Nr. C 39/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 2. 91 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets direktiv om oprettelse af et europæisk samarbejdsudvalg i virksomheder eller 
koncerner, som omfatter bedrifter eller virksomheder i flere medlemsstater, med henblik på at 
informere og høre arbejdstagerne 
KOM(90) 581 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 12. december 1990) 
(91/C 39/11) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I punkt 17 i fællesskabspagten om de grundlæggende 
arbejdsmæssige sociale rettigheder hedder det bl.a., at 
informationen og høringen af arbejdstagerne skal 
udbygges på passende vis under hensyntagen til 
gældende praksis i medlemsstaterne; i henhold til pagten 
»gælder dette især virksomheder eller koncerner, som 
omfatter bedrifter eller virksomheder beliggende i to 
eller flere medlemsstater«; 
gennemførelsen af det indre marked vil nødvendigvis 
medføre en lang række virksomhedskoncentrationer, 
grænseoverskridende fusioner, overtagelser af kontrol 
med virksomheder og joint ventures, og dermed vil der 
opstå mange virksomheder og koncerner, som omfatter 
bedrifter eller virksomheder i flere medlemsstater; for at 
sikre en harmonisk udvikling på det økonomiske område 
bør virksomheder og koncerner, som omfatter bedrifter 
eller virksomheder i flere medlemsstater, informere og 
høre repræsentanter for de medarbejdere, som berøres af 
virksomhedernes og koncernernes afgørelser; 
de procedurer for information og høring af lønmodta­
gerne, der findes i kraft af medlemsstaternes lovgivning 
eller praksis, er ikke altid i overensstemmelse med de 
strukturer i de virksomheder, der har bedrifter i flere 
medlemsstater, og som træffer afgørelser, der har betyd­
ning for de pågældende arbejdstagere; dette forhold kan 
medføre, at arbejdstagere, som påvirkes af afgørelser, 
der træffes af en og samme virksomhed eller koncern, 
ikke behandles ens; Rådets direktiv 75/129/EØF af 17. februar 1975 om 
tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende 
kollektive afskedigelser (') og Rådets direktiv 
77/187/EØF af 14. februar 1977 om tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdsta­
gernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virk­
somheder, bedrifter eller dele af bedrifter (2) omfatter 
obligatoriske procedurer for information og høring af 
repræsentanterne for de arbejdstagere, som berøres af de 
pågældende forhold; 
kravet om information og høring gælder ikke i alle situa­
tioner, som kan få betydning for arbejdstagernes inter­
esser, og gælder især ikke udtrykkeligt i situationer, hvor 
beslutningscentret ikke befinder sig i samme medlems­
stat, som de arbejdstagere, der påvirkes af afgørelserne; 
dette forhold har direkte betydning for det indre 
markeds funktion, og skal derfor afhjælpes; 
der bør vedtages hensigtsmæssige bestemmelser med 
henblik på at sikre, at arbejdstagere i virksomheder eller 
koncerner, som omfatter bedrifter eller virksomheder i 
flere medlemsstater, informeres og høres på behørig vis, 
hvor afgørelser, som kan få betydning for de pågæl­
dende, træffes uden for den medlemsstat, hvor de er 
beskæftiget; 
med henblik på at sikre, at arbejdstagere i virksomheder 
eller koncerner, som opererer i to eller flere medlems­
stater, informeres og høres på behørig vis, skal der i 
princippet oprettes et europæisk samarbejdsudvalg; 
europæiske samarbejdsudvalg i sådanne virksomheder 
eller koncerner bør omfatte alle bedrifter eller i givet fald 
koncernmedlemmer beliggende i Fællesskabet, uanset om 
O EFT nr. L 48 af 22. 2. 1975, s. 29. 
O EFT nr. L 61 af 5. 3. 1977, s. 26. 
15.2.91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 39/11 
virksomheden eller, for så vidt angår en koncern, virk­
somheden med bestemmende indflydelse har den centrale 
ledelse placeret uden for Fællesskabet; 
i overensstemmelse med princippet om, at arbejdsmarke­
dets parter er uafhængige, tilfalder det repræsentanterne 
for arbejdstagerne og ledelsen i virksomheden eller i 
virksomheden med bestemmende indflydelse i en 
koncern at aftale, hvilken form for udvalg der skal 
oprettes, hvordan udvalget skal sammensættes, hvilke 
opgaver og beføjelser det skal tillægges, hvordan det skal 
fungere, hvilke procedurer der skal anvendes, og endelig 
hvordan udgifterne skal afholdes; på den måde kan 
parterne indrette sig efter de særlige omstændigheder, 
der gælder for dem; 
i tilfælde af manglende aftale finder en række mini­
mumsforskrifter anvendelse; de vedrører det europæiske 
samarbejdsudvalgs sammensætning, dets opgaver og 
beføjelser, procedurerne og afholdelsen af udvalgets 
udgifter; 
endvidere kan repræsentanterne for arbejdstagerne 
enstemmigt vedtage at undlade at oprette et europæisk 
samarbejdsudvalg, og i så fald kan parterne beslutte at 
anvende en alternativ procedure for information og 
høring af arbejdstagerne under forudsætning af, at den 
alternative procedure opfylder visse minimumsbetin­
gelser; 
det europæiske samarbejdsudvalg bør løbende informeres 
om virksomhedens eller koncernens aktiviteter og fremti­
dige muligheder, således at udvalget kan vurdere en 
eventuel indvirkning på arbejdstagernes interesser; virk­
somheden eller virksomheden med bestemmende indfly­
delse skal derfor på et årligt møde give det europæiske 
samarbejdsudvalg en række generelle oplysninger af 
interesse for arbejdstagerne samt oplysninger, som mere 
specifikt vedrører de aspekter ved virksomhedens eller 
koncernens aktiviteter eller fremtidige muligheder, som 
kan få betydning for arbejdstagernes interesser; 
endvidere bør det europæiske samarbejdsudvalg i god tid 
underrettes om afgørelser, som er af afgørende betyd­
ning for arbejdstagernes interesser, og udvalget anmodes 
om at fremsætte en udtalelse; 
befinder den centrale ledelse for en given virksomhed 
eller i forbindelse med en koncern for virksomheden med 
bestemmende indflydelse sig uden for Fællesskabet, bør 
det påhvile repræsentanten i Fællesskabet eller i mangel 
af en sådan den bedrift eller kontrollerede virksomhed, 
som beskæftiger det største antal medarbejdere i Fælles­
skabet, at gennemføre direktivets krav om information 
og høring af arbejdstagerne; 
det bør påhvile medlemsstaterne at træffe hensigtsmæs­
sige foranstaltninger i tilfælde af, at dette direktiv ikke 
efterkommes — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
DEL I 
Generelt 
Artikel 1 
1. Dette direktiv har til formål at forbedre informa­
tionen og høringen af arbejdstagerne i virksomheder 
eller koncerner, som omfatter bedrifter eller virksom­
heder i flere medlemsstater. 
2. Med henblik herpå oprettes der et europæisk 
samarbejdsudvalg (i det følgende benævnt ESU) i alle 
virksomheder og koncerner, som omfatter bedrifter eller 
virksomheder i flere medlemsstater, når der fremsættes 
anmodning herom efter proceduren i artikel 5, stk. 3, 
med det formål at informere og høre arbejdstagerne på 
de betingelser, på den måde, og med de følger, som 
fremgår af dette direktiv. 
Artikel 2 
I dette direktiv forstås ved: 
a) virksomhed, som omfatter bedrifter i flere medlems­
stater, en virksomhed med mindst 1 000 ansatte i 
Fællesskabet og med mindst to virksomheder i 
forskellige medlemsstater hver med mindst 100 
ansatte 
b) koncern, som omfatter virksomheder i flere medlems­
stater, en koncern med mindst 1 000 ansatte i Fælles­
skabet og med mindst to virksomheder i forskellige 
medlemsstater hver med mindst 100 ansatte i Fælles­
skabet 
c) koncern, en koncern, som omfatter en virksomhed 
med bestemmende indflydelse og kontrollerede virk­
somheder 
d) repræsentanter for arbejdstagerne, repræsentanter for 
arbejdstagerne ifølge lovgivning eller praksis i 
medlemsstaterne, med undtagelse af repræsentanter, 
der er medlemmer af administrative, ledelses- og 
tilsynsorganer i virksomheder i deres egenskab af 
repræsentant for arbejdstagerne. 
Artikel 3 
1. I dette direktiv forstås ved virksomhed med bestem­
mende indflydelse en virksomhed, som: 
a) har flertallet af aktionærernes eller medlemmernes 
stemmerettigheder i en anden virksomhed (kontrol­
leret virksomhed), 
Nr. C 39/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 15.2.91 
eller 
b) har ret til at udnævne eller afsætte flertallet af 
medlemmerne af administrations-, ledelses- eller 
tilsynsorganet i en anden virksomhed og samtidig er 
aktionær i, eller medlem af, den pågældende virk­
somhed og samtidig er aktionær i, eller medlem af, 
den pågældende virksomhed (den kontrollerede virk­
somhed), 
eller 
c) har ret til at udøve bestemmende indflydelse over en 
virksomhed, som den pågældende virksomhed er 
aktionær i eller medlem af, i henhold til en kontrakt 
med denne virksomhed eller en bestemmelse i virk­
somhedens stiftelsesoverenskomst eller vedtægter, når 
de retsforskrifter, der finder anvendelse på virksom­
heden (den kontrollerede virksomhed), gør det muligt 
for virksomheden at være underlagt sådanne 
kontrakter eller bestemmelser, 
eller 
d) er aktionær i eller medlem af en virksomhed, og 
i) har beføjelse til at udnævne, alene i kraft af sine 
stemmerettigheder, et flertal af de medlemmer af 
administrations-, ledelses- eller tilsynsorganet i 
virksomheden (den kontrollerede virksomhed), 
som har været medlem i det pågældende eller 
foregående regnskabsår, 
eller 
ii) selv, i henhold til en aftale med andre aktionærer i 
eller medlemmer af virksomheden (den kontrolle­
rede virksomhed), kontrollerer flertallet af aktio­
nærernes eller medlemmernes stemmerettigheder i 
virksomheden. 
2. For så vidt angår stk. 1, litra a), b) og d), omfatter 
de rettigheder, der tilfalder virksomheden med bestem­
mende indflydelse i forbindelse med afstemning, udnæv­
nelse og afsættelse, de rettigheder, som tilfalder enhver 
anden kontrolleret virksomhed eller enhver person eller 
ethvert organ, som optræder i eget navn, men på vegne 
af virksomheden med bestemmende indflydelse eller 
enhver anden kontrolleret virksomhed. 
Artikel 4 
1. ESU omfatter: 
a) i forbindelse med virksomheder, som omfatter 
bedrifter i flere medlemsstater, samtlige virksomheder 
i Fællesskabet hver med mindst 100 ansatte 
b) i forbindelse med koncerner, som omfatter virksom­
heder i flere medlemsstater, samtlige virksomheder i 
Fællesskabet hver med mindst 100 ansatte. 2. I en virksomhed, som omfatter bedrifter i flere 
medlemsstater, påhviler det den centrale ledelse at 
oprette et ESU, medens det i en koncern, som omfatter 
virksomheder i flere medlemsstater, påhviler den centrale 
ledelse i virksomheden med bestemmende indflydelse at 
oprette et ESU. 
3. Hvis den centrale ledelse i en virksomhed, i tilfælde 
af, at det drejer sig om en virksomhed, som omfatter 
bedrifter i flere medlemsstater, eller, i tilfælde af, at det 
drejer sig om en koncern, som omfatter virksomheder i 
flere medlemsstater, i virksomheden med bestemmende 
indflydelse, befinder sig uden for Fællesskabet, påhviler 
det i stk. 2 omhandlede ansvar repræsentanten i Fælles­
skabet, som i givet fald udnævnes, eller i mangel af en 
repræsentant, ledelsen i den bedrift eller den centrale 
ledelse i den virksomhed, som beskæftiger det største 
antal medarbejdere i en given medlemsstat, eller for den 
virksomhed, som beskæftiger det største antal medarbej­
dere i Fællesskabet. 
4. Den lovgivning, der er afgørende for, om en virk­
somhed er en »virksomhed med bestemmende indfly­
delse«, vil være den medlemsstats lovgivning, som gælder 
for virksomheden. Hvis virksomheden ikke omfattes af 
en medlemsstats lovgivning, er det lovgivningen i den 
medlemsstat, hvor repræsentanten for virksomheden eller 
i mangel af en repræsentant den centrale ledelse for den 
virksomhed, som beskæftiger det største antal medarbej­
dere i Fællesskabet, befinder sig, der gælder. 
DEL II 
ESU-aftalen 
Artikel 5 
1. ESU's form, sammensætning, beføjelser og arbejds­
måde fastlægges ved skriftlig aftale mellem den centrale 
ledelse i en virksomhed, som omfatter bedrifter i flere 
medlemsstater, eller i tilfælde af en koncern, som 
omfatter virksomheder i flere medlemsstater, i virksom­
heden med bestemmende indflydelse, og et særligt 
forhandlingsorgan, som er sammensat af repræsentanter 
for arbejdstagerne i virksomheden eller koncernen. Er 
der ikke repræsentanter for arbejdstagerne som defineret 
i artikel 2, litra d), er de pågældende arbejdstagere beret­
tiget til at vælge repræsentanter fra deres egne rækker 
med henblik på denne artikel. 
2. Det særlige forhandlingsorgan omfatter mindst én 
repræsentant for medarbejderne i hver medlemsstat, hvor 
en virksomhed, som omfatter bedrifter i flere medlems­
stater, beskæftiger mindst 100 ansatte, eller i forbindelse 
med en koncern, som omfatter virksomheder i flere 
medlemsstater, i hver virksomhed, som beskæftiger 
mindst 100 ansatte i Fællesskabet. Medlemsstaterne 
træffer foranstaltninger med henblik på at sikre, at det 
særlige forhandlingsorgan kan omfatte yderligere repræ­
sentanter, maksimalt fem, fra medlemsstater eller i givet 
fald virksomheder, som beskæftiger betydeligt mere end 
100 ansatte. Sidstnævnte repræsentanter fordeles i over­
ensstemmelse med ordninger, som tager hensyn til, hvor 
mange ansatte de pågældende repræsenterer. 
15.2.91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 39/13 
3. Efter skriftlig anmodning fra enhver arbejdstager 
eller repræsentant for arbejdstagerne eller på initiativ af 
den centrale ledelse i en virksomhed, som omfatter 
bedrifter i flere medlemsstater, eller i tilfælde af en 
koncern i virksomheden med bestemmende indflydelse, 
indkalder den centrale ledelse det særlige forhandlings­
organ til et møde. Dette organ sammensættes i overens­
stemmelse med stk. 2. Efter mødet anmoder det særlige 
forhandlingsorgan skriftligt den centrale ledelse om at 
indlede forhandlinger med henblik på den i artikel 6, stk. 
1, nævnte aftale, og det særlige forhandlingsorgan kan i 
forbindelse hermed bistås af eksperter, som organet selv 
vælger. Det særlige forhandlingsorgan kan imidlertid 
enstemmigt vedtage ikke at anmode om oprettelse af et 
ESU. 
4. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger med 
henblik på at sikre, at udgifterne i forbindelse med de i 
stk. 1 og 3 omtalte forhandlinger afholdes af virksom­
heden eller, i forbindelse med en koncern, af virksom­
heden med bestemmende indflydelse. 
5. Hver medlemsstat bestemmer, hvordan repræsen­
tanterne for arbejdstagerne eller i mangel heraf samtlige 
arbejdstagere, som er beskæftiget på medlemsstatens 
område i en virksomhed eller koncern, som omfatter 
bedrifter eller virksomheder i flere medlemsstater, 
udnævner eller vælger medlemmerne af det særlige 
forhandlingsorgan. 
6. Med henblik på at identificere repræsentanterne for 
arbejdstagerne i andre medlemsstater henviser de enkelte 
medlemsstater til de retsforskrifter, hvorved stk. 5 
iværksættes i de øvrige medlemsstater. 
Artikel 6 
1. Aftalen mellem den centrale ledelse i en virk­
somhed, som omfatter bedrifter i flere medlemsstater, 
eller i tilfælde af en koncern i virksomheden med 
bestemmende indflydelse og det særlige forhandlings­
organ fastlægger: 
a) ESU's form og sammensætning, antal medlemmer, 
fordelingen af pladser og den metode, der anvendes 
ved udnævnelse eller valg af medlemmer, samt 
mandaternes varighed 
b) ESU's opgaver og beføjelser 
c) proceduren for information og høring af ESU 
d) sted for og hyppighed og varighed af ESU's møder 
e) de finansielle og materielle midler, som stilles til 
rådighed for ESU. 2. Den centrale ledelse i en virksomhed, som omfatter 
bedrifter i flere medlemsstater, eller i forbindelse med en 
koncern virksomheden med bestemmende indflydelse og 
det særlige forhandlingsorgan kan efter afslutning af 
forhandlingerne ved skriftlig aftale vedtage ikke at 
oprette et ESU på udtrykkelig betingelse af, at mini­
mumsforskrifterne for information og høring, som 
fremgår af nr. 1, litra a), c), d), f) og g), i bilaget og 
artikel 9 i direktivet, overholdes. 
DEL III 
Manglende aftale 
Artikel 7 
1. Minimumsforskrifterne i henhold til lovgivningen i 
den medlemsstat, hvor den centrale ledelse i virksom­
heden eller i forbindelse med en koncern i virksomheden 
med bestemmende indflydelse befinder sig, finder anven­
delse i tilfælde af, at den centrale forvaltning i en virk­
somhed, som omfatter bedrifter i flere medlemsstater, 
eller i forbindelse med en koncern i virksomheden med 
bestemmende indflydelse og det særlige forhandlings­
organ vedtager at anvende disse minimumsforskrifter, 
eller hvis de ikke kan nå til enighed om den i artikel 6 
omtalte aftale i løbet af et år fra det tidspunkt, den 
oprindelige anmodning om at indkalde det i artikel 5, 
stk. 3, omtalte særlige forhandlingsorgan til møde, blev 
fremsat. 
2. De i stk. 1 omtalte minimumsforskrifter er under­
lagt de i bilaget anførte regler. 
DEL IV 
Andet 
Artikel 8 
1. Hver medlemsstat kan fastsætte, at den centrale 
ledelse i en virksomhed, som omfatter bedrifter i flere 
medlemsstater, eller i virksomheder med bestemmende 
indflydelse beliggende på medlemsstatens område, kan 
tilbageholde oplysninger, hvis offentliggørelse i væsentlig 
grad kan skade de pågældende virksomheders interesser. 
2. Medlemsstaterne fastsætter, at medlemmerne af 
ESU eller de arbejdstagere, som de refererer til, ikke 
videregiver fortrolige oplysninger til tredjemand. 
Artikel 9 
Medlemmerne af det særlige forhandlingsorgan og 
medlemmerne af ESU nyder i forbindelse med vareta-
Nr. C 39/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 2.91 
gelsen af deres opgaver den samme beskyttelse og har de 
samme rettigheder, som repræsentanter for arbejdstagere 
i henhold til lovgivningen og praksis i beskæftigelses -
landet har. Under alle omstændigheder har de ret til at 
deltage i møder, som afholdes af det særlige forhand­
lingsorgan eller ESU, og medlemmer, som er ansat i 
virksomheder eller koncerner, som omfatter bedrifter 
eller virksomheder i flere medlemsstater, skal være 
garanteret fuld løn under fravær i forbindelse med vare­
tagelsen af deres opgaver. 
DEL V 
Afsluttende bestemmelser Artikel 11 
1. Dette direktiv berører ikke foranstaltninger i 
henhold til direktiv 75/129/EØF og 77/187/EØF. 
2. Dette direktiv påvirker ikke medlemsstaternes 
lovgivning eller praksis for information og høring af 
arbejdstagere på koncernniveau, virksomhedsniveau og 
bedriftsniveau. 
3. Dette direktiv påvirker ikke medlemsstaternes ret til 
at anvende eller indføre love eller administrative bestem­
melser, som er mere fordelagtige for arbejdstagerne. 
Artikel 10 
1. Hver medlemsstat sikrer, at ledelsen i virksomheder 
eller koncerner beliggende på medlemsstatens område 
eller deres repræsentanter for arbejdstagerne eller i givet 
fald arbejdstagerne selv opfylder forpligtelserne i 
henhold til dette direktiv, uanset om den centrale ledelse 
i en given virksomhed, som omfatter bedrifter i flere 
medlemsstater, eller i en virksomhed med bestemmende 
inflydelse, befinder sig på medlemsstatens område. 
2. Medlemsstaterne træffer hensigtsmæssige afhjæl­
pende foranstaltninger i det tilfælde, direktivet ikke kan 
efterkommes, og sikrer særligt, at ESU råder over 
formålstjenlige procedurer, som gør det muligt for 
organet at sikre, at forpligtelserne i henhold til dette 
direktiv opfyldes. Artikel 12 
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og admini­
strative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette 
direktiv senest den 31. december 1992. De underretter 
straks Kommissionen herom. 
Når medlemsstaterne vedtager de i stk. 1 omhandlede 
bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de 
ledsages ved offentliggørelsen af en sådan henvisning. De 
nærmere regler for denne henvisning fastsættes af 
medlemsstaterne. 
Artikel 13 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
BILAG 
Minimumsforskrifter 
1. De i artikel 7, stk. 1, omtalte minimumsforskrifter omfatter de i artikel 6, stk. 1, anførte forhold, med 
forbehold af nedenstående: 
a) ESU har kun beføjelse til at behandle spørgsmål, som vedrører selve den virksomhed eller koncern, 
som omfatter bedrifter eller virksomheder i flere medlemsstater, eller mindst to af bedrifterne eller 
virksomhederne i forskellige medlemsstater. I forbindelse med de i artikel 4, stk. 3, i dette direktiv 
omtalte virksomheder eller koncerner, som omfatter bedrifter eller virksomheder i flere medlems­
stater, har ESU kun beføjelse til at behandle spørgsmål, som vedrører samtlige bedrifter eller virk­
somheder i Fællesskabet eller i det mindste to af bedrifterne eller virksomhederne i forskellige 
medlemsstater 
b) ESU: 
i) har, med forbehold af bilagets stk. 1, litra b), andet led, mindst tre og højst 30 medlemmer 
15.2.91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 39/15 
ii) omfatter mindst ét medlem fra hver medlemsstat, hvor en virksomhed, som omfatter bedrifter i 
flere medlemsstater, har en bedrift med mindst 100 ansatte, eller i forbindelse med en koncern, 
mindst ét medlem fra hver virksomhed, som beskæftiger mindst 100 ansatte 
iii) er sammensat af repræsentanter for arbejdstagerne i den pågældende virksomhed, som 
udnævnes, vælges, udskiftes og afsættes af repræsentanterne for arbejdstagerne eller i mangel af 
sådanne samtlige arbejdstagerne i overensstemmelse med ordninger, som på hensigtsmæssig 
måde tager hensyn til det antal medarbejdere, de pågældende repræsenterer 
c) ESU har ret til et møde med den centrale forvaltning i virksomheden eller virksomheden med 
bestemmende indflydelse mindst én gang om året, hvor udvalget oplyses om virksomhedens eller 
koncernens udvikling og fremtidige muligheder. Oplysningerne vedrører specielt virksomhedens eller 
koncernens opbygning, den økonomiske og finansielle situation, den forventede udvikling, for så vidt 
angår forretninger, produktion og salg, beskæftigelsessituationen og den sandsynlige udvikling på 
beskæftigelsesområdet, og endelig investeringsudsigterne 
d) med forbehold af bilagets nr. 1, litra a), har ESU ret til at blive informeret og hørt af den centrale 
ledelse i virksomheden eller virksomheden med bestemmende indflydelse om alle forslag fra ledelsen, 
som kan få alvorlige følger for arbejdstagernes interesser. Høringen skal finde sted i god tid, og på 
grundlag af en rapport fra den centrale ledelse i virksomheden eller koncernen kan ESU fremsætte 
en udtalelse. Den centrale ledelse i virksomheden eller virksomheden med bestemmende indflydelse 
er alene ansvarlig for den endelige afgørelse 
e) ud over det i bilagets nr. 1, litra c), anførte årlige møde afholdes der hvert år mindst ét særligt møde 
mellem ESU og den centrale ledelse i virksomheden eller virksomheden med bestemmende indfly­
delse i det tilfælde, det er nødvendigt med henblik på de i bilagets nr. 1, litra d), omtalte formål. 
Mødet indkaldes af den centrale ledelse i virksomheden eller virksomheden med bestemmende 
indflydelse efter anmodning fra ESU 
f) medlemmerne af ESU informerer arbejdernes repræsentanter på bedrifts- eller virksomhedsniveau 
eller i mangel heraf samtlige medarbejdere om indholdet og resultatet af den informations- og 
høringsproces, der er gennemført i overensstemmelse med nærværende bilag 
g) ESU's driftsudgifter afholdes af den centrale ledelse i virksomheden eller virksomheden med bestem­
mende indflydelse. Den pågældende centrale ledelse skal stille tilstrækkelige økonomiske og mate­
rielle midler til rådighed for medlemmerne af ESU, således at de kan varetage deres opgaver på 
forsvarlig vis. Den centrale ledelse i virksomheden eller virksomheden med bestemmende indflydelse 
afholder særligt udgifterne til faciliteter og tolkning, samt til medlemmernes indkvartering og rejse­
udgifter. 
2. Artikel 5, stk. 5 og 6, finder tilsvarende anvendelse.