og Canada konsultere hinanden med henblik på at udvide protokollens anvendelsesområde ved at ændre bilag 1. I den forbindelse fastsættes det i artikel 2, stk. 2, at de produktgrupper, der er anført i bilag 2, skal prioriteres.

Bilag 2 indeholder følgende produktkategorier:

— Medicinsk udstyr, inkl. tilbehør

— Trykbærende udstyr, inkl. beholdere, rør, tilbehør og sæt

— Gasapparater, inkl. udstyr hertil

— Personlige værnemidler

— Jernbanesystemer og -delsystemer samt interoperabilitetskomponenter

— Udstyr, der er anbragt om bord på et skib.

B) Akkreditering, udpegelse, (manglende) indsigelser og yderligere krav til anerkendelse af overensstemmelsesvurderingsorganer

I forhold til traditionelle aftaler om gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurderingsresultater indføres med protokollen et nyt obligatorisk krav om, at overensstemmelsesvurderingsorganer skal akkrediteres af anerkendte akkrediteringsorganer. Ved at gøre akkreditering obligatorisk for Canadas og EU’s overensstemmelsesvurderingsorganer styrker protokollen det offentlige tilsyn med overensstemmelsesvurderingsaktiviteter mellem Canada og EU.

I henhold til protokollens artikel 4 skal et overensstemmelsesvurderingsorgan søge akkreditering hos et akkrediteringsorgan, der befinder sig på dets territorium, hvis den anden part har anerkendt dette akkrediteringsorgan i medfør af artikel 12 eller 15. Hvis der ikke findes akkrediteringsorganer, der er anerkendt i medfør af artikel 12 eller 15, kan overensstemmelsesvurderingsorganer anmode om akkreditering på den anden parts territorium. I artikel 4 i protokollen fastsættes det derfor, at overensstemmelsesvurderingsorganer søger akkreditering inden for deres eget territorium fra de anerkendte akkrediteringsorganer dér som den »foretrukne måde«.

De følgende afsnit har til formål først at forklare vejen til anerkendelse af canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer og dernæst for EU’s overensstemmelsesvurderingsorganer. Anerkendelse af canadiske akkrediteringsorganer og EU-akkrediteringsorganer forklares nærmere i afsnit C.

Anerkendelse af canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer

Protokollens artikel 3, stk. 2, fastsætter proceduren for anerkendelse af canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer. Når et canadisk overensstemmelsesvurderingsorgan har gennemgået proceduren i artikel 3, stk. 2, litra a), eller artikel 3, stk. 2, litra b), vil organet blive opført på det offentlige NANDO-websted med dets tildelte identifikationsnummer og dermed kunne operere på EU-markedet for de produktkategorier, som det er udpeget til.

Anerkendelsesprocedurerne i artikel 3, stk. 2, litra a), og artikel 3, stk. 2, litra b), er næsten identiske, og kun det første trin i akkrediteringsprocessen er forskellige.

Procedurerne omfatter fem kumulative trin, nemlig: i) akkreditering, ii) udpegelse, iii) (manglende) indsigelser, iv) ingen tilbagetrækning og v) løbende overholdelse over tid.

1) Akkreditering: Artikel 3, stk. 2, litra a) : »i) overensstemmelsesvurderingsorganet er af et akkrediteringsorgan, der er udpeget af en EU-medlemsstat, akkrediteret som kompetent til at vurdere overensstemmelse med de pågældende specifikke europæiske tekniske forskrifter« eller: Artikel 3, stk. 2, litra b) : »i) det i Canada etablerede tredjemandsoverensstemmelsesvurderingsorgan er af et akkrediteringsorgan, som er anerkendt i medfør af artikel 12 eller 15, akkrediteret som kompetent til at vurdere overensstemmelse med de pågældende specifikke europæiske tekniske forskrifter«

I henhold til artikel 3, stk. 2, litra a), nr. i), kan canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer søge akkreditering hos EU-medlemsstaternes akkrediteringsorganer.

Hvis der som forklaret ovenfor findes et canadisk akkrediteringsorgan, der er anerkendt i henhold til artikel 12 eller 15, og overensstemmelsesvurderingsorganet er indehaver af et akkrediteringscertifikat fra et sådant organ, vil anerkendelsesprocessen være proceduren i artikel 3, stk. 2, litra b), som er afspejlet i artikel 3, stk. 2, litra b), nr. i). Yderligere oplysninger om anerkendelse af canadiske akkrediteringsorganer findes i afsnit C.

I henhold til protokollens artikel 4 skal akkrediteringsorganer akkreditere canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer på vilkår, som ikke er mindre gunstige end dem, der gælder for overensstemmelsesvurderingsorganer i EU. EU’s akkrediteringsorganer bør derfor anvende de samme vilkår og procedurer — hverken mere eller mindre — til akkreditering af canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer, da de vil finde anvendelse på EU-overensstemmelsesvurderingsorganer, der ansøger om akkreditering.

I protokollens artikel 5, stk. 2, fastsættes de kvalitative elementer for canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer, der skal akkrediteres i EU. I henhold til artikel 5, stk. 2, litra a)-b), skal et canadisk overensstemmelsesvurderingsorgan opfylde kravene i artikel R17 i bilag I til afgørelse 768/2008/EF og være i besiddelse af et akkrediteringscertifikat.

Tabel over krav vedrørende overensstemmelsesvurderingsorganer (ikke udtømmende (5)):

1. Et overensstemmelsesvurderingsorgan skal oprettes i henhold til national lovgivning og være en juridisk person. 2. Overensstemmelsesvurderingsorganet skal være et tredjepartsorgan, der er uafhængigt af den organisation eller det produkt, det vurderer. 3. Overensstemmelsesvurderingsorganet, dets øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at foretage overensstemmelsesvurdering, må ikke være konstruktør, fabrikant, leverandør, montør, køber, ejer, bruger eller reparatør af de produkter, som de vurderer, eller bemyndiget repræsentant for nogle af disse parter. 4. Overensstemmelsesvurderingsorganet og dets personale skal udføre overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne med den størst mulige faglige integritet og den nødvendige tekniske kompetence på det specifikke område og ikke påvirkes af nogen form for pression og incitament. 5. Overensstemmelsesvurderingsorganet skal kunne gennemføre alle de overensstemmelsesvurderingsopgaver, som pålægges det i [henvisning til den relevante del af EU-lovgivningen], og for hvilke det er blevet bemyndiget. 6. Det personale, som skal udføre overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne, skal have: a) en god teknisk og faglig uddannelse, b) et tilstrækkeligt kendskab til kravene vedrørende de vurderinger, de foretager, og den nødvendige bemyndigelse, c) et tilstrækkeligt kendskab til og en tilstrækkelig forståelse af de væsentlige krav, de relevante harmoniserede standarder og [den relevante EU-lovgivning] og d) den nødvendige færdighed i at udarbejde de attester, redegørelser og rapporter, som dokumenterer, at vurderingerne er blevet foretaget. 7. Det skal sikres, at overensstemmelsesvurderingsorganet, dets øverste ledelse og vurderingspersonalet arbejder uvildigt. 8. Overensstemmelsesvurderingsorganer skal tegne en ansvarsforsikring, medmindre staten er ansvarlig i henhold til national lovgivning, eller medlemsstaten selv er direkte ansvarlig for overensstemmelsesvurderingen. 9. Overensstemmelsesvurderingsorganets personale har tavshedspligt med hensyn til alle oplysninger, det kommer i besiddelse af ved udførelsen af dets opgaver. 10. Overensstemmelsesvurderingsorganet skal deltage i eller sikre, at dets vurderingspersonale er orienteret om de relevante standardiseringsaktiviteter og aktiviteterne i den koordineringsgruppe af bemyndigede organer, der er nedsat i henhold til [EU’s] relevant[e] lovgivning, og som generelle retningslinjer anvende de administrative afgørelser og dokumenter, som er resultatet af den nævnte gruppes arbejde.

Det er vigtigt at bemærke, at disse krav er kontinuerlige, dvs. selv om EU anerkender et canadisk overensstemmelsesvurderingsorgan, der kan begynde at operere på EU-markedet, vil det fortsat skulle opfylde kravene i artikel 5, stk. 2. Hvis overensstemmelsesvurderingsorganet ikke opfylder disse krav efter anerkendelsen, trækker de canadiske myndigheder sin udpegelse tilbage i overensstemmelse med artikel 8, eller hvis medlemsstatens myndigheder kan anfægte udpegelsen i overensstemmelse med protokollens artikel 7. Se disse punkter yderligere uddybet i afsnit D nedenfor.

2) Udpegelse: »ii) det i Canada etablerede tredjemandsoverensstemmelsesvurderingsorgan er udpeget af Canada efter procedurerne i artikel 5«

I henhold til artikel 5, stk. 1, kan Canada anvende EU’s elektroniske notifikationsværktøj (NANDO) til at udpege et overensstemmelsesvurderingsorgan. Når de canadiske myndigheder udpeger et overensstemmelsesvurderingsorgan, skal de give de oplysninger, der er anført i bilag 3 til protokollen, dvs.:

»i) udpegelsens dækning (der ikke må være mere omfattende end dækningen af det pågældende organs akkreditering)

ii) akkrediteringscertifikatet og den hertil relaterede dækning af akkrediteringen

iii) organets adresse og kontaktoplysninger«

Et canadisk overensstemmelsesvurderingsorgan, der skal udpeges, skal således være i besiddelse af et akkrediteringscertifikat.

Ved at udpege overensstemmelsesvurderingsorganet sikrer den relevante myndighed offentligt tilsyn med det ansøgende overensstemmelsesvurderingsorgans kompetence.

Med hensyn til de konkrete udpegningsskridt i NANDO henvises også til side 50-72 i »Guide to using: NANDO-INPUT / New Approach Notified and Designated Organisations« af 21. september 2017, som skitserer de konkrete tekniske skridt, de canadiske myndigheder skal tage for at udpege canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer i NANDO-databasen.

3) Indsigelser »iii) der er ingen uafklarede indsigelser, jf. artikel 6«

Artikel 6 giver mulighed for at gøre indsigelse mod udpegelsen af et canadisk overensstemmelsesvurderingsorgan senest 30 dage efter notifikationen/udpegelsen i NANDO.

Som det er tilfældet i henhold til EU-retten, kan de anmeldende myndigheder gøre sådanne indsigelser gennem NANDO-databasen.

Proceduren for og vurderingen af sådanne indsigelser bør foretages i overensstemmelse med artikel 6. Kommissionen og medlemsstaternes bemyndigende myndigheder kan som sådan gøre indsigelse, hvis Canada ikke fremlægger de oplysninger, der er beskrevet i bilag 3, eller hvis der er grund til at tro, at det canadiske overensstemmelsesvurderingsorgan ikke opfylder artikel 5.2-5.4 i protokollen. I den forbindelse skal det udpegede overensstemmelsesvurderingsorgan i det væsentlige opfylde kravene i artikel R17 i bilag I til afgørelse 768/2008/EF, jf. artikel 5.2 og 5.3 i protokollen.

I henhold til artikel 6, stk. 2, er det også muligt for Kommissionen og medlemsstaternes bemyndigende myndigheder at indhente yderligere oplysninger fra de canadiske myndigheder vedrørende opfyldelsen af artikel 5.2-5.4 i protokollen for et udpeget canadisk overensstemmelsesvurderingsorgan. Med henblik herpå vil Kommissionen og medlemsstaternes bemyndigende myndigheder, når de canadiske myndigheder svarer, have yderligere 30 dage til at vurdere sådanne oplysninger og ligeledes gøre indsigelse mod udpegelsen af det canadiske overensstemmelsesvurderingsorgan. Der vil blive stillet en funktion til rådighed for NANDO til disse formål.

Yderligere krav til anerkendelse: 4) : »iv) den efter procedurerne i artikel 5 foretagne udpegelse er ikke trukket tilbage af Canada«

Disse krav giver sig selv, dvs. hvis Canada trækker udpegelsen tilbage, vil det canadiske overensstemmelsesvurderingsorgan efterfølgende blive fjernet fra NANDO-databasen.

5) : »v) efter udløbet af den i artikel 6, stk. 1 eller 2, omhandlede frist på 30 dage opfylder det i Canada etablerede tredjemandsoverensstemmelsesvurderingsorgan fortsat alle de betingelser, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2«

Som forklaret ovenfor skal canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer ligeledes for at blive anerkendt og opført på listen i NANDO fortsat opfylde alle de betingelser, der er beskrevet i artikel 5, stk. 2.

Udpegelse og anerkendelse af EU-overensstemmelsesvurderingsorganer

Protokollens artikel 3, stk. 1, vedrører anerkendelse af overensstemmelsesvurderingsorganer, der er etableret i EU. Proceduren i artikel 3, stk. 1, litra a), og artikel 3, stk. 1, litra b), adskiller sig væsentligt fra proceduren for anerkendelse af canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer som forklaret ovenfor.

I henhold til artikel 3, stk. 1, litra a), anerkendes et EU-overensstemmelsesvurderingsorgan, der er akkrediteret af Standards Council of Canada, straks som kompetent til at certificere produkter i henhold til tekniske standarder for omfanget af dets akkreditering, som kræves af reguleringsmyndighederne i jurisdiktionerne på de planlagte markeder i Canada. Der er således ikke fastsat nogen indsigelsesfrist, udpegelse eller andre kumulative krav i anerkendelsesproceduren i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a).

Efter at have fået akkrediteringen fra Standards Council of Canada vil de canadiske myndigheder via Standards Council of Canada opføre EU’s overensstemmelsesvurderingsorgan på Standards Council of Canadas websted. Linket til denne liste vil også blive gjort offentligt tilgængeligt i NANDO.

I henhold til artikel 3, stk. 1, litra b), er de fem ovenfor beskrevne kumulative trin for canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer næsten ens, hvis et anerkendt EU-akkrediteringsorgan akkrediterer EU-overensstemmelsesvurderingsorganet.

Ud over at søge akkreditering hos et anerkendt EU-akkrediteringsorgan (artikel 3, stk. 1, litra b), nr. i)) skal EU-overensstemmelsesvurderingsorganet også udpeges af en medlemsstats bemyndigende myndighed i overensstemmelse med artikel 5.

— For medlemsstaternes bemyndigende myndigheder indebærer dette, at det sikres, at artikel 5, stk. 1, og artikel 5, stk. 5, overholdes. Medlemsstaternes bemyndigende myndigheder skal som sådan medtage oplysningerne i bilag 3 som beskrevet ovenfor og sikre, at EU-overensstemmelsesvurderingsorganet er akkrediteret af et anerkendt EU-akkrediteringsorgan (artikel 3, stk. 1, litra b), nr. ii)).

— Medlemsstaternes bemyndigende myndigheder skal udpege EU-overensstemmelsesvurderingsorganer direkte til de canadiske myndigheder via følgende fællespostkasse: cetainfo@scc.ca. Bemærk venligst , at der gælder en særlig procedure for områderne telekommunikation og elektromagnetisk kompatibilitet (6).

— Når medlemsstaternes bemyndigende myndigheder udpeger EU-overensstemmelsesvurderingsorganer, skal de huske at underrette Kommissionen herom og sætte den i kopi via følgende fællespostkasse: GROW-NANDO-ADMINISTRATOR@ec.europa.eu

— EU-overensstemmelsesvurderingsorganet skal ikke have nogen uløste indsigelser fra de canadiske myndigheder efter indsigelsesfristen på 30 dage i henhold til artikel 6, stk. 1 (artikel 3, stk. 1, litra b), nr. iii)). I løbet af perioden på 30 dage vil Standards Council of Canada samarbejde med den relevante regulerende myndighed i Canada, der har kompetence for den pågældende produktsektor, og vil lette de administrative processer, der er nødvendige for anerkendelse i Canada.

— EU-overensstemmelsesvurderingsorganet skal opfylde de yderligere krav svarende til dem, der gælder for canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer som forklaret ovenfor (artikel 3, stk. 1, litra b), nr. iv) -v)).

Senest 30 dage efter at have modtaget udpegelsen fra en medlemsstats bemyndigende myndighed anerkender de canadiske myndigheder EU-overensstemmelsesvurderingsorganet eller i overensstemmelse med protokollens artikel 6 nægter at anerkende EU-overensstemmelsesvurderingsorganet. De canadiske myndigheder sender deres svar direkte til medlemsstatens bemyndigende myndighed via e-mail. Hvis Canada anerkender EU’s overensstemmelsesvurderingsorgan, vil det opføre EU-overensstemmelsesvurderingsorganet på det relevante websted.

Hvis svaret er negativt, bør medlemsstatens underrettende myndighed underrette Kommissionen via følgende fællespostkasse:

GROW-NANDO-ADMINISTRATOR@ec.europa.eu

Hvis det negative svar medfører spørgsmål, der giver anledning til bekymring hos alle medlemsstater, indkalder Kommissionen til et møde i IMP-ekspertgruppen.

I lighed med de canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer som beskrevet ovenfor vil den relevante bemyndigende myndighed i medlemsstaten, der udpeger EU-overensstemmelsesvurderingsorganet, sikre offentligt tilsyn med dets kompetence, uanset hvor det har fået sit akkrediteringscertifikat.

C) Anerkendelse af parternes akkrediteringsorganer

Det nye i protokollen i forhold til traditionelle aftaler om gensidig anerkendelse er, at den gør akkreditering obligatorisk for anerkendelse af overensstemmelsesvurderingsorganer i henhold til protokollen og dermed styrker det offentlige tilsyn. Som følge heraf skal overensstemmelsesvurderingsorganer enten søge akkreditering hos et anerkendt akkrediteringsorgan på deres eget område eller fra den anden parts akkrediteringsorganer.

Protokollens artikel 12 og 15 fastsætter proceduren for anerkendelse af akkrediteringsorganer til akkreditering af overensstemmelsesvurderingsorganer på den anden parts marked. I artikel 15 fastsættes det, at Canada for så vidt angår tekniske forskrifter vedrørende teleterminaludstyr, informationsteknologisk udstyr, apparater, der anvendes til radiokommunikation og elektromagnetisk kompatibilitet, fra datoen for protokollens ikrafttræden (7) anerkender alle nationale akkrediteringsorganer i EU’s medlemsstater, og EU anerkender ligeledes Standards Council of Canada (SCC).

SCC er derfor allerede anerkendt til at akkreditere canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer inden for følgende områder: direktiv 2014/53/EU om radioudstyr og direktiv 2014/30/EU om elektromagnetisk kompatibilitet. I dette omfang er visse canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer allerede opført i NANDO i dag og opererer på EU-markedet (8).

Tilsvarende er alle EU-akkrediteringsorganer allerede i stand til at akkreditere EU-overensstemmelsesvurderingsorganer for Canadas telekommunikationslov, radiokommunikationslov og radiokommunikationsforskrifter, herunder tekniske krav til radioapparater og relaterede innovations-, videnskabs- og økonomiudviklingsprocedurer (9).

For alle andre produktsektorer, der er anført i bilag 1, fastsætter protokollens artikel 12 en anerkendelsesprocedure for interesserede akkrediteringsorganer (10).

For at opnå anerkendelse af deres akkrediteringsorganer kan de canadiske myndigheder og EU-myndighederne (11) i henhold til artikel 12, stk. 2, underrette hinanden om en anmodning om anerkendelse, som bør indeholde en udtømmende liste, der navnlig for akkrediteringsorganer skal indeholde:

— dets benævnelse, adresse og kontaktoplysninger

— bevis for, at det har statslig bemyndigelse

— hvorvidt det handler på ikke-kommercielt og ikke-konkurrenceudsat grundlag

— bevis for dets uafhængighed af de overensstemmelsesvurderingsorganer, det evaluerer, og af kommercielle interesser for at sikre, at der ikke opstår interessekonflikter med overensstemmelsesvurderingsorganer

— bevis for, at det er organiseret og drives på en sådan måde, at det kan udøve sin virksomhed objektivt og uvildigt, og at de indhentede oplysninger behandles fortroligt

— bevis for, at afgørelser om attestering af overensstemmelsesvurderingsorganers kompetence træffes af en kompetent person, som ikke må være en af dem, der forestår evalueringen

— det dækningsområde, for hvilket det ønskes anerkendt

— bevis for dets kompetence til at akkreditere overensstemmelsesvurderingsorganer inden for det dækningsområde, for hvilket det ønskes anerkendt, med henvisning til gældende internationale standarder, retningslinjer og anbefalinger samt gældende europæiske eller canadiske standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer

— bevis for, at dets interne procedurer sikrer en effektiv forvaltning og passende intern kontrol, herunder at det har procedurer til dokumentering af medarbejdernes opgaver, ansvarsområder og beføjelser, når disse medarbejdere kan påvirke kvaliteten af evalueringen og kompetenceattesteringen

— bevis for det antal kompetente personalemedlemmer, det råder over, hvilket skal være tilstrækkeligt til, at det kan udføre sine opgaver korrekt, og for de procedurer, det har til overvågning af arbejdsindsats og kompetencer hos de medarbejdere, der beskæftiger sig med akkreditering

— hvorvidt det er udpeget til det dækningsområde, for hvilket det ønskes anerkendt på den udnævnende parts territorium

— bevis for dets status som medunderskriver af den internationale akkrediteringsorganisation ILAC’s eller det internationale akkrediteringsforum IAF’s multilaterale aftale om gensidig anerkendelse og lignende regionale aftaler,

— alle andre oplysninger, som parterne måtte anse for nødvendige.

Artikel 12, stk. 3, i protokollen indeholder bestemmelser om løsninger, når parterne erkender, at der kan være forskelle på deres respektive standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer. I den forbindelse indgik Standards Council of Canada og Den Europæiske Organisation for Akkreditering (EA) en bilateral samarbejdsaftale i overensstemmelse med artikel 12, stk. 3. Se afsnit F for yderligere oplysninger.

I henhold til den bilaterale samarbejdsaftale, der er undertegnet af Standards Council of Canada og Den Europæiske Organisation for Akkreditering (EA), skal en anmodning om anerkendelse baseres på en henstilling fra styringsgruppen for EA og Standards Council of Canada. Den blev etableret i 2018 med henblik på at vurdere kompetencen for Standards Council of Canada og EU’s akkrediteringsorganer med henblik på at akkreditere overensstemmelsesvurderingsorganer for EU’s og Canadas markeder (12).

Når en anmodning om anerkendelse er modtaget, har Canada og EU 60 dage til at svare skriftligt og afgive de oplysninger, der anmodes om i protokollens artikel 12, stk. 5. Dette skriftlige svar kan give den anden part følgende oplysninger:

— at den anerkender den udnævnende parts akkrediteringsorgan som kompetent til at akkreditere overensstemmelsesvurderingsorganer for det foreslåede dækningsområde (artikel 12, stk. 5, litra a))

— at ændringer eller lovgivningsmæssige og reguleringsmæssige ændringer er nødvendige for at anerkende akkrediteringsorganet (artikel 12, stk. 5, litra b))

— at den udnævnende part ikke har givet de i artikel 12, stk. 2, omhandlede oplysninger (artikel 12, stk. 5, litra c))

— at den afviser at anerkende akkrediteringsorganet for det foreslåede dækningsområde og årsagerne til en sådan afvisning (artikel 12, stk. 5, litra d))

Desuden skal EU og Canada i henhold til artikel 12, stk. 6, offentliggøre navnene på de akkrediteringsorganer, som de anerkender, og for hvert akkrediteringsorgan angive dækningsområdet for de tekniske forskrifter, hvortil de anderkendes. EU vil anvende NANDO til disse formål, mens Canada vil offentligggøre listen over anerkendte EU-akkrediteringsorganer på webstedet for Standards Council of Canada.

Om proceduren for anmodninger om anerkendelse fra Standards Council of Canada

For at kunne behandle anmodninger om anerkendelse inden for den frist på 60 dage, der er fastsat i artikel 12, stk. 5, vil der blive udviklet en ny funktion i NANDO-databasen, som vil gøre det muligt for de canadiske myndigheder at anmelde deres anmodning om anerkendelse af et akkrediteringsorgan, herunder alle de oplysninger, der anmodes om, jf. artikel 12, stk. 2, via denne database. Hvis der ikke gøres indsigelse senest 60 dage efter modtagelsen af den relevante notifikation, modtager de canadiske myndigheder et skriftligt svar, der anerkender akkrediteringsorganets kompetence til at akkreditere overensstemmelsesvurderingsorganer for det foreslåede dækningsområde (artikel 12, stk. 5, litra a)).

Kommissionen vil samarbejde med EA om den proces, der skal føre frem til anmodningen om anerkendelse, og underrette medlemsstaterne om EA’s vurdering af anmodningen om anerkendelse, som følger efter arbejdet i styringsgruppen for EA og Standards Council of Canada. Yderligere oplysninger findes i afsnit C og F i dette dokument. Kommissionen indkalder om nødvendigt til et møde i IMP-ekspertgruppen.

Hvis en medlemsstat ønsker at gøre indsigelse uanset EA’s konklusioner, vil den kunne gøre dette via sin bemyndigende myndighed. Indsigelser kan indkodes direkte i NANDO-databasen sammen med en meddelelse, som underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen. Medlemsstaten skal i den forbindelse begrunde sine indsigelser og skal angive, på hvilke betingelser anerkendelsen efter dens opfattelse kan gives.

Efter modtagelse af en sådan indsigelse fra den enkelte medlemsstat, og hvis det anses for nødvendigt, indkalder Kommissionens tjenestegrene straks til et møde i IMP-ekspertgruppen for at drøfte den pågældende medlemsstats betænkeligheder. For at overholde fristen på 60 dage vil medlemsstaterne kun kunne gøre indsigelse indtil 40 dage efter modtagelsen af anmodningen om anerkendelse fra de canadiske myndigheder.

Ved udløbet af fristen på 60 dage vil der, hvis der fortsat gøres indsigelse, blive oprettet en automatisk funktion i NANDO som et skriftligt svar til de canadiske myndigheder, der indsætter erklæringen fra de(n) medlemsstat(er), der gør indsigelse, og giver de oplysninger, der anmodes om i artikel 12, stk. 5, litra b), c) og/eller d). Kommissionen vil styre den efterfølgende dialog med de canadiske myndigheder.

Om proceduren for anmodninger om anerkendelse fra EU-akkrediteringsorganer

EU-akkrediteringsorganer, der ønsker anerkendelse i Canada, bør underrette EA og Kommissionen herom. Enhver anmodning om meddelelse af anerkendelse af EU-akkrediteringsorganer vil følge en positiv anbefaling fra styringsgruppen for EA og Standards Council of Canada. Se afsnit F for yderligere oplysninger.

Kommissionen vil på EU’s vegne sende anmodningen om meddelelse af anerkendelse til Canada via NANDO, som automatisk underretter medlemsstaterne via en e-mailvarsling.

Anmodningen om meddelelse af anerkendelse og de ledsagende oplysninger vil blive forelagt de canadiske myndigheder i overensstemmelse med protokollens artikel 12. De canadiske myndigheder har 60 dage til at give et skriftligt svar på anmodningen om anerkendelse.

De canadiske myndigeder, som har adgang til NANDO, og som har modtaget meddelelsen af anerkendelse, vil svare i overensstemmelse med protokollens artikel 12, stk. 5, via e-mail til følgende fællespostkasse: GROW-NANDO-ADMINISTRATOR@ec.europa.eu.

Når Kommissionens tjenestegrene har modtaget svaret, vil de sende det til den relevante medlemsstat o og det berørte EU-akkrediteringsorgan samt informere EA og andre medlemsstater. Hvis de canadiske myndigheder afviser anmodningen om meddelelse eller kræver tilpasninger eller lovgivningsmæssige og reguleringsmæssige ændringer eller anmoder om yderligere specifikke oplysninger, kan Kommissionens tjenestegrene indkalde til et møde i IMP-ekspertgruppen for at drøfte afgørelsen om afvisning eller anmodningen om yderligere oplysninger.

D) Anfægtelse og tilbagetrækning af overensstemmelsesvurderingsorganer og akkrediteringsorganer

Efter anerkendelsen af et overensstemmelsesvurderingsorgan er det muligt at anfægte dets kompetence eller trække sin udpegelse tilbage i overensstemmelse med protokollens artikel 7 og 8. Protokollens artikel 13 og 14 vedrører desuden ophør eller anfægtelse af anerkendelsen af et anerkendt canadisk akkrediteringsorgan.

Anfægtelse for overensstemmelsesvurderingsorganer

Protokollens artikel 7 vedrører anfægtelse og fastlægger anfægtelsesproceduren, herunder i artikel 7, stk. 5, for de parter, der ophører med at anerkende et berørt overensstemmelsesvurderingsorgan.

I henhold til artikel 7, stk. 1, kan overensstemmelsesvurderingsorganer anfægtes, hvis de relevante myndigheder undlader at træffe foranstaltninger som følge af klageproceduren i protokollens artikel 11, stk. 3 (se afsnit E nedenfor for yderligere oplysninger om protokollens artikel 11, stk. 3). Overensstemmelsesvurderingsorganer kan desuden anfægtes, hvis der er grund til at tro, at resultaterne af sådanne organers overensstemmelsesvurderingsaktiviteter ikke giver tilstrækkelig sikkerhed for, at de vurderede produkter er i overensstemmelse med den relevante lovgivning.

Medlemsstaternes bemyndigende myndigheder kan indgive deres klager direkte via NANDO og dermed underrette de øvrige medlemsstater og Kommissionen. Efter 15 dage, hvis der ikke er nogen reaktion fra Kommissionen eller andre medlemsstater, vil en automatisk funktion i NANDO straks sende klagen til de canadiske myndigheder. Denne proces vil muliggøre gennemsigtighed mellem Kommissionen og andre medlemsstaters bemyndigende myndigheder og sikre relevant opfølgning i NANDO-databasen, dvs. om der skal træffes foranstaltninger som følge af anfægtelsen.

Inden en klage meddeles de canadiske myndigheder i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, vil Kommissionens tjenestegrene bistå med at kontrollere kravene i artikel 7, stk. 1, og artikel 7, stk. 2, i samarbejde med den berørte medlemsstat.

Efter at have anmeldt klagen til de canadiske myndigheder vil Kommissionens tjenestegrene af koordineringshensyn muliggøre den dialog, der er omhandlet i protokollens artikel 7, stk. 4, mellem de canadiske myndigheder og den anmeldende myndighed, der har indgivet klagen.

Hvis en berørt medlemsstat ønsker at træffe foranstaltninger i overensstemmelse med protokollens artikel 7, stk. 3, underretter den Kommissionens tjenestegrene herom, således at der kan fastlægges en koordineret tilgang mellem alle medlemsstater.

Tilsvarende vil Kommissionens tjenestegrene styre enhver foranstaltning, der er omhandlet i protokollens artikel 7, stk. 5, i tæt samarbejde med medlemsstaternes bemyndigende myndigheder. I den forbindelse har Kommissionens tjenestegrene til hensigt at anvende IMP-ekspertgruppen som forum for drøftelser vedrørende artikel 7, stk. 5.

De canadiske myndigheder vil forelægge deres klager vedrørende EU’s overensstemmelsesvurderingsorganer for Kommissionen, som efterfølgende vil underrette den pågældende medlemsstats bemyndigende myndighed, EA og EU’s akkrediteringsorgan om en sådan anfægtelse, hvis det er relevant. Hvis det er nødvendigt og interessant for andre medlemsstater, indkalder Kommissionen til et møde i IMP-ekspertgruppen.

Tilbagetrækning af overensstemmelsesvurderingsorganer og ophør af anerkendelser

Protokollens artikel 8 vedrører tilbagetrækninger og fastsætter, hvornår parterne skal tilbagekalde eller ændre omfanget af en tidligere udpegelse af overensstemmelsesvurderingsorganer. Parterne trækker f.eks. et overensstemmelsesvurderingsorgans udpegelse tilbage, hvis overensstemmelsesvurderingsorganet ikke længere opfylder betingelserne i protokollens artikel 5, stk. 2.

Medlemsstaternes bemyndigende myndigheder, som er nødt til at trække et tidligere udpeget EU-overensstemmelsesvurderingsorgan tilbage eller ændre anvendelsesområdet, kan gøre dette direkte til de canadiske myndigheder via følgende fællespostkasse: cetainfo@scc.ca

Medlemsstatens bemyndigende myndighed sender Kommissionens tjenestegrene en kopi af denne meddelelse via følgende fællespostkasse:

GROW-NANDO-ADMINISTRATOR@ec.europa.eu

Canada vil anmode om tilbagetrækning eller ændring af sit udpegede overensstemmelsesvurderingsorgans anvendelsesområde direkte via NANDO.

Protokollens artikel 8, stk. 5, omhandler desuden fem scenarier, jf. dog artikel 7, stk. 5, hvor parterne straks kan ophøre med at anerkende et overensstemmelsesvurderingsorgan, der tidligere er blevet udpeget. Hvis f.eks. akkrediteringen af et canadisk overensstemmelsesvurderingsorgan ophører, og de canadiske myndigheder ikke trækker udpegelsen tilbage eller fremlægger et nyt akkrediteringscertifikat, kan Kommissionen og medlemsstaterne træffe foranstaltninger i overensstemmelse med protokollens artikel 8, stk. 5, og ophøre med at anerkende det overensstemmelsesvurderingsorgan, hvis kompetence er omtvistet. Medlemsstater, der agter at ophøre med at anerkende et canadisk overensstemmelsesvurderingsorgan, underretter Kommissionen, som kan fjerne det pågældende overensstemmelsesvurderingsorgan fra listen over anerkendte overensstemmelsesvurderingsorganer i NANDO og underrette de canadiske myndigheder herom.

Anfægtelser og ophør med anerkendelse af akkrediteringsorganer

Protokollens artikel 13 og 14 giver mulighed for at ophøre med at anerkende eller anfægte anerkendelsen af et akkrediteringsorgan.

Artikel 13 fastsætter, at hvis akkrediteringsorganet ophører med at være underskriver af en multilateral eller regional ordning som omhandlet i artikel 12, stk. 2, litra l), eller en samarbejdsordning som beskrevet i artikel 12, stk. 2, kan den anerkendende part ophøre med at anerkende et sådant akkrediteringsorgan.

I artikel 14 fastsættes proceduren for at anfægte anerkendelsen af et akkrediteringsorgan efter dets anerkendelse.

Hvis en medlemsstat ønsker at anfægte anerkendelsen af det canadiske akkrediteringsorgan, underretter den Kommissionens tjenestegrene, EA og de øvrige medlemsstater via e-mail og begrunder anmodningen på en objektiv måde.

Processen med at anfægte eller ophøre med at anerkende Standards Council of Canada samt processen med at løse en anfægtelse afhænger i høj grad af det arbejde, der udføres af EA og Standards Council of Canada, jf. protokollens artikel 14, stk. 2. EA vil således holde Kommissionen og medlemsstaterne behørigt underrettet om enhver udvikling, der kan medføre en anfægtelse af eller ophør med anerkendelsen af Standards Council of Canada og de overensstemmelsesvurderingsorganer, der er anerkendt på dette grundlag.

Når Kommissionens tjenestegrene modtager sådanne oplysninger, indkalder den straks til et møde i IMP-ekspertgruppen for at drøfte, hvordan man skal gå videre.

Hvis Canada agter at ophøre med at anerkende eller agter at anfægte et EU-akkrediteringsorgan og ethvert overensstemmelsesvurderingsorgan, der er anerkendt på dette grundlag, underretter Canada ligeledes Kommissionen, som straks underretter og samarbejder med EA og den pågældende medlemsstat, EU’s akkrediteringsorgan og, hvis det er relevant, efterfølgende indkalder til et møde i IMP-ekspertgruppen.

E) Markedsovervågning, håndhævelse og sikkerhedsforanstaltninger

I protokollens artikel 11 fastsættes det, hvordan markedsovervågnings- eller håndhævelsesmyndighederne skal kontrollere overensstemmelsen for produkter, som er vurderet af et anerkendt overensstemmelsesvurderingsorgan, der er etableret på den anden parts territorium, og hvilke håndhævelses- og beskyttelsesforanstaltninger de kan træffe i denne henseende.

I henhold til artikel 11, stk. 1, skal kontrollen af et produkts overensstemmelse med den relevante lovgivning foretages på vilkår, der ikke er mindre gunstige end dem, der gælder for produkter, som er vurderet af overensstemmelsesvurderingsorganer på deres eget territorium.

I henhold til protokollens artikel 11, stk. 2, kan de nationale myndigheder indføre eller opretholde foranstaltninger over for et produkt, f.eks. tilbagetrækning fra markedet, hvis produktets markedsføring eller anvendelse på markedet kan bringe gennemførelsen af et lovligt mål i fare. I henhold til protokollens artikel 1 er lovlige mål de mål, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, i WTO-aftalen om tekniske handelshindringer (TBT-aftalen), f.eks. beskyttelse af menneskers sundhed og sikkerhed eller af miljøet. De(n) foranstaltning(er), der træffes over for et bestemt produkt, skal være i overensstemmelse med CETA og protokollen specifikt. Ud over tilbagetrækning af produktet fra markedet er der i den forbindelse udtrykkeligt anført nogle andre eksempler på passende foranstaltninger i protokollens artikel 11, stk. 2. Der er tale om foranstaltninger, der forbyder, at produktet markedsføres eller anvendes, eller begrænser dets bevægelighed på markedet.

Hvis en medlemsstats markedsovervågnings- eller håndhævelsesmyndighed ønsker at indføre eller opretholde foranstaltninger over for et bestemt produkt, som er blevet vurderet af et overensstemmelsesvurderingsorgan, der er udpeget af de canadiske myndigheder i henhold til protokollen, skal de straks underrette de canadiske myndigheder via følgende fællespostkasse: cetainfo@scc.ca

Når medlemsstaterne skriver til de canadiske myndigheder, skal de altid sætte Kommissionen i kopi via følgende fællespostkasse:

GROW-NANDO-ADMINISTRATOR@ec.europa.eu

Hvis de canadiske myndigheder anmoder herom, kan medlemsstatens myndighed, der allerede har forelagt meddelelsen til Kommissionens tjenestegrene, blive bedt om at give en begrundelse for at vedtage eller opretholde disse foranstaltninger. Af hensyn til koordineringen vil Kommissionens tjenestegrene fungere som bindeled mellem den planlagte dialog mellem den eller de berørte medlemsstaters myndigheder og Canada.

Desuden giver protokollens artikel 11, stk. 3, og artikel 11, stk. 4, medlemsstaternes myndigheder og EU-akkrediteringsorganer mulighed for at indgive en skriftlig klage til Canada, hvis der er dokumentation for, at produkter, der vurderes af et canadisk overensstemmelsesvurderingsorgan, ikke er i overensstemmelse med den gældende EU-lovgivning, som det er anerkendt for. En sådan skriftlig klage skal underbygges af dokumentation, f.eks. med fremhævelse af tidligere foranstaltninger, der er truffet i henhold til protokollens artikel 11, stk. 2. I sidste ende kan en klage i henhold til artikel 11, stk. 3, anvendes til at anfægte udpegelsen af det pågældende overensstemmelsesvurderingsorgan i henhold til artikel 7, jf. afsnit D ovenfor.

Medlemsstaternes myndigheder eller EU-akkrediteringsorganer, der ønsker at indgive en skriftlig klage, underretter og anmoder Kommissionens tjenestegrene om at indgive en sådan klage på deres vegne. Alle sådanne skriftlige klager indgives til Kommissionens tjenestegrene via følgende fællespostkasse: GROW-NANDO-ADMINISTRATOR@ec.europa.eu

Kommissionens tjenestegrene vil overvåge og fremskynde klagen hos de canadiske myndigheder i tæt samarbejde med medlemsstatens myndighed, EA og det berørte EU-akkrediteringsorgan samt underrette andre medlemsstaters myndigheder og EU-akkrediteringsorganer om klagen.

Kommissionen vil ligeledes være i kontakt med den pågældende medlemsstat og EU-akkrediteringsorganet, hvis Canada træffer foranstaltninger i henhold til protokollens artikel 11, stk. 2, eller indgiver en skriftlig klage i henhold til protokollens artikel 11, stk. 3, eller artikel 11, stk. 4. Kommissionens tjenestegrene vil til sådanne formål anvende IMP-ekspertgruppen som det relevante forum til at drøfte spørgsmål vedrørende protokollens artikel 11, selv om den kan høre medlemsstaternes markedsovervågningsmyndigheder, hvor det er relevant, gennem EU-netværket for produktoverensstemmelse.

F) Bilaterale aftaler i forbindelse med akkrediteringsprocessen

Protokollens artikel 12, stk. 3, giver mulighed for en samarbejdsordning enten mellem de europæiske og canadiske akkrediteringssystemer eller, hvis der ikke findes en sådan ordning, mellem det udnævnte akkrediteringsorgan og et akkrediteringsorgan, der er anerkendt som kompetent af den anerkendende part. Denne ordning bør sikre, at det udnævnte akkrediteringsorgan er kompetent til at akkreditere overensstemmelsesvurderingsorganer som kompetente til at vurdere overensstemmelse med den anerkendende myndigheds relevante forskrifter. Med henblik herpå undertegnede Den Europæiske Organisation for Akkreditering (EA) og Standards Council of Canada (SCC) den 10. juni 2016 en bilateral samarbejdsaftale (13) for at fastsætte betingelser og procedurer for teknisk bistand med henblik på gensidig anerkendelse af akkrediteringsorganer og akkrediterede overensstemmelsesvurderingsorganer, der opererer i EU og Canada.

Den 18. juni 2018 etablerede EU og SCC en rammemodel for den gensidige anerkendelse af canadiske og EU-overensstemmelsesvurderingsorganer og -akkrediteringsorganer (14). Med rammen oprettes der en fælles styringsgruppe for EA og SCC, som fører tilsyn med anerkendelsesprocessen og sikrer overensstemmelsesvurderingsorganers og akkrediteringsorganers kompetence på EU’s og Canadas markeder. Styringsgruppen administrerer således de processer, der fører til gensidig anerkendelse for hver produktkategori mellem SCC og EA, herunder:

— En liste over produktkategorier og dertil knyttede krav, for hvilke anerkendelsen er blevet fastlagt på nationalt akkrediteringsplan.

— En liste over akkrediteringsorganer, der er anerkendt med hensyn til deres anvendelsesområde.

— Om nødvendigt ajourføre dokumentation og dertil knyttede formularer, der skal anvendes i forbindelse med anerkendelsesprocessen.

— Opretholdelse af lovpligtig valuta og samarbejde med de regulerende myndigheder.

— Fungere som centralt kontaktpunkt for spørgsmål om protokollens gennemførelse og gensidige anerkendelse i forbindelse med protokollens anvendelse.

Hvis det canadiske akkrediteringsorgan ikke anerkendes i henhold til artikel 12, kan SCC desuden søge at indgå bilaterale samarbejdsaftaler med EU-medlemsstaternes akkrediteringsorganer for at lette akkrediteringen af canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer gennem EU-akkrediteringsorganer. Sådanne bilaterale samarbejdsaftaler kan lette anvendelsen af protokollens artikel 4. En sådan aftale kan typisk omfatte at sikre, at SCC og det nationale EU-akkrediteringsorgan foretager kontrol på stedet inden for deres eget område, og andre foranstaltninger, som forholdsmæssigt kan sænke akkrediteringsomkostningerne, samtidig med at de relevante EU-krav og canadiske krav overholdes.

Selv om indgåelsen af sådanne aftaler ikke er en forpligtelse eller en forudsætning i protokollen, kan de yderligere lette gennemførelsen af protokollen, indtil det canadiske akkrediteringsorgan for specifikke produktsektorer er blevet anerkendt.

G) Accept af anerkendte overensstemmelsesvurderingsorganers resultater

I henhold til protokollens artikel 9 og 10 godtager EU resultaterne af overensstemmelsesvurderingsaktiviteter udført af overensstemmelsesvurderingsorganer, der er anerkendt i overensstemmelse med artikel 3 (se afsnit B), og af akkrediterede interne organer, der er etableret i Canada, på vilkår, der ikke er mindre gunstige end dem, der gælder for sådanne organer i EU. Hvis et overensstemmelsesvurderingsorgan omvendt ikke længere anerkendes, kan medlemsstaternes myndigheder også ophøre med at anerkende dets overensstemmelsesvurderingsaktiviteter og derpå følgende resultater.

I artikel 9, stk. 2, præciseres det, at et sådant afslag kan begynde fra den dato, hvor overensstemmelsesvurderingsorganet ophørte med at blive anerkendt, eller hvis der er grund til at tro, at en sådan mangel på kompetence, der førte til inddragelse af anerkendelsen, skete før denne dato og derefter før ophørsdatoen. Hvis der ikke er grund til at tro, at manglen på kompetence opstod før ophørsdatoen, accepterer medlemsstaternes myndigheder resultaterne af de relevante overensstemmelsesvurderingsaktiviteter frem til ophørsdatoen.

Hvad angår akkrediterede interne organer, er det i henhold til protokollens artikel 10, stk. 1, kun de interne organer, som er akkrediteret af et EU-akkrediteringsorgan eller alternativt af Standards Council of Canada, der skal behandles lige så gunstigt.

(1) CETA har fundet midlertidig anvendelse siden 2017, herunder protokollen. Jf. Rådets afgørelse (EU) 2017/38 af 28. oktober 2016 om midlertidig anvendelse af den samlede økonomi- og handelsaftale (CETA) mellem Canada på den ene side og Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den anden side (EUT L 11 af 14.1.2017, s. 1080).

(2) EUT L 280 af 16.10.1998, s. 1, og EUT L 278 af 16.10.2002, s. 19.

(3) Med hensyn til anvendelsesområdet for den relevante EU-lovgivning præciseres det i protokollen, at produktgrupperne er afhængige af, at EU anerkender ikke-statslige organer med henblik på at vurdere varers overensstemmelse med EU’s harmoniserede lovgivning. På nuværende tidspunkt har et sådant krav om kun at anerkende ikke-statslige organer ingen konsekvenser for de produktgrupper, der er anført i bilag 1.

(4) I øjeblikket kan Standards Council of Canada i henhold til protokollens artikel 15 akkreditere canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer med henblik på direktiv 2014/53/EU: Radioudstyr og direktiv 2014/30/EU: Elektromagnetisk kompatibilitet, men for den resterende EU-lovgivning, der er opført på listen, skal Standards Council of Canada dog anerkendes i henhold til protokollens artikel 12. Se mere under afsnit C.

(5) Bemærk venligst, at kravene ikke er anført fuldt ud, og der henvises derfor til den udtømmende liste over krav i artikel R17 i bilag I til afgørelse 768/2008/EF.

(6) Hvis overensstemmelsesvurderingsorganet ser på testudstyr til RSS-102, er der ingen anerkendelse involveret, og laboratoriet skal blot registrere sig ved at følge nedenstående trin:

Hvis overensstemmelsesvurderingsorganet ser på certificeringsudstyr, skal procedure CB-01 og CB-02 følges.

Virksomhedsnumre kan fås ved at oprette en ny webkonto gennem Spectrum Management System. 1. Klik på »Register a new Web Account for a new or existing Licensee or Certification/Registration clients or Broadcaster«. 2. Under udstyrscertificerings- og registreringslisten vælges »New Applicant« eller »New Agent Applicant«. Klik derefter på knappen »Next«. 3. Udfyld »Web User Information«, »Applicant Information« og »Certification letter Contact«. 4. Gennemgå oplysningerne, og indsend derefter din anmodning.

Hvis du allerede har en webkonto, kan du anmode om yderligere virksomhedsnumre. 1. Log på din konto 2. Vælg »list my application« 3. Klik på »Add Client«, som er placeret til højre for dit navn øverst på siden. 4. Vælg »New Applicant«, og klik derefter på knappen »Next«. 5. Udfyld virksomhedsoplysningerne, og klik derefter på knappen »Next«. 6. Gennemgå oplysningerne, og indsend derefter din anmodning.

(7) CETA har fundet midlertidig anvendelse siden 2017, herunder protokollen. Jf. fodnote 1.

(8) En fuldstændig liste over canadiske overensstemmelsesvurderingsorganer, der i øjeblikket anerkendes, kan findes her: https://ec.europa.eu/growth/tools-databases/nando/index.cfm?fuseaction=country.notifiedbody&cou_id=124

(9) Retsakterne kan findes via følgende hyperlinks: telekommunikationsloven, radiokommunikationsloven og radiokommunikationsforskrifterne. En fuldstændig liste over de relevante tekniske krav til radioapparater og dermed forbundne innovations-, videnskabs- og økonomiudviklingsprocedurer fås ved henvendelse til Standards Council of Canada.

(10) Bemærk, at Canadas standardiseringsråd den 18. februar 2021 blev anerkendt til at akkreditere overensstemmelsesvurderingsorganer for materiel, maskiner, apparater, anordninger, kontrolkomponenter, beskyttelsessystemer, sikkerhedsudstyr, kontrolanordninger og reguleringsudstyr samt tilhørende instrumenterings-, forebyggelses- og detektionssystemer til anvendelse i en eksplosionsfarlig atmosfære (ATEX-udstyr). Se følgende websted for en fuldstændig liste over sektorer, hvor Standards Council of Canada anerkendes: https://ec.europa.eu/growth/tools-databases/nando/index.cfm?fuseaction=ab.detail&ab_id=243324.

(11) Se nedenstående underoverskrift »Procedure for anmodninger om anerkendelse fra EU-akkrediteringsorganer« for den relevante procedure og de involverede EU-myndigheder.

(12) EA og Standards Council of Canada vedtog den 18. juni 2018 en model/ramme for gensidig anerkendelse af Canadas og EU’s akkrediteringsorganer. Yderligere oplysninger findes i afsnit F.

(13) Yderligere oplysninger findes online i vedlagte brochure udarbejdet af Den Europæiske Organisation for Akkreditering: https://european-accreditation.org/wp-content/uploads/2018/10/ceta-agreementand-conformity-assessment-accreditation-a-tool-to-enhance-tradebetween-the-european-union-and-canada.pdf.

(14) Model/Framework for Mutual Recognition — CA Protocol, CETA, EA, Standards Council of Canada, 18. juni 2018.