[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 14.2.2007

KOM(2007)35 endelig

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET OG DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

Det indre marked for varer: en hjørnesten i Europas konkurrenceevne

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET OG DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

Det indre marked for varer: en hjørnesten i Europas konkurrenceevne(EØS-relevant tekst)

Denne meddelelse fremlægges inden for rammerne af den aktuelle gennemgang af det indre marked i det 21. århundrede. Den indeholder en kort analyse af en af de fire friheder - den frie bevægelighed for varer - og ledsager og forklarer en række konkrete nye initiativer, som er udformet for at forbedre denne frie bevægelighed.

Hidtil er de vigtigste tekniske hindringer for varernes frie bevægelighed inden for EU enten blevet fjernet eller undgået. Virksomheder og borgere er overordnet tilfredse med den måde, hvorpå det indre marked for varer fungerer i dag.

Imidlertid afslørede den offentlige høring om det indre markeds fremtid, at der stadig findes en række svage punkter ved det indre marked for varer, som fortsat har negative følger både for virksomhederne og forbrugerne. F.eks. mener de berørte parter, at de på grund af de nationale tekniske forskrifter ikke har reel adgang til frihandel i EU. Det betyder også, at forbrugerne ikke finder disse produkter på deres nationale markeder, og at deres valg begrænses. De berørte parter klager bl.a. også over uvisheder og manglende konsekvens i de eksisterende EU-krav om markedsføring af produkter og over mangler i produkternes CE-mærkning. Forbrugerne er usikre på CE-mærkningens betydning, og nogle medlemsstater stiller strengere krav end andre, når de anvender reglerne. I nogle tilfælde bliver overensstemmelsesattester ikke anerkendt i andre lande, og omfanget af de udgifter, som fabrikanterne skal afholde til de organer, der forestår den tekniske prøvning og certificering, kan variere. Desuden oplever mange borgere stadig unødvendigt bureaukrati og ekstra omkostninger, når de skal indregistrere deres bil i eller indføre den til deres hjemland.

Et integreret indre marked uden grænser er og bliver den bedste måde at forbedre den europæiske økonomis konkurrenceevne på . Set i lyset at, at handelen med visse produkter inden for EU stadig er forbundet med for meget bureaukrati og for megen uvished, stilles der i denne meddelelse forslag til fire nye initiativer, som yderligere skal lette den frie bevægelighed for varer og forenkle og modernisere det indre markeds regler og principper i overensstemmelse med principperne om bedre lovgivning:

- et forslag til en forordning om fastsættelse af procedurer for anvendelsen af nationale tekniske forskrifter på produkter, som markedsføres lovligt i en anden medlemsstat

- et forslag til en forordning om akkrediterings- og markedstilsynsaktiviteter

- et forslag til en afgørelse om en fælles retlig ramme for industriprodukter

- en fortolkende meddelelse om procedurerne for registrering af motorkøretøjer i en anden medlemsstat.

Disse fire initiativer er vigtige elementer i den relancerede strategi for vækst og beskæftigelse. De indgår i de nye målsætninger og den række af initiativer, som Kommissionen vil fremlægge i den aktuelle gennemgang af det indre marked i det 21. århundrede.

1. INDLEDNING

Det indre marked for varer er et grundlæggende element i den europæiske integrationsproces. Det, som begyndte for 50 år siden i forbindelse med toldunionen, og som betød afskaffelse af told inden for Det Europæiske Fællesskab fra 1968 og etablering af fælles ekstern told, er efterhånden blevet et af de vigtigste elementer i Europas styrke og stabilitet. Selv om der var tale om en særdeles kompleks og omfattende opgave, har Fællesskabet ret hurtigt været i stand til at indføre en retlig ramme, som har ændret tilværelsen for borgere og virksomheder i positiv retning. Det indre marked for varer er ikke kun en vigtig katalysator for vækst inden for Fællesskabet, men bidrager også kraftigt til EU's internationale konkurrenceevne.

Denne meddelelse fremlægges i forbindelse med den aktuelle gennemgang af det indre marked i det 21. århundrede, hvis resultater vil blive fremlagt ad to omgange i 2007: En midtvejsrapport forventes klar i februar 2007 til Det Europæiske Råds forårsmøde, og skal opfølges af mere konkrete forslag i efteråret 2007. Gennemgangen, som er baseret på en høring, der blev gennemført i 2006, indeholder en overordnet analyse af det indre markeds fire friheder. I den endelige rapport vil der blive præsenteret en række initiativer, som skal supplere denne meddelelse og de tilhørende forslag.

Denne meddelelse ledsager og forklarer en række nye initiativer, som yderligere skal lette den frie bevægelighed for varer set i lyset af den uvished og/eller det bureaukrati, der stadig er forbundet med markedsføring af visse produkter inden for EU.

2. DET INDRE MARKED FOR VARER FUNGERER GODT…

Det indre marked for varer har knyttet de europæiske økonomier tættere sammen, og der er sket en kraftig udvidelse af handelen mellem medlemsstaterne. Samhandelen mellem EU-27 udgør to tredjedele af den samlede handel og viser vigtigheden af handelen mellem de 27 medlemsstater sammenlignet med handelen med resten af verden .

I dag ville det være svært at forestille sig en tilværelse i EU uden produkter fra andre lande. Enhver forretning i Europa har nu et meget større udvalg af produkter af bedre kvalitet. End ikke dagligdagsvarer fremstilles udelukkende i hjemlandet, men kommer fra hele Europa. Det er dog ikke kun borgerne i EU, som nyder godt af det indre marked for varer. Virksomhederne kan arbejde langt mere effektivt ved at nedbringe overholdelsesomkostningerne og gennem de stordriftsfordele, der opnås gennem harmoniseringen af de nationale tekniske forskrifter.

Med hensyn til det indre marked for varer er næsten alle de løfter, som blev givet i hvidbogen fra 1985 om gennemførelsen af det indre marked, overholdt. Gennem anvendelse af artikel 28-30 i EF-traktaten og gennem afledt EU-ret er næsten alle tekniske hindringer for handelen med varer mellem EU-landene blevet fjernet , herunder især hindringer i forsyningskæden. Det meste af det grundlæggende arbejde blev gjort før 1992. De vigtigste resterende hindringer for EU-samhandelen med varer findes på det ikke-harmoniserede område eller andre lige så vigtige områder som f.eks. beskatning (hvor harmoniseringsniveauet ikke er tilstrækkeligt til effektivt at fjerne alle skattemæssige barrierer og forvridninger i det indre marked) samt intellektuelle ejendomsrettigheder.

Undersøgelser viser, at de fleste virksomheder og borgere er tilfredse med den måde, hvorpå det indre marked for varer fungerer i dag . Ifølge særudgaven af resultattavlen for det indre marked med titlen "10 years of an internal market without frontiers" (2002) vurderer 76 % af de deltagende virksomheder, som eksporterer til 6 eller flere EU-lande, at det indre marked har en positiv virkning for deres virksomhed. Over 60 % af disse virksomheder oplyste, at det indre marked havde bidraget til deres succes med at sælge deres produkter i andre medlemsstater. For nyligt viste et Eurobarometer[1], at 3 ud af 4 EU-borgere (75 %) mener, at det indre marked for varer har en positiv virkning.

3. …MEN ER UNDER HASTIG FORANDRING...

Efter afskaffelsen af den indre grænsekontrol fra 1. januar 1993 har situationen i og uden for EU ændret sig betydeligt.

- Forbrugerne drager fordel af det indre marked for varer: Siden 1993 har det indre marked for varer været baseret på fjernelsen af alle tekniske hindringer i forsyningskæden, således at produkter kan sælges lokalt til forbrugeren. Produkter blev næsten udelukkende udbudt til salg til forbrugeren i dennes bopælsmedlemsstat. Tidligere var det vanskeligt og tidskrævende at indsamle oplysninger om andre produkter, som blev udbudt andetsteds i EU. I dag suppleres den typiske forsyningskæde fra de tidligere 1990'ere af nye forsyningskæder. På grund af den stigende anvendelse af internet, afskaffelsen af grænser internt i EU, indførelsen af euro'en, faldende transportomkostninger osv. har forbrugerne langt flere valgmuligheder med hensyn til, hvor og hvordan de vil købe et givet produkt. Derfor køber de i stigende grad produkter (f.eks. motorkøretøjer) i andre medlemsstater eller langt væk fra deres bopæl. Alt dette betyder, at det er mindre sandsynligt, at virksomhederne oplever hindringer for handelen inden for EU, mens det er mere sandsynligt, at forbrugerne gør det.

- Produktudviklingen går meget hurtigt : Der bliver udviklet nye teknologier, som gør det muligt at introducere nye produkter hurtigere, og som gør produktionsprocesserne mere fleksible.

- Virksomhederne er nødt til hurtigt at tilpasse sig nye udfordringer : Virksomhederne mødes af store udfordringer, hvoraf nogle er af intern karakter (stadig hurtigere teknologisk udvikling og kvalifikationskløft), mens andre er eksterne (samfundets forventninger med hensyn til beskyttelse af forbrugere, miljøet og sundheden). Samtidig er der opstået et nyt verdensomspændende økonomisk system, som kendetegnes af høj mobilitet. EU's virksomheder oplever en øget internationalisering af verdensøkonomien, som skyldes forbedrede transportforbindelser, faldende kommunikationsomkostninger, færre hindringer for handel og investeringer og hårdere konkurrence fra nye globale konkurrenter.

4. …OG DER ER INGEN GRUND TIL SELVTILFREDSHED

På trods af den omfattende succes er det indre marked for varer ikke fuldkomment. Det er nødvendigt at tage hensyn til de seneste teknologiske fremskridt, det globale miljø og forbrugernes skiftende krav. At forbedre det indre marked er en løbende proces, der hele tiden kræver, at man anstrenger sig, er opmærksom og følger med tiden.

I april 2006 lancerede Kommissionen en offentlig høring om det indre markeds fremtid . Af høringens resultater[2] fremgår det, at der på trods af tilfredshed med det indre markeds resultater blandt mange af de berørte parter opleves to vigtige problemer ved det indre marked for varer :

- De nationale tekniske forskrifter medfører stadig vigtige hindringer for frihandelen inden for EU . Den utilstrækkelige anvendelse og håndhævelse af traktatens bestemmelser, især inden for de ikke-harmoniserede produktsektorer, betragtes som en stor forhindring, særligt for små og mellemstore virksomheder. De berørte parter fremfører, at de nationale tekniske forskrifter stadig skaber væsentlige hindringer for varernes frie bevægelighed inden for EU, hvilket medfører ekstra administrativ kontrol og prøvninger. De mener, at det er nødvendigt med omfattende forbedringer af det nuværende markedstilsynssystem, da der ikke er nogen sammenhængende tilgang i medlemsstaterne. Dertil kommer, at medlemsstaterne mangler ressourcer til at holde trit med de konstant skiftende erhvervsmæssige betingelser for handel.

- Mange EU-regler er inkonsistente eller besværlige : De berørte parter klager over uvisheder og manglende konsekvens i EU-reglerne. For eksempel gælder der forskellige definitioner for det samme produkt, mens andre grundlæggende begreber slet ikke er defineret. De forskellige procedurer for overensstemmelsesvurdering overlapper hinanden, og overensstemmelsesvurderingsorganerne oplever stadig juridiske hindringer. Derfor mener de berørte parter, at den lovgivningsmæssige ramme for varer stadig er for opsplittet. De påpeger også mangler i CE-mærkningen og mener, at dens egentlige mening ofte misforstås.

Hertil kommer, at der gradvis opstår nye hindringer for borgerne, f.eks. på markedet for motorkøretøjer. Indførsel af motorkøretøjer i andre medlemsstater giver stadig anledning til mange klager, især på grund af besværlige godkendelses- og registreringsprocedurer. Godkendelsesprocedurerne for brugte motorkøretøjer er ofte langsomme og kostbare og resulterer i nogle tilfælde i forbud mod at anvende en bil, som tidligere kørte lovligt på vejene i en anden medlemsstat. Registreringsprocedurerne for biler med oprindelse i en anden medlemsstat indebærer ofte tunge administrative formaliteter.

5. HVILKE LØSNINGER FINDES DER?

Resultaterne af den offentlige høring om det indre markeds fremtid er utvetydige: Kvaliteten i EU-lovgivningen om varer skal forbedres , og der er kraftigt behov for øget opmærksomhed på borgernes behov og interesser i det indre marked for varer.

Derfor fremlægger Kommissionen fire forskellige initiativer :

- et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om procedurer for anvendelsen af visse nationale tekniske forskrifter på produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, og om ophævelse af beslutning nr. 3052/95/EF.

- et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om akkrediterings- og markedstilsynskrav i forbindelse med markedsføring af produkter

- et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om fælles rammer for markedsføring af produkter

- en fortolkende meddelelse om registrering af motorkøretøjer i en anden medlemsstat.

Målet med disse initiativer er at overvinde nogle af de vigtigste vanskeligheder i det indre marked for varer, som blev påpeget i forbindelse med den offentlige høring om det indre markeds fremtid, ved at tilbyde følgende løsninger:

5.1. At fjerne vigtige hindringer for frihandel, som skyldes nationale tekniske forskrifter

Princippet om fri bevægelighed for varer er fastsat i EF-traktaten og finder direkte anvendelse i alle medlemsstater. Ifølge traktaten er medlemsstaterne forpligtet til at godkende produkter, som fremstilles eller markedsføres lovligt i en anden medlemsstat , og som ikke er omfattet af harmoniseringsforanstaltninger på fællesskabsplan, medmindre handelsrestriktionerne er begrundet i tvingende almene hensyn, som f.eks. beskyttelse af menneskers sundhed eller miljøet. Dette betyder, at visse nationale hindringer kan være berettiget, mens andre ikke er det.

I praksis er tekniske hindringer for varers frie bevægelighed inden for EU imidlertid stadig udbredte . Tekniske hindringer opstår, når nationale forskrifter forpligter virksomhederne til at tilpasse produkter, som lovligt markedsføres i oprindelsesmedlemsstaten, til reglerne i bestemmelsesmedlemsstaten. I en undersøgelse rapporterede 35 % af virksomhederne om problemer med tekniske forskrifter i en anden medlemsstat, og omkring 50 % af virksomhederne besluttede at tilpasse deres produkter til disse forskrifter[3].

Adskillige faktorer forklarer, hvorfor disse hindringer stadig eksisterer . Mange virksomheder mangler ekspertise, tid, menneskelige ressourcer og penge til at gøre deres rettigheder gældende i den medlemsstat, hvor de agter at sælge deres produkter. Blandt virksomheder og nationale myndigheder er der desuden ofte manglende kendskab til princippet om fri bevægelighed for varer. De oplever tit retsusikkerhed med hensyn til bevisbyrden i tilfælde af tvister. Desuden løber virksomhederne en risiko, når de beslutter sig for at markedsføre et produkt i en anden medlemsstat. Det er vanskeligt for firmaer på forhånd at finde ud af, om de kan sælge deres produkter lovligt i en anden medlemsstat. Selv om EF-Domstolen bekræftede princippet om, at medlemsstaterne er forpligtet til at yde enkeltpersoner kompensation for tab og skade, som medlemsstaterne kan gøres ansvarlig for, og som skyldes overtrædelse af umiddelbart gældende EU-lovgivning, medfører denne usikkerhed i praksis, at virksomhederne undgår risikoen: De "satser på det sikre" ved undgå eventuelle konflikter eller diskussioner med de nationale myndigheder i bestemmelsesmedlemsstaten.

Princippet om fri bevægelighed for varer er nedfældet i traktaten og har været genstand for adskillige afgørelser ved EF-Domstolen. Bestræbelserne på at gøre princippet fuldt operationelt skal styrkes, således at produkter, der markedsføres lovligt i en medlemsstat, let kan markedsføres andetsteds i EU. Derfor sikrer forslaget til en forordning om procedurer for anvendelsen af visse nationale tekniske forskrifter på produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, og om ophævelse af beslutning nr. 3052/95/EF, at virksomheder kan regne med dette princip i traktaten, og at nationale myndigheder har redskaberne til at gennemføre det.

Filosofien bag forslaget er gennemsigtighed og effektivitet : Der skal sikres gennemsigtighed i de oplysninger, der udveksles mellem virksomheder og nationale myndigheder, og der skal skabes øget effektivitet ved at undgå enhver form for dobbelt kontrol og prøvning, samtidig med at medlemsstaterne får mulighed for at opretholde et højt beskyttelsesniveau for deres forbrugere og miljøet. I forslaget fokuseres der særligt på bevisbyrden gennem fastsættelse af de proceduremæssige krav, der skal opfyldes, for at et produkt kan nægtes markedsadgang. Det slås fast, at bestemmelsesmedlemsstaten skriftligt skal angive den nøjagtige tekniske eller videnskabelige årsag, som ligger til grund for ønsket om at nægte produktet adgang til det nationale marked. Den erhvervsdrivende vil også få ret til at forsvare sin sag og fremsætte velunderbyggede argumenter over for de kompetente myndigheder.

5.2. At få produkterne ud på markedet: sikkerhed frem for alt!

Den gradvise udvikling af det indre marked for varer har skabt et broget mønster af forskellige regler og procedurer . Nogle af dem er meget besværlige for virksomhederne og tilsynsmyndighederne og medfører unødvendigt høje administrative omkostninger og retlige uoverensstemmelser, når de anvendes. Selv om tekniske forskrifter oprindeligt er udformet til at sikre øget sundhed og sikkerhed, kan de også fungere som redskaber for markedsprotektionisme.

For det første skal reglerne om overensstemmelsesvurdering for produkter gøres langt mindre komplicerede for virksomheder og myndigheder. På nuværende tidspunkt skal nogle produkter underkastes forskellige procedurer for at overholde kravene i flere forskellige direktiver. På mange områder skal virksomhederne opfylde kravene ikke blot i en enkelt retsakt, men i flere forskellige retsakter. Med de forskellige formuleringer og begreber bliver det stadig vanskeligere for virksomhederne at forstå deres retlige forpligtelser. De tvinges til i højere grad at anvende juridisk rådgivning for at efterleve lovgivningen. I visse tilfælde tvinges fabrikanterne endog til at henvende sig til forskellige prøvningsorganer for at få det samme produkt certificeret i henhold til forskellige direktiver. Hertil kommer, at der er blevet behov for at attestere overensstemmelsesvurderingsorganers kompetence, upartiskhed og integritet.

For det andet er markedstilsynsaktiviteter afgørende for at beskytte forbrugerne mod produkter, der ikke opfylder overensstemmelseskravene. Det europæiske markeds sikkerhed afhænger i vid udstrækning af, at Fællesskabets produktsikkerhedskrav håndhæves aktivt og ensartet. Imidlertid mangler de nationale myndigheder de nødvendige midler til at foretage markedstilsyn effektivt og konsekvent. De står hele tiden over for nye udfordringer, f.eks. økonomier i hurtig forandring, nye produkter på markedet og stigende import fra tredjelande. Hertil kommer, at de kommercielle transaktioners øgede internationalisering og kompleksitet gør det stadig vanskeligere at identificere aktørerne i distributionskæden, og myndighederne er ofte ude af stand til at finde den person, der skal rettes henvendelse til, når der er problemer.

Den måde, hvorpå markedstilsynet i øjeblikket er tilrettelagt i Europa, er ikke længere tilstrækkelig til et marked uden indre grænser. Produkter kan omsættes frit i Fællesskabet uden at skulle passere interne kontrolsteder, men de nationale myndigheders beføjelser er begrænset til deres eget område.

Resultatet er, at usikre produkter slipper gennem nettet og markedsføres. Sådanne produkter udgør ofte en sundhedsmæssig og økonomisk risiko for forbrugeren. Situationen skaber desuden urimelige konkurrencemæssige fordele for de erhvervsdrivende, der ikke efterlever reglerne, især på prisfølsomme områder. Ved ikke at efterleve materielle eller proceduremæssige krav kan de opnå væsentlige besparelser på overholdelsesomkostningerne og følgelig udbyde deres produkter til lavere priser end deres konkurrenter, som overholder loven.

Derfor er det nødvendigt at koordinere og styrke markedsaktiviteterne i hele det indre marked uden grænser, hvor der i flere tilfælde er behov for en samordnet europæisk indsats.

For det tredje er der behov for en meget bedre beskyttelse af CE-mærkningen . I teorien spiller CE-mærkningen en ganske enkel rolle: Den viser de håndhævende myndigheder og forbrugerne, at fabrikanten erklærer, at han har opfyldt alle gældende fællesskabsdirektiver. Derfor har et CE-mærket produkt fri bevægelighed inden for Fællesskabet.

Mange handlende i og uden for EU forstår ikke altid CE-mærkningens betydning, og en række produkter med CE-mærkning opfylder ikke lovgivningen. Sådanne produkter har ikke samme sikkerhedsniveau som produkter, der opfylder overensstemmelseskravene, og udgør derfor en betydelig risiko for forbrugerne. Desuden kan disse produkter fremstilles billigere. Derfor skaber denne situation urimelige konkurrencemæssige fordele for erhvervsdrivende, som ikke efterlever reglerne.

Forslaget til en afgørelse om fælles rammer for markedsføring af produkter vil strømline de forskellige procedurer for overensstemmelsesvurdering af produkter for at undgå overlapning og begrænse besværlige procedurer. Det omfatter også harmoniserede bestemmelser for fremtidig lovgivning.

Sideløbende med dette forslag vil Kommissionen sikre retlig beskyttelse af CE-mærket ved at registrere det som et fællesmærke. Med denne nye beskyttelse vil offentlige myndigheder kunne gribe hurtigt og effektivt ind i tilfælde af misbrug. Det vil også beskytte virksomheder, der efterlever reglerne, mod erhvervsdrivende, som bevæger sig på kanten af loven og anvender CE-mærket på produkter, der ikke lever op til det høje beskyttelsesniveau, som kræves i Europa.

Forslaget til en forordning om akkrediterings- og markedstilsynskrav i forbindelse med markedsføring af produkter vil lette overensstemmelsesvurderingen ved at akkreditere laboratorier og prøvningscentre, således at deres attester og prøvningsrapporter let vil kunne godkendes i hele EU.

Forbrugerens sikkerhed vil fortsat have højeste prioritet. Forslaget til en forordning om akkrediterings- og markedstilsynskrav i forbindelse med markedsføring af produkter vil derfor også styrke markedstilsynsaktiviteterne i hele EU, så produkter, der ikke overholder overensstemmelseskravene, let kan identificeres og fjernes fra markedet.

5.3. At hjælpe borgerne med at indføre deres bil i en anden medlemsstat

I "En dagsorden for EU's borgere"[4] lovede Kommissionen at fjerne en række specifikke forhindringer for borgerne. Der opstår ofte hindringer, når borgere køber motorkøretøjer i en anden medlemsstat. Mens adskillige foranstaltninger (f.eks. EF-typegodkendelsessystemet (WVTA) og den nye forordning om gruppefritagelse for anvendelse af konkurrencereglerne på salg og service af motorkøretøjer) har gjort indkøb af motorkøretøjer på tværs af grænserne betydeligt lettere, oplever mange borgere stadig unødvendigt papirarbejde og ekstraomkostninger i forbindelse med registreringen af deres bil eller indførslen af den til deres bopælsland. De mange praktiske problemer i form af bureaukratiske registreringsformaliteter udgør stadig en forhindring for borgerne for køb af bil i udlandet.

Det er sandsynligt, at de fleste af disse problemer vil forsvinde på lang sigt, når alle biler har en harmoniseret registreringsattest.

Derfor har Kommissionen valgt at offentliggøre en fortolkende meddelelse om registrering af motorkøretøjer fra en anden medlemsstat. Denne meddelelse giver et bredt overblik over de fællesskabsretlige principper, der gælder for registrering af et køretøj i en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvor det er købt, og for indførsel af et køretøj, der er registreret i en anden medlemsstat. Der tages i denne forbindelse hensyn til den seneste udvikling i EU-lovgivningen og i EF-Domstolens praksis.

Meddelelsen vil fungere som grundlag for en vejledning for borgerne om indførsel af køretøjer mellem EU-landene.

6. KONKLUSION

En af Europa-Kommissionens hovedprioriteringer er at få det indre marked for varer til at fungere bedre for virksomheder og borgere. De grundlæggende krav har ikke ændret sig meget i forhold til 1985, da Kommissionen offentliggjorde sin hvidbog om gennemførelsen af det indre marked eller i forhold til 1993, hvor det indre marked blev indført. Nu som dengang er et integreret marked uden grænser den bedste måde at øge den europæiske økonomis konkurrenceevne på. Et bedre fungerende indre marked for varer er derfor et helt afgørende element i den relancerede strategi for vækst og beskæftigelse, der skal gøre det muligt for EU at konkurrere og klare sig i en globaliseret økonomi, hvor vores vigtigste handelspartnere har store og fælles markeder. Disse fire initiativer er et vigtigt skridt i den retning. De udgør en væsentlig del af den nye strategi for det indre marked i det 21. århundrede.

[1] http://ec.europa.eu/internal_market/strategy/index_en.htm.

[2] SEK(2006) 1215 af 20.9.2006.

[3] Anden toårsrapport om anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse i det indre marked - KOM(2002) 419 endelig af 23. juli 2002.

[4] KOM(2006) 211 af 10.5.2006.