Meddelelse i henhold til artikel 5 i forordning (EØF) nr. 3975/87 af 14. december 1987(1) i sag COMP/38.284/D2 (Air France/Alitalia)

(2002/C 111/06)

(EØS-relevant tekst)

1. Begæringen fra Société Air France (Air France) og Alitalia Linee Aeree Italiane S.p.A. (Alitalia)

Ved brev af 12. november 2001 anmeldte Air France og Alitalia en række samarbejdsaftaler til Kommissionen med begæring om negativattest efter artikel 3, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 3975/87, subsidiært fritagelse efter samme forordnings artikel 5.

2. Aftalerne

Samarbejdsaftalen og gennemførelsesaftalerne hertil udgør et centralt element i Alitalias optagelse i Skyteam Alliance.

Via dette samarbejde, der skal iværksættes gradvis, sigter parterne mod at etablere en vidtrækkende og langsigtet strategisk bilateral alliance, hvis hovedformål er:

- at opbygge et europæisk "multi-hub"-system, dvs. et trafiksystem med flere knudepunkter baseret på parternes hovedlufthavne i Charles de Gaulle-lufthavnen i Paris, Fiumicino-lufthavnen i Rom og Malpensa-lufthavnen i Milano, for derigennem at få koblet deres verdensomspændende net sammen

- at koordinere parternes passagertrafik, bl.a. med omfattende brug af codesharing, koordinering af parternes rutenet i passagertrafikken, salg, indtægtsstyring, gensidig anerkendelse af deres respektive bonusprogrammer, koordinering af markedsføring og fælles ventesale i lufthavne

- at samarbejde på andre områder, bl.a. i fragttrafikken, inden for passagerhandling, vedligeholdelse, indkøb, catering, informationsteknologi, udvikling af flyflåde og flyindkøb, uddannelse af flypersonale og regnskabsføring.

Da formålet med alliancen mellem Air France og Alitalia er at etablere et multi-hub system for at få koblet deres verdensomspændende net sammen, vil samarbejdet være tættere i trafikken Frankrig/Italien, som omfatter alle ruter mellem Frankrig og Italien, der beflyves af Air France og/eller Alitalia, men ikke indenrigs- eller udenrigsflyvninger i tilslutning hertil. Aftalens § 2, stk. 1, beskriver det "grundlæggende" samarbejde, parterne vil indgå i, hvad angår flytransport af passagerer. Det tættere samarbejde i trafikken mellem Frankrig og Italien er beskrevet i § 2, stk. 2.

2.1. Generelt samarbejde inden for passagertrafikken

Codesharing, koordinering af rutenet og rutesamarbejde

Air France og Alitalia vil gøre omfattende brug af codesharing ved ruteflyvninger overalt i verden.

Parterne vil bestræbe sig på at koordinere deres flyplaner på en sådan måde, at ventetiden for passagerer, der skal videre med et andet fly, begrænses mest muligt.

Samarbejde om priser og salg

Priserne skal så vidt muligt koordineres, og parterne vil fastlægge nøglemarkeder, for hvilke der skal udvikles en fælles prispolitik.

Parterne vil fortsat have hver deres salgspersonale på deres respektive markeder, men deres salgspolitik skal koordineres. De vil sammen udvikle nye salgs- og kundeserviceværktøjer, bl.a. websites, elektronisk billetudstedelse og lufthavnskiosker.

Gensidig anerkendelse af de respektive bonusprogrammer

Parterne har indgået to aftaler om gensidig anerkendelse af deres respektive bonusprogrammer. De to enslydende aftaler giver medlemmer af den ene parts bonusprogram ret til at optjene og bruge point på flyvninger med den anden part.

2.2. Samarbejde på ruterne mellem Frankrig og Italien inden for passagertrafikken

På ruterne mellem Frankrig og Italien vil parterne ud over det ovenfor beskrevne generelle samarbejde også aftale afgange og dele kapacitet og indtjening.

Kapacitetsdeling og aftaler om afgange

Parterne vil dele passagerkapaciteten på disse ruter. De nærmere enkeltheder i forbindelse med deres indbyrdes kapacitetsjusteringer i de kommende fire år vil blive fastlagt i en forretningsplan, både med hensyn til antal flyafgange og størrelsen af de fly, hvert selskab indsætter på hver flyvning.

Indtægtsdeling

Air France og Alitalia agter at dele indtægterne på disse ruter. De har aftalt en konvergensplan, der efter tre års forløb skal føre til, at indtægterne deles mellem dem i forholdet 50/50.

2.3. Samarbejde i fragttrafikken

Parterne vil også samarbejde inden for fragttrafikken i hele verden. De har aftalt en kortsigtet arbejdsplan gående ud på koordinering af afgange og kapacitet og udvikling af hub-forbindelser med det formål at forbedre parternes lastfaktorer, fælles prissætning og salg og undersøgelse af mulighederne for at oprette fælles kontaktsteder for kunderne.

2.4. Samarbejde om groundhandling

Parterne vil udnytte alle synergifordele inden for deres groundhandling. De vil bestræbe sig på at udføre groundhandling for hinanden, hvor det kan betale sig, rationalisere deres respektive strukturer, samle deres faciliteter i lufthavnene og koordinere deres groundhandling for at opnå skalafordele.

3. Parternes argumenter til støtte for deres begæring

3.1. Forbedring af flytrafikken og fremme af den økonomiske udvikling

Parterne gør gældende, at deres net supplerer hinanden:

- Air France har base i Charles de Gaulle-lufthavnen i Paris. Alitalia har hovedkvarter i Rom, med Fiumicino som hovedlufthavn, og har også betydelige aktiviteter i Milano med base i Malpensa. Disse hovedlufthavne og deres bagland er komplementære, hvilket vil sætte parterne i stand til at udnytte deres ressourcer bedre og sikre "naturlige trafikstrømme via naturlige hovedlufthavne", både i og uden for Europa. F.eks. vil passagerer, der rejser fra Skandinavien til Grækenland, blive i stand til at vælge den flyafgang, der passer dem bedst via enhver af de tre hovedlufthavne.

- Desuden har Air France et bedre udbygget rutenet mellem Europa og Nordamerika, Fjernøsten og Afrika syd for Sahara. Bortset fra at Alitalia har et stort antal destinationer i Sydeuropa, består selskabets rutenet især af ruter mellem Europa og Nordafrika, Mellemøsten og Latinamerika.

Parterne fremfører også, at et multi-hub system frembyder fordele fremfor et single-hub system. Et single-hub system begrænser de fordele, der kan opnås i relation til optimering af trafiktætheden og/eller antallet af destinationer - eftersom infrastrukturerne og driftskapaciteten ligger fast, er alle flyselskaber nødt til at træffe et valg mellem indførelse af nye destinationer eller flere afgange på eksisterende destinationer. Alliancen mellem Air France og Alitalia vil resultere i en sammenlægning af rutenet baseret på forskellige hovedlufthavne og skulle derved føre til en mere rationel kapacitetsudnyttelse. Der kan opnås besparelser, når en højere trafiktæthed retfærdiggør brugen af større fly og belægningsfaktoren øges, hvorved flyselskabernes omkostninger pr. passager reduceres.

Et af alliancens mål er at få mindsket omkostningerne for at bevare konkurrencedygtigheden. Parterne forventer, at alliancen vil give betydelige synergieffekter og omkostningsbesparelser inden for stationsaktiviteter (herunder groundservice, passagerservice og ventesale) og salg.

På de allerede eksisterende ruter forventer parterne at kunne øge antallet af afgange og/eller størrelsen af flyene. På mellemlang sigt regner de med at kunne åbne nye ruter. Antallet af tilslutningsmuligheder og direkte forbindelser mellem to destinationer vil også blive øget. Med en effektiv brug af hyppige tilslutningsflyvninger mellem hovedlufthavnene og i samarbejde med deres regionale partnere forventer parterne at kunne opbygge en kritisk masse i deres hovedlufthavne.

Ifølge parterne vil alliancen selv på kortere ruter som ruterne mellem Frankrig og Italien primært resultere i øget effektivitet, fordi de vil være fælles om at anvende den bedste og mest rationelle praksis og eliminere overlapninger.

3.2. Forbrugerne får del i fordelene ved samarbejdsaftalen

Ifølge parterne vil alliancen gavne flypassagerer og fragtkunder på mindst fire områder:

- Flere destinationer og tilslutningsmuligheder. Air France vil tilføre Alitalias rutenet 110 nye destinationer, ikke blot i Frankrig, men også i Det Forenede Kongerige, Caribien, Fjernøsten og Afrika. Alitalia vil tilføre Air Frances rutenet 21 nye destinationer. Ud over mange italienske byer er der tale om nye destinationer i Afrika, Mellemøsten og det sydøstlige Europa.

- Lavere priser. Eftersom alliancen vil resultere i omkostningsbesparelser i kraft af parternes mere effektive drift, vil passagererne komme til at nyde godt af lavere priser på alliancens flyvninger.

- Fordele i relation til bonusprogrammer. Alitalias og Air Frances bonusmedlemmer får adgang til begge selskabers programmer og dermed bedre muligheder for at opnå rabatter og gratisbilletter.

- Mere brugervenlige og sømløse flyvninger. Alliancen vil sætte parterne i stand til at optimere deres flyplaner, navnlig på ruterne mellem Frankrig og Italien, således at der opnås en bedre fordeling af afgange. Det vil give kunderne større valgmuligheder og gøre det lettere for dem at planlægge rejser. Kunderne får adgang til et større udvalg af ruter til en given destination (f.eks. ved at flyve via forskellige hovedlufthavne) og større valgmuligheder mellem afgange og flere online-forbindelser. Forenklinger i reservationer, check-in og bagagehåndtering vil desuden afkorte rejsetiden og give kunderne en bedre oplevelse. I kraft af rationaliseringer vil kunderne ikke længere skulle bevæge sig fra den ene terminal til den anden ved mellemlandinger. De vil få bedre adgang til ventesale.

3.3. Samarbejdsaftalerne pålægger ikke parterne nogen begrænsninger, der ikke er nødvendige for at nå de med aftalen tilstræbte mål

Parterne gør for det første gældende, at alliancen er nødvendig for dem selv. Air France og Alitalia er udsat for en stadig hårdere konkurrence fra et stort antal europæiske og andre flyselskaber i forbindelse med den igangværende liberalisering af luftfarten. Hverken Air France eller Alitalia ville være i stand til på egen hånd at udvikle sig tilstrækkeligt til at kunne tage konkurrencen op med andre store flyselskaber, hvoraf mange allerede er med i stærke alliancer.

For det andet mener parterne, at deres samarbejde er det eneste middel til at opnå de fordele, alliancen giver. Den voksende efterspørgsel efter mere omfattende rutenet og hurtigere forbindelser kan kun dækkes ved at indføre multi-hub systemer, og det kan ikke gøres uden et vidtrækkende samarbejde mellem flyselskaberne. Kun ved at koordinere deres flyflåder og rutenet vil parterne kunne øge tilslutningsmulighederne og flyve rentabelt på de marginale, tynde ruter. Selv om parterne måske ville kunne nedbringe omkostningerne uden at indgå en samarbejdsaftale, må alliancen i kraft af sammenlægningen af betydelige materielle, menneskelige og finansielle ressourcer antages at give langt større besparelser.

For det tredje er indgående samarbejde på de strategisk vigtige ruter mellem Frankrig og Italien afgørende for alliancens succes. Parterne fremfører, at kunderne vil få størst mulige fordele ved de fælles trafikprogrammer på disse ruter og gennem den optimering af kapacitet, antal afgange og afgangstider, der opnås, uanset hvilken af de to parter der flyver. For at maksimere forbindelsestrafikken er parterne nødt til at øge kapaciteten, tilbyde tilstrækkeligt mange afgange og lægge flyvningerne på de bedste tidspunkter af hensyn til tilslutningsmulighederne i deres respektive hovedlufthavne. Effektiv fælles flyplanlægning og omkostningssænkning kan kun opnås gennem et joint venture, der indebærer deling af overskuddet.

Ifølge parterne er formålet med alliancen ikke at styrke deres position, hvad angår passagertrafikken mellem Frankrig og Italien. Aftalen tager derimod sigte på at forbedre dækningen og effektiviteten i parternes rutenet, således at begge flyselskaber kan beflyve flere destinationer mere effektivt. Frankrig/Italien-ruternes betydning for alliancen ligger ikke i den direkte trafik mellem to punkter, men i den feedertrafik, der udgår fra hvert flyselskabs hovedlufthavn til en række destinationer, navnlig på lange ruter. Ifølge parterne er ruteoverlapningerne mellem Frankrig og Italien tilfældige og uundgåelige bivirkninger ved denne type aftale, og deres konkurrencemæssige betydning er minimal, når man ser dem i lyset af transaktionen som helhed.

3.4. Samarbejdsaftalen giver ikke parterne mulighed for at udelukke konkurrencen på en væsentlig del af noget marked

Parterne mener ikke, at allianceaftalerne udelukker konkurrencen, hverken på ruterne mellem Frankrig og Italien eller i deres samlede verdensomspændende rutenet. Tværtimod vil alliancen skabe øget konkurrence i Europa ved at sætte parterne i stand til at konkurrere effektivt med stærkere alliancer.

Specielt med hensyn til ruterne mellem Frankrig og Italien fremfører parterne, at af de tæt ved 70 ruter mellem Frankrig og Italien, som beflyves af mindst et flyselskab (hvoraf mere end halvdelen beflyves af mindst et ruteselskab), er der kun seks, som begge parter flyver på(2). På langt størsteparten af ruterne mellem Frankrig og Italien kan alliancen ikke føre til nogen udelukkelse af konkurrencen. På langt størsteparten af disse ruter gælder, at parterne enten ikke konkurrerer med hinanden eller konkurrerer med andre flyselskaber. Desuden finder parterne, at der er et stort potentiale for nye selskabers indtrængning på de overlappende ruter såvel som på andre ruter mellem Frankrig og Italien. Disse aktuelle og potentielle konkurrenter vil sikre en fortsat konkurrence på ruterne mellem Frankrig og Italien.

4. Konklusion

Kommissionen har umiddelbart fastslået, at de omhandlede aftaler falder ind under traktatens artikel 81, stk. 1, men har ikke taget stilling til, om artikel 81, stk. 3, kan bringes i anvendelse. I overensstemmelse med artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 3975/87 opfordrer Kommissionen hermed alle interesserede til senest 30 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse at fremsætte deres bemærkninger angående samarbejdsaftalen mellem Air France og Alitalia til: Europa-Kommissionen Generaldirektoratet for Konkurrence

Kontor COMP/D/2

Kontor J-70, 2/234 B - 1049 Bruxelles/Brussel Fax (32-2) 296 98 12 E-post: Eduardo.Martinez-Rivero@cec.eu.int eller Michel.Lamalle@cec.eu.int.

(1) EFT L 374 af 31.12. 1987, s. 1.

(2) Der er tale om ruterne Paris-Rom, Paris-Milano, Paris-Venedig, Paris-Bologna, Paris-Napoli og Milano-Lyon.