Særberetning Mindst én ud af fem euro 
fra EU-budgettet skal 
bruges på klimaindsatsen:  
Der er sat ambitiøse tiltag 
i værk, men der er en 
alvorlig risiko for, at målet 
ikke kan nås DA 2016  nr. 31
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
Kontakt:  eca.europa.eu/da/Pages/ContactForm.aspx
Websted:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditors
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren (http://europa.eu)
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2016
Print ISBN 978-92-872-6489-3 ISSN 1831-0796 doi:10.2865/162271 QJ-AB-16-033-DA-C
PDF ISBN 978-92-872-6507-4 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/98371 QJ-AB-16-033-DA-N
EPUB ISBN 978-92-872-6510-4 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/919643 QJ-AB-16-033-DA-E
© Den Europæiske Union, 2016
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Printed in Luxembourg
Mindst én ud af fem euro 
fra EU-budgettet skal 
bruges på klimaindsatsen:  
Der er sat ambitiøse tiltag 
i værk, men der er en 
alvorlig risiko for, at målet 
ikke kan nås
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)SærberetningDA 2016  nr. 31
02
 Revisionsholdet
Revisionsrettens særberetninger præsenterer resultaterne af forvaltningsrevisioner og juridisk-kritiske revisioner ved -
rørende specifikke EU-budgetområder eller forvaltningsspørgsmål. Med henblik på at opnå maksimal effekt udvælger 
og udformer Revisionsretten sine revisionsopgaver under hensyntagen til de risici, der knytter sig til forvaltningens 
resultatopnåelse eller regeloverholdelsen, de pågældende indtægters eller udgifters omfang, den fremtidige udvik -
ling samt den politiske og offentlige interesse.
Denne beretning blev vedtaget af Revisionsafdeling I, hvis speciale er bæredygtig anvendelse af naturressourcer. Revi -
sionsarbejdet blev udført under ledelse af Phil Wynn Owen, medlem af Revisionsretten og formand for Afdeling I, og 
Kersti Kaljulaid, tidligere medlem af Revisionsretten. Den opgaveansvarlige var Bertrand Tanguy, og Tomasz Pleba -
nowicz var stedfortrædende opgaveansvarlig. Revisionsholdet bestod af Katharina Bryan, Peeter Latti, Alain Vansilliette, 
Angharad Weatherall, Armando Do Jogo, Michał Machowski, Vivi Niemenmaa, Olivier Prigent, Carlos Sanchez Rivero, 
Frédéric Soblet, Klaus Stern, Dana Moraru og Maria Ploumaki. Hannah Critoph ydede bistand i forbindelse med  
udarbejdelsen af beretningen.
Fra venstre til højre: P . Wynn Owen, H. Critoph, F. Soblet, K. Bryan, A. Do Jogo, B. Tanguy, O. Prigent, 
T. Plebanowicz, C. Sanchez Rivero, A. Weatherall, M. Machowski, V. Niemenmaa, K. Kaljulaid.
03
 Indhold
Punkt
 Glossar og forkortelser
I - VIII Resumé
1 - 14 Indledning
15 - 23 Revisionens omfang og revisionsmetoden
24 - 90 Bemærkninger
24 - 64 Samlet set er der sket fremskridt, men der er en alvorlig risiko for, at 20 %-målet ikke vil blive nået
25 - 33 Der er tale om en samlet forpligtelse, og nogle finansieringsinstrumenter forventes at bidrage med mere 
end 20 %
34 - 38 Kommissionens overvågningsmetode bygger på internationale metoder, men har svagheder
39 - 48 Der er samlet set sket fremskridt med hensyn til at nå målet, men rapporteringen er kun delvis pålidelig og 
har ikke tilstrækkelig fokus på resultater
49 - 51 Der er en alvorlig risiko for, at målet ikke vil blive nået
52 - 54 Der mangler en solid begrundelse for antagelserne vedrørende de direkte landbrugsbetalingers bidrag til 
opfyldelsen af klimamålet
55 - 59 Anvendelse af et andet sæt vægtningskoefficienter baseret på internationalt etablerede metoder 
i forbindelse med Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne ville reducere 
klimafinansieringen med 40 %
60 - 64 Forskningsfinansieringens bidrag halter betydeligt bagefter, og en hurtig reaktion er nødvendig
65 - 90 I nogle europæiske struktur- og investeringsfonde er klimafinansieringen større og mere 
fokuseret end i andre, hvor det generelt er »business as usual«
68 - 75 De større klimatildelinger under EFRU og Samhørighedsfonden viser, at der kan sættes mere fokus på 
klimaet
76 - 79 Den Europæiske Socialfonds potentielle bidrag til klimaindsatsen - der kan opnås mere
04 Indhold 
80 - 87 Der er ingen betydelige ændringer i udgifterne under den fælles landbrugspolitik, selv om der findes gode 
praksis inden for udvikling af landdistrikter
88 - 90 Der er kun i meget begrænset omfang sat øget fokus på klimaindsatsen inden for Den Europæiske Hav- og 
Fiskerifond
91 - 109 Konklusioner og anbefalinger
 Bilag  —  Matrix over koefficienter anvendt af Revisionsretten vedrørende politikken for 
udvikling af landdistrikter
 Kommissionens svar
05
 Glossar  
og forkortelser
De europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) : De europæiske struktur- og investeringsfonde 
er fem særskilte fonde, hvis mål er at reducere regionale skævheder i Unionen, og hvis politikrammer fastsættes 
for den syvårige budgetperiode under den flerårige finansielle ramme. Fondene er: Den Europæiske Fond for 
Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond 
for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF).
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) : Den Europæiske Fond for Regionaludvikling har til formål 
at styrke den økonomiske og sociale samhørighed i Den Europæiske Union ved at udligne de største regionale 
skævheder. Dette sikres gennem finansiel støtte til etablering af infrastruktur og til produktive investeringer 
i jobskabelse, hovedsagelig rettet mod virksomheder.
Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) : Den Europæiske Garantifond for Landbruget yder finansiering 
til direkte landbrugsbetalinger, til forvaltning af landbrugsmarkederne og til en række andre formål, herunder 
veterinær- og plantesundhedsforanstaltninger, fødevareprogrammer og oplysningsaktiviteter.
Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) : Den Europæiske Hav- og Fiskerifond er fonden for EU’s hav- og 
fiskeripolitikker for 2014-2020. Den har til formål at hjælpe fiskerne med overgangen til bæredygtigt fiskeri og hjælpe 
kystsamfundene med diversificering af deres økonomier. Den finansierer også projekter, der skaber nye jobs og 
forbedrer livskvaliteten langs de europæiske kyster.
Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) : Den Europæiske Landbrugsfond 
for Udvikling af Landdistrikterne har til formål at hjælpe EU’s landdistrikter med håndteringen af en bred vifte af 
økonomiske, miljømæssige og sociale udfordringer.
Den Europæiske Socialfond (ESF) : Den Europæiske Socialfond har til formål at styrke den økonomiske og sociale 
samhørighed i Den Europæiske Union ved at forbedre beskæftigelsen og jobmulighederne - hovedsagelig gennem 
uddannelsesforanstaltninger - befordre et højt beskæftigelsesniveau og skabe flere og bedre job.
Direkte landbrugsbetalinger : Direkte betalinger ydes til landbrugere som indkomststøtte og som grønne 
betalinger for produktion af offentlige goder kombineret med krydsoverensstemmelse.
EU-klimakoefficienter : koefficienter, der anvendes på EU-midler til projekter, foranstaltninger eller aktioner. 
Koefficienterne beregnes på grundlag af OECD’s Riomarkører. Der anvendes en klimakoefficient på 0 %, 40 % eller 
100 % alt efter aktionens bidrag til modvirkning af eller tilpasning til klimaforandringer.
EU-prioriteter : mål for landdistriktsudvikling, der bidrager til gennemførelsen af Europa 2020-strategien 
for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Der er fastsat seks EU-prioriteter for landbrugs-, skovbrugs- og 
landdistriktsområdet, som hovedsageligt vedrører fremme af innovation og konkurrenceevne, genopretning og 
forbedring af økosystemer, støtte til overgangen til en klimaresistent lavemissionsøkonomi og fremme af social 
inklusion og fattigdomsbekæmpelse.
Fokusområder : Den Europæiske Union har fastsat seks prioriteter for udviklingen af landdistrikter. Disse er opdelt 
i 18 »fokusområder« for at sikre et bedre overblik over de enkelte prioriteters mål og lette programmeringen.
Foranstaltning : betegner i forbindelse med programmerne for udvikling af landdistrikter en række aktiviteter eller 
projekter, der bidrager til at opfylde en eller flere af EU’s prioriteter for landdistriktsudvikling.
Grønne betalinger : en komponent i de direkte landbrugsbetalinger, der støtter landbrugsmetoder, som er 
gavnlige for klimaet og miljøet. Det drejer sig bl.a. om afgrødediversificering, opretholdelse af permanente 
græsarealer og etablering af økologisk infrastruktur.
06 Glossar og forkortelser  
Horisont 2020 : EU’s forsknings- og innovationsprogram for 2014-2020.
Klimaindsats : aktioner til håndtering af klimaforandringer (kaldet »klimaindsats« i denne beretning).
Klimamainstreaming : Mainstreaming betyder, at klimaindsatsen integreres i EU’s politikker, instrumenter, 
programmer eller fonde, i stedet for at der oprettes et specifikt finansieringsinstrument.
Krydsoverensstemmelse : et system, der forbinder størstedelen af betalingerne under den fælles landbrugspolitik 
med landbrugernes overholdelse af grundlæggende regler om miljø, fødevaresikkerhed, dyresundhed og dyrevelfærd 
samt god landbrugs- og miljømæssig stand for jord.
LIFE-programmet : EU’s program for støtte til miljø-, naturbeskyttelses- og klimaprojekter i EU. Det aktuelle program 
gælder for 2014-2020.
Overvågning af klimarelaterede udgifter : overvågning af fremskridtene med hensyn til at opfylde 20 %-målet 
ved måling af fondenes finansielle bidrag til opfyldelsen.
Programmeringsdokumenter : programmer, hvor de overordnede strategiske mål i partnerskabsaftalerne mellem 
Kommissionen og de enkelte medlemsstater udmøntes i investeringsprioriteter, specifikke mål og konkrete tiltag. 
I forbindelse med politikken for udvikling af landdistrikter kaldes de programmer for udvikling af landdistrikter. 
I forbindelse med de andre europæiske struktur- og investeringsfonde kaldes de operationelle programmer.
Riomarkører : koder, der anvendes af OECD til at overvåge midler, der ydes med henblik på modvirkning af og 
tilpasning til klimaforandringer.
Samhørighedsfonden : Samhørighedsfonden har til formål at styrke EU’s økonomiske, sociale og territoriale 
samhørighed for at fremme bæredygtig udvikling. Samhørighedsfonden fokuserer på investeringer i miljø og 
transport, herunder områder med relation til bæredygtig udvikling og energi, som giver en positiv miljøvirkning.
07
 Resumé
I
Klimaforandringer udgør en af de største udfordringer, som Den Europæiske Union (EU) og verdens regeringer 
står over for i dag. For at kunne reagere på klimaforandringerne og dække de betydelige investeringsbehov, der er 
forbundet med dem, har EU forpligtet sig til at bruge mindst 20 % af sit budget i perioden 2014-2020 - én ud af fem 
euro - på klimaindsatsen. Dette mål er et element i EU’s førerposition på klimaområdet.
II
Målet om at bruge én ud af fem euro på klimarelaterede aktioner skal nås ved at integrere eller »mainstreame« 
klimaindsatsen i forskellige EU-finansieringsinstrumenter. Det betyder, at målet skal nås ved at integrere klima -
hensyn i de eksisterende politikområder og i anvendelsen af EU-budgettet, i stedet for at der oprettes ét specifikt 
finansieringsinstrument.
III
Vi forsøgte at fastslå, om det er sandsynligt, at målet om at bruge mindst 20 % af EU-budgettet på klimaindsatsen 
vil blive nået, og at den benyttede tilgang vil skabe merværdi ved at føre til større og mere fokuseret finansiering af 
klimaindsatsen.
IV
Vi konstaterede, at der var sat ambitiøse tiltag i værk, og at der samlet set var sket fremskridt med hensyn til at 
opfylde målet. Der er imidlertid en alvorlig risiko for, at 20 %-målet ikke kan nås uden yderligere bestræbelser på 
at håndtere klimaforandringerne. Arbejdet med opfyldelsen af målet har ført til større og mere fokuseret klima -
finansiering under Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og Samhørighedsfonden. Under Den Europæiske 
Socialfond, i landbruget, inden for udvikling af landdistrikter og på fiskeriområdet er der imidlertid ikke sket nogen 
betydelig omlægning i retning af en øget klimaindsats, og det er ikke alle de potentielle muligheder for at finan -
siere klimarelaterede aktioner, der er blevet udnyttet fuldt ud.
V
Ifølge Kommissionens tal har klimafinansieringen i gennemsnit udgjort 17,6 % af budgettet mellem 2014 og 2016. 
Kommissionen anslår, at der samlet set vil blive brugt 18,9 % på klimaindsatsen, og at 20 %-målet således ikke vil 
blive nået.
08 Resumé 
VI
Vi vurderede, at klimafinansieringens andel af budgettet skal forhøjes til et gennemsnit på 22 % i de resterende år 
af den aktuelle programmeringsperiode, dvs. 2017 til 2020, hvis det samlede mål på 20 % skal nås inden udgangen 
af 2020. Der er alvorlige risici, der kan gøre det svært at opnå dette på de områder, der leverer de største bidrag: 
landbrug, udvikling af landdistrikter og forskning. Anvendelse af internationalt etablerede metoder til beregning af 
klimafinansiering ville reducere bidraget fra landbrug og udvikling af landdistrikter med op til ca. 33 milliarder euro. 
På forskningsområdet halter Horisont 2020-programmet bagefter med hensyn til at nå sit mål om at bruge 35 % på 
klimaindsatsen og har på nuværende tidspunkt kun bidraget med 24 %. Kommissionen har ingen detaljeret hand -
lingsplan for, hvordan det tabte skal indhentes.
VII
Kommissionens tilgang til vurdering af klimafinansieringens omfang fokuserer på identificering af de planlagte 
udgifter. Planer fører imidlertid ikke nødvendigvis til faktiske udgifter, og denne tilgang vil ikke give omfattende 
oplysninger om de resultater, der opnås. Endvidere afspejler overvågningsmetoden ikke de fulde finansielle virk -
ninger af EU’s klimaudgifter gennem finansielle instrumenter, og den skelner heller ikke mellem modvirknings- og 
tilpasningsforanstaltninger.
VIII
Vores vigtigste anbefalinger går på, at der bør udarbejdes en solid flerårig konsolidering, etableres en omfattende 
rapporteringsramme og foretages en vurdering af de behov, der er forbundet med klimaforandringerne. Vi anbefa -
ler også, at overvurderinger korrigeres, at der udarbejdes handlingsplaner for områder, der halter bagefter, og at de 
faktiske udgifter og resultater overvåges. Endelig anbefaler vi, at alle potentielle muligheder undersøges for at sikre 
en yderligere, reel omlægning i retning af en øget klimaindsats.
09
 Indledning
01 
Klimaforandringer udgør en af de største udfordringer, som Den Europæiske 
Union (EU) og verdens regeringer står over for i dag. Jordens klima er under 
forandring, fordi der i atmosfæren er en højere koncentration af bestemte gasser, 
kaldet drivhusgasser. Disse gasser fungerer som et tæppe, der holder varmen fan -
get, så den opvarmer Jordens overflade. Dette kaldes »drivhuseffekten«1. Ca. 9 % af 
de drivhusgasser, der i 2012 blev udledt på verdensplan, stammede fra EU.
Klimaindsatsens to sider: modvirkning af og tilpasning 
til klimaforandringer
02 
Den politiske reaktion på klimaforandringer har to komplementære mål: mod -
virkning og tilpasning. Med den første tilgang - modvirkning  - forsøger man at 
tackle årsagerne til klimaforandringer ved at nedbringe udledningen af drivhus -
gasser, navnlig ved at reducere energiforbruget, forbedre energieffektiviteten og 
forhøje andelen af vedvarende energi. Denne tilgang omfatter også bestræbelser 
på at beskytte og forbedre mulighederne for at binde drivhusgasser2 og på at 
forbedre skovbrugs- og landbrugspraksis, der bevarer og binder CO2 i jorden og 
skovene.
03 
Vigtigheden af modvirkningsindsatsen fremgår af figur 1 . Her vises de overflade -
temperaturændringer, der forventes at finde sted i det 21. århundrede i forhold til 
gennemsnitstemperaturerne i sidste del af det 20. århundrede med et »business 
as usual«-scenario for CO2-emissioner3.
04 
Med den anden tilgang til klimaforandringer - tilpasning  - forsøger man at 
forudse de negative og eventuelt positive følger af de kommende klimaforan -
dringer og træffe passende foranstaltninger til at forhindre eller minimere den 
potentielle skade. Selv om der gennemføres modvirkningsaktioner, vil Jordens 
temperatur fortsat stige indtil mindst 2040 - uanset hvilket scenario for driv -
husgasemissioner man benytter4. Det betyder, at der selv i bedste fald vil skulle 
træffes tilpasningsforanstaltninger.1 Jf. IPCC [kerneforfatterteam, 
R.K. Pachauri og L.A. Meyer 
(red.)]: »Climate Change 2014: 
Synthesis Report. Contribution 
of Working Groups I, II and III 
to the Fifth Assessment Report 
of the Intergovernmental 
Panel on Climate Change«, 
Genève, Schweiz, 2014, s. 151.
2 Binding er en proces, hvorved 
drivhusgasser indfanges og 
lagres for en lang periode.
3 I »business as usual«-scenariet 
antages det, at 
udviklingstendenserne 
i fremtiden vil være de samme 
som i fortiden, og at der ikke 
foretages politikændringer.  
Jf. http://www.ipcc.ch/
ipccreports/tar/wg3/index.
php?idp=286 .
4 Syvende miljøhandlingspro -
gram (Europa-Parlamentets 
og Rådets afgørelse 
nr. 1386/2013/EU af 20. novem -
ber 2013) og IPCC 2013.
10 Indledning Figur 1Forventede overfladetemperaturændringer i EU - 2071-2100
Figuren viser de forventede ændringer i den årlige middeltemperatur for 2071-2100 sammenlignet med 1971-2000 (»business as usual«-CO2- 
emissioner). De forventede ændringer bygger på gennemsnittet af en række modeller, der benytter et højemissionsscenario, som er fastlagt af 
Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer.
Kilde:  Det Europæiske Miljøagentur
(http://www.eea.europa.eu/data-and-maps/figures/projected-change-in-annual-mean ).
4
0
°
3
0
°
2
0
°
1
0
°
0
°
5
0
°
4
0
°
60o°C
< 3
3 – 3,5 3,5 – 4 4 – 4,5 4,5 – 5 5 – 5,5 5,5 – 6> 6
11 Indledning 
05 
Tilpasningsforanstaltningerne afhænger af klimaforandringernes virkninger. Der 
er store geografisk betingede forskelle på disse virkninger. Der kan f.eks. være 
tale om oversvømmelser, stigninger i havvandstanden, tørke og ørkendannelse 
samt tab af biodiversitet (jf. figur 2 ).Figur 2
Kilde:  Det Europæiske Miljøagentur, 2012.De vigtigste observerede og forventede virkninger af klimaforandringerne i Europas 
hovedregioner
Nordeuropa
Meget større temperaturstigning end verdensgennemsnittet
Mindre sne, mindre isdækning på søer og /f_loderStørre /f_lodgennemstrømning
Arter /f_lytter mod nord
Stigning i dyrkningsudbytteMindre behov for energi til opvarmningStigning i vandkraftspotentialeStigende risiko for skader som følge af vinterstormeStigning i sommerturisme
Bjergområder
Større temperaturstigning end det europæiske gennemsnitMindre gletsjerareal og -volumen
Mindre bjergområder med permafrost
Plante- og dyrearter /f_lytter opad
Høj risiko for artsudryddelse i Alperegionerne
Stigende risiko for jorderosion
Fald i skiturisme
Central- og Østeuropa
Stigning i ekstreme varmetemperaturerFald i sommernedbørStigning i vandtemperaturerStigende risiko for skovbrandeFald i skovenes økonomiske værdiKystzoner og regionale have
Stigning i havvandstandenStigning i havover/f_ladetemperaturerStigning i havenes surhedsgradFiske- og planktonarter breder sig mod nordÆndringer i planteplanktonmiljøerneStigende risiko for over/f_iskningNordvesteurop
Stigning i vinternedbørStigning i /f_lodgennemstrømningArter /f_lytter mod nordMindre behov for energi til opvarmningStigende risiko for oversvømmelser fra /f_loder og haveArktis
Meget større temperaturstigning end verdensgennemsnittetMindre isdækning i Det Nordlige IshavMindre isdække i Grønland
Mindre områder med permafrost
Stigende risiko for tab af biodiversitetØget søtransport og udnyttelse af olie- og gasressourcer
Middelhavsområdet
Større temperaturstigning end det europæiskegennemsnitFald i den årlige nedbørFald i den årlige /f_lodgennemstrømningStigende risiko for tab af biodiversitetStigende risiko for ørkendannelseStørre vandbehov i landbrugetFald i dyrkningsudbytte Stigende risiko for skovbrandeFlere dødsfald som følge af hedebølger
Habitatudvidelse for sygdomsvektorer fra sydFald i vandkraftspotentialeFald i sommerturisme og potentiel stigningi turisme på andre årstider
12 Indledning 
06 
Den internationale aftale om klimaforandringer, der blev vedtaget i Paris i slut -
ningen af 2015, er den første bindende universelle aftale om bekæmpelse af klima -
forandringer5. Den fastlægger en ramme for gennemsigtig overvågning af landenes 
fremskridt med hensyn til at nå deres individuelle mål for drivhusgasreduktion6.
07 
Allerede før vedtagelsen af Parisaftalen havde EU forpligtet sig til at nedbringe 
sine emissioner med mindst 20 % i forhold til 1990-niveauet i 2020 og med 40 % 
i 2030. Derudover har EU fastsat et langsigtet mål for 2050 (jf. tekstboks 1 ). I hen -
hold til de seneste skøn7 lå EU’s samlede drivhusgasemissioner i 2014 ca. 24 % 
under 1990-niveauet. Dette kan dog delvis tilskrives effekten af den økonomiske 
krise.
EU’s forpligtelse til at bruge 20 % af sit budget på 
klimaindsatsen
08 
For at kunne dække de betydelige investeringsbehov, der er forbundet med 
klimaforandringerne, har EU forpligtet sig til at bruge mindst 20 % af sit bud -
get i perioden 2014-2020 - én ud af fem euro - på klimaindsatsen8. Dette mål er 
et element i EU’s førerposition på klimaområdet, som Kommissionen anså for 
absolut nødvendigt, hvis den internationale aftale om klimaforandringer skulle 
i hus i 20159. Vores skøn viser, at målet svarer til en forpligtelse på ca. 212 milliar -
der euro10. Ifølge Kommissionen vil denne forpligtelse tredoble den anslåede 
vejledende andel af klimarelaterede udgifter i EU’s budget, som var på 6 % til 7 % 
i perioden 2007-201311.
09 
Kommissionen besluttede at integrere eller »mainstreame« klimaindsatsen 
i samtlige politikområder, herunder i forskellige EU-finansieringsinstrumenter. 
I den forbindelse blev det fastsat som mål at bruge én ud af fem euro på klima -
indsatsen under EU’s flerårige finansielle ramme for 2014-202012. I stedet for at 
der oprettes ét specifikt finansieringsinstrument, skal målene for modvirkning af 
og tilpasning til klimaforandringer således nås ved at integrere klimahensyn i de 
eksisterende politikområder og i anvendelsen af EU-budgettet. Dette kan f.eks. 
opnås ved at øge udgifterne til de eksisterende klimarelaterede programmer, 
tilpasse de eksisterende programmer eller skabe nye programmer og elementer 
såsom udvælgelseskriterier, der er mere målrettede mod emner med relation til 
klimaforandringer.5 Parisaftalen træder i kraft på 
tredivtedagen efter den dato, 
hvor mindst 55 parter 
i konventionen, som i alt 
tegner sig for mindst ca. 55 % 
af de samlede globale 
drivhusgasemissioner, har 
deponeret deres ratifikations-, 
accept-, godkendelses- eller 
tiltrædelsesinstrumenter hos 
depositaren. Disse betingelser 
blev opfyldt den 
5. oktober 2016, da EU 
deponerede sin meddelelse 
om ratifikation. Aftalen træder 
i kraft den 4. november 2016. 
Pr. 17. oktober 2016 havde 81 
af de 197 parter i konventionen 
ratificeret aftalen ( http://
unfccc.int/paris_agreement/
items/9444.php ).
6 Artikel 13 i Parisaftalen 
i rapporten fra parternes 
konference under det 
21. møde, som blev afholdt 
i Paris fra den 30. november til 
den 13. december 2015, 
dateret den 29. januar 2016 
med referencen  
FCCC/CP/2015/10/add.1.
7 http://www.eea.europa.eu/
publications/
european-union-greenhouse-
gas-inventory-2016
8 KOM(2011) 500 endelig af 
29. juni 2011 »Et budget for 
Europa 2020«, del II, s. 13.
9 COM(2013) 167 final af 
26. marts 2013 »Den 
internationale aftale om 
klimaforandringer 2015: 
Udformningen af den 
internationale klimapolitik 
efter 2020«.
10 Beregnet som 20 % af 
1 062,6 milliarder euro, hvilket 
svarer til de samlede 
forpligtelser i løbende priser 
for den flerårige finansielle 
ramme for 2014-2020.
11 Jf. Generaldirektoratet for 
Klimas årlige aktivitetsrapport 
for 2014, s. 16.
12 Målet gælder ikke områder 
uden for EU-budgettet, f.eks. 
Den Europæiske Investerings -
banks udlånsaktiviteter. Den 
Europæiske Investeringsbank 
har selv fastsat som mål, at 
mindst 25 % af dens samlede 
udlån skal gå til klimaindsat -
sen, og at klimaindsatsens 
andel af dens investeringer 
i udviklingslande skal ligge på 
35 %.
13 Indledning 
Roller og ansvarsområder i forbindelse med 
mainstreaming af klimaindsatsen
10 
Kommissionens generaldirektorater er selv ansvarlige for at integrere klimaind -
satsen i deres individuelle udgiftsprogrammer og gennemføre den - i samarbejde 
med medlemsstaterne, når det er relevant.
11 
Generaldirektoratet for Klima leverer viden og vejledning om klimaindsatsen til 
andre generaldirektorater i Kommissionen.EU-mål for reduktion af drivhusgasemissioner
 οI 202013:
- 20 % reduktion af drivhusgasemissionerne (i forhold til 1990-niveauet)
- 20 % vedvarende energi i energiforbruget
- 20 % højere energieffektivitet.
 οI 203014:
- mindst 40 % reduktion af drivhusgasemissionerne (i forhold til 1990-niveauet)
- mindst 27 % vedvarende energi i energiforbruget
- et vejledende mål om at forbedre energieffektiviteten med mindst 27 % i forhold til prognoserne for 
fremtidens energiforbrug15.
 οI 205016 agter EU at have reduceret sine drivhusgasemissioner for alle hovedsektorer med mellem 80 % og 
95 % i forhold til 1990-niveauet.
13 KOM(2008) 30 endelig af 23. januar 2008 »To gange 20 % i 2020 - Europas muligheder i forbindelse med klimaændringerne« (klima- og 
energipakken for 2020).
14 COM(2014) 15 final af 22. januar 2014, »Politikramme for klima- og energipolitikken i perioden 2020-2030« (klima- og energirammen for 2030).
15 Energieffektivitetsmålet for 2030 vil blive revideret i 2020, formentlig til 30 %.
16 KOM(2011) 112 endelig af 8.marts 2011 »Køreplan for omstilling til en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi i 2050«. Det Europæiske Råd og 
Europa-Parlamentet godkendte i henholdsvis februar 2013 og marts 2013 denne tilgang på Kommissionens forslag.Tekstboks 1
14 Indledning 
12 
Generaldirektoratet for Budget koordinerer det forberedende arbejde vedrøren -
de tildelingen af ressourcer til klima i budgetterne og indsamler og fremlægger 
den relevante information. Kommissionens Generalsekretariat har en koordi -
nerende rolle og skal sikre overordnet konsekvens i EU-aktionerne, herunder 
mainstreamingspolitikkerne.
13 
Kommissionens og medlemsstaternes nøjagtige ansvarsområder varierer afhæn -
gigt af, om et politikområde er under delt forvaltning17 eller forvaltes direkte af 
Kommissionen. I sidstnævnte tilfælde forvalter Kommissionen selv programmer -
ne, og det gælder hovedparten af Horisont 202018 og LIFE-programmet19.
14 
I forbindelse med delt forvaltning vurderer Kommissionen de programmerings -
dokumenter, som medlemsstaterne har udarbejdet og indsendt, og godkender 
dem efter at have drøftet målene, aktionerne og de valgte indikatorer. Medlems -
staterne er ansvarlige for at udforme, gennemføre og overvåge programforan -
staltningerne. I programmerne under de europæiske struktur- og investerings -
fonde (ESI-fondene) er der angivet et vejledende støttebeløb til opnåelse af 
målet vedrørende klimaforandringer. I forbindelse med de direkte landbrugsbe -
talinger udregner Kommissionen dette beløb centralt.
Kort om konteksten for mainstreaming af klimaindsatsen
 οKlimaindsatsen skal både sikre en reduktion af drivhusgasemissionerne (modvirkningsforan -
staltninger) og en tilpasning til virkningerne af den globale opvarmning (tilpasningsforanstalt -
ninger). Begge typer foranstaltninger er nødvendige, og de supplerer hinanden.
 οEU spiller en afgørende rolle i forbindelse med den globale klimaindsats og bidrog til at sikre 
den ambitiøse internationale aftale, der blev indgået i Paris.
 οProcessen med at mainstreame klimaindsatsen i de eksisterende politikker og overvåge de 
klimarelevante udgifter kræver samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne.
 οFastsættelsen af målet om at bruge én ud af fem euro på EU-budgettet i 2014-2020 på klima -
indsatsen er én af de måder, hvorpå EU forsøger at øge EU-udgifternes klimarelevans.
 οFormålet med mainstreaming er at tage hensyn til forskellige EU-politikker og -programmer 
samt særlige geografiske forhold.17 Af områder under delt 
forvaltning kan navnlig 
fremhæves de europæiske 
struktur- og investeringsfonde 
og de direkte betalinger inden 
for den fælles landbrugspolitik.
18 Horisont 2020 -forsknings -
programmet forvaltes af 
Generaldirektoratet for 
Forskning. Ca. 25 % af 
Horisont 2020-budgettet 
forvaltes direkte af Kommissio -
nen, mens 75 % forvaltes af 
gennemførelsesorganer.
19 LIFE -udgiftsprogrammet 
forvaltes direkte af 
Generaldirektoratet for Miljø 
(underprogrammet for miljø) 
og Generaldirektoratet for 
Klima (underprogrammet for 
klima). Gennemførelsen af 
projektforvaltningen er dog 
uddelegeret til et agentur.
15
 Revisionens omfang 
og revisionsmetoden
15 
Vi forsøgte at fastslå, om det er sandsynligt, at målet om at bruge mindst 20 % 
af EU-budgettet på klimaindsatsen vil blive nået, og at den benyttede tilgang vil 
skabe merværdi.
16 
Mere specifikt forsøgte vi at besvare følgende spørgsmål:
- Er de iværksatte aktioner på rette vej mod at opfylde det samlede mål?
- Er det sandsynligt, at målet vil skabe merværdi ved at føre til større og mere 
fokuseret finansiering af klimaindsatsen?
17 
Vi fastlagde revisionskriterier vedrørende udformningen, gennemførelsen, over -
vågningen og evalueringen af EU’s udgifter til modvirkning af og tilpasning til 
klimaforandringer. Kriterierne blev udviklet på grundlag af EU’s politikdokumen -
ter, lovgivningen, Kommissionens retningslinjer, Rådets afgørelser, undersøgelser 
og andre publikationer. Vi rådførte os også med eksperter fra Organisationen for 
Økonomisk Samarbejde og Udvikling og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) 
med hensyn til mainstreamings- og overvågningsmetoder, og vi gennemgik den 
eksisterende litteratur.
18 
Figur 3  giver et overblik over de reviderede budgetområder og de reviderede 
enheder. De reviderede områder under Horisont 2020, samhørighedspolitikken, 
den fælles landbrugspolitik, fiskeripolitikken og LIFE-programmet tegner sig for 
ca. 78 % af de planlagte forpligtelser i den flerårige finansielle ramme for 2014-
2020 og ca. 85 % af den planlagte klimafinansiering i perioden.
16 Revisionens omfang og revisionsmetoden 
19 
I vores revisionsarbejde fokuserede vi på det overordnede system på kommissions -
niveau og på to områder under delt forvaltning: samhørighedspolitikken og den 
fælles landbrugspolitik. Tilsammen tegner disse områder sig for to tredjedele af 
EU-budgettet og tre fjerdedele af det samlede mål for klimafinansiering under 
den flerårige finansielle ramme for 2014-2020. Mellem oktober 2015 og februar 2016 
aflagde vi revisionsbesøg i Polen vedrørende samhørighedspolitikken og den fælles 
landbrugspolitik, i Tyskland og Rumænien vedrørende samhørighedspolitikken 
og i Frankrig og Spanien vedrørende den fælles landbrugspolitik. Vi udtog vores 
stikprøve under hensyntagen til udgifternes væsentlighed, drivhusgasemissio -
nernes omfang og tilpasningsudfordringerne. I hver medlemsstat gennemgik vi 
den generelle programmeringsramme, herunder programmer på nationalt og 
regionalt niveau20. På kommissionsniveau udførte vi tilsvarende revisionsarbejde 
vedrørende Horisont 2020, fiskeripolitikken og LIFE-programmet. Figur 3Oversigt over reviderede budgetområder og reviderede enheder
Frankrig, Polen 
og SpanienTyskland, Polen og 
RumænienMedlems-
staterneMedlems-
staterneMedlems-
staterneDG for KLIMA GD EMPLDG ENV DG MARE DG AGRI GD REGIO GD for Forskning  Koordineringsfunktioner:
Generalsekretariatet, GD for KLIMA
og GD for Budget
LIFE-programmetFiskeripolitikkenDen fælles 
landbrugspolitikSamhørigheds-
politikkenHorisont 2020
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
20 I forbindelse med 
samhørighedspolitikken blev 
de regionale programmer for 
Sachsen og Nordrhein-
Westfalen i Tyskland og 
Schlesien i Polen udvalgt til 
nærmere undersøgelse. 
I forbindelse med politikken 
for udvikling af landdistrikter 
blev de regionale programmer 
for Rhône-Alpes i Frankrig og 
Andalusien i Spanien 
undersøgt.
17 Revisionens omfang og revisionsmetoden 
20 
Vi indsamlede revisionsbevis ved hjælp af skriftlige spørgeskemaer, samtaler med 
medarbejdere i medlemsstaterne og Kommissionen samt dokument- og dataana -
lyser og gennemgik det ud fra revisionskriterierne.
21 
Denne beretning er også en opfølgning på, at Europa-Parlamentet i 2015 og 2016 
foreslog os at revidere, hvordan det aftalte klimamainstreamingsmål på 20 % 
bliver nået.
22 
Da vi stadig befinder os tidligt i udgiftsperioden 2014-2020, fokuserer denne 
beretning på de planlagte udgifter, ikke de faktiske udgifter på projektniveau. Vi 
analyserede ikke udgifter, der ikke var klimarelaterede, og vi undersøgte heller 
ikke de negative miljøvirkninger, som EU-støtte kan generere21. Tilsvarende var 
andre klimarelaterede udgifter uden for EU-budgettet ikke omfattet af revisio -
nen. Denne beretning indeholder således ikke en vurdering af EU-klimapolitik -
kernes overordnede virkninger, af EU’s resultater set i forhold til klima- og ener -
gimålene for 2020 og 2030 eller af det optimale niveau for EU’s klimafinansiering.
23 
Vi noterede endvidere eksempler på god praksis eller praktiske casestudier, hvor 
det var muligt.21 F.eks. fører finansiering af veje 
eller luftfart til øgede 
drivhusgasemissioner.
18
 Bemærkninger
Samlet set er der sket fremskridt, men der er en 
alvorlig risiko for, at 20 %-målet ikke vil blive nået
24 
I dette afsnit vurderes Kommissionens generelle tilgang til at integrere klimamå -
let i EU-budgettet og de hidtidige fremskridt. Vi undersøgte:
- om der var en plan for, hvordan det samlede mål skal nås
- om der er indført en hensigtsmæssig overvågningsmetode bygget på inter -
nationalt etablerede metoder (jf. f.eks. punkt 34-36)
- om fremskridtene var blevet indberettet på grundlag af pålidelige og rele -
vante oplysninger.
Der er tale om en samlet forpligtelse, og nogle 
finansieringsinstrumenter forventes at bidrage med mere 
end 20 %
25 
Vi undersøgte, om Kommissionen havde udarbejdet en plan for, hvilke budget -
områder der skal bidrage til at nå målet, og med hvor meget. Sådanne individu -
elle mål burde være fastsat for de specifikke budgetområder med udgangspunkt 
i en grundig vurdering af deres potentiale og investeringsbehov for at sikre, at 
der ydes støtte til investeringer, hvor der er mest brug for det. Samtidig burde der 
være taget højde for politikkernes reelle potentiale til at bidrage med gennemfø -
relse af klimarelaterede foranstaltninger, f.eks. på grundlag af deres hovedmål og 
organisering. Metoden til beregning af klimaudgifterne burde være baseret på et 
gennemsigtigt system.
26 
Målet om at bruge »mindst 20 %« af EU’s udgifter var et politisk valg (jf. punkt 8). 
Kommissionen begrundede mainstreamingen af klimaindsatsen, herunder det 
valgte niveau, med henvisning til sit mål om at reagere på udfordringen fra 
klimaforandringerne og på de betydelige investeringsbehov i forbindelse med 
klimaindsatsen, navnlig de aktioner, der er forbundet med opfyldelsen af klima- 
og energimålene for 2020. Vi fandt dog ikke noget klart bevis, der kvantificerede 
disse investeringsbehov.
19 Bemærkninger 
27 
Kommissionen har anslået, at 6 % til 7 % af EU’s budget i perioden 2007-2013 
blev brugt på klimaindsatsen (jf. punkt 8). Eftersom der i perioden 2007-2013 ikke 
fandtes en procedure for overvågning af klimaudgifterne, kunne vi ikke fastslå, 
om og i hvor høj grad det ville kræve en ekstra indsats i perioden 2014-2020 at nå 
op på 20 %.
28 
20 %-målet gælder for det samlede EU-budget i hele perioden 2014-2020. Der er 
således ikke tale om et årligt mål. Tabel 1  viser de vigtigste budgetområder, der 
bidrager til opfyldelsen af 20 %-målet. Tabel 1Reviderede budgetområder i den flerårige finansielle ramme for 2014-2020 og 
Kommissionens dertil knyttede klimafinansieringsprognoser
Revideret budgetområdePlanlagte udgifter  
2014-2020  
(milliarder euro)Planlagt  
klimafinansieringsmål  
2014-2020  
(%)Planlagt  
klimafinansiering  
2014-2020  
(milliarder euro)
Udgiftsområde 1a - Forskning (Horisont 2020) 74,9 ≥ 35,0 16,6
Udgiftsområde  1b - Samhørighedsfonden 63,3 28,4 18,0
Udgiftsområde 1b - Den Europæiske Socialfond 91,4 1,2 1,1
Udgiftsområde 1b - Den Europæiske Fond for Regionaludvikling 200,3 18,5 37, 0
Udgiftsområde 2 - Den Europæiske Garantifond for  
Landbruget (direkte landbrugsbetalinger)288,0 16,3 47, 0
Udgiftsområde  2 - Den Europæiske Landbrugsfond for  
Udvikling af Landdistrikterne99,5 5 7, 5 5 7, 2
Udgiftsområde 2 - Den Europæiske Hav- og Fiskerifond 6,4 15,6 1,0
Udgiftsområde  2 - LIFE 3,5 49,3 1,6
EU-BUDGETTET 1 062,6 ≥ 20,0 212,5
De reviderede budgetområders andel af EU-budgettet 7 7,9  % 84,5  %
Kilde:  Den Europæiske Revisionsrets skøn baseret på Kommissionens programudtalelser, programmeringsdokumenter, data fra Kommissionen, 
forordninger og den flerårige finansielle ramme for 2014-2020.
20 Bemærkninger 
29 
Vi konstaterede, at medlovgiverne, dvs. Europa-Parlamentet og Rådet, havde 
fastsat mål for flere vigtige budgetområder ved at indføre dem i lovgivningen om 
de respektive finansieringsinstrumenter (jf. figur 4 ). Disse mål er enten angivet 
i præamblen til lovteksterne eller fastsat som juridisk bindende mål til understøt -
telse af de planlagte mål, der er vist i  tabel 1 , og i sidstnævnte tilfælde udgør de 
en obligatorisk minimumstærskel. Figur 4Mål i forordninger til støtte for mainstreaming af klimaindsatsen
1  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1291/2013 af 11. december 2013 om Horisont 2020 - rammeprogram for forskning og 
innovation (2014-2020) og om ophævelse af afgørelse nr. 1982/2006/EF (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 104).
2  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 af 17. december 2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den 
Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (EUT L 347 af 
20.12.2013, s. 487).
3  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1293/2013 af 11. december 2013 om oprettelse af et program for miljø- og klimaindsatsen 
(Life) og om ophævelse af forordning (EF) nr. 614/2007 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 185).
4  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1301/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og 
om særlige bestemmelser vedrørende målet om investeringer i vækst og beskæftigelse og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1080/2006 
(EUT L 347 af 20.12.2013, s. 289).
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret, baseret på de respektive forordninger.
Horisont 2020
Den Europæiske 
Fond for
Regionaludvikling Fra mindst 12 % til mindst 20 % til at støtte overgangen til en 
lavemissionsøkonomi i alle sektorer
Artikel 4 i forordning (EU) nr. 1301/2013 om EFRU⁴LIFEDen Europæiske
Landbrugsfond for Udvikling 
af Landdistrikterne Mindst 30 % til klima- og miljøindsatsen
Artikel 59, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1305/2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne²Mindst 35 % til klimaindsatsen
Betragtning 10 i forordning (EU) nr. 1291/2013 om rammeprogrammet for forskning
og innovation 2014-2020¹
25 % til klimaindsatsen
Artikel 4, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1293/2013 om oprettelse af et program formiljø- og klimaindsatsen³
21 Bemærkninger 
30 
Vi konstaterede, at det er meningen, at de ressourcer, der genereres ved hånd -
hævelse af målene i lovgivningen, skal levere et betydeligt bidrag til at opfylde 
klimamålet. Vi anslog dette forventede bidrag til at udgøre 38 % af det beløb, der 
kræves for at nå det samlede mål om at bruge mindst 20 % af EU-budgettet på 
klimaindsatsen i perioden 2014-2020.
31 
Det forhold, at der ikke er fastsat specifikke mål i andre væsentlige dele af EU-bud -
gettet, gør det sværere for Kommissionen at nå 20 %-målet. På budgetområdet 
Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse findes der f.eks. tre beløbsmæssigt 
store programmer22, der i modsætning til Horisont 2020-programmet på samme 
budgetområde ikke har faste mål for klimafinansieringen.
32 
Der er imidlertid aldrig blevet udarbejdet en overordnet plan for, hvilke finansie -
ringsinstrumenter der kan bidrage, og med hvor meget (jf. punkt 26 og tabel 1 ). 
Det vil sandsynligvis vise sig, at den anvendte metode til at fastlægge klimabidra -
get fra grundlæggende forskellige udgiftsprogrammer ikke er optimal.
33 
Siden 2014 er de største bidrag til klimaindsatsen kommet fra den fælles land -
brugspolitik og samhørighedspolitikken (jf. figur 5 ). Fondene for landbrug og 
udvikling af landdistrikter, EGFL og ELFUL, spiller en afgørende rolle med hensyn 
til at nå målet. Kommissionen har anslået, at de vil bidrage med henholdsvis 
47 milliarder  euro og 57,2  milliarder  euro til klimafinansieringen. Kommissionen 
anslog, at 51,9 % af den planlagte klimafinansiering under den flerårige finansiel -
le ramme for 2014-2020 vil komme fra landbrugsfondene, selv om de kun udgør 
37,7 % af EU-budgettet.22 Det europæiske jordovervåg -
ningsprogram (kaldet 
Copernicus), Connecting 
Europe-faciliteten og 
programmet for virksomhe -
ders konkurrenceevne og små 
og mellemstore virksomheder. 
Kommissionen forventer, at 
disse tre programmer vil 
bidrage med 43 % af 
klimafinansieringen på dette 
budgetområde.
22 Bemærkninger 
Kommissionens overvågningsmetode bygger på 
internationale metoder, men har svagheder
34 
Nogle foranstaltninger har større virkning end andre, når det gælder modvirk -
ning af og tilpasning til klimaforandringer. Der skulle derfor udformes et system 
til bestemmelse af, hvilke aktioner der bidrog til at opfylde 20 %-målet. Kommis -
sionen valgte at bygge på en internationalt etableret metode, nemlig OECD’s 
»Riomarkører«, som kategoriserer udgifter i henhold til reglerne i  tabel 2 . EU’s 
overvågningsmetode er et system, der måler de forskellige finansieringsinstru -
menters og politikområders bidrag til klimaindsatsen ved hjælp af tre udgiftska -
tegorier. For at omdanne disse »Riomarkører« til økonomiske data blev EU-klima -
koefficienterne på 0 %, 40 % og 100 % anvendt på EU-udgifterne efter specifikke 
regler for de enkelte udgiftsområder. Figur 5Klimafinansiering i 2014-2016 fordelt på EU-budgetområder
Kilde:  Kommissionens programudtalelser vedrørende budgetforslagene for 2014, 2015 og 2016.Andre områder: 9 % Andre fonde vedrørende
naturressourcer (EHFF + LIFE): 1 %
Horisont 2020: 8 %
Samhørighedspolitikken
(EFRU + SF): 27 %Den fælles landbrugspolitik (EGFL + ELFUL): 55 %
23 Bemærkninger 
35 
De reviderede medlemsstater og generaldirektorater i Kommissionen anså 
brugen af disse tre klimakoefficienter for at være en pragmatisk tilgang til 
overvågning af klimaudgifterne. Vi fandt imidlertid to væsentlige svagheder 
i overvågningssystemet:
- På nogle områder blev EU-klimakoefficienterne ikke systematisk anvendt 
under hensyntagen til det forsigtighedsprincip (jf. punkt 51-59), som Verdens -
banken har udformet for at undgå overvurderinger med hensyn til klimafi -
nansiering (jf. tekstboks 2 ). Dette medførte, at de tildelte beløb til klimaind -
satsen blev overvurderet.
- Forordningen om de europæiske struktur- og investeringsfonde fastlægger 
en tilgang, der afviger fra OECD-kategorierne: 100 %-koefficienten anven -
des på støtte, der bidrager betydeligt til opfyldelsen af klimamålene, mens 
40 %-koefficienten anvendes på støtte, der bidrager moderat. Når den højeste 
koefficient anvendes på bidrag, der blot er »betydelige«, og ikke forbeholdes 
aktiviteter, der har klima som primært mål, øges antallet af tilfælde, hvor den 
højeste koefficient kan bruges. Det skaber en risiko for, at de klimarelaterede 
beløb bliver overvurderet.Tabel 2OECD’s kategorier og EU’s klimakoefficienter
OECD EU
Kategorier Aktivitetskategorier EU-klimakoefficienterEksempel:  
kriterier for de europæiske struktur-  
og investeringsfonde
2Udgifter til aktiviteter med klima som 
hovedmål  (primært mål).100 %Støtten bidrager betydeligt  til opfyldelsen af 
klimamålene.
1Udgifter til aktiviteter med klima som 
et betydeligt mål, men ikke som 
hovedmål .40 %Støtten bidrager moderat  til opfyldelsen af 
klimamålene.
0Udgifter, der ikke sigter mod opfyldelse af 
klimamål.0 %Støtten bidrager slet ikke eller kun ubetydeligt til 
opfyldelsen af målene.
Kilder:  Håndbog vedrørende OECD-DAC’s klimamarkører, http://www.oecd.org/dac/stats/48785310.pdf ; artikel 8 i Europa-Parlamentets og 
Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for de europæiske struktur- og investeringsfonde (EUT L 347 
af 20.12.2013, s. 320).
24 Bemærkninger 
36 
Vi konstaterede svagheder i rapporteringsordningerne. I modsætning til andre 
internationale systemer (jf. tekstboks 2 ) indeholder EU’s overvågningssystem 
ingen oplysninger om, hvor meget der bruges på modvirkning af og tilpasning til 
klimaforandringer23.23 Ifølge Kommissionen er den 
eneste undtagelse den 
klimafinansieringsovervågning, 
som foretages i forbindelse 
med eksterne instrumenter, 
og som Generaldirektoratet 
for Internationalt Samarbejde 
og Udvikling rapporterer til 
OECD. Dette område 
revideredes i særberetning 
nr. 17/2013 »EU’s 
klimafinansiering inden for 
rammerne af ekstern bistand« 
(http://eca.europa.eu ).Tekstboks 2Principper for klimafinansieringsovervågning udarbejdet af internationale aktører
De fælles principper for overvågning af finansiering til modvirkning af klimaforandringer, som er udarbejdet 
af de multilaterale udviklingsbankers24 fælles klimafinansieringsgruppe og den internationale klub for udvik -
lingsfinansiering, omfatter forsigtighedsprincippet , som foreskriver, at hvis der ikke foreligger data, skal 
enhver usikkerhed afhjælpes efter forsigtighedsprincippet, idet en undervurdering af klimafinansieringen 
foretrækkes frem for en overvurdering.
EIB har integreret dette princip i sine overordnede principper for registrering af udlån vedrørende klimaindsatsen:
Troværdighed : Registreringssystemet skal sikre fortsat troværdighed i EIB’s rapportering om klimaindsatsen, 
og derfor vil finansiering som hovedregel ikke blive medregnet, hvis der er tvivl eller usikkerhed om dens 
klimamæssige virkninger.
EIB’s andre overordnede principper fastlægger bl.a., at det så vidt muligt kun er de klimarelevante dele af 
projekter og programmer , der skal registreres, og at modvirkning og tilpasning  skal registreres separat.
24 Den Afrikanske Udviklingsbank, Den Asiatiske Udviklingsbank, Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling, Den Europæiske 
Investeringsbank, Den Interamerikanske Udviklingsbank og Den Internationale Finansieringsinstitution fra Verdensbankgruppen.
Kilde:  »Common Principles for Climate Mitigation Finance Tracking«, 31. marts 2015. Den Europæiske Investeringsbank: »EIB Climate Strategy - 
Mobilising finance for the transition to a low-carbon and climate-resilient economy«, 22. september 2015.
25 Bemærkninger 
25 COM(2014) 903 final af 
26. november 2014 »En 
investeringsplan for Europa«, 
s. 7, 10 og 11.
26 Kommissionens skøn ultimo 
2015, jf. særberetning 
nr. 19/2016 »Gennemførelse af 
EU’s budget gennem 
finansielle instrumenter - hvad 
man kan lære af programperi -
oden 2007-2013«, punkt 21 
(http://eca.europa.eu ).
27 Dette finansielle instrument, 
som er udviklet af Den 
Europæiske Investeringsbank 
og Kommissionen, er en del af 
LIFE-programmet og har som 
formål at bruge offentlige 
midler til at mobilisere private 
investeringer i aktiviteter 
vedrørende naturkapital.
28 Faciliteten til finansiering af 
naturkapital forventes at yde 
100-125  millioner  euro 
i finansiering mellem 2015 og 
2017.
29 SWD(2016) 299 final af 
14. september 2016, der 
ledsagede midtvejsgennem -
gangen af den flerårige 
finansielle ramme, 
COM(2016) 603 final.37 
I 2014 foreslog Kommissionen, at udgifterne via finansielle instrumenter inden for 
rammerne af de europæiske struktur- og investeringsfonde i programmeringspe -
rioden 2014-2020 mindst skulle fordobles25. Fra disse fonde vil der blive tildelt ca. 
21 milliarder  euro til finansielle instrumenter26. Formålet med sådanne finansielle 
instrumenter er, at de skal revolvere midlerne og have en multiplikatoreffekt, der 
genererer yderligere investeringer. F.eks. er EU-bidraget på 10  millioner  euro til 
faciliteten til finansiering af naturkapital27 i 2016 medregnet i klimaovervågnin -
gen. Men facilitetens reelle bidrag kunne være ti gange så stort28. Overvågningen 
af fremskridtene med hensyn til at opfylde 20 %-målet i EU’s kernebudget afspej -
ler ikke de fulde finansielle virkninger af EU’s klimaudgifter.
38 
Vi konstaterede samtidig, at bidraget til klimaindsatsen fra faciliteten til finansie -
ring af naturkapital potentielt er overvurderet. Det skyldes, at den også kan inve -
stere på områder, hvor klimaudgifter hverken er et hovedmål eller et betydeligt 
mål.
Der er samlet set sket fremskridt med hensyn til at nå målet, 
men rapporteringen er kun delvis pålidelig og har ikke 
tilstrækkelig fokus på resultater
39 
Det system, der bruges til at overvåge fremskridtene hen imod 20 %-målet, er in -
tegreret i Kommissionens årlige budgetprocedure. De enkelte generaldirektora -
ter fastlægger hver især overvågningens detaljeringsgrad og indberetter aggre -
gater til Generaldirektoratet for Budget. Både Generaldirektoratet for Budget og 
Generaldirektoratet for Klima overvåger fremskridtene på årsbasis.
40 
Klimafinansieringen har i gennemsnit udgjort 17,6 % af budgettet mellem 2014 
og 2016. Det arbejdsdokument fra Kommissionen, der ledsagede midtvejsgen -
nemgangen af den flerårige finansielle ramme29, vidner om fremskridt i disse år 
(jf. figur 6 ), idet Kommissionen anslog EU-budgettets samlede klimafinansiering 
til 13,6 % i 2014, 17,3 % i 2015 og 20,9 % i 2016. På grundlag af sit udkast til bud -
getforslag anslår Kommissionen, at klimafinansieringen i 2017 vil udgøre 19,3 %.
26 Bemærkninger 
41 
Kommissionen anerkendte i en årlig aktivitetsrapport fra 2015, at den ikke med 
sikkerhed kunne vurdere, om den var på rette vej mod at nå 20 %-målet for 
den flerårige finansielle ramme i perioden 2014-2020 som helhed30. Kommis -
sionen vurderede fremskridtene med hensyn til at opfylde 20 %-målet i midt -
vejsgennemgangen af den flerårige finansielle ramme, som blev offentliggjort 
den 14. september 2016. Den anslog, at 18,9 % af EU-budgettet vil blive brugt 
på klimaindsatsen. Vi konstaterede, at tallene for 2014 og 2015 i vid udstræk -
ning var baseret på skøn. Dette gjaldt navnlig for de europæiske struktur- og 
investeringsfonde.30 Jf. Generaldirektoratet for 
Klimas årlige aktivitetsrapport 
for 2015, s. 7.Figur 6Oversigt over planerne for klimarelaterede udgifter i 2014-2016
Klimaﬁnansieringens andel af EU-budgettet
0510152025
17,6 %20,9 %
17,3 %
13,6 %Mål
20 %
Gennemsnit
2014-20162016 2015 2014
Kilde:  Kommissionens data i midtvejsgennemgangen af den flerårige finansielle ramme for 2014-2020, SWD(2016) 299 final.
27 Bemærkninger 
42 
Dette var uundgåeligt, idet udgiftsinstrumenterne for den nye programmerings -
periode først lige var etableret, og der derfor stadig manglede en del oplys -
ninger, men disse begrænsninger gjorde det svært at sammenligne data for de 
enkelte år i perioden 2014-2016 (jf. figur 6 ). Derudover førte godkendelsen af de 
flerårige udgiftsprogrammer i 2015 automatisk til en højere klimafinansiering, 
fordi deres klimarelaterede planer dermed blev indført i systemet. Det betyder, 
at udviklingen mellem 2014 og 2016 ikke kan betragtes som en tendens for hele 
perioden.
43 
På fiskeriområdet er medlemsstaterne ikke forpligtede til at indberette deres 
planlagte klimaforanstaltninger til Kommissionen før 2016. Indtil de gør det, vil 
det ikke være muligt for Generaldirektoratet for Maritime Anliggender og Fiskeri 
at kontrollere rigtigheden af det vejledende bidrag til opfyldelse af klimamålene, 
som medlemsstaterne har anført i deres operationelle programmer.
44 
Der har indtil videre ikke eksisteret værktøjer, der kunne sikre en flerårig, kon -
solideret opdatering vedrørende status for hele EU-budgettet. Kommissionen 
har for nylig ajourført dataene om klimarelevante udgifter for hele finansierings -
perioden i forbindelse med midtvejsgennemgangen af den flerårige finansielle 
ramme.
45 
Der er en iboende risiko i den etablerede tilgang, fordi den fokuserer på planerne 
for de fremtidige udgifter. De planlagte udgifter til klimaindsatsen bliver imidler -
tid ikke nødvendigvis til faktiske udgifter. Vi så i forbindelse med denne revision 
ikke på de faktiske udgifter, og generelt findes der endnu ingen oplysninger om 
faktiske udgifter, men vi fandt tilfælde, der illustrerede denne iboende risiko. Ved 
sammenligning af de faktiske udgifter på projektniveau med planerne i LIFE-pro -
grammet konstaterede vi, at de valgte LIFE-projekter stod for EU-klimafinansiering 
svarende til 34 % af de samlede EU-midler til LIFE. Dette var betydelig mindre end 
de 49,3 %, der i budgetdokumenterne var angivet som det forventede niveau.
28 Bemærkninger 
31 Kommissionen har f.eks. 
henvist til sine erfaringer med 
nogle værktøjer inden for 
budgettet (f.eks. CO2MPARE) 
og tilgange, der benyttes af 
EIB, Verdensbanken og andre 
internationale finansielle 
institutioner samt private 
investorer (f.eks. SEI-målinger, 
IIGCC).46 
Dette illustrerer behovet for, at myndighederne revurderer den planlagte klimafi -
nansiering, så snart de er tilstrækkelig sikre på arten af deres kommende udgifter, 
og undgår ekstra administrative omkostninger. Kommissionen har endnu ikke 
udviklet en procedure for dette.
47 
Endvidere fokuserer Kommissionens tilgang til opfyldelsen af 20 %-målet ude -
lukkende på finansielle data. Kun for nogle dele af budgettet foreligger der 
oplysninger om, hvilke resultater finansieringen skal sikre eller har sikret, f.eks. 
reduktioner af drivhusgasemissionerne. De foreliggende oplysninger er desuden 
ikke sammenlignelige, hvilket gør det svært at konsolidere resultater fra forskelli -
ge områder.
48 
Under Den Europæiske Fond for Regionaludvikling er medlemsstaterne ikke for -
pligtede til at benytte sig af de fælles outputindikatorer for reduktion af drivhus -
gasemissioner, undtagen i forbindelse med energiinvesteringer. Medlemsstater -
ne kan vælge at bruge indikatorer på andre områder, men vi konstaterede, at det 
ikke var alle de reviderede medlemsstater, der gjorde det. Endvidere bliver der 
brugt forskellige metoder og værktøjer31 til at beregne drivhusgasemissioner og 
-reduktioner. Flere af medlemsstaternes myndigheder er i gang med at udvikle 
værktøjer til beregning af emissioner i forbindelse med bestemte projekttyper, 
f.eks. projekter vedrørende klimavenlig transport under Den Europæiske Fond for 
Regionaludvikling. Der mangler derfor oplysninger om, i hvor høj grad klimarela -
terede aktioner kan bidrage til at nedbringe CO2-emissionerne, og de tilgængeli -
ge data kan muligvis ikke sammenlignes medlemsstaterne imellem. I de tilfælde, 
hvor der var indikatorer, konstaterede vi, at de fokuserede på modvirkning i ener -
gisektoren, og at der sjældent fandtes tilpasningsrelaterede indikatorer.
29 Bemærkninger 
Der er en alvorlig risiko for, at målet ikke vil blive nået
49 
Vi vurderede, at klimafinansieringens andel af budgettet skal forhøjes til et gen -
nemsnit på 22 % i de resterende år af den aktuelle flerårige finansielle ramme, 
dvs. 2017 til 2020, hvis det samlede mål på 20 % skal nås inden udgangen af 2020. 
Dette svarer til Generaldirektoratet for Klimas skøn32. Sammenlignet med perio -
den 2014-2016 kræver det en større indsats i perioden 2017-2020. I midtvejsgen -
nemgangen anslås det imidlertid, at der vil blive brugt 18,9 % på klimaindsatsen 
i perioden 2014-2020.
50 
Vi gennemførte også en analyse for at vurdere Kommissionens prognose. Ud fra 
den antagelse, at områderne med den største klimafinansiering (jf. tabel 1 ) fak -
tisk leverer den forventede finansiering, anslog vi, at de områder af EU-budget -
tet, der ikke er anført i  tabel 1 , i perioden 2014-2020 skal levere en klimafinansie -
ring på 18,2 %33. Det vil betyde, at indsatsen skal fordobles på disse områder34. Vi 
fandt ingen dokumentation for, at Kommissionen var ved at øge sine bestræbel -
ser på disse områder, og for, hvordan en sådan fordobling kunne gennemføres.
51 
Der er endvidere en række alvorlige risici, der kan påvirke de forventede bidrag 
på de områder, som er anført i  tabel 1 , og som skal levere størstedelen af den 
planlagte klimafinansiering under den flerårige finansielle ramme for 2014-2020. 
De største risici undersøges sektor for sektor i de tre følgende sektioner:
- Antagelserne vedrørende de direkte landbrugsbetalingers største bidrag til 
opfyldelsen af klimamålet er ikke tilstrækkelig begrundede, og det kan føre 
til en overvurdering (punkt 52-54).
- Anvendelsen af EU-klimakoefficienter har ført til en overvurdering af klimabi -
draget fra foranstaltningerne til udvikling af landdistrikter (punkt 55-59).
- Vi justerede klimabidragene fra de direkte landbrugsbetalinger og foranstalt -
ningerne til udvikling af landdistrikter, hvor det var nødvendigt i henhold til 
forsigtighedsprincippet (jf. punkt 54 og 58). Disse justeringer ville reducere 
landbrugets klimafinansiering med op til ca. 33  milliarder  euro, svarende til 
ca. 15 % af det samlede mål.
- Horisont 2020 halter bagefter med hensyn til at nå sit 35 %-mål, og det vil 
kræve en indsats at indhente det tabte (punkt 60-64).32 Jf. grafen i Generaldirektoratet 
for Klimas årlige 
aktivitetsrapport for 2015, s. 12.
33 Der er hovedsagelig tale om 
forskningsprogrammer (uden 
for Horisont 2020) og 
udgiftsprogrammer under 
budgetposter vedrørende 
sikkerhed og 
unionsborgerskab samt EU’s 
forbindelser udadtil.
34 Med udgangspunkt i den 
forventede sats på 11,4 % for 
årene 2014-2016 vurderede vi, 
at der i gennemsnit skal opnås 
en sats på 23,2 % i de 
resterende år 2017-2020, hvis 
20 %-målet skal nås.
30 Bemærkninger 
Der mangler en solid begrundelse for antagelserne 
vedrørende de direkte landbrugsbetalingers bidrag til 
opfyldelsen af klimamålet
52 
De direkte landbrugsbetalinger består af en grøn komponent, der udgør 30 %, og 
en ikkegrøn komponent, der udgør de resterende 70 %. Kommissionen anslår, at 
de direkte landbrugsbetalingers bidrag fra den direkte landbrugsstøtte til klima -
indsatsen vil være på ca. 20 % om året i perioden 2016-202035. Klimafinansierin -
gen beregnes ved at lægge den grønne komponent, som bidrager med 14,0 %, 
sammen med den ikkegrønne komponent, som bidrager med 5,6 % (jf. figur 7 ).35 For hele perioden 2014-2020 
i gennemsnit anslås bidraget 
dog til 16,3 %, idet 
betalingerne for 
landbrugsmetoder, der er til 
gavn for klimaet og miljøet - 
kendt som »grønne 
betalinger« - først blev 
medtaget i beregningen 
i 2016.Figur 7Oversigt over Kommissionens metode til beregning af de direkte 
landbrugsbetalingers bidrag til klimafinansieringen
Bidrag til klimaet Fordeling af de direkte
betalinger EU-klimakoeﬃcientDe direkte betalingers bidrag
til klimaet
Grønne betalinger 
(30 %)
Andre direkte
betalinger end
grønne betalinger 
(70 %)Afgrøde-
diversiﬁcering (33 %)
Miljøfokusområder 
(33 %)
Permanente græsarealer 
(33 %)
20 %0 %
40 %
100 %
40 %0,00 %
3,96 %
9,90 %
5,60 %
19,46 %
8 %x
xx
xx
Kilde:  Forklaring af metoden til klimaovervågning i forbindelse med direkte betalinger (Europa-Kommissionen).
31 Bemærkninger 
36 De tre landbrugspraksis er 
afgrødediversificering, 
miljømæssige fokusområder 
på landbrugsarealet og 
bevarelse af eksisterende 
permanente græsarealer.53 
Den metode og de EU-klimakoefficienter, der anvendes ved beregningen af 
klimabidraget fra den grønne komponent, sikrer en rimelig afspejling af klima -
relevansen i de tre landbrugspraksis36, der er forbundet med denne betaling. Vi 
konstaterede imidlertid, at der manglede kvantificerbare elementer, der kunne 
berettige, at 20 % af de direkte betalinger, der ikke er grønne betalinger, be -
tegnes som klimarelevante (jf. tekstboks 3 ). Kommissionen anser den endelige 
beregning af klimabidraget til 8 %, dvs. 20 % x 40 %, for at være konservativ. Tekstboks 3Intet rimeligt belæg for at beregne et klimabidrag fra andre direkte betalinger end 
grønne betalinger
Kommissionen mener, at nogle af de direkte betalinger, der ikke er grønne betalinger, er til gavn for klimaet, 
hovedsagelig fordi de er knyttet til krydsoverensstemmelsesstandarder. Kommissionen anerkendte, at det ville 
være meget svært og dyrt at kvantificere dette bidrag, og besluttede at betegne 20 % af budgettet til andre 
direkte betalinger end grønne betalinger som klimarelateret.
Kommissionen mente, at andelen på 20 % kunne berettiges med henvisning til det sanktionssystem, der gælder 
for overtrædelser af krydsoverensstemmelseskravene. Vi konstaterede imidlertid, at der ikke var noget klart 
belæg for dette.
54 
Med hensyn til afspejling af krydsoverensstemmelsessystemets klimabidrag 
overvejede Kommissionen en mere konservativ tilgang, der ville have ført til, 
at 10 % i stedet for 20 % af de direkte betalinger, der ikke er grønne betalinger, 
skulle tages i betragtning. Dette ville have betydet et lavere klimabidrag fra de 
direkte landbrugsbetalinger. Som vist i  figur 8  ville bidraget være faldet med 
9 milliarder fra 47,1 milliarder til 38 milliarder euro. I henhold til Verdensbankens 
forsigtighedsprincip (jf. punkt 35) burde Kommissionen have anvendt det laveste 
klimabidrag i sin beregning.
32 Bemærkninger Figur 8Sammenligning af Kommissionens tilgang og en mere konservativ tilgang 
(milliarder euro)
Kilder:  Kommissionen data og Den Europæiske Revisionsrets skøn baseret på Kommissionens data.
– 9 milliarder euro
38,047,1
29,09,018,1
29,0
De direkte betalingers 
bidrag
anslået ved hjælp
af en mere
konservativ tilgangDe direkte 
betalingers bidragGrønne betalinger 10 % af andre
direkte betalinger 
end grønne 
betalinger med
40 %-koeﬃcientAndre direkte 
betalinger end 
grønne 
betalingerGrønne 
betalingerEn mere konservativ tilgang Kommissionens beregning
Anvendelse af et andet sæt vægtningskoefficienter baseret 
på internationalt etablerede metoder i forbindelse med Den 
Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne 
ville reducere klimafinansieringen med 40 %
55 
Forordning (EU) nr. 215/201437 fastlægger en metode til overvågning af klima -
udgifter under hver af de fem europæiske struktur- og investeringsfonde. I for -
bindelse med Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne 
betyder dette, at EU-klimakoefficienterne anvendes på prioriteterne og fokusom -
råderne for udvikling af landdistrikter, uanset hvilke foranstaltninger og under -
foranstaltninger der træffes for at opfylde disse politikmål.37 Kommissionens gennemførel -
sesforordning (EU) nr. 215/2014 
af 7 marts 2014 om gennemfø -
relsesbestemmelser til 
Europa-Parlamentets og Rådets 
forordning (EU) nr. 1303/2013 
om fælles bestemmelser for 
Den Europæiske Fond for 
Regionaludvikling, Den 
Europæiske Socialfond, 
Samhørighedsfonden, Den 
Europæiske Landbrugsfond for 
Udvikling af Landdistrikterne 
og Den Europæiske Hav- og 
Fiskerifond og om generelle 
bestemmelser for Den 
Europæiske Fond for 
Regionaludvikling, Den 
Europæiske Socialfond, 
Samhørighedsfonden og Den 
Europæiske Hav- og Fiskerifond 
for så vidt angår metodologi for 
klimaforandringsstøtte, 
fastsættelse af delmål og 
målsætninger i resultatrammen 
og nomenklaturen for 
interventionskategorierne for 
de europæiske struktur- og 
investeringsfonde (EUT L 69 af 
8.3.2014, s. 65).
33 Bemærkninger 
56 
Kommissionen anså OECD’s metode med »Riomarkører« for at være uhensigts -
mæssig på ELFUL-området, fordi foranstaltningerne giver mange systematiske 
sidegevinster af miljømæssig, økonomisk eller social art. Kommissionens tilgang 
anvender med rette klimakoefficienten på 100 % på den klimarelaterede EU-pri -
oritet 5 »Fremme af ressourceeffektivitet og støtte til overgangen til en klima -
resistent lavemissionsøkonomi i landbrugs-, fødevare- og skovbrugssektoren«. 
Kommissionen anvender imidlertid samme 100 %-klimakoefficient på alle fokus -
områderne under den miljørelaterede EU-prioritet 4 »Genopretning, bevarelse 
og forbedring af økosystemer i tilknytning til landbruget og skovbruget«, selv om 
disse to prioriteter har forskelligt fokus. Kommissionen besluttede, at en koeffi -
cient på 40 % var for lav grundet karakteren af foranstaltningerne til udvikling af 
landdistrikter. Som følge af Kommissionens tilgang anvendes klimakoefficienten 
på 40 % kun på 10 % af den planlagte klimafinansiering under ELFUL. De reste -
rende 90 % af den planlagte klimafinansiering vægtes med koefficienten på 100 %.
57 
Vi konstaterede med hensyn til ELFUL - i modsætning til de andre europæiske 
struktur- og investeringsfonde - at der var behov for at bruge forskellige EU-kli -
makoefficienter for hver foranstaltning. ELFUL-tilgangen skelner ikke tilstrække -
ligt mellem de forskellige aktiviteters klimabidrag, hvilket fører til en overvurde -
ring af klimabidragene. F.eks. vægtes støtten til »områder med naturbetingede 
begrænsninger«, hvis mål er at forhindre afvandring, med 100 %. Afhængigt af 
den faktiske arealudnyttelse kan sådanne aktiviteter ganske vist modvirke kli -
maforandringer, men det er ikke sikkert, og aktiviteterne kan ikke sammenlignes 
med aktiviteter såsom skovbrug, der også vægtes med 100 % (jf. tekstboks 4 ).Tekstboks 4Illustration af rationaleforskelle mellem foranstaltninger
Betalinger til » områder med naturbetingede begrænsninger « kompenserer landmænd for ugunstige 
forhold, der bunder i naturbetingede eller andre begrænsninger. Det endelige mål er at forhindre en afvan -
dring fra området. Sådanne betalinger kan ganske vist bidrage til at forhindre klimaforandringer, men det er 
ikke deres primære formål, og derfor ville det efter vores mening være mere hensigtsmæssigt at anvende en 
klimakoefficient på 40 %. Alene denne justering ville reducere ELFUL’s bidrag til klimafinansieringen med 16 % 
eller 9,2 milliarder euro i perioden 2014-2020.
Skovbrugsaktiviteter  såsom skovplantning spiller en vigtig rolle med hensyn til at opfylde nogle af de vig -
tigste økologiske mål i EU’s politik for udvikling af landdistrikter. Skovplantning og etablering af skovarealer 
bidrager til at forbedre økosystemer og kulstofbinding og støtte overgangen til en lavemissionsøkonomi. 
Skovplantning er også med til at forhindre naturbetingede farer og brande og bidrager til tilpasningen til 
klimaforandringerne. Dette rationale underbygger efter vores mening anvendelsen af klimakoefficienten 
på 100 %.
34 Bemærkninger 
58 
I forbindelse med evalueringen af medlemsstaternes programmer for udvikling 
af landdistrikter konstaterede vi, at Kommissionens tilgang havde ført til, at en 
større del af udgifterne var blevet betegnet som klimarelaterede, end hvis hver 
foranstaltning var blevet gennemgået separat og klassificeret i henhold til de 
internationale standarder. På baggrund af denne konstatering gennemgik vi kli -
makoefficienterne (jf. bilaget ) og beregnede et justeret skøn over klimafinansie -
ringen fra ELFUL i perioden 2014-2020 for EU som helhed. Ifølge vores skøn bør 
ELFUL’s klimafinansiering reduceres med 42 %, svarende til 23,9 milliarder euro 
(jf. figur 9 ).Figur 9Variation i ELFUL-klimabeløb (milliarder euro)
Kilde:  Den Europæiske Revisionsrets skøn baseret på data fra SFC2014 via Infoview pr. 30. maj 2016 - planlagte ELFUL-udgifter fordelt på fokusom -
råder og foranstaltninger i de godkendte landdistriktsprogrammer.33,357,2
23,9
Revisionsrettens skøn Forordning (EU) 
nr. 2015/2014- 42 %
35 Bemærkninger 
59 
Kommissionen havde tilsvarende problemer med klassificeringen af udgifterne 
under EFRU og Samhørighedsfonden, men kunne her anvende en mere detaljeret 
tilgang. Vi fandt også et tilfælde på god praksis inden for samme budgetområde 
som udvikling af landdistrikter: LIFE-programmets overvågningspraksis er mere 
konservative end ELFUL’s. Der anvendes forskellige vægtningskoefficienter i for -
bindelse med LIFE-programmets underprogrammer for miljø og klima (svarende 
til prioritet 4 og 5 i udvikling af landdistrikter) (jf. tekstboks 5 ).Tekstboks 5Overvågningsmetoder anvendt i LIFE-programmet
I overensstemmelse med OECD-metoden er LIFE-programmets udgiftsposter inddelt i tre kategorier: primært 
klimarelaterede (100 %), betydeligt klimarelaterede (40 %) og ikke klimarelaterede (0 %).
De fleste af de planlagte udgifter til underprogrammet for miljø vægtes med en koefficient på 40 %38, mens 
de planlagte udgifter til underprogrammet for klima vægtes med en koefficient på 100 %39.
LIFE-programmets praksis er et klart eksempel på, at miljøudgifter (der højst kan vægtes med 40 %) ikke side -
stilles fuldt ud med klimaudgifter, og den danner således kontrast til praksis på området udvikling af landdi -
strikter. Det er derfor ikke altid muligt at sammenligne klimafinansieringen på disse to områder.
38 Et typisk projekt i underprogrammet for miljø kunne vedrøre anlæggelse af spildevandsrensningsanlæg for at minimere forureningen af 
recipientvande. Hovedmålet er miljømæssigt, dvs. mindskelse af forurening, men dele af et sådant projekt kan omfatte afløbssystemer i byer og 
dermed bidrage til tilpasningen til klimaforandringer ved hjælp af oversvømmelsesstyring.
39 Et typisk projekt i underprogrammet for klima kunne vedrøre renovering af den eksisterende bygningsmasse med henblik på energibesparelser 
og reduktion af drivhusgasemissioner.
36 Bemærkninger 
Forskningsfinansieringens bidrag halter betydeligt bagefter, 
og en hurtig reaktion er nødvendig
60 
Horisont 2020’s klimaovervågningsresultater for 2014 viser, at 24 % af budgettet 
var afsat til klimaindsatsen40. Dette er betydeligt under 35 %-målet (jf. figur 4 ). 
Lovkravet41 om at medtage en angivelse af de klimarelaterede udgifter i det fler -
årige arbejdsprogram blev hverken opfyldt i 2014-2015 eller i 2016-2017. Derfor 
er der ikke i de enkelte arbejdsprogrammer fastsat et kvantificeret mål for deres 
bidrag til opfyldelsen af målet om at bruge mindst 35 % af det samlede Hori -
sont 2020-budget på klimaindsatsen.
61 
Horisont 2020 skelner mellem programmerbare aktioner og bottom-up-aktioner 
og angiver deres relative budgetandele42. I forbindelse med programmerbare 
aktioner kan de klimarelaterede udgifter anslås ved at anvende EU-klimakoeffi -
cienter på de relevante udgiftskategorier. Til gengæld mener Kommissionen, at 
resultaterne på bottom-up-områderne i sagens natur er uforudsigelige43. I 2014 
udgjorde bottom-up-aktionerne 35 % af det samlede Horisont 2020-budget, og 
heraf blev de 8,5 % betragtet som klimarelaterede.
62 
På grundlag af de forventede klimabidrag fra de programmerbare aktioner for 
årene 2014 til 2017 beregnede vi44, at den gennemsnitlige andel af klimarelatere -
de udgifter i Horisont 2020 mellem 2018 og 2020 skal op på 47 %, hvis 35 %-målet 
for hele den flerårige finansielle ramme for 2014-2020 skal nås. Der er tale om 
en betydelig stigning i forhold til de 24 %, der hidtil er opnået. Figur 10  viser 
et eksempel på en mulig klimafinansieringstildeling under Horisont 2020, hvis 
35 %-målet skal nås.40 Ifølge Kommissionen er der 
i dataene vedrørende de 
klimarelaterede udgifter 
endnu ikke taget højde for 
nogle af de finansielle 
instrumenter, der overvåges 
på projektniveau, dvs. ved 
hjælp af en bottom-up-tilgang 
(InnovFin SMEG og InnovFin 
SME VC), hvilket skyldes, at 
Den Europæiske 
Investeringsfond rapporterer 
hvert andet år.
41 Rådets afgørelse 2013/743/EU 
af 3. december 2013 om 
særprogrammet til gennemfø -
relse af Horisont 2020 
(EUT L 347 af 20.12.2013, s. 965) 
fastsætter, at de flerårige 
arbejdsprogrammer for 
Horisont 2020 skal omfatte en 
angivelse af de klimarelatere -
de udgifter, hvor det er 
relevant.
42 Programmerbare aktioner har 
et klart tematisk mål svarende 
til et af de emner, der er 
defineret i Kommissionens 
arbejdsprogram. I forbindelse 
med bottom-up-aktioner er 
der ikke fastsat tematiske mål 
på forhånd, og målene kan 
variere fra projekt til projekt.
43 Hvor stor en andel af 
bottom-up-aktionerne, der 
kan betragtes som 
klimarelaterede, afhænger af 
forskerforslag, der evalueres 
ud fra deres videnskabelige 
kvalitet.
44 Datakilden er budgetforslaget 
for 2017, udgiftsområde 1a: 
Konkurrenceevne for vækst og 
beskæftigelse, sektion 3.2.2 
Bidrag til mainstreaming af 
klimaindsats. Beregningen er 
baseret på det forhold, at 
bottom-up-aktioner 
i 2015-2017 (ligesom i 2014) 
tegnede sig for 35 % af det 
samlede budget, og at 8,5 % af 
budgettet til bottom-up-
aktioner i denne periode 
(ligesom i 2014) var 
klimarelateret.
37 Bemærkninger Figur 10Et eksempel på en mulig klimafinansieringstildeling, hvis 35 %-målet for 
Horisont 2020 skal nås (milliarder euro)
63 
I november 2015 udarbejdede Kommissionen en handlingsplan45 for at rette op 
på de suboptimale fremskridt med hensyn til at opfylde 35 %-målet for Hori -
sont 2020. Vi analyserede, om denne handlingsplans bestemmelser var tilstræk -
kelige til at indhente det nødvendige på forskningsområdet. Handlingsplanen 
indfører nogle foranstaltninger fra og med arbejdsprogrammet for 2016-2017 og 
anerkender behovet for en større indsats i arbejdsprogrammet for 2018-2020. 
F.eks. agter Kommissionen at indføre obligatoriske klimarelaterede kontroller, der 
skal anvendes på hele arbejdsprogrammet, før det godkendes. Derudover skal 
der indføres klimarelaterede overvejelser i standardskabelonerne for projekt -
forslag og i tildelingskriterierne. Et andet tiltag, som kan hjælpe med at opfylde 
det samlede mål på 35 %, og som anbefales i handlingsplanen, er at afsætte et 
tilstrækkeligt budget til foranstaltninger, der yder et stort bidrag til at opfylde 
klimamålene.
02468101214
22 %53 %
47 %53 %
47 %53 %
47 %
23 %77 % 75 %
25 % 25 %75 %78 %9,59,013,2
12,2
11,0
10,09,4
Skøn2017 2014 2020 2019 2015 2016 2018Ikke
klimaindsats
Klimaindsats
Kilde:  Kommissionens data for 2014-2017 (budgetforslaget for 2017) og Den Europæiske Revisionsrets skøn vedrørende klimaindsatsen 
i 2018-2020.
45 Gruppen af generaldirektører 
for strategisk forskning og 
innovation godkendte den 
12. november 2015 foranstalt -
ningerne i handlingsplanen 
for øget mainstreaming af 
klimaindsatsen i Horisont 2020 
og de klimarelaterede udgifter.
38 Bemærkninger 
64 
Handlingsplanen indeholder nyttige forslag, men omfatter ingen kvantificerbare 
mål eller modeller for opfyldelsen af 35 %-målet. Handlingsplanen indeholder 
f.eks. ingen relaterede beregninger og anfører ikke en køreplan for, hvordan 
de forholdsvis beskedne klimarelaterede udgifter i 2014-2017 kan opvejes 
i 2018-2020.
I nogle europæiske struktur- og investeringsfonde er 
klimafinansieringen større og mere fokuseret end 
i andre, hvor det generelt er »business as usual«
65 
Målet om at bruge 20 % af EU-budgettet på klimaindsatsen kan udmøntes på de 
forskellige politikområder ved at bruge flere midler på de eksisterende klimarela -
terede programmer, oprette nye programmer eller udvikle elementer, der i højere 
grad målretter udgifterne mod klimarelaterede mål. Et tegn på således bedre 
fokuserede udgifter kunne være fonde og programmer med krav, der er mere ori -
enteret mod de klimarelaterede mål end i perioden 2007-2013. Samlet set kunne 
vi ikke fastslå, om og i hvilket omfang 20 %-målet ville kræve en stigning i klima -
udgifterne i forhold til perioden 2007-2013 (jf. punkt 27).
66 
Vi undersøgte de europæiske struktur- og investeringsfonde samt de direkte 
landbrugsbetalinger, da disse områder under delt forvaltning leverer ca. tre fjer -
dedele af den planlagte klimafinansiering (jf. punkt 19). Med hensyn til fondene 
sammenlignede vi med perioden 2007-2013 for at se, om 20 %-målet havde skabt 
merværdi for bekæmpelsen af klimaforandringerne ved hjælp af:
- flere EU-midler til klimaindsatsen - en kvantitativ forbedring - og/eller
- en mere fokuseret EU-finansiering af klimaindsatsen - en kvalitativ 
forbedring.
39 Bemærkninger 
46 Eksemplet skal illustrere 
EFRU’s og Samhørighedsfon -
dens klimaudgifter. Vi 
reviderede hverken projektets 
resultater eller dets omkost -
ningseffektivitet. Jf. særberet -
ning nr. 21/2012 »Omkost -
ningseffektiviteten af 
investeringer i energieffektivi -
tet under samhørighedspoli -
tikken« om omkostningseffek -
tivitet i forbindelse med 
vedvarende energi  
(http://eca .europa.eu).67 
Eftersom man først lige er begyndt at afholde udgifter vedrørende perioden 
2014-2020, analyserede vi de kvantitative og kvalitative forbedringer ved at 
revidere udformningen af udgiftsprogrammernes foranstaltninger og de plan -
lagte udgifter, ikke de faktiske udgifter på projektniveau. De eksempler, der gives 
i denne sektion, fungerer således primært som casestudier til illustration af de 
styrker, svagheder og gode praksis, vi bemærkede.
De større klimatildelinger under EFRU og Samhørighedsfonden 
viser, at der kan sættes mere fokus på klimaet
68 
Vi vurderede, om integreringen af klimaindsatsen i de operationelle programmer 
under EFRU og Samhørighedsfonden for 2014-2020 havde ført til, at der blev 
tildelt flere midler til klimainvesteringer end i 2007-2013. Der var ingen specifik 
overvågning af klimaudgifterne i forbindelse med programmerne for 2007-2013, 
så for at kunne foretage vores vurdering begyndte vi med at fastlægge, hvilke 
investeringskategorier - kaldet interventionsområder - der kunne sammenlignes 
med de klimarelaterede kategorier for 2014-2020. Derefter anvendte vi EU-klima -
koefficienterne for 2014-2020 på EU-udgifterne i de relevante investeringskate -
gorier for 2007-2013.
I EFRU og Samhørighedsfonden har mainstreaming ført til større 
klimatildelinger …
69 
De klimarelaterede udgifter inden for rammerne af samtlige programmer under 
EFRU og Samhørighedsfonden, herunder det europæiske territoriale samarbej -
de, skal ifølge planen stige med ca. 69 % fra 32,4 milliarder euro i 2007-2013 til 
54,7 milliarder euro i 2014-2020. Som andel af den samlede finansiering fra EFRU 
og Samhørighedsfonden skal de klimarelaterede udgifter stige fra 12 % i 2007-
2013 til 21 % i 2014-2020.
70 
Som vist i  figur 11  ændrede de klimarelaterede udgifter karakter fra den ene 
finansieringsperiode til den anden. I 2007-2013 kom det største klimabidrag fra 
jernbaner og multimodal transport, idet denne kategori tegnede sig for 32 % af 
det samlede bidrag, men i perioden 2014-2020 er det investeringer i energief -
fektivitet, der ligger højest med 34 % af det samlede anslåede klimabidrag (jf. 
eksemplet i  tekstboks 646).
40 Bemærkninger Figur 11Sammenligning af EFRU’s og Samhørighedsfondens anslåede bidrag til 
klimaindsatsen fordelt på sektorer og år (milliarder euro)
Kilde:  Den Europæiske Revisionsrets skøn baseret på Kommissionens data.FFR 2014-2020Revisionsrettens skøn vedrørende FFR 2007-2013Energieﬀektivitet (100 %)
Jernbaner og multimodal transport (40 %)
Tilpasning til klimaforandringer (100 %)
Vedvarende energi (100 %)
Bytransport og intelligente transportsystemer (40 %)
Andet (100 %)
Biodiversitet, luftkvalitet og vandforvaltning (40 %)
Havne og indre vandveje (40 %)
Andet (40 %)
I alt60 50 40 30 20 10 0
6,1
10,2
0,4
4,5
3,5
0,7
4,6
1,6
0,8
32,418,4
8,4
6,4
5,9
5,8
4,4
3,3
1,1
1,0
54,7
41 Bemærkninger Tekstboks 6Eksempel på en EFRU-medfinansieret investering i energieffektivitet i Rumænien
Energieffektivitetsprojekter vedrørende private og offentlige bygninger47 skal efter planen udgøre ca. 6 % af 
den samlede EU-medfinansiering i  Rumænien  i 2014-2020, sammenlignet med ca. 1 % i 2007-2013. Udgifterne 
til sådanne projekter vægtes med en klimakoefficient på 100 %.
Et sådant projekt, som havde til formål at øge beboelsesbygningers energieffektivitet , blev finansieret i di -
strikt 3 i Bukarest. EFRU-medfinansieringen fra det regionale operationelle program for 2007-2013 beløb sig til 
ca. 162 500 euro. Projektet blev afsluttet i 2015. Ved at varmeisolere lejlighedsblokken og renovere varmesy -
stemet fik man nedbragt det årlige energiforbrug fra 331 kWh/m2 til 143 kWh/m2, dvs. med 57 %. CO2-emissio -
nerne skønnes at være reduceret med 238 ton om året.
Lejlighedsblok før investering  
(ved siden af projektområdet)Arbejdet udføres  
(ved siden af projektområdet)Lejlighedsblok efter investering  
(projektområdet)
47 Herunder højeffektiv kraftvarmeproduktion og fjernvarme.
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
42 Bemærkninger Tabel 3EFRU’s og Samhørighedsfondens klimafinansiering i 2007-2013 og 2014-2020
MedlemsstaterneAnslået andel af 
klimafinan sieringen 
i 2007-2013Anslået beløb for 
klimafinan sieringen  
i 2007-2013  
(milliarder euro)Andel af  
klimafinan sieringen  
i 2014-2020Beløb for  
klimafinan sieringen  
i 2014-2020  
(milliarder euro)
Tyskland 7, 0 % 1,20 27, 0  % 2,90
Polen 8,0 % 5,60 15,0  % 11,60
Rumænien 9,0 % 2,20 19,0  % 4,30
Kilde:  Den Europæiske Revisionsrets skøn baseret på programmeringsdokumenter og nationale indberetninger.71 
Den generelle tendens på EU-niveau er også afspejlet i alle de tre medlemsstater, 
vi besøgte i forbindelse med vores revision på samhørighedsområdet. Også her 
forventes klimaudgifterne inden for rammerne af samtlige programmer under 
EFRU og Samhørighedsfonden at stige i 2014-2020. Vi konstaterede imidlertid 
også en betydelig variation i medlemsstaternes finansielle forpligtelser vedrøren -
de EU-budgettets klimaindsats (jf. tabel 3 ).
… og der findes tilfælde, hvor der er kommet mere fokus på 
klimaet
72 
Ud over at foretage en finansiel vurdering undersøgte vi også, om integrerin -
gen af klimaindsatsen i de operationelle programmer under EFRU og Samhørig -
hedsfonden i 2014-2020 havde ført til investeringsaktiviteter med mere fokus på 
klimaet. På nogle områder konstaterede vi kvalitative forbedringer. For det første 
konstaterede vi, at der i forvaltningsprocesserne blev taget mere hensyn til kli -
maspørgsmålet. I både Tyskland, Polen og Rumænien konstaterede vi kvalitative 
forbedringer i den måde, hvorpå klimaet blev taget i betragtning i forbindelse 
med støtteansøgninger, bl.a. med krav om at beskrive projektets virkninger og 
risici med hensyn til klimaforandringer eller dets klimabidrag. For det andet fandt 
vi tilfælde, hvor der var foretaget ændringer for at fokusere på klimaindsatsen (jf. 
tekstboks 7 ).
43 Bemærkninger Tekstboks 7Eksempler på øget fokus på klimaforandringer i de reviderede programmer under 
EFRU og Samhørighedsfonden
Tysklands  forbundsministerium for miljø, naturbeskyttelse, anlægsarbejder og reaktorsikkerhed lancerede et 
udelukkende nationalt finansieret projekt, der skulle styrke miljøpartnernes aktive deltagelse i EFRU-program -
meringsprocesserne og støtte integreringen af miljø- og klimaspørgsmål. Projektet førte bl.a. til udarbejdelse 
af to programmeringsmanualer. De indeholdt bl.a. eksempler på god praksis for integrering af klimaindsatsen 
i projekter på forskellige områder. EU-klimakoefficienterne blev betegnet som første skridt i den rigtige retning, 
men det blev understreget, at økologisk bæredygtighed skulle integreres i alle foranstaltninger.
I det operationelle program for den tyske delstat Sachsen  er det fastsat i udvælgelseskriterierne, at virksom -
hedsbygninger skal renoveres i henhold til energieffektivitetsstandarder, der overstiger de lovmæssige krav 
med 10 %. Endvidere er støtten til energieffektivitetsrenoveringer kun rettet mod de dele af et projekt, der 
skaber en klimamæssig merværdi, hvor det tidligere var hele projekter, der blev støttet.
Under Rumæniens  operationelle program for store infrastrukturer tildeles der flere point til projekter, som sikrer 
større besparelser i energiforbruget. Vi bemærkede også, at de nationale myndigheder i  Polen og Rumænien  
har opstillet støttebetingelser, der skal sikre større synergier med de relevante bredere strategier såsom hand -
lingsplanerne for bæredygtig energi eller planerne for bæredygtig bytrafik.
73 
I perioden 2014-2020 forventes op til 64 % af de klimarelaterede udgifter inden 
for rammerne af de operationelle programmer under EFRU og Samhørighedsfon -
den at falde i de investeringskategorier, der vægtes med EU-klimakoefficienten 
på 100 %. Det betyder, at de leverer et betydeligt bidrag til at opfylde klimamå -
lene (jf. tabel 2 ). Der er således tale om en stigning i forhold til 2007-2013, hvor 
størstedelen af de klimarelaterede udgifter kom fra aktiviteter, der kun leverede 
et moderat bidrag til at opfylde klimamålene (jf. figur 12 ).
44 Bemærkninger 
74 
I alle de tre besøgte medlemsstater er det planen, at finansieringen af foranstalt -
ninger, der har klima som primært mål, skal stige i 2014-2020, men stigningens 
omfang varierer meget. I Polen og Rumænien vægtes ca. halvdelen af den klima -
relaterede støtte fra samtlige operationelle programmer med koefficienten på 
100 %, navnlig grundet den fortsatte støtte til jernbaner og bytransport48, mens 
næsten alle de klimarelaterede udgifter fra de operationelle programmer i Tysk -
land vægtes med 100 % på grund af deres betydelige bidrag til klimaindsatsen.
75 
Klimaindsatsens rolle inden for forskning og innovation og på området små og 
mellemstore virksomheder viste sig imidlertid at være forholdsvis begrænset. 
I de reviderede programmer i Tyskland og Rumænien konstaterede vi, at Kommis -
sionen under programmeringsforhandlingerne ikke havde presset kraftigt på for 
at øge klimaindsatsen betydeligt inden for forskning og udvikling eller virksom -
hedsudvikling i de programmer, hvor denne indsats enten var ringe eller ikkeek -
sisterende. Medlemsstaterne kunne opfylde 20 %-målet uden at skulle tilpasse 
støtten på disse områder. Det betyder, at det ikke var alle de potentielle mulighe -
der for at finansiere klimarelaterede aktioner, der blev udnyttet fuldt ud.48 Disse projekter betragtes som 
40 % klimarelaterede.Figur 12Klimaudgifternes fordeling på EU-klimakoefficienter i de to perioder - andel 
og beløb
Kilde:  Den Europæiske Revisionsrets skøn baseret på Kommissionens data.21 mia. euro
(64 %)12 mia. euro
(36 %)20 mia. euro
(36 %)35 mia. euro
(64 %)
40 %-koeﬃcient100 %-koeﬃcient
33 milliarder euro55 milliarder euro FFR 2014-2020
FFR 2007-2013100 % 80 % 60 % 40 % 20 % 0 %
45 Bemærkninger 
Den Europæiske Socialfonds potentielle bidrag til 
klimaindsatsen - der kan opnås mere
76 
Kommissionen har anerkendt, at der er en øget efterspørgsel efter grønne job, 
idet energieffektivitetssektoren forventer at ansætte to millioner personer in -
den 2020, og sektoren for vedvarende energi forventer at ansætte tre millioner49. 
Det bliver altafgørende for etableringen af en grøn økonomi, at udbuddet af 
»grønne arbejdstagere« følger den øgede efterspørgsel. Hvis der mangler kvali -
ficerede specialister og arbejdstagere i sektoren for grønne job, vil gennemførel -
sen af de klimarelaterede aktioner udløse ekstra omkostninger og forsinkelser50.
77 
Samtidig vil overgangen til en lavemissionsøkonomi føre til tab af arbejdsplad -
ser i de sektorer, der arbejder med fossile brændstoffer, så de arbejdstagere, der 
forlader disse sektorer, må tilegne sig nye færdigheder51. Sammenlignet med de 
andre fonde under samhørighedspolitikken gik en meget lille andel af støtten 
under ESF’s operationelle programmer specifikt til klimaindsatsen, nærmere 
bestemt 1,4 % af 83 milliarder euro.
78 
Kommissionen mente, at en angivelse af ESF’s klimarelaterede udgifter baseret på 
medlemsstaterne oplysninger i de operationelle programmer under ESF kan un -
dervurdere ESF’s forventede bidrag til klimaindsatsen i perioden 2014-2020, hvis 
endelige omfang først vil være kendt efter programmernes gennemførelse. Ved 
ikke at fastsætte passende krav om, at ESF skal tage hensyn til klimaindsatsen, 
har man forpasset muligheden for at sikre, at dette område kan bidrage mere til 
overgangen til en lavemissionsøkonomi og til klimaindsatsen i almindelighed.
79 
I forbindelse med godkendelsen af de operationelle programmer for 2014-2020 
stillede Kommissionen ingen krav til medlemsstaterne om at begrunde omfan -
get af ESF-støtten til klimaindsatsen. Programmerne blev derfor ikke systematisk 
kontrolleret for at se, om de ville fokusere på efterspørgslen efter grønne job 
eller understøtte overgangen til en lavemissionsøkonomi.49 Jf. Kommissionens 
arbejdsdokument »Exploiting 
the employment potential of 
green growth« af 
18. april 2012.
50 I sin rapport »Green Jobs and 
Skills« konkluderer udvalget 
for miljørevision under Det 
Forenede Kongeriges 
Underhus, at der opstår 
forsinkelser i forbindelse med 
denne grønne omlægning af 
økonomien, fordi det 
udelukkende overlades til 
markedet at afhjælpe 
kompetencemanglerne, 
http://www.publications.
parliament.uk/pa/cm200910/
cmselect/cmenvaud/159/159i.
pdf
51 Jf. f.eks. punkt 324 og 325 
i OECD’s rapport »Aligning 
Policies for the Transition to 
a Low-Carbon Economy«, 
http://www.oecd.org/env/
Aligning-policies-for-the-
transition-to-a-low-carbon-
economy-CMIN2015-11.pdf
46 Bemærkninger 
52 Særberetning nr. 26/2016 »Det 
er stadig en udfordring at gøre 
krydsoverensstemmelsesord -
ningen mere effektiv og sikre 
større forenkling«  
(http://eca.europa.eu ).
53 Kommissionens 
arbejdsdokument af 22.6.2016 
»Review of greening after one 
year« - SWD(2016) 218 final, 
jf. s. 14 i Annex 2, part 3/6.
54 Dette beløb er et skøn 
beregnet ved at 
sammenlægge de vejledende 
tal for den direkte støtte til 
producenterne i henhold til 
Rådets forordning (EF) 
nr. 1782/2003 (EUT L 270 af 
21.10.2003, s. 1) og Rådets 
forordning (EF) nr. 73/2009 
(EUT L 30 af 31.1.2009, s. 16) 
som angivet i rapporterne om 
fordelingen af den direkte 
støtte til landbrugere 
i regnskabsårene 2007-2013:  
http://ec.europa.eu/
agriculture/cap-funding/
beneficiaries/direct-aid/
index_en.htmDer er ingen betydelige ændringer i udgifterne under den 
fælles landbrugspolitik, selv om der findes gode praksis 
inden for udvikling af landdistrikter
80 
I denne sektion vurderes det, om integreringen af klimaindsatsen i de direkte 
landbrugsbetalinger og de landdistriktsprogrammer, som vi undersøgte, har ført 
til positive forandringer med hensyn til klimaudgifternes omfang - i form af flere 
midler til klimarelaterede udgifter - og deres kvalitet - i form af mere fokus på kli -
marelaterede aktiviteter. Vi gennemgik den tilgængelige dokumentation vedrø -
rende krydsoverensstemmelsessystemet og de direkte landbrugsbetalinger samt 
landdistriktsprogrammerne for 2014-2020 for Andalusien, Polen og Rhône-Alpes 
og sammenlignede den med programmerne for 2007-2013.
Indførelsen af grønne betalinger garanterer ikke en væsentlig 
ændring i de direkte betalingers klimabidrag
81 
Vi konkluderede for nylig i en beretning52, at ændringerne af den fælles land -
brugspolitik for perioden 2014-2020 har mindsket antallet af krydsoverens -
stemmelsesregler ved at fjerne krav, der ikke var tilstrækkelig relevante for 
landbrugsvirksomhed.
82 
De grønne betalinger blev indført som en ny komponent i den fælles landbrugs -
politik for perioden 2014-2020. Selv om de er forbundet med klimarelevante krav 
(jf. punkt 53), er de grønne betalinger hovedsagelig baseret på de tidligere krav 
vedrørende god landbrugs- og miljømæssig stand, der omfattede tilsvarende 
landbrugspraksis såsom beskyttelse af permanente græsarealer og bevarelse 
af landskabstræk. De tilgængelige oplysninger viser, at 64 % af modtagerne af 
direkte betalinger er undtaget fra de grønne krav53. Der er således en risiko for, at 
det kun i begrænset omfang vil lykkes at omlægge de direkte betalinger til gavn 
for klimaindsatsen. Kommissionen har planer om at evaluere de miljømæssige 
resultater af de grønne betalinger i 2017 og ved udgangen af 2018.
83 
Den flerårige finansielle ramme for 2014-2020 forventes at bidrage med 288 mil -
liarder  euro til de direkte landbrugsbetalinger. Dette beløb kan sammenlignes 
med den direkte støtte på 276 milliarder euro, der blev betalt til producenterne 
i regnskabsårene 2007-201354.
47 Bemærkninger 
Klimafinansiering inden for udvikling af landdistrikter: Der er ikke 
sat mere fokus på klimaindsatsen
84 
På grund af de særlige forhold på området udvikling af landdistrikter var det ikke 
muligt at foretage en sammenligning på tværs af alle landdistriktsprogrammer, 
da programforanstaltningerne gennemføres ved hjælp af forskellige aktiviteter 
i de enkelte programmer. På grundlag af tre landdistriktsprogrammer foretog vi 
et skøn over klimafinansieringens andel af udgifterne i 2007-2013 og sammen -
lignede med planerne for 2014-2020. I disse programmer konstaterede vi ingen 
reelle stigninger eller fald i investeringerne (jf. tabel 4 ).Tabel 4Klimafinansiering i 2007-2013 og 2014-2020
Undersøgte 
landdistrikts -
programmerAnslået andel af 
klimafinansie ringen 
i 2007-2013Anslået beløb for 
klimafinansie ringen 
i 2007-2013  
(milliarder euro)Andel af  
klimafinansie ringen  
i 2014-2020Beløb for  
klimafinansie ringen  
i 2014-2020  
(milliarder euro)
Andalusien, Spanien 66,2  % 1,38 55,0  % 1,05
Polen (ét landdistrikts -
program for hele 
medlemsstaten)37, 0  % 0,50 39,4  % 0,34
Rhône-Alpes, Frankrig 78,0  % 0,51 75,0  % 0,80
Kilde:  Den Europæiske Revisionsrets skøn baseret på programmeringsdokumenter.
48 Bemærkninger 
Der findes gode praksis inden for udvikling af landdistrikter, men 
generelt er det »business as usual«
85 
Under vurderingen af, om der var sket kvalitative forbedringer i programmer -
ne, konstaterede vi, at der indtil videre ikke var foretaget væsentlige ændringer 
i forvaltningsprocessens nøgleelementer såsom kravene eller støtte- og udvæl -
gelseskriterierne. Dette gjaldt især i forbindelse med beløbsmæssigt store for -
anstaltninger såsom foranstaltninger vedrørende områder med naturbetingede 
begrænsninger eller økologisk landbrug.
86 
Derimod havde nogle beløbsmæssigt mindre foranstaltninger fået ændret deres 
udformning for at gøre dem mere klimarelaterede. Vi anslog, at ca. 10 % af ELFUL-kli -
mafinansieringen i Rhône-Alpes, 22 % i Polen og 36 % i Andalusien vedrører 
foranstaltninger, der nu er bedre målrettet mod klimaindsatsen end i 2007-2013. 
Vi fandt adskillige eksempler på nye, gode praksis, der direkte bidrager til hånd -
teringen af klimaforandringer (jf. tekstboks 8 ).
Eksempler på bedre målretning mod klimaforandringer i de undersøgte 
ELFUL-programmer
En række skovbrugsforanstaltninger  i Polen , Rhône-Alpes  og Andalusien  havde fået forbedret deres udform -
ning, så de støttede kulstofbinding eller styrkede skovenes modstandsdygtighed over for klimaforandringer. 
Rhône-Alpes-programmerne indeholdt også en foranstaltning, der skulle hjælpe med at udvikle lokalt produ -
ceret vedvarende energi ved at støtte mindre skovbaserede virksomheders investeringer i brændeproduktion.
Vi konstaterede også forbedringer i de tre programmers udformning af foranstaltninger vedrørende miljø- og 
klimavenligt landbrug . Polen har iværksat en kemisk analyse af jordens indhold af organisk kulstof og støtter 
samdyrkning med henblik på at sikre en positiv balance i det organiske materiale på landbrugsjord. I Andalusien 
er der indført nye krav for at håndtere problemer med jorderosion, som er til skade for olivenproduktionen.Tekstboks 8
49 Bemærkninger 
87 
Vi fandt også eksempler på gode praksis i foranstaltninger, der blev oprettet 
i 2007-2013 og fortsat gennemføres i 2014-2020 (jf. tekstboks 9 ).
Et eksempel på fortsat klimastøtte under det regionale program for Rhône-Alpes 
i Frankrig
Programmet for 2014-2020 støtter fortsat de investeringsprojekter, der bidrager direkte til at modvirke klimafor -
andringerne, f.eks. ved at udvikle metanproduktionsmetoder i landbruget . Målet er at lette forsyningen til og 
anvendelsen af vedvarende energikilder. Disse projekter vægtes med rette med klimakoefficienten på 100 %.
Projektet, der ses nedenfor, blev finansieret i 2012 og færdiggjort i 2015, og det er et sådant projekt, der produ -
cerer energi baseret på affald. Halvdelen af affaldsinputtet til anlægget har landbrugsoprindelse, mens den 
anden halvdel stammer fra lokalt udvundet grønt affald, der leveres af en lokal virksomhed. Outputtet gør 
landbrugsbedriften mere selvforsynende med fødevarer og forsyner en lokal skole og andre lokale bygning -
er med varme. De samlede støtteberettigede ELFUL-omkostninger til metanproduktionsanlægget var på 
881 000 euro. 37,36 % af projektet blev finansieret med offentlige midler, idet 105 000 euro blev ydet som 
ELFUL-tilskud, og 224 415 euro var national medfinansiering.Tekstboks 9
Eksempel på et klimarelateret landbrugsprojekt
Kilde:  Conseil Régional Auvergne Rhône-Alpes.
50 Bemærkninger 
Der er kun i meget begrænset omfang sat øget fokus 
på klimaindsatsen inden for Den Europæiske Hav- og 
Fiskerifond
88 
Klimaindsatsen blev ikke mainstreamet i Den Europæiske Fiskerifond for 2007-
2013, og Generaldirektoratet for Maritime Anliggender og Fiskeri har derfor ikke 
beregnet EFF’s bidrag til opfyldelsen af klimamålene i den periode. Vi anslog55, at 
EFF’s bidrag til klimaindsatsen var på ca. 1 milliard euro i perioden 2007-2013, sva -
rende til 26 % af fondens udgifter. I perioden 2014-2020 udgør medlemsstaternes 
aggregerede skøn over klimabidragene (jf. punkt 43) i samtlige operationelle 
programmer under Den Europæiske Hav- og Fiskerifond også ca. 1  milliard  euro, 
svarende til ca. 18 % af EHFF’s udgifter.
89 
En af hovedårsagerne til denne stabilitet i absolutte tal er reduktionen i den 
støtte, der under Den Europæiske Hav- og Fiskerifond ydes til flådeforvaltnings -
foranstaltninger. Der er sket et fald i støtten til udskiftning eller modernisering af 
motorer og til permanent og midlertidigt ophør med fiskeriaktiviteter, og disse 
foranstaltninger vægtes med en koefficient på henholdsvis 100 %, 100 % og 40 %.
90 
Vi sammenlignede det aktuelle retsgrundlag med retsgrundlaget for perioden 
2007-2013 for at fastslå, om klimamålene er bedre integreret i foranstaltninger -
ne under den aktuelle hav- og fiskerifond end i foranstaltningerne under den 
foregående. Dette gjorde vi ved at undersøge foranstaltninger, der kan spores 
tilbage til perioden 2007-2013. Det er stadig sjældent, at der forekommer direkte 
og klare henvisninger til klimamålene, både om modvirkning af og tilpasning til 
klimaforandringer, og fiskerifonden har således ikke øget sit bidrag til klimaind -
satsen (jf. tekstboks 10 ).55 Vores skøn er primært baseret 
på den metode, der er anvendt 
af Generaldirektoratet for 
Maritime Anliggender og 
Fiskeri i forbindelse med 
budgetdokumenterne 
for 2014 til 2016, men vi 
inkluderede også foranstalt -
ninger til permanent og 
midlertidigt ophør under EFF 
og anvendte en koefficient på 
henholdsvis 100 % og 40 %. 
Denne tilføjelse er den eneste 
afvigelse fra den metode, der 
anvendes af Generaldirektora -
tet for Maritime Anliggender 
og Fiskeri, da den afspejler den 
reelle værdi af koefficienten 
for de flådejusteringsforan -
staltninger, der er fastsat 
i Kommissionens gennemfø -
relsesforordning (EU) 
nr. 1232/2014 af 18. novem -
ber 2014 om ændring af 
Kommissionens gennemførel -
sesforordning (EU) nr. 215/2014 
for at tilpasse henvisninger 
deri til Europa-Parlamentets 
og Rådets forordning (EU) 
nr. 508/2014 og om berigtigel -
se af gennemførelsesforord -
ning (EU) nr. 215/2014 
(EUT L 332 af 19.11.2014, s. 5).
51 Bemærkninger 
Eksempler på bedre målretning mod klimaforandringer i Den Europæiske Hav- og 
Fiskerifond
Ved sammenligning med den foregående periode konstaterede vi et begrænset antal forbedringer i EHFF. Af 
de 50 foranstaltninger, der støttes under Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, var der tre allerede eksisteren -
de foranstaltninger56, der var blevet forbedret ved integrering af klimaindsatsen, og to nyudviklede foranstalt -
ninger med mål vedrørende klimaforandringer57. Endvidere omfatter EHFF nu en enkeltstående foranstaltning 
vedrørende energieffektivitet og modvirkning af klimaforandringer, men lignende aktiviteter var også tidli -
gere berettigede til finansiering. Denne foranstaltning, som har et klart klimasigte og vægtes med en koeffi -
cient på 100 %, skal støtte 3 783 projekter i hele EU, hvoraf størstedelen kommer til at vedrøre udskiftning og 
modernisering af motorer.
56 Disse foranstaltninger vedrørte »Indlandsfiskeri og akvatisk fauna og flora i indre farvande«, »Produktive investeringer i akvakultur« og 
»Forarbejdning af fiskevarer og akvakulturprodukter«. Der blev hovedsagelig henvist til forbedring af energieffektiviteten.
57 Disse to nye foranstaltninger vedrørte »Gensidige fonde for usædvanlige vejrforhold og miljøhændelser« og »Akvakulturforsikring«.Tekstboks 10
52
 Konklusioner 
og anbefalinger
91 
EU-institutionerne har politisk forpligtet sig til under den flerårige finansielle 
ramme for 2014-2020 at integrere klimaindsatsen i alle EU’s budgetudgifter og 
sikre, at mindst én ud af fem euro fra EU-budgettet bruges på klimarelaterede 
aktiviteter. Det primære sigte med denne forpligtelse er at reagere på udfordrin -
gen fra klimaforandringerne og på de betydelige investeringsbehov i forbindelse 
med klimaindsatsen. Vi forsøgte at fastslå, om det er sandsynligt, at målet om at 
bruge mindst 20 % af EU-budgettet på klimaindsatsen vil blive nået, og at den 
benyttede tilgang vil skabe merværdi ved at føre til større og mere fokuseret 
finansiering af klimaindsatsen.
92 
Vi konstaterede, at der var sat ambitiøse tiltag i værk, og at der samlet set var sket 
fremskridt med hensyn til at opfylde målet. Der er imidlertid en alvorlig risiko for, 
at 20 %-målet ikke kan nås uden yderligere bestræbelser på at håndtere klimafor -
andringerne. Arbejdet med opfyldelsen af målet har ført til større og mere fokuse -
ret klimafinansiering under nogle af de europæiske struktur- og investeringsfon -
de, nemlig Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og Samhørighedsfonden. 
På andre områder, f.eks. under Den Europæiske Socialfond, i landbruget, inden 
for udvikling af landdistrikter og på fiskeriområdet, er det generelt »business 
as usual«, og der er ikke sket nogen betydelig omlægning i retning af en øget 
klimaindsats.
Samlet set er der sket fremskridt, men der er en alvorlig 
risiko for, at 20 %-målet ikke vil blive nået
93 
Målet om at bruge »mindst 20 %« af EU-budgettet på klimaindsatsen er et element 
i EU’s førerposition på klimaområdet og udtryk for en klar forpligtelse til at håndte -
re klimaforandringerne. Ifølge Kommissionens tal har klimafinansieringen i gennem -
snit udgjort 17,6 % af budgettet mellem 2014 og 2016 (punkt 26, 40 og 41).
94 
Der har indtil videre ikke eksisteret værktøjer, der kunne sikre en flerårig, kon -
solideret opdatering vedrørende status for hele EU-budgettet med hensyn til 
opfyldelsen af dette mål. Kommissionen har for nylig ajourført dataene om klima -
relevante udgifter for hele perioden 2014-2020 i forbindelse med midtvejsgennem -
gangen af den flerårige finansielle ramme. Kommissionen anslår, at der samlet 
set vil blive brugt 18,9 % på klimaindsatsen, og at 20 %-målet således ikke vil 
blive nået (punkt 44).
53 Konklusioner og anbefalinger 
95 
Den overvågningsmetode, der bruges af Kommissionen og medlemsstaterne, har 
svagheder med hensyn til rapportering og omfang. Overvågningsmetoden af -
spejler ikke de fulde finansielle virkninger af EU’s klimaudgifter gennem finansiel -
le instrumenter og over poster uden for balancen, selv om disse bruges i stigende 
omfang (punkt 37 og 38). Den skelner heller ikke mellem modvirknings- og tilpas -
ningsforanstaltninger, og det er derfor svært at vurdere finansieringsniveauet for 
disse forskellige tilgange til håndtering af klimaforandringer (punkt 36).
Anbefaling 1 – En solid flerårig konsolidering
Kommissionen  bør hvert år udarbejde en solid flerårig konsolidering for at vur -
dere, om klimaudgifterne er på rette vej mod at nå 20 %-målet.
Måldato for gennemførelsen: december 2017.
Anbefaling 2 – En omfattende rapporteringsramme
a) Kommissionen  bør hvert år i sin årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport 
give konsoliderede oplysninger om fremskridtene med hensyn til at opfylde 
det samlede 20 %-mål og endvidere give omfattende oplysninger herom 
i hver af de relevante årlige aktivitetsrapporter. Den bør bl.a. rapportere om 
fremskridt med hensyn til gennemførelse af handlingsplaner, hvor sådanne 
findes. Endvidere bør der gives oplysninger om de finansielle instrumenters 
klimabidrag.
b) Medlemsstaterne  bør i deres årlige gennemførelsesrapporter til Kommissio -
nen rapportere om de områder under delt forvaltning, hvor der potentielt er 
muligheder for klimaaktioner, og beskrive, hvordan de agter at øge klimaind -
satsen på disse områder.
Måldato for gennemførelsen: årligt fra og med rapporterne for 2016.
c) Kommissionen  og medlemsstaterne  bør sikre, at der i deres dataindsam -
ling skelnes mellem modvirkning og tilpasning.
Måldato for gennemførelsen: Et system bør udvikles med henblik på den 
næste flerårige finansielle ramme.
54 Konklusioner og anbefalinger 
96 
Vi vurderede, at klimafinansieringens andel af budgettet skal forhøjes til et gen -
nemsnit på 22 % i de resterende år af den aktuelle flerårige finansielle ramme, 
dvs. 2017 til 2020 (punkt 46), hvis det samlede mål på 20 % skal nås inden ud -
gangen af 2020. De største bidrag til at opfylde målet kommer fra landbruget, 
politikken for udvikling af landdistrikter og samhørighedspolitikken efterfulgt af 
Horisont 2020-forskningsprogrammet (punkt 33). Der er aldrig blevet udarbejdet 
en overordnet plan for, hvilke finansieringsinstrumenter der kan bidrage, og med 
hvor meget (punkt 26). Det vil sandsynligvis vise sig, at den anvendte metode til 
at fastlægge klimabidraget fra grundlæggende forskellige udgiftsprogrammer 
ikke er optimal.
Anbefaling 3 – En vurdering af de behov, der er forbundet 
med klimaforandringerne
I forbindelse med planlægningen af de enkelte budgetposters eller finansierings -
instrumenters potentielle bidrag til klimaindsatsen bør Kommissionen  sikre, 
at dens planer er baseret på en realistisk og solid vurdering af de behov, der er 
forbundet med klimaforandringerne, og af de enkelte områders potentiale for at 
bidrage til opfyldelsen af det samlede mål.
Måldato for gennemførelsen: Et system bør udvikles med henblik på den 
næste flerårige finansielle ramme.
97 
De hovedområder, der blev undersøgt i forbindelse med denne revision, forven -
tes at levere 84,5 % af de forventede bidrag til opfyldelsen af klimamålet. For 
nogle af disse områder er der fastsat klimarelaterede mål, der understøtter leve -
ringen af deres bidrag: Horisont 2020-programmet, Den Europæiske Landbrugs -
fond for Udvikling af Landdistrikterne, LIFE-programmet og Den Europæiske 
Fond for Regionaludvikling (punkt 28 og 29). Der er imidlertid alvorlige risici, der 
kan påvirke de forventede bidrag fra områderne landbrug, udvikling af landdistrik -
ter og forskning (punkt 49-51).
98 
Kommissionens tilgang til planlægning og måling af fremskridtene med hensyn 
til at opfylde 20 %-målet for EU-budgettet som helhed var baseret på en interna -
tionalt etableret metode. Kommissionen og de reviderede medlemsstater anså 
den for at være en pragmatisk tilgang til overvågning af klimaudgifterne. På 
nogle områder blev EU-klimakoefficienterne imidlertid ikke systematisk anvendt 
under hensyntagen til forsigtighedsprincippet for at undgå overvurderinger med 
hensyn til klimafinansieringen (punkt 35).
55 Konklusioner og anbefalinger 
99 
Antagelserne vedrørende de direkte landbrugsbetalingers bidrag til opfyldelsen 
af klimamålet er ikke tilstrækkelig begrundede. Anvendelse af forsigtighedsprin -
cippet ville reducere klimabidragene med 9 milliarder euro (punkt 53 og 54). 
Anvendelsen af EU-klimakoefficienter førte til en overvurdering af klimabidraget 
fra foranstaltningerne til udvikling af landdistrikter. ELFUL-tilgangen skelner ikke 
tilstrækkeligt mellem de forskellige aktiviteters klimabidrag, hvilket fører til en 
overvurdering af klimabidragene. Ifølge vores skøn bør ELFUL’s klimafinansiering 
reduceres med 23,9  milliarder  euro (punkt 58).
100  
Vi anslog, at disse justeringer tilsammen ville reducere klimafinansieringen fra 
landbrug og udvikling af landdistrikter med op til ca. 33  milliarder  euro, svarende 
til ca. 15 % af det samlede mål (punkt 51, 54 og 58).
Anbefaling 4 – Korrigering af overvurderinger
Kommissionen  og medlemsstaterne  bør anvende forsigtighedsprincip -
pet og korrigere overvurderingerne i ELFUL ved at gennemgå de fastsatte 
EU-klimakoefficienter.
Måldato for gennemførelsen: december 2017.
101  
Horisont 2020-forskningsprogrammet halter bagefter med hensyn til at nå sit 
35 %-mål, og det vil kræve en indsats at indhente det tabte. Det er glædeligt, 
at Kommissionen har udarbejdet en handlingsplan, men planen beskriver ikke 
tilstrækkelig detaljeret, hvordan det tabte skal indhentes (punkt 60-64).
102  
Ud over disse risici, der påvirker hovedområdernes levering af klimabidrag, kon -
staterede vi også, at der på en række mindre områder skal ske en fordobling af 
den aktuelle indsats, hvis 20 %-målet skal nås. Vi fandt ingen dokumentation for, 
at Kommissionen var ved at øge sine bestræbelser på disse områder - f.eks. i form 
af en handlingsplan - og for, hvordan en sådan fordobling kunne gennemføres 
(punkt 47).
56 Konklusioner og anbefalinger 
Anbefaling 5 – Udarbejdelse af handlingsplaner
Når der i forbindelse med den årlige konsolidering konstateres en risiko for, at de 
forventede bidrag fra et bestemt område måske ikke vil blive nået, bør Kommis -
sionen  udarbejde en handlingsplan for dette område, der i detaljer beskriver, 
hvordan det tabte skal indhentes.
Måldato for gennemførelsen: Handlingsplaner bør udarbejdes senest 
i marts 2017.
103  
Kommissionens tilgang til vurdering af klimafinansieringens omfang fokuserer på 
identificering af de planlagte udgifter. Der er imidlertid en iboende risiko i den -
ne tilgang, fordi planlagte udgifter ikke nødvendigvis bliver til faktiske udgifter. 
Klimafinansieringens omfang bør derfor i stedet vurderes med fokus på den 
faktiske gennemførelse af de planlagte udgifter, idet uforholdsmæssigt store 
administrative omkostninger undgås. Kommissionen har endnu ikke udviklet en 
procedure for dette (punkt 46). Selv en overvågning af den faktiske finansielle 
gennemførelse med henblik på opfyldelse af 20 %-målet vil dog ikke give oplys -
ninger om de resultater, der opnås ved hjælp af klimaudgifterne. Vi konstaterede, 
at der kun for nogle dele af budgettet foreligger oplysninger om, hvilke resultater 
finansieringen skal sikre eller har sikret, f.eks. reduktioner af drivhusgasemissio -
nerne, og at oplysningerne ikke er sammenlignelige (punkt 47).
Anbefaling 6 – Udarbejdelse af indikatorer til overvågning af 
de faktiske klimaudgifter og de relaterede resultater
Kommissionen  bør:
a) i samarbejde med medlemsstaterne  udarbejde et harmoniseret og hensigts -
mæssigt system til overvågning af den faktiske gennemførelse af klimaaktio -
ner på området med delt forvaltning
b) i overensstemmelse med sit initiativ om et »resultatorienteret budget« opstil -
le klimarelaterede resultatindikatorer på alle de områder, der bidrager til op -
fyldelsen af målet, navnlig med henblik på at vurdere drivhusgasemissionerne 
og de reduktioner, der er opnået ved hjælp af EU-finansierede foranstaltninger
c) fremme udvekslingen af god praksis vedrørende klimarelaterede resultatindi -
katorer mellem medlemsstaterne.
Måldato for gennemførelsen: december 2018.
57 Konklusioner og anbefalinger 
I nogle europæiske struktur- og investeringsfonde er 
klimafinansieringen større og mere fokuseret end i andre, 
hvor det generelt er »business as usual«
104  
De klimarelaterede udgifter inden for rammerne af samtlige programmer under 
EFRU og Samhørighedsfonden, herunder det europæiske territoriale samarbejde, 
skal ifølge planen stige fra 32,4 milliarder euro i 2007-2013 til 54,7 milliarder euro 
i 2014-2020. Ud over den finansielle stigning konstaterede vi, at der var mere 
fokus på klimaindsatsen og gode praksis på visse områder, f.eks. med hensyn til 
programmernes forvaltningsprocesser eller typen af finansierede investeringer 
(punkt 69 og 70).
105  
I de reviderede programmer i Tyskland og Rumænien konstaterede vi imidlertid, 
at Kommissionen under programmeringsforhandlingerne ikke havde presset 
kraftigt på for at øge klimaindsatsen betydeligt inden for forskning og udvik -
ling eller virksomhedsudvikling. Det betyder, at det ikke var alle de potentielle 
muligheder for at finansiere klimarelaterede aktioner, der blev udnyttet fuldt ud 
(punkt 75).
106  
Tilsvarende kan Den Europæiske Socialfonds potentielle bidrag til klimaindsat -
sen øges i lyset af den stigende efterspørgsel efter grønne job. Vi konstaterede, 
at det var en meget lille andel af støtten under ESF’s operationelle programmer, 
der gik til klimaindsatsen, nemlig 1,4 % af 83 milliarder euro. Kommissionen 
kontrollerede ikke systematisk, om programmerne ville fokusere på efterspørgs -
len efter grønne job eller understøtte overgangen til en lavemissionsøkonomi 
(punkt 76-79).
107  
Der er udviklet gode praksis, men der er ikke sket nogen betydelig omlægning 
i retning af en øget klimaindsats inden for landbrugspolitikken, politikken for 
udvikling af landdistrikter eller fiskeripolitikken.
58 Konklusioner og anbefalinger 
108  
Indførelsen af grønne betalinger garanterer ikke en væsentlig ændring i de di -
rekte betalingers klimabidrag. Denne nye ordning har ganske vist nogle klima -
relaterede virkninger, men er i praksis stort set baseret på allerede eksisterende 
landbrugspraksis (punkt 81-83). I de tre undersøgte landdistriktsprogrammer 
konstaterede vi ingen reelle stigninger eller fald i investeringerne. Under vurde -
ringen af, om klimaindsatsen var blevet mere målrettet, fandt vi ingen betydelige 
ændringer i forvaltningsprocessens nøgleelementer såsom kravene eller støtte- 
og udvælgelseskriterierne. Derimod havde nogle beløbsmæssigt mindre foran -
staltninger fået ændret deres udformning for at gøre dem mere klimarelaterede. 
Vi fandt også adskillige eksempler på nye, gode praksis, der direkte bidrager til 
håndteringen af klimaforandringer (punkt 84-87).
109  
Der er kun i meget begrænset omfang sat øget fokus på klimaindsatsen inden for 
hav- og fiskerifonden. Det er stadig sjældent, at der forekommer direkte og klare 
henvisninger til klimamålene, både om modvirkning af og tilpasning til klimafor -
andringer. Hav- og fiskerifonden har således ikke øget sit bidrag til klimaindsat -
sen (punkt 88-90).
Anbefaling 7 – Undersøgelse af alle potentielle muligheder 
og sikring af en reel omlægning i retning af en øget 
klimaindsats
a) Kommissionen  bør identificere områder med et underudnyttet potentiale 
for klimaaktioner, f.eks. Den Europæiske Socialfond, og udarbejde handlings -
planer for at styrke disse områders klimabidrag.
b) Kommissionen  og medlemsstaterne  bør øge mainstreamingen af klima -
indsatsen inden for landbrug, udvikling af landdistrikter og fiskeri, f.eks. ved 
at udvikle nye eller omlægge eksisterende foranstaltninger til håndtering af 
klimaforandringer.
Måldato for gennemførelsen: december 2017.
59 Konklusioner og anbefalinger 
Vedtaget af Afdeling I, der ledes af Phil Wynn Owen, medlem af Revisionsretten, 
i Luxembourg på mødet den 26. oktober 2016.
 På Revisionsrettens vegne
 Klaus-Heiner LEHNE
 Formand
60
 Bilag
Matrix over koefficienter anvendt af Revisionsretten vedrørende politikken for 
udvikling af landdistrikter
Den foreslåede matrix, som er baseret på revisionsbesøgene i medlemsstaterne og justeret under hen -
syntagen til Kommissionens forberedende undersøgelse, afhjælper manglen på differentieret anvendel -
se af EU-klimakoefficienter i forskellige foranstaltninger.
På grundlag af de undersøgte casestudier i medlemsstaterne, en litteraturgennemgang1 og en analyse af Kom -
missionens interne noter udarbejdede vi med udgangspunkt i de internationale standarder2 i første omgang 
en opdateret matrix over klimakoefficienterne, der tog hensyn til foranstaltningerne og deres politikmål som 
angivet i fokusområderne (jf. nedenstående). Derefter fastlagde vi ELFUL-beløbene fordelt på foranstaltninger 
og fokusområder. Disse data er tilgængelige hos Kommissionen. Kun i forbindelse med EU-prioritet 4 var vi nødt 
til at foretage et skøn3. Endelig anvendte vi klimakoefficienterne i nedenstående matrix på ELFUL-beløbene.Bilag
1 Matrixen er navnlig udviklet på grundlag af Kommissionens forberedende undersøgelse »Tracking system for climate expenditure in the post-2013 
EU budget - Detailed CAP assessment«, tabel 5.4 (s. 25-30).
2 OECD’s Riomarkører og de overvågningsprincipper, som er udarbejdet af de multilaterale udviklingsbanker, herunder Verdensbanken.
3 EU-prioritet 4 programmeres som en »blok« i henhold til Kommissionens retningslinjer for strategisk programmering, dvs. at der ikke tildeles 
ELFUL-udgifter til de enkelte fokusområder. Vi dividerede derfor de planlagte ELFUL-udgifter under denne prioritet med tre og tildelte lige store 
ELFUL-beløb til de tre fokusområder under EU-prioritet 4: 4a (Genopretning, bevarelse og forbedring af biodiversiteten), 4b (Bedre vandforvaltning, 
herunder forvaltning af gødningsstoffer og pesticider) og 4c (Forebyggelse af jorderosion og bedre forvaltning af jordbunden).
61 Bilag 
Foreslået matrix
Prioriteter og 
fokusområder Prioritet 2 Prioritet 3 Prioritet 4 Prioritet 5 Prioritet 6
Styrkelse af bedrifter -
nes levedygtighed og 
konkurrenceevnen for 
alle typer landbrug 
i alle regioner og 
fremme af innovative 
landbrugsteknologierFremme af fødevarekædens 
organisation, dyrevelfærd og 
risikostyring i landbrugetGenopretning, bevarelse og forbedring af 
økosystemer i tilknytning til landbruget og 
skovbrugetFremme af ressour -
ceeffektivitet og 
støtte til overgangen 
til en klimaresistent 
lavemissionsøkonomi 
i landbrugs-, fødevare- 
og skovbrugssektorenFremme af social 
inklusion, fattig -
domsbekæmpel -
se og økonomisk 
udvikling 
i landdistrikterneForan-stalt-ningens kodeForanstaltningens navn Alle fokusområderForbedring af 
primærpro -
ducenternes 
konkurrenceevne 
ved bedre inte -
grering af dem 
i fødevarekædenStøtte til be -
driftsrisiko -
forebyggelse 
og -styringGenopret -
ning, be -
varelse og 
forbedring 
af biodiver -
sitetenBedre vand -
forvaltning, 
herunder 
forvaltning af 
gødnings -
stoffer og 
pesticiderForebyggelse 
af jorderosion 
og bedre 
forvaltning af 
jordbundenAlle fokusområderAlle fokusom -
råder
1Videnoverførsel og 
informationsaktioner0 % 0 % 40 % 40 % 40 % 100 % 100 % 0 %
2Rådgivningstjenester, bedriftsfor -
valtnings- og vikarordninger0 % 0 % 40 % 40 % 40 % 100 % 100 % 0 %
3Kvalitetsordninger for landbrugs -
produkter og fødevarer0 % 0 % 0 % 40 % 40 % 40 % 100 % 0 %
4 Investeringer i fysiske aktiver 0 % 0 % 40 % 40 % 40 % 100 % 100 % 0 %
5Genopretning af landbrugets 
produktionspotentiale efter skader 
som følge af naturkatastrofer og 
indførelse af passende forebyggen -
de aktioner0 % 0 % 100 % 40 % 40 % 100 % 100 % 0 %
6 Bedrifts- og erhvervsudvikling 0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 100 % 0 %
7Basale tjenesteydelser og landsby -
fornyelse i landdistrikterne0 % 0 % 0 % 40 % 40 % 100 % 100 % 0 %
8Investeringer i udvikling af skova -
realer og forbedring af skovenes 
levedygtighed0 % 0 % 40 % 100 % 100 % 100 % 100 % 0 %
9Oprettelse af 
producentsammenslutninger0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 100 % 0 %
10 Miljø- og klimavenligt landbrug 0 % 0 % 0 % 40 % 40 % 100 % 100 % 0 %
11 Økologisk landbrug 0 % 0 % 0 % 40 % 40 % 100 % 100 % 0 %
12Natura 2000-betalinger 
og betalinger i henhold til 
vandrammedirektivet0 % 0 % 0 % 40 % 40 % 100 % 100 % 0 %
13Betalinger til områder med natur -
betingede eller andre specifikke 
begrænsninger0 % 0 % 0 % 40 % 40 % 40 % 100 % 0 %
14 Dyrevelfærd 0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 100 % 0 %
15Miljø- og klimavenlige skovbrugs -
tjenesteydelser og skovbevarelse0 % 0 % 40 % 40 % 40 % 100 % 100 % 0 %
16 Samarbejde 0 % 0 % 0 % 40 % 40 % 100 % 100 % 0 %
17 Risikostyring 0 % 0 % 40 % 0 % 0 % 0 % 100 % 0 %
18Finansiering af supplerende natio -
nale direkte betalinger i Kroatien0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 0 %
19Leader: støtte til bottom-up-ka -
pacitetsopbygning, der kan føre til 
innovative tilgange til håndtering 
af udfordringer i forbindelse med 
klimaforandringer0 % 0 % 0 % 40 % 40 % 100 % 100 % 0 %
20 Teknisk bistand 0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 0 %Bilag
62 Kommissionens  
svar
Resumé
I
Kommissionen har forpligtet sig fuldt ud til at bekæmpe klimaforandringerne. EU’s tilgang til omstillingen til en 
klimaresistent lavemissionsøkonomi går gennem politiske foranstaltninger, som også skal ændre investeringsmøn -
strene. De offentlige udgifter fra EU og medlemsstaternes nationale budgetter skal supplere og sætte skub i denne 
omstilling.
Med sit forslag om at mainstreame klimaet i hele EU-budgettet1 og øge klimaudgifterne til 20 % af budgettet ville 
Kommissionen gøre EU’s budget til et forbillede for andre med hensyn til mainstreaming. Det Europæiske Råd og 
Europa-Parlamentet støttede mainstreamingtilgangen2 og bekræftede, at 20 % er et passende støtteniveau.
II
Det Europæiske Råd bekræftede udtrykkeligt Kommissionens tilgang til at mainstreame klimaet i hele budgettet 
som den primære målsætning støttet af det politiske mål om at gøre mindst 20 % af EU’s udgifter i den nuværende 
flerårige finansielle ramme klimarelevante.
Ud over mainstreaming er der også fastlagt et dedikeret program for klimaindsatsen i den flerårige finansielle ramme .
IV
Kommissionen bifalder Rettens anerkendelse af det ambitiøse arbejde, der er udført, og behovet for at opretholde 
indsatsen for yderligere at forbedre mainstreaming. Samtidig mener Kommissionen, at der er sket betydelige frem -
skridt, både med at indarbejde klimahensyn i programlægningen og udvikle den unikke kvantificerede mainstreaming -
tilgang, som nu giver en gennemsigtig basislinje.
Kommissionen bemærker dog, at det potentielle individuelle bidrag fra hver af fondene varierer efter dens primære 
opgaver, og at det derfor er uundgåeligt, at det system, der bruges til at programlægge og overvåge bidraget, er forskel -
ligt fra fond til fond. Også reformen af den fælles landbrugspolitik har ført til en betydelig forøgelse af finansieringen af 
klimaindsatsen sammenlignet med perioden 2007-2013. Kommissionen mener, at der foregår en væsentlig drejning 
i retning af en større klimaindsats.
V
Kommissionen vurderede fremskridtene med 20 %-målet i sin midtvejsrevision af den flerårige finansielle 
ramme, som blev offentliggjort den 14. september 2016. De seneste data, som fremlægges i arbejdsdokumentet 
fra Kommissionens tjenestegrene (SWD(2016) 299), der ledsager midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle 
ramme (COM(2016) 603), viser, at man i perioden 2014-2020 vil nå op på en samlet klimarelateret udgift på lidt over 
200 mia. EUR. Det svarer til ca. 18,9 % for hele den finansielle programmeringsperiode.
Se også Kommissionens svar på punkt 28.
1 Se KOM(2011) 500 endelig, Part I, afsnit 6.1.4, http://eur-lex.europa.eu/resource.html?uri=cellar:d0e5c248-4e35-450f-8e30-3472afbc7a7e.0015.02/
DOC_3&format=PDF
2 Se 2013-02-07 Det Europæiske Råds konklusioner og 2013-03-13 Europa-Parlamentets beslutning om den nye FFR (P7_TA(2013)0078).
Kommissionens svar 63
VI
Kommissionen tager Rettens simuleringer til efterretning. Kommissionen har imidlertid etableret en nyskabende og 
detaljeret overvågningsmetode bygget på OECD’s Riomarkører.
Ikke desto mindre erkender Kommissionen behovet for at fortsætte bestræbelserne på at øge klimarelevansen i alle 
EU-programmer, herunder dem, som Retten nævner.
Den metode, som Kommissionen har brugt, er blevet udarbejdet på en gennemsigtig og samordnet måde. EU’s 
tilgang til beregning af klimafinansiering inden for landbrug og udvikling af landdistrikter er sund. Hvad angår 
grønne direkte betalinger, sikrer beregningen en rimelig afspejling af klimarelevansen i de tre landbrugspraksisser. 
Og med hensyn til andre direkte betalinger end grønne betalinger er klimavirkningen på 8 % af disse betalinger 
ikke overvurderet, hvis vi ser på fordelene for klimaet ved krydsoverensstemmelse og direkte betalinger.
VII
Kommissionen erkender, at den innovative tilgang til overvågning af klimaudgifter og gennemførelsen af den 
i EU-budgettet kunne blive bedre, herunder i henseende til øget detaljeringsgrad vedrørende modvirkning og 
tilpasning. Set i lyset af den uklare administrative virkning og vanskelighederne med at undgå dobbelttælling og 
samtidig afspejle de hyppige tilhørende sidegevinster har Kommissionen dog ikke i øjeblikket planer om yderligere 
opdelinger i sit overvågningssystem.
VIII
Kommissionen bemærker, at nogle af Rettens anbefalinger allerede er blevet eller vil blive fulgt ( navnlig anbefaling 
1, 6b og 6c ). Nogle kan delvist accepteres (anbefaling 2a, 3, 4, 5 og 7a), og nogle er ikke hensigtsmæssige eller mulige 
(anbefaling 2c, 6a og 7b ). Samlet set mener Kommissionen, at mainstreamingtilgangen har øget EU-budgettets 
klimabidrag.
Indledning
01
Kommissionen har forpligtet sig fuldt ud til at bekæmpe klimaforandringerne. EU’s tilgang til omstillingen til en 
klimaresistent lavemissionsøkonomi går gennem politiske foranstaltninger, som også skal ændre investeringsmøn -
strene, sådan som det ses af Kommissionens nylige foranstaltningspakke3. De offentlige udgifter fra EU og med -
lemsstaternes nationale budgetter supplerer og sætter skub i denne omstilling.
02
Kommissionen anser tilpasning til uundgåelige klimaforandringer og modvirkning som komplementære politiske 
reaktioner og forsøger at sikre begge samtidig, når det er relevant.
3 http://europa.eu/rapid/press-release_IP-16-2545_en.htm
Kommissionens svar 64
05
Tilpasningsforanstaltningerne skal reducere de klimarelaterede risici til et acceptabelt niveau på grundlag af progno -
ser for klimaforandringer.
07
Der er mange faktorer, der bidrager til nedbringelsen af drivhusgasemissionerne; primært nedsat energiintensitet 
(mindre energi forbrugt pr. enhed af BNP) og udvikling af vedvarende energikilder. Den økonomiske vækst (BNP per 
capita) var en positiv drivkraft bag emissioner (dvs. bidrog ikke til modvirkning) gennem hele perioden 2005-2013, 
om end denne virkning har været svagere siden 2007/20084. I denne forbindelse er det ikke berettiget kun at pege 
på virkningen af den økonomiske krise for emissionerne.
08
Kommissionen understreger, at 20 %-målet blev bekendtgjort som ét af flere elementer i mainstreamingtilgangen 
i EU-budgettet, som i sig selv er et af elementerne i EU’s tilgang til at imødekomme de investeringsbehov, som knyt -
ter sig til klimaforandringerne.
Mainstreamingtilgangen i EU-budgettet er et udtryk for EU’s forpligtelse til og lederskab i klimaindsatsen i lighed 
med alle EU’s initiativer til bekæmpelse af klimaforandringer.
09
Kommissionen mener, at 20 %-målet blev nævnt som et politisk og ikkebindende mål for at fremme større klimare -
levans i alle de foranstaltninger, der finansieres af EU-budgettet. Denne tilgang blev bakket op af Det Europæiske 
Råd og Europa-Parlamentet og har understøttet de efterfølgende faser af gennemførelsen. Det var i det lys, under -
streger Kommissionen, at både den og budgetmyndigheden besluttede ikke at indarbejde dette mål i en retsakt.
Ud over mainstreaming er der også fastlagt et dedikeret program for bl.a. klimaindsatsen (under LIFE-programmet) 
i den flerårige finansielle ramme.
12
Generaldirektoratet for Budget koordinerer tildelingen af midler i budgettet til de politiske prioriteringer, herunder 
klimaindsatsen, indsamler data og konsoliderer dem i overslaget til budgetforslaget til dokumentation for de beløb, 
som Kommissionen foreslår budgetmyndigheden til den årlige budgetprocedure.
4 Se EEA’s analyse i afsnit 2.4 i » Trends & Projections in Europe 2015 «, EEA-rapport nr. 4/2015.
Kommissionens svar 65
Tekstboks – Baggrunden for mainstreaming kort fortalt  
Fjerde punkt
EU’s klimaindsats dækker en lang række foranstaltninger, og de ambitiøse mål gør EU til en af verdens førende 
aktører i klimaindsatsen. Mainstreamingen af klimaet i alle EU’s politikker og programmer er et af elementerne i EU’s 
støtte til omstillingen til et samfund med en klimaresistent lavemissionsøkonomi.
EU’s tilgang til mainstreaming af klimaet i EU’s instrumenter og budget er konceptualiseret på fire niveauer som 
forklaret i Kommissionens svar på punkt 24.
Bemærkninger
24
Kommissionen finder, at der er sket betydelige fremskridt med mainstreamingen af klimaet i EU-budgettet. EU’s 
tilgang til mainstreaming af klimaet i EU’s instrumenter og budget er konceptualiseret på fire niveauer:
- de politiske beslutninger, der træffes af EU’s institutioner (i forbindelse med vedtagelsen af den flerårige finan -
sielle ramme 2014-2020), om at mainstreame klimaindsatsen5 og bekendtgøre et mål om at gøre mindst 20 % af 
EU’s udgifter klimarelevante
- forankring af klimamål i retlige rammer/retningslinjer (retsgrundlaget for nye udgiftsprogrammer, retningslinjer)
- gennemførelsen af de klimarelaterede regler og retningslinjer (kvaliteten af gennemførelsen)
- som led i tilgangen en fælles metode til overvågning af klimarelaterede udgifter i alle EU-instrumenter.
Vi erkender, at revisionen primært fokuserer på det finansielle mål.
Andet led
Kommissionen bifalder ikke, at Retten har valgt at benytte et sæt principper, som er vedtaget i 2015 af en række 
organisationer, som bruger international udviklingsbistand som et benchmark for vurderingen af »hensigtsmæssig -
heden« ved EU’s nyskabende og detaljerede mainstreamingtilgang, der er vedtaget på EU-plan.
25
Kommissionen anerkender Rettens beslutning om at betragte 20 %-målet som et budgetmål, men gentager, at 
målet blev bekendtgjort af Kommissionen som et politisk mål for at støtte mainstreaming af klimaet i de forskellige 
programmer. På grund af målets karakter mener Kommissionen ikke, at en budgetfortolkning alene kan afspejle 
EU’s tilgang til mainstreaming.
5 http://eur-lex.europa.eu/resource.html?uri=cellar:d0e5c248-4e35-450f-8e30-3472afbc7a7e.0015.02/DOC_3&format=PDF
Kommissionens svar 66
26
Kommissionen understreger, at det politiske 20 %-mål blev bekendtgjort for at hjælpe mainstreamingen af klima -
indsatsen på vej i EU-programmerne (se Kommissionens svar på punkt 25). Derfor har Kommissionen ikke kvanti -
ficeret den andel af investeringsbehovet, der bør dækkes af EU’s budget, men arbejdede med skøn som beskrevet 
i Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme6.
27
Kommissionen finder, at der er sket en væsentlig forøgelse af de klimarelevante udgifter. Kommissionen bekræfter 
samtidig, at der ikke findes omfattende og sammenlignelige data om klimarelevante udgifter i den tidligere fler -
årige finansielle ramme, hvilket ville være forudsætningen for at fastlægge mere detaljerede mål. Udviklingen af et 
solidt og gennemsigtigt overvågningssystem var et af elementerne i EU’s mainstreamingtilgang.
28
Kommissionen vurderede fremskridtene med 20 %-målet i sin midtvejsrevision af den flerårige finansielle ramme, 
som blev offentliggjort den 14. september 2016. De data, der fremlægges i arbejdsdokumentet fra Kommissionens 
tjenestegrene (SWD(2016) 299), som ledsager midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme (COM(2016) 603), 
viser, at man i perioden 2014-2020 vil nå op på en samlet klimarelateret udgift på lidt over 200 mia. EUR. Det svarer 
til ca. 18,9 % for hele den finansielle programmeringsperiode. Dataene i bilag 2 til arbejdsdokumentet viser samlede 
tal for hvert programs skøn over klimaovervågning af 20 %-målet for den fulde programmeringsperiode 2014-2020.
Climate Mainstreaming 2014-2020 - totals by programme
(EUR million, commitment appropriations) 2014-2017 2018-2020 estimates
Programme 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020Total 
2014-2020
For reference: Total EU Budget  
(Section III- Commission, Financial programming)118 054.4 158 606.8 151 241.6 153 757. 8 156 782.8 159 966.3 164 145.4 1 062 554.9
Total Climate Change finance in the EU Budget 16 097.7 27 475.7 31 634.4 29 726.8 30 777.7 31 883.6 32 307.7 200 986.9
Share of Climate Change relevant spending in EU 
Budget13.6 % 17.3 % 20.9 % 19.3 % 19.6 % 19.9 % 19.7 % 18.9 %
Kommissionens fælles svar på punkt 31 og 32
Kommissionen gentager, at det politiske 20 %-mål blev bekendtgjort for at fremme mainstreaming (se også Kom -
missionens svar på punkt 25). Kommissionen finder en sådan fleksibel udmelding om 20 %-målet egnet til at udvikle 
en nyskabende tilgang til mainstreaming og overvågning af klimarelevante udgifter. EU’s mainstreamingtilgang skal 
integrere klimaaspekter i hele EU-budgettet.
Kommissionen bekræfter, at medlovgiverne ikke fandt det nødvendigt at fastsætte specifikke mål for fremme af klima -
mainstreaming i alle programmer. Som beskrevet i Kommissionens svar på punkt 24 arbejdes der på mainstreaming 
i mange forskellige processer, og specifikke mål er en af dem.
Data, der er offentliggjort i midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme, viser, at mange programmer 
i EU-budgettet bidrager til klimaindsatsen. Samtidig er Kommissionen enig i, at specifikke målsætninger kan være 
nyttige for at fremme klimamainstreaming.
Klimarelevante udgifter overvåges i hele budgettet. Kravet om overvågning af de europæiske struktur- og investe -
ringsfonde (ESIF) i denne henseende blev stillet af medlovgiverne.
6 http://eur-lex.europa.eu/resource.html?uri=cellar:d0e5c248-4e35-450f-8e30-3472afbc7a7e.0015.02/DOC_4&format=PDF
Kommissionens svar 67
34
Kommissionen erkender, at EU’s overvågningsmetode, som er nyskabende og enestående i sin dækning og detal -
jeringsgrad og vedtaget i EU’s lovgivningsproces, kan forbedres yderligere. Samtidig findes der ikke internationalt 
vedtagne metoder til kvantificeret overvågning af klimaudgifter.
35
EU’s metode med at bruge koefficienter til EU’s udgifter har vist sig at sikre en passende balance mellem dataenes 
pålidelighed og den administrative indsats både i Kommissionen og i medlemsstaterne.
Første led
Kommissionen erkender, at der med den nuværende metode og som direkte konsekvens af brugen af et system, 
der er baseret på de tre Riomarkørers gennemsnitstal, er risiko for en vis over- og undervurdering af visse udgifters 
klimarelevans. Samtidig mener Kommissionen, at dens metodologi er tilstrækkeligt konservativ, og finder ikke, at 
et sæt principper udviklet af en gruppe internationale hjælpeorganisationer i 2015 til afbødning af overvågning af 
deres indsats er et relevant referencepunkt for den tilgang, som Kommissionen anvender. Kommissionen understre -
ger, at visse af Rettens beregninger i rapporten er sket ved hjælp af koefficienter, som adskiller sig fra dem, Kommis -
sionen har brugt.
Andet led
Kommissionen mener, at overvågningstilgangen, som EU’s medlovgivere er blevet enige om, er pålidelig og egnet 
til de specifikke formål hermed. OECD’s kategorier og metoder er ganske vist nyttige med hensyn til at kvalificere 
EU’s tilgang, men de er ikke beregnet til at støtte mainstreaming og kvantificeret overvågning i EU’s budget og er 
derfor blevet tilpasset af medlovgiveren til de programspecifikke behov i de respektive retlige rammer.
Kommissionen påpeger, at de forskellige EU-programmers primære mål fastsættes ud fra det pågældende rets -
grundlag, og mainstreaming betyder i sagens natur at bringe gennemførelsen af det primære mål i overensstem -
melse med EU’s klimapolitik, ikke at erstatte det primære mål.
36
EU’s klimaovervågningssystem indeholder specifikke elementer, som adskiller det fra de systemer, som inter -
nationale hjælpeorganisationer bruger, hvorfor det ikke er relevant at sammenligne med internationale 
bistandsovervågningssystemer.
Kommissionen erkender, at den innovative tilgang til overvågning af klimaudgifter og gennemførelsen af den 
i EU-budgettet kunne blive bedre, herunder i henseende til øget detaljeringsgrad vedrørende modvirkning og 
tilpasning. Set i lyset af den uklare administrative virkning og vanskelighederne med at undgå dobbelttælling og 
samtidig afspejle de hyppige tilhørende sidegevinster har Kommissionen dog ikke i øjeblikket planer om yderligere 
opdelinger i sit overvågningssystem.
37
Kommissionen er enig i betydningen af finansielle instrumenter og deres bidrag til EU’s klimaindsats og har inklude -
ret budgetbidraget til disse i sin overvågning af klimaudgifterne.
Kommissionens svar 68
39
Kommissionen mener, at der er sket gode fremskridt med klimamainstreaming i de fleste henseender, og at 
overvågningen af budgetudgifterne er pålidelig og gennemsigtig som beskrevet i dens svar på navnlig punkt 
12 og 28. Kommissionen erkender behovet for at videreudvikle tilgangen til overvågning og rapportering af 
klimaresultaterne.
40
Se også Kommissionens svar på punkt V og 28.
41
Kommissionen bekræfter, at den, som den skrev i sit svar på punkt 28, før udgivelsen af midtvejsrevisionen af 
den flerårige finansielle ramme ikke var i stand til med sikkerhed at vurdere, om den var på rette vej mod at nå 
20 %-målet, idet der stadig manglede oplysninger om planlagte udgifter fra ESIF-fondene i perioden for den fler -
årige finansielle ramme, og der derfor ikke var tilgængelige pålidelige data på det pågældende tidspunkt. Kommis -
sionen vurderede fremskridtene mod 20 %-målet i midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme og nåede 
frem til, at de klimarelaterede udgifter i hele perioden 2014-2020 ville beløbe sig til lidt over 200 mia. EUR i alt. Det 
svarer til ca. 18,9 % for hele den finansielle programmeringsperiode.
43
De planlagte klimaforanstaltninger med de tilhørende koefficienter er anført i de operationelle programmer under 
Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF). Den vejledende tildeling fra EHFF til hver foranstaltning er indarbejdet 
i medlemsstaternes årlige gennemførelsesrapporter (fra maj 2016). Den finansielle tabel i disse rapporter og de 
centrale karakteristika ved de støttede foranstaltninger, som vil fremgå af medlemsstaternes årlige aktivitetsrap -
porter (i henhold til EHFF, artikel 97, stk. 1, litra a)), vil sætte Kommissionen i stand til løbende at overvåge udgiftsni -
veauet samt enhver ændring i det vejledende bidrag til opfyldelse af klimamålene, som er anført i de operationelle 
programmer.
44
Efter at programmeringsprocesserne er fuldført, er Kommissionen nu i stand til at konsolidere pålidelige data for 
ajourførte skøn over disse programmer med hensyn til klimaudgifter og har offentliggjort en status i forbindelse 
med midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme. Denne status ville have bygget på unøjagtige data 
og kunne dermed have ført til fejlbehæftede beregninger og fejlfortolkninger, hvis den var blevet udarbejdet på 
grundlag af de foreløbige data for 2014-2016.
45
Kommissionen mener, at det er højst relevant at målrette klimaovervågningen mod forpligtelsesbevillinger/planlagte 
og vedtagne udgifter, idet udgiftsdataene ikke ville være nyttige med hensyn til at forbedre mainstreamingen på 
grund af tidsforskydningen mellem programmering og udbetaling. Kommissionen mener også, at det er meningsløst 
af knytte overvågningen af finansielle input fra EU-budgettet sammen med opnåelsen af EU’s klima- og energimål 
eller et anslået investeringsbehov.
At indføre en overvågningstilgang til planlagte udgifter var det første og væsentlige skridt til bedre integration af 
klimahensyn i alle EU-programmer. Den iboende risiko, som Retten peger på, findes i alle budgetplaner. Kommis -
sionen er enig med Retten i, at planlagte udgifter ikke altid ender som faktiske udgifter, men påpeger, at gennem -
snitligt 97 % af alle EU’s budgetforpligtelser i 2015 blev realiseret, hvilket gør det eksisterende system med forudgå -
ende overvågning af forpligtelser til en effektiv målestok, også for faktiske udgifter. Kommissionen påpeger også, at 
metodologierne, der anvendes til beregningen af de 34 % henholdsvis 49,3 %, er forskellige i tilgang og omfang.
Kommissionens svar 69
46
Kommissionen revurderer jævnligt data og ajourfører programmeringen i forbindelse med den årlige budgetpro -
cedure og gennemførelsen af det årlige budget. Kommissionen forpligtede sig desuden i midtvejsrevisionen af 
den flerårige finansielle ramme til at vurdere fremskridtene mod 20 %-målet i midtvejsrevisionen af programmerne 
i den flerårige finansielle ramme. Kommissionen mener, at de eksisterende overvågnings- og rapporteringssystemer 
er egnede, og finder det ikke nødvendigt på nuværende tidspunkt at indføre yderligere rapporteringskrav.
47
Kommissionen bekræfter, at 20 %-målet er udtrykkeligt relateret til EU’s budgetudgifter, og mener, at det ikke ville 
være hensigtsmæssigt at blande ikkefinansielle elementer ind i overvågningen af et finansielt mål.
Samtidig erkender vi, at forbindelsen mellem udgifter, mobiliserede aktioner og resultater bør forbedres. I forbin -
delse med forskellige udgiftsprogrammer og afhængigt af det omfang, hvori de fokuserer på investering i klima -
indsatsen, er der fastlagt output- og resultatindikatorer, som for visse fælles indikatorers vedkommende kan aggre -
geres på EU-plan. Sådanne fælles indikatorer er blevet udviklet på grundlag af politikerfaringerne fra de enkelte 
berørte programmer (dvs. en indikator for drivhusgasemissioner fra landbruget indarbejdes i overvågnings- og 
evalueringsrammen for den fælles landbrugspolitik; en outputindikator, der er specifik for EFRU, for nedbringelse af 
drivhusgasemissioner er blevet defineret for finansierede infrastrukturinvesteringer).
Når det er sagt, er det i øjeblikket ikke teknisk muligt at udarbejde konsoliderede data for f.eks. nedbringelse af 
drivhusgasemissioner fra aktiviteter, som finansieres over EU’s budget.
48
Fælles indikatorer for EFRU har fælles definitioner, som anbefales i Kommissionens vejledning7, der blev drøftet 
med eksperter i medlemsstaterne før færdiggørelsen. Selv om det var muligt at foreslå en metodologi for måling af 
nedbringelse af drivhusgasemissioner inden for vedvarende energikilder og energibesparelser, var der ikke enighed 
herom, og der var mange mulige metoder, der kunne bruges til andre beregninger af den type på andre områder. 
Alle data, der indsamles ved hjælp af fælles eller specifikke indikatorer, vil være tilgængelige med henblik på evalue -
ring og kan potentielt bidrage til yderligere politikerfaringer.
49
Kommissionen mener, at der er sket fremskridt med klimamainstreaming i de fleste henseender, og at målet er 
muligt at nå. Kommissionen henviser til den nylige analyse i midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme, 
som blev udgivet den 14. september (se også svar på punkt 28), og bekræfter sin hensigt om at fortsætte sin indsats 
for at integrere klimaet i EU’s programmer.
7 http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docoffic/2014/working/wd_2014_en.pdf
Kommissionens svar 70
50
Som meddelt i midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme påpeger Kommissionen, at den planlægger at 
vurdere fremskridtene med 20 %-målet i midtvejsrevisionen af de enkelte programmer, hvilket giver anledning til 
yderligere mainstreaming af klimaet i EU’s udgiftsprogrammer.
51
Kommissionen gentager, at den ikke mener, at den vedtagne metodologi til EU’s klimaovervågningstilgang frem -
byder nogen risiko for klimamainstreamingen, men noterer sig Rettens simuleringer ved hjælp af forskellige koeffi -
cienter til EU’s landbrugsudgifter.
Første led
Kommissionen mener, at den metode, den har brugt, er blevet udarbejdet på en gennemsigtig og samordnet måde. 
Den er blevet fremsendt til Europa-Parlamentet og Rådet og fører ikke til overvurdering.
Se også Kommissionens svar på punkt 53.
Andet led
Ligeledes er klimakoefficienterne for udvikling af landdistrikter blevet udarbejdet på en gennemsigtig måde i over -
ensstemmelse med det politiske 20 %-mål.
Tredje led
Kommissionen mener, at dens skøn over de samlede klimabidrag fra begge de landbrugspolitiske fonde er baseret 
på en vedtaget EU-metodologi, hvorom der gives fuldstændige oplysninger en gang årligt i de programerklæringer, 
som ledsager Kommissionens budgetforslag.
Som påpeget i svaret på punkt 35 mener Kommissionen ikke, at et sæt principper udviklet af en gruppe internatio -
nale hjælpeorganisationer i 2015 til afbødning af overvågning af deres indsats er et relevant referencepunkt for den 
tilgang, som er vedtaget på EU-plan. Kommissionen understreger, at Rettens beregninger i rapporten adskiller sig 
fra dem, der er vedtaget på EU-plan, og som er tilstrækkeligt konservative.
Fjerde led
Horisont 2020 repræsenterer en betydelig stigning i forskningen på dette område i forbindelse med RP7. Samar -
bejdsdelen af RP7 vurderes at have bidraget med 2,4 mia. EUR til klimaindsatsen (2007-2013), mens tallet alene i de 
første to år af Horisont 2020 (2014-2015) er 3,2 mia. EUR.
Ikke desto mindre er der allerede vedtaget en handlingsplan (se Kommissionens svar på punkt 60) for opfyldelsen af 
det planlagte udgiftsniveau (se vejledende mål), der er fastlagt i forordningen om Horisont 2020.
Kommissionens svar 71
53
Kommissionen noterer sig Rettens simuleringer ved hjælp af forskellige metodologier og generelle principper, der 
er vedtaget af visse internationale hjælpeorganisationer, men gentager sin forpligtelse over for EU’s tilgang. Den 
metode, som Kommissionen har brugt, er pålidelig og er blevet udarbejdet på en gennemsigtig og samordnet 
måde. Den bygger på Riomarkørerne, og den blev meddelt Europa-Parlamentet og Rådet.
Fordelene ved krydsoverensstemmelse for klimaindsatsen kan vurderes ved at anvende en Riomarkør på 40 % på 
en andel på 20 % af andre direkte betalinger end grønne betalinger. Hvad angår enhver anden beregning, er dette 
en målestok baseret på sanktionssystemet vedrørende krydsoverensstemmelse. Kommissionen mener imidlertid, 
at en klimavirkning på 8 % af andre direkte betalinger end grønne betalinger ikke er overvurderet, hvis man ser på 
fordelene for klimaet ved krydsoverensstemmelse og direkte betalinger.
Se Kommissionens svar på punkt 51.
Tekstboks 3 – Intet rimeligt belæg for at beregne et klimabidrag fra andre direkte 
betalinger end grønne betalinger
Se Kommissionens svar på punkt 51.
54
Kommissionen mener, at de anvendte elementer er tilstrækkeligt konservative.
Se Kommissionens svar på punkt 51, første led.
55
Klimaovervågningen af udgifterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikter (ELFUL) følger 
princippet om at anvende en markør på politiske målsætninger som udtrykt i EU’s prioriteringer og fokusområder 
inden for udvikling af landdistrikter. Eftersom medlemsstaterne kan planlægge foranstaltninger på fleksibel vis 
afhængigt af deres forventede bidrag til disse forskellige målsætninger, skal overvågningen ske for den samlede 
ELFUL-prioritering frem for af den enkelte foranstaltning.
På grund af denne interventionslogik og princippet om delt forvaltning er det medlemsstaterne, der fastslår, hvilken 
prioritet eller hvilket fokusområde en foranstaltning bidrager mest til.
Således er foranstaltning 13 i ordningen for områder med naturbetingede begrænsninger blevet programlagt under 
fire forskellige prioriteringer/fokusområder. De medlemsstater, som har programlagt foranstaltning 13 under prioritet 4, 
finder den mest relevant for opfyldelsen af målsætningerne for denne prioritet.
Kommissionens fælles svar på punkt 56, 57 og 58 og tekstboks 4
Kommissionen noterer sig Rettens tanker om manglerne ved overvågningsmetodologien for ELFUL og dens simule -
ringer baseret på forskellige tilgange.
Den aktuelle overvågningsmetodologi for ELFUL skal forsøge at ramme en balance mellem at levere et rimeligt påli -
deligt skøn over klimarelaterede udgifter og minimere den administrative byrde og omkostningerne.
Kommissionens svar 72
Den tilgang, som Retten foreslår, med anvendelse af forskellige klimakoefficienter på forskellige foranstaltninger/
operationer inden for specifikke fokusområder og EU-politikker ville skærpe nøjagtigheden, men ville også føre til 
en stigning i den administrative byrde for nationale og regionale forvaltninger.
Prioritet 4 bør tildeles en 100 %-markør, eftersom den indeholder foranstaltninger, som bidrager til at beskytte 
miljøet og øge økosystemers evne til at tilpasse sig klimaforandringer. I betragtning af variationen, diversiteten og 
kompleksiteten i operationerne under EU’s prioritet 4 (f.eks. landbrugsmiljø- og klimaforanstaltninger) ville en diffe -
rentiering efter foranstaltning/operation gøre overvågningen besværlig og vanskelig for medlemsstaterne.
Foranstaltningen for områder med naturbetingede begrænsninger inden for ELFUL er vigtig for at forebygge afvan -
dring og fastholde den miljømæssige og økonomiske værdi af dyrkning af områder med naturbetingede begræns -
ninger. Den hjælper med at opretholde landbrugsøkosystemer, som kunne gå tabt uden støtte, hvilket er vigtigt 
i forbindelse med både modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer (f.eks. græsarealer). Den nye betegnelses -
tilgang baseret på fælles vedtagne biofysiske kriterier, som skal fastlægges i den igangværende programmerings -
periode, vil medføre et skarpere fokus på at holde de mest sårbare landbrugsområder under plov og dermed øge 
betydningen af foranstaltningen til modvirkning af og tilpasning til klimaforandringerne.
59
Kommissionen mener, at de specifikke overvågningsmetodologier, der er specificeret i programerklæringerne til 
ELFUL og LIFE-programmet som omtalt i dette punkt, er blevet vedtaget inden for EU’s overvågningsmetodologi, 
der blev udviklet til brug i indeværende programmeringsperiode.
60
Horisont 2020 repræsenterer en betydelig stigning i forskningen på dette område i forbindelse med RP7. Selv om 
det ikke er muligt at foretage direkte sammenligninger af hele programmet, vurderes samarbejdsdelen af RP7 at 
have bidraget med 2,4 mia. EUR til klimaindsatsen i de syv år af programmet (2007-2013), mens det seneste valide -
rede tal alene for de første to år af Horisont 2020 (2014-2015) er 3,2 mia. EUR fra de sammenlignelige »programmer -
bare« dele. Selv om det nuværende tal er lavere end det oprindelige forventede udgiftsniveau, sender det derfor 
alligevel et positivt signal om Kommissionens forpligtelse.
Indledningerne til hovedarbejdsprogrammet for 2014-2015 og 2016-2017 har givet klare indikationer på klimarela -
terede udgifter gennem relevante referencer til indkaldelser/emner, hvor det var relevant. I denne forbindelse har 
Kommissionens tjenestegrene nøje og løbende overvåget alle Horisont 2020-arbejdsprogrammernes emner med 
hensyn til klimarelaterede udgifter for at måle fremskridt med det forventede udgiftsniveau for Horisont 2020.
Den handlingsplan, der blev lanceret sidste år, giver et yderligere skub i den retning. Desuden anerkendes betydningen 
af mainstreamingen af klimaindsatsen og forøgelsen af de tilhørende udgifter i den igangværende strategiske program -
meringsproces for 2018-2020. Når den strategiske programmeringsproces er fuldført, kan der tages fat på mere kvanti -
tative aspekter for 2018-2020.
Kommissionens svar 73
61
Bidraget fra bottom-up-initiativer til klimaindsatsen kan ikke fastslås, førend de enkelte projekter er blevet udvalgt 
til finansiering, og det kan meget vel variere fra år til år.
62
Kommissionen overvåger nøje fremskridtene med denne indikator og har stadig en vis manøvremargen. Når det 
næste arbejdsprogram er vedtaget (ca. efterår 2017), vil Kommissionen have ajourført tallene for mere nøjagtigt at 
kunne gøre status og fastlægge det nødvendige budget for årene 2018-2020. Midtvejsrevisionen af den flerårige 
finansielle ramme (som beskrevet i Kommissionens svar på punkt 28) understreger også udtrykkeligt en række ele -
menter, som bør støtte yderligere klimamainstreaming i Horisont 2020.
63
Den strategiske programmeringsproces for 2018-2020 er i gang, og klimaindsatsen er stærkt prioriteret. Når den 
strategiske programmeringsproces er fuldført, kan der tages fat på mere kvantitative aspekter for 2018-2020, herun -
der budgettildelingen til klimaindsatsen.
64
Kommissionens handlingsplan bør suppleres med »kvantificerbare mål«. Det bedste tidspunkt at fastsætte disse på 
er i forbindelse med udarbejdelsen af forslag til arbejdsprogrammerne for 2018-2020, hvilket endnu ikke er sket.
65
Kommissionen bekræfter, at der ikke findes sammenlignelige data for klimarelaterede udgifter i henhold til den 
tidligere flerårige finansielle ramme. Samtidig mener Kommissionen, at den største stigning i klimaudgifterne i Ret -
tens skøn over visse programmer (især dem i punkt 69) generelt bekræfter omfanget af Kommissionens arbejdsskøn 
siden begyndelsen af den flerårige finansielle ramme.
67
Kommissionen mener, at den primære gevinst ved klimaovervågning i EU’s budget ligger i støtten til en klimavenlig 
udformning af udgiftsforanstaltninger på tværs af EU’s programmer. Vi erkender, at de understregede eksempler 
i sektionen ikke giver anledning til at drage bredere konklusioner og kun kan bruges som illustration.
70
Kommissionen understreger, at målet med dens mainstreamingtilgang er at integrere klimahensyn i alle EU’s bud -
getinstrumenter, og at ændringer i sammensætningen af klimarelevante udgifter afspejler ændringer i udgiftsprio -
riteringerne i de enkelte programmer og den rolle, som de forskellige finansieringskilder, der findes på landeniveau, 
spiller.
Kommissionens svar 74
71
Variationerne i de klimarelevante udgifter i de forskellige landeprogrammer afspejler i vidt omfang landets sektor -
prioriteter og bør derfor ikke opfattes som et tegn på en større eller mindre forpligtelse til klimaindsatsen.
75
Målretningen af forsknings- og innovationsaktiviteter mod bestemte sektorer eller klynger (f.eks. lavemissionsøko -
nomi) var udtrykkeligt ikke genstand for detaljerede programmeringsdrøftelser. Forhandlingen om målsætningerne 
for forskning og innovation indgik i forhåndsbetingelserne for intelligent specialisering. Hvis Kommissionen havde 
grebet ind for at opnå en stærkere klimarelateret orientering vedrørende forskning og innovation i de operatio -
nelle programmer i Tyskland og Rumænien, ville det have været i strid med de retligt fastlagte forhåndsbetingelser 
for strategier for intelligent specialisering, hvor en bottom-up-proces er væsentlig. Kommissionens tjenestegrene 
bemærker, at bæredygtig energi og klima er en af topprioriteterne i disse strategier.
76
Kommissionen bemærker, at Den Europæiske Socialfonds programmer kan reagere på alle ændringer i efterspørgs -
len efter grønne færdigheder, når de opstår.
Fælles svar fra Kommissionen på punkt 77-79
Kommissionen bemærker, at mens bidraget fra samtlige ESI-fonde til klimaindsatsen overstiger 25 %, vil den enkelte 
fonds bidrag uvægerligt variere, alt efter hvor tæt dens specifikke primære opgaver er knyttet til klimaindsatsen. 
For ESF’s vedkommende kan et sådant bidrag kun være indirekte, især gennem investeringer i grønne færdigheder, 
som igen er tæt knyttet til udviklingen på arbejdsmarkedet og dermed efterspørgselsstyret.
Kommissionen bemærker, at overvågningssystemet til overvågning af ESF’s bidrag til klimaindsatsen er blevet skær -
pet i den finansielle periode 2014-2020, især ved at klimaindsatsen er blevet inddraget som et »sekundært tema« 
med henblik på overvågning af ESF’s bidrag.
Uanset dette medgiver Kommissionen, at ESF’s bidrag til klimaindsatsen kan blive bedre værdisat, og vil overveje 
muligheder herfor i fremtiden.
81
Med den seneste reform af den fælles landbrugspolitik blev anvendelsesområdet for krydsoverensstemmelse 
revideret betydeligt i lyset af, at kravene var kontrollerbare, direkte henvendt til landmænd og knyttet til landbrugs -
virksomhed. Derfor blev listen over krav vedrørende god landbrugs- og miljømæssig stand (GLM-krav) reduceret til 
under det halve (fra 15 til syv), og de lovgivningsbestemte forvaltningskrav blev skåret ned fra 18 til 13.
Kommissionens svar 75
82
Kommissionen er ikke enig i, at de grønnere direkte betalinger generelt bygger på de tidligere GLM-krav. Kravene til 
miljømæssige fokusområder og afgrødediversificering er nye, og beskyttelsen af permanente græsarealer er blevet 
kraftigt forstærket med f.eks. fuld beskyttelse af miljømæssigt følsomme permanente græsarealer og indskrænkede 
muligheder for at opdyrke permanente græsarealer.
Kommissionen mener også, at grønnere direkte betalinger har en betydelig virkning snarere end en begrænset virk -
ning. Virkningen afspejler på rimelig vis klimarelevansen i de tre landbrugspraksisser. Selv om de grønnere krav ikke 
berører alle landbrugere, viser de tilgængelige oplysninger, at 72 % af det samlede landbrugsareal er berørt, hvilket 
er endnu mere relevant i henseende til klimaindsatsen.
84
Klimamainstreaming kræver ikke, at hver eneste region eller medlemsstat øger investeringerne i modvirkning af 
eller tilpasning til klimaforandringerne. Klimaindsatsen skal tages i behørig betragtning i SWOT-analysen og ved 
identificeringen af behov og evalueres i forhold til andre prioriteter. Sammenligningsgrundlaget har ændret sig 
gennem de to programmeringsperioder. Navnlig har virkningen af den økonomiske krise på mange områder ført 
til et større behov for at befæste den økonomiske situation i landbruget, som er blevet ramt af krisen. På denne 
baggrund er det ikke et negativt resultat, at de klimarelaterede udgifter har stabiliseret sig (selv om dette ikke kan 
kvantificeres præcist på grund af manglen på egnede metoder).
85
Fastlæggelsen af udvælgelseskriterier henhører under medlemsstaternes ansvar. Kommissionen ydede rådgiv -
ning om »mulighederne for klimaaktioner inden for ELFUL«, hvilket omfattede en anbefaling om at udforme 
udvælgelseskriterier.
89
Målet om at tilpasse fiskerikapaciteten til de tilgængelige ressourcer gennem finansiel støtte til flådeforvaltnings -
foranstaltninger blev delvist nået i den sidste programmeringsperiode. Dette forklarer den nedsatte støtte fra EHFF 
til flådeforanstaltninger sammenlignet med den tidligere periode under EFF.
Konklusioner og anbefalinger
91
Kommissionen understreger, at målet om at øge de klimarelaterede udgifter til mindst 20 % af EU-budgettet var en 
politisk forpligtelse beregnet til at indarbejde klimaindsatsen i alle EU-programmer.
Kommissionens svar 76
92
Kommissionen mener, at der er sket vigtige fremskridt, både med at indarbejde klimahensyn i programlægningen 
og med at udvikle den unikke kvantificerede mainstreamingtilgang, som nu giver en gennemsigtig basislinje.
Kommissionen bemærker imidlertid, at den enkelte fonds potentielle bidrag vil variere, alt efter hvor tæt dens 
specifikke primære opgaver er knyttet til klimaindsatsen. Det er derfor uundgåeligt, at de systemer, der bruges til at 
programlægge og overvåge bidraget, er forskellige fra fond til fond.
Ikke desto mindre mener Kommissionen, at den i store træk er på rette vej mod 20 %-målet, mens den dog erken -
der, at der er brug for yderligere bestræbelser som beskrevet i midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme.
93
Kommissionen understreger, at 20 %-målet blev bekendtgjort som ét af flere elementer i mainstreamingtilgangen 
i EU-budgettet, som i sig selv er et af elementerne i EU’s tilgang til at imødekomme de investeringsbehov, som knyt -
ter sig til klimaforandringerne (se Kommissionens svar på punkt 24).
Mainstreamingtilgangen i EU-budgettet er et udtryk for EU’s forpligtelse til og lederskab i klimaindsatsen i lighed 
med alle EU’s initiativer til bekæmpelse af klimaforandringer.
Kommissionen har vurderet fremskridtene med 20 %-målene i midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme 
som forklaret i svaret på punkt 28.
94
Efter at programmeringsprocesserne er fuldført, er Kommissionen nu i stand til at konsolidere pålidelige data for 
ajourførte skøn over disse programmer med hensyn til klimaudgifter og har offentliggjort en status i forbindelse 
med midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme. Denne status ville have bygget på unøjagtige data og 
kunne dermed have ført til fejlbehæftede fortolkninger, hvis den var blevet udarbejdet på grundlag af data for 
2014-2016.
Kommissionen vurderer i midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme, at de klimarelaterede udgifter i hele 
perioden 2014-2020 ville beløbe sig til lidt over 200 mia. EUR i alt. Det svarer til ca. 18,9 % for hele den finansielle 
programmeringsperiode.
95
Kommissionen understreger, at EU’s metode til overvågning af klimarelaterede udgifter har banet vej for en kvan -
tificeret tilgang til overvågning af budgetudgifter. Som sådan er der muligheder for yderligere forbedring, mens 
metodologien samlet set er pålidelig og gennemsigtig.
Anbefaling 1 – En solid flerårig konsolidering
Kommissionen accepterer anbefalingen om at gennemføre en solid flerårig konsolidering for at afdække, om de 
programmerede klimaudgifter er på rette vej mod 20 %-målet, og mener, at det bliver nået ved midtvejsrevisionen 
af den flerårige finansielle ramme. Kommissionen planlægger at fortsætte med at overvåge fremskridtene årligt 
i forbindelse med den årlige udarbejdelse af budgetforslag.
Kommissionens svar 77
Anbefaling 2 – En omfattende rapporteringsramme  
a) 
Kommissionen accepterer delvist anbefalingen.
Den accepterer at vise relevante aspekter af og fremskridt med klimaindsatsen i de relevante årlige aktivitetsrap -
porter i relevant omfang. Den nye årlige forvaltnings- og resultatrapport giver en sammenfatning (sektion 1) af EU’s 
budgetresultater baseret på den seneste tilgængelige dokumentation af de resultater, der er opnået med EU-bud -
gettet. Denne rapportering trækker på oplysninger fra de årlige aktivitetsrapporter, de programerklæringer, der 
indgår i budgetforslaget, og andre kilder såsom evaluerings- og gennemførelsesrapporter vedrørende EU-program -
mer. Rapporten giver en sammenfattende redegørelse, mens yderligere detaljer om programmålene og fremskrid -
tene med indikatorerne findes i de årlige aktivitetsrapporter og programerklæringerne.
Kommissionen kan ikke acceptere anbefalingen om at rapportere om finansielle instrumenter i forbindelse med 
overvågning af den budgetmæssige indsats for at nå 20 %-målet.
b) 
Kommissionen bemærker, at denne anbefaling er rettet til medlemsstaterne.
c) 
Kommissionen kan ikke acceptere anbefalingen. Selv om Kommissionen har forpligtet sig til at forbedre dataenes 
detaljeringsgrad, er virkningerne af sådanne yderligere administrative byrder for både Kommissionen og medlems -
staterne uklare. Kommissionen vil overveje mulighederne for at differentiere mellem modvirkning og tilpasning, 
hvis metodologien ændres i fremtiden, og understreger, at de to er tæt knyttet til hinanden.
96
Kommissionen er enig i, at der er brug for en yderligere indsats for at indarbejde klimaet i alle EU-programmer. Det 
politiske 20 %-mål blev fastsat for at fremme mainstreaming (se også Kommissionens svar på punkt 25). Kommissio -
nen finder en sådan fleksibilitet omkring 20 %-målet egnet til at udvikle en nyskabende tilgang til mainstreaming og 
overvågning af klimarelevante udgifter. EU’s mainstreamingtilgang skal integrere klimaaspekter i alle politikker, og 
20 %-målet er en måde at fremme mainstreaming på.
Kommissionen har vurderet fremskridtene med 20 %-målene i midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme 
som forklaret i svaret på punkt 28.
Anbefaling 3 – En vurdering af de behov, der er forbundet med klimaforandringerne
Kommissionen accepterer delvist anbefalingen.
Kommissionen accepterer at overveje de behov, der er forbundet med klimaforandringerne, og forskellige områders 
potentiale til bidrag, når den foreslår et nyt overordnet politisk mål. Kommissionen kan ikke acceptere at planlægge 
specifikke bidrag for hvert område eller program.
Kommissionens svar 78
97
Kommissionen mener, at der er gjort gode fremskridt med klimamainstreaming i EU-budgettet, og at EU’s metodo -
logi er gennemsigtig og egnet til formålet.
Kommissionen henviser til sit svar på punkt 29 med hensyn til arten af klimaudgifter i de forskellige instrumenter. 
Den påpeger, at retsakterne er forskellige med hensyn til integreringen af det politiske mål for klimamainstreaming, 
som i flere tilfælde indarbejdes som en politisk ambition i præamblen, ikke som et retligt bindende mål. Se også 
Kommissionens svar på punkt 25 og 26.
Kommissionen har angivet sin fremskrivning af de klimarelaterede udgifter frem til 2020 i forbindelse med midtvejs -
revisionen af den flerårige finansielle ramme.
98
EU’s tilgang til klimamainstreaming bygger på international praksis, og der er udviklet en kvantificeret overvåg -
ningsmetodologi, hvor administrative byrder og dataenes pålidelighed er i balance.
Kommissionen noterer sig Rettens beregninger, der er baseret på andre metoder til klimaovervågning, men mener 
ikke, at disse bør få forrang frem for den nyskabende og detaljerede mainstreamingtilgang, som er vedtaget i EU.
99
Kommissionen erkender, at der med den nuværende metode er risiko for en vis over- og undervurdering af visse 
udgiftselementers klimarelevans. Samtidig mener vi ikke, at et sæt principper udviklet af en gruppe internationale 
hjælpeorganisationer i 2015 til afbødning af overvågning af deres indsats er et relevant referencepunkt for den til -
gang, som er vedtaget på EU-plan. Den metode, som Kommissionen har brugt, er pålidelig og er blevet udarbejdet 
på en gennemsigtig og samordnet måde samt fremsendt til Europa-Parlamentet og Rådet.
Kommissionen foretager et skøn over de samlede klimabidrag fra begge de landbrugspolitiske fonde baseret på en 
sund metodologi, hvorom der gives fuldstændige oplysninger i de programerklæringer, som ledsager Kommissio -
nens budgetforslag.
Kommissionen mener, hvad angår grønne direkte betalinger, at virkningen på rimelig vis afspejler klimarelevansen 
i de tre landbrugspraksisser. For andre direkte betalinger end grønne betalinger kan fordelene ved krydsoverens -
stemmelse for klimaindsatsen vurderes ved at anvende en Riomarkør på 40 % på en andel på 20 % af andre direkte 
betalinger end grønne betalinger. Hvad angår enhver anden beregning, er dette en målestok baseret på sanktions -
systemet vedrørende krydsoverensstemmelse. Men Kommissionen mener ikke, at en klimavirkning på 8 % af andre 
direkte betalinger end grønne betalinger er overvurderet, hvis vi ser på fordelene for klimaet ved krydsoverens -
stemmelse og direkte betalinger. Denne beregning følger til fulde forsigtighedsprincippet.
100
Kommissionen foretager et skøn over de samlede klimabidrag fra begge de landbrugspolitiske fonde baseret på en 
sund metodologi, hvorom der gives fuldstændige oplysninger i de programerklæringer, som ledsager Kommissio -
nens budgetforslag.
Kommissionens svar 79
Anbefaling 4 – Korrigering af overvurderinger
Kommissionen accepterer delvist anbefalingen. Overvågningsmetodologien skal forblive stabil under den nuvæ -
rende flerårige finansielle ramme af hensyn til forudsigelighed, konsekvens og gennemsigtighed. Imidlertid vil 
Kommissionen overveje måder at finjustere overvågningsmetodologien på for ELFUL med hensyn til programme -
ringsperioden efter 2020 uden at øge den administrative byrde.
101
Kommissionens handlingsplan vil blive suppleret med mere detaljerede kvantificerbare mål. Det bedste tidspunkt 
at fastsætte disse på er i forbindelse med udarbejdelsen af forslag til arbejdsprogrammerne for 2018-2020, hvilket 
endnu ikke er afsluttet.
102
Kommissionen erkender, at der er brug for en yderligere indsats i flere programmer for at forbedre mainstreamin -
gen, men mener ikke, at specifikke handlingsplaner for at øge klimaudgifterne ville have en merværdi.
Anbefaling 5 – Udarbejdelse af handlingsplaner
Kommissionen accepterer delvist anbefalingen.
Kommissionen vil vurdere mulighederne for at øge klimarelevansen i forbindelse med midtvejsrevisionen af de 
enkelte programmer og politikker som fastlagt i midtvejsrevisionen af den flerårige finansielle ramme. Indtil resulta -
tet af disse revisioner foreligger, vil Kommissionen overveje korrigerende foranstaltninger. Indførelse af individuelle 
handlingsplaner ville ikke være hensigtsmæssigt, idet de enkelte programmer allerede rummer mulighed for at 
fastlægge prioriteter afhængigt af forvaltningsmetoden.
103
Kommissionen mener, at overvågning af forpligtelsesbevillinger var et nødvendigt indledende skridt mod bedre 
integrering af klimaindsatsen i EU’s budget og danner en rimelig målestok, der sikrer balancen med den administra -
tive byrde, der følger af et yderligere lag i overvågningen. De nuværende skøn er ganske rigtigt foretaget på grund -
lag af planlagte udgifter (budgetforslag), men ajourføres imidlertid på baggrund af det faktisk vedtagne budget og 
ændringsskrivelser. Kommissionen vil vurdere omkostningseffektivitet ved at levere efterfølgende skøn baseret på 
faktiske forpligtelser. Imidlertid ville beregninger baseret på de faktiske betalinger skabe yderligere administrative 
byrder, eftersom betalingerne kan foregå over mange år og være genstand for finansielle korrektioner. Kommissio -
nen kan imidlertid give et skøn, idet ca. 97 % af forpligtelsesbevillingerne udmøntes i betalingsbevillinger.
Kommissionen er enig i behovet for at skærpe fokus på resultaterne af EU’s udgifter. Imidlertid rummer den nuvæ -
rende resultatramme, som lovgiveren har fastlagt, kun klimarelaterede indikatorer for en del af udgifterne, og disse 
indikatorer kan ikke aggregeres på EU-budgetplan. De indhøstede erfaringer vil blive taget med i betragtning i fast -
læggelsen af resultatrammen for den næste flerårige finansielle ramme.
Kommissionens svar 80
Anbefaling 6 – Udarbejdelse af indikatorer til overvågning af de faktiske klimaudgifter 
og relaterede resultater  
a) 
Kommissionen accepterer ikke anbefalingen om at udvikle et nyt overvågningssystem på dette tidspunkt. Det ville 
medføre en øget administrativ byrde for medlemsstaterne, hvilket ikke var planen med den nuværende lovgivning 
og ikke indgik i partnerskabsaftalerne og de operationelle programmer. Kommissionen vil fortsætte med at bruge 
de aktuelle overvågningssystemer, som også leverer data om udgifter.
b) 
Kommissionen accepterer anbefalingen og vil gennemføre den som angivet nedenfor.
Den vil styrke og forbedre sammenligneligheden mellem klimarelaterede resultatindikatorer på alle EU-budgetom -
råder og overveje mulighederne i forbindelse med den næste flerårige finansielle ramme for at opstille klimarela -
terede resultatindikatorer for at måle EU-budgettets bidrag til klimaindsatsen, navnlig med henblik på at vurdere 
drivhusgasemissionerne og de reduktioner, der er opnået ved hjælp af EU-finansierede foranstaltninger.
c) 
Kommissionen accepterer anbefalingen, som den anser for gennemført som angivet nedenfor.
Den vil fortsat aktivt fremme udveksling af god praksis, også på det specifikke område for klimarelaterede resul -
tatindikatorer. Således har ekspertgruppen for overvågning og evaluering af den fælles landbrugspolitik allerede 
skabt et forum for udveksling af god praksis vedrørende evaluering af den fælles landbrugspolitik, herunder 
sådanne indikatorer.
105
Målretningen af forsknings- og innovationsaktiviteter mod bestemte sektorer eller klynger (f.eks. lavemissionsøko -
nomi) var udtrykkeligt ikke genstand for detaljerede programmeringsdrøftelser. Forhandlingen om målsætningerne 
for forskning og innovation indgik i forhåndsbetingelserne for intelligent specialisering. Hvis Kommissionen havde 
grebet ind for at opnå en stærkere klimarelateret orientering vedrørende forskning og innovation i de operationelle 
programmer, ville det have været i strid med de retligt fastlagte krav, navnlig det forhold, at strategier for intelligent 
specialisering er en bottom-up-proces. I den forbindelse er tendensen den, at forsknings- og innovationsinveste -
ringerne i lavemissionsenergi sandsynligvis vil være betydeligt større end fastlagt i programmerne og oprindelig 
afdækket i overvågningsmetodologien.
106
Kommissionen understreger, at da ESF’s bidrag til klimaindsatsen kun kan være indirekte, især gennem investerin -
ger i grønne færdigheder, som igen er tæt knyttet til udviklingen på arbejdsmarkedet og dermed efterspørgsels -
styret, vil den faktiske andel af ESF-midler tildelt klimarelaterede udgifter først være kendt efter gennemførelsen af 
programmerne.
Kommissionen mener, at andelen af de ESF-midler, der er tildelt klimarelaterede udgifter, og som fastslås på grund -
lag af oplysninger indberettet af medlemsstaterne i ESF’s operationelle programmer, derfor kan være en undervur -
dering af det forventede bidrag fra ESF til klimaindsatsen i perioden 2014-2020.
Kommissionen henviser til sit fælles svar på punkt 77-79.
Kommissionens svar 81
107
Reformen af den fælles landbrugspolitik har ført til en betydelig forøgelse af finansieringen af klimaindsatsen sam -
menlignet med perioden 2007-2013.
108
Kommissionen er ikke enig i, at de grønnere direkte betalinger i praksis stadig generelt bygger på eksisterende 
landbrugspraksis. I steder mener Kommissionen, at indførelsen af forgrønnelse vil bidrage betydeligt til en større 
klimaindsats. Kravene til miljømæssige fokusområder og afgrødediversificering er nemlig nye, og beskyttelsen af 
permanente græsarealer er blevet kraftigt forstærket med f.eks. fuld beskyttelse af miljømæssigt følsomme perma -
nente græsarealer og indskrænkede muligheder for at opdyrke permanente græsarealer.
Den grønne betaling har de facto  øget basislinjen for, hvornår der kan betales til miljøpraksis i henhold til program -
mer for udvikling af landdistrikter. Betalinger, der bevilges for typer af operationer planlagt i henhold til landbrugs -
miljø- og klimaforanstaltningen, kan kun gennemføres for forpligtelser og krav, der rækker længere end forpligtel -
ser til forgrønnelse. Dette indebærer bedre miljø- og klimaresultater.
109
Der er skærpet fokus på overvågning af udgifter fra EHFF til klimaindsatsen i medlemsstaternes årlige gennemførel -
sesrapporter for denne fond. Se Kommissionens svar på punkt 43.
Anbefaling 7 – Undersøgelse af alle potentielle muligheder og sikring af en reel 
omlægning i retning af en øget klimaindsats  
a) 
Kommissionen accepterer delvist denne anbefaling på samme måde som anbefaling 5, dvs. at den vil udpege områ -
der med underudnyttet potentiale og overveje muligheder og tiltag til at øge klimarelevansen i deres udgiftspro -
grammer i forbindelse deres individuelle midtvejsrevisioner. Men den vil ikke udarbejde specifikke handlingsplaner 
for klimaudgifter for de enkelte programmer.
b) 
Kommissionen kan ikke acceptere denne anbefaling. Ændring af den flerårige finansielle programmering på dette 
tidspunkt i ESIF-programmer, der forvaltes ved delt forvaltning, med finansieringsstrukturer, som fastlægges ved 
forhåndsbevillinger, er ikke muligt. Ligeledes umuligt er det i indeværende programmeringsperiode at udvikle og 
vedtage nye klimaindsatsforanstaltninger inden for den retlige ramme (f.eks. EHFF).
Samtidig vil Kommissionen overveje muligheder for at styrke klimamainstreaming i forbindelse med midtvejsrevisio -
nen af den flerårige finansielle ramme.

SÅDAN FÅR MAN FAT I PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
  et eksemplar:  
via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)
  /f_lere eksemplarer eller plakater/kort:  
hos Den Europæiske Unions repræsentationer (http://ec.europa.eu/represent_da.htm)  
hos delegationerne i ikke-EU-lande (http://eeas.europa.eu/delegations/index_da.htm)  
ved at kontakte Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_da.htm)  
eller ringe på 00 800 6 7 8 9 10 11 (frikaldsnummer fra overalt i EU) (*).
(*)  Oplysningerne er gratis ligesom de /f_leste opkald (nogle operatører, telefonbokse eller hoteller kan dog kræve  
penge for opkaldet).
Betalingspublikationer:
 via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Begivenhed Dato
Revisionsplanens vedtagelse/revisionens start 14.10.2015
Officiel fremsendelse af udkastet til beretning til Kommissionen (eller en anden revide -
ret enhed)2 2.7. 2016
Vedtagelse af den endelige beretning efter den kontradiktoriske procedure 26.10.2016
Modtagelse af Kommissionens (eller en anden revideret enheds) officielle svar på alle 
sprog14.11.2016
For at kunne reagere på klimaforandringerne og dække de 
betydelige investeringsbehov, der er forbundet med dem, 
har EU forpligtet sig til at bruge mindst 20 % af sit budget 
i perioden 2014-2020 på klimaindsatsen. Vi konstaterede, 
at der var sat ambitiøse tiltag i værk, og at der samlet set 
var sket fremskridt. Der er imidlertid en alvorlig risiko for, 
at 20 %-målet ikke kan nås uden yderligere bestræbelser. 
Arbejdet med opfyldelsen af målet har ført til større og 
mere fokuseret klimafinansiering under Den Europæiske 
Fond for Regionaludvikling og Samhørighedsfonden. 
Under Den Europæiske Socialfond, i landbruget, inden for 
udvikling af landdistrikter og på fiskeriområdet er der 
imidlertid ikke sket nogen betydelig omlægning i retning 
af en øget klimaindsats.
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET