•ù vf >*< 
•A' & 
* te -ft KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 28.01.1998 
KOM(1998) 25 endelig udg. 
98/0018 (ACC) 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
om anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 3295/94 af 22. december 1994 
om kontrol ved grænserne af samhandelen med varer, der kan være 
varemærkeforfalskede eller piratkopierede varer 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om ændring af forordning (EF) nr. 3295/94 
om foranstaltninger med henblik på at forbyde 
overgang til fri omsætning, udførsel, genudførsel 
og henførsel under en suspensionsprocedure af 
varemærkeforfalskede og piratkopierede varer 
(forelagt af Kommissionen) 

RESUME 
Rådet udstedte den 22. december 1994 forordning (EF) nr. 3295/94 om den rolle, som 
toldvæsenet skal spille i bekæmpelsen af varemærkeforfalskede og piratkopierede varer. Denne 
tekst skal ses som gennemførelsesbestemmelser til aftalen om handelsrelaterede intellektuelle 
ejendomsrettigheder , som udgør en del af resultaterne af Uruguay-runden og er en af de 
vigtigste internationale traktater på området. 
Forordningens funktionsmåde 
Forordningens hovedformål er at sætte toldvæsenet i stand til at suspendere en toldoperation, 
når de berørte varer mistænkes for at være varemærkeforfalskede eller piratkopierede udgaver 
af varer, der er beskyttet af en intellektuelle ejendomsret (varemærke, mønster eller model, 
ophavsret eller beslægtede rettigheder), og med hensyn til hvilke rettighedsindehaveren allerede 
har anmodet om toldmæssig beskyttelse. 
Under suspensionsperioden kan rettighedsindehaveren indbringe sagen for de kompetente 
nationale myndigheder (generelt en dommer), som tager sig af sagens videre behandling. 
Medmindre sagen indbringes for en dommer, frigives de pågældende varer. 
Den ordning, der er indført med forordningen, har i praksis givet gode resultater. Toldvæsenet 
har på to år (juli 1995 - juni 1997) foretaget 4 133 indgreb, medens der som led i den tidligere 
gældende forordning (fra 1. januar 1988 til 30. juni 1995, dvs. syv og et halvt år) blev foretaget 
under 2 000 indgreb. 
Indgrebene vedrørte alt efter tilfældet handelstransaktioner, postforsendelser eller rejsende, og 
var af største betydning i forbindelse med handelstransaktioner, hvad angår mængden af 
pågrebne varemærkeforfalskede varer. Der var hovedsagelig tale om varemærkeforfalskning, 
men også i stigende grad varer, der krænkede ophavsrettigheder eller beslægtede rettigheder 
samt mønstre eller modeller. Kontrollen skete i første række i forbindelse med indførsel 
(overgang til fri omsætning). Men også udførsels-, genudførsels- og forsendelsestransaktioner 
har i stigende grad været genstand for kontrol, således at også resultaterne på dette område er 
meget opmuntrende. 
Kommissionens forslag til forbedringer 
Med de foreliggende gode resultater agter Kommissionen nu at udvide forordningens 
anvendelsesområde og tilpasses den til udviklingen i EF-forskrifterne vedrørende intellektuelle 
ejendomsrettigheder. Disse forbedringer, som Kommissionen overvejer, er allerede blevet vel 
modtaget af de vigtigste berørte erhvervsorganisationer på et møde i Bruxelles den 23. juli 
1997. 
Kommissionen ønsker at foretage ændringer på følgende punkter: 
* udvidelse af forordningens anvendelsesområde med en ny intellektuel ejendomsrettighed, 
nemlig visse opfindelsespatenter 
udvidelse af toldvæsenets mulighed for indgreb i frizoner og frilagre og over for alle 
mistænkelige varer, der befinder sig under toldopsyn 
tilpasning (forenkling) af forordningen til fænomenet med EF-varemærket (der har 
været gældende siden 1. april 1996) med indførelse af en procedure med en enheds-
anmodning om "toldmæssig beskyttelse" af indehaverne af sådanne varemærker, der 
skal gælde i flere medlemsstater. 
INDHOLD 
1. Indholdet af forordning (EF) nr. 3295/94 
2- Iværksættelse af forordning (EF) nr. 3295/94 
3. Resultater af ordningens funktion, opgjort i tal 
4. Varebevægelser, der er pågrebet i forbindelse med forordning (EF) nr. 3295/94 
5. Økonomiske og sociale konsekvenser af varemærkeforfalskning 
6. Kommissionens forslag til ændringer og tilpasninger 
a) Udvidelse af forordningens anvendelsesområde med patenter på opfindelser 
b) Udvidelse af anvendelsesområdet for forordningen til samtlige toldmæssige 
situationer 
c) Tilpasning af forordningen til fænomenet med EF-mærket 
7. De berørte erhvervsorganisationers ønsker 
a) Indførsel af varer uden erhvervsmæssig karakter i rejsendes personlige ba­
gage 
b) Udelukkelse af parallelimport fra forordningens anvendelsesområde 
c) Afgifter °g sikkerhed 
d) Udgifter ved tilintetgørelse af varer, om hvilke det er fastslået, at de er vare­
mærkeforfalskede eller piratkopierede 
e) Adgang til prøver 
f) Sanktioner 
8. Konklusion 
Rådets forordning (EF) nr. 3295/94 af 22. december 19941 om foranstaltninger med hen­
blik på at forbyde overgang til fri omsætning, udførsel, genudførsel og henførsel under en 
suspensionsprocedure af varemærkeforfalskede og piratkopierede varer har været i kraft 
sidenden 1. juli 1995. 
Kommissionen skal efter forordningens artikel 15 regelmæssigt aflægge beretning til 
Europa-Parlamentet og Rådet om, hvordan ordningen fungerer, navnlig om de økono­
miske og sociale konsekvenser ved varemærkeforfalskning, og senest to år efter forord­
ningens ikrafttræden foreslå eventuelt nødvendige ændringer og tilføjelser. Formålet med 
denne meddelelse er at forelægge den af Kommissionen udarbejdede beretning. 
I beretningen gøres der status over forordningens to første anvendelsesår og opstilles en 
liste over foranstaltninger, som vil kunne bidrage til at styrke den rolle, som forordningen 
spiller i bekæmpelsen af varemærkeforfalskning og piratkopiering på den ene side og på 
den anden side til at forenkle de nødvendige administrative tiltag til gennemførelsen af 
forordningen for indehaverne af visse intellektuelle ejendomsrettigheder. 
1 EFT L 341 af 30.12.1994, s. 8 ff. 
/. Indholdet af forordning (EF) nr. 3295/94 
1.1. Rådets forordning (EF) nr. 3295/94 af 22. december 1994 om foranstaltninger 
med henblik på at forbyde overgang til fri omsætning, udførsel, genudførsel og 
henførsel under en suspensionsprocedure af varemærkeforfalskede og pirat­
kopierede varer er et middel til beskyttelse ved Fællesskabets ydre grænse, 
men kun i samhandelen med tredjelande. Den supplerer de forskellige ord­
ninger for forsvar af intellektuelle ejendomsrettigheder på nationalt plan 
1.2, Den ophæver og træder i stedet for Rådets forordning (HØF) nr. 3842/862 af 
1. december 1986 om foranstaltninger med henblik på forbud mod varemærke­
forfalskede varers overgang til fri omsætning med sigte på at: 
* udvide den toldmæssige beskyttelse til nye intellektuelle ejendomsret­
tigheder og nye toldprocedurer 
* forbedre nyttevirkningen af den ordning for toldmæssig beskyttelse, der 
er indført ved denne forordning 
* at tage hensyn til slutakten om oprettelse af Verdenshandelsorgani­
sationen fra Marrakesh af 15 april 1994, blandt hvis bilag3 findes aftalen 
om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder, der udgør en af 
de vigtigste internationale traktater om intellektuelle ejendomsrettig­
heder. I denne aftales tredje del med titlen "Håndhævelse af intellek­
tuelle ejendomsrettigheder" behandler et afsnit en række særlige anbefa­
linger med hensyn til foranstaltninger ved grænsen (artikel 51-60 i afta­
len), som forordning (EF) nr. 3295/94 er afpasset efter. 
1.3. Forordningen giver indehaveren af visse intellektuelle ejendomsrettigheder (va­
remærker, ophavsrettigheder og beslægtede rettigheder, mønstre og modeller) 
eller personer, der er beføjede til at benytte disse rettigheder samt disse 
repræsentanter mulighed for efter forudgående anmodning at fa toldvæsenet til 
i en given periode (normalt 10 dage) at tage varer i bevaring eller suspendere 
frigivelsen af varer, med hensyn til hvilke der består mistanke om, at der drejer 
sig om varemærkeforfalskede eller piratkopierede varer, , således at ansøgeren 
kan indbringe sagen for den kompetente myndighed (normalt retsmyndig­
hederne), der tager stilling til spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger en 
krænkelse af de pågældende intellektuelle ejendomsrettigheder. I Tyskland, 
hvor toldmyndighederne selv er kompetente til at tage stilling til realiteten, er 
det ikke nødvendigt at indbringe sagen for retsmyndighederne, medmindre 
importøren indgiver en klage over bevaringen af varerne. 
1.4. Toldmyndighederne kan også gribe ind på eget initiativ, dvs. uden en for­
udgående anmodning, når de har mistanke om, at varerne er varemærkefor­
falskede eller piratkopierede. 1 dette tilfælde er perioden for suspensionen af 
frigivelsen eller bevaringen kortere (3 dage), inden for hvilken frist indehaveren 
af den pågældende intellektuelle ejendomsret mulighed for at indgive en an­
modning om toldmæssig beskyttelse. 
2 EFT L 357 af 18.12.1986, s. 1. 
3 Bilag 1 C; EFT L 336 af 23.12.1994, s. 213. 
1.5. Forordningen er opbygget således: 
Kapitel I definerer anvendelsesområdet og giver de nødvendige definitioner til 
forordningens funktion. 
Kapitel II forbyder udtrykkeligt overgang til fri omsætning (dvs. indførsel), 
udførsel, genudførsel og henførsel under en suspensionsprocedure af varer, 
om hvilke det efter et indgreb fra toldvæsenets side i henhold til forordningen 
er fastslået, at de er varemærkeforfalskede eller piratkopierede. 
Kapitel III behandler, hvorledes ordningen igangsættes, enten som led i en 
forudgående anmodning fra rettighedsindehaverens side eller på toldvæsenets 
eget initiativ. 
Kapitel IV fastsætter vilkårene for indgriben fra toldmyndighederne og de 
myndigheder, der er kompetente til at træffe afgørelse vedrørende sagens 
realitet. 
Kapitel V angiver, hvad der skal ske med varer, om hvilke det er fastslået, at 
de er varemærkeforfalskede eller piratkopierede. 
Endelig behandles i kapitel VI (afsluttende bestemmelser) bl.a. spørgsmålet 
om ansvar; desuden udelukkes varer uden erhvervsmæssig karakter fra 
forordningens anvendelsesområde, som medføres i rejsendes personlige 
bagage inden for de fastsatte grænser for indrømmelse af toldfrihed (175 
ECU), og medlemsstaterne pålægges at anvende sanktioner i tilfælde af 
overtrædelse. Desuden skal medlemsstaterne meddele Kommissionen alle 
nyttige oplysninger vedrørende forordningens anvendelse, og Kommissionen 
opfordres til senest to år efter forordningens iværksættelse at aflægge 
beretning til Europa-Parlamentet og Rådet om forordningens funktion og om 
de eventuelle ændringer eller suppleringer, der bør foretages. Dette er formålet 
med denne beretning. 
2. Iværksættelse af forordning (EF) nr. 3295/94 
2.1. Kommissionen har ved forordning (EF) nr. 1367/95 af 16. juni 19954 vedtaget 
gennemførelsesbestemmelser til forordningen. 
2.2. Forordningen er ganske vist direkte gældende, men der krævedes dog en række 
nationale foranstaltninger, navnlig med hensyn til udpegelse af en myndighed med 
kompetence til at modtage anmodninger om beskyttelse af indehaverne af rettigheder 
eller til at træffe sanktioner. Medlemsstaterne havde hertil en frist på seks måneder 
mellem forordningens offentliggørelse og dens ikrafttræden. 
2.3. Forordningens bestemmelser henvender sig direkte til de nationale toldmyndigheder, 
navnlig fordi de er de eneste, der kan være kompetente myndigheder til at modtage 
anmodninger om indgreb efter forordningen, men det skal bemærkes, at dette i 
praksis ikke har været til hinder for en samarbejde med andre nationale 
administrative tjenestegrene. 
EFTL 133 af 17.6.1995, s. 2. 
2.4. Den 1. juli 1995 havde de fleste medlemsstater vedtaget de nødvendige 
nationale foranstaltninger til de nye forskrifters anvendelse. I Belgien blev der 
straks fra begyndelsen udpeget en national myndighed til at modtage 
anmodninger om beskyttelse af rettighedsindehavere, men først den 
14. december 1996 trådte den Arrêté royal for vedtagelse af de nødvendige 
foranstaltninger til forordningens anvendelse i kraft. Selv om denne forsinkelse 
har været til en vis gene for rettighedsindehaverne, skal det dog nævnes, at de 
belgiske myndigheder i denne periode alligevel har foretaget kontrol og opnået 
ikke ubetydelige resultater. 
2.5. Endnu i dag består der forskellige vanskeligheder med forordningens gennem­
førelse i visse medlemsstater. 
Hvad angår forpligtelsen til træffe effektive, forholdsmæssige og afskrækkende 
sanktioner, lader det til, at der ikke findes sådanne for mønstre og modeller i 
Belgien (hvor lovgivning er under forberedelse) og i Grækenland. 
Forordningen forbyder desuden ikke, at flere myndigheder i en medlemsstat 
kan være kompetente til at modtage anmodninger om beskyttelse. Dog skal en 
enkelt anmodning gælde for hele det nationale territorium. Det er ikke tilfælde 
i Grækenland i øjeblikket. Her er der udpeget ti kompetente myndigheder, hver 
med regional kompetence. For at opnå beskyttelse på hele det græske område 
skal rettighedsindehaveren således indgive ti anmodninger om toldmæssig 
beskyttelse, hvilket ikke er i overensstemmelse med forordningens bestemmel­
ser. 
3. Resultater af ordningens funktion, opsiort i tal 
3.1. Den ordning, som Rådet har indført, omfatter bestemmelser, der gør det muligt 
at følge ordningens anvendelse i praksis i medlemsstaterne. 
3.2. Af de oplysninger, der er modtaget indtil juni 1997, og som vedrører perioden 
1. juli 1995-30. juni 1997 (dvs. to år) fremgår det, at medlemsstaterne har 
foretaget 4 133 indgreb (suspension af frigivelse eller bevaring af varer). 
3.3. Dette tal viser, at ordningen virker og endog fungerer godt. Sammenlignet med 
ovennævnte forordning (EØF) nr. 3842/86 er antallet af indgreb siden 
ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr 3295/94 meget større på to år end i de 
syv og et halvt år, hvor den foregående forordning gjaldt (i alt 1 842 indgreb). 
3.4. Fordelingen af de 4 133 indgreb på basis af den nye forordning mellem 
medlemsstaterne er som følger: 
Tilfælde meddelt af Tyskland 1844 
Tilfælde meddelt af Frankrig 527 
Tilfælde meddelt af Det Forenede 487 
Kongerige 
Tilfælde meddelt af Spanien 459 
Tilfælde meddelt af Nederlandene 390 
Tilfælde meddelt af Danmark 13 9 
Tilfælde meddelt af Belgien 127 
Tilfælde meddelt af Italien "71 
Tilfælde meddelt af Finland 63 
Tilfælde meddelt af Luxembourg 18 
Tilfælde meddelt af Sverige 5 
Tilfælde meddelt af Irland 3 
3.5. Kommissionen har ikke modtaget statistiske oplysninger fra de øvrige med­
lemsstater. Østrig har oplyst, at myndighederne for nærværende kun havde 
modtaget tre anmodninger, og at der ikke var foretaget noget indgreb i tiden 
indtil den 30. juni 1997. Portugal har forklaret, at der ikke er foretaget noget 
indgreb, fordi der kun var modtaget en enkelt anmodning. Kommissionen har 
til gengæld ikke kunnet få oplysninger fra Grækenland, hvor der tilsyneladende 
ikke er foretaget noget indgreb i den pågældende periode. Under alle om­
stændigheder synes den ordning, der gælder i Grækenland, som beskrevet i 
punkt 2.5 ovenfor, at have haft til virkning at afskrække rettighedsindehaverne. 
3.6. I bilag 2 findes der en mere detaljeret undersøgelse af meddelelserne fra med­
lemsstaterne. 
4. Varebevægelser, der er pågrebet i forbindelse med forordning (EF) nr. 3295/94 
4.1. Som det fremgår af statistikkerne fra medlemsstaterne fungerer ordningen 
godt, og resultaterne er meget opmuntrende for ikke at sige meget tilfreds­
stillende. Evalueringen af disse statistikker med hensyn til de pågrebne vare­
bevægelser er ret så interessant. 
4.2. Det skal dog nævnes, at det toldinstrument, som forordningen udgør, på det 
indre marked kun giver mulighed for at pågribe varebevægelser fra tredjelande. 
Det giver på grund af sin art i intet tilfælde mulighed for at pågribe vare­
mærkeforfalskede og piratkopierede varer, der er fremstillet inden for Fælles­
skabet, eller som forsendes mellem Fællesskabets medlemsstater. Der findes 
imidlertid i visse medlemsstater ligende bestemmelser i national ret (kontrol 
foretaget af toldvæsenet). 
Desuden følger Kommissionen fortsat spørgsmålene vedrørende bekæmpelse 
af varemærkeforfalskning og piratkopiering inden for Fællesskabet med op­
mærksomhed. Bekæmpelse herafer af afgørende betydning for, at varemærke­
forfalskning og piratkopiering kan bringes til ophør eller i det mindste redu­
ceres mærkbart. 
4.3. Fordelingen på erhvervsmæssige forsendelser/varer, der medføres af rejsen­
de/postforsendelser fremgår ikke altid af medlemsstaternes statistikker. Men 
den er meget interessant, når den foreligger. Af de 657 indgreb i Tyskland 
f.eks. i første halvår 1997 vedrørte 347 rejsende (52%) og kun 12 post­
forsendelser. I Frankrig vedrørte 265 af de 527 indgreb, som Kommissionen 
har fået meddelelse om, rejsende (50%) og 22 postforsendelser. I Spanien 
vedrørte 243 af de 459 indgreb rejsende (53%) og 2 postforsendelser. Endelig 
i Nederlandene vedrørte 161 af de 390 indgreb rejsende (41%) og 129 post­
forsendelser. Dog skal det i henseende til de pågrebne mængder bemærkes, at 
kontrollen afrejsende i de fleste tilfælde vedrørte et antal artikler på under 10. 
I effektivitetshenseende er det klart kontrollen af erhvervsmæssige transaktio­
ner, der giver de bedste resultater, idet der ved et enkelt indgreb kan være tale 
om flere tusinde forskellige artikler (se "Fremtrædende sager" i bilag 2). Kon­
trollen af postforsendelser kan i visse tilfælde give anledning til meget 
interessante resultater. Som led i et indgreb fra de nederlandske toldmyn­
digheders side i Nederlandene blev der pågrebet over 3 000 piratkopierede 
CD'er fra Bosnien-Hercegovina. 
4.4. Der er i hovedsagen tale om forbrugsgoder (særlig beklædning og ure). Artik­
ler af prestige-mærker er fortsat hyppigt udsat for varemærkeforfalskning, 
både inden for beklædning, ure og lædervarer5, men varer forsynet med et 
mærke, der er "på mode", navnlig på sportsområdet (sportsbeklædning, sports-
fodtøj, kasketter med store fodbold- eller basketboldholds mærker, de mest 
forskelligartede genstande forsynet med mærker specialiseret i sportsartikler) 
og børneartikler (beklædning og legetøj med mærker specielt rettet mod børn) 
og på edb-området og med hensyn til videospil (mikroprocessorer, 
CD-Rom'er, konsoller og dertil hørende spil) er i stigende grad genstand for 
varemærkeforfalskning. Der er i hovedsagen tale om europæiske mærker og, 
hvad angår sportsartikler, børneartikler og edb, amerikanske. 
4.5. Foruden reservedele til automobiler og legetøj er der foretaget kontrol af de 
mest forskelligartede varer, navnlig briller, kuglepenne, havenisser, havestole, 
spillekort, småkager, afbrydere og gryder. 
4.6. Forordning (EF) nr. 3295/96 omfatter også varemærkeforfalskede "dele", dvs. 
bomærker (logoer, etiketter, selvklæbende mærkater, brochurer, brugervej­
ledninger, garantibeviser) og emballage (også tom), således at der kan angribes 
en anden form for bedrageri i forbindelse med varemærkeforfalskning, som på 
den ene side består i indførsel i Fællesskabet i flere forsendelser af artikler uden 
mærke og på den anden side indførsel i rejsendes bagage af bomærker, f.eks. 
etiketter og knapper, hvorefter samlingen foregår i Fællesskabet. Der er 
beslaglagt store mængder etiketter, knapper og nitter, navnlig i Det Forenede 
Kongerige (se "Fremtrædende sager" i bilag 2), og det viser, hvor væsentligt 
fænomenet er, og at toldvæsenet bør være særlig opmærksomt på disse bo­
mærker. 
4.7. Statistikkerne fra medlemsstaterne viser endvidere, at forordningen anvendes 
til at pågribe varerne hovedsagelig på tidspunktet for deres overgang til fri 
omsætning (70% af indgrebene), medens indgreb på andre stadier i told­
proceduren er mindre hyppige, men de forekommer. Desuden viser indgreb i 
Finland i forbindelse med udførsel/genudførsel, at det også er vigtigt at kunne 
gribe ind på andre tidspunkter end ved overgang til fri omsætning. Ved 10 ind-
5 Det skal i denne forbindelse nævnes, at parfume og toiletvand meget sjældent er genstand for ind­
greb. 
10 
greb kunne det finske toldvæsen således beslaglægge 130 576 par sko, 
104 316 skjorter, 32 400 videospil, 15 487 par jeans og 13 650 frakker, som 
alle var varemærkeforfalskede varer bestemt for Rusland. 
4.8. I almindelighed har toldindgrebene været rettet mod varemærkeforfalskede 
varer (over 90% af indgrebene). Dette forhold er ikke overraskende i sig selv, 
eftersom toldvæsenet i forbindelse med ovennævnte forordning (EØF) 
nr. 3842/86 allerede havde visse erfaringer med denne type varer, og eftersom 
de er relativ lettere at opdage end i forbindelse med andre typer intellektuelle 
ejendomsret. 
4.9. Dog er resultaterne opmuntrende, hvad angår piratkopierede varer. Der fore­
kommer flere og flere indgreb. Nu vedrører et indgreb ud af ti en vare, der er 
beskyttet ved en ophavsret. Der er således al mulig grund til at forvente en 
vedvarende forbedring, til trods for, at det i praksis er meget vanskeligere at 
påvise en vare, der krænker en ophavsret eller beslægtet rettighed under et 
indgreb fra toldvæsenets side end en krænkelse af et varemærke, da en sådan 
krænkelse er mere visuel. 
4.10. Hvad angår mønstre og modeller er resultaterne mere beskedne, men de 
foreligger (5,8% af indgrebene). Foruden den omstændighed, at der er tale om 
et nyt område for toldvæsenet, skal det også siges, at en og samme vare, der 
pågribes af toldvæsenet, i de fleste tilfælde udgør en varemærkeforfalskning og 
en piratkopiering af et mønster eller en model. Men i denne situation fore­
trækker toldvæsenet oftest i deres indgreb at lægge vægt på varemærkefor­
falskning, som er lettere at opdage. 
5, Økonomiske og sociale konsekvenser af varemærkeforfalskning 
5.1. Forordning (EF) nr. 3295/94 giver kun mulighed for at angribe visse handels­
strømme (indførsel fra og udførsel til tredjelande), og den er derfor under ingen 
omstændigheder egnet til at måle de økonomiske og sociale konsekvenser af 
varemærkeforfalskning i Fællesskabet. 
5.2. Det er ikke let at anslå, hvor omfattende fænomenet med varemærkefor­
falskning og piratkopiering er. Flere erhvervsorganisationer på nationalt, euro­
pæisk eller internationalt plan foretager med ret regelmæssige mellemrum 
vurderinger af varemærkeforfalskning og piratkopiering. Disse giver en bedre 
idé om fænomenet omend kun et overblik over problemet. 
Varemærkeforfalskning og piratkopiering har ubestrideligt en negativ indfly­
delse på beskæftigelsen, på opkrævning af direkte og indirekte skatter, på 
produktkvaliteten til skade for forbrugerne. Dog er det i dag ikke praktisk 
muligt at omsætte disse aspekter præcist i tal. 
6. Kommissionens forslag til ændringer og tilpasninger 
6.1. Når man ser bort fra visse gennemførelsesproblemer i nogle medlemsstater (se 
punkt 2), har Kommissionen ikke påvist særlige vanskeligheder med anven­
delsen af forordning (EF) nr. 3295/94. Samtlige strukturbetingede problemer 
med den foregående forordning (EØF) nr. 3842/86 er blevet løst med forord­
ning (EF) nr. 3295/94, og ordningen er nu operativ, og den hæmmes ikke af 
11 
noget strukturbetinget teknisk problem eller en afvigende fortolkning af dens 
bestemmelser. 
6.2. Kommissionen foreslår derfor, at man går endnu videre, dels ved at udvide 
ordningen med en ny intellektuelle ejendomsrettighed og nye toldmæssige 
situationer, som varer kunne komme til at befinde sig i, dels ved at tilpasse 
forordningen til fænomenet med EF-varemærket. 
a) Udvidelse af forordningens anvendelsesområde med patenter på opfindel­
ser 
6.3. Patenter på opfindelser er et væsentligt element i den intellektuelle ejendomsret 
og indtager en central plads i det sæt af midler, der står til rådighed til at 
beskytte innovation. De muliggør en valorisering af idéer og menneskelig 
kreativitet. Takket være patenter er opfindere beskyttet mod enhver konkur­
rence, der ubehørigt søger at profitere af deres opfindelser. De giver således en 
virkelig juridisk sikkerhed for rentabilitet af foretagne investeringer på området 
forskning og udvikling. Beskyttelse af patenter er derfor af grundlæggende 
betydning i Fællesskabet, idet beskyttelse af innovation hjælper til at udvikle 
europæiske produkter i konkurrencen på verdensplan og dermed til at sikre 
den europæiske økonomi en afgørende plads i verdensøkonomien. 
6.4. Under forarbejdet til forordning (EF) nr. 3295/94 blev spørgsmålet om at 
medtage patenter i anvendelsesområdet allerede bragt op. Men på det tids­
punkt blev det besluttet at udskyde spørgsmålet til senere og at undersøge det 
på ny i lyset af resultaterne med hensyn til ophavsret og rettigheder til mønstre 
og modeller. 
6.5. I dag synes det i lyset af de statistiske oplysninger fra medlemsstaterne hen­
sigtsmæssigt at vove forsøget. Ganske vist vil det blive meget vanskeligt for 
toldvæsenet at opdage varer, der krænker patenter, da en sådan krænkelse ikke 
er virkelig "visuel", eller kan kræve, at toldvæsenet skal foretage en under­
søgelse af kompliceret videnskabelig dokumentation. Sådanne vanskeligheder 
bør dog ikke være til hinder for forsøget, så meget mere som det svarer 
overens med hyppige ønsker fra de berørte erhvervssammenslutninger. 
Bestemmelserne i ovennævnte aftale om handelsrelaterede intellektuelle 
ejendomsrettigheder forpligter ikke de kontraherende parter til at træffe "de 
foranstaltninger ved grænsen", der er omhandlet i artikel 51-61 i aftalen, i for­
bindelse med varer, der krænker patenter, men de åbner dog mulighed herfor. 
Det forekommer imidlertid hensigtsmæssigt at begrænse forordningens anven­
delsesområde til varepatenter og ikke procespatenter. Sidstnævnte egner sig 
dårligt til indgreb ved grænserne. Intet er dog til hinder for, at en procespatent-
indehaver indbringer sagen for domstolene, hvis han skønner, at hans proces­
patent er blevet benyttet ubehørigt, og dermed opnår omvendt bevisførelse. 
Derimod forekommer det hensigtsmæssigt at medtage supplerende certifikater 
for beskyttelse af lægemidler og plantebeskyttelsesmidler (CCP). I dette til­
fælde er toldvæsenets indgreb - og den type oplysninger, som patentinde­
haveren skal levere - mere eller mindre de samme som i forbindelse med et 
varepatent. Desuden drejer det sig i tilfældet med CCP om produkter, hvis 
12 
varemærkeforfalskning bringer væsentlige interesser i fare, såsom menneskers 
og dyrs sundhed. 
b) Udvidelse af anvendelsesområdet for forordningen til samtlige toldmæs­
sige situationer 
6.6. Kommissionen tilslutter sig de ønsker, der er fremkommet fra såvel medlems­
staternes side, navnlig Belgien og Frankrig, som visse erhvervsorganisationer 
side, og den mener, at der bør tages højde for alle toldmæssige situationer, som 
varemærkeforfalskede eller piratkopierede varer vil kunne befinde sig i. Ind­
grebene bliver således ikke længere alene begrænset til overgang til fri omsæt­
ning, udførsel, genudførsel og henførsel under en toldsuspensionsprocedure. 
6.7. Konkret kan der blive tale om følgende særlige situationer: varer i frizone eller 
på frilager og varer under toldopsyn, herunder varer på midlertidigt oplag, dvs. 
varer, der er indført på Fællesskabets toldområde, men som, indtil de er givet 
en toldmæssig bestemmelse (overgang til fri omsætning, udførsel...), er anbragt 
på områder og lagre for midlertidig oplagring6. 
6.8. Selv om forordningen, som den foreligger i dag, giver mulighed for at pågribe 
disse varer på det tidspunkt, hvor de fraføres nævnte toldmæssige situationer, 
er det dog nødvendigt også at kunne gribe ind på det tidspunkt, hvor de 
henføres under proceduren og under deres ophold dér. Det sker ofte, at told­
væsenet dér finder varer, der kan være varemærkeforfalskede eller piratkopie­
rede, men de skal da vente på, at varerne fraføres frizonen eller frilageret eller 
ophører med at have status som varer på midlertidigt oplag (dvs. at de gives en 
toldmæssig bestemmelse). Men i praksis kan det ganske vel ske, at varerne 
forsvinder under svigagtige omstændigheder inden for denne frist, særlig hvis 
bedrageren har grund til at antage, at toldvæsenet har sin tvivl med hensyn til 
varerne. 
c) Tilpasning af forordningen til fænomenet med EF-mærket 
6.9. Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemæket7 
fastsætter bestemmelser om indførelse af en EF-varemærkeordning, som giver 
virksomheder ret til efter en enhedsprocedure at erhverve EF-varemærker, som 
er genstand for en enkelt beskyttelse, og som har virkninger på hele Fælles­
skabets område. EF-varemærket har været i brug siden april 1996. 
6.10. EF-varemærket er således reguleret af en enkelt EF-forordning, der gælder 
direkte i alle medlemsstaterne. Det er et enhedsinstrument, der giver en ens­
artet beskyttelse i hele Fællesskabet. Det træder dog ikke i stedet for med­
lemsstaternes varemærkeret. 
6.11. For at give EF-varemærket sin fulde dimension agter Kommissionen inden for 
rammerne af forordning (EF) nr. 3285/94 på det administrative plan at lette 
beskyttelsen af EF-varemærket ved at skabe mulighed for, at der indgives en 
enkelt anmodning om toldmæssig beskyttelse i stedet for 15, som det i øjeblik-
6 Varerne kan oplægges på et midlertidigt oplag i 45 dage efter deres ankomst ad søvejen og i 20 dage i 
de andre tilfælde. 
7 EFTLllaf 14.1.1994, s. 1. 
13 
ket er nødvendigt, når ansøgeren ønsker at dække sig ind på hele Fællesskabets 
område. 
6.12. Indehaveren af et EF-varemmærke, (for hvem det fortsat står frit for at 
anvende det gældende system og indgive flere anmodninger), vil kunne indgive 
sin anmodning om indgreb i en enkelt medlemsstat (efter eget valg) med 
oplysning om, i hvilke andre medlemsstater der også ønskes indgreb. 
6.13. Medlemsstatens kompetente myndighed, som modtager anmodningen, behand­
ler denne. Antagelsen (eller afvisningen) gælder da for alle de medlemsstater, 
hvor der ønskes et indgreb, idet den kompetente myndighed i den medlemsstat, 
hvor anmodningen er indgivet, fremsender den til de kompetente myndigheder, 
der er nævnt i afgørelsen om antagelse. 
6.14. Dog forbliver i mangel af en fælles EF-toldadministration betaling af eventuelle 
afgifter samt sikkerhedsstillelse i hver af de berørte medlemsstater et nationalt 
anliggende. 
6.15. Det vil desuden blive nødvendigt at fastsætte en periode for den fælles beskyt­
telse af EF-varemærker og at udforme standardformularer til anmodningerne 
om beskyttelse af EF-varemærker og deres behandling i medlemsstaterne. 
6.16. Systemet har den fordel, at det let kan integreres i det nugældende, eftersom 
det ikke er nødvendigt at oprette et centralt organ eller at indføre en ordning 
med en enkelt sikkerhed, hvilket ville give anledning til uovervindelige prak­
tiske og juridiske problemer. Det vil også blive et eksempel og et forbillede, 
når der en gang er skabt et EF-mønster eller en EF-model8. 
7. De berørte erhvervsorganisationers ønsker 
7.1. Kommissionens tjenestegrene har ved forskellige lejligheder mødt bestemte 
erhvervsorganisationer på området intellektuelle ejendomsrettigheder og be­
stemte indehavere af sådanne rettigheder og med dem drøftet forordningens 
anvendelse og funktionsmåde. Desuden har medlemsstaternes delegationer i 
Toldkodeksudvalget, Gruppen vedrørende Varemærkeforfalskning, bragt be­
mærkninger fra disse erhvervskredse op. 
7.2. Den 23. juli 1997 foretog Kommissionen med henblik på denne beretning 
høring af de vigtigste berørte erhvervsorganisationer for at høre deres menin­
ger og ønsker. 
7.3. På dette møde præsenterede Kommissionens repræsentanter de tre aspekter, 
der er nævnt i punkt 6 ovenfor, og med hensyn til hvilke forordningen ville 
kunne ændres. Disse forslag blev vel modtaget (undtagen af en erhvervs­
organisation, der var til stede under høringen, hvad angår udvidelsen af for­
ordningens anvendelsesområde til patenter), da de svarede overens med de 
ønsker, som de allerede var fremkommet med, eller overvejede. 
7.4. Der blev tillige drøftet andre aspekter, til hvilke Kommissionen har følgende 
holdning. 
8 EFT C 29 af 31.1.1994, s. 20. 
14 
a) Indførsel af varer uden erhvervsmæssig karakter i rejsendes personlige 
bagage 
7.5. De berørte erhvervskredse har længe ønsket, at denne undtagelsesklausul i 
artikel 10 i forordning (EF) nr. 3295/94 blev afskaffet. Ved denne bestemmelse 
udelukkes varer uden erhvervsmæssig karakter, der indføres afrejsende i deres 
personlige bagage inden for de fastsatte grænser for indrømmelse af toldfrihed 
(i øjeblikket 175 ECU) fra forordningens anvendelsesområde. Denne "tole­
rance" vil på den ene side kunne fremme en såkaldt "myretrafik" og på den 
anden side være et uegnet signal til rejsende og turister. 
7.6. Kommissionen erkender, at der findes en sådan "myretrafik", men det ændrer 
intet ved princippet om, at beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder er 
begrænset til transaktioner af erhvervsmæssig karakter, og Kommissionens 
tilgang er desuden i overensstemmelse med artikel 60 i ovennævnte aftale om 
handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder. Desuden er begrebet 
"varer uden erhvervsmæssig karakter" et relativt fleksibelt begreb, som sætter 
toldvæsenet i stand til at imødegå mange forskellige situationer. I denne 
forbindelse burde de talrige indgreb over for rejsende, som det fremgår af 
medlemsstaternes statistikker, kunne berolige de berørte erhvervskredse (se 
punkt 4 ovenfor og bilag 2), der viser, at toldvæsenet ikke er uden midler på 
dette område. 
7.7. Kommissionen mener derfor, at artikel 10 bør forblive uændret. 
7.8. For at vise en vis imødekommenhed over for de berørte erhvervskredse bør der 
træffes foranstaltninger i medlemsstaterne til, at der gøres større reklame for de 
gældende forskrifter for dermed at gøre rejsende, navnlig turister bevidst om 
problemet. 
b) Udelukkelse af parallelimport fra forordningens anvendelsesområde 
7.9. Erhvervslivet har længe krævet, at forordningen skal omfatte parallelimport, 
dvs. varer, som fremstilles med rettighedsindehaverens samtykke men som ind­
føres uden hans samtykke. 
7.10. Kommissionen har altid modsat sig dette. I tilfælde af parallelimport kan va­
rerne ikke i streng forstand klassificeres som varemærkeforfalskede, idet va­
rerne under overholdelse af eksportlandets lovgivning gør brug af en intel­
lektuel ejendomsret. Desuden har indehaveren af en intellektuel ejendomsret i 
Fællesskabet mulighed for at modsætte sig indførsel i Fællesskabet, men det er 
ikke en pligt. Endvidere ville toldvæsenets opgave blive meget vanskelig, fordi 
varerne er helt identiske med varer, der indføres legalt. Kommissionen mener 
derfor ikke, at forordningen bør ændres på dette punkt. 
c) Afgifter og sikkerhed 
7.11. Ifølge forordningens bestemmelser kan medlemsstaterne til gengæld for den 
toldmæssige beskyttelse opkræve en afgift til dækning af administrationsudgif­
ter i forbindelse med behandlingen af anmodningen og kan kræves, at der stil­
is 
les en sikkerhed til dækning af deres eventuelle ansvar for skade og/eller even­
tuelle oplagringsudgifter. 
7.12. I praksis er beløbet af afgifterne og sikkerheden meget forskellige fra med­
lemsstat til medlemsstat. Nogle erhvervskredse ønsker derfor, at disse forskel­
lige beløb harmoniseres. Kommissionen mener ikke, at dette er nødvendigt. 
Den omstændighed, at beløbene i praksis er forskellige fra medlemsstat til 
medlemsstat ændrer intet ved systemets funktion i henhold til forordningen. 
Skulle det vise sig, at disse beløb i en given medlemsstat er så store, at de har 
til virkning, at ingen indgiver anmodninger om toldmæssig beskyttelse, er 
Kommissionen naturligvis forpligtet til at reagere og træffe de nødvendige 
foranstaltninger over for den pågældende medlemsstat. 
d) Udgifter ved tilintetgørelse af varen om hvilke det er fastslået, at de er 
varemærkeforfalskede eller piratkopierede 
7.13. Der påløber ved tilintetgørelsen af varemærkeforfalskede eller piratkopierede 
varer visse udgifter, som det fra medlemsstat til medlemsstat påhviler for­
skellige personer at betale. Der kan blive tale om bedrageren, varernes ejer, 
rettighedsindehaveren eller endog staten selv. I de fleste tilfælde er det dog den 
dommer, der tager stilling til varens karakter af varemærkeforfalsket eller 
piratkopieret vare, der udpeger den person eller den myndighed der skal påtage 
sig udgifterne til tilintetgørelse. Et af kravene fra de berørte erhvervskredse er 
derfor, at spørgsmålet behandles i selve forordningen, og at det bestemmes, 
hvem der skal betale. 
7.14. Kommissionen mener, at man på dette område bør opretholde en vis smidig­
hed, således at hver af medlemsstaterne kan søge den løsning, der bedst egner 
sig, men under alle omstændigheder skal varer, der er anerkendt som vare­
mærkeforfalskede eller piratkopierede, forsvinde fra handelen. 
e) Adgang til prøver 
7.15. I den periode, hvor varernes er taget i bevaring, eller hvor deres frigivelse er 
suspenderet, kan toldvæsenet udtage stikprøver for at lette den videre proce­
dure. 
7.16. Flere organisationer, der repræsenterer rettighedsindehavere, har krævet en 
ændring af forordningen, således at toldvæsenet beføjes til at tilsende dem 
direkte en del af prøverne, hvorefter de lettere kan foretage deres egen eks­
pertundersøgelse. 
7.17. Kommissionen mener, at medlemsstaterne bør overlades et vist råderum på 
området, og at det i medfør af medlemsstaternes egne retsregler bør bestem­
mes, hvilke midler der egner sig bedst, navnlig i tids- og omkostningshense-
ende, til at give rettighedsindehaverne mulighed for at undersøge de forvarede 
varer eller varer, hvis frigivelse er suspenderet. Kommissionen mener derfor 
ikke, at en ændring af forordningen på dette punkt er berettiget. 
16 
O Sanktioner 
7.18. Ifølge forordningens bestemmelser skal medlemsstaterne træffe sanktioner, når 
varer efter bevaring eller suspension af deres frigivelse anerkendes som 
varemærkeforfalskede eller piratkopierede. Ifølge artikel 5 i EF-traktaten og 
EF-Domstolens stående retspraksis skal disse sanktioner være effektive, for­
holdsmæssige og afskrækkende. 
7.19. Nogle erhvervskredse har ønsket, at der fastlægges retningslinjer i forord­
ningen for valget mellem administrative sanktioner og strafferetlige sanktioner, 
at der foretages en vis harmonisering med hensyn til den strafferetlige sanktion 
(fængsling, bøder ...), og endelig at der i hver medlemsstat skabes en over­
trædelse af toldlovgivningen specifikt vedrørende varemærkeforfalskning og 
piratkopiering. 
7.20. Hvad angår samtlige krav vedrørende strafferetlige sanktioner som sådanne, 
udgør traktatens artikel 113, som er retsgrundlaget for forordningen, ikke et 
egnet retsgrundlag. 
7.21. Med hensyn til de administrative sanktioner mener Kommissionen, at de ikke 
er hensigtsmæssige i den foreliggende sag, idet de under ingen omstændig­
heder kan træde i stedet for strafferetlige sanktioner, om ikke for andet, så dog 
for at overholde bestemmelserne i artikel 61 i ovennævnte aftale om handels­
relaterede intellektuelle ejendomsrettigheder , som kræver af de kontraherende 
parter, at der anvendes strafferetlige sanktioner. 
8. Konklusion 
8.1. Selv om de første statistiske resultater er meget opmuntrende, og de forbed­
ringer, der er foretaget af den tidligere ordning i forordning (EØF) nr. 3842/86 
gør, at ordningen i forordning (EF) nr. 3295/94 nu er operativ, bør den dog 
tilpasses yderligere til udviklingen i EF-forskrifterne vedrørende intellektuelle 
ejendomsrettigheder (indførelsen af et EF-varemærke), og toldvæsenets mulig­
heder for indgreb bør udvides (udvidelse af forordningens anvendelsesområde 
til beskyttelse af patenter og samtlige toldmæssige situationer, som vare­
mærkeforfalskede eller piratkopierede varer kan befinde sig i). 
8.2. Sådanne ændringer vil kunne bidrage til at styrke bekæmpelsen af bedrageri 
ved Fællesskabets ydre grænse, sikre en effektiv og ensartet anvendelse af 
EF-forskrifterne og sikre et samme beskyttelsesniveau for borgerne og de 
erhvervsdrivende i Fællesskabet, uanset hvor kontrollen foretages på toldom­
rådet, og samtidig sikre den nødvendige smidighed i de internationale handels­
transaktioner. Disse mål figurerer blandt dem, der er anført i Europa-Parla­
mentets og Rådets beslutning nr. 210/97/EF af 19. december 1996 om vedta­
gelse af et handlingsprogram for toldvæsenet i Fællesskabet ("Told 2000")9. 
8.3. Kommissionen foreslår hermed at ændre forordning (EF) nr. 3295/94 som 
angivet i bilag 1 til denne beretning. 
9 EFT L 33 af 4.2.1997, s. 24. 
17 
BILAG 1 
Forslag til 
Rådets forordning (EF) 
om ændring af forordning (EF) nr. 3295/94 
om foranstaltninger med henblik på at forbyde 
overgang til fri omsætning, udførsel, genudførsel 
og henførsel under en suspensionsprocedure af 
varemærkeforfalskede og piratkopierede varer 
18 
BEGRUNDELSE 
Punkt 1 (titel 
Da det foreslås at udvide forordningens anvendelsesområde, er den nuværende titel ikke længere 
korrekt og bør tilpasses. Det er nødvendigt med en mere generel formulering. 
Punkt 2 (artikel 1. stk. 1) 
For at forbedre toldmyndighedernes muligheder for at gribe ind, bør de gives mulighed for at 
benytte forordningens bestemmelser til at gribe ind, dels når varer anbringes i en frizone eller på 
et frilager, dels når de befinder sig under toldopsyn i EF-toldkodeksens forstand, dvs. når de er 
ankommet til Fællesskabet. Toldmyndighederne kan således i medfør af forordningen pågribe 
mistænkelige varer, der er anbragt på steder og i lagerbygninger for midlertidigt oplag, indtil de 
gives en toldmæssig bestemmelse (overgang til fri omsætning, udførsel ...). 
(artikel 1, stk. 2. litra a)) 
Under henvisning til de erfaringer, som toldmyndighederne har indhøstet i forbindelse med 
bekæmpelse af varer, som krænker en ophavsret, en beslægtet rettighed eller et mønster eller en 
model, forekommer det hensigtsmæssigt nu at udvide forordningens anvendelsesområde til be­
skyttelse af varepatenter og supplerende certifikater for beskyttelse af lægemidler og plante­
beskyttelsesmidler. Der bør således indsættes et nyt led i dette stykke til at definere vare­
mærkeforfalskede varer som også omfattende varer, der krænker varepatenter eller supplerende 
beskyttelsescertifikater; denne definition skal kun gælde i forbindelse med forordningens anven­
delse. 
(artikel 1, stk. 2, litra c» 
Ændringen sigter mod at tilpasse definitionen af "rettighedsindehaveren" til udvidelsen af for­
ordningens anvendelsesområde til beskyttelse af varepatenter og supplerende certifikater for be­
skyttelse aflægemidler og plantebeskyttelsesmidler. 
(artikel 1, stk. 2, litra e)) 
Forslaget til ændring har også til formål at indføre en forenklet procedure for indgivelse af en 
anmodning om indgreb til fordel for indehavere af EF-varemærker, der er registreret ved 
kontoret for harmonisering på enhedsmarkedet (varemærker, mønstre og modeller) i Alicante. 
Dette nye litra har til formål at definere begrebet "EF-varemærke" med henvisning til den for­
ordning, hvorved det er indført. 
(artikel 1. stk. 2. litra ff) 
Af forståelighedshensyn bør det præciseres, at udtrykket "certifikat", som benyttes i forordnin­
gen, dækker supplerende certifikater for beskyttelse aflægemidler og plantebeskyttelsesmidler. 
(artikel lT stk. 3) 
Med denne ændring tages der hensyn til udvidelsen af anvendelsesområdet for forordningen til 
beskyttelse af varepatenter og supplerende beskyttelsescertifikater, idet det præciseres, at forme 
19 
og skabeloner til fremstilling af varer, der krænker et varepatent eller et supplerende beskyttel­
sescertifikat, også betragtes som varemærkeforfalskede varer efter forordningen. 
(artikel 1. stk. 4) 
Med denne ændring tages der hensyn til udvidelsen af forordningens anvendelsesområde til 
beskyttelse af varepatenter og supplerende beskyttelsescertifikater, idet det præciseres, at ude­
lukkelsen fra forordningens anvendelsesområde, bl.a. af varer, der er genstand for parallel­
import, også gælder varer, der er omfattet af et varepatent eller et supplerende beskyttelses­
certifikat. 
Punkt 3 (artikel 2) 
Varer, der anerkendes som varemærkeforfalskede eller piratkopierede, må ikke omsættes. Ind­
førsel i Fællesskabet, overgang til fri omsætning, udførsel, genudførsel og henførsel under en 
toldsuspensionsprocedure er derfor forbudt. Eftersom toldmyndighederne kan gribe ind ved an­
bringelsen af varerne i fiizoner og på frilagre, bør det, når det om sådanne varer er fastslået, at 
de er varemærkeforfalskede eller piratkopierede, forbydes at anbringe dem i en frizone eller på 
et frilager. 
Punkt 4 (artikel 3, stk. 1) 
Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 199310 om EF-varemærker har været i kraft 
siden den 1. april 1996, og fysiske og juridiske personer kan efter en enhedsprocedure erhverve 
EF-varemærker, der nyder en ensartet beskyttelse og har virkning på hele Fællesskabets område. 
Det vil nu være hensigtsmæssigt at drage konklusionerne med hensyn til toldmæssig beskyttelse 
af disse varemærker og indføre en forenklet procedure for anmodning om indgreb. Indehaveren 
af et EF-varemærke skal kunne indgive en enkelt anmodning om indgreb, som indgives i en 
medlemsstat og gælder i en eller flere medlemsstater. 
(artikel 3. stk. 3) 
Da EF-dækning ikke systematisk er nødvendigt, og da der i visse medlemsstater skal betales en 
afgift, bør den forenklede anmodning om indgreb (EF-varemærker) ikke automatisk omfatte 
samtlige medlemsstater; det overlades til ansøgeren at angive, i hvilke medlemsstater der 
anmodes om indgreb. For desuden at lette anmodningerne vedrørende EF-varemærker bør der 
indføres standardformularer ved en forordning fra Kommissionens side med gennemførelses­
bestemmelser. 
(artikel 3. stk. 4) 
Den medlemsstat, hvor anmodningen indgives, kan kræve betaling af en afgift til dækning af de 
administrationsudgifter, som behandlingen af anmodningen giver anledning til. I forbindelse med 
en enhedsanmodning om indgreb vedrørende et EF-varemærke vil de medlemsstater, som an­
modningen gælder (med undtagelse af den medlemsstat, hvor anmodningen indgives) ikke 
længere kunne opkræve nogen afgift, Selv om afgørelsen om indgreb medfører udgifter for dem. 
Det bør derfor fastsættes, at disse medlemsstater kan opkræve en afgift hos ansøgeren eller 
dennes repræsentant til dækning af udgifter i forbindelse med en afgørelse om indgreb i en anden 
medlemsstat. Under alle omstændigheder skal afgiften stå i forhold til den ydede tjeneste. 
10 EFTL 11 af 14.1.1994, s. 1. 
20 
(artikel 3. stk. S) 
Når en afgørelse om indgreb vedrører et EF-varemærke, og den gælder i flere medlemsstater, 
bør det af forenklingshensyn fastsættes, at denne afgørelse har virkning i en identisk periode i 
hver af de berørte medlemsstater. For at tage hensyn til, at der generelt gælder mange forskel­
lige perioder i medlemsstaterne, vil en periode på et år med mulighed for forlængelse en gang 
være en mellemløsning. 
(artikel 3, stk. 9) 
Af klarhedshensyn bør det præciseres i teksten, at anmodningerne om forlængelse skal behandles 
lige som de oprindelse anmodninger om indgreb. 
Punkt 5 (artikel 5) 
For at undgå, at en anmodning om indgreb indgives og behandles i flere medlemsstater, bør det 
fastsættes, at den medlemsstat, hvor anmodningen indgives, behandler anmodningen og derefter 
fremsender sin afgørelse om indgreb til de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater, 
hvor der ønskes toldmæssig beskyttelse. Disse medlemsstater er således bundet af den oprin­
delse afgørelse. De vil dog kunne udsætte dens gennemførelse, indtil der er betalt afgift og stillet 
sikkerhed, som eventuelt kan kræves i disse medlemsstater. 
Punkt 6 (artikel 7. stk. 2) 
Med denne ændring drages konsekvenserne af udvidelsen af forordningens anvendelsesområde 
til beskyttelse af varepatenter og supplerende beskyttelsescertifikater, idet det præciseres, at fri­
givelsen (eller frafald af bevaringen) af varer, der mistænkes for at krænke et varepatent eller et 
supplerende beskyttelsescertifikat, på visse betingelser kan indrømmes mod en sikkerhedsstil­
lelse, samt på hvilke vilkår denne sikkerhedsstillelse frigives. Disse bestemmelser svarer overens 
med en forpligtelse i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder11. 
Punkt 7 (artikel 8, stk. 1) 
Denne ændring er en følge af udvidelse af forordningens anvendelsesområde til beskyttelse af et 
varepatent eller et supplerende beskyttelsescertifikat. Herved gøres de regler, der allerede gæl­
der for varer, om hvilke det er fastslået, at de er varemærkeforfalskede eller piratkopierede, 
også gældende for varer, der anses for at krænke et varepatent eller et supplerende beskyttelses­
certifikat. 
Punkt 8 (artikel 9, stk. 1) 
Reglerne om erstatning til indehaveren af en rettighed i tilfælde, hvor varemærkeforfalskede eller 
piratkopierede varer unddrages et toldsteds kontrol, til trods for at der var udfærdiget en 
anmodning om toldmæssig beskyttelse, er et anliggende for den medlemsstat, hvor anmodningen 
er indgivet. Formålet med ændringen er at fastlægge beføjelserne i denne henseende for den 
medlemsstat, i hvilken varerne er blevet unddraget et toldsteds kontrol, når anmodningen om 
indgreb vedrører et EF-varemærke og dermed gælder for flere medlemsstater. 
Bilag 1 C; EFT L 336 af 23.12.1994, s. 213. 
21 
(artikel 9, stk. 2) 
Reglerne om ansvar i tilfælde af skade forvoldt af de kompetente myndigheder inden for 
rammerne af deres indgreb i henhold til denne forordning henhører under den medlemsstats 
kompetence, i hvilken anmodningen er indgivet. Formålet med ændringen er at fastlægge be­
føjelserne i denne henseende for den medlemsstat, i hvilken skaden er forvoldt, når anmodningen 
om indgreb vedrører et EF-varemærke og dermed gælder for flere medlemsstater. 
22 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF^ 
om ændring af forordning (EF) nr. 3295/94 
om foranstaltninger med henblik på at forbyde 
overgang til fri omsætning, udførsel, genudførsel 
og henførsel under en suspensionsprocedure af 
varemærkeforfalskede og piratkopierede varer 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 113, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen12, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet13, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg14, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I overensstemmelse med artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 3295/9415 bør man drage kon­
klusionerne af de indhøstede erfaringer i de første år af forordningens anvendelse med henblik på 
at forbedre den måde, hvorpå den ordning, der derved er indført, fungerer; 
omsætning af varemærkeforfalskede varer, der krænker varepatenter, eller når de vedrører vare­
patenter, krænker supplerende beskyttelsescertifikater for lægemidler som omhandlet i Rådets 
forordning (EØF) nr. 1768/92 af 18. juni 1992 om indførelse af et supplerende beskyttelses­
certifikat for lægemidler16, ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltræ­
delse, eller supplerende beskyttelsescertifikater for plantebeskyttelsesmidler som defineret i 
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1610/96 af 23. juli 1996 om indførelse af et 
supplerende beskyttelsescertifikat for plantebeskyttelsesmidler17 påfører indhaverne af disse pa­
tenter alvorlig skade og udgør en illoyal og ulovlig handelsvirksomhed; det bør så vidt muligt 
forhindres, at sådanne varer bringes på markedet, og der bør til dette formål træffes foran­
staltninger til effektivt at imødegå denne ulovlige virksomhed uden dermed at lægge hindringer i 
vejen for den lovlige frie handel; dette mål stemmer i øvrigt med den indsats, der gøres i samme 
henseende på internationalt plan; 
for at gøre Fællesskabets ydre grænse fuldstændig uigennemtrængelige, bør toldmyndighederne 
sættes i stand til at imødegå alle toldmæssige situationer, i hvilke der kan befinde sig vare­
mærkeforfalskede varer, piratkopierede varer og lignende varer; der bør derfor udstedes forbud 
mod deres overgang til fri omsætning i Fællesskabet eller deres henførsel under en toldsuspen-
sionsprocedure, deres genudførsel samt deres anbringelse i frizone eller på frilager; desuden bør 
toldmyndighederne sættes i stand til at gribe ind på det stadium, hvor nævnte varer indføres i 
Fællesskabet; 
12 EFT 
13 EFT 
14 EFT 
15 EFTL 341 af 30.12.1994, s. 8. 
16 EFT L 182 af 2.7.1992, s. 1. 
17 EFTL 198 af 8.8.1996, s. 30. 
23 
hvad angår suspensionsprocedurer, frizoner og frilagre, genudførsel, der kræver meddelelse, og 
midlertidig oplægning, griber toldmyndighederne kun ind, når de bliver opmærksomme på varer, 
der mistænkes for at være varemærkeforfalskede eller piratkopierede, i forbindelse med kontrol; 
i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker18, 
ændret ved forordning (EF) nr. 3288/9419, er der indført en EF-ordning med varemærker, der 
giver deres indehavere ret til efter en enhedsprocedure at erhverve EF-varemærker, der nyder 
ensartet beskyttelse og er gyldige i hele Fællesskabet; 
for at styrke fællesskabskarakteren af EF-varemærket bør den toldmæssige beskyttelse af dette 
mærke lettes på det administrative plan; 
indehaverne af sådanne varemærker bør gives adgang til en ordning baseret på en enkelt afgø­
relse om indgreb, der træffes af den kompetente myndighed i en af medlemsstaterne, og som 
gælder for en eller flere andre medlemsstater; 
for at sikre, at sådanne afgørelser anvendes ens i de berørte medlemsstater, bør der fastsættes en 
enkelt gyldighedsperiode for nævnte afgørelser -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
I forordning (EF) nr. 3295/94 foretages følgende ændringer: 
1) Titlen affattes således: 
"Rådets forordning (EF) nr. 3295/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af visse for­
anstaltninger i forbindelse med indførsel i Fællesskabet og udførsel og genudførsel fra 
Fællesskabet af varer, der krænker visse intellektuelle ejendomsrettigheder". 
2) I artikel 1 foretages følgende ændringer: 
a) Artikel 1, litra a), andet led, affattes således: 
opdages ved en kontrol af varer under toldopsyn efter artikel 37 i Rådets 
forordning (EØF) nr. 2913/92*, henført under en suspensionsprocedure efter 
artikel 84, stk. 1, litra a), i samme forordning, genudført efter meddelelse eller 
anbragt i en frizone eller på et toldoplag efter artikel 166 i samme forordning. 
* EFT L 302 af 1910.1992, s. 1." 
b) Stk. 2 ændres således: 
i) I litra a) indsættes som fjerde led: 
varer, der i den medlemsstat, hvor anmodningen om toldmyndighedernes 
indgreb er indgivet, krænker et varepatent ifølge lovgivningen i denne 
medlemsstat eller et supplerende beskyttelsescertifikat som omhandlet i 
EFTL 11 af 14.1.1994, s. 1. 18 
19 EFTL 349 af 31.12.1994, s. 83. 
24 
Rådets forordning (EØF) nr. 1768/92* eller Rådets forordning (EF) 
nr. 1610/96**. 
* EFTL 182 af 2.7.1992, s. 1. 
** EFTL 198af 8.8.1996, s. 30." 
ii) Litra c) affattes således: 
"c) rettighedsindehaver, indehaveren af et i litra a) omhandlet varemærke 
eller varepatent eller certifikat og/eller af en af de i litra b) omhandlede 
rettigheder og enhver anden person, der er bemyndiget til at benytte 
dette varemærke, varepatent, certifikat og/eller disse rettigheder, eller 
disses stedfortræder". 
iii) Som litra e) og f) indsættes: 
"e) "EF-varemærke". det varemærke, der er defineret i artikel 1 i forordning 
(EF) nr. 40/94* 
"f) "certifikat: det supplerende beskyttelsescertifikat, der er omhandlet i for­
ordning (EØF) nr. 1768/92 og forordning (EF) nr. 1610/96. 
* EFTL 11 af 14.1.1994, s. 1." 
c) Stk. 3 affattes således: 
"3. Sidestillet med varemærkeforfalskede eller piratkopierede varer er: enhver 
form eller skabelon, der er specielt bestemt eller tilpasset til fremstilling af et 
forfalsket varemærke eller en varemærkeforfalsket vare, til fremstilling af en 
vare, der krænker et varepatent eller certifikat, eller til fremstilling af en 
piratkopieret vare, forudsat at anvendelsen af disse forme eller skabeloner 
krænker rettighedsindehaverens rettigheder i henhold til lovgivningen i 
Fællesskabet eller i den medlemsstat, hvor toldmyndighederne er blevet an­
modet om at gribe ind." 
d) Stk. 4, første afsnit, affattes således: 
"Denne forordning finder ikke anvendelse på varer, hvorpå der er anbragt et vare­
mærke med varemærkeindehaverens samtykke, eller som er beskyttet ved et vare­
patent eller et certifikat, en ophavsret, en beslægtet rettighed eller en mønsterret­
tighed og er fremstillet med rettighedsindehaverens samtykke, men som uden dennes 
samtykke befinder sig i en af de i stk. 1, litra a), omhandlede situationer." 
3) Artikel 2 affattes således: 
"Artikel 2 
Det er forbudt at lade varer, om hvilke det efter proceduren i artikel 6 er fastslået, at de er 
varemærkeforfalskede eller piratkopierede, indføre i Fællesskabet, overgå til fri omsætning, 
udføre, genudføre, eller lade dem omfatte af suspensionsproceduren eller anbringe i frizone 
eller på frilager." 
25 
4) I artikel 3 foretages følgende ændringer: 
a) I stk. 1 indsættes som andet afsnit: 
"Når ansøgeren er indehaver af et EF-varemærke, kan anmodningen foruden indgreb 
fra toldmyndighederne i den medlemsstat, hvor anmodningen er indgivet, være rettet 
mod indgreb fra toldmyndighederne i en eller flere andre medlemsstater." 
b) Stk. 3 og 4 affattes således: 
"3. Undtagen i tilfældet med de anmodninger, der er omhandlet i stk. I, andet 
afsnit, skal i anmodningen angives den periode, i hvilken toldmyndighe­
dernes indgreb ønskes. 
I de anmodninger, der er omhandlet i stk. 1, andet afsnit, skal angives den 
eller de medlemsstater, i hvilke toldmyndighedernes indgreb ønskes. 
4. Det kan kræves, at ansøgeren betaler en afgift til dækning af de admini­
strative omkostninger ved behandlingen af anmodningen. 
Det kan desuden kræves, at ansøgeren eller dennes stedfortræder i hver af 
de medlemsstater, hvor afgørelsen om efterkommeise af anmodningen gæl­
der, betaler en afgift til dækning af omkostningerne ved gennemførelsen af 
afgørelsen. 
Afgiftens størrelse skal stå i rimeligt forhold til den tjeneste, der ydes." 
c) I stk. 5 indsættes som tredje afsnit: 
"Når en anmodning indgives i medfør af stk. 1, andet afsnit, fastsættes denne pe­
riode til et år og kan forlænges med et år på anmodning af rettighedsindehaveren af 
den tjenestegren, der har truffet den oprindelige afgørelse." 
d) Som stk. 9 indsættes: 
"9. Bestemmelserne i stk. 1-8 finder tilsvarende anvendelse på forlængelsen af 
afgørelsen om den oprindelige anmodning." 
5) Artikel 5 affattes således: 
"Artikel 5 
1. Afgørelsen om at imødekomme en rettighedsindehavers anmodning meddeles straks 
de toldmyndigheder i den pågældende medlemsstat, som vil kunne blive berørt i 
forbindelse med de i anmodningen omhandlede varer, der mistænkes for at være 
varemærkeforfalskede eller piratkopierede. 
2. Når anmodningen indgives i medfør af artikel 3, stk. 1, andet afsnit, finder 
artikel 250, første led, i forordning (EØF) nr. 2913/92 tilsvarende anvendelse på den 
afgørelse, hvorved anmodningen imødekommes, samt på afgørelser, hvorved den 
forlænges eller ophæves. 
26 
Den tjenestegren, der har truffet de pågældende afgørelser, fremsender en attesteret 
kopi heraf til tjenestegrenen hos den toldmyndighed i den eller de medlemsstater, i 
hvilke ansøgeren har anmodet om indgreb fra toldmyndighedernes side. 
Modtagermedlemsstaten eller -medlemsstaterne anerkender straks modtagelsen af de 
i stk. 1 nævnte afgørelser. 
Den i artikel 3, stk. 5, tredje afsnit, omhandlede periode løber fra datoen for ved­
tagelsen af den afgørelse, hvorved anmodningen imødekommes. De medlemsstater, 
som nævnte afgørelse er rettet til, kan udsætte dens gennemførelse, så længe den i 
artikel 3, stk. 4, andet afsnit, omhandlede afgift ikke er betalt, og den i artikel 3, 
stk. 6, omhandlede sikkerhed ikke er stillet." 
6) Artikel 7, stk. 2, affattes således. 
"2. Når det drejer sig om varer, der mistænkes for at krænke varepatenter, certifikater 
eller en mønsterrettighed eller modelrettighed, kan varernes ejer, importør eller mod­
tager opnå, at varerne frigives, eller at bevaringen frafaldes, ved at stille sikkerhed på 
betingelse af, at: 
den i artikel 6, stk. 1, omhandlede toldmyndighed inden for den i stk. 1 
nævnte frist er blevet underrettet om, at sagen er blevet forelagt for den 
myndighed, der har kompetence til at træffe afgørelse om sagens realitet, og 
som er omhandlet i stk. 1 
den hertil beføjede myndighed ved udløbet af den nævnte frist ikke har 
truffet retsbevarende foranstaltninger, og 
alle toldformaliteter er blevet opfyldt. 
Sikkerhedsstillelsen skal være tilstrækkelig til at beskytte rettighedsindehaverens 
interesser. Den er ikke til hinder for, at rettighedsindehaveren indbringer sagen for 
andre instanser. Hvis den myndighed, der har kompetence til at træffe afgørelse om 
sagens realitet, har faet sagen forelagt på anden måde end på foranledning af 
indehaveren af varepatentet, certifikatet eller mønsterrettighedsindehaveren, frigives 
sikkerheden, såfremt han ikke gør brug af sin ret til at indbringe sagen for retten 
inden 20 arbejdsdage regnet fra den dag, hvor han modtog underretning om suspen­
sionen af frigivelsen eller bevaringen. I tilfælde, hvor stk. 1, andet afsnit, finder an­
vendelse, kan denne frist forlænges til højst 30 arbejdsdage." 
7) I artikel 8, stk. 1, affattes indledningen således: 
"Med forbehold af de øvrige retsmidler, der kan benyttes af rettighedsindehaveren, træffer 
medlemsstaterne de foranstaltninger, der er nødvendige, for at de kompetente myndighe­
der." 
8. Artikel 9, stk. 1 og 2, affattes således: 
"1. Imødekommelse af en anmodning, der er affattet i overensstemmelse med artikel 3, 
stk. 2, giver kun rettighedsindehaveren ret til erstatning i tilfælde af, at varemærke­
forfalskede varer eller piratkopierede varer unddrages et toldsteds kontrol som følge 
af frigivelse eller manglende bevaringsforanstaltning, jf. artikel 6, stk. 1, på de betin­
gelser, der er fastsat i lovgivningen i den medlemsstat, hvis anmodningen er indgivet, 
27 
eller hvor anmodningen er indgivet i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, andet 
afsnit, på de betingelser, der er fastsat i den medlemsstat, hvor nævnte varer er 
unddraget et toldsteds Control. 
2. En toldmyndigheds eller anden kompetent myndigheds udøvelse af den kompetence, 
som er tillagt den i forbindelse med bekæmpelse af varemærkeforfalskning og pirat­
kopiering, kan kun i det omfang, det følger af lovgivningen i den medlemsstat, hvor 
anmodningen er indgivet, eller hvis anmodningen er indgivet i overensstemmelse med 
artikel 3, stk. 1, andet afsnit, i det omfang, det følger af lovgivningen i den medlems­
stat, hvor skaden er opstået, påføre disse ansvar over for personer, der er berørt af 
de i artikel 1, stk 1, a) og artikel 4, nævnte indgreb, selv om de pågældende har lidt 
tab på grund af myndighedernes indgriben." 
Artikel 2 
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fæl­
lesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
28 
BILAG 2 
Antal indgreb siden den 1.7.1995 
MEDLEMSSTAT: 2. halvår 1995 1. halvår 
1996 2. halvår 1996 1. halvår 
1997 I ALT 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
SPANIEN 
FRANKRIG 
IRLAND 
ITALIEN 
LUXEMBOURG 
NEDERLANDENE 
FINLAND 
SVERIGE 
FORENEDE 
KONGERIGE 17 
39 heraf 
34(P), 0(R) 
214 heraf 
HCP) 
12 heraf 
2(P),2(R) 
196 heraf 
7(P), 159(R) 
0 
IM 
65 28 
23 heraf 
17(P), 5(R) 
432 heraf 
34 (P) 
61 heraf 
0(P), 10(R) 
86 heraf 
4(P), 23(R) 
0 
21 40 
48 heraf 
18(P),4(R) 
541 heraf 
20 (P) 
219 heraf 
()(P), 127(R) 
105 heraf 
0(P), 23(R) 
3 
18 42 
29 
657 heraf 
12(P), 347(R) 
167 heraf 
0(P), 104(R) 
140 heraf 
11(P),60(R) 
0 
27 
117 heraf 
26(P), 54(R) 
1 135 heraf 
40(P),61(R) 
137 108 138 heraf 
63(P), 46(R) 
46 heraf 
1(P), 12(R) 
177 127 
139 heraf 
69(P), 9 (R) 
1844 heraf 
77(P), 347(R) 
459 heraf 
2(P), 243(R) 
527 heraf 
22(P), 265(R) 
71 
390 heraf 
129(P), 161(R) 
63 heraf 
1(P), 12(R) 
487 
1ALT 548 heraf 
54(P), 161(R) 914 heraf 
81(P), 92(R) 1239 heraf 
78(P),215(R) 1432 heraf 
87(P), 569(R) 4133 heraf 
300(P), 1037(R) 
IM- = Ikke meddelt 
P. = Postforsendelser 
R.= Rejsende 
29 
Antal indgreb efter varetype 
siden den 17.1995 
Varetype BE DK DE ES FR IR IT LU NL Fl SV UK lait 
Beklædning 
Fodtøj 
Ure 
Audiokassetter 
Logoer, hænge­
smykker, 
emblemer, 
etiketter, 
selvklæbende 
mærkater 
Tasker 
Reservedele til 
biler 
Briller 
Legetøj 
Kasketter 
Videospil 
Mikropro­
cessorer 
CDer 
Videokassetter 51 
4 
12 
0 
5 
3 
12 
6 
2 119 
0 
6 
0 
0 
2 
1 
0 
15 
0 
10 
1 1215 
52 
79 
122 
13 
13 
18 
5 
47 
56 
34 
8 
8 
15 123 
26 
234 
1 
9 
4 
34 
3 
0 305 
20 
99 
1 
13 
19 
9 
19 
0 
0 24 
4 
1 
0 
I 
0 
6 
2 
10 
0 
16 
0 195 
5 
49 
3 
12 
II 
0 
6 
0 
22 
2 
12 
22 
1 44 
9 
0 
0 330 
0 
25 
0 
33 
10 
0 2413 
120 
506 
127 
70 
57 
23 
48 
79 
155 
73 
25 
79 
21 
30 
KORT BEMÆRKNING 
1. I den pågældende periode (juli 1995-juni 1997) blev der meddelt 4 133 indgreb, 
heraf: 
1844 ^> 
527 O 
487 
459 
390 
139 
127 
71 
63 
18 
5 
3 DE 
FR 
UK 
ES 
NL 
DK 
BE 
IT 
FI 
LU 
SV 
IR (44,6%) 
(12,7%) 
(11,7%) 
(11,1%) 
(9,4%) 
(3,3%) 
(3%) 
(1,7%) 
(1,5%) 
2. Transaktionstype 
Af de 4 133 indgreb: 
300 ^ 
1037 O postforsendelser (7,2%) 
rejsende (25%) 
3. Varetype 
Af de 4 133 indgreb: 
2413 «=» 
506 O 
155 ^ 
127 O 
120 ^ beklædning ( hovedsagelig T-shirts, skjorter) 
jeans og sportsbeklædning (58,3%) 
ure (12,2%) 
kasketter (3,7%) 
musikkassetter (3%) 
fodtøj (2,9%) 
31 
NB: 
* 70 indgreb vedrørende bomærker (logoer, etiketter, selvklæbende mærkater, 
badges ...) (nyt siden forordning nr. 3295/94). Flertallet af indgrebene vedrørte store 
mængder bomærker. F.eks. i Det Forenede Kongerige: 
20400 "Lacoste"-logoer den 07.05.1996 
24500 "Versace'Mogoer den 06.12.1995 
60000 "Nike"-, "Ralph Lauren"-, "Yves Saint-Laurenf-etiketter 
fra Pakistan den 17.10.1996 
75000 "Levi's"-logoer, -knapper og -nitter den 05.10.1995 
75000 "Ralph Lauren"- og "Yves St-Laurent"-etiketter fra 
Tyrkiet den 14.03.97 
79900 "Calvin Klein"-, "Timberland Ltd", 
"Kickers" og"Ellesse" -etiketter fra Pakistan den 15.01.97. 
* 79 indgreb vedrørende legetøj (hovedsagelig modeller, bolde, plysfigurer osv.) 
4. Fremtrædende sager 
* 800 000 "Bic"-kuglepenne den 15.11.96 (Belgien) 
* 483 000 "Clipper Flamagas"-lightere fra Hongkong den 27.05.97 (Spanien) 
* 150 000 "Bic"-kuglepenne fra Hongkong den 12.02.97 (Frankrig) 
* 144 000 "Christian Dior"-skjorter i september 1996 (Belgien) 
* I Luxembourg vedrørte indgrebene 140 000 CD'er 
* 135 000 "Disney"-pins fra Kina den 26.03.97 (Frankrig) 
* 129 000 varemærkeforfalskede kasketter fra diverse sportstirmaer den 06.05.96 
(Belgien) 
* 100 000 "Christian Dior"-skjorter bestemt for Rusland den 12.11.96 (Finland) 
* 87 000 "Disney'-tørklæder fra Korea den 22.07.96 (Frankrig) 
32 
* 60 000 "Bugs Bunny"- og "Tweety"-nøgleringe ("Warner Bros") fra Kina den 
26.09.96 (Tyskland) 
* 65 000 teddybjørne fra Kina den 01.10.96 (Frankrig) 
* 60 000 "ArmanT-skjorter bestemt for Rusland den 23.01.97 (Finland) 
* 58 000 "Nike", "Armani", "W.Bros", "Disney", "Adidas", "Boy London", "Casio", 
"Levis", "Guess", "Coca" og "Ralph Lauren" ure fra Hongkong den 21.01.97 
(Frankrig) 
* 55 000 "Walt Disney"-sæt fra Kina den 29.04.97 (Spanien) 
* 50 000 liter "Newman"-eau de toilette fra Algeriet den 24 juni 1996 (Frankrig) 
* 58 000 "Nokia", "Coca-cola", "Marlboro" og "Motorola"-lightere fra Kina 
(4 kvartal 1996) (Nederlandene) > 
* 42 000 "Versace"-damesko bestemt for Rusland den 02.02.97 (Finland) 
* 41 000 "Armani"-skjorter bestemt for Rusland den 14.01.97 (Finland) 
* 37 000 "Nintento"-videospil fra Japan (indgrebsdato ikke meddelt) (Nederlandene) 
* 34 000 "Tweety"-nøgleringe fra Kina (2. halvår 1997) (Nederlandene) 
* 34 000 "Michael Jordan"-damesko bestemt for Rusland den 14.03.97 (Finland) 
* 33 000 "Smølf'-figurer bestemt for Frankrig den 11.04.97 (Belgien) 
* 33 000 "Reebok"- sko bestemt for Rusland den 03.01.97 (Finland) 
* 33 000 stk. "Calvin KIein"-undertøj fra USA den 24.07.96 (Spanien) 
* 32 000 "Nintendo"-videospil bestemt for Rusland den 21.02.97 (Finland) 
* 30 000 par "Dunlop"-sokker fra Tyrkiet den 25.01.96 (Tyskland) 
* 28 000 fodbolde fra Pakistan den 10.11.96 (Tyskland) 
* 27 000 CD'er fra Israel (1. halvår 1996) (Italien) 
* 25 000 "Levi Strauss" og "Calvin Klein"-jeans fra Kina den 15.11.96 (Italien) 
* 24 000 CD'er fra Tjekkiet den 22.04.97 (Luxembourg) 
* 22 000 "Mattel"-ure fra Hongkong den 23.12.96 (Frankrig) 
33 
* 22 000 "Walt Disney'-fingerringe fra Sydkorea bestemt for Polen den 26.05.97 
(Belgien) 
* 21 000 "Levi's"-jeans den 23.08.96 (Belgien) 
* 21 000 "Happy Baron"-kasseroller (14 containere) i juli 1996 (Belgien) 
* 21 000 "Nintento"-videospil fra Hongkong i januar 1996 (Belgien) 
* 20 000 ure et 10 000 kasketter "Nike", "Filla" og "Boy London" fra USA i juni 1996 
(Belgien) 
* 20 000 T-shirts (diverse mærker) fra Thailand i juni 1996 (Belgien) 
* 20 000 "Lewis" og "Diesel sweatshirts" den 06.11.96 (Belgien) 
* 19 000 "Walt Disney"-bolde fra Tjekkiet den 13.02.96 og endnu 15 000 andre den 
24.09.96 (Tyskland) 
* 19 000 "Peugeof'-reservedele fra Taiwan den 29.03.96 (Frankrig) 
* 18 000 "Levi's"-jeans den 30.04.96 (Belgien) 
* 16 700 "Walt Disney"-bolde fra Taiwan den 21.05.96 (Spanien) 
* 16 000 "Nintendo"-videospil den 06.11.96 (Belgien) 
* 16 000 "FC Bayern"-fodbolde fra Pakistan den 11.11.96 (Tyskland) 
* 15 000 jeans et 3 000 skjorter "Calvin Klein" bestemt for Rusland den 24.01.97 
(Finland) 
* 15 000 "Ray Ban"-briller fra Kina den 15.02.96 (Frankrig) 
* 15.000 "Ray Ban", "Sting" og "Police" briller fra Kina i april 1996 (Belgien) 
* 15 containere "Walt Disney"-keramikfigurer fra Kina bestemt for Frankrig i 
april 1997 (Belgien) 
* 8 indgreb i Tyskland vedrørende havenisser (175 stk.) (ophavsret eller mønstre og 
modeller alt efter indgreb) 
* 3 indgreb i Tyskland vedrørende 2 2001 vodka fra Letland. 
34 
5. Type toldprocedure og intellektuelle ejendomsrettighed 
Bemærkning: Oplysninger herom foreligger først for Italien fra den 1.7.1995, 
Tyskland, Frankrig, Irland fra den 1.1.1996, Belgien fra den 1,1.1997 og Danmark, 
Spanien og Finland fra den 1.4.1997. 
For de 2 165 berørte indgreb er situationen som følger: 
1517 O overgang til fri omsætning (70%) 
383 ^ ubehørig indførsel (17,6%) 
190 O genudførsel (8,7%) 
64 «=> henførsel under en toldsuspensionsprocedure (2,9%) 
6 •=> udførsel (0,2%) 
1962 *> varemærker (90,6%) 
206 «=> ophavsret og beslægtede rettigheder (9,5%) 
126 •=> modeller og mønstre (5,8%) 
6. De varemærkeforfalskede varers afsendelsesland 
Af de 4 133 indgreb: 
740 <=> polen O (17,9%) 
724 O Thailand *> (17,5%) 
497 <~> Tyrkiet O (12%) 
438 <^> USA O (10,5%) 
243 ^> Hongkong ^ (5,8%) 
195 O Kina <* (4,7%) 
151 O Tjekkiet * (3,6%) 
98 •=> Sydkorea => (2,3%) 
53 ^> Indonesien <=> (1,2%) 
46 *> Taiwan ^> (1,1%) 
Bemærkning 
- I lyskland vedrørte indgrebene i hovedsagen varer fra Polen, Tyrkiet og Tjekkiel 
- I Spanien vedrørte indgrebene hovedsagelig varer fra USA. 
35 

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 25 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 1011 
Katalognummer: CB-CO-98-028-DA-C 
ISBN 92-78-30267-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2986 Luxembourg 
36