DA Den Europæiske Unions Tidende C 54/13

RETNINGSLINJER FOR STATSSTØTTE MED REGIONALT SIGTE FOR 2007-2013

(2006/C 54/08)

(EØS-relevant tekst)

1. Indledning

1. Kommissionen kan i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), erklære støtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder i EU, hvor levestandarden er usædvanlig lav, forenelig med fællesmarkedet. Denne form for statsstøtte er kendt som statsstøtte med regionalt sigte. Statsstøtte med regionalt sigte består af investeringsstøtte til store virksomheder eller i visse begrænsede tilfælde driftsstøtte, der for begges vedkommende er rettet mod specifikke regioner med det formål at rette op på regionale uligheder. Investeringsstøtte til små og mellemstore virksomheder i ugunstigt stillede områder, som overstiger, hvad der er tilladt i andre områder, betragtes også som regionalstøtte.

2. Ved at afhjælpe de handicap, der præger de ugunstigt stillede regioner, fremmer regionalstøtten den økonomiske, sociale og geografiske samhørighed mellem medlemsstaterne og i EU som helhed. Disse særlige geografiske forhold adskiller regionalstøtte fra andre former for horisontal støtte, f.eks. støtte til forskning, udvikling og innovation, beskæftigelse, uddannelse eller miljøbeskyttelse, der forfølger andre mål af fælles interesse, som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, om end støtteprocenten undertiden vil være højere i de ugunstigt stillede områder i erkendelse af deres særlige vanskeligheder (1).

3. Regionalinvesteringsstøtte tager sigte på at fremme udviklingen af de mest ugunstigt stillede regioner ved at fremme investeringer og jobskabelse. Den bidrager til, at virksomhederne i de pågældende regioner kan udvide og diversificere deres økonomiske aktiviteter, især fordi den ansporer nye virksomheder til at etablere sig i regionen.

4. De kriterier, som Kommissionen benytter ved sin vurdering af, om statsstøtte med regionalt sigte er forenelig med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), blev i 1998 kodificeret i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte (2), der dækker perioden 2000-2006 (3). De specifikke regler, der gælder for støtte til store investeringsprojekter, blev kodificeret i de multisektorale rammebestemmelser i 2002 (4). Den væsentlige politiske og økonomiske udvikling, der har fundet sted siden 1998, herunder udvidelsen af EU den 1. maj 2004, Bulgariens og Rumæniens forventede tiltrædelse og den accelererede integrationsproces i kølvandet på indførelsen af den fælles valuta, har skabt behov for en gennemgribende revision af retningslinjerne, som i deres nye udgave vil gælde fra 2007 til 2013.

5. Regionalstøtte kan kun spille en effektiv rolle, hvis den ydes sparsomt og proportionalt og koncentreres om de dårligst stillede regioner i EU. Især bør de tilladte støttelofter afspejle den relative alvor i de problemer, der påvirker udviklingen af de berørte regioner. Desuden skal støttens fordele i form af udvikling af en dårligt stillet region veje tungere end de konkurrencefordrejninger, som støtten kan forårsage (5). Den vægt, der tillægges støttens fordele, vil sandsynligvis variere alt efter den anvendte undtagelsesbestemmelse, således at der kan accepteres større konkurrencefordrejninger i forbindelse med regioner, der falder ind under artikel 87, stk. 3, litra a), end i forbindelse med regioner, der falder ind under artikel 87, stk. 3, litra c) (6).

6. I et meget begrænset antal veldefinerede tilfælde kan en given regions strukturelle handicap være så alvorlige, at regional investeringsstøtte kombineret med en omfattende horisontal støtteordning ikke er tilstrækkelig til at sætte gang i en regional udviklingsproces. Kun i sådanne tilfælde må regional investeringsstøtte suppleres med regional driftsstøtte.

7. Der er mere og mere, der tyder på, at der ligger betydelige hindringer i vejen for etableringen af nye virksomheder i EU, og at problemet er størst i de ugunstigt stillede regioner. Kommissionen har derfor besluttet at indføre et nyt støtteinstrument i disse retningslinjer for at fremme etableringen af små virksomheder i de ugunstigt stillede regioner med differentierede støttelofter afhængigt af regionerne.

2. Anvendelsesområde

8. Kommissionen vil anvende disse retningslinjer på regionalstøtte inden for alle dele af økonomien, dog bortset fra fiskerisektoren og kulindustrien (7), der er omfattet af særlige regler indeholdt i specifikke retsakter. Inden for landbrugssektoren finder disse retningslinjer ikke anvendelse på produktionen af de landbrugsprodukter, der er nævnt i bilag I til traktaten. De finder dog anvendelse på forarbejdning og afsætning af sådanne produkter, men kun i det omfang det er tilladt i henhold til EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren (8) eller regler, der måtte afløse dem. Desuden gælder der for visse andre sektorer særlige regler, der tager hensyn til disse sektorers særlige situation, og som helt eller delvis afviger fra disse retningslinjer (9). Med hensyn til stålindustrien er Kommissionen i overensstemmelse med sin hidtidige praksis af den opfattelse, at regionalstøtte til stålindustrien som defineret i bilag I ikke er forenelig med fællesmarkedet. Denne uforenelighed gælder også store individuelle støtteforanstaltninger til fordel for små og mellemstore virksomheder inden for denne sektor, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 70/2001 (10) eller enhver efterfølgende forordning, som ikke er fritaget ved samme forordning. Der må heller ikke ydes regional investeringsstøtte til kunstfiberindustrien som defineret i bilag II på grund af dens særlige karakteristika.

9. Støtte til kriseramte virksomheder som omhandlet i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (11) må kun ydes i overensstemmelse med disse sidstnævnte rammebestemmelser (12).

10. Som hovedregel bør regionalstøtte ydes som led i en multisektoral støtteordning, der udgør en integrerende del af en regionaludviklingsstrategi med klart definerede målsætninger. En sådan ordning kan også sætte de kompetente myndigheder i stand til at prioritere investeringsprojekter, alt efter hvor interessante de er for den pågældende region. Hvis en medlemsstat undtagelsesvis påtænker at yde individuel ad hoc-støtte til en enkelt virksomhed eller støtte til et enkelt aktivitetsområde, er det den pågældende medlemsstats ansvar at påvise, at projektet bidrager til en sammenhængende regionaludviklingsstrategi, og at projektet, i kraft af dets karakter og omfang, ikke vil resultere i uacceptable konkurrencefordrejninger. Hvis støtte, der ydes i henhold til en støtteordning, viser sig at være urimeligt koncentreret på en bestemt sektor, kan Kommissionen tage ordningen op til revision i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (13) og kan i henhold til forordningens artikel 18, stk. 1, litra c), foreslå, at ordningen ophæves.

11. Medlemsstaterne skal ikke anmelde regionalstøtteordninger, der opfylder betingelserne i de gruppefritagelsesforordninger, som Kommissionen har udstedt i henhold til artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på visse former for horisontal statsstøtte (14).

3. Afgrænsning af regioner

3.1. Regionalstøtteberettiget befolkningsandel i 2007-2013

12. Da regionalstøtte principielt kun må ydes undtagelsesvis, mener Kommissionen, at de støtteberettigede regioner bør repræsentere en væsentligt mindre andel af EU's samlede befolkning end de ikke-støtteberettigede regioner.

13. Under henvisning til konklusionerne af de forskellige møder i Det Europæiske Råd, der har opfordret til en mindskelse af det samlede statsstøtteniveau, og i betragtning af den almindeligt udbredte bekymring for, at investeringsstøtte til store virksomheder fordrejer konkurrencen, mener Kommissionen, at den samlede befolkningsdækning for regionalstøtteretningslinjerne for 2007-2013 bør begrænses til, hvad der er nødvendigt for at dække de mest ugunstigt stillede regioner såvel som et begrænset antal regioner, der er ugunstigt stillet i forhold til det nationale gennemsnit i den berørte medlemsstat. Den har derfor besluttet at sætte grænsen for den samlede befolkningsdækning ved 42 % af befolkningen i EU's nuværende 25 medlemsstater, hvilket svarer til den grænse, der blev fastsat på grundlag af EU-15 i 1998. Denne grænse vil sikre et rimeligt koncentrationsniveau for regionalstøtten i EU-25 og samtidig give tilstrækkelig fleksibilitet for Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, idet hele deres territorium normalt vil være regionalstøtteberettiget (15).

14. Uanset dette har Kommissionen, for at sikre tilstrækkelig kontinuitet for de eksisterende medlemsstater, besluttet at benytte et ekstra sikkerhedsnet for at sikre, at ingen medlemsstat mister mere end 50 % af sin befolkningsdækning i perioden 2000-2006 (16).

3.2. Undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a)

15. Det fremgår af artikel 87, stk. 3, litra a), at støtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse, kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet. Som EF-Domstolen har understreget, viser »anvendelsen af ordene »usædvanlig« og »alvorlig« i undtagelsesbestemmelsen i litra a), at denne kun angår områder, hvor den økonomiske situation er meget dårlig i forhold til Fællesskabet som helhed« (17).

16. Kommissionen anser derfor betingelserne for at være opfyldt, hvis regionen, der svarer til en geografisk enhed på NUTS II-niveau (18), har et bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger målt i købekraftstandarder (KKS) på under 75 % af EU-gennemsnittet (19). De tal for de enkelte regioners BNP pr. indbygger (20) og EU-gennemsnittet, der benyttes i analysen, beregnes af De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor (Eurostat). For at sikre den størst mulige kohærens mellem afgrænsningen af regioner, der i henhold til retningslinjerne for regionalstøtte kan henføres under undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a), og regioner, der i henhold til strukturfondsforordningerne kan henføres under konvergensmålsætningen, har Kommissionen benyttet samme data for BNP pr. indbygger til afgrænsning af artikel 87, stk. 3, litra a)-regioner som til afgrænsning af konvergensregionerne under strukturfondsforordningerne (21).

17. Kommissionen finder, at regionalstøtte til EU's yderregioner som omhandlet i traktatens artikel 299, stk. 2, (22) også falder ind under undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a), hvad enten de har et BNP pr. indbygger på under 75 % af EU-gennemsnittet eller ej, i betragtning af deres særlige handicap som følge af den afsides beliggenhed og deres særlige problemer med at blive integreret i det indre marked.

3.3. Udfasningsordninger for »statistisk virkning«-regioner

18. I visse regioner overstiger BNP pr. indbygger 75 % af EU-gennemsnittet ene og alene som følge af den statistiske virkning af udvidelsen. Det drejer sig om regioner på NUTS II-niveau med et BNP pr. indbygger på over 75 % af EU-25-gennemsnittet, men på under 75 % af EU-15-gennemsnittet (23) (24).

19. For at sikre at de fremskridt, som disse regioner har gjort hidtil, ikke undergraves af for hurtige forandringer, når det gælder støtteintensitet og mulighederne for driftsstøtte, mener Kommissionen, at de som en overgangsordning fortsat bør kunne henføres under undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a), indtil den 31. december 2010.

20. I 2010 vil Kommissionen tage disse regioners stilling op til revision med udgangspunkt i det treårige gennemsnit af de seneste BNP-data fra Eurostat. Hvis deres relative BNP pr. indbygger er faldet til under 75 % af gennemsnittet for EU-25, vil de pågældende regioner fortsat kunne benytte sig af undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a). Ellers vil »statistisk virkning«-regionerne blive støtteberettigede i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), fra 1. januar 2011.

3.4. Undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra c)

21. EF-Domstolen har i sag 248/84 (25) udtalt følgende om de problemer, der er dækket af undtagelsesbestemmelsen, og den referenceramme, der skal lægges til grund for analysen: »Hvad derimod angår undtagelsesbestemmelsen i litra c), har denne en større rækkevidde, idet den indeholder hjemmel til at fremme udviklingen i bestemte områder, uden at de i litra a) nævnte økonomiske betingelser behøver at være opfyldt, mens det dog er en forudsætning, at den herved ydede støtte« ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse». Bestemmelsen indeholder hjemmel for Kommissionen til at tillade støtte, der har til formål at fremme den økonomiske udvikling i områder i en medlemsstat, hvor den økonomiske situation er dårligere end det nationale gennemsnit«.

22. Regionalstøtte, der er omfattet af undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), skal imidlertid indgå i en veldefineret regionalpolitik i medlemsstaten og overholde principperne om geografisk koncentration. Eftersom støtten tager sigte på regioner, der er mindre dårligt stillet end artikel 87, stk. 3, litra a)-regionerne, skal både undtagelsens geografiske anvendelsesområde og den tilladte støtteintensitet være stærkt begrænset. Det er således kun en lille del af en medlemsstats nationale territorium, der normalt vil være berettiget til støtte af denne art.

23. For at give de nationale myndigheder et tilstrækkeligt stort spillerum ved udvælgelsen af støtteberettigede regioner, men uden at det går ud over effektiviteten i Kommissionens kontrol med denne form for støtte eller den ensartede behandling af alle medlemsstaterne, bør udvælgelsen af de regioner, der kan modtage støtte i henhold til den pågældende undtagelsesbestemmelse, foregå i to etaper, hvor den første består i Kommissionens bestemmelse af den maksimale befolkningsdækning for hver medlemsstat (26) for denne form for støtte, og den anden består i selve udvælgelsen af støtteberettigede regioner.

3.4.1. Bestemmelse af støtteberettiget befolkningsandel

24. Som første skridt skal der til bestemmelse af den befolkningsandel, der er støtteberettiget i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), benyttes en metode, der er objektiv, fair og gennemsigtig. Desuden skal det endelige resultat ligge under den øvre grænse for regionalstøttens dækning som fastsat af Kommissionen i afsnit 3.1., idet der også tages hensyn til sikkerhedsnettet. Med henblik herpå beregner Kommissionen befolkningsloftet for hver medlemsstat ved hjælp af den metode, der er beskrevet i det følgende.

25. For det første modtager medlemsstaterne automatisk en kvote svarende til befolkningstallet i de regioner, der var støtteberettigede i henhold til undtagelsesbestemmelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), men som ikke længere opfylder betingelserne for at være støtteberettigede efter samme artikel, og som ikke er omfattet af ordningerne for »statistisk virkning«-regionerne som beskrevet i afsnit 3.3. Det drejer sig om de regioner, hvor BNP pr. indbygger udgjorde mindre end 75 % af EU-15-gennemsnittet, da retningslinjerne for regionalstøtte blev vedtaget i 1998, men som i kraft af deres økonomiske udvikling ikke længere opfylder denne betingelse på EU-15-basis. Eftersom disse regioner (27) tidligere er blevet tilgodeset af et relativt højt støtteniveau, finder Kommissionen det nødvendigt at tillade, at medlemsstaterne, hvis de ønsker det, fortsætter med at yde støtte til disse regioner i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), i disse retningslinjers gyldighedsperiode (28).

26. For dernæst at gøre det muligt fortsat at yde støtte til tyndtbefolkede regioner modtager de pågældende medlemsstater også en kvote baseret på befolkningstallet i de tyndtbefolkede regioner (29).

27. Når den befolkningsdækning, der fremkommer ved anvendelsen af de objektive kriterier, der er beskrevet i afsnit 3.2 og 3.3, og de kvoter, der er nævnt i de to foregående punkter, er trukket fra den i afsnit 3.1 fastsatte øvre grænse på 42 % af EU-25-befolkningen, kan saldoen fordeles mellem medlemsstaterne ved hjælp af en fordelingsnøgle, der tager hensyn til variationer i BNP pr. indbygger og i arbejdsløshed regionerne imellem, både i national sammenhæng og i EU-sammenhæng. Beregningsmetoden er nærmere beskrevet i bilag IV (30).

28. Endelig benyttes der, som nævnt i afsnit 3.1, et sikkerhedsnet for at sikre, at ingen medlemsstat mister mere end 50 % af sin befolkningsdækning efter 1998-retningslinjerne.

29. Fordelingen som følge heraf er fastsat i bilag V sammen med listen over regioner, der er støtteberettigede efter artikel 87, stk. 3, litra a), »statistisk virkning«-regioner og »økonomisk udvikling«-regioner.

3.4.2. Udvælgelse af støtteberettigede regioner (31)

30. Kriterierne for medlemsstaternes udvælgelse af regioner skal være tilstrækkeligt fleksible til, at de dækker de mange forskelligartede situationer, hvor det måske kan være berettiget at yde statsstøtte med regionalt sigte, men de skal samtidig være gennemsigtige og give tilstrækkelig sikkerhed for, at tildelingen af regionalstøtte ikke fordrejer samhandels- og konkurrencevilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. I overensstemmelse hermed finder Kommissionen, at de pågældende medlemsstater vil kunne udvælge følgende regioner som modtagere af regional investeringsstøtte i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra c) (32): a) »økonomisk udvikling«-regioner b) tyndtbefolkede regioner: disse regioner består fortrinsvis af NUTS II-regioner med en befolkningstæthed på under 8 indbyggere pr. km2 eller NUTS III-regioner med en befolkningstæthed på under 12,5 indbyggere pr. km2 (33). Der er imidlertid mulighed for en vis fleksibilitet ved udvælgelsen af disse regioner, dog med følgende begrænsninger: — fleksibiliteten ved udvælgelsen af regionerne må ikke medføre en udvidelse af befolkningsdækningen — i de dele af NUTS III-regionerne, hvor der kan udvises fleksibilitet, skal befolkningstætheden være på under 12,5 indbyggere pr. km2 — de skal være sammenhængende med NUTS III-regioner, der opfylder kriterierne med hensyn til status som tyndtbefolkede. c) regioner, der danner sammenhængende zoner med mindst 100 000 indbyggere, og som er beliggende inden for enten NUTS II-regioner eller NUTS III-regioner med enten et BNP pr. indbygger, der er mindre end EU-25-gennemsnittet, eller en ledighedsprocent, der ligger over 115 % af det nationale gennemsnit (i begge tilfælde beregnet som gennemsnittet af Eurostats tal for de seneste tre år) d) NUTS III-regioner med under 100 000 indbyggere og med enten et BNP pr. indbygger, der er mindre end EU-25-gennemsnittet, eller en ledighedsprocent, der ligger over 115 % af det nationale gennemsnit (i begge tilfælde beregnet som gennemsnittet af Eurostats tal for de seneste tre år) e) øer og andre regioner, der er kendetegnet ved en tilsvarende geografisk isolation (34), og som har enten et BNP pr. indbygger, der er mindre end EU-25-gennemsnittet, eller en ledighedsprocent, der ligger over 115 % af det nationale gennemsnit (i begge tilfælde beregnet som gennemsnittet af Eurostats tal for de seneste tre år) f) øer med under 5 000 indbyggere og andre samfund med under 5 000 indbyggere, der er kendetegnet ved en tilsvarende geografisk isolation g) NUTS III-regioner eller dele heraf, der støder op til en region, der er støtteberettiget i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a), samt NUTS III-regioner eller dele heraf, der deler en landegrænse eller en søgrænse på under 30 km med et land, der ikke er medlem af EØS eller EFTA h) i velbegrundede tilfælde kan medlemsstaterne også udpege andre regioner, som danner sammenhængende zoner med mindst 50 000 indbyggere, der gennemgår større strukturændringer eller er i alvorlig tilbagegang sammenholdt med andre tilsvarende regioner. Hvis medlemsstaterne ønsker at benytte denne mulighed, skal de på grundlag af anerkendte økonomiske indikatorer og sammenligninger med situationen på EU-plan påvise, at tildeling af regional investeringsstøtte til den pågældende region er berettiget.

31. For desuden at sikre medlemsstaterne større fleksibilitet til at kunne målrette deres indsats mod meget lokale regionale skævheder på under NUTS III-niveau kan medlemsstaterne også udvælge andre mindre områder, der ikke opfylder ovennævnte betingelser, forudsat at de har mindst 20 000 indbyggere (35). Det vil påhvile de medlemsstater, der ønsker at benytte denne mulighed, at påvise, at de pågældende områder har et relativt større behov for økonomisk udvikling end andre områder i regionen, og hertil skal de benytte anerkendte økonomiske indikatorer såsom BNP pr. indbygger, beskæftigelse eller ledighed eller indikatorer for den lokale produktivitet eller de lokale fagkundskaber. Kommissionen vil i disse områder godkende regionalstøtte til fordel for små og mellemstore virksomheder, og den relevante SMV-bonus vil også finde anvendelse. På grund af risikoen for konkurrencefordrejninger som følge af spillover-effekten til fordel for mere velstående naboregioner vil Kommissionen ikke godkende støtte til store virksomheders investeringer i disse områder eller støtte til investeringer, hvor de støtteberettigede udgifter overstiger 25 mio. EUR.

32. Til vurdering af, om den tilladte samlede dækningsgrad for hver medlemsstat overholdes, vil der blive taget udgangspunkt i de pågældende regioners befolkningstal, der vil blive hentet fra de seneste almindeligt anerkendte statistikker.

4. Regional investeringsstøtte

4.1. Støttens form og støttelofter

4.1.1. Støttens form

33. Regional investeringsstøtte er støtte, der ydes til et initialinvesteringsprojekt.

34. Ved initialinvestering forstås en investering i materielle og immaterielle aktiver i forbindelse med: — oprettelse af en ny virksomhed — udvidelse af en eksisterende virksomhed — diversificering af en virksomheds produktion med nye produkter — en fundamental ændring af en eksisterende virksomheds samlede produktionsproces. Ved »materielle aktiver« forstås aktiver vedrørende jord, bygninger og anlæg/maskiner. Ved overtagelse af en virksomhed er det kun omkostningerne ved køb af aktiver fra tredjemand, der skal tages i betragtning, forudsat at transaktionen har fundet sted på markedsvilkår. Ved »immaterielle aktiver« forstås aktiver i forbindelse med overførsel af teknologi gennem erhvervelse af patentrettigheder, licenser, knowhow eller upatenteret teknisk viden. Begrebet dækker dermed ikke erstatningsinvesteringer, der ikke opfylder disse betingelser (36).

35. En uafhængig investors overtagelse af en nedlagt virksomhed eller en virksomhed, der ellers ville være blevet nedlagt, hvis den ikke var blevet overtaget, kan også betragtes som en initialinvestering (37).

36. Regional investeringsstøtte beregnes på basis af enten de materielle og immaterielle investeringsudgifter som følge af initialinvesteringsprojektet eller lønudgifterne (skøn) forbundet med de arbejdspladser, der oprettes direkte i kraft af investeringsprojektet (38).

37. Støtten kan ydes under forskellige former. Den kan eksempelvis tage form af tilskud, lavtforrentede lån eller rentetilskud, statsgarantier, opkøb af kapitalandele eller en alternativ form for kapitalindskud på gunstige vilkår, fritagelse for eller nedsættelse af skatter, socialsikringsbidrag og andre obligatoriske afgifter samt tilrådighedsstillelse af grunde, varer eller tjenesteydelser til gunstige priser.

38. Det er vigtigt at sikre, at regionalstøtte får en tilskyndende virkning, så der gennemføres investeringer, der ellers ikke ville være gennemført i de støtteberettigede områder. Der kan derfor kun ydes støtte i henhold til støtteordninger, hvis støttemodtageren har indgivet en støtteansøgning, og den myndighed, der er ansvarlig for forvaltningen af ordningen, derefter skriftligt har bekræftet (39), at projektet, med forbehold af en detaljeret undersøgelse, principielt opfylder betingelserne i den pågældende ordning, inden arbejdet med projektet påbegyndes (40). Alle støtteordninger skal indeholde en udtrykkelig henvisning til begge betingelser (41). I forbindelse med ad hoc-støtte skal den kompetente myndighed have udstedt en hensigtsskrivelse, der er betinget af Kommissionens godkendelse af foranstaltningen, om at yde støtte, inden arbejdet med projektet påbegyndes. Hvis arbejdet påbegyndes, inden betingelserne i dette afsnit er opfyldt, vil projektet som helhed miste sin støtteberettigelse.

39. Når støtten beregnes på grundlag af materielle eller immaterielle investeringsomkostninger eller overtagelsesomkostningerne i de tilfælde, der er omhandlet i punkt 35, skal støttemodtageren for at sikre, at investeringen er rentabel og sund og opfylder de gældende støttelofter, selv yde et finansielt bidrag på mindst 25 % af de støtteberettigede udgifter, enten over sin egenkapital eller ved fremmed finansiering, i en form, der ikke omfatter offentlig støtte (42).

40. For desuden at sikre, at investeringen yder et reelt og vedvarende bidrag til den regionaludviklingen, skal investeringsstøtten — gennem de betingelser, der er knyttet til støtten eller udbetalingsmåden — gøres betinget af, at investeringen forbliver i den pågældende region i mindst fem år efter dens gennemførelse (43). Hvis støtten beregnes på basis af lønomkostninger, skal stillingerne desuden være besat senest tre år efter afslutningen af arbejdet. Alle de arbejdspladser, der oprettes i kraft af investeringen, skal bevares i den pågældende region i mindst frem år, efter at stillingerne først blev besat. For så vidt angår små og mellemstore virksomheder kan medlemsstaterne bestemme, at investeringen eller arbejdspladserne blot behøver at forblive i regionen i mindst tre år.

41. Støttens niveau defineres som støttens intensitet sammenholdt med referenceomkostninger. Alle støtteintensiteter beregnes som bruttosubventionsækvivalenter (BSÆ) (44). Støtteintensiteten i bruttosubventionsækvivalent svarer til støttens tilbagediskonterede værdi udtrykt i procent af den tilbagediskonterede værdi af de støtteberettigede udgifter. For støtte, der anmeldes individuelt til Kommissionen, beregnes bruttosubventionsækvivalenten på anmeldelsestidspunktet. I andre tilfælde tilbagediskonteres de støtteberettigede investeringsudgifter til deres værdi på tidspunktet for tildelingen af støtten. Støtte, der udbetales i flere trancher, tilbagediskonteres til værdien på enten anmeldelsestidspunktet eller tildelingstidspunktet. Den rentesats, der benyttes til tilbagediskonteringen og til beregning af støtteelementet i et blødt lån, skal være den referencesats, der var gældende på tildelingstidspunktet. Når støtten tildeles i form af fritagelser for eller nedsættelse af fremtidige skatter, finder tilbagediskonteringen af støttetrancher sted på basis af referencesatsen på de forskellige tidspunkter, hvor skattefordelene får virkning.

4.1.2. Støttelofter (maksimale støtteintensiteter) for støtte til store virksomheder

42. Støtteintensiteten skal være afpasset efter de regionale problemers art og omfang. Det betyder, at de tilladte støtteintensiteter som udgangspunkt er lavere i de regioner, der falder ind under undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), end i dem, der falder ind under undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a).

43. Kommissionen skal også tage hensyn til, at forskellene mellem den relative velstand i de forskellige regioner, der er støtteberettigede i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a), er vokset betydeligt efter de seneste udvidelser. Faktisk har et betydeligt antal regioner og hele medlemsstater nu et BNP pr. indbygger på under 45 % af EU-25-gennemsnittet, hvilket ikke var tilfældet i 1998. Disse større forskelle i velstanden i EU betyder, at Kommissionen i højere grad må operere med forskellige kategorier af regioner.

44. I artikel 87, stk. 3, litra a)-regionerne mener Kommissionen således, at regionalstøttens intensitet ikke må overskride: — 30 % BSÆ for regioner med under 75 % af det gennemsnitlige BNP pr. indbygger i EU-25, for yderregioner med et højere BNP pr. indbygger og indtil den 1. januar 2011 for »statistisk virkning«- regionerne — 40 % BSÆ for regioner med under 60 % af det gennemsnitlige BNP pr. indbygger i EU-25 — 50 % BSÆ for regioner med under 45 % af det gennemsnitlige BNP pr. indbygger i EU-25.

45. Yderregionerne vil på grund af deres specifikke handicap være berettiget til en ekstra bonus på 20 % BSÆ, hvis deres BNP pr. indbygger falder til under 75 % af EU-25-gennemsnittet, og på 10 % BSÆ i alle andre tilfælde.

46. De »statistisk virkning«-regioner, der efter den 1. januar 2011 falder ind under undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), vil være berettiget til en støtteintensitet på 20 %.

47. I de andre artikel 87, stk. 3, litra c)-regioner må regionalstøtteloftet ikke overskride 15 % BSÆ. Det reduceres imidlertid til 10 % BSÆ i regioner med både et BNP pr. indbygger på over 100 % af EU-25-gennemsnittet og en arbejdsløshed, der ligger under EU-25-gennemsnittet, målt på NUTS III-niveau (baseret på gennemsnittet for de sidste tre år beregnet ved hjælp af Eurostats data) (45).

48. Tyndtbefolkede regioner og regioner (svarende til regioner på NUTS III-niveau eller mindre), der grænser op til en artikel 87, stk. 3, litra a)-region, og som en medlemsstat har udvalgt som støtteberettigede i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), samt NUTS III-regioner eller dele heraf, der deler en landegrænse med et land, der ikke er medlem af EØS eller EFTA, er dog altid berettigede til en støtteintensitet på 15 % BSÆ.

4.1.3. Bonus til små og mellemstore virksomheder

49. I forbindelse med støtte til små og mellemstore virksomheder (46) kan loftet i afsnit 4.1.2 hæves med 20 % BSÆ ved støtte til små virksomheder og med 10 % ved støtte til mellemstore virksomheder (47).

4.2. Støtteberettigede udgifter

4.2.1. Støtte beregnet på basis af investeringsomkostninger

50. Udgifter til grunde, bygninger og udstyr (48) er berettigede til initialinvesteringsstøtte.

51. For små og mellemstore virksomheder kan udgifter til forundersøgelser og konsulentbistand i tilknytning til investeringen også tages med i betragtning op til en støtteintensitet på 50 % af de faktisk påløbne udgifter.

52. I forbindelse med overtagelser som omhandlet i punkt 35, er det kun udgifterne forbundet med køb af aktiver (49) fra tredjemand, der bør tages i betragtning (50). Transaktionen skal gennemføres på markedsvilkår.

53. Udgifter forbundet med køb af andre aktiver end leasede grunde og bygninger må kun tages med i betragtning, hvis der er tale om finansiel leasing, og leasingaftalen indeholder en forpligtelse til at købe aktiverne ved aftalens udløb. I forbindelse med leasing af jord og bygninger skal leasingaftalen have en løbetid på mindst fem år efter det tidspunkt, hvor investeringsprojektet forventes afsluttet, når det gælder store virksomheder, og tre år for SMV.

54. Medmindre der er tale om små og mellemstore virksomheder og virksomhedsovertagelser, skal de erhvervede aktiver være nye. I forbindelse med virksomhedsovertagelser skal der ske fradrag for aktiver, til køb af hvilke der allerede er ydet støtte før overtagelsen.

55. For små og mellemstore virksomheder kan de fulde udgifter til investering i immaterielle aktiver ved overførsel af teknologi gennem erhvervelse af patentrettigheder, licenser, knowhow eller upatenteret teknisk viden altid tages med i betragtning. For store virksomheder er sådanne udgifter kun støtteberettigede op til en grænse på 50 % af de samlede støtteberettigede investeringsudgifter, der er forbundet med projektet.

56. Der vil i alle tilfælde blive knyttet bestemte betingelser til tildelingen af støtte til køb af immaterielle aktiver for at sikre, at de forbliver i den regionalstøtteberettigede region og således ikke overføres til andre regioner, navnlig regioner, der ikke er berettigede til regionalstøtte. Støtteberettigede immaterielle aktiver skal således især opfylde følgende betingelser: — de må udelukkende anvendes i den virksomhed, hvortil regionalstøtten er ydet — de skal være afskrivningsberettigede — de skal være erhvervet fra tredjemand på markedsvilkår — de skal være opført blandt virksomhedens aktiver og forblive i den støttemodtagende virksomhed i mindst fem år (tre år for SMV).

4.2.2. Støtte beregnet på basis af lønomkostninger

57. Som nævnt i afsnit 4.1.1 kan regionalstøtte også beregnes med henvisning til de forventede lønomkostninger (51), der er forbundet med den jobskabelse, som et initialinvesteringsprojekt vil resultere i.

58. Ved jobskabelse forstås en nettoforøgelse af antallet af ansatte (52), som er direkte beskæftiget i en bestemt virksomhed, sammenlignet med gennemsnittet i de forudgående tolv måneder. De arbejdspladser, der eventuelt er blevet nedlagt i løbet af de pågældende tolv måneder, skal derfor trækkes fra antallet af nye arbejdspladser, der er blevet oprettet i samme periode (53).

59. Støttebeløbet må ikke overstige en bestemt procentdel af lønomkostningerne forbundet med den nyansatte beregnet over en periode på to år. Denne procentdel er lig med den støtteintensitet, der gælder for investeringsstøtte i samme område.

4.3. Støtte til store investeringsprojekter

60. I disse retningslinjer forstås ved et »stort investeringsprojekt« en »initialinvestering« som defineret i disse retningslinjer med støtteberettigede udgifter på over 50 mio. EUR (54). For at forhindre at et stort investeringsprojekt kunstigt opdeles i delprojekter for ikke at blive omfattet af bestemmelserne i disse retningslinjer, vil et stort investeringsprojekt blive betragtet som et enkelt investeringsprojekt, når initialinvesteringen, som foretages af en eller flere virksomheder i en periode på tre år, består af aktiver kombineret på en økonomisk udelelig måde (55).

61. Til beregning af, om de støtteberettigede udgifter til store investeringsprojekter når de i disse retningslinjer fastsatte tærskler, tages der udgangspunkt i de af de støtteberettigede udgifter, der i værdi er de højeste af enten de traditionelle investeringsomkostninger eller lønomkostningerne.

62. I to successive multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter i 1998 (56) og i 2002 (57) har Kommissionen nedsat de maksimalt tilladte støtteintensiteter for store investeringsprojekter for at begrænse konkurrencefordrejningerne. Af forenklings- og gennemsigtighedshensyn har Kommissionen besluttet at integrere de multisektorale rammebestemmelser af 2002 i retningslinjerne for regionalstøtte for 2007-2013.

63. De multisektorale rammebestemmelser af 2002 vil derfor ophøre med at finde anvendelse på støtte, der tildeles eller anmeldes (58) efter den 31. december 2006, og vil blive erstattet af disse retningslinjer (59).

4.3.1. Øget gennemsigtighed og kontrol med store investeringsprojekter

64. Medlemsstaterne skal indgive individuel anmeldelse til Kommissionen af enhver støtte, der ydes til investeringsprojekter som led i en eksisterende støtteordning, hvis den samlede støtte overstiger den maksimalt tilladte støtte til en investering med støtteberettigede udgifter på over 100 mio. EUR i henhold til den skala og de regler, der er fastsat i punkt 67 (60). Anmeldelsestærsklerne for de forskellige regioner med de mest almindelige støtteintensiteter efter disse retningslinjer er angivet i nedenstående skema. Støtteintensitet 10 % 15 % 20 % 30 % 40 % 50 % Anmeldelsestærskel 7,5 mio. EUR 11,25 mio. EUR 15,0 mio. EUR 22,5 mio. EUR 30,0 mio. EUR 37,5 mio. EUR

65. Når der ydes regionalstøtte på basis af eksisterende støtteordninger til store investeringsprojekter, der ikke er anmeldelsespligtige, skal medlemsstaterne senest tyve arbejdsdage efter den kompetente myndigheds tildeling af støtte sende Kommissionen en række oplysninger ved hjælp af standardformularen i bilag III. Kommissionen vil offentliggøre disse oplysninger på sit websted (http://europa.eu.int/comm/competition/).

66. Medlemsstaterne skal føre detaljerede fortegnelser over tildelingen af støtte til alle store investeringsprojekter. Disse fortegnelser, der skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne afgøre, om den maksimalt tilladte støtteintensitet er overholdt, skal opbevares i ti år fra datoen for tildelingen af støtten.

4.3.2. Regler for vurdering af store investeringsprojekter

67. Der gælder et justeret regionalstøtteloft for regionalinvesteringsstøtte til store investeringsprojekter (61), jf. skalaen nedenfor. Støtteberettigede udgifter Justeret støtteloft Op til 50 mio. EUR 100 % af regionalt loft For andelen mellem 50 mio. EUR og 100 mio. EUR 50 % af regionalt loft For andelen over 100 mio. EUR 34 % af regionalt loft Den tilladte støtte til et stort investeringsprojekt vil således blive beregnet efter følgende formel: maksimalt støttebeløb = R × (50 + 0,50 × B + 0,34 × C), hvor R er det ujusterede regionalstøtteloft, B er de støtteberettigede udgifter mellem 50 og 100 mio. EUR, og C er støtteberettigede udgifter over 100 mio. EUR. Beregningen foretages ved hjælp af de officielle vekselkurser på dagen for tildelingen af støtten eller på anmeldelsesdatoen, hvis der kræves individuel anmeldelse af støtten.

68. Når den samlede støtte fra alle kilder overstiger 75 % af det maksimale støttebeløb, der kan ydes til en investering med støtteberettigede udgifter på 100 mio. EUR på grundlag af det gældende standardstøtteloft for store virksomheder i det godkendte regionalstøttekort på det tidspunkt, hvor støtten ydes, og når a) støttemodtageren inden investeringen tegner sig for over 25 % af salget af det pågældende produkt på det (de) relevante marked(er) eller efter investeringen vil tegne sig for over 25 %, eller b) den produktionskapacitet, der skabes i kraft af projektet, udgør over 5 % af markedet beregnet ved hjælp af data for det beregnede forbrug (62) af det pågældende produkt, medmindre den gennemsnitlige årlige vækst i det beregnede forbrug af produktet i de sidste fem år har ligget over den gennemsnitlige BNP-vækstrate i EØS, vil Kommissionen kun godkende regional investeringsstøtte, hvis den efter indledningen af proceduren i traktatens artikel 88, stk. 2, påviser, at støtten er nødvendig for at skabe en tilskyndelsesvirkning for investeringen, og at fordelene ved støtteforanstaltningen opvejer den deraf følgende konkurrencefordrejning og påvirkning af handelen mellem medlemsstater (63).

69. »Det pågældende produkt« er normalt det produkt, som investeringsprojektet omfatter (64). Når projektet vedrører et mellemprodukt, og en betydelig del af produktionen ikke afsættes på markedet, kan udtrykket »det pågældende produkt« også omfatte produkter fremstillet i efterfølgende produktionsled. Det relevante produktmarked omfatter det pågældende produkt og de produkter, der betragtes som substituerbare herfor af enten forbrugerne (i kraft af produktets egenskaber, pris og anvendelsesformål) eller producenten (i kraft af den fleksible anvendelse af produktionsudstyret).

70. Det er medlemsstaten, der skal bevise, at der ikke foreligger en af de situationer, som er beskrevet i punkt 68, a) og b) (65). Ved anvendelse af punkt 68, a) og b), vil salget og det beregnede forbrug normalt blive defineret i EØS på det relevante niveau i henhold til Prodcom-klassifikationen (66), eller der vil, hvis sådanne oplysninger ikke foreligger eller er relevante, blive benyttet en anden almindeligt anerkendt markedssegmentering, hvorom der foreligger lettilgængelige statistiske oplysninger.

4.4. Regler for kumulering af støtte

71. De støtteintensitetslofter, der er fastsat i afsnit 4.1 og 4.3 ovenfor, gælder for den samlede støtte, — når der samtidig ydes støtte over flere regionalstøtteordninger eller i kombination med ad hoc-støtte — uanset om støtten ydes med lokale, regionale eller nationale midler eller EU-midler.

72. Når støtte beregnet på basis af materielle eller immaterielle investeringsudgifter kombineres med støtte beregnet på basis af lønomkostninger, skal støtteintensitetsloftet for den pågældende region overholdes (67).

73. Når de regionalstøtteberettigede udgifter helt eller delvis er berettigede til anden form for støtte, vil der for den del, der er berettiget til begge former for støtte, gælde det højeste støtteloft i henhold til de gældende regler.

74. Når en medlemsstat bestemmer, at statsstøtte i henhold til én ordning kan kombineres med statsstøtte i henhold til andre ordninger, skal den i reglerne for hver enkelt ordning præcisere, hvilken metode den vil benytte til at sikre, at ovennævnte betingelser overholdes.

75. Regional investeringsstøtte må ikke kumuleres med de minimis-støtte til de samme støtteberettigede udgifter for at omgå den maksimale støtteintensitet, der er fastlagt i disse retningslinjer.

5. Driftsstøtte (68)

76. Regionalstøtte, der ydes med henblik på at nedbringe en virksomheds løbende udgifter (dvs. driftsstøtte), er normalt forbudt. Denne form for støtte kan dog undtagelsesvis ydes i regioner, der falder ind under undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a), forudsat i) at den er velbegrundet i kraft af dens bidrag til den regionale udvikling og dens karakter, og ii) at dens omfang står i forhold til de ulemper, den skal opveje (69). Det er op til medlemsstaten at påvise disse ulemper og deres omfang (70). Desuden kan visse særlige former for driftsstøtte accepteres i regioner med ringe befolkningstæthed og i de tyndest befolkede områder.

77. Der bør i princippet kun ydes driftsstøtte til dækning af et sæt på forhånd afgrænsede støtteberettigede udgifter (71), og støtten skal være begrænset til en bestemt andel af disse udgifter.

78. På grund af de særlige kendetegn ved finansieringsvirksomhed og forretningsservice som defineret i hovedafdeling J (hovedgruppe 65, 66 og 67) og forretningsservice, der falder ind under hovedafdeling K (hovedgruppe 74) i NACE, er der kun ringe sandsynlighed for, at driftsstøtte til disse aktiviteter vil fremme regionaludviklingen, hvorimod der er meget stor risiko for, at den vil fordreje konkurrencevilkårene, som omhandlet i Kommissionens meddelelse om anvendelsen af statsstøttereglerne på foranstaltninger vedrørende direkte beskatning af virksomhederne (72). Kommissionen vil derfor ikke godkende nogen form for driftsstøtte til den finansielle servicesektor eller til forretningsservice i henhold til disse retningslinjer, medmindre en sådan støtte ydes i henhold til generelle ordninger, der gælder for samtlige sektorer, og som tager sigte på at udligne meromkostningerne ved transport eller beskæftigelse. Driftsstøtte til fremme af eksporten er ligeledes udelukket.

79. Da driftsstøtte har til formål at løse problemer i form af forsinkelser og flaskehalse inden for regionaludviklingen, med undtagelse af det i punkt 80 og 81 omhandlede, bør den altid være af midlertidig karakter, reduceres i tidens løb og udfases, når de berørte regioner opnår reel konvergens med de mere velstående dele af EU (73).

80. Som en undtagelse fra det i foregående punkt omtalte kan driftsstøtte, som ikke er både degressiv og tidsbegrænset, kun tillades: — i regionerne i den yderste periferi som kompensation for meromkostningerne ved udøvelse af økonomiske aktiviteter forårsaget af de i traktatens artikel 299, stk. 2, nævnte faktorer, der er vedvarende og kumulative, og som alvorligt hæmmer disse regioners udvikling (deres afsides beliggenhed, deres stilling som øsamfund, deres lille areal, deres vanskelige topografiske og klimatiske forhold og deres økonomiske afhængighed af nogle få produkter) (74) — i de tyndest befolkede regioner, forudsat at den tjener til at forhindre eller bremse en konstant affolkning af disse regioner (75). De tyndest befolkede regioner består af eller tilhører regioner på NUTS II-niveau med en befolkningstæthed på otte indbyggere pr. km2 eller derunder og inkluderer tilstødende mindre områder, der opfylder samme befolkningstæthedskriterium.

81. I yderregionerne og de tyndtbefolkede regioner kan støtte, der ikke er både degressiv og tidsbegrænset, og som ydes som kompensation for en del af meromkostningerne ved transport, dog godkendes på følgende betingelser: — støtten må kun tjene til dækning af meromkostningerne ved transport, og der skal tages hensyn til andre transportstøtteordninger. Støtten kan beregnes på et repræsentativt grundlag, men systematisk overkompensation skal undgås — støtten må kun ydes til dækning af meromkostningerne ved transport af varer, der produceres i yderregionerne og de tyndtbefolkede regioner inden for det pågældende lands grænser. Støtten må ikke udvikle sig til eksportstøtte. Der må ikke ydes støtte til transport eller transmission af produkter fra virksomheder uden noget alternativ til deres beliggenhed (udvindingsindustrien, vandkraftværker osv.) — for yderregionerne alene kan der også ydes støtte til omkostningerne ved transport af råvarer, råmaterialer eller mellemprodukter fra produktionsstedet til det sted, hvor den endelige forarbejdning finder sted i den pågældende region — støtten skal kunne kvantificeres objektivt på forhånd på grundlag af nøgletallet »støtte pr. passager eller støtte pr. ton/kilometer«, og der skal udarbejdes en årlig rapport, som bl.a. viser, hvorledes de(t) nævnte nøgletal fungerer — beregningen af meromkostningerne skal ske på grundlag af det billigste transportmiddel og den korteste vej mellem fremstillings- eller forarbejdningsstedet og afsætningsstederne; eksterne omkostninger for miljøet bør også tages i betragtning.

82. I alle tilfælde bør behovet for driftsstøtte og støttens niveau undersøges regelmæssigt for at sikre, at den på længere sigt er relevant for den pågældende region. Kommissionen vil derfor kun godkende driftsstøtteordninger i disse retningslinjers gyldighedsperiode.

83. Af hensyn til kontrollen af driftsstøtteordningers virkninger for handel og konkurrence skal medlemsstaterne årligt aflægge en rapport for hver NUTS II-region, hvor der ydes driftsstøtte; rapporten skal indeholde en opdeling af de samlede udgifter eller det forventede indkomsttab for hver driftsstøtteordning, der er godkendt i den pågældende region, samt oplysninger om de ti største modtagere af driftsstøtte i den pågældende region (76) med særlig angivelse af, i hvilke sektorer støttemodtagerne udøver aktiviteter, og det støttebeløb, de hver især har modtaget.

6. Støtte til nyoprettede små virksomheder

84. Selv om nyoprettede små virksomheder støder på vanskeligheder overalt i EU, bremses den økonomiske udvikling i de støtteberettigede regioner af en forholdsvis ringe iværksætterkultur og især i et antal nyoprettede virksomheder, der er lavere end gennemsnittet. Det er derfor nødvendigt at indføre en ny form for støtte, der kan ydes ud over regional investeringsstøtte for at tilskynde til etablering af nye virksomheder og udvikling af nyoprettede små virksomheder i de støtteberettigede områder.

85. For at sikre, at denne form for støtte målrettes effektivt, bør den gradueres efter de vanskeligheder, som de enkelte regioner står over for. For desuden at undgå en uacceptabel risiko for konkurrencefordrejninger, herunder risikoen for at presse eksisterende virksomheder ud af markedet, bør støtten, i hvert fald indledningsvis, udelukkende ydes til små virksomheder, være begrænset rent beløbsmæssigt og være degressiv.

86. Kommissionen vil derfor godkende støtteordninger, hvorigennem der ydes støtte på op til 2 mio. EUR pr. virksomhed (77) til små virksomheder med økonomiske aktiviteter i regioner, der er støtteberettigede i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a), og på op til 1 mio. EUR pr. virksomhed til små virksomheder med økonomiske aktiviteter i regioner, der er støtteberettigede i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra c). De årlige støttebeløb til nyoprettede virksomheder må ikke overstige 33 % af ovennævnte samlede støtte pr. virksomhed.

87. De støtteberettigede udgifter er omkostninger til advokatbistand, rådgivning, konsulentvirksomhed og administration, der er direkte knyttet til oprettelsen af virksomheden, samt følgende omkostninger, forudsat at de rent faktisk afholdes inden for de første fem år efter virksomhedens oprettelse (78) — renter af fremmedkapital og et afkast af den anvendte egenkapital, som ikke må overstige referencesatsen — udgifter til leje af produktionsfaciliteter/-udstyr — energi, vand, varme, skatter (bortset fra moms og selskabsskat) og administrationsgebyrer — afskrivninger, leasing af produktionsfaciliteter/-udstyr og lønomkostninger, herunder de obligatoriske socialsikringsbidrag, kan også medregnes, forudsat at der ikke er ydet andre former for støtte til de underliggende investeringer eller jobskabelsen og ansættelsesforanstaltningerne.

88. Støtteintensiteten må ikke overstige — 35 % af de støtteberettigede omkostninger i de første tre år efter virksomhedens oprettelse og 25 % i de to følgende år i artikel 87, stk. 3, litra a)-regioner — 25 % af de støtteberettigede omkostninger i de første tre år efter virksomhedens oprettelse og 15 % i de to følgende år i artikel 87, stk. 3, litra c)-regioner.

89. Intensiteten forøges med 5 % i artikel 87, stk. 3, litra a)-regioner med et BNP pr. indbygger på under 60 % af gennemsnittet for EU-25, i regioner med en befolkningstæthed på under 12,5 indbyggere pr. km2 og på små øer med en befolkning på under 5 000 og andre samfund af samme størrelse, som er tilsvarende isoleret.

90. Medlemsstaten skal indføre det nødvendige system for at sikre, at de øvre grænser for støttebeløbet og den relevante støtteintensitet i forhold til de pågældende støtteberettigede omkostninger ikke overskrides. Især må støtten, der er omhandlet i dette kapitel, ikke kumuleres med anden offentlig støtte (herunder de minimis-støtte) for at omgå de maksimale støtteintensiteter eller -beløb, der er fastlagt.

91. Støtte, der udelukkende er beregnet på nyoprettede små virksomheder, kan skabe uheldige incitamenter for eksisterende små virksomheder til at lukke og genåbne for at modtage denne type støtte. Medlemsstaterne bør være opmærksomme på denne risiko og bør udforme støtteordningerne på en sådan måde, at dette problem undgås, f.eks. ved at fastlægge begrænsninger for ansøgninger fra indehavere af nyligt lukkede virksomheder.

7. Overgangsordninger

7.1. Nedsættelse af støtteintensiteterne for regioner, der fortsat falder ind under artikel 87, stk. 3, litra a), den 1. januar 2007

92. Når gennemførelsen af disse retningslinjer resulterer i en nedsættelse af den maksimale støtteintensitet på mere end 15 procentpoint netto til brutto (79) kan nedsættelsen gennemføres i to etaper med en indledningsvis nedsættelse på mindst 10 procentpoint den 1. januar 2007 og resten den 1. januar 2011.

7.2. Nedsættelse af støtteintensiteterne i »økonomisk udvikling«-regionerne

93. Forudsat at medlemsstaterne foreslår de pågældende områder som regionalstøtteberettigede efter artikel 87, stk. 3, litra c), i hele perioden 2007-2013, kan nedsættelsen af støtteintensiteterne for »økonomisk udvikling«-regionerne finde sted i to etaper. En nedsættelse på mindst 10 procentpoint netto til brutto vil finde sted den 1. januar 2007. For at kunne overholde de nye støtteintensiteter i henhold til disse retningslinjer vil der blive gennemført en endelig nedsættelse senest den 1. januar 2011 (80).

7.3. Udfasning af driftsstøtte

94. For de regioner, der mister deres ret til at yde driftsstøtte som følge af, at de ikke længere vil være omfattet af undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a), kan Kommissionen acceptere en lineær udfasning af driftsstøtteordninger over en periode på to år regnet fra datoen for fortabelse af retten til at yde denne form for støtte.

7.4. Udfasning af støtte til artikel 87, stk. 3, litra c)-regioner

95. Efter disse retningslinjers ikrafttræden vil en række regioner ikke længere være berettigede til regional investeringsstøtte. For at lette disse regioners overgang til det ændrede regime for horisontal statsstøtte, der er ved at blive iværksat med gennemførelsen af handlingsplanen for statsstøtte, kan medlemsstaterne undtagelsesvis udpege flere regioner som regionalstøtteberettigede efter artikel 87, stk. 3, litra c), indtil den 1. januar 2009, forudsat at følgende betingelser er opfyldt: — de pågældende regioner var regionalstøtteberettigede efter artikel 87, stk. 3, litra c), den 31. december 2006 — den samlede befolkning i de regioner, der er berettigede til regional investeringsstøtte efter artikel 87, stk. 3, litra c), på grundlag af den fordeling af befolkningsdækning, der er omhandlet i punkt 27 og 28, og dem, der er udpeget i henhold til denne bestemmelse, må ikke overstige 66 % af den nationale befolkning, der er regionalstøtteberettiget efter artikel 87, stk. 3, litra c), den 31. december 2006 (81) — den maksimale støtteintensitet, der er tilladt i de regioner, der yderligere er udpeget i henhold til denne bestemmelse, må ikke overstige 10 %.

8. Regionalstøttekort og forenelighedserklæring

96. De regioner i en medlemsstat, der er berettigede til regional investeringsstøtte i henhold til undtagelsesbestemmelserne, og de lofter over støtteintensiteten i forbindelse med initialinvesteringer (82), der er blevet godkendt for hver enkelt region, danner tilsammen medlemsstatens regionalstøttekort. Regionalstøttekortet viser også, hvilke regioner der må yde iværksætterstøtte. Driftsstøtteordninger er ikke omfattet af regionalstøttekortet og vurderes fra sag til sag efter anmeldelse fra den berørte medlemsstat i overensstemmelse med traktatens artikel 88, stk. 3.

97. Domstolen har fastslået, at Kommissionens beslutninger vedrørende medlemsstaternes regionalstøttekort udgør en integrerende del af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte og kun er bindende, hvis de er blevet accepteret af medlemsstaterne (83).

98. Der erindres endvidere om, at regionalstøttekortene også definerer rækkevidden af enhver gruppefritagelse, der fritager regionalstøtte for anmeldelsespligten i henhold til traktatens artikel 88, stk. 3, hvad enten støtten ydes på basis af forordning (EF) nr. 70/2001 (84) eller på basis af en eventuel fremtidig fritagelsesforordning gældende for andre former for regionalstøtte. Det hedder i artikel 1, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 994/1998 (85), at fritagelsen kun gælder for »støtte tildelt i overensstemmelse med det kort, Kommissionen har godkendt for tildeling af regionalstøtte i hver medlemsstat«.

99. Efter disse retningslinjer vil regionalstøttekortet, afhængigt af den socioøkonomiske situation i medlemsstaterne, bestå af følgende: (1) regioner, der kan afgrænses efter kriterierne i disse retningslinjer, og for hvilke der er fastsat maksimale støtteintensiteter i disse retningslinjer. Det drejer sig om de regioner, der er omfattet af undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a), og »statistisk virkning«-regionerne (2) regioner, der af medlemsstaterne udpeges til at være berettigede til regionalstøtte i overensstemmelse med artikel 87, stk. 3, litra c), op til den grænse for befolkningsdækning, der er beregnet i overensstemmelse med afsnit 3.4.1.

100. Det er naturligvis op til medlemsstaterne selv at afgøre, om de ønsker at yde regional investeringsstøtte og i givet fald op til hvilket niveau, forudsat at de overholder betingelserne i disse retningslinjer. Samtlige medlemsstater bør således snarest muligt efter retningslinjernes offentliggørelse og i overensstemmelse med traktatens artikel 88, stk. 3, anmelde et samlet regionalstøttekort til Kommissionen, der dækker hele deres nationale område.

101. Kommissionen vil undersøge anmeldelserne i henhold til proceduren i traktatens artikel 88, stk. 3. Når undersøgelsen er afsluttet, vil Kommissionen offentliggøre de godkendte regionalstøttekort i Den Europæiske Unions Tidende. Disse kort vil træde i kraft den 1. januar 2007 eller senest på det tidspunkt, hvor de offentliggøres, og vil blive betragtet som en integrerende del af disse retningslinjer.

102. Anmeldelsen skal indeholde klare oplysninger om de regioner, der foreslås som støtteberettigede efter artikel 87, stk. 3, litra a) eller c), og den planlagte støtteintensitet for store virksomheder, idet der tages hensyn til justeringerne i regionalstøtteloftet for store investeringsprojekter. Hvis der for visse regioner skal anvendes overgangsbestemmelser, eller hvis der forventes en ændring i støtteintensiteten, skal der gives detaljerede oplysninger om de relevante perioder og støtteintensiteter.

103. Eftersom de regioner, der er støtteberettigede i henhold til artikel 87, stk. 3, litra a), og »statistisk virkning«-regionerne bestemmes eksogent på NUTS II-niveau, vil det normalt ikke være nødvendigt at fremlægge yderligere detaljerede socioøkonomiske oplysninger derom. Til gengæld bør der fremlægges detaljerede oplysninger, som foruden den økonomiske udvikling, den lave befolkningstæthed og grænseregionerne kan begrunde udpegelsen af artikel 87, stk. 3, litra c)-regioner, herunder en detaljeret identificering af de berørte regioner, befolkningsdata, oplysninger om BNP og ledighed i de berørte regioner samt alle andre relevante oplysninger.

104. Af hensyn til kontinuiteten, som er væsentlig for regionaludviklingen på længere sigt, bør listen over regioner, som medlemsstaterne har anmeldt, principielt gælde i hele perioden 2007-2013. Der kan dog foretages en midtvejsevaluering i 2010. Medlemsstater, der ønsker at ændre listen over regioner, der er støtteberettigede efter artikel 87, stk. 3, litra c), eller støtteintensiteterne, skal indgive en anmeldelse til Kommissionen inden den 1. april 2010. Eventuelle ændringer med hensyn til regionerne i denne forbindelse må ikke overskride 50 % af den samlede dækning, der er tilladt for medlemsstaten efter artikel 87, stk. 3, litra c). Med undtagelse af »statistisk virkning«-regionerne vil regioner, der ved midtvejsevalueringen mister deres status som regionalstøtteberettigede, ikke være berettigede til nogen overgangsstøtte. Desuden kan medlemsstaterne på et hvilket som helst tidspunkt indgive en anmeldelse til Kommissionen med anmodning om at få sat flere regioner på listen, indtil den relevante befolkningsdækning er nået.

9. Ikrafttræden, gennemførelse, gennemsigtighed og revision

105. Kommissionen agter at anvende disse retningslinjer på al regionalstøtte, der ydes efter den 31. december 2006. Regionalstøtte, der tildeles før 2007, vil blive vurderet på basis af retningslinjerne for regionalstøtte af 1998.

106. Da regionalstøtteordninger skal være forenelige med regionalstøttekortet, kan anmeldelser af sådanne ordninger eller af ad hoc-støtte, der skal ydes efter den 31. december 2006, normalt ikke betragtes som fuldstændige, før regionalstøttekortet for den pågældende medlemsstat er blevet vedtaget i overensstemmelse med den fremgangsmåde, der er beskrevet i afsnit 8. Kommissionen vil derfor normalt først behandle anmeldelser af regionalstøtteordninger, der skal finde anvendelse efter den 31. december 2006, eller af ad hoc-støtte, der skal ydes efter dette tidspunkt, når regionalstøttekortet for den pågældende medlemsstat er vedtaget (86). Det samme gælder støtteordninger for nyoprettede små virksomheder, som omhandlet i afsnit 6 i disse retningslinjer.

107. Gennemførelsen af disse retningslinjer vil efter Kommissionens opfattelse føre til betydelige ændringer af reglerne for regionalstøtte overalt i EU. I lyset af de økonomiske og sociale forandringer i EU synes der desuden at være behov for at undersøge, om alle de forskellige regionalstøtteordninger, inkl. såvel investerings- som driftsstøtteordninger, fortsat er berettigede og effektive. Kommissionen vil derfor foreslå medlemsstaterne følgende passende foranstaltninger i henhold til traktatens artikel 88, stk. 1: — uden at det påvirker artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 70/2001 (87) om anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder, som ændret ved forordning (EF) nr. 364/2004 (88), og artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2204/2002 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til beskæftigelse (89) skal medlemsstaterne gøre anvendelsen af alle eksisterende regionalstøtteordninger på støtte, der ydes inden den 31. december 2006, tidsbegrænset — når der i henhold til ordninger for miljøstøtte kan tillades regional investeringsstøtte til miljøinvesteringer i henhold til fodnote 29 EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (90), skal medlemsstaterne ændre de relevante ordninger for at sikre, at der kun må ydes støtte efter den 31. december 2006, hvis den er i overensstemmelse med det regionalstøttekort, der gælder på det tidspunkt, hvor støtten ydes — medlemsstaterne skal om nødvendigt ændre andre eksisterende støtteordninger for at sikre, at eventuel regional bonus, som i forbindelse med uddannelsesstøtte, støtte til forskning og udvikling eller miljøstøtte, kun kan ydes efter den 31. december 2006 i områder, som er støtteberettigede efter artikel 87, stk. 3, litra a) eller c), i overensstemmelse med det af Kommissionen godkendte regionalstøttekort, der gælder på det tidspunkt, hvor støtten ydes. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til inden en måned at bekræfte, at de accepterer disse forslag.

108. Kommissionen finder desuden, at der er behov for yderligere foranstaltninger for at forbedre regionalstøttens gennemsigtighed i en udvidet union. Det forekommer især nødvendigt at sikre, at medlemsstaterne, økonomiske beslutningstagere, interesserede parter og Kommissionen selv får ubesværet adgang til den fulde ordlyd af alle gældende regionalstøtteordninger i EU. Det er Kommissionens opfattelse, at dette nemt vil kunne lade sig gøre ved at etablere websteder, der er knyttet sammen med links. Når Kommissionen undersøger regionalstøtteordninger, vil den derfor systematisk søge at få et tilsagn fra den berørte medlemsstat om, at den endelige støtteordnings fulde ordlyd vil blive offentliggjort på internettet, og at internet-adressen vil blive meddelt Kommissionen. Projekter, hvortil der blev afholdt udgifter inden det tidspunkt, hvor ordningen blev offentliggjort, vil ikke være regionalstøtteberettigede.

109. Kommissionen kan beslutte at tage disse retningslinjer op til revision eller at ændre dem på et hvilket som helst tidspunkt, hvis det skulle vise sig nødvendigt af konkurrencepolitiske årsager eller af hensyn til andre EU-politikker og internationale forpligtelser.

(1) Regionale tillæg i forbindelse med støtte til sådanne formål betragtes derfor ikke som regionalstøtte.

(2) EFT C 74 af 10.3.1998, s. 9, ændret i EFT C 288 af 9.10.1999, s. 15 og EFT C 258 af 9.9.2000, s. 5.

(3) Punkt 4.4 i retningslinjerne for regionalstøtte blev ændret ved Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, EFT C 288 af 9.10.1999, s. 2.

(4) EFT C 70 af 19.3.2002, s. 8, ændret i EUT C 263 af 1.11.2003, s. 3.

(5) Jf. Domstolens dom i sag 730/79, Philip Morris, Sml. 1980, s. 2671, præmis 17, og i sag C-169/95, Spanien mod Kommissionen, Sml. 1997 I, s. 135, præmis 20.

(6) Jf. dom afsagt af Retten i Første Instans i sag T-380/94, AIUFFASS og AKT mod Kommissionen, Sml. 1996 II, s. 2169, præmis 54.

(7) Ved kul forstås i disse retningslinjer: højkvalitets-, middelkvalitets- og lavkvalitetskul af kategori A og B, i henhold til det af FN's Økonomiske Kommission for Europa udarbejdede kulklassificeringssystem.

(8) EFT C 28 af 1.2.2000, s. 2, berigtiget i EFT C 232 af 12.8.2000, s. 17.

(9) De sektorer, for hvilke der i dag gælder særlige regler foruden disse retningslinjer, er transportsektoren og skibsbygningsindustrien.

(10) EFT L 10 af 13.1.2001, s. 33. Forordningen blev ændret ved forordning (EF) nr. 364/2004 (EUT L 63 af 28.2.2004, s. 22).

(11) EUT C 244 af 1.10.2004, s. 2

(12) Især skal støtte til store eller mellemstore virksomheder i omstruktureringsperioden altid anmeldes individuelt til Kommissionen, selv om den ydes som led i en godkendt ordning.

(13) EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

(14) EFT L 142 af 14.5.1998, s. 1.

(15) Denne grænse på 42 % forventes at stige til 45,5 % på grundlag af EU-27 efter Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse.

(16) Anvendelsen af dette sikkerhedsnet medfører en samlet befolkningsdækning på 43,1 % på grundlag af EU-25 eller 46,6 % på grundlag af EU-27.

(17) Sag 248/84, Tyskland mod Kommissionen, Sml.1987, s. 4013, præmis 19.

(18) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003 om indførelse af en fælles nomenklatur for regionale enheder (NUTS), EUT L 154 af 21.6.2003, s. 1. NUTS-nomenklaturen anvendes af Eurostat med henblik på indsamling, udarbejdelse og formidling af harmoniseret regionalstatistik i EU og til socioøkonomiske analyser af regionerne.

(19) Den underliggende hypotese er således, at bruttonationalproduktet må formodes at afspejle en syntese af begge fænomener.

(20) I denne og alle følgende henvisninger til BNP pr. indbygger i disse retningslinjer er BNP målt i købekraftstandarder.

(21) Data for perioden 2000-2002.

(22) Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer, Guadeloupe, Martinique, Réunion og Fransk Guyana.

(23) I praksis svarer 75 % af det gennemsnitlige BNP pr. indbygger i EU-15 til 82,2 % af det gennemsnitlige BNP pr. indbygger i EU-25.

(24) Disse regioner omtales efterfølgende som »statistisk virkning«-regionerne.

(25) Se fodnote 17.

(26) Med undtagelse af de medlemsstater, hvis samlede territorium falder ind under undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a).

(27) Disse regioner omtales efterfølgende som »økonomisk udvikling«-regioner.

(28) Skønt Nordirland ikke var støtteberettiget i henhold til artikel 87, stk. 3, litra a), har det faktisk haft fordel af samme støtteintensiteter som mange af artikel 87, stk. 3, litra c)-regionerne i perioden 2000-2006. Nordirland bør derfor også betragtes som en »økonomisk udvikling«-region i disse retningslinjer.

(29) Beregnet på grundlag af NUTS-II- muligheden i punkt 30 (b) i disse retningslinjer.

(30) Samme metode blev benyttet af Kommissionen i 1998-retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte: bilag III, punkt 4-7.

(31) De »statistisk virkning«-regioner, der fra 1. januar 2011 ikke kan henføres under undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a), vil automatisk være støtteberettigede i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra c).

(32) For Cypern og Luxembourg er det i betragtning af deres beskedne størrelse tilstrækkeligt, at de udvalgte regioner har enten et BNP pr. indbygger, der ligger under EU-gennemsnittet, eller en arbejdsløshedsprocent, der er højere end 115 % af det nationale gennemsnit og en befolkning på mindst 10 000 indbyggere.

(33) For at undgå dobbelttælling anvendes dette kriterium på restbasis, efter at der er taget hensyn til de pågældende regioners relative velstand.

(34) For eksempel halvøer og bjergområder.

(35) Denne minimumgrænse kan sænkes i forbindelse med øer og andre områder, der er kendetegnet ved en tilsvarende geografisk isolation.

(36) Erstatningsinvesteringer kan dog betragtes som driftsstøtte under visse betingelser, som fastsat i afsnit 5.

(37) Køb af en virksomheds aktier betragtes derfor ikke som en initialinvestering.

(38) En arbejdsplads anses for at være oprettet direkte via et investeringsprojekt, hvis den har relation til den aktivitet, hvori der er investeret, og hvis den oprettes senest tre år efter gennemførelsen af investeringen, herunder arbejdspladser, der oprettes som følge af en øget kapacitetsudnyttelse i kraft af investeringen.

(39) Når der er tale om støtte, som skal anmeldes individuelt og godkendes af Kommissionen, skal bekræftelsen gøres betinget af, at Kommissionen træffer beslutning om godkendelse af støtten.

(40) Ved »påbegyndelsen af arbejdet« forstås enten påbegyndelsen af bygge- og anlægsarbejdet eller det første bindende tilsagn om bestilling af udstyr med undtagelse af forundersøgelser.

(41) Den eneste undtagelse fra disse regler forekommer i forbindelse med fiskale støtteordninger, hvor der automatisk indrømmes skattefritagelser eller skattelettelser uden skønsbeføjelser fra myndighedernes side.

(42) Dette gælder f.eks. ikke for rentelettede lån, offentlige egenkapitallån eller offentlige kapitalinteresser, der ikke opfylder det markedsøkonomiske investorprincip, statsgarantier, der omfatter støtteelementer, og offentlig støtte i henhold til de minimis-reglen.

(43) Denne regel må ikke forhindre en udskiftning af anlæg eller udstyr, der er blevet forældet i løbet af denne femårige periode på grund af den hurtige teknologiske udvikling, forudsat at den økonomiske aktivitet bevares i den pågældende region i den fastsatte minimumsperiode.

(44) Kommissionen går bort fra sin hidtidige praksis med at konvertere regionalstøtte anmeldt af medlemsstaterne til nettosubventionsækvivalenter for at tage hensyn til Førsteinstansrettens dom af 15. juni 2000 i sag T-298/97, Alzetta Mauro m.fl. mod Kommissionen, hvori den fastslog følgende: »Kommissionen har ikke inden for traktatens kontrolordning for statsstøtte beføjelse til at tage hensyn til beskatningen af de udbetalte støttebeløb ved vurderingen af, om støtten er forenelig med traktaten. Sådanne byrder vedrører ikke specielt selve støtten, men opkræves på et senere stadium og pålægges den pågældende støtte i lighed med alle andre indtægter. De kan derfor ikke anses for en relevant oplysning ved bedømmelsen af støttens særlige betydning for samhandelen og konkurrencen, og særligt for vurderingen af den fordel, støttemodtagerne har fået i forhold til konkurrerende virksomheder, som ikke har fået nogen støtte, og hvis indtægter også beskattes«. Kommissionen mener desuden, at brugen af bruttosubventionsækvivalenter, der også benyttes til at beregne intensiteten af andre former for statsstøtte, vil bidrage til at forenkle statsstøttekontrolsystemet og gøre det mere gennemskueligt og være bedre egnet til at tage hensyn til, at en stigende del af statsstøtten tildeles i form af skattefritagelser.

(45) Der kan undtagelsesvis accepteres en højere støtteintensitet i regioner på NUTS III-niveau eller mindre, der grænser op til en artikel 87, stk. 3, litra a)-region, hvis det er nødvendigt for at sikre, at forskellen mellem de to regioner ikke overskrider 20 procentpoint.

(46) Bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 364/2004 af 25. februar 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 70/2001, EUT L 68 af 28.2.2004, s. 22, eller forordninger, der måtte afløse den.

(47) En sådan bonus ydes ikke i forbindelse med støtte til transportsektoren.

(48) Inden for transportsektoren må der ved indkøb af transportudstyr (løsøre) ikke ydes støtte til initialinvesteringer.

(49) Når overtagelsen ledsages af andre initialinvesteringer, skal udgifterne forbundet med sidstnævnte lægges til købsprisen.

(50) Undtagelsesvis kan støtten i stedet beregnes på grundlag af lønomkostningerne (skøn) i forbindelse med bevarede eller nyoprettede arbejdspladser som følge af overtagelsen. I så fald skal der indgives individuelle anmeldelser til Kommissionen.

(51) Ved lønomkostninger forstås det samlede beløb, der rent faktisk skal udbetales af støttemodtageren i forbindelse med den pågældende arbejdskraft, herunder bruttoløn (før skat) og de obligatoriske socialsikringsbidrag.

(52) Antallet af ansatte svarer til antallet af årsarbejdsenheder, dvs. antallet af fuldtidsansatte i et år, idet deltidsansatte og sæsonansatte indgår som brøkdele af en årsarbejdsenhed.

(53) Denne definition gælder både eksisterende og nye virksomheder.

(54) De 50 mio. EUR beregnes med udgangspunkt i de priser og valutakurser, der gælder på datoen for tildelingen af støtten, eller — når der er tale om store investeringsprojekter, hvor der stilles krav om individuel anmeldelse - med udgangspunkt i priserne og valutakurserne på anmeldelsesdatoen.

(55) For at vurdere om en initialinvestering er økonomisk udelelig, vil Kommissionen tage hensyn til de tekniske, funktionelle og strategiske forbindelser og den umiddelbare geografiske placering. Den økonomiske udelelighed vil blive vurderet uafhængigt af ejerforhold. Ved bestemmelsen af, om et stort investeringsprojekt udgør ét enkelt investeringsprojekt, betyder det, at vurderingen skal være den samme, hvad enten projektet gennemføres af en enkelt virksomhed, af flere virksomheder, der deler investeringsomkostningerne, eller af flere virksomheder, der bærer omkostningerne forbundet med særskilte investeringer inden for samme investeringsprojekt (f.eks. i forbindelse med et joint venture).

(56) EFT C 107 af 7.4.1998, s.7.

(57) EFT C 70 af 19.3.2002, s. 8, ændret i EUT C 263 af 1.11.2003, s. 1.

(58) Investeringsprojekter, der skal anmeldes individuelt, vurderes i henhold til de gældende regler på anmeldelsestidspunktet.

(59) I betragtning af disse retningslinjers brede og generelle rækkevidde besluttede Kommissionen, at det ikke er teknisk muligt at opstille en liste over sektorer, hvor der hersker alvorlige strukturelle vanskeligheder.

(60) Individuel ad hoc-støtte skal altid anmeldes til Kommissionen. Da denne form for støtte har tydelig indflydelse på samhandels- og konkurrencevilkårene, gælder kravet om en specifik begrundelse for forbindelsen til regionaludviklingen i endnu højere grad, når det drejer sig om individuel ad hoc-støtte til store individuelle investeringsprojekter.

(61) Udgangspunktet for beregningen af det justerede støtteloft er altid den maksimalt tilladte støtteintensitet for store virksomheder, jf. afsnit 4.1.2 ovenfor. Der må ikke ydes nogen form for SMV-bonus til store investeringsprojekter.

(62) Det beregnede forbrug af produktet er lig med produktion plus import minus eksport.

(63) Inden disse retningslinjer træder i kraft, vil Kommissionen udarbejde en yderligere vejledning om de kriterier, den vil anvende ved denne vurdering.

(64) Når et investeringsprojekt omfatter produktion af flere forskellige produkter, må hvert af produkterne tages i betragtning.

(65) Hvis medlemsstaten kan påvise, at støttemodtageren skaber et nyt produktmarked, er det ikke nødvendigt at gennemføre testen i punkt 68, litra a) og b), og støtten vil blive godkendt efter skalaen i punkt 67.

(66) Rådets forordning (EØF) nr. 3924/91 af 19. december 1991 om iværksættelse af en fællesskabsundersøgelse vedrørende industriproduktionen (EFT L 374 af 31.12.1991, s. 1).

(67) Denne betingelse anses for at være opfyldt, når summen af støtten til initialinvesteringen udtrykt i procent af investeringens værdi og jobskabelsesstøtten udtrykt i procent af lønomkostningerne ikke overstiger det mest fordelagtige af de beløb, der fremkommer ved at anvende det loft, der er fastsat for regionen efter kriterierne i enten afsnit 4.1 eller afsnit 4.3.

(68) Ligesom andre former for regionalstøtte er driftsstøtte altid underlagt de særlige regler, der måtte gælde inden for bestemte sektorer.

(69) Driftsstøtte ydes især i form af skattefritagelser eller nedsatte socialsikringsbidrag uden tilknytning til støtteberettigede investeringsomkostninger.

(70) Kommissionen er for øjeblikket ved at undersøge, om det er muligt at fastlægge en metode til vurdering af meromkostningerne i yderregionerne.

(71) F.eks. erstatningsinvesteringer, transportomkostninger eller arbejdskraftomkostninger.

(72) EFT C 384 af 10.12.1998, s. 3.

(73) Princippet om, at driftsstøtte skal være degressiv, skal også overholdes, når der anmeldes nye driftsstøtteordninger til erstatning for de eksisterende ordninger. Der kan dog tillades fleksibilitet med hensyn til anvendelsen af dette princip i de tilfælde, hvor driftsstøtteordninger tager sigte på at rette op på de geografiske handicap i bestemte områder inden for artikel 87, stk. 3, litra a)-regioner.

(74) Eftersom yderregionerne oplever særlige problemer, undtagen i de i punkt 78 nævnte tilfælde, mener Kommissionen, at der uden nærmere begrundelse kan ydes driftsstøtte på op til 10 % af støttemodtagerens omsætning. Det er medlemsstatens opgave at godtgøre, at enhver påtænkt støtte, der ligger over dette beløb, er berettiget i forhold til støttens bidrag til regionaludviklingen, og at støttens størrelse står i rimeligt forhold til de ekstraomkostninger, der knytter sig til de i traktatens artikel 299, stk. 2, nævnte faktorer, som støtten tjener til at opveje.

(75) Det er medlemsstaten, der skal påvise, at den påtænkte støtte er nødvendig og passende for at bremse affolkningen.

(76) Det udbetalte støttebeløb.

(77) Støtteberettigede virksomheder er små virksomheder som omhandlet i artikel 2 i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 364/2004 eller enhver forordning, der måtte afløse den, når disse virksomheder er uafhængige som fastsat i artikel 3 i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 364/2004 og er blevet etableret for mindre end fem år siden.

(78) Moms og direkte virksomhedsfortjeneste/indkomstskatter medregnes ikke i de støtteberettigede udgifter.

(79) Dvs. fra en nettosubventionsækvivalent på 50 % til en bruttosubventionsækvivalent på 30 %.

(80) Eftersom regionalstøtteretningslinjerne for 2000-2006 indeholdt en særregel for Nordirland, er anvendelsen af samme overgangsordning også berettiget.

(81) Efter udelukkelse af de regioner, der var regionalstøtteberettigede efter artikel 87, stk. 3, litra c), den 31. december 2006, og som er støtteberettigede efter disse retningslinjer i kraft af andre bestemmelser (»statistisk virkning«-regioner, »økonomisk udvikling«-regioner, tyndtbefolkede regioner). Den deraf følgende fordeling er fastsat i bilag V.

(82) Som justeret i overensstemmelse med punkt 67 i forbindelse med støtte til store investeringsprojekter, der skal anmeldes individuelt.

(83) Domstolens dom af 18. juni 2002 i sag C-242/00, Tyskland mod Kommissionen.

(84) Kommissionens forordning (EF) nr. 70/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder (EFT L 10, 13.1.2001, s. 33), ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 364/2004 af 25. februar 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 70/2001 for så vidt angår udvidelse af dens anvendelsesområde til også at omfatte støtte til forskning og udvikling (EUT L 63 af 28.2.2004, s. 22).

(85) Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på visse former for horisontal statsstøtte (EFT L 142 af 14.5.1998, s. 1).

(86) Kommissionen skal meddele medlemsstaterne, at den med henblik på at indskrænke anmeldelsespligten mest muligt agter at benytte de beføjelser, den har fået tildelt ved forordning (EF) 994/1998 til at fritage alle gennemsigtige regionale investeringsstøtteordninger, der er i overensstemmelse med det for den pågældende medlemsstat godkendte regionalstøttekort, for anmeldelsespligten i henhold til traktatens artikel 88, stk. 3. Individuel ad hoc-støtte og driftsstøtteordninger vil ikke være fritaget for anmeldelsespligten. Desuden vil de informations- og anmeldelseskrav, der gælder i forbindelse med store individuelle støtteprojekter, jf. afsnit 4.3 i disse retningslinjer, blive fastholdt, også i de tilfælde, hvor støtten ydes i henhold til ordninger, der er fritaget.

(87) EFT L 10, af 13.1.2001, s. 33.

(88) EUT L 63 af 28.2.2004, s. 22.

(89) EFT L 337 af 13.1.2002, s. 3.

(90) EFT C 37 af 3.12.2001, s. 3.

BILAG I Definition af stålindustrien I forbindelse med disse retningslinjer består stålindustrien af de virksomheder, der producerer nedenstående stålprodukter: Produkt Kode i den kombinerede nomenklatur (1) Råjern 7201 Ferrolegeringer 7202 11 20, 7202 11 80, 7202 99 11 Jern- og stålprodukter fremstillet ved direkte reduktion af jernmalm eller andre porøse jern- og stålprodukter 7203 Jern og ulegeret stål 7206 Halvfabrikata af jern og ulegeret stål 7207 11 11, 7207 11 14, 7207 11 16, 7207 12 10, 7207 19 11, 7207 19 14, 7207 19 16, 7207 19 31, 7207 20 11, 7207 20 15, 7207 20 17, 7207 20 32, 7207 20 51, 7207 20 55, 7207 20 57, 7207 20 71 Fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37, 7208 38, 7208 39, 7208 40, 7208 51, 7208 52, 7208 53, 7208 54, 7208 90 10, 7209 15 00, 7209 16, 7209 17, 7209 18, 7209 25 00, 7209 26, 7209 27, 7209 28, 7209 90 10, 7210 11 10, 7210 12 11, 7210 12 19, 7210 20 10, 7210 30 10, 7210 41 10, 7210 49 10, 7210 50 10, 7210 61 10, 7210 69 10, 7210 70 31, 7210 70 39, 7210 90 31, 7210 90 33, 7210 90 38, 7211 13 00, 7211 14, 7211 19, 7211 23 10, 7211 23 51, 7211 29 20, 7211 90 11, 7212 10 10, 7212 10 91, 7212 20 11, 7212 30 11, 7212 40 10, 7212 40 91, 7212 50 31, 7212 50 51, 7212 60 11, 7212 60 91 Varmtvalsede stænger i uregelmæssigt oprullede ringe, af jern og ulegeret stål 7213 10 00, 7213 20 00, 7213 91, 7213 99 Andre stænger af jern og ulegeret stål 7214 20 00, 7214 30 00, 7214 91, 7214 99, 7215 90 10 Profiler af jern og ulegeret stål 7216 10 00, 7216 21 00, 7216 22 00, 7216 31, 7216 32, 7216 33, 7216 40, 7216 50, 7216 99 10 Rustfrit stål 7218 10 00, 7218 91 11, 7218 91 19, 7218 99 11, 7218 99 20 Fladvalsede produkter af rustfrit stål 7219 11 00, 7219 12, 7219 13, 7219 14, 7219 21, 7219 22, 7219 23 00, 7219 24 00, 7219 31 00, 7219 32, 7219 33, 7219 34, 7219 35, 7219 90 10, 7220 11 00, 7220 12 00, 7220 20 10, 7220 90 11, 7220 90 31 Stænger af rustfrit stål 7221 00, 7222 11, 7222 19, 7222 30 10, 7222 40 10, 7222 40 30 Fladvalsede produkter af andet legeret stål 7225 11 00, 7225 19, 7225 20 20, 7225 30 00, 7225 40, 7225 50 00, 7225 91 10, 7225 92 10, 7225 99 10, 7226 11 10, 7226 19 10, 7226 19 30, 7226 20 20, 7226 91, 7226 92 10, 7226 93 20, 7226 94 20, 7226 99 20 Stænger af andet legeret stål 7224 10 00, 7224 90 01, 7224 90 05, 7224 90 08, 7224 90 15, 7224 90 31, 7224 90 39, 7227 10 00, 7227 20 00, 7227 90, 7228 10 10, 7228 10 30, 7228 20 11, 7228 20 19, 7228 20 30, 7228 30 20, 7228 30 41, 7228 30 49, 7228 30 61, 7228 30 69, 7228 30 70, 7228 30 89, 7228 60 10, 7228 70 10, 7228 70 31, 7228 80 Spunsvægjern 7301 10 00 Skinner og kontraskinner 7302 10 31, 7302 10 39, 7302 10 90, 7302 20 00, 7302 40 10, 7302 10 20 Rør og hule profiler 7303, 7304 Svejsede rør af jern og stål med en udvendig diameter på over 406,4 mm 7305 (1) EFT L 279 af 23.10.2001, s. 1.

BILAG II Definition af kunstfiberindustrien I disse retningslinjer defineres kunstfiberindustrien som: — ekstrudering/teksturering af alle generiske typer fiber og garn fremstillet på basis af polyester, polyamid, akryl eller polypropylen uden hensyntagen til deres endelige anvendelse — polymerisation (herunder polykondensation), når den er integreret med ekstruderingen på produktionsmaskinplan, eller — enhver anden industriproces forbundet med samtidig installation af ekstruderings-/tekstureringskapacitet hos den potentielle støttemodtager eller hos en anden virksomhed i samme koncern, og som i forbindelse med denne specifikke erhvervsaktivitet normalt er integreret med denne kapacitet på produktionsmaskinplan.

BILAG III Kortfattede oplysninger om støtte til store investeringsprojekter som omhandlet i punkt 65 1. Støtte til (den (de) støttemodtagende virksomheds (virksomheders) navn): 2. Støtteordningens reference (Kommissionens reference på den eller de eksisterende ordninger, hvorefter støtten ydes): 3. Den (de) offentlige myndighed (myndigheder), der yder støtten (navn og kontaktoplysninger): 4. Den medlemsstat, hvor investeringen gennemføres: 5. Den region (NUTS 3), hvor investeringen gennemføres: 6. Den kommune (tidligere NUTS 5, nu LAU 2), hvor investeringen gennemføres: 7. Projektets art (opførelse af en ny virksomhed, udvidelse af en eksisterende virksomhed, diversificering af en virksomheds produktion med nye produkter eller en fundamental ændring i en eksisterende virksomheds samlede produktionsproces): 8. De fremstillede produkter eller leverede tjenesteydelser på grundlag investeringsprojektet (med PRODCOM/NACE-nomenklatur eller CPA-nomenklatur for projekter inden for servicesektoren): 9. Kort beskrivelse af investeringsprojektet: 10. Tilbagediskonterede støtteberettigede omkostninger ved investeringsprojektet (i EUR): 11. Tilbagediskonteret (brutto) støttebeløb i EUR: 12. Støtteintensitet ( % i bruttosubventionsækvivalent): 13. Betingelser, der (eventuelt) er knyttet til udbetalingen af den planlagte støtte: 14. Projektets planlagte begyndelses- og afslutningstidspunkt: 15. Tidspunkt for tildeling af støtte:

BILAG IV Metode til fordeling af befolkningsandele blandt medlemsstaterne i områder berettiget til støtte efter artikel 87, stk. 3, litra c) Det overordnede princip bag fordelingen af de støtteberettigede befolkningsandele er at tage hensyn til den konstaterede grad af regional forskellighed inden for og mellem de forskellige medlemsstater. Forskellighederne registreres gennem to indikatorer, nemlig bruttonationalproduktet pr. indbygger udtrykt i købekraftstandarder (BNP pr. indbygger i kks) og arbejdsløsheden. Ved denne metode beregnes forskellene uden hensyntagen til alle støtteberettigede regioner under artikel 87, stk. 3, litra a), og »statistisk virkning«-regionerne, samt »økonomisk udvikling«-regioner og tyndtbefolkede regioner. I beregningen anvendes gennemsnittet af de sidste tre år, hvor der foreligger data, dvs. 2000-2002 for BNP pr. indbygger og 2001-2003 for arbejdsløshed på nationalt plan og for EU-25. Metoden består af tre på hinanden følgende trin: Trin I For at efterprøve forskelligheden bruges to tærskelværdier. Regioner på NUTS III-niveau kan have et BNP pr. indbygger på under 85 % eller en arbejdsløshed på over 115 % af det nationale gennemsnit (MS = 100). Med hensyn til arbejdsløsheden er der tale om en tilstrækkeligt stor forskellighed, hvis den pågældende regions arbejdsløshedstal er 50 % højere end det nationale gennemsnit. Trin II For at udregne medlemsstatens position i forhold til gennemsnittet i EU-25 ændres tærskelværdierne på 85 for BNP pr. indbygger og 115 for arbejdsløshed efter følgende formler: Justeret BNP-tærskel Justeret arbejdsløshedstærskel hvor RMS er medlemsstatens relative position i forhold til gennemsnittet i EU-25 i %. Disse korrektioner indebærer, at regioner i rigere medlemsstater skal have et lavere BNP pr. indbygger end det nationale gennemsnit for at kunne opfylde kriteriet om tilstrækkelig forskellighed. Regioner i medlemsstater med lav arbejdsløshed skal udvise en højere arbejdsløshed, idet der dog er sat et loft på 150 % af arbejdsløshedstallet. Derimod kan regioner i fattigere medlemsstater have et BNP pr. indbygger på over 85 %, og regioner i medlemsstater med høj arbejdsløshed kan udvise en tilstrækkeligt stor forskellighed med en arbejdsløshedsprocent på under 115. Eksempler på anvendelse af korrektionsformler Nederlandenes relative position (EU-25 =100): BNP pr. indbygger 122,5, arbejdsløshed 32,9. De nævnte korrektionsformler ændrer tærskelværdierne for Nederlandene fra 85 til 77,2 for BNP pr. indbygger og fra 115 til 150 for arbejdsløshed. Grækenlands relative position (EU-25 =100): BNP pr. indbygger 74,5, arbejdsløshed 111,7 De nævnte korrektionsformler ændrer tærskelværdierne for Grækenland fra 85 til 99,5 for BNP pr. indbygger og fra 115 til 109,0 for arbejdsløshed. Trin III Næste trin er at undersøge, hvilke regioner som ikke er berettiget til regionalstøtte i medfør af artikel 87, stk. 3, litra a), eller som ikke er specifikt udpeget som berettiget til at modtage støtte efter artikel 87, stk. 3, litra c), der kan opfylde kriteriet om tilstrækkeligt stor forskellighed. Befolkningstallet for alle de NUTS III-regioner, der opfylder disse kriterier, lægges sammen for hver medlemsstat. Derefter beregnes det samlede befolkningstal for alle områder i EU-25, der opfylder kriterierne, samt hvilken procentsats hver enkelt medlemsstat tegner sig for. Disse procentandele benyttes derefter som fordelingsnøgle for den tilladte fordeling af befolkningsandele. Hvis Kommissionen beslutter, at 42 % af befolkningen i EU-25 må bo i støtteberettigede områder, trækkes befolkningstallet i alle støtteberettigede regioner efter artikel 87, stk. 3, litra a), og øremærkede regioner efter artikel 87, stk. 3, litra c), fra dette tal. Den resterende mængde fordeles blandt medlemsstaterne efter fordelingsnøglen. Endvidere anvendes et sikkerhedsnet, blandt andet fordi det ikke er muligt at påvise en intern forskellighed i medlemsstater, der ikke er opdelt i NUTS III-regioner (Luxemburg og Cypern), i form af garantier om, at ingen medlemsstat kan få sin dækning af støtteberettigede områder reduceret med over 50 % (artikel 87, stk. 3, litra a) og litra c) under et) i forhold til regionalstøttereglerne fra 1998. Målet er at sikre, at alle medlemsstater får en margen, som er tilstrækkeligt fleksibel til at føre en effektiv regionaludviklingspolitik.