MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit, vedrørende Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 70/156/EØF og 80/1268/EØF for så vidt angår måling af N1-køretøjers CO2-emissioner og brændstofforbrug

1. Sagsforløb

Forslag sendt til Europa-Parlamentet og Rådet:

KOM(2001)543 endelig - 2001/0255(COD) // 24. oktober 2001

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse: // 20. marts 2002

Europa-Parlamentets udtalelse ved førstebehandlingen: // 24. september 2002

ændret forslag fremsendt: // Ikke relevant

Vedtagelse af fælles holdning: // 9. oktober 2003

2. formålet med Kommissionens forslag

Formålet med forslaget er at ændre direktiv 80/1268/EØF [1] (senest ændret ved direktiv 1999/100/EF [2]) om måling af CO2-emissioner og brændstofforbrug, med henblik på at udvide direktivets anvendelsesområde til også at omfatte N1-køretøjer (lette erhvervskøretøjer med en totalmasse på højst 3,5 tons.). For øjeblikket finder dette direktiv kun anvendelse på M1-køretøjer (personbiler). Direktiv 80/1268/EØF indeholder kun bestemmelser om måling af CO2-emissioner og brændstofforbrug som del af kravene til typegodkendelse - der er ingen specifikke grænseværdier for CO2. Forslaget omfatter også en mindre redigeringsmæssig tilpasning af direktiv 70/156/EØF [3] om EU-typegodkendelse af motorkøretøjer.

[1] EFT L 375 af 31.12.1980, s. 36.

[2] EFT L 334 af 28.12.1999, s. 36.

[3] EFT L 42 af 23.2.1970, s. 1.

3. Bemærkninger til den fælles holdning

3.1. Korte, almene bemærkninger

Europa-Parlamentet vedtog tre ændringsforslag (udelukkende vedrørende direktiv 80/1268/EØF), hvis formål alle er en yderligere nedsættelse af arbejdsomfanget i forbindelse med typegodkendelse for køretøjsproducenter (særlig små og mellemstore virksomheder), ud over, hvad der allerede var indeholdt i Kommissionens forslag. Rådets fælles holdning, der blev vedtaget med kvalificeret flertal, er som følger for så vidt angår disse ændringsforslag, og den omfatter også visse yderligere ændringsforslag til Kommissionens forslag:

3.2. Europa-Parlamentets ændringsforslag

Europa-Parlamentets ændringsforslag 1:

I henhold til Kommissionens forslag undtages et kategori N1-køretøj fra prøvning for brændstofforbrug/CO2, hvis det er udstyret med en motor, der er typegodkendt med hensyn til emissioner i henhold til Rådets direktiv 88/77/EØF [4] og fabrikantens årlige produktionsmængde af kategori N1-køretøjer på verdensplan er under 2 000 enheder. Formålet hermed er at lette den finansielle byrde i forbindelse med CO2/brændstofforbrugsprøvning for små og mellemstore virksomheder, der fremstiller sådanne køretøjer.

[4] EFT L 36 af 9.2.1988, s. 33.

Europa-Parlamentets første ændringsforslag nedsætter den potentielle prøvningsindsats yderligere ved at tillade, at "karrosseribyggere", der køber et chassis med motor fra en bil- eller lastbilfabrikant kan anvende basiskøretøjets CO2/brændstofforbrugstal, hvis det specialbyggede karosseri er i overensstemmelse med kriterierne for én af de køretøjsfamilier, som fremstilles af fabrikanten af basiskøretøjet (defineret i ændringsforslag 3).

Kommissionens holdning til Europa-Parlamentets ændringsforslag 1:

Kommissionen accepterede principielt ændringsforslag 1.

Rådets holdning til Europa-Parlamentets ændringsforslag 1:

Rådet vedtog ikke ændringsforslag 1 direkte, men har anmodet Kommissionen om, inden to år fra direktivets ikrafttrædelse, at fremkomme med resultaterne af en evaluering, og om nødvendigt, fremsætte et forslag, der kommer nærmere ind på problematikken omkring "karrosseribyggere" eller etapevis opbyggede køretøjer.

Europa-Parlamentets ændringsforslag 2:

Formålet med Kommissionens forslag er at indrømme undtagelse for de mindre fabrikanter af kategori N1-køretøjer (dvs. lette erhvervskøretøjer) for hvilke overholdelse af bestemmelserne i direktiv 80/1268/EØF vil udgøre en finansiel belastning. I henhold til Kommissionens forslag undtages derfor kategori N1-køretøjer fra kravet om måling af CO2/brændstofforbrug, hvis begge følgende betingelser er opfyldt - (a) den motortype, der er monteret i denne type køretøj, er typegodkendt i henhold til direktiv 88/77/EØF og (b) fabrikantens samlede årlige produktionsmængde på verdensplan af kategori N1-køretøjer er under 2 000 enheder.

I stedet for at kræve både betingelse (a) og (b) opfyldt, muliggør Europa-Parlamentets ændringsforslag 2 fritagelse, hvis enten betingelse (a) og (b) er opfyldt. Derfor vil dette ændringsforslag muliggøre undtagelse for samtlige kategori N1-køretøjer med en motor, der er typegodkendt i henhold til direktiv 88/77/EØF samt alle kategori N1-køretøjer med en samlet årlige produktionsmængde på verdensplan på under 2 000 enheder.

Europa-Parlamentets ændringsforslag 2 vil gøre det muligt for størstedelen af kategori N1-køretøjer at være fritaget for CO2/brændstofforbrugsprøvning, uanset om de fremstilles af store eller små fabrikanter, og dette vil reelt annullere forslagets hovedformål, at stille præcise CO2/brændstofforbrugsdata til forbrugernes rådighed.

Kommissionens holdning til Europa-Parlamentets ændringsforslag 2:

Kommissionen afviste ændringsforslag 2.

Rådets holdning til Europa-Parlamentets ændringsforslag 2:

Rådet vedtog ikke ændringsforslag 2 af årsager, der kan sammenlignes med ovennævnte.

Europa-Parlamentets ændringsforslag 3:

Europa-Parlamentets ændringsforslag 3 tilføjer adskillige kriterier (specielt for kategori N1-køretøjer) til listen over karakteristika for afgørelse af, om kategori N1-køretøjer kan samgrupperes i én familie i forbindelse med måling af CO2/brændstofforbrug (for at nedsætte arbejdsomfanget ved prøvningerne), og fastlægger kravene til, at en typegodkendelse kan udvides fra én kategori N1-køretøjstype til en anden kategori N1-køretøjstype. Ændringsforslaget omfatter to elementer:

Det første element ændrer et krav, der allerede indgår i direktiv 80/1268/EØF, og giver mulighed for, at en typegodkendelse, der allerede er tildelt en køretøjstype kan udvides til en anden køretøjstype, hvis den målte CO2-værdi ikke med mere end 6% overskrider CO2-værdien for den oprindelige køretøjstype som anført på typegodkendelsen. Der gives også mulighed for udvidelse af en typegodkendelse til køretøjer inden for samme definerede familie. Formålet med dette ændringsforslag er at nedsætte det samlede antal prøvninger (uanset størrelsen af den fabrikant, der skal afholde udgifterne) for både typegodkendelse og produktionsoverensstemmelse (fabrikantens forpligtelse til at påvise, at køretøjsproduktionen fortsat er i overensstemmelse med typegodkendelsen). Aktuelt finder direktiv 80/1268/EØF kun anvendelse på kategori M1-køretøjer (personbiler) og giver mulighed for udvidelse af typegodkendelsen til køretøjer, hvis den målte CO2-værdi ikke med mere end 4% overskrider CO2-værdien for det oprindelige køretøj som anført på typegodkendelsen.

Det andet element, et "familiekoncept", er nyt og giver mulighed for, at en gruppe af køretøjer med samme karakteristika (dvs. udvekslingsforhold, referencemasse og frontareal) kan omfattes af samme typegodkendelse.

Kommissionens holdning til Europa-Parlamentets ændringsforslag 3:

Kommissionens forslag omfatter ikke nogen type af "familiekoncept" for kategori N1-køretøjer. Der foreslås adskillige køretøjskarakteristika i forbindelse med grupperingen af køretøjsfamilier, og hver af disse vil have indvirkning på brændstofforbrug og CO2. Alle karakteristika kan ændres samtidig, sådan at forøgelsen i CO2 i værste fald let vil kunne overstige den 6%-forøgelse i CO2, der er nævnt ovenfor i forbindelse med udvidelse af en typegodkendelse fra en køretøjstype til en anden.

Familiekonceptet blev foreslået i forbindelse med ændringsforslag 1, som Kommissionen principielt accepterede. Kommissionen mener imidlertid, at der ikke er behov for at indføre dette familiekoncept, da muligheden for at udvide typegodkendelsen fra én køretøjstype til en anden, hvis CO2-emission ikke overstiger den oprindelige køretøjstypes med mere end 6% allerede tilbyder fabrikanterne en høj grad af fleksibilitet hvad angår de prøvninger, der skal udføres i henhold til direktivet.

Kommissionen accepterede principielt det første element af ændringsforslag 3 (udvidelse af typegodkendelse inden for en 6% forøgelse af CO2-værdien), da denne undtagelse er rimelig for lette erhvervskøretøjer, der i forhold til personbiler har større udsving i referencemasserne. Kommissionen afviste imidlertid det andet element af ændringsforslag 3 (familiekonceptet).

Rådets holdning til Europa-Parlamentets ændringsforslag 3:

Rådets fælles holdning medtager begge elementer af Europa-Parlamentets ændringsforslag 3, men med visse ændringer:

- udvidelse af typegodkendelsen fra én køretøjstype til en anden med en CO2-emission, der ikke overstiger 6% i forhold til den oprindelige køretøjstype, hvor køretøjets karakteristika grundlæggende er de samme som i ændringsforslag 3;

- en køretøjsfamilie defineres i henhold til mere detaljerede karakteristika end ændringsforslag 3, og det køretøj, der inden for familien har den højeste CO2-emission, danner udgangspunkt for typegodkendelsen for den samlede familie. Udvidelse af typegodkendelsen til køretøjer inden for samme familie er mulig, hvis det nye køretøjs brændstofforbrug ikke overstiger brændstofforbruget for det køretøj, der er basis for familiens brændstofforbrug og typegodkendelse;

- en køretøjsfamilie defineres i henhold til mere detaljerede karakteristika end ændringsforslag 3, og de køretøjer, der inden for familien har den højeste og laveste CO2-emission danner udgangspunkt for typegodkendelsen for den samlede familie. Hvis disse værdier ligger inden for en 4% tolerance (se punkt 6.5. i bilag I til direktiv 93/116/EØF [5]), vil den af fabrikanten opgivne CO2-emission for hele køretøjsfamilien danne udgangspunkt for typegodkendelsen. Hvis disse værdier ikke ligger inden for en 4% tolerance (se punkt 6.5. i bilag I til direktiv 93/116/EØF), vil der blive gennemført yderligere prøvninger, og en beslutning om typegodkendelsesværdierne træffes med udgangspunkt i punkt 6.5. i bilag I til direktiv 93/116/EØF.

[5] EFT L 329 af 30.12.1993, s. 39.

Rådets fælles holdning tilbyder i denne forbindelse en vis fleksibilitet for køretøjsfabrikanters definition af køretøjsfamilier, men er samtidig mere restriktiv hvad angår familiedefinitionen og udvidelser af typegodkendelser inden for familien end Europa-Parlamentets ændringsforslag 3. Dette giver i det mindste mulighed for en mere præcis information til forbrugerne om brændstofforbruget for kategori N1-køretøjer end det ville have været tilfældet med Europa-Parlamentets ændringsforslag.

Kommissionen er dog, i lighed med Kommissionens kommentarer til Europa-Parlamentets ændringsforslag, også klar over grundlaget for, at Rådet har indført ikke alene 6%-udvidelsesordningen, men også et familiebegreb. Kommissionen mener imidlertid, at dette kun vil bidrage til usikkerheden om dette direktivs effektivitet, navnlig hvis det bruges til støtte for fremtidige foranstaltninger vedrørende CO2-emission fra lette erhvervskøretøjer.

3.3. Kommissionens holdning til vigtige nye elementer indføjet af Rådet

Artikel 3:

Rådet har ikke lagt sig fast på, om dette direktiv skal finde anvendelse på etapevis opbyggede køretøjer og de tungere kategori N1-køretøjer, der kan være udstyret med en motor, der er typegodkendt for emissioner i henhold til direktiv 88/77/EØF. Rådet anmoder Kommissionen om inden for to år fra direktivets ikrafttrædelsesdato at vurdere mulighederne for at anvende direktivet på en repræsentativ måde på disse køretøjer, om nødvendigt ledsaget af et forslag. I medfør af artikel 5, stk. 4, udsættes direktivets anvendelse på etapevis opbyggede køretøjer imidlertid med 12 måneder.

Rådet anmoder ligeledes Kommissionen om inden for to år fra direktivets ikrafttrædelsesdato at forelægge en evaluering af de praktiske aspekter af begrebet køretøjsfamilie, som er indført i direktivet.

Kommissionen erklærer, at den i medfør af sin initiativret i overensstemmelse med traktaten kan vurdere tidsplan og indhold af alle forelagte forslag. Rådets fælles holdning lægger ydermere byrden i forbindelse hermed på Kommissionen, hvorimod en vurdering af dette direktivs praktiske funktion i meget høj grad er afhængig af hvilken information, Kommissionen modtager fra medlemsstaterne om dette direktivs praktiske funktion i forbindelse med typegodkendelse. Dette er ikke omtalt i artikel 3.

Kommissionen er også skuffet over, at Rådet finder det nødvendigt at indrømme etapevis opbyggede køretøjer (hovedsageligt fremstillet af SMV'er) en ét års undtagelse, når sådanne køretøjer burde være omfattet af den undtagelse for 2 000 køretøjer, som var indeholdt i Kommissionens forslag (og som fortsat findes i den fælles holdning i det ændrede punkt 1 af bilag I (formål) i direktivet), eller omfattet af 6%-udvidelsen.

Artikel 5:

Kommissionen foreslog, at dette direktiv skulle finde anvendelse på typegodkendelsen for alle nye typer af kategori N1-køretøjer fra den 1. janar 2003. Fra den 1. januar 2006 ville det derefter finde anvendelse på alle typer af kategori N1-køretøjer af klasse I og fra den 1. januar 2007 på alle typer af kategori N1-køretøjer af klasse II og III. Disse datoer er på linje med datoerne for ikrafttrædelsen af de næste trin af strengere emissionsstandarder for nye typer køretøjer (direktiv 70/220/EØF, som ændret ved direktiv 98/69/EF).

Rådet har udsat ikrafttrædelsen af dette direktiv for så vidt angår godkendelse af nye typer samt alle typer af kategori N1-køretøjer af klasse II og III med et år, samt i medfør af artikel 5, stk. 4, endvidere udsat direktivets anvendelse på etapevis opbyggede køretøjer med yderligere 12 måneder (i overensstemmelse med den i artikel 3 beskrevne evaluering).

Kommissionen gentager, at forsinkelser i ikrafttrædelsen af dette direktiv sandsynligvis vil medføre, at enhver fremtidig CO2-foranstaltning (hvis den vedtages) vedrørende lette erhvervskøretøjer, hvad enten der er tale om en retsakt eller en frivillig forpligtelse, også kan blive forsinket.

4. KONKLUSIONER

Rådets fælles holdning tager enten direkte eller indirekte hensyn til alle de tre ændringsforslag, der er fremlagt af Europa-Parlamentet.

Kommissionen er skuffet over, at Rådet ikke nåede til enighed for så vidt angår etapevis opbygning af køretøjer. I stedet har Rådet i artikel 3 udsat en afgørelse om dette punkt, indtil Kommissionen vurderer dette direktivs praktiske funktion for så vidt angår køretøjsfamiliekonceptet og endvidere vurderer mulighederne for at anvende direktivet på en repræsentativ måde på etapevis opbyggede køretøjer og køretøjer, der er udstyret med en motor, der er typegodkendt for emissioner i henhold til direktiv 88/77/EØF. Kommissionen er bekymret over, at Rådet fandt det nødvendigt at komplicere direktivet yderligere ved at indføre familiekonceptet i tillæg til 6%-udvidelsesordningen for typegodkendelser.

Bortset fra det faktum, at Kommissionen i medfør af sin initiativret i overensstemmelse med traktaten kan vurdere tidsplan og indhold af alle forelagte forslag, afhænger en vurdering af dette direktivs praktiske funktion i meget høj grad af, hvilken information, Kommissionen modtager fra medlemsstaterne. Kommissionen er skuffet over, at medlemsstaternes forpligtelse til at fremsende denne information til Kommissionen ikke er omtalt i artikel 3.

Kommissionen har redegjort for sine synspunkter for så vidt angår forsinkelserne i ikrafttrædelsen af dette direktiv. For imidlertid at kunne fastlægge lovgivningen og dermed give mulighed for at tage yderligere skridt godtager Kommissionen dog generelt den fælles holdning og opfordrer derfor de to institutioner til at nå til enighed om ændringsforslagene til direktiv 80/1268/EØF og 70/156/EØF så hurtigt som muligt.