BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

I oktober 2017 havde Kommissionen allerede forpligtet sig til at håndtere skattemyndighedernes administrative kapacitet til at bekæmpe momssvig i forbindelse med elektronisk handel (i det følgende benævnt "e-handel") gennem en forbedring af samarbejdet med tredjelande. I den erklæring, der er omfattet af protokollen om vedtagelse af Rådets direktiv (EU) 2017/2455 (momsdirektivet vedrørende e-handel) i december 2017, understregede Rådet behovet for at forbedre redskaberne til bekæmpelse af svig. Det nuværende initiativ om at bekæmpe momssvig ved e-handel supplerer og baner vejen for en smidig anvendelse af nye foranstaltninger, der er indført med momsdirektivet vedrørende e-handel inden for rammerne af Kommissionens strategi for det digitale indre marked. Ved momsdirektivet vedrørende e-handel indførtes især nye momsforpligtelser for onlinemarkedspladser og nye forenklede bestemmelser til at hjælpe virksomhederne med at overholde momsforpligtelserne for levering af tjenester, fjernsalg af indenlandske og importerede varer, herunder elektronisk momsregistrering og momsbetaling gennem One Stop Shop (registrering i en medlemsstat i stedet for i alle forbrugsmedlemsstater). Disse foranstaltninger vil styrke efterlevelsen af momsreglerne ved at forenkle momssystemet, men skattemyndighederne skal fortsat være i stand til at afsløre og kontrollere svigagtig virksomhed. Det er nu blevet en udfordring for skattemyndighederne. Den Europæiske Revisionsret har bemærket, at momslovgivningen for e-handel hovedsageligt afhænger af virksomhedernes vilje til frivilligt at lade sig momsregistrere og betale den moms, der skyldes. Der er dog begrænsninger på, hvordan medlemsstaterne kan anvende den nuværende retlige ramme for administrativt samarbejde. Hvis de ovennævnte forenklinger af efterlevelsen ikke ledsages af foranstaltninger til bekæmpelse af svig, vil svindlere have et lille citament til at ændre deres attitude og begynde at opfylde momsforpligtelserne. Derfor vil successen for efterlevelsesforanstaltningerne i e-handel også være afhængig af effektiviteten af foranstaltningerne til bekæmpelse af svig, som skal udvikles samtidigt hermed. E-handelen er steget hurtigt gennem de seneste år og har hjulpet forbrugerne med at købe varer og tjenester online. Forbrugerne kan vælge mellem forskellige leverandører, produkter og mærker. De kan også betale online i tillidsfuldt miljø uden at skulle fjerne sig fra deres computer eller smartphone. Leverandørerne har ændret deres virksomhedsmodel for at nyde godt af e-handel og sælge deres produkter til forbrugere globalt uden behovet for fysisk tilstedeværelse af et detailled. Denne mulighed udnyttes dog også af svigagtige virksomheder til at opnå en urimelig markedsfordel ved ikke at opfylde deres momsforpligtelser. Den konsekvensanalyse, der er vedlagt det foreliggende forslag, peger på tre tilfælde af grænseoverskridende momssvig i forbindelse med e-handel. i) import af varer og tjenesteydelser inden for EU, ii) import af varer fra virksomheder, der er etableret i et tredjelands eller -territoriums område (f.eks. et land eller territorium uden for EU) til forbrugere i medlemsstaterne og iii) levering af tjenester fra virksomheder, der er etableret i et tredjeland til forbrugere i medlemsstaterne.

Det samlede momstab i medlemsstaterne for grænseoverskridende vareleveringer ansættes til 5 milliarder EUR om året. Der blev også indberettet om momssvig i grænseoverskridende levering af tjenesteydelser, navnlig for online-tv og digitale spil. Europol og Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret dokumenterede svig i Europols seneste rapport om ulovlig distribution af (og salg af adgang til) tv-transmissioner. TV-brancheorganisationen Nordic Content Protection (NCP) har også dokumenteret svig. Digitale tv-distributører i Danmark, Finland og Sverige (disse lande har tilsammen en andel på mindre end 10 % af EU's samlede marked for online-tv med hensyn til indtægter) anslår deres årlige tab for salg fra ulovlig distribution til 436 millioner EUR. Dette beløber sig til ca. 103 millioner EUR i potentiel momstab. Disse tal (der vil vokse samtidigt med stigningen i e-handelen) viser, at der er et presserende behov for at handle for at bekæmpe momssvig i forbindelse med e-handel. De fleste skattemyndigheder mangler dog værktøjer og informationskilder til at kvantificere niveauet for momssvig i forbindelse med e-handel. I tilfælde af momssvig i forbindelse med e-handel gør internettet det muligt for svigagtige virksomheder at skjule deres egen identitet bag et domænenavn. Selv når en skattemyndighed har kendskab til eksistensen af en given onlinebutik, forbliver identiteten på den virksomhed, der står bag den, dens faktiske beliggenhed og dens omsætning i den pågældende medlemsstat tit ukendt. Dette er et problem for skattemyndighederne, der søger at påbegynde en undersøgelse eller indlede et administrativt samarbejde på EU-plan eller nationalt plan. De forbrugsmedlemsstater, hvor momsen skal betales, har højst sandsynlig ingen oplysninger til at iværksætte en undersøgelse. De skyldes, at slutbrugerne ikke har nogen registreringsforpligtelse for deres onlinekøb. Selv om det sidste måtte være tilfældet, ville det være urimeligt systematisk at kunne henvende sig til disse slutbrugere for at undersøge momssvig fra sælgers side.

Desuden kan det blive et problem at finde ud af, til hvilken medlemsstat en anmodning om administrativt samarbejde bør rettes, når svindlere og deres tilholdssted er ukendt.

Dette kan føre til omfangsrige anmodninger om identifikation. De skal enten sendes til en tredjepart (f.eks. til onlinemarkedspladser eller betalingstjenesteudbydere), som potentielt vil kunne ligge inde med oplysninger, eller de kan sendes til det lands skattemyndighed, hvor tredjeparten er etableret. Ikke desto mindre ville det kunne anses som uforholdsmæssigt i henhold til artikel 54, stk. 1, i forordning (EU) nr. 904/2010. Endvidere kan medlemsstater ikke, jf. artikel 54, stk. 2, pålægges at videregive oplysninger, hvis deres nationale lovgivning ikke tillader dem at indsamle disse. Dette begrænser medlemsstaternes muligheder for at anmode om tredjepartsdata fra andre medlemsstater.

Nærværende forslag søger at løse problemet med momssvig i forbindelse med e-handel ved at styrke samarbejdet mellem skattemyndigheder og betalingstjenesteudbydere. I de senere år har mere end 90 % af europæiske kunders onlinekøb været foretaget med pengeoverførsel, hævning og betaling med kort, dvs. gennem en formidler, der er involveret i transaktionen (en betalingstjenesteudbyder), og dette er en tendens, der vil fortsætte i fremtiden. Tredjeparter, der ligger inde med betalingsoplysninger, kan derfor give et fuldstændigt billede af onlinekøb til skattemyndighederne for at hjælpe dem med at kunne udføre deres opgave med at overvåge overholdelsen af momsforpligtelserne for leveringer af varer og tjenester i forbindelse med e-handel. Den erfaring, som de medlemsstater har, der allerede samarbejder med betalingstjenesteudbydere på nationalt plan, har vist, at samarbejdet med betalingstjenesteudbydere frembringer håndgribelige resultater for bekæmpelsen af momssvig i forbindelse med e-handel. Nogle tredjelande anvender også betalingsoplysninger som et værktøj til at afsløre erhvervsdrivende, der ikke overholder forpligtelserne, sammen med forenklede indsamlingsordninger for grænseoverskridende B2C-leverancer af varer, som ligner EU-systemerne.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Dette forslag supplerer de nuværende momsbestemmelser som ændret for nylig ved direktivet om moms på e-handel i forbindelse med Kommissionens strategi for det digitale indre marked. Endvidere styrker dette initiativ rammen for det administrative samarbejde for bedre at kunne håndtere momssvig i forbindelse med e-handel og genoprette fair konkurrence. En af Kommissionens prioriteter er bekæmpelse af skattesvig og skatteunddragelse med henblik på at forebygge konkurrenceforvridning og at sikre de nationale og EU's indtægter. Den nuværende Kommissions politiske retningslinjer opfordrer til større bestræbelser på at bekæmpe skatteunddragelse og skattesvig, og det gentages i talen om Unionens tilstand i 2018, at Kommissionen forfølger en vidtrækkende strategi med henblik på at sikre, at alle virksomheder, store som små, betaler en retfærdig skatteandel.

Forordning (EU) 2018/1541 om ændring af forordning (EU) nr. 904/2010 om administrativt samarbejde og bekæmpelse af svig vedrørende merværdiafgift skaber nye værktøjer for det administrative samarbejde mellem medlemsstaternes skattemyndigheder. Disse værktøjer vil hovedsageligt blive anvendt til i) såkaldt karruselsvig (gennemføres i forbindelse med B2B-transaktioner), ii) svig med den fortjenstmargenordning, der anvendes i forbindelse med brugte biler, iii) svig, hvor særlige toldordninger til import, som udføres af afgiftspligtige personer, udnyttes (også B2B-transaktioner), og iv) vil muliggøre fælles tiltag mellem skattemyndigheder (f.eks. fælles administrative undersøgelser). Eksperter fra skattemyndigheder og virksomheder i EU-momsforum understreger, at den traditionelle form for samarbejde til at bekæmpe momssvig er baseret på de registre, som de virksomheder ligger inde med, der er direkte involveret i transaktionskæden. Hvad angår grænseoverskridende B2C-leverancer er disse oplysninger ikke nødvendigvis direkte tilgængelige, og derfor er det "traditionelle" samarbejde mellem skattemyndighederne utilstrækkeligt. Derfor supplerer dette initiativ også de ændringer, der senest er blevet gennemført inden for rammerne af EU's administrative samarbejde på momsområdet ved at give skattemyndighederne et nyt værktøj til at afsløre momssvig ved grænseoverskridende B2C-leverancer.

Endelig bør dette initiativ også ses i en international sammenhæng. Når der begås svig af leverandører, der er etableret i tredjeland eller tredjelandsområde, er internationalt samarbejde afgørende for håndhævelsen af den manglende skyldige moms. EU har for nylig indgået en aftale om momssamarbejdet med Norge og er aktiv i OECD for at styrke anvendelsen af de administrative samarbejdsværktøjer på internationalt plan. Dette initiativ vil give medlemsstaterne beviser til at afsløre svindlere i tredjelande. Disse beviser vil blive anvendt som et første skridt i retning af at aktivere det internationale samarbejde eller til at bidrage til den internationale dialog om forbedring af det administrative samarbejde i andre jurisdiktioner.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

Retsgrundlaget for dette initiativ er artikel 113 traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). I henhold til denne artikel vedtager Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed efter en særlig lovgivningsprocedure, bestemmelser om harmonisering af medlemsstaternes regler vedrørende indirekte skatter, i det omfang en sådan harmonisering er nødvendig for at sikre det indre markeds oprettelse og funktion og undgå konkurrenceforvridning.

•Nærhedsprincippet