ir ir 
ir ir 
ir • KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 26.07.1995 
KOM(95) 365 endelig udg. 
FJERDE OVERSIGT FRA KOMMISSIONEN 
over statsstøtte i Den Europæiske Union til 
fremstillingsindustrien og en række sektorer 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
INDLEDNING 
Baggrund 1 *\_ 
Bemærkninger til de anvendte begreber 2 
Tysk statsstøtte til de nye delstater 4 
DEL I - INDUSTRISTØTTE 
Størrelse og tendenser for industristøtten 6 
Samlede tal for EU 6 
Sammenligninger mellem medlemsstaterne 8 
Støtte til skibsbygningsindustrien 13 
Støttetyper 16 
Støtteformål 19 
DEL II - DEN SAMLEDE NATIONALE STØTTE I MEDLEMSSTATERNE 
Støtte til andre sektorer 27 
Landbrugsstøtte 27 
Fiskeristøtte 31 
Transportstøtte (jernbaner og indre vandveje) 33 
Støtte til kulminedrift 35 
Den samlede støtte i EU 37 
Støttens budgetmæssige virkninger 40 
KONKLUSION 43 
BILAG 
Bilag I: Teknisk bilag 45 
Bilag II: Statistisk bilag 60 
Bilag III: EU-fonde 77 
A 
INDLEDNING 
Baggrund 
I 1985 blev Kommissionens hvidbog om gennemførelsen af det indre marked 
offentliggjort, og samtidig opstod der et behov foren effektiv metode til systematisk 
kvantificering af statsstøtte af hensyn til konkurrencepolitikken. Allerede i 
slutningen af 1985 anmodede Kommissionen sine tjenestegrene om at indsamle 
oplysninger og offentliggøre en dokumenteret analytisk oversigt over statsstøtte 
i Fællesskabets medlemsstater. 
Med henblik på en sådan oversigt blev der indført et system til registrering af 
støtte i fremstillingsindustrien og en række andre sektorer med henblik på at kunne 
gennemføre en kvantitativ analyse af størrelsen, tendenserne, formerne og 
formålene med denne støtte og offentliggøre resultaterne heraf, hvilket skete med 
offentliggørelsen i 1989 af den første oversigt (1981-1986). 
Da konklusionen af den første oversigt var, at gennemsigtigheden inden for 
statsstøtte fortsat skulle øges, blev det besluttet at ajourføre oversigten, og dette 
skete med den anden og tredje oversigt, der dækker perioderne 1987-1988 og 
1989-1990. 
Den fjerde oversigt følger linjerne i de tidligere oversigter og indeholder 
ajourføringer af serierne med data for 1991 og 1992. Disse år blev mærket af 
begivenheder, der havde særlig betydning for Kommissionens pligt til at informere 
offentligheden, hvilket denne oversigt vidner om. 
Den første af disse begivenheder var den tilstundende gennemførelse af 
det indre marked og de deraf følgende nødvendige strukturelle ændringer, 
især i de industrisektorer, der nu blev udsat for fuld konkurrence. Disse 
ændringer kunne i høj grad friste de nationale regeringer til at yde 
statsstøtte, især i lyset af den ugunstige økonomiske situation på det 
tidspunkt. 
1 cx_ 
Ikke desto mindre viser den fjerde oversigt, at støtten som følge af 
Kommissionens vagtsomme og strengere tilgang ikke er steget. 
For det andet blev Fællesskabet udvidet med de nye tyske delstater. Denne 
afgørende begivenhed, der medførte betragtelig forstyrrelse af den tyske 
økonomi, betød en stigning af støtten i Tyskland, men også en 
grundlæggende omfordeling af støtten inden for landets grænser, hvilket 
krævede en betragtelig solidaritet fra de gamle delstater. 
For det tredje indgik Fællesskabet de første europaaftaler med landene i 
Central-og Østeuropa. Hvad angår overvågning af denne støtte, indeholder 
alle aftalerne strenge regler om øget gennemsigtighed; oversigterne over 
statsstøtte er et af de væsentligste midler til sikring af en sådan 
gennemsigtighed. 
Da de forhold, under hvilke Det Europæiske Fællesskab skal fastsætte de 
prioriterede områder for konkurrencepolitikken, bliver stadig mere komplekse, vil 
det være nødvendigt med stadig mere information for at overvåge statsstøtten. 
Kommissionen vil derfor styrke sin indsats for at øge gennemsigtigheden, da den 
er overbevist om, at det vil støtte udviklingen af et europæisk marked, der vil 
fremme samhørigheden mellem medlemsstaterne og være åbent for handel med 
den øvrige verden. 
Bemærkninger til de anvendte begreber 
5. Den fjerde oversigt over statsstøtte dækker perioden 1990-1992. Den 
ajourfører for årene 1991 og 1992 den tredje oversigt, der blev offentliggjort 
i 1992, og som dækkede perioden 1988-1990. Oversigten omfatter de tolv 
medlemsstaters nationale støtte til industri, landbrug, fiskeri, kulminedrift og 
transport, sidstnævnte omfattende jernbaner og indre vandveje. Årsagen til 
denne begrænsning og en generel redegørelse for de anvendte metoder 
findes i det tekniske bilag (bilag I). Det statistiske bilag (bilag II) indeholder 
grundlæggende statistiske oplysninger om støtten til industrien og om den 
samlede støtte. I bilag III findes en oversigt over EU-fondene. 
6. I sammenligningen mellem de forskellige medlemsstater er analysen af 
støttetallene koncentreret om de årlige gennemsnit for treårsperioden 1990-
1992. Hvor det er hensigtsmæssigt, er tallene for perioden 1988-1990 
angivet til sammenligning. 
Ligesom det var tilfældet i de tidligere oversigter, overlapper 
referenceperioderne hinanden med et år. Til brug ved sammenligningerne 
mellem medlemsstaterne kan der kun opnås statistisk pålidelige tal ved at 
anvende glidende treårsgennemsnit. Dette skyldes, at en del af beløbene 
kun foreligger for perioder, der er længere end et år. I sådanne tilfælde 
opdeles beløbene vilkårligt på de enkelte år. Endvidere er beløbene for det 
sidste af de betragtede år (1992) i høj grad foreløbige og vil - ligesom det 
også var tilfældet i det sidste år af den periode, der blev gennemgået i den 
tredje oversigt (1990) - sikkert blive ændret af medlemsstaterne under den 
kommende kontrol af tallene for de efterfølgende år. Den deraf følgende 
manglende pålidelighed af tallene for de enkelte år - navnlig når de opdeles 
på medlemsstater - udjævnes statistisk med, at der anvendes overlappende 
treårige gennemsnit. 
For at gøre gennemsnittene for den foregående periode sammenlignelige 
med gennemsnittene for 1990-1992 er de absolutte tal for 1988-1990 
udtrykt i 1991-priser(1), medmindre andet er angivet. I hele oversigten er 
tallene opgivet i faste priser(2). 
7. Tallene for 1991 og 1992 er udarbejdet af Kommissionens tjenestegrene i 
samarbejde med de pågældende medlemsstater. Sammen med de allerede 
(2) Tallene for 1988-1990 er derfor ikke identiske med tallene i tredje oversigt på grund af de -
i nogle titfælde betydelige - ændringer, medlemsstaterne har foretaget i ovennævnte 
1990-tal. 
Tal for industristøtten til gældende valutakurser findes i det statistiske bilag (bilag II). 
foreliggende tal for 1988-1990 er de blevet kontrolleret af medlemsstaterne 
og om nødvendigt ændret. Det skulle sikre, at tallene er ret pålidelige. 
Med hensyn til tallene for Grækenland har Kommissionen ved beregningen 
af tallene i de tidligere oversigter som reference anvendt en undersøgelse 
af græsk statsstøtte og de relevante beløb, der er foretaget af en konsulent. 
Denne undersøgelse tjente derefter som grundlag for Kommissionens skøn 
og ekstrapoleringer. Tallene er nu for de flestes vedkommende blevet 
godkendt af de græske myndigheder. Da tallene imidlertid fortsat er skøn, 
bør resultaterne for Grækenland stadig behandles med forsigtighed. 
Tvsk statsstøtte til de nye delstater 
8. Tysklands forening har haft særlig betydning for Fællesskabets 
statsstøttepolitik. To tyske stater med totalt forskellige økonomiske systemer 
er blevet sammenlagt. På den ene side var der tale om en decentraliseret 
markedsøkonomi væsentligst baseret på det private initiativ, og på den 
anden side en centralistisk planøkonomi under statskontrol. 
Optagelsen af den østtyske planøkonomi i det indre marked er blevet lettet 
af en række støtteforanstaltninger, der vises i tabel A3 i bilag II. I perioden 
1990-1992 var den årlige støtte til fremstillingsindustrien i de nye delstater 
gennemsnitligt på næsten 4,850 mia. ECU eller 40,5% af den samlede 
støtte til fremstillingsindustrien i Tyskland. Støtten til de nye delstater er i 
nogen grad blevet opvejet af et kraftig fald i støtten til det tidligere 
Vesttyskland, der faldt fra 8,5 mia. ECU i perioden 1988-1990 til under 
7,2 mia. ECU for perioden 1990-1992. 
I forbindelse med privatisering af de tidligere statsejede selskaber blev der 
også ydet støtte via Treuhandanstalt (THA), der er det statslige 
holdingselskab, der administrerer, tilpasser og privatiserer de tidligere 
østtyske offentlige virksomheder. Som det fremgår af Kommissionens 
beslutninger fra 1991 og 1992 om THA's aktiviteter, må disse i nogle 
tilfælde betragtes som statsstøtte. Det vil normalt være tilfældet, når THA 
stiller garanti for banklån, der ydes til markedsrente, til virksomheder, der 
er i en vanskelig situation. På samme måde låner THA selv til 
markedsrente og yder derefter lån til virksomhederne til samme rente. 
På grund af den metode, der anvendes til vurdering af støtteelementet i 
garantier (se bilag I), figurerer støttelementet først i oversigten, når disse 
garantier er blevet indfriet. På samme måde kommer støtteelementet i de 
lån, der ydes til markedsrente, først frem, hvis disse lån ikke længere skal 
tilbagebetales og omdannes til støtte. Med hensyn til THA mener 
Kommissionen, at denne metode undervurderer støtteelementet i de 
garantier og lån, der er ydet af THA i den periode, der er dækket af fjerde 
oversigt. Risikoen for, at køberne af de virksomheder, der tilhørte THA, ikke 
vil overtage alle THA's lån og garantier, er meget stor og øges med årene. 
Hvis køberne har afgivet det højeste bud i forbindelse med et offentligt 
udbud, kan prisen - herunder sletning af lån - ikke betragtes som 
indeholdende et støtteelement. Derfor vil eventuelle støtteelementer i 
garantier og lån ydet af THA før privatiseringen af disse virksomheder aldrig 
fremgå af oversigten. Derfor vil det for THA's vedkommende være 
nødvendigt at fravige den ovenfor beskrevne metode. Dette støttes 
yderligere af det faktum, at salg af virksomheder til andre end den 
højstbydende indebærer støtte, der imidlertid kun kan beregnes ved en 
grundig gennemgang af hver enkelt salgskontrakt. Da der pr. 31.12.1992 
var solgt i alt 11 043 virksomheder, har Kommissionen ikke ressourcer til 
at foretage en sådan gennemgang. Der er derfor kun blevet foretaget en 
sådan gennemgang for virksomheder, der ligger over den 
anmeldelsestærskel, som Kommissionen fastsatte i december 1992. Kun 
i de tilfælde er støtteelementet i forbindelse med salget kendt og vil fremgå 
af femte oversigt. 
I den periode, som denne oversigt dækker, har THA ydet garantier til et 
samlet beløb af 12,931 mia. ECU og ydet lån på i alt 7,131 mia. ECU. 
Kommissionen mener på basis af sin erfaring med THA-sager, at 20% af 
disse beløb må betragtes som støtte, der derfor indgår i oversigten. 
Endvidere skal tilskud på i alt 3,370 mia. ECU til finansiering af sociale 
ordninger indgå med fuld vægt. 
DEL 1 - INDUSTRISTØTTE 
Størrelse og tendenser for industristøtten 
9. I EU tegner støtten til fremstillingsvirksomhed sig for hovedparten af den 
støtte, oversigten vedrører, idet 40% af den samlede støtte i perioden 1990-
1992 gik til industrien. Analysen af støtten til denne del af økonomien er 
derfor det centrale i denne oversigt. 
Samlede tal for EU 
10. Tabel 1 viser størrelsen af den årlige industristøtte i EU i årene 1988-1992. 
Tabel 1 
Statsstøtte til industrien i EU 1988-1992 
Årlige beløb i faste priser (1991) 
i mia. ECU 
EUR 12 1988 
43,955 1989 
33,583 1990 
44,181 1991 
35,734 1992 
34,140 
Selv om tallene skal fortolkes med forsigtighed(3), tillader de den konklusion, 
at støtten viser en nedadgående tendens i størrelsesmæssig henseende i 
EU i den betragtede toårsperiode. 
Med undtagelse af 1990, hvor et maksimum i høj grad skyldes atypisk 
støtte i to medlemsstater(4), er det reelle støtteniveau stadig faldende. 
(3) 
(4) De noget svingende årlige tal - der fortsat svinger meget, selv om nogle atypiske 
støttebeløb, der blev udbetalt i 1990, tages ud - afspejler klart en vis vilkårlighed i 
opdelingen af støttebeløbene på de forskellige år. 
Der blev ydet støtte til en større industriel omstrukturering i Italien og Spanien. 
11. Selv om de aggregeres på EU-plan, afspejler de absolutte værdler kun i 
begrænset omfang udviklingen i de nationale støtteordninger i tidens løb. 
I tabel 2 er anført industristøtten i procent af værditilvæksten pr. 
beskæftiget i industrien og i procent af eksporten inden for EU af 
industrivarer(5). 
Tabel 2 
Statsstøtte til industrien i EU 
Årlige beløb 1988-1992 
EUR 12 
I procent af 
værditilvæksten 
I ECU* pr. 
beskæftiget 
I procent af 
eksporten inden 
for EU** 1988 
4,1 
1 497 
22,8 1989 
3,2 
1 133 
15,9 1990 
4,2 
1 475 
20,9 1991 
3,5 
1 215 
17,3 1992 
3,4 
1 210 
16,9 
I faste 1991-priser. 
Eksport inden for EU af industrivarer. 
(5) Da en lille del af støttebeløbene, der dog ikke kan måles nøjagtigt, er ydet til 
servicesektoren (handel, reparation og konsulentvirksomhed), kan de viste tal være en 
smule for høje. 
Støtteniveauet i forhold til værditilvæksten viser- med undtagelse af 1990 -
en faldende tendens i den betragtede periode. Dette ses navnlig i 1991 og 
1992. 
Støtten pr. beskæftiget i industrien er faldet i løbet af de fem år i faste 
priser fra 1 497 ECU til 1 210 ECU. Også her afbrydes den generelle 
faldende tendens midlertidigt i 1990, hvor der ses et relativt maksimum. 
Også i forhold til værdien af eksporten inden for EU af industrivarer - dette 
forhold kan ses som en god indikator for den potentielle 
konkurrenceforvridning i EU - udviser støtten en længerevarende 
nedadgående tendens. 
12. Det fremgår af tabel 1 og 2, at de absolutte støttebeløb og de tre 
indikatorer, der anvendes til at vise tendensen i industristøtten på EU-plan -
støtte i forhold til værditilvæksten, pr. beskæftiget og i forhold til eksporten 
- falder sammen. Støtteniveauet i industrien er faldende. Risikoen for en 
begyndende stigning i 1990, der blev nævnt i sidste oversigt, kan således 
ikke bekræftes. 
Sammenligninger mellem medlemsstaterne 
13. Tabel 3 viser den gennemsnitlige statsstøtte til industrien i de forskellige 
medlemsstater'6' opdelt i nye og gamle delstater for perioden 1990-1992(7) 
og udtrykt i procent af bruttoværditilvæksten og i støttebeløb pr. beskæftiget 
i industrien. Derudover er der opgivet absolutte støttebeløb i faste priser til 
orientering. 
(6) 
(7) Tyskland er opdelt i nye og gamle delstater for klart at vise den forskellige udvikling i de 
to tyske områder. 
Som nævnt i punkt 6 ovenfor kan der kun foretages pålidelige sammenligninger mellem 
de detaljerede opdelinger efter medlemsstater, hvis der anvendes glidende treårige 
gennemsnit. 
8 
Tabel 3 
Statsstøtte til industrien 
Årlige gennemsnit 1990-1992 og 1988-1990 
Belgien 
Danmark 
Tidligere 
Tyskland** 
Nye delstater 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
EUR 12 I % af værditilvækst 
1988-1990 
5,0 
2,3 
2,6 
16,9 
3,7 
3,7 
3,9 
7,8 
3,4 
3,2 
7,3 
1,9 
3,8 1990-1992 
4,3 
2,0 
2,1 
n.a. 
12,3 
1,7 
3,0 
2,9 
8,9 
4,1 
2,6 
5,2 
1,5 
3,7 I ECU pr. beskæftiget 
1988-1990 
1744 
6858 
1099 
2420 
1080 
1449 
1821 
2425 
1369 
1266 
911 
756 
1372 1990-1992 
1527 
638 
979 
4385 
1579 
493 
1138 
1411 
26.11 
1573 
978 
625 
525 
1293 I mio. ECU* 
1988 1990 
1280 
365 
8488 
1764 
2902 
6424 
389 
12162 
51 
1177 
736 
4067 
40704 1990-1992 
1119 
336 
7134 
4848 
1032 
1349 
5044 
307 
12526 
58 
929 
479 
2661 
37822 
1988-1990 gennemsnit i 1991-priser, 
grænser før oktober 1990. 
Støtteniveauerne udviser betydelige forskelle mellem de enkelte medlemsstater. 
Figur I indeholder en oversigt over situationen, når støtteniveauerne udtrykkes som 
industristøtte i forhold til værditilvæksten. 
Figur I 
Statsstøtte til industrien 
i procent af værditilvæksten (gennemsnit 1988-1990 og 1990-1992) 
20 
15 
10 
0 ! 
D (tidlig.) 
DK GR l i 
i1988-1990 NL 
1990-1992 UK EUR 12 
Grækenland har langt det højeste niveau af alle medlemsstaterne. Som 
nævnt ovenfor er det på grund af den betydelige usikkerhed, der stadig er 
knyttet til de græske tal, ikke muligt at fremsætte mere detaljerede 
bemærkninger. 
10 
Bortset fra Grækenland findes de højeste støtteniveauer i Italien og 
Portugal. Disse lande ligger højt over EU's gennemsnit. Italien ligger endda 
højere end i de tidligere referenceperioder, hvorimod Portugals udsatte 
position er faldet betydeligt. 
Belgien og Luxembourg ligger fortsat en smule over EU-gennemsnittet og 
Frankrig, Irland og Nederlandene en smule under. 
Den laveste industristøtte ydes i faldende orden i Vesttyskland, Danmark, 
Spanien og Det Forenede Kongerige. Støtten i disse lande ligger langt 
under EU-gennemsnittet og udviser endog faldende tal i forhold til den 
foregående periode. Det stærke fald i støtten i Spanien skyldes, at støtten 
til stål- og skibsbygningsindustrien er blevet betragteligt reduceret. På grund 
af manglende statistiske oplysninger har det ikke været muligt at beregne 
støtten i procent af værditilvæksten for det forenede Tyskland og de nye 
delstater. 
14. Den situation, der er udtrykt som støtte i forhold til værditilvæksten, 
bekræftes stort set af støtten pr. beskæftiget. Her ligger de nye tyske 
delstater taget enkeltvis langt over de øvrige medlemsstater efterfulgt af 
Italien. Grækenland, Luxembourg, Belgien og Irland ligger over 
gennemsnittet i Fællesskabet. De meget høje tal for de nye tyske delstater 
skyldes både den betydelige støtte, som Treuhand har ydet, og et stærkt 
fald i antallet af ansatte. Frankrig, det tidligere Vesttyskland og 
Nederlandene ligger klart under gennemsnittet i Fællesskabet, og de 
mindste støtteydere er nu i faldende orden Danmark, Portugal, Det 
Forenede Kongerige og Spanien. 
15. Som en generel konklusion på forskellene i støttetendenserne mellem 
medlemsstaterne kan det fastslås, at trods en generel nedgang i 
industristøtten i EU som helhed - absolut og udtrykt i støtte i forhold til 
værditilvæksten og pr. beskæftiget - hvilket er en følge af beskæringer i de 
fleste medlemsstater, findes der fortsat betydelige forskelle mellem de 
enkelte medlemsstater. 
11 
En sammenligning mellem de fire store økonomier (med undtagelse af de 
nye tyske delstater, hvor man ikke kan beregne støtte i procent af 
værditilvæksten) viser, at støtten i Italien i procent af værditilvæksten er 
næsten seks gange højere end i Det Forenede Kongerige, over fire gange 
højere end i det tidligere Vesttyskland og næsten tre gange højere end i 
Frankrig. Hvis støtten udtrykkes i ECU pr. beskæftiget, står de nye tyske 
delstater øverst, efterfulgt af Italien langt længere nede. 
En direkte sammenligning mellem disse fire medlemsstater og de fire lande, 
der er ved at indhente EU - Grækenland, Spanien, Irland og Portugal -
viser, at industristøttens relative betydning er stigende i de mere centralt 
beliggende medlemsstater. Faktisk er støtten i procent af værditilvæksten 
i de fire store økonomier kun faldet fra 4,0% til 3,3% i de to 
referenceperioder, mens den samme indikator er faldet fra 6,0% til 2,9% i 
randmedlemsstaterne. 
Endvidere viser et blik på de absolutte beløb i tabel 3, at støtten til disse 
fire lande er faldet fra 15 til 8% af den samlede støtte i Fællesskabet, mens 
udgifterne til støtte i Italien, det tidligere Vesttyskland, Frankrig og Det 
Forenede Kongerige, der tegnede sig for 82% af den årlige gennemsnitlige 
industristøtte i Fællesskabet i perioden 1988-1990, kun er faldet til 72,3% 
for perioden 1990-1992. 
Det svage fald i industristøtten i de fire største medlemsstater er 
utilstrækkeligt for at forbedre den økonomiske konvergens i Fællesskabet. 
En sådan konklusion er imidlertid kun delvis korrekt, da industrien ud over 
statsstøtte også modtager fællesskabsstøtte via regional- og socialfondene 
(se bilag II, tabel A4). 
12 
Støtte til skibsbygningsindustrien 
16. Inden for skibsbygningsindustrien, der er en gren af industrien, har støtten 
i de to referenceperioder skullet overholde bestemmelserne i sjette og 
syvende direktiv om støtte til skibsbygningsindustrien^. I den sammenhæng 
skal det nævnes, at den anden industrigren, for hvilken der gælder strenge 
regler, nemlig stålindustrien, ikke behandles særskilt som i den første 
oversigt, fordi støtten siden 1986 er blevet nedtrappet og næsten er ophørt. 
Efter dette tidspunkt kan stålindustrien kun få støtte til F&U og miljøstøtte 
samt støtte til dækning af sociale omkostninger i forbindelse med lukninger. 
Kun for de nye medlemsstater Spanien og Portugal har der været en 
overgangsperiode indtil udgangen af henholdsvis 1988 og 1990. 
(8) EFT L 69 af 12.3.1987 og EFT L 380 af 31.12.1990. 
13 
Tabel 4 
Støtte til skibsbygningsindustrien 1990-1992 og 1988-1990 i procent af værditilvæksten i 
denne industrigren* 
I % 
1988-1990 1990-1992 
Belgien 16 11 
Danmark 33 31 
Tyskland 26 18 
Grækenland 12 1 
Spanien 35 19 
Frankrig 52 11 
Irland 
Italien 72 17 
Luxembourg 
Nederlandene 23 10 
Portugal 98 69 
Det Forenede Kongerige 16 4 
EUR 12 34 15 
Da der ikke altid forelå tal for værditilvæksten for de seneste år, måtte der 
foretages skøn. De anførte tal bør derfor kun betragtes som det bedst mulige 
skøn. 
Tabel 4 viser støtten i forhold til bruttoværditilvæksten i 
skibsbygningsindustrien. Det skal understreges, at tallene i tabellen ikke er 
et udtryk for støtteintensiteten, som Kommissionen har sat lofter for i 
forbindelse med gennemførelsen af skibsbygningsdirektivet. Disse 
støtteintensiteter er meget lavere, da de beregnes i forhold til skibenes 
kontraktpriser og ikke til industriens værditilvækst. 
14 
Støtteniveauerne er generelt høje. Det gælder navnlig i Portugal, hvor 
støtteniveauet er fire gange så højt som EU-gennemsnittet. Spanien, 
Tyskland og Italien ligger forholdsvis tæt op ad gennemsnittet, hvorimod 
Belgien, Frankrig, Nederlandene, Det Forenede Kongerige og Grækenland 
kan betragtes som de relativt mindste støtteydere udtrykt i procent af 
værditilvæksten i denne industrisektor. 
Den gennemsnitlige EU-støttetil skibsbygningsindustrien er faldet stærkt fra 
33,8% af værditilvæksten for perioden 1988-1990 til 14,6% for perioden 
1990-1992. Støtteintensiteten er faldet i alle medlemsstaterne uden 
undtagelse. De største fald er imidlertid registreret i Frankrig, Italien, Det 
Forenede Kongerige og Portugal, selv om støtten i sidstnævnte tilfælde 
fortsat er forholdsvis stor. 
15 
Støttetvper 
17. Tabel 5 er en oversigt over de forskellige typer støtte, der anvendes i 
medlemsstaterne. 
Tabel 5 
Statsstøtte til industrien 1990-1992 
Opdelt efter støttetype 
% 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
EUR 12 STØTTETYPE 
Gruppe A 
Tilskud 
50 
83 
46 
55 
79 
31 
67 
48 
82 
80 
75 
89 
51 Skatte­
lempelser 
30 
4 
37 
19 
0 
28 
24 
44 
5 
15 
9 
6 
33 Gruppe B 
Kapital­
interesser 
1 
0 
0 
0 
2 
5 
5 
5 
0 
0 
0 
0 
3 Gruppe C 
Bløde 
lån 
9 
4 
8 
13 
16 
9 
0 
3 
13 
1 
6 
1 
6 Skatte-
udsæt­
telser 
0 
0 
1 
0 
0 
3 
0 
0 
0 
0 
0 
3 
1 Gruppe D 
Garantier 
9 
8 
8 
13 
3 
25 
3 
0 
0 
5 
10 
1 
7 I ALT 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 I 
De langt hyppigste støtteformer i EU er tilskud og definitive skattelempelser, 
der i denne oversigt er samlet i gruppe A. I denne gruppe anvendes direkte 
tilskud hyppigere end skattelempelser. Dette kan forklares ved, at den 
førstnævnte støttetype er mere fleksibel end sidstnævnte. Da ydelsen af 
tilskud generelt er mindre "omkostningskrævende", hvad angår 
16 
parlamentsprocedurer end ændring af skattelovene, foretrækker 
regeringerne at anvende førstnævnte støttetype. 
18. Støtte i form af kapitalinteresser, der er anbragt i gruppe B. udgør kun 3% 
af den samlede industristøtte i Den Europæiske Union. Tallet for denne 
støttetype er forholdsvis lavt, da der i perioden 1990-1992 var meget få 
finansielle overførsler med et støtteelement til offentlige virksomheder. 
19. De former for støtte, der er anbragt i gruppe C, dvs. lån til reducerede 
rentesatser og skatteudsættelser, er af stor betydning i Spanien, 
Grækenland og Luxembourg. Medlemsstaterne undgår normalt denne form 
for støtte, fordi den belaster budgettet hårdt. Tallene for bløde lån viser 
udelukkende støtteelementet. De bruttobudgetmidler, der er behov for til 
denne støtte, er langt højere. Det er årsagen til, at denne støtteform udgør 
en forholdsvis lille del af industristøtten i Fællesskabet. Medlemsstaterne 
foretrækker at nedbringe låneomkostningerne ved at yde rentestøtte. 
Skatteudsættelser, hovedsagelig af fremskyndet afskrivning og oprettelse 
af skattefri reserver, er den sjældneste støtteform i EU. Det er kun Det 
Forenede Kongerige, Frankrig og Tyskland, der anvender denne form for 
indgreb. 
20. Garantier, der opført under gruppe D. anvendes fortsat hovedsagelig for at 
fremme eksport, der kræver mellem- og langsigtede lån, som støtte til 
rednings- og omstruktureringsprojekter og som hjælp til udviklingen af små 
og mellemstore virksomheder. Selv om garantiernes andel af industristøtten 
gennemsnitlig er de tredje laveste, udgør de en betydelig del af støtten i 
Frankrig, Grækenland og Portugal. Det er særlig vanskeligt at beregne 
støtteelementet i garantier, og de er derfor ligesom kapitalinteresser en 
meget uigennemskuelig form for statsstøtte. Det er hverken i denne eller 
tidligere oversigter blevet forsøgt at beregne støtteelementet ex ante, i 
stedet har man taget højde for udgifter i forbindelse med tidligere garantier. 
Som nævnt ovenfor er denne praksis blevet fraveget i forbindelse med 
Treuhands transaktioner. 
17 
Figur II 
Statsstøtte til industrien 
Opdelt efter skatteudgifter og budgetudgifter 1990-1992 
100 
90 
80 
70 
60 
o 50 
40 
30 
20 
10 
0 
GR F I NL 
m Budgetudgifter i ; Skatteudgifter UK i l 
EUR12 
21. I figur II er industristøtten opdelt efter finansieringsmåde. Budgetudgifter, 
der består af tilskud, bløde lån, kapitalinteresser og garantier, er den 
foretrukne måde at finansiere støtte på i EU. Dette gælder navnlig Spanien, 
hvor al støtte finansieres over budgettet, Danmark, Portugal, Luxembourg 
og Det Forenede Kongerige. Til gengæld er skatteudgifter, dvs. 
skattelempelser og skatteudsættelser, meget anvendt i Tyskland og Italien. 
18 
Støtteformål 
22. Industristøtte opdeles ligeledes efter de (hoved) formål, den ydes til, og den 
sektor, som den kanaliseres til: 
Horisontale formål(9) 
forskning og udvikling 
miljø 
små og mellemstore virksomheder 
handel/eksport 
energibesparelse 
andre formål 
Særlige industrier(10) 
skibsbygningsindustrien 
andre industrier 
Regionale formål 
regioner, der falder ind under artikel 92, stk. 3, litra c) 
regioner, der falder ind under artikel 92, stk. 3, litra a) 
(kun Tyskland) Berlin og områder, der er omfattet af 
artikel 92, stk. 2, litra c). 
Opdelingen af støtte er i mange tilfælde mere eller mindre vilkårlig, da det 
er nødvendigt at afgøre, hvilke af de formål, som en medlemsstat har 
angivet, der skal betragtes som hovedformålet. I nogle medlemsstater 
kanaliseres støtte til forskning og udvikling gennem sektorspecifikke 
programmer, i andre ydes støtte til visse industrier kun til små og 
mellemstore virksomheder osv. Endvidere giver hovedformålene ikke et 
sandt billede af, hvem de endelige støttemodtagere er, idet en meget stor 
(S; 
(10) Uddannelses- og beskæftigelsesforanstaltninger er ikke medtaget. Se bilag 1, punkt 14. 
Denne kategori omfatter industrispecifikke ordninger og individuelle støttesager, der er 
behandlet af Kommissionen. 
19 
(11) 
(12) del af regionalstøtten i virkeligheden udbetales til små og mellemstore 
virksomheder, støtte til forskning og udvikling går til bestemte brancher osv. 
«pi» 
Konklusioner om ændringer fra ét formål til et andet i tidens løb, især 
konklusioner om forskelle mellem formålene fra medlemsstat til 
medlemsstat, kan derfor kun drages med den allerstørste forsigtighed. 
Nedenstående tabel 6 indeholder derfor en detaljeret opdeling af 
industristøtten efter formål i perioden 1990-1992, mens der i tabel 7 angives 
ændringer over tid i perioden for medlemsstaternes tre vigtigste formål. 
23. Det fremgår af procentsatserne i tabel 6, at 50% af industristøtten i Unionen 
går til regionale formål. Af denne støtte går mere end 8 ud af hver 10 ECU 
til områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, de såkaldte artikel 92, 
stk. 3, litra a)-områder(11). Denne kategori indeholder den betydelige støtte 
til Berlin og områder i Tyskland efter artikel 92, stk. 2, litra c). Hvis denne 
særlige kategori ikke medregnes, er støtten til artikel 92, stk. 3, litra a)-
områder faldet til 66% af regionalstøtten eller 33% af den samlede 
industristøtte. 
24. Støtte til horisontale formål er placeret som nummer to. Blandt disse 
prioriteres støtte til forskning og udvikling(12), handel/eksport og små og 
mellemstore virksomheder. Selv om det er uomtvisteligt, at støtte til 
sådanne horisontale formål i de fleste tilfælde er i EU's interesse, har den 
dog den ulempe, at det ofte er vanskeligt at vurdere dens virkning på 
konkurrencen, fordi der ingen eller meget få oplysninger foreligger om dens 
konsekvenser for industrien og regionen. Navnlig i den mest ekstreme form, 
generelle investeringsordninger, hvor formålene er så ringe defineret, og 
som stadig tegner sig for 2% af industristøtten i Fællesskabet, er det ikke 
muligt at foretage en generel vurdering, og Kommissionen må undersøge 
alle større støtteprojekter. Med henblik på gennemførelsen af det indre 
I bilag 1, punkt 9.2, findes en liste over disse områder. 
Af de grunde, der nævnes i bilag 1, punkt 11.1, er F&U-tallene i tabel 6 med sikkerhed 
undervurderet. 
20 
marked vil sådanne generelle ordninger blive stadig vanskeligere at 
forsvare. 
25. En ottendedel af industristøtten i Fællesskabet anvendes i særlige 
industrigrene. De støtteniveauer, der var særlig høje for stålindustrien i 
perioden 1981-1986, er nu næsten aftrappet under den gældende 
stålstøttekode. Det er kun i Italien i forbindelse med lukninger og i Portugal, 
hvor stålstøtte var tilladt indtil 1990, at der stadig ydes støtte til denne 
industri. 
26. Situationen i de enkelte medlemsstater, for så vidt angår sammensætning 
af industristøtten generelt, er som følger: 
I Belgien udgør horisontal støtte hovedparten af udgifterne (82% af 
det samlede beløb), hvilket er langt over gennemsnittet i Den 
Europæiske Union. Støtten går hovedsagelig til små og mellemstore 
virksomheder, handel og eksport, F&U og generelle investeringer. 
Nogle af udgifterne til "andre formål" er kapitaltilførsler fra 
regionalinvesteringsorganer. Der skal gøres en yderligere indsats for 
at omklassificere dem til mere specificerede kategorier. Sektorstøtte 
(2%) ligger meget lavt, mens regionalstøtte (16%) ligger relativt højt 
for en geografisk kompakt medlemsstat uden regioner, der kan falde 
ind under artikel 92, stk. 3, litra a). 
I Danmark er hovedparten af støtten horisontal (68%), og den består 
hovedsagelig af F&U-støtte og støtte til energibesparelser. 
Sektorstøtte (30%) går næsten udelukkende til skibsværfterne. 
Regionalpolitikken (2% er et meget lavt samlet beløb) er uden 
betydning. 
I Tyskland tegner den horisontale støtte sig for 21%, hvilket er lavt 
sammenholdt med EU-gennemsnittet. To tredjedele af denne støtte 
anvendes til forskning og små og mellemstore virksomheder. 
Sektorstøtte er ligeledes lav (8%). Den vigtigste post er 
21 
regionalstøtte (72%), hvoraf langt den største del er støtte efter 
artikel 92, stk. 3, litra a), til de nye delstater (herunder støtte ydet via 
Treuhandanstalt). 
Grækenland - tallene betragtes som så usikre, at de ikke kan 
kommenteres i detaljer. 
I Spanien har 50% af støtten horisontale formål. Støtten går 
hovedsagelig til forskning og udvikling og små og mellemstore 
virksomheder. Sektorstøtte udgør 3^% af den samlede 
industristøtte. Regionalstøtten ligger meget lavt (16%). 
I Frankrig har 71% af industristøtten horisontale formål, især handel 
og eksport, F&U og små og mellemstore virksomheder. En betydelig 
del af støtten går til bestemte industrier (18%), dog i nogle tilfælde 
til F&U i bestemte industrier, eller den finansieres over parafiskale 
afgifter(13). Regionalpolitik (11%) er ikke af større betydning. 
I Irland går hovedparten af støtten til to områder, nemlig 
regionalstøtte (69%) og lempelser for eksporten (20%). 
I Italien ydes den horisontale støtte (30%) hovedsagelig til små og 
mellemstore virksomheder og handel og eksport. Den vigtigste 
støttekategori er regionalstøtte (62%). Næsten al regionalstøtte går 
til de regioner i Mezzogiorno, der falder ind under artikel 92, stk. 3, 
litra a). På grund af det forholdsvis høje italienske støtteniveau er 
dette det område i EU, der modtager den absolut største støtte til 
dette formål. Sektorstøtte (8%) er af mindre betydning. 
I Luxembourg er regionalstøtte den største post (66%), fulgt af støtte 
til små og mellemstore virksomheder (16%) og støtte til forskning og 
udvikling (12%). 
(13) Parafiskale afgifter er afgifter, der pålægges en industri, og som har til formål at finansiere 
bestemte formål i den pågældende industri. 
22 
Tabel 6 
Statsstøtte til industrien 1990-1992 
Opdeling af støtten efter sektor og formål 
i % 
SEKTORER/FORMAL 
Horisontaleformåf 
F&U 
Miljø 
SMV 
Handel/eksport 
Energibesparelser 
Investeringergenerelt 
Andre formål 
Særlige sektorer 
Skibsbygning 
Andre sektorer 
Regionale formål 
Regionerunder 
art. 92, 3, c) 
Regionerunder 
art. 92, 3, a) 
Berlin/art. 92, 2, c) 
I ALT B 
82 
13 
0 
26 
16 
7 
12 
7 
2 
1 
1 
16 
16 
0 
100 DK 
68 
31 
15 
1 
8 
11 
0 
2 
30 
24 
6 
2 
2 
0 
100 D 
21 
9 
1 
4 
1 
2 
0 
4 
8 
2 
6 
72 
5 
36 
31 
100 GR 
64 
1 
0 
12 
15 
0 
3 
32 
6 
0 
6 
30 
0 
30 
100 E 
50 
17 
3 
10 
1 
2 
6 
10 
34 
12 
22 
16 
3 
14 
100 F 
71 
27 
0 
11 
30 
1 
1 
0 
18 
1 
16 
11 
7 
5 
100 IRL 
31 
4 
0 
7 
20 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
69 
0 
69 
100 I 
30 
3 
0 
9 
9 
3 
2 
5 
8 
1 
7 
62 
4 
58 
100 L 
34 
12 
0 
16 
0 
0 
5 
0 
0 
0 
0 
66 
66 
0 
100 NL 
72 
26 
5 
20 
2 
14 
3 
2 
10 
4 
6 
18 
18 
0 
100 P 
34 
3 
0 
1 
0 
1 
18 
10 
55 
37 
19 
11 
0 
11 
100 UK 
45 
7 
1 
15 
15 
0 
6 
0 
25 
2 
23 
30 
20 
10 
100 EUR 12 
38 
10 
1 
9 
9 
2 
2 
4 
12 
2 
9 
50 
6 
43 
100 
23 
Tabel 7 
Statsstøtte til industrien 1990-1992 og 1988-1990 
Fordelt på hovedmål 
I % 
Horisontale formål Bestemte industrier Regionale formål 
1988-1990 1990-1992 1988-1990 1990-1992 1988-1990 1990-1992 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 77 
61 
26 
71 
26 
66 
49 
30 
39 
76 
14 
42 82 
68 
21 
64 
50 
71 
31 
30 
34 
72 
34 
45 36 
10 
69 
25 
15 
11 
81 
28 30 
34 
18 
10 
55 
25 21 
64 
25 
51 
55 
60 
14 
30 16 
72 
30 
16 
11 
69 
62 
66 
18 
11 
30 
EUR 12 40 38 21 12 39 50 
24 
I Nederlandene er den horisontale støtte (72%) langt den største 
post og ligger betydeligt over EU-gennemsnittet. Af den horisontale 
støtte opsuger støtte til F&U, små og mellemstore virksomheder og 
energibesparelser næsten det hele. Sektorstøtte udgør 10% af den 
samlede industristøtte. Regionalstøtten (18%) er relativt vigtig for 
denne geografisk kompakte medlemsstat, der ingen regioner har, der 
falder ind under artikel 92, stk. 3, litra a). 
I Portugal anvendes hovedparten af støtten til sektorstøtte (55%). 
Denne støttes andel af industristøtten er næsten fire gange højere 
end EU-gennemsnittet. Støtten går hovedsagelig til 
skibsbygningsindustrien og brancher, der er knyttet til turisme. Støtte 
til horisontale formål (34%) opsuges næsten udelukkende af 
generelle investeringer og "andre formål". Sidstnævnte støtte 
samfinansieres for det meste af Kommissionen og ligger tættere op 
ad den regionalstøtte, der ydes i regioner, der falder ind under 
artikel 92, stk. 3, litra a), fordi hele Portugal ligesom Irland og 
Grækenland betragtes som en sådan region af Kommissionen. 
I Det Forenede Kongerige udgør horisontal støtte (45%) den største 
støttekategori, hvoraf støtte til handel og eksport og små og 
mellemstore virksomheder er de vigtigste poster. Støtte til bestemte 
industrier udgør (25%) af den samlede industristøtte. Regionalstøtte 
(30%) ydes hovedsagelig til de egne, der falder ind under artikel 92, 
stk. 3, litra c). Denne kategori er faktisk gen største enkeltpost i 
industristøtten i Det Forenede Kongerige. Resten af regionalstøtten 
går til Nordirland, der falder ind under ai|ikel 92, stk. 3, litra a). 
27. For så vidt angår den kronologiske udvikling af industristøtten i forhold til 
de forskellige hovedmål fremgår det af tabel 7, at EU-støtte til horisontale 
formål er faldet en smule, og at regionalstøtte er øget betragteligt på 
bekostning af sektorstøtte. 
25 
Stigningen i regionalstøtten skyldes en stigning i støtten til regioner, der 
falder ind under artikel 92, stk. 3, litra a). Skiftet fra sektorstøtte til støtte til 
horisontale formål skal også set fra et konkurrencemæssigt synspunkt 
betragtes som positivt. Naturligvis kan støtteordninger i begge kategorier 
anvendes til mere eller mindre skjulte eller uønskede industripolitiske formål 
(støtte til enkelte virksomheder, der er nationale symboler, eller beskyttelse 
af hele brancher, der angives at være af væsentlig betydning for landet) og 
vil i så fald have særlig katastrofale følger for konkurrencen. Horisontal 
støtte til alle sektorer i økonomien er imidlertid med undtagelse af 
ovennævnte generelle investeringsstøtte den støtteform, der yder 
brancherne en beskyttelse, der er mindre konkurrenceforvridende end støtte 
til bestemte industrier. 
26 
DEL II - DEN SAMLEDE NATIONALE STØTTE I MEDLEMSSTATERNE 
Støtte til andre sektorer 
28. Nedenfor følger en oversigt over statsstøtte til andre sektorer, dvs. til 
landbrug, fiskeri, transport og kulminedrift. Den samlede støtte til disse fem 
sektorer udgør på grundlag af de foreliggende oplysninger den samlede 
nationale støtte til de pågældende sektorer i medlemsstaternes økonomi. 
Landbrugsstøtte 
29. Inden for sektorer som f.eks. landbrug, hvor der findes en højtudviklet EU-
politik, udstikkes grænserne for ydelsen af national støtte i højere grad af 
den fælles politik. Selv om EF-traktatens artikel 92-94 principielt også 
gælder for landbrug, hedder det i artikel 42, at det er Rådet, der skal 
beslutte, i hvilket omfang disse artikler skal finde anvendelse på landbrug. 
Rådet har på dette grundlag begrænset medlemsstaternes frihed til at give 
national støtte på en række områder: 
(i) Støtte til markederne for de fleste landbrugsprodukter (der er indført 
fælles markedsordninger ved en række rådsforordninger). 
Støtte, der udelukkende ydes på grundlag af EU- (dvs. EUGFL-) 
midler, kan kun udbetales efter Rådets regler, i henhold til hvilke der 
bl.a. er etableret en fælles ordning for interventionsopkøb og 
eksportrestitutioner og - i henhold til reformafgørelserne fra maj 1992 
- godtgørelser i de forskellige sektorer for prisnedsættelser i 
forbindelse med tvungen braklægning. 
(ii) Støtte til en række socio-strukturelle foranstaltninger til bedrifterne 
(Rådets forordning (EØF) nr. 797/85, nu kodificeret som Rådets 
forordning (EØF) nr. 2328/91). 
27 
Støtte, der samfinansieres af EU, kan ifølge Rådets regler kun ydes 
til bestemte typer af socio-strukturelle foranstaltninger, herunder 
investeringer i landbrugsbedrifter. 
I tabel 8 sættes den samlede nationale støtte (herunder det nationale 
bidrag til de socio-strukturelle foranstaltninger under ii) ovenfor) til de 
produkter, der er opregnet i bilag II til EF-traktaten - plante- og 
husdyrproduktion og den første forarbejdning -i forhold til 
landbrugsproduktionens bruttoværditilvækst på bedriftsniveau. Det skal 
bemærkes, at den nationale støtte i tabellen ydes til et bredere spektrum 
af aktiviteter end det grundlag, der er anvendt ved beregningen af 
bruttoværditilvæksten. 
28 
Tabel 8 
National støtte til de produkter, der er opført i bilag II til EF-traktaten i procent af 
landbrugsproduktionens bruttoværditilvækst i perioden 1990-1992 og 1988-1990 
I % 
1988-1990 1990-1992 
Belgien 9,3 9,2 
Danmark 7,6 5,8 
Frankrig 16,2 16,2 
Tyskland* 21,8 26,5 
Grækenland 1,0 0,0 
Spanien 1,3 1,5 
Irland 4,5 4,9 
Italien 13,4 14,1 
Luxembourg 15,5 18,5 
Nederlandene 4,7 4,3 
Portugal 14,3 13,4 
Det Forenede Kongerige 8,0 7,5 
EUR 12 VU 118 
De tyske støttetal omfatter støtte i form af momsindrømmelser (moms plus hektarstøtte), 
der er kompensation for prisnedsættelser, der skyldes ændringer i de grønne valutaer. Af 
det viste samlede tal hidrørte ca. 10 procentpoint af bruttoværditilvæksten fra denne støtte, 
hvilket bringer tabellens tal for Tyskland meget tæt på EU-gennemsnittene. 
Denne tabel skal sammenholdes med punkt 29 ovenfor og punkt III. 10.2 i det tekniske 
bilag. 
29 
Det skal bemærkes, at begrebet samlet national støtte omfatter enkelte 
støttekategorier, der ikke har lige stor betydning i konkurrencemæssig 
henseende. Det kan således gøres gældende, at støtte til sådanne 
foranstaltninger som f.eks. produktion og reklame formentlig vil kunne 
påvirke handelen langt mere end støtte, der blot er vederlag for ydede 
tjenester, f.eks. adgang til det åbne land, eller som skal tjene til at lette 
finansielle byrder, der skyldes naturkatastrofer. Nogenlunde samme 
argument kan gælde for støtte, der juridisk set er statsstøtte, men som 
finansieres over parafiskale afgifter, hvor den økonomiske byrde 
udelukkende bæres af støttemodtagerne selv. 
Det skal endvidere noteres, at tallene i tabel 8 ikke indeholder nogen 
oplysninger om det totale støtteniveau i landbruget i EU eller i nogen 
bestemt medlemsstat. Det er kun en begrænset del af dette samlede tal, 
der fremgår af tallene i tabellen. En publikation med titlen "Landbrugets 
stilling i Fællesskabet", der hvert år offentliggøres af Kommissionen, 
indeholder bl.a. tal for EU's landbrugsstøtte. 
Det er således kun med den yderste forsigtighed, der kan drages 
konklusioner om betydningen for samhandelen på grundlag af tallene i 
tabel 8 eller af nogen tal overhovedet for den samlede landbrugsstøtte, for 
det første fordi der som her i høj grad har været ekstrapoleret (nærmere 
enkeltheder findes i bilag I, afsnit III). 
30 
Fiskeristøtte 
30. I fiskerisektoren følger den nationale støtte snævert udviklingen i den fælles 
fiskeripolitik og de begrænsninger, denne pålægger erhvervet, og bidrager 
således til gennemførelsen af de fælles mål. I alle konklusioner, der kan 
drages af omfanget af den nationale støtte, skal der derfor ikke blot tages 
hensyn til dens konsekvenser for konkurrencen, men også til, om den 
bidrager til at nå det fælles mål. 
Orrifanget af fiskeristøtten fremgår af nedenstående tabel 9 og 10, som 
viser hovedparten af EU-støtten og den nationale støtte til EU's fiskerflåde, 
afsætningen og den første bearbejdning af fangsterne. 
31 
Tabel 9 
Fiskeristøtte i procent af værditilvæksten* i denne sektor beregnet på grundlag af de 
landede mængder og gennemsnitspriser på grundlag af de landede mængder og 
gennemsnitspriser 1990-1992 og 1988-1990 
I % 
1988-1990 1990-1992 
Belgien 
Danmark 
Frankrig 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede Kongerige 1,7 
3,2 
3,8 
11,7 
0,6 
3,3 
10,9 
7,5 
0,6 
1.2 
3,6 1,5 
2,9 
4,3 
10,8 
0,3 
3,3 
11,1 
8,6 
0,6 
1,7 
2,9 
EUR 12 5.5 5,5 
* De anvendte tal for værditilvæksten omfatter ikke bearbejdningsindustrien og produktionen 
på land. 
32 
Tabel 10 
EU's fiskeristøtte, der er ydet som led i den fælles markedsordning og strukturpolitik 1988-
1992 
I mio. ECU 
Garanti 
Udvikling 1988 
46,9 
100,4 1989 
24,0 
169,9 1990 
23,6 
65,9 1991 
26,2 
125,5 1992 
32,1 
178,8 
Transportstøtte (jernbaner og indre vandveje) 
31. Tabel 11 viser støtten til jernbaner og indre vandveje i procent af 
værditilvæksten i disse dele af transportsektoren. Medens hovedparten af 
støtten ydes som kompensation for offentlig tjeneste eller overtagne 
forpligtelser for jernbanerne (forordning 1191/69 og 1192/69), er støtten i 
procent af værditilvæksten fortsat overordentlig høj, selv om 
støtteniveauerne som helhed fortsat er faldende. Støtten er særlig høj i 
Luxembourg og Belgien, medens der ydes forholdsvis ringe støtte i 
Grækenland, Portugal og Nederlandene. Tallene skal imidlertid tages med 
forsigtighed, idet der ikke i alle tilfælde fandtes tal for værditilvæksten. 
Spørgsmålet om en mere gennemsigtig udregning af tallene indgår i 
Kommissionens løbende arbejdsprogram for de kommende år. 
33 
Tabel 11 
Statsstøtte til transport (jernbaner og indre vandveje) i procent af bruttoværditilvæksten for 
jernbaner** 1990-1992 og 1988-1990 
I % 
Belgien 
Danmark 
Frankrig 
Tyskland 
Grækenland 
Irland* 
Italien 
Luxembourg*** 
Nederlandene* 
Portugal 
Spanien 
Det Forenede 
Kongerige 
EUR 12 1988-1990 
Støtte i alt 
54,9 
14,8 
25,9 
28,7 
6,3 
14,8 
39,5 
160,0 
5,7 
8,4 
25,7. 
10,3 
24,1 Forordning 
1191/2-69 
40,9 
10,2 
15,6 
17,9 
0,2 
8,1 
13,2 
103,4 
5,3 
6,1 
3,8 
6.6 
12,2 1990-1992 
Støtte i alt 
50.4 
15.9 
25,7 
22,3 
3,8 
13,5 
34,6 
167,4 
5.7 
5.9 
23,5 
9,7 
21.4 Forordning 
1191/2-69 
38.9 
10.2 
15.6 
16.3 
0.1 
7,3 
11.3 
111.1 
5.3 
4.3 
3,6 
6.9 
11.4 
Tallene for støtten er udtrykt i procent af værditilvæksten i hele transportsektoren, da der 
ikke foreligger særskilte tal for jernbanerne. 
Der foreligger ikke oplysninger om bruttoværditilvæksten i alle årene. Huller er udfyldt på 
grundlag af et skøn. 
En meget stor del af udgifterne i henhold til forordning 1192/69 i denne medlemsstat er 
til pensioner. 
34 
Støtte til kulminedrift 
32. Tabel 12 angiver støtten til kulminedrift opdelt efter støtte, der ikke går til 
løbende produktion, og støtte, der er ydet til løbende produktion. 
Sidstnævnte er udtrykt i ECU pr. beskæftiget i industrien og som andelen 
af den samlede støtte til denne industri. Den generelle tendens i de 
kulproducerende medlemsstater er en stigning i støtten pr. beskæftiget i 
forhold til den foregående periode; Det Forenede Kongerige indstillede 
imidlertid al støtte til løbende produktion i perioden 1990-1992, og i Belgien 
faldt støtten til den løbende produktion på grund af lukningen af den sidste 
kulmine i sommeren 1992. I de resterende medlemsstater kan der 
konstateres et særlig højt støtteniveau i Tyskland og Spanien. 
Tabel 12 
Statsstøtte til kulmineindustrien 
I ECU 
Belgien 
Tyskland ^ 
Spanien 
Frankrig 2 
Portugal 
Det 
Forenede 1 
Kongerige Årlig gennemsnitlig 
støtte, der ikke er ydet til 
løbende produktion** 
1988-1990* 
981 665 
152 525 
751 203 
685 675 : 
0 
308 396 1990-1992 
791 100 
451 499 
939 033 
880 266 
0 
43 429 Årlig gennemsnitlig støtte ydet til løbende produktion 
1988-1990* 
pr 
beskæftiget 
32 440 
34 767 
13 061 
8 261 
5 095 
30 103 i % af samlet 
støtte 
14 
54 
42 
7 
100 
67 1990-1992 
pr. 
beskæftiget 
26 571 
36 883 
14 721 
3 646 
e 535 
0 i % af samlet 
støtte 
7 
50 
37 
6 
100 
0 
I 1991-priser. 
I 1 000 ECU. 
I tallene for 1988-1990 indgår en finansiel foranstaltning på 5 089,5 mio. ECU, der viser 
faldet i den indre værdi af British Coal's anlægsaktiver, støtte til dækning af erstatning for 
tabt hørelse og gratis leverancer af kul til minearbejderne. Hvis denne finansielle 
foranstaltning ikke medtages, bliver støtten pr. beskæftiget 8 035 ECU. 
35 
Der har været et mærkbart fald i støtten til løbende produktion fra 46% af 
den samlede støtte i perioden 1988-1990 til 37% i perioden 1990-1992. 
Dette er en naturlig følge af Fællesskabets program for omstrukturering og 
rationalisering af kulmineindustrien, en proces, der vil fortsætte i en 
overskuelig fremtid. 
Størstedelen af den støtte, der ikke ydes til løbende produktion, dækker 
sociale omkostninger og omkostninger i forbindelse med afskedigelser, der 
er en følge af nedgangen i denne industri. Det gennemsnitlige antal 
ansatte i sektoren var i 1992 på 215 356 mod 270 068 i 1990, således at 
de største nedskæringer har fundet sted i Belgien, Frankrig og Det 
Forenede Kongerige. 
Tyskland og Spanien anvender en referenceprisordning for kul, der 
bevirker, at de indenlandske priser eksklusive støtte ligger betydeligt over 
verdensmarkedspriserne. Selv om en sådan ordning har samme virkning 
som en støtteordning, kan den ikke belyses ved hjælp af de sædvanlige 
indikatorer, der opført i tabel 12. Tallene bør derfor tages som et fingerpeg 
og ikke som en nøjagtig indikator af den beskyttelse, der ydes gennem 
støtte. 
33. For såvel jernbaner som kul ses høje støttebeløb. Konkurrencen er ganske 
vist ikke ret hård i kulindustrien, men virkningen af denne støtte på de 
større markeder for transport og energi kan ikke ignoreres. Når disse 
markeder bliver integreret med indførelsen af fællesmarkedet, bliver 
konkurrence stadig vigtigere. Da EU har erklæret, at det er hensigten at 
liberalisere transport- og energimarkederne, bliver det stadig vigtigere med 
en streng kontrol fra Kommissionens side. Oversigten skal for fremtiden 
indeholde tal for andre transportformer end jernbaner og indre vandveje og 
andre former for energi end kul, så den kan danne grundlag for en 
fuldstændig vurdering af støttens virkning i disse sektorer. For energi vil 
denne vurdering blive foretaget under hensyntagen til Kommissionens 
dokument om gennemførelse af det indre marked for energi, men i 
transportsektoren vanskeliggøres vurderingen af forvridninger af 
36 
konkurrencen mellem de forskellige transportformer af spørgsmålet om 
tilskrivning af infrastruktur- og miljøomkostninger og kontroludgifter. 
Den samlede støtte i EU 
34. Størrelsen af statsstøtten i EU til de dele af økonomien, der er behandlet 
i denne oversigt, andrager i perioden 1990-1992 gennemsnitligt ca. 
93,8 mia. ECU. 
Som det fremgår af tabel 13, er dette en nedgang i støtteudgifterne i 
forhold til den foregående periode. 
Tabel 13 
Samlet national støtte 1990-1992 og 1988-1990 
I mio. ECU 
1988-1990 1990-1992 
Samlet national støtte 102 471 93 802 
For at der kan foretages en relevant sammenligning mellem 
medlemsstaterne, vises de samlede støtteudgifter i nedenstående tabel 14 
i procent af bruttonationalproduktet, pr. beskæftiget og i forhold til statens 
samlede udgifter. 
35. I forhold til BNP findes de højeste støtteniveauer i Luxembourg, Italien, 
Belgien, Tyskland og Grækenland. Hvis der ses bort fra Grækenland på 
grund af de upålidelige støttetal, der foreligger for dette land, og hvis der 
tages hensyn til, at det høje støtteniveau i Luxembourg er resultatet af den 
overordentligt store finansielle støtte til jernbanerne i denne medlemsstat, 
viser tallene, at støtteniveauerne er højest i Italien, Belgien og Tyskland. 
Disse lande ligger alle over EU-gennemsnittet. At Tyskland, der er blandt 
de medlemsstater, der har de laveste støtteniveauer inden for industri, nu 
rangerer så meget højere, skyldes den betydelige støtte, der ydes den 
37 
tyske kulmineindustri. Faktisk går næsten hver tredje ECU, der udbetales 
i støtte i dette land, til mineindustrien. 
Bortset fra Italien og Luxembourg har alle disse lande sænket deres 
støtteniveauer i forhold til den foregående periode. 
Støtten er også blevet sænket i Irland, Frankrig og Spanien, der udgør en 
gruppe medlemsstater, hvor støtteniveauerne ligger under, men fortsat 
relativt tæt op ad EU-gennemsnittet. Mindst støtte gives der i faldende 
orden i Danmark, Nederlandene og endelig Det Forenede Kongerige, hvor 
det generelle støtteniveau kun er halvdelen af EU-gennemsnittet. 
36. Når der anvendes støtte pr. beskæftiget, undergår det ovenfor beskrevne 
billede af situationen i EU nogle mindre ændringer. Gruppen af 
medlemsstater med høje støtteniveauer, der hele tiden har omfattet 
Luxembourg, Italien, Belgien og Tyskland, er nu udvidet med Frankrig. Der 
ydes mindst støtte i Danmark, Nederlandene, Grækenland, Det Forenede 
Kongerige og - nederst på listen - Portugal. 
37. Hvis støtteniveauerne udtrykkes i støttens andel af de offentlige udgifter, 
bekræftes den allerede beskrevne situation i de forskellige medlemsstater 
mere eller mindre. Lande med høje støtteniveauer i forhold til BNP som 
Luxembourg, Italien, Tyskland, Belgien og Grækenland bærer også en 
relativt høj budgetbyrde, og lavstøttelande som f.eks. Nederlandene, 
Danmark og Det Forenede Kongerige afsætter kun en lille del af deres 
udgifter til sådanne indgreb. 
38 
Tabel 14 
Samlet statsstøtte i medlemsstaterne 1990-1992 og 1988-1990 i procent af BNP, pr. 
beskæftiget og i forhold til statens udgifter 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
EUR 12 I % af BNP 
1988-1990 
2,8 
1,1 
2,5 
3,1 
1.8 
2,1 
1,9 
2,8 
3,9 
1,1 
2,0 
1,2 
2,1 1990-1992 
2,3 
1,0 
2,4 
2,2 
1,3 
1,8 
1,5 
2,8 
3,9 
0,9 
1,4 
0,6 
1,9 I ECU pr. beskæftiget 
1988-1990 
1 107 
414 
1 031 
551 
544 
870 
593 
1 177 
1 456 
391 
255 
398 
777 1990-1992 
966 
399 
1 090 
335 
420 
801 
502 
1 165 
1 513 
338 
178 
189 
704 I % af statens 
samlede udgifter 
1988-1990 
5,4 
1,9 
5,0 
6,2 
4,3 
4,1 
4,4 
5,5 
7,7 
2,0 
4,5 
3,2 
4,4 1990-1992 
4,5 
1,7 
4,8 
4,2 
2,9 
3,6 
3,6 
5,1 
7,8 
1,7 
3,0 
1,5 
3,8 
1988-1990-gennemsnit i 1991-priser 
39 
Støttens budgetmæssige virkninger 
38. Det er endvidere interessant at bemærke, at lande med høje generelle 
støtteniveauer som Italien og Belgien(14) ikke blot må bære store byrder i 
form af offentlige udgifter, men også er blandt de medlemsstater, der har 
de største budgetunderskud. Dette forværres yderligere af, at disse lande 
også kæmper med en stor offentlig gæld. 
I Italien tegner finansieringen af statsstøtten sig for 28% af det meget store 
budgetunderskud, der androg næsten 10% af BNP i 1990 1992. I forhold 
til den foregående periode er der kun sket et marginalt fald i 
budgetunderskuddet og ingen ændring i andelen af det underskud, der skal 
finansiere støtten. I Belgien, hvor budgetunderskuddet næsten var 7% i 
1990-1992, tegner finansieringen af den samlede støtte sig fortsat for 
næsten en tredjedel af underskuddet. 
(14) Der ses bort fra Luxembourg og Grækenland af ovennævnte grunde. 
40 
Tabel 15 
Samlet statsstøtte i medlemsstaterne 1990-1992 og 1988-1990 opdelt efter de vigtigste 
sektorer 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
EUR 12 Landbrug og 
fiskeri 
1988-1990 
6 
25 
11 
4 
4 
23 
20 
16 
7 
16 
26 
8 
14 1990-1992 
7 
19 
11 
0 
5 
24 
23 
16 
7 
16 
30 
14 
15 Industri 
1988-1990 
31 
33 
41 
83 
43 
34 
60 
48 
19 
49 
62 
39 
42 1990-1992 
31 
32 
39 
86 
25 
29 
54 
50 
20 
43 
57 
54 
41 Transport 
1988-1990 
35 
42 
17 
13 
34 
28 
20 
36 
74 
35 
11 
16 
26 1990-1992 
38 
49 
20 
14 
42 
31 
22 
34 
74 
41 
12 
31 
29 Kul 
1988-1990 
28 
0 
31 
0 
19 
15 
0 
0 
0 
0 
0 
38 
18 1990-1992 
24 
0 
29 
0 
28 
17 
0 
0 
0 
0 
1 
1 
15 I ALT 
1988/90/92 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
39. Tabel 15 og figur III indeholder en oversigt over støtteudgifterne i de fire 
vigtigste sektorer - landbrug og fiskeri, industri, transport og kul. 
Tallene viser det allerede nævnte høje støtteniveau i transportsektoren i 
Luxembourg og de store beløb, der udbetales i støtte til minedrift i 
Tyskland, Spanien og Belgien. 
Industristøtten steg i Det Forenede Kongerige, Grækenland, Italien og 
Luxembourg; der kan derimod iagttages modsatrettede tendenser på EU-
plan, dog med undtagelse af Belgien, hvor industristøtten har været 
konstant. 
41 
Figur III 
Den samlede statsstøtte i medlemsstaterne opdelt på de vigtigste områder 
Gennemsnit 1988-1990 og 1990-1992 
| o-> 
UK EU 
m Fremstillingsindustrien • Landbrug og fiskeri 
• Transport c i Kul 
42 
KONKLUSION 
Med denne fjerde oversigt, der for årene 1991 og 1992 ajourfører oplysningerne 
om statsstøtte i Unionen, fortsætter Kommissionen sin oplysningspligt over for 
offentligheden. Oversigten er opbygget som de tidligere oversigter (analyse af 
størrelsen af statsstøtten og tendenser i den nationale støtte opdelt i støtteformer 
og opstillede mål), således at en om end begrænset sammenligning af perioderne 
bliver mulig. Denne fremgangsmåde bekræfter endnu en gang Kommissionens 
ønske om - ikke mindst i egen interesse - at gøre sit arbejde så gennemsigtigt 
som muligt, da den derved får en statistisk referenceramme til kontrol af 
gennemførelsen af sin støttepolitik og derved kan afskaffe støtte, der skader den 
frie konkurrence i Unionen, eller som er uforenelig med de regler, der gælder for 
samhandel mellem landene i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde 
eller med GATT-reglerne. 
Generelt kan Kommissionen være tilfreds med resultaterne i den fjerde oversigt, 
idet de viser, at statsstøtten til virksomheder, på trods af en økonomisk vanskelig 
situation for erhvervslivet, har været svagt faldende. I henhold til Kommissionens 
oplysninger har industristøtten været faldende siden 1990. Ikke desto mindre er 
medlemsstaternes støtte til virksomhederne endnu for høj i forhold til 
Kommissionens målsætninger. 
Kommissionen har i 1991 og 1992 fortsat sikret en meget stram gennemførelse 
af sin konkurrencepolitik med udgangspunkt i en række stadig mere sofistikerede 
retsregler med henblik på først og fremmest at afskaffe støtte, der i særlig grad 
skader samhandelen mellem medlemsstaterne, men også støtte, der kan øge 
forskellene mellem centralt beliggende regioner og fjernere, mindre begunstigede, 
regioner. 
Med hensyn til målsætningen om at fjerne særlig skadelig støtte, skal det 
bemærkes, at sektorstøtte er faldet mærkbart, mens regionalstøtten er steget. I 
perioden 1990-1992 beløb regionalstøtte sig til halvdelen af den støtte, der ydes 
til fremstillingsindustrien. 
43 
Med hensyn til nedbringelse af forskelle mellem centrale regioner og perifert 
beliggende regioner må det imidlertid bemærkes, at selv om støtten er faldet i 
begge kategorier af regioner, har faldet været mest markant i sidstnævnte 
kategori, hvilket er i modstrid med samhørighedsmålsætningen. Disse forskelle er 
imidlertid i nogen grad blevet opvejet af midler inden for rammerne af 
strukturfondene. Ikke desto mindre må Kommissionen, samtidig med at den 
fastholder sin faste politik med hensyn til statsstøtte generelt, fortsat koncentrere 
sig om at sikre et større fald i støtten til de centrale regioner. 
Det samlede niveau for statsstøtte i perioden 1990-1992 ligger en smule under 
perioden 1988-1990. 
Resultaterne i denne fjerde oversigt er naturligvis i høj grad influeret at det 
økonomiske klima i de seneste år. Kommissionen har ikke desto mindre bestræbt 
sig på at styrke sin overvågningspolitik, hvilket har resulteret i en forbedring af 
opdelingen af støtte pr. kategori. Kommissionen må fortsætte sine bestræbelser 
på at nedbringe støtteniveauet. Dette forudsætter ændringer i medlemsstaternes 
økonomiske struktur, der på lang sigt vil medføre en øget samhandel både i 
Unionen og med tredjelande, og således føre til en generel økonomisk vækst for 
alle Unionens medlemsstater. 
44 
BILAG I 
TEKNISK BILAG 
Formålet med dette bilag er at skitsere de metoder og kilder, der er anvendt ved 
udarbejdelsen af denne oversigt over statsstøtte, særlig vedrørende: 
Undersøgelsens rækkevidde 
Områder, der ikke er medtaget i undersøgelsen 
II. Former for støtte, formål med støtte og kategorier 
Arten af de benyttede data, kilder og metoder til vurdering af 
støtteelementet 
IV. Særlige problemer 
Forskning og udvikling (F&U) 
Transport i Luxembourg 
Turisme og levnedsmiddelindustrien 
Erhvervsuddannelse og ledighed 
45 
I. Undersøgelsens rækkevidde 
Områder, der ikke er medtaget 
1. Det tekniske bilag indeholder alle oplysninger om den metode og den 
statistiske teknik, der er anvendt ved undersøgelsen. Det er en ajourføring 
af det tekniske bilag til den foregående oversigt. 
Oversigten er koncentreret om statsstøtte til virksomheder, som er omfattet 
af EF-traktatens artikel 92 og 93. Generelle foranstaltninger (der, såfremt 
de fordrejer konkurrencen, skal behandles på grundlag af EF-traktatens 
artikel 101), er derfor ikke medtaget i tallene. 
2. Følgende foranstaltninger eller områder er ikke behandlet 
2.1. Støtte, hvis modtagere ikke direkte er virksomheder 
Støtte til husholdninger 
Støtte til erhvervshæmmede 
Støtte til infrastrukturer (havne, lufthavne, veje osv.) 
Støtte til universiteter 
Støtte til erhvervsuddannelsescentre 
Udviklingsbistand(1) 
2.2. Generelle foranstaltninger og andre foranstaltninger 
Forskellene mellem de forskellige skattesystemer og de almindelige 
socialsikringssystemer i medlemsstater (afskrivning, underskud på 
socialsikringsregnskabet osv.) 
Kvoter, offentligt indkøb, markedsrestriktioner, tekniske standarder 
Særlige beskatningsordninger (kooperativer, enkeltmandsfirmaer, 
selvstændige erhvervsdrivende osv.)(2) 
Generelle momsnedsættelser (f.eks. fødevarer i Det Forenede 
Kongerige, visse varer i de franske oversøiske departementer(3)) 
2.3. Støtte ydet af overstatslige og multinationale organisationer 
EU-støtte (EFRU, EUGFL osv.) 
Støtte til ESA (Den Europæiske Rumorganisation) 
di 
(2) 
(3) Støtte til eksport til lande uden for Fællesskabet er medtaget i undersøgelsen, fordi, 
harmoniseringen i henhold til artikel 112 ikke udelukker den fra anvendelsesområdet for 
EF-traktatens artikel 92-93. 
Lavere selskabsbeskatning end standardbeskatningen af små virksomheder udgør 
imidlertid støtte og er medtaget (f.eks. Tyskland). 
Særlige lempelser som f.eks. momsnedsættelsen forvarer fremstillet i Berlin er medtaget. 
Derimod gælder der en lavere momssats for alle varer (uanset oprindelse), som sælges 
i de franske oversøiske departementer. Dette forhold er ikke medtaget som støtte. 
46 
2.4. Individuelle støttetvper 
Forsvar (se punkt 11.2 i bilaget) 
Støtte til energi undtagen kul (se punkt 10.2 og 11) og støtte til 
energibesparende foranstaltninger og alternative (vedvarende) 
energikilder 
Støtte til transport, undtagen jernbaner og indre vandveje (se punkt 
10.2) 
Erhvervsuddannelse og beskæftigelse (se punkt 14) 
Presse og medier 
Banker og kreditinstitutter (f.eks. reserver, ordninger for realkredit­
institutter) 
Byggeri og offentlige arbejder 
Offentlige værker: gas, vand, el, postvæsen, telekommunikation 
(takststruktur og finansiering) 
Støtte til kulturelle aktiviteter og fritidsaktiviteter 
47 
'•• Støtteformer og -kategorier 
Målsætninger 
3. Støttekategorier 
Al støtte repræsenterer en udgift eller et indtægtstab for myndighederne og 
en fordel for modtagerne. "Støtteelementet", dvs. den egentlige finansielle 
fordel af det overdragne nominelle beløb, afhænger imidlertid i vid 
udstrækning af, i hvilken form støtten ydes. Støtten skal derfor opdeles efter 
støtteform. Med henblik herpå er der opstillet fire kategorier. Hver kategori 
angives med et bogstav: A, B, C eller D efterfulgt af tallet 1 eller 2, som 
betyder henholdsvis budgetstøtte (dvs. støtte ydet på grundlag af 
centralregeringens budget) eller skattelettelse (dvs. støtte ydet via 
skattesystemet), plus et A, hvis støtteelementet kendes; f.eks. angiver C1A, 
hvad der betegnes som støtteelement (A) i et blødt lån (C1). 
4. Gruppe A (A1 + A2) 
4.1. Den første kategori (A) vedrører støtte, som overdrages i sin helhed til 
modtageren. Med andre ord svarer støtteelementet til støttens kapitalværdi. 
Denne første kategori er underopdelt i to grupper, afhængigt af om støtten 
ydes via budgettet (A1) eller gennem skatte- eller socialsikringssystemerne 
(A2). 
4.2. Lister over støtte i kategori A, A1 og A2 
Tilskud 
Rentetilskud direkte til modtageren 
Generelle forsknings- og udviklingsordninger (se punkt 11) 
Skattefradrag og andre skatteforanstaltninger, hvor ydelsen ikke er 
afhængig af skattetilsvaret (hvis skattefradraget overstiger den 
skyldige skat, tilbagebetales det overskydende beløb) 
Skattefradrag, -fritagelser og -lempelser, hvor ydelsen er afhængig 
af skattetilsvaret 
Nedsættelse af socialsikringsbidrag 
5. Gruppe B1 
5.1. Det er nødvendigt at fastslå, om en finansiel overførsel fra myndighederne 
gennem erhvervelse af kapitalinteresser skal betragtes som støtte til 
modtageren eller et eksempel på den offentlige sektors engagement i 
erhvervsvirksomhed i lighed med en privat investors transaktioner på 
normale markedsvilkår. Erhvervelse af kapitalinteresser under forskellige 
former kunne således i princippet være medtaget i den første kategori, men 
de er blevet samlet i en særskilt kategori (B1). Det anslåede støtteelement 
° i sådanne erhvervelser af kapitalinteresser er angivet i kategori B1A. 
48 
5.2. Liste over støtte i kategori B1 
Erhvervelse af kapitalinteresser under enhver form (herunder 
konvertering af gæld). 
6. Gruppe C (C1 + C2) 
6.1. Den tredje kategori (C) omfatter overførsler, hvor støtteelementet udgøres 
af den rente, som modtageren sparer i den periode, hvor han har den 
overførte kapital til rådighed. Den finansielle overførsel kan være enten et 
blødt lån (C1) eller udsættelse af skatten (C2). Støtteelementerne i denne 
kategori er meget mindre end støttens kapitalværdi. 
62. Liste over støtte i kategori C1 og C2 
Bløde lån (nye lån), fra såvel offentlige som private kilder (overførsel 
af rentegodtgørelser hører til i kategori A1) 
Ansvarlig lånekapital fra offentlige eller private kilder 
Forskud, der tilbagebetales i tilfælde af et projekts succes 
Udsættelse af skatten (hensættelser, fri eller fremskyndet afskrivning 
osv.) 
7. Gruppe D1 
7.1 Den sidste kategori (D1) omfatter garantier, udtrykt i nominelle beløb. 
Støtteelementerne er normalt meget lavere end de nominelle beløb, 
eftersom de svarer til den fordel, som modtageren opnår omkostningsfrit 
eller til en lavere kurs end markedskursen, hvis der betales en præmie til 
dækning af risikoen. Hvis der imidlertid opstår tab under garantiordningen, 
henføres det samlede tab, fratrukket betalte præmier, under D1A, fordi det 
da kan betragtes som en endelig overførsel til modtageren. De nominelle 
beløb af disse garantier er angivet under D1 for at give en idé om 
eventuelforpligtelsens størrelse. 
7-2. Liste over støtte i kategori D1 
Beløb, der dækkes ved garantiordninger (D1) 
Tab i forbindelse med garantiordninger, fratrukket betalte præmier 
(D1A) 
8. For nærmere oplysninger om beregningen af støtteelementet vedrørende 
alle former for støtte henvises der til punkt 10.6. 
49 
9. Målsætninger 
9.1. Støtteordningerne er opdelt i 19 rubrikker efter modtagergruppe og formål: 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2. Industri/servicefag 
2.1. (horisontale målsætninger) 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Miljø 
2.1.3. Små og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel/eksport 
2.1.5. Energibesparelser 
2.1.6. Generelle investeringer 
2.1.7. Bekæmpelse af arbejdsløshed } se punkt 4 
2.1.8. Uddannelsesstøtte } i bilaget 
2.1.9. Andre målsætninger 
2. Industri/servicefag 
2.2. (særlige sektorer) 
2.2.1. Stål 
2.2.2. Skibsbygning 
2.2.3. Transport 
2.2.4.1. Kul (løbende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden støtte) 
2.2.5. Andre sektorer 
3. Regionalstøtte 
3.1. Regioner, der falder ind under artikel 92, stk. 3, litra a) 
3.2. Andre regioner 
Rubrikken "andre sektorer" omfatter samtlige redningsforanstaltninger og 
større individuelle tilfælde. Rubrikken 3.1 "regionalstøtte i regioner, der 
falder ind under artikel 92, stk. 3, litra a)" omfatter for Tysklands 
vedkommende "støtte til Berlin artikel 92, stk. 2, litra c)-støtte" og 
regionalstøtte til de nye delstater. 
For kulindustriens vedkommende sondres der efter, om støtten er forbundet 
med løbende produktion (Kommissionen påpeger en sådan forbindelse i sin 
årlige meddelelse til Rådet om finansiel støtte til denne sektor). 
50 
9.2. Liste over regioner, der falder ind under artikel 92, stk. 3. litra a)(4) 
Regioner Medlemsstat 
Grækenland 
Irland 
Portugal 
Frankrig 
Italien 
Spanien 
Det Forenede Kongerige 
Tyskland } 
} hele landet 
} 
Oversøiske departementer 
Mezzogiorno 
Extremadura 
Andalucia 
Castilla-La Mancha 
Galicia 
Castilla-Leon 
Murcia 
De Kanariske Øer 
Teruel 
Ceuta-Melilla 
Nordirland 
De nye delstater 
(4) EFT nr. C 212 af 12.8.1988, s. 2-10 med senere ændringer. 
51 
Arten af de benyttede data, kilder og metoder 
til vurdering af støtteelementet 
10. Tallene repræsenterer normalt de faktiske udgifter (eller det faktiske 
indkomsttab i tilfælde af skatteudgifter)(5). Hvor disse ikke har foreligget, er 
der efter konsultation af de berørte medlemsstater benyttet 
budgetbevillinger eller beløb fra planlægningsprogrammer. Forelå der heller 
ikke sådanne tal, har Kommissionens tjenestegrene i fornødent omfang 
foretaget skøn på grundlag af oplysninger fremlagt af medlemsstaterne. 
Hvor der ikke forelå tal for 1990, har Kommissionens tjenestegrene 
ekstrapoleret tidligere tal. 
10.1. Alle tallene er indsamlet i national valuta og er blevet omregnet til ecu på 
grundlag af den årlige gennemsnitskurs, som er beregnet af De Europæiske 
Fællesskabers Statistiske Kontor. 
For så vidt angår de anvendte indikatorer er tallene for 
bruttonationalproduktet (BNP) hentet fra Eurostat og er BNP i 
markedspriser og til de aktuelle vekselkurser. Tallene for 
bruttoværditilvæksten, der er anvendt i de forskellige nøgletal, hidrører fra 
Eurostat, og er bruttoværditilvæksten i løbende markedspriser og til 
gældende vekselkurser efter branche (landbrugs-, skovbrugs- og 
fiskeriprodukter, industrivarer). Tallene for eksport inden for EU af 
industrivarer hidrører også fra Eurostat og omfatter de varer, der er opført 
under nr. 6 og 8 i SITC, rev. 3. Den civile beskæftigelse er anvendt ved 
beregningen af de forskellige nøgletal pr. beskæftiget. Der er en række 
skattelettelser, der fortsat ikke kan beregnes. Medmindre medlemsstaten 
har givet andre oplysninger, er der gået ud fra, at støtteelementet androg 
en tredjedel af bruttostøtten. Disse tilnærmelser er kun foretaget i få tilfælde 
og påvirker ikke resultaterne i større grad. 
10.2. Kommissionens tjenestegrene har fremskaffet tal for deres respektive 
sektorer efter følgende retningslinjer. Ikke alle tal er blevet efterprøvet af 
medlemsstaterne eller sammenholdt med medlemsstaternes budget af 
Kommissionens tjenestegrene. 
For landbrug og fiskeri er der anvendt de tal, som medlemsstaterne har 
afgivet efter proceduren i den resolution, som repræsentanterne for 
medlemsstaternes regeringer vedtog på Rådets 306. samling den 
20. oktober 1974, med undtagelse af Spanien, Italien og Luxembourg, hvor 
tallene delvist er baseret på langsigtede ekstrapolationer. Det skyldes, at 
de fuldstændige tal fra disse medlemsstater kun går op til henholdsvis 
1986, 1987 og 1986. 
(5) Det skal understreges, at de årlige udgifter ikke svarer til det årlige budget for en given 
støtteordning; det er nødvendigt at tage hele budgettet og de samlede udgifter i hele 
støtteperioden i betragtning for at få den korrekte størrelsesorden. 
52 
(6) 
(7) For Irlands vedkommende har der ikke siden 1989 foreligget tal, og 
skønnene er derfor baseret på ekstrapolationer af 1988-tallene. For 
Frankrigs og Danmarks vedkommende er 1992-tallene blevet ekstrapoleret. 
For fiskerisektorens vedkommende er tallene for 1989 og de følgende år 
blevet ekstrapoleret for Frankrigs, Irlands, Italiens og Nederlandenes 
vedkommende. I Tyskland og Spanien har der kun siden 1989 foreligget tal 
i faste priser, og der er siden 1990 foretaget ekstrapolation i Belgien, 
Danmark, Grækenland, Portugal og Det Forenede Kongerige er tallene for 
1991 og 1992 et resultat af ekstrapolation. 
For landbrugets vedkommende er tallene med ovennævnte undtagelser 
hentetfra medlemsstaternes opgørelse over landbrugsudgifterne. Følgende 
er blevet udskilt fra det samlede budgetudgiftsbeløb, som fremgår af 
opgørelsen: forskningsstøtte, forbedring af jordbundsforhold (dræning), de 
sociale sikringsordninger for hele denne sektor, indkomstskattelettelser og 
selektiv regionalstøtte. 
Tallene omfatter følgende: tilskud, skattelempelser, støtte finansieret ved 
parafiskale afgifter, rentegodtgørelser og en række direkte fordele, som 
staten indrømmer (f.eks. uddannelseskurser). 
I kategorien fiskeri, er lån og garantier, hvor beløbet ikke kan fastsættes, 
ikke inkluderet. 
For kuls vedkommende er tallene dem, som medlemsstaterne har afgivet 
i overensstemmelse med Kommissionens beslutning nr. 528/76/EKSF og 
2064/86/EKSF, og som er sammenfattet i Kommissionens årlige 
meddelelse til Rådet om støtte til denne sektor(6). Nye kapitaltilførsler, som 
eventuelt kan udgøre støtte, er ikke medtaget i disse tal. Offentlige 
virksomheders kontrakter om kulindkøb (f.eks. til el-produktion), som kan 
siges at indeholde et støtteelement, når priserne overstiger 
verdensmarkedspriserne, er ikke medtaget. Dér er ikke medtaget tal for 
andre energiformer, med undtagelse af støtte til energibesparende 
foranstaltninger og alternativ (vedvarende) energi(7). Der er en undersøgelse 
i gang af støtte til andre energiformer, bl.a. elektricitet inden for rammerne 
af det indre marked for energi. 
For transport er tallene dem, som afgives af medlemsstaterne i henhold til 
forordning nr. 1107/70, og som årligt sammenfattes i Kommissionens 
rapport til Det Rådgivende Udvalg for Støtte til Transport. Disse 
forordninger omfatter kun jernbaner og indre vandveje. Særskilt er der 
derudover anført støtte til jernbaner på grundlag af forordning nr. 1191/69 
og 1192/69 vedrørende henholdsvis opretholdelsen af forpligtelser til 
Tallene er opdelt i støtte til løbende produktion og støtte, som ikke vedrører løbende 
produktion (dvs. særlige sociale foranstaltninger til fordel for minearbejdere og støtte til 
dækning af overtagne forpligtelser). 
Støtten til fremme af alternative energikilder er ofte medtaget under energibesparelser. For 
kerneenergi henvises der til punkt 11.4 i bilaget. 
53 
offentlig tjeneste og normaliseringen af jernbanevirksomhedernes 
regnskaber, som følge af de særlige byrder, der pålægges jernbanerne. 
Hvad angår de andre transportformer er tallene som følge af manglende 
oplysninger ufuldstændige og sporadiske og er ikke medtaget. Der opgives 
ingen specielle tal for støtte til lokal transport. Eventuelle tal for statsstøtte 
til luftfartssektoren vil blive medtaget, så snart resultaterne af 
Kommissionens undersøgelse af denne brancheforeligger. Støtte til havne, 
med hensyn til hvilke proceduren i EF-traktatens artikel 93 var blevet indledt 
(og siden afsluttet), er medtaget. 
10.3. Industri 
Støttetallene vedrørende industrien og servicesektoren er hovedsagelig 
hentet fra anmeldelser foretagei. af medlemsstaterne i henhold til artikel 93. 
Endvidere fra gennemførelsesrapporter, der er indsendt til Kommissionen 
og fra nationale publikationer vedrørende ydelse af støtte, nationale 
udgiftsregnskaber og budgetforslag. Der er også benyttet opgørelser og 
andre undersøgelser. 
10.4. Stå! 
Tallene i denne undersøgelse er indsamlet fra indberetninger fra 
medlemsstaterne. De viser beløbet af den til virksomhederne udbetalte 
støtte. 
10.5. Skatteudgifter 
OECD-definitionen af skatteudgifter er benyttet som udgangspunkt. 
"En skatteudgift defineres sædvanligvis som en udgift, der udgør en 
afgivelse fra den gængse skattestruktur eller standardskattestrukturen, 
hvorved en særlig type aktiviteter eller grupper af skatteydere opnår en 
favorabel skattebehandling". 
Skattelempelser i visse udviklingsområder (dvs. til kun en del af 
skattemyndighedens ressort) betragtes f.eks. som skatteudgifter, medens 
skattesatsstrukturen i indkomstskatteordningen betragtes som en 
integrerende del af standardskattesystemet. 
I visse tilfælde ligger sådanne afvigelser fra standardsystemet imidlertid på 
grænsen mellem støtte i den i EF-traktatens artikel 92, stk. 1, anvendte 
betydning og generelle foranstaltninger. Der skal gøres en indsats for at 
klarlægge dette "grå område". Tallene er hentet fra forskellige offentliggjorte 
rapporter i en række medlemsstater (Tyskland, Frankrig, Belgien og Det 
Forenede Kongerige). På grund af disse problemer er det muligt, at 
undersøgelsen endnu ikke omfatter al støtte ydet i form af skatteudgifter, 
særlig i lande, som ikke offentliggør rapporter herom. 
54 
10.6. Metoder til vurdering af støtteelementet 
10.6.1. For at kunne analysere de forskellige støtteordninger på et 
fuldstændigt sammenligneligt grundlag er det nødvendigt at forsøge 
at reducere dem til en fællesnævner - nemlig det 
subventionselement, de indeholder. Til dette formål har man fulgt de 
metoder, som Kommissionen i øjeblikket benytter ved sin kontrol 
med statsstøtte. Disse metoder indgår alle i Kommissionens officielle 
politik, og den tekniske side af dem er blevet drøftet med 
medlemsstaterne. De fleste af metoderne er offentliggjort, og der 
henvises i så fald til de relevante publikationer. 
10.6.2. Grundlaget for vurderingen af støtteelementet er den fælles 
vurderingsmetode, der benyttes ved beregningen af 
nettosubventionsækvivalenten af statsstøtte (den seneste ajourførte 
udgave findes i bilaget til Kommissionens meddelelse vedrørende 
regionalstøtteordninger, EFT C 31 af 3.2.1979, se også Rådets 
resolution af 20.10.1971, EFT C 111 af 4.11.1971). 
Støttemodtagelse vil naturligvis kunne ændre visse støttemodtageres 
skattetilsvar. Når der tages hensyn til fradragene ved beskatningen 
af overskud og det tab, nogle selskaber lider, er den faktiske skat, 
som virksomhederne generelt betaler, i realiteten meget mindre end 
den teoretiske maksimumssats. Man skønner derfor, at de resultater, 
der opnås uden hensyntagen til beskatning, ligger nærmere 
virkeligheden, end hvis den teoretiske maksimumssats var blevet 
benyttet. Fællesnævneren er derfor subventionsækvivalenten og ikke 
nettosubventionsækvivalenten. Det skal bemærkes, at 
medlemsstaternes rangfølge (f.eks. med hensyn til % af BNP) ikke 
påvirkes af, at der ikke tages hensyn til skattens virkninger. 
Den metode, der er anvendt for forskellige støtteforanstaltninger 
10.6.3. Gruppe A - tilskud, fritagelse for sociale byrder osv. 
Det er ikke nødvendigt at beregne støtteelementet, fordi denne 
gruppe omfatter alle de interventioner, som kan betragtes som 
subvention eller subventionsækvivalente. 
10.6.4. Gruppe B - kapitalinteresser (herunder konvertering af gæld) 
Sådanne interventioner er ifølge Kommissionens faste praksis støtte, 
når en privat investor, der opererer på normale markedsvilkår, ikke 
ville have foretaget den pågældende investering. Se Kommissionens 
meddelelse om anvendelsen af ËF-traktatens artikel 92 og 93 og af 
artikel 5 i Kommissionens direktiv 80/723/EØF på offentlige 
virksomheder i fremstillingssektoren, EFT nr. C 273 af 18.10.1991, 
55 
s. 2(8). Metoden bygger på en beregning af den fordel, 
støttemodtageren opnår. 
For så vidt angår kapitaltilførsler til statslige holdingselskaber, 
undersøgte man hvert enkelt selskabs samlede resultat og 
støtteelementet defineret som de beløb, der er nødvendige til 
dækning af tilbagevendende driftstab. 
10.6.5. Gruppe C - bløde lån og skatteudsættelse 
I overensstemmelse med den fælles metode til vurdering af støtte 
tilbagediskonteres den fordel, som en virksomhed har opnået i en 
given periode i form af bløde lån og skatteudsættelse, til nutidsværdi. 
Den anvendte rente er "referencerenten", som udgør den rente, til 
hvilken virksomheder kan låne på normale markedsvilkår. 
Kommissionen har fastsat, hvilken rente der skal være 
referencerentesats for hver enkelt medlemsstat (jf. punkt 14 i den 
fælles vurderingsmetode). Støtteelementet i et blødt lån i et givet år 
er således differencen mellem referencerenten og den rente, til 
hvilken staten har givet lånet, ganget med lånebeløbet. 
Ved ansvarlig lånekapital og lån har man på grund af det meget 
store antal enkeltsager skønnet, at støtteelementet var lig med 
statens faktiske nettoomkostninger. Nettoomkostningerne blev 
beregnet som forskellen mellem det afkast, staten faktisk modtog af 
den ansvarlige lånekapital, og referencesatsen. 
10.6.6. Gruppe D - Beløb omfattet af garantiordninger 
For lån, der ydes i henhold til valutakurssikringsordninger, beregnes 
støtteelementet, som om lånet var et blødt lån i den valuta, som 
sikres mod valutakursudsving. Subsidiet udgøres af differencen 
mellem referencekursen for den valuta, som er dækket af garantien, 
og lånerenten minus garantiomkostninger. Formålet er således at 
beregne den fordel, som modtageren har af ordningen(9). Hvad angår 
gængse låne-/eksportgarantiordninger er det på grund af det meget 
store antal tilfælde normalt umuligt at se på hver enkelt garanti og 
fastslå, hvilken pris modtageren normalt skulle have betalt for en 
sådan garanti. Man er derfor gået ud fra de samlede 
nettoomkostninger for staten ved sådanne ordninger (dvs. 
differencen mellem omkostningerne ved garantier, som staten 
indfrier, og et eventuelt provenu af gebyrer for sikkerhedsstillelsen), 
undtagen i større enkelttilfælde eller inden for visse sektorer, hvor 
værdien af garantien kan beregnes på grundlag af værdien for 
modtageren(10). 
(8) 
(9) 
(10) Se også "anvendelsen af EF-traktatens artikel 92 og 93 på offentlige myndigheders 
erhvervelse af kapitalinteresser i virksomheder", EF-Bulletin 9-1984; endvidere "beregning 
af støtteelementet i statens erhvervelse af andele i selskabskapital" - IV/45/87 - Serien 
vedrørende udviklingen i koncentrationen og konkurrencen: samling: arbejdsdokument 
1987. 
Når disse oplysninger ikke foreligger, anses statens samlede tab som tilnærmelsesvis 
svarende til støtteelementet. 
Dette har været Kommissionefis politik for garantier inden for stålindustrien og 
56 
10.7. Der opgives ganske vist tal for offentligt ejede kreditinstitutters 
långivning eller garantistillelse, når en sådan anses for at være 
støtte, men det er meget vanskeligere at identificere og kvantificere 
sådanne interventioner end andre støtteformer, fordi de i kraft af 
deres beskaffenhed er mindre gennemsigtige. For at undgå enhver 
form for uberettiget diskrimination i behandlingen af støtte på disse 
områder, skal der gøres en yderligere indsats for at identificere og 
kvantificere denne støtte. 
skibsbygningsindustrien samt vedrørende foranstaltninger til redning af virksomheder. 
57 
IV. Særlige problemer 
11- Forskning og udvikling (F&U) 
111. F&U-ordninger 
Tallene omfatter kun statsfinansiering af F&U-programmer "uden for 
murene", som gennemføres af nationaliserede eller private virksomheder, 
og de er klassificeret under A1A(11). I betragtning af de benyttede kilders 
globale karakter har det ikke altid været muligt at udelukke visse elementer 
af offentligt indkøb fra udgifterne til aktiviteter "uden for murene" (f.eks. 
F&U-kontrakter). Fordi der kun er medtaget direkte finansiering af F&U, 
skønner man, at tallene er lavt sat (F&U-kontrakter og offentlig forskning -
se 11.2 og 11.3 nedenfor - er ikke medtaget, fordi det ikke har været muligt 
at kvantificere støtteelementet i sådanne interventioner). 
11.2. F&U-kontrakter 
Tallene for forsknings- og udviklingskontrakter er ikke medtaget i tallene, 
fordi støtteelementet ofte ikke kan kvantificeres på nuværende tidspunkt. 
Desuden giver kilderne ikke mulighed for at udskille forsknings- og 
udviklingskontrakter, der især har militære formål, eller at vurdere 
virkningerne for markedet af sådanne kontrakter(12). 
11.3. Offentlig forskning 
Der opgives ingen tal for det eventuelle støtteelement i statens finansiering 
"inden for murene" af offentlige forskningsinstitutter eller af forskning på 
højere læreanstalter. Denne udeladelse kan eventuelt have vigtige 
konsekvenser for visse sektorer, hvor staten eller halvoffentlige organer 
gennemfører F&U i stor målestok, som kan have kommercielle 
følgevirkninger(13). 
11.4. Kerneenergi 
Medlemsstaterne yder støtte til kerneenergisektoren gennem deres 
offentlige virksomheder eller F&U-finansiering (hovedsagelig i form af F&U-
kontrakter og offentlig forskning). Kun enkelte af disse tilfælde af direkte 
finansiering har kunnet medtages i tallene for F&U (2.1.1). Tallene 
vedrørende kerneenergi er sat lavt, fordi de ikke omfatter F&U-kontrakter 
og offentlig forskning, idet støtteelementet i sådanne foranstaltninger er 
vanskeligt at kvantificere. 
(12) 
(13) Fremskyndet afskrivning af F&U-udstyr betragtes ikke som støtte. 
Se EU-rammebestemmelseme for støtte til forskning og udvikling, EFT C 83 af 11.4.1986, 
punkt 9.2. 
Se EU-rammebestemmelseme for støtte til forskning og udvikling, punkt 9.1. 
58 
12. Transport i Luxembourg 
Tallene vedrørende transport er højere for Luxembourg end for de øvrige 
medlemsstater. Dette skyldes hovedsagelig de særlig store udbetalinger til 
pensioner til tidligere ansatte ved jernbanerne. Der foreligger ikke yderligere 
enkeltheder. 
13. Turisme og levnedsmiddelindustrien 
På grund af manglende oplysninger vedrørende disse to sektorer er de 
data, der er medtaget i undersøgelsen, sandsynligvis ufuldstændige. 
14. Erhvervsuddannelse og ledighed 
Det er ikke altid helt klart, om skatteordninger eller sociale foranstaltninger 
er støtte eller er et sammenhængende og integrerende led i skattesystemet 
og de sociale sikringsordninger. Endvidere findes der i de forskellige 
medlemsstater ordninger, der skal fremme eller lette almen 
erhvervsuddannelse eller beskæftigelse af grupper af socialt dårligt stillede 
arbejdstagere. I det omfang sådanne ordninger ikke tager sigte på bestemte 
industrier og står til rådighed for hele økonomien og dermed i virkeligheden 
er et led i de almindelige beskæftigelsesordninger, betragtes de ikke som 
statsstøtte. Kommissionen har ganske vist behandlet en række 
uddannelses- og beskæftigelsesordninger som statsstøtte, men det er ikke 
alle medlemsstaternes foranstaltninger på disse områder, der indtil videre 
er blevet undersøgt i enkeltheder. For at tallene skal være sammen­
lignelige, er der ikke foretaget nogen analyse i denne rapport, og man 
afventer færdiggørelsen af den detaljerede undersøgelse. 
59 
BILAG II 
STATISTISK BILAG 
Det tekniske bilag indeholder en redegørelse for de anvendte metoder. 
Tabel A1 
Tabel A2 
Tabel A3 
Tabel A4 
Tabel A5/1-12 Statsstøtte til industrien. Årlige støtteelementer 1988-1992 i 
løbende priser og nationale valutaer. 
Statsstøtte til industrien. Årlige støtteelementer 1988-1992 i 
løbende priser og ECU. 
Tysk Statsstøtte til de nye delstater. Årligt gennemsnit 1990-
1992 i ECU. 
Statsstøtte til industrien og EU-fonde pr. beskæftiget. Årligt 
gennemsnit 1990-1992 pr. beskæftiget i ECU. 
Samlet statsstøtte i hver enkelt medlemsstat Det 
gennemsnitlige støtteelement pr. år 1990-1992 i ECU. 
60 
Tabel A1 
Statsstøtte til industrien i løbende priser 1988-1992 
I mio. national valuta 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
EUR 12 (ECU) 1988 
52024,45 
2874,12 
16268,65 
260499,93 
579726,74 
52026,48 
293,90 
14466,68 
1673,36 
2627,48 
31043,45 
2621,45 
37690,51 1989 
49097,40 
2895,14 
16680,26 
183218,43 
197682,64 
39112,85 
271,72 
10750,78 
2295,17 
2375,09 
146882,86 
2162,24 
30253,57 1990 
51748,83 
2521,35 
22384,67 
221903,74 
254435,55 
35304,92 
282,81 
23947,68 
2192,45 
2715,24 
132123,51 
2410,20 
42059,47 1991 
49104,19 
2716,67 
26269,86 
213410,97 
148014,82 
29046,19 
200,38 
17072,75 
2443,30 
1773,64 
51761,55 
1851,80 
35734,15 1992 
40560,70 
2673,34 
24708,73 
258585,02 
122946,98 
40131,89 
222,84 
17082,39 
2648,30 
1920,48 
73058,63 
1448,45 
35672,55 
61 
Tabel A2 
Statsstøtte til industrien i løbende priser 1988-1992 
I mio. ECU 
1988 1989 1990 1991 1992 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 1243,99 
361,46 
7842,58 
1554,52 
4213,10 
7393,87 
378,90 
9410,26 
38,53 
1125,37 
182,55 
3945,38 1131,78 
359,68 
8057,51 
1024,48 
1515,90 
5568,56 
349,78 
7117,51 
52,91 
1017,05 
847,01 
3211.39 1219,77 
320,93 
10908,13 
1101,74 
1967,55 
5106,18 
368,35 
15734,97 
51,68 
1174,34 
729,53 
3376,32 1162,97 
343,51 
12809,82 
947,58 
1152,14 
4165,32 
260,97 
11135,08 
57,87 
767,49 
289,80 
2641,61 975,14 
342,31 
12229,75 
1046,98 
927,81 
5859,69 
292,93 
10708,02 
63,67 
844,20 
418,20 
1963,85 
EUR 12 (ECU) 37690,51 30253,57 42059,47 35734.15 35672.55 
62 
Tabel A3 
Tysk statsstøtte til de nye delstater - årligt gennemsnit 1990-1992 
Tilskud 
Skattelettelser 
Kapitalinteresser 
Bløde lån 
Skatteudsættelser 
Garantier 
I ALT I mio. ECU 
2875,52 
391,80 
0,00 
714,97 
0,00 
866,37 
4848,66 I procent 
59,31 
8,08 
0,00 
14,75 
0,00 
17,87 
100,00 I procent af samlet 
støtte 
24,00 
3,27 
0,00 
5,97 
0,00 
7,23 
40.46 
I årene 1990-1992 blev der årligt ydet en gennemsnitlig støtte på 4,849 mia. ECU til de 
nye delstater. Dette udgør 40,5% af den samlede tyske industristøtte. Stigningen i den 
samlede tyske støtte som følge af støtten til de nye delstater er i nogen grad blevet 
opvejet af et fald i støtten til Berlin og områder under artikel 92, stk. 2, litra c). 
Størstedelen af støtten til de nye delstater er tilskud (59,3%), fulgt af garantier (17,5%), 
rentegodtgørelser (14,75%) og skatteudsættelser (8,1%). 
63 
Tabel A4 
Statsstøtte til industrien og EU-fonde pr. beskæftiget 
Gennemsnit 1990-1992 
4000 
3000 
o 
LU 
O O 
o 2000 
1000 
E P D 
Støtte til ind. (bortset fra reg.støtte) 
Regionalfond NL 
i Regionalstøtte 
i Socialfond EUR 12 
Fællesskabets fonde er af afgørende betydning for at sikre samhørighed. I de fire 
fattigste medlemsstater udgør bidrag fra henholdsvis Regional- og Socialfonden 
fra 32% (Grækenland) til 61% (Irland) af den samlede støtte pr. beskæftiget 
udtrykt som den nationale industristøtte og overførsler fra Regionalfonden og 
Socialfonden, hvorimod gennemsnittet i Fællesskabet kun er på 14%. 
64 
Tabel A5/1 
0> 
V) BELGIEN 
Statsstøtte i alt - årligt gennemsnit 1990 -1992 
SEKTORER/FORMÅL 
1.1. 
1.2. Landbrug 
Fiskeri 
2.1. 
2.1.1. 
2.1.2. 
2.1.3. 
2.1.4. 
2.1.5. 
2.1.6. 
2.1.9. 
~22. 
2.2.1. 
2.2.2. 
2.2.3. 
2.2.4.1. 
2.2.4.2. 
2.2.5. 
~3^ 
3.1. 
3.2. 
3.3. Industri/servicefag (horisontale målsætn.) 
F&U 
Miljø 
Små og mellemstore virksomheder 
Handel/eksport 
Energibesparelse 
Generelle investeringer 
Andre målsætninger 
Industri/servicefag (særlige sektorer) 
Stål 
Skibsbygning 
Transport 
heraf forord. 1191/69 og 1192/69 
Kul (løbende produktion) 
Kul (anden støtte) 
Andre sektorer 
Regionalstøtte 
Regioner under art. 92, 3, c) 
Regioner under art. 92, 3, a) 
Tyskland: Zonenrandgebiete/Berlin A1A 
253.527 
1.233 
"373^307 
63.407 
0.000 
173.174 
14.379 
0.000 
122.348 
0.000 
2248i565~ 
0.000 
14.267 . 
1374.129 
1059.532: 
60.900; 
791.100 
8.170 
166.984 
166.984 
0.000 
0.000 mio. ECU 
A2A B1A C1A C2A D1A 
0.000 
0.000 
340.187 
78.015 
0.000 
115.600 
0.000 
77.372 
3.960 
65.241 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 o.ooo : 
o.ooo ! 0.000 
0.000 TOTAL 
"2531527 
1.233 
0.590 
0.590 
0.000 
0.000 12.507 
0.000 
0.000 
0.220 
0.000 
0.000 
0.000 
12.286 102.803 
3.285 
0.000 
4.792 
94.726 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 85.657 
0.000 
0.000 
0.000 
74.007 
0.000 
11.651 
0.000 914.462 
144.706 
0.000 
293.786 
183.112 
77.372 
137.958 
77.527 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 1.322 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
1.322 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 2249.887 j 
0.0001 
14.267 
1374.129; 
1059.532| 
60.900 ; 
791.100 
9.492 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 13.497 
13.497 
0.000 
0.000 181.071 
181.071 
0.000 
0.000 
TOTAL (1+2 + 3) 3043.617! 340.777! 12.5071 104.125 0.000 99.154: 3600.180 
Tabel A5/2 DANMARK 
Statsstøtte i alt - årligt gennemsnit 1990 -1992 
i mio. ECU 
SEKTORER/FORMÅL A1A A2A B1A C1A C2A i D1A TOTAL ! 
i , : : ! : l 
1.1. Landbrug 188.336 0.000 0.000 0.000 i 0.0001 0.000 188.336' 
1.2. Fiskeri 12.967 0.000 0.000 ! 0.000 ! 0.000 ! 0.000 12.967 ! 
~~2A. Industri/servicefag (horisontale målsætn.) 173.584 14.647 0.000 13.584 i 0.000 ; 27.748 229.5631 
2.1.1. F&U 88.349 14.647 0.000 0.000 0.000^ 0.000 102.996 ! 
2.1.2. Miljø 25.687 0.000 0.000 0.000j 0.000 i 25.687 51.3731 
2.1.3. Små og mellemstore virksomheder 0.000 0.000 0.000 4.584: 0.000 ; 0.000 4.584 
2.1.4. Handel/eksport 18.389 0.000 0.000 5.818 0.000! 2.061 | 26.269 
2.1.5. Energibesparelse 34.757 0.000 0.000 i 3.181 0.000I 0.000 37.938 
2.1.6. Generelle investeringer 0.000 0.000 0.000- 0.000; 0.000^ 0.000 0.000 
2.1.9. Andre målsætninger 6.402 0.000 0.000 0.000 0.000 0.000 6.402 
~~22. Industri/servicefag (særlige sektorer) I 615.740 0.000 0.000 ; 0.000 ! 0.000 0.256 615.996 
2.2.1. Stål 0.000 0.000 0.000 0.000 0.000 0.000 0.000 
2.2.2. Skibsbygning 79.567 0.000 0.000 0.000 0.000 0.0001 79.567 
2.2.3. Transport 515.923 0.000 0.000 0.000 0.000 0.000 515.923 
heraf forord. 1191/69 og 1192/69 331.0471 0.000! 0.000 0.000 0.000 0.000 331.047' 
2.2.4.1. Kul (løbende produktion) 0.000 i 0.000 ; 0.000 0.000 0.000 0.000 0.000 j 
2.2.4.2. Kul (anden støtte) 0.0001 0.0001 0.000 [ 0.000 0.000 0.000 0.0001 
2.2.5. Andre sektorer 20.250! 0.0001 0.000 0.000 0.000 0.256 20.506 ! 
~3. Regionalstøtte ~ 5.948 0.000 ; 0.000 0.000 0.000 0.000 5.948 
3.1. Regioner under art. 92,3, c) 5.948 0.000 0.000 0.000 0.000 0.000 5.948 
3.2. Regioner under art. 92,3, a) 0.000 0.000 0.000! 0.000, 0.000, 0.000: 0.000 
3.3. Tyskland: Zonenrandgebiete/Berlin 0.000 0.000 0.000; 0.000; 0.000 ' 0.000 i 0.000 
TOTAL (1+2 + 3) 996.575 14.647 0.000! 13.584 i 0.000 28.004! 1052.810 
' ! ! 
Tabel A5/3 TYSKLAND 
Statsstøtte i alt - årligt gennemsnit 1990 -1992 
1.1. 
1.2. mio. ECU 
SEKTORER/FORMÅL A1A A2A B1A C1A C2A D1A TOTAL 
Landbrug 
Fiskeri 3460.504 
16.632 0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 o.ooo : 
o.ooo! 3460.504 
16.632 
2.1. Industri/servicefag (horisontale målsætn.) 1364.391 
2.1.1. F&U 956.188 
2.1.2. Miljø 85.880 
2.1.3. Små og mellemstore virksomheder 145.472 
2.1.4. Handel/eksport 5.283 
2.1.5. Energibesparelse 110.008 
2.1.6. Generelle investeringer 30.308 
2.1.9. Andre målsætninger ' 31.251 727.851 
105.602 
0.000 
94.805 
97.816 
110.930 
0.000 
318.698 1.081 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
1.081 332.925 
12.899 
29.417 
187.417 
0.000 
1.682 
0.000 
101.511 24.439 
0.000 
0.000 
24.439 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 56.161 ! 
0.000; 
0.000 i 
14.725! 
0.000 | 
0.000 ! 
0.000 
41.436 2506.848 
1074.689! 
115.297! 
466.858 i 
103.099! 
222.620 ! 
30.308 ! 
493.977 ! 
2.2. Industri/servicefag (særlige sektorer) 
2.2.1. Stål 
2.2.2. Skibsbygning 
2.2.3. Transport 
heraf forord. 1191/69 og 1192/69 
2.2.4.1. Kul (løbende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden støtte) 
2.2.5. Andre sektorer 16151.678! 
0.000! 
204.689 i 
6357.271 ! 
4652.837 i 
4525.633 i 
4514.399: 
549.686 140.733 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
140.733 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 12.445 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
12.445 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000; 
0.000: 
0.000 | 
o.ooo! 
0.000 ! 
0.000 | 
0.000! 
0.000 16304.856 
0.000 
204.689 
6357.271 
4652.837 
4525.633 
4514.399 
702.864 
3. Regionalstøtte 
3.1. Regioner under art. 92, 3, c) 
3.2. Regioner under art. 92, 3, a) 
3.3. Tyskland: Zonenrandgebiete/Berlin 3232.820! 3680.456 
484.579 
2697.485 
50.756 145.903 
73.106 
3461.446 0.000 640.191 148.477! 866.219! 8568.162 
0.000 15.624 O.OOO! 0.0001 646.106 
0.000: 621.865; 0.000! 866.2191 4258.675 
0.000 2.702! 148.477! 0.000! 3663.381 
TOTAL (1+2 + 3) 24226.025! 4549.040 1.081 985.561 i 172.9161 922.380 ! 30857.002 ! 
Tabel A5/4 GRÆKENLAND 
Statsstøtte i alt - årligt gennemsnit 1990 -1992 
i mio. ECU 
SEKTORER/FORMÅL 
2.1. 
2.1.1. 
2.1.2. 
2.1.3. 
2.1.4. 
2.1.5. 
2.1.6. 
2.1.9. Industri/servicefag (horisontale målsætn.) 
F&U 
Miljø 
Små og mellemstore virksomheder 
Handel/eksport 
Energibesparelse 
Generelle investeringer 
Andre målsætninger 285.994 
13.482 
0.108 
0.000 
38.545 
1.069 
0.000 
232.790 114.705 
0.000 
0.000 i 
8.059! 
73.016! 
0.000! 
33.629 ! 
O.OOO! 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 118.345 
0.107 
0.518 
117.218 
0.488 
0.014 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 136.778 
0.000 
0.000 
0.000 
43.357 
0.000 
0.000 
93.422 655.822 
13.589 
0.626 
125.277 
155.406 
1.083 
33.629 
326.212 
0> 
oO! 2.2. Industri/servicefag (særlige sektorer) 
2.2.1. Stål 
2.2.2. Skibsbygning 
2.2.3. Transport 
heraf forord. 1191/69 og 1192/69 
2.2.4.1. Kul (løbende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden støtte) 
2.2.5. Andre sektorer 218.622 
0.263 
3.267 
170.599 
4.247 
0.000 
0.000 
44.494 16.555 
2.239 
0.000 
0.000 
1.811 
0.000 
0.000 
14.316 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.029 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.029 0.000 
0.000! 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0,000 
0.000 
3. Regionalstøtte 
3.1. Regioner under art. 92, 3, c) 
3.2. Regioner under art. 92, 3, a) 
3.3. Tyskland: Zonenrandgebiete/Berlin 231.178 
0.000 
231.178 
0.000 65.951 
0.000 
65.951 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 14.544 
0.000 
14.544 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
TOTAL (1+2 + 3) 740.021! 197.211 0.000 132.919 0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 235.207 
2.502 
3.267 
170.599 
6.058 
0.000 
0.000 
58.840 l 
311.673 
0.000 
311.673 
0.000 
136.778 1206.929 
Tabel A5/5 SPANIEN 
Statsstøtte i alt - årligt gennemsnit 1990 -1992 
i mio. ECU 
SEKTORER/FORMÅL A1A A2A B1A C1A C2A 
1.1. 
1.2. Landbrug 
Fiskeri 217.933 
73.700 D1A TOTAL 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 217.933 
73.700 
2.1. Industri/servicefag (horisontale målsætn.) 423.115 
2.1.1. F&U 101.996 
2.1.2. Miljø 41.911 
2.1.3. Små og mellemstore virksomheder 83.752 
2.1.4. Handel/eksport 0.000 
2.1.5. Energibesparelse 32.868 
2.1.6. Generelle investeringer 44.498 
2.1.9. Andre målsætninger i 118.090 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 7.753 
0.000 
0.000 
4.230 
0.000 
0.213 
2.346 
0.965 200.619 
131.640 
0.191 
48.750 
10.799 
0.000 
0.000 
9.240 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 34.452 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
34.452 
0.000 665.939 
233.636 
42.101 
136.732 
10.799 
33.081 
81.296 
128.294 
i 2.2. Industri/servicefag (særlige sektorer) ; 4163.445 
GN 2.2.1. Stål 6.367 
{^o; 2.2.2. Skibsbygning 160.800 
2.2.3. Transport 2257.367 
heraf forord. 1191/69 og 1192/69 346.443 
2.2.4.1. Kul (løbende produktion) 543.300 
2.2.4.2. Kul (anden støtte) 939.033 
2.2.5. Andre sektorer 256.578 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 19.838 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
19.838 17.686 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
17.686 0.000 
0.000 
o.ooo! 
0.000! 
0.000! 
0.000 I 
0.000! 
0.000 ! 5.031 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
5.031 4206.001 
6.367 
160.800 
2257.367 
346.443 
543.300 
939.033 
299.134 
3. Regionalstøtte 212.266 
3.1. Regioner under art. 92, 3, c) 34.267 
3.2. Regioner under art. 92, 3, a) | 177.999 
3.3. Tyskland: Zonenrandgebiete/Berlin ! 0.000 2.306 ! 
0.000 ! 
2.306 i 
0.000 i 0.000 
0.000 
0.000 
0.000! 2.356 
0.000 
2.356 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
TOTAL (1+2 + 3) 5090.460 2.306 27.591 220.662 0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 216.929 
34.267 
182.662 
0.000 
39.483! 5380.502 
Tabel A5/6 
1.1. 
1.2. SEKTORER/FORMÅL 
Landbrug 
Fiskeri FRANKRIG 
Statsstøtte i alt - årligt gennemsnit 1990 -1992 
mio. ECU 
A1A A2A B1A C1A C2A D1A TOTAL 
4151.476 
38.700 0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 4151.476 
38.700 
0 2.1. 
2.1.1. 
2.1.2. 
,1.3. 
.1.4. 
1.5. 
1.6. 
.1.9. Industri/servicefag (horisontale målsætn.) ' 809.6671 1001.675 0.000 431.897 ; 79.3761 1256.285 
F&U 615.1861 611.852 0.000 147.392! 0.434! 0.000 
Miljø 22.1681 0.000 0.000 0.000; 0.000| 0.000 
Små og mellemstore virksomheder 117.354! 389.822 0.000 50.138! 9.158: 2.714 
Handel/eksport 4.542 \ 0.000 0.000 224.972 i 69.784! 1223.572 
Energibesparelse j 33.401 | 0.000 0.000 0.000! 0.000 j 0.000 
Generelle investeringer ! 16.582 j 0.000 0.000 9.395 i 0.000! 29.999 
Andre målsætninger i 0.434; 0.000 0.000 0.0001 0.000 ! 0.000 
2.2. 
2.2.1. 
2.2.2. 
2.2.3. 
2.2.4.1. 
2.2.4.2. 
2.2.5. 
3. 
3.1. 
3.2. 
3.3. Industri/servicefag (særlige sektorer) 
Stål 
Skibsbygning 
Transport 
heraf forord. 1191/69 og 1192/69 
Kul (løbende produktion) 
Kul (anden støtte) 
Andre sektorer 
Regionalstøtte 
Regioner under art. 92, 3, c) 
Regioner under art. 92, 3, a) 
Tyskland: Zonenrandgebiete/Berlin 9002.725 
0.000 
62.833 
5407.266 
3281.309 
172.800 
2880.266 
479.561 
"T94T454 
188.877 
5.577 
0.000 14.943 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
14.943 
378.923 
145.603 
233.320 
0.000 253.835 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
253.835 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 25.277! 
0.000 ' 
0.000 
0.000; 
0.000 ! 
0.000 
0.000 
25.277 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 55.002 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
55.002 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 3578.901 
1374.864; 
22.168 | 
569.187! 
1522.869 
33.401 | 
55.976 | 
0.434 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 9351.782 
0.000 
62.833 
5407.266 
3281.309 
172.800 
2880.266 
828.617 
0.000 
0.000 ! 
0.000 i 
O.OOO' 573.377 
334.480 
238.897 
0.000 
TOTAL (1+2 + 3) 14197.023! 1395.540 253.835 457.174; 134.378! 1256.285117694.236 
Tabel A5/7 IRLAND 
Statsstøtte i alt - årligt gennemsnit 1990 -1992 
i mio. ECU 
1.1. 
1.2. 
2.1. 
2.1.1. 
2.1.2. 
2.1.3. 
2.1.4. 
2.1.5. 
2.1.6. 
2.1.9. 
2.2. 
2.2.1. 
2.2.2. 
2.2.3. 
2.2.4.1 
2.2.4.2 
2.2.5. 
3. 
3.1. 
3.2. 
3.3. SEKTORER/FORMAL 
Landbrug 
Fiskeri i 
Industri/servicefag (horisontale målsætn.) ; 
F&U 
Miljø 
Små og mellemstore virksomheder j 
Handel/eksport ! 
Energibesparelse ' 
Generelle investeringer 
Andre målsætninger 
Industri/servicefag (særlige sektorer) 
Stål 
Skibsbygning 
Transport 
heraf forord. 1191/69 og 1192/69 
Kul (løbende produktion) 
Kul (anden støtte) 
Andre sektorer 
Regionalstøtte 
Regioner under art. 92, 3, c) 
Regioner under art. 92, 3, a) ; 
Tyskland: Zonenrandgebiete/Berlin 
TOTAL (1+2 + 3) ! A1A 
120.199 
10.802 . 
41.779 
12.106 
0.000 
17.684^ 
11.987 
0.001 
0.000 
0.000 
126.347 
0.000 
0.000 
126.347 
68.336 
0.000 
0.000 
0.000 
165.519 
0.000 
165.519 
0.000 > 
464.645 i A2A ! 
0.000! 
0.000 ! 
43.416; 
0.000 
0.000 i 
0.000 ; 
43.416! 
0.000 
0.000 i 
0.000 ; 
0.000 i 
0.000 ; 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
31.266 
0.000 
31.266 ; 
0.000 
74.682 i 
i B1A ! 
0.000! 
o.ooo! 
0.0001 
o.ooo! 
0.000 I 
0.000 I 
0.000 j 
0.000! 
0.000 I 
0.000; 
0.000 i 
0.000! 
o.ooo1 
0.000! 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
15.866 
o.ooo; 
15.866! 
0.000! 
15.866 | 
i C1A 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 C2A 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 D1A 
0.000 
0.000 
9.014 
0.000 
0.000 
2.649 
6.365 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.557 
0.000 
0.557 
0.000 
9.571 TOTAL 
120.199 
10.802 
94.208 
12.106 
0.000! 
20.333 j 
61.768! 
0.001 
0.000 
0.000 : 
126.347 
0.000 
0.000 
126.347 
68.336 
0.000 : 
0.000 
0.000 
213.208! 
0.000 j 
213.208! 
0.000! 
i 
564.7641 
i 
i 
Tabel A5/8 ITALIEN 
Statsstøtte i alt - årligt gennemsnit 1990 -1992 
mio. ECU 
SEKTORER/FORMÅL A1A A2A B1A C1A C2A D1A TOTAL 
1.1. 
1.2. Landbrug 
Fiskeri 3929.43 
109.37 0.00 
0.00 0.00 
0.00 0.00 
0.00 0.00 
0.00 
2.1. Industri/servicefag (horisontale målsætn.) 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Miljø 
2.1.3. Små og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel/eksport 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6; Generelle investeringer 
2.1.9. Andre målsætninger 2755.09 
283.25 
6.45 
955.44 
438.35 
299.52 
210.60 
561.48 0.00! 
0.00 i 
0.00 | 
0.00! 
0.00! 
0.00! 
o.oo ! 
o.ooi 542.71 
0.00 
0.00 
0.00 
542.71 
0.00 
0.00 
0.00 265.11 
108.90; 
0.00; 
80.44 I 
61.23 j 
o.ooi 
6.95J 
7.59 i 0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
2.2. Industri/servicefag (særlige sektorer) 
2.2.1. Stål 
2.2.2. Skibsbygning 
2.2.3. Transport 
heraf forord. 1191/69 og 1192/69 
2.2.4.1. Kul (løbende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden støtte) 
2.2.5. Andre sektorer 9907.13 
633.33 
118.50 
8469.07 
2775.10 
0.00 
0.00 
686.22 0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 136.50 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
136.50 19.01 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
19.01 0.00! 
0.00! 
o.oo! 
0.00 ! 
0.00; 
o.oo! 
o.oo! 
0.00 ; 0.00 
0.00 3929.43 
109.37 
0.15 
0.00 
0.00 
0.15 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 3563.07 
392.15 
6.45 
1036.04 
1042.29 
299.52 
217.56 
569.07 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 10062.64 
633.33 
118.50 
8469.07 
2775.10 
0.00 
0.00 
841.74 
3. 
3.1. 
3.2. 
3.3. Regionalstøtte 
Regioner under art. 92, 3, c) 
Regioner under art. 92, 3, a) 
Tyskland: Zonenrandgebiete/Berlin 1858.19 
363.46 
1494.74 
0.00 5451.17 
97.53 
5353.64 
0.00 3.13 
3.13 
0.00 
0.00 56.19 
6.00 
50.18 
0.00 0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
TOTAL (1+2 + 3) 18559.22 5451.17 682.35 340.31 0.00 0.70 
0.70 
0.00 
0.00 7369.38 
470.82 
6898.56 
0.00 
0.85 25033.89 
Tabel A5/9 LUXEMBOURG 
Statsstøtte i alt - årligt gennemsnit 1990 -1992 
i mio. ECU 
SEKTORER/FORMAL 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2.1. Industri/servicefag (horisontale malsastn.) 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Milj0 
2.1.3. Sma og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel/eksport 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6. Generelle investeringer 
2.1.9. Andre malsaetninger 
2.2. Industri/servicefag (saerlige sektorer) 
2.2.1. Stal 
2.2.2. Skibsbygning 
2.2.3. Transport 
heraf forord. 1191/69 og 1192/69 
2.2.4.1. Kul (lobende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden stotte) 
2.2.5. Andre sektorer 
3. Regionalst0tte 
3.1. Regioner under art. 92, 3, c) 
3.2. Regioner under art. 92, 3, a) 
3.3. Tyskland: Zonenrandgebiete/Berlin 
TOTAL (1+2 + 3) A1A 
19.250 
0.000 
8.930 
4.297 
0.157 
4.375 
0.101 
0.000 
0.000 
0.000 
217.780 
0.000 
0.000 
217.685 
144.476 
0.000 
0.000 
0.095 
38.244 
38.244 
0.000 
0.000 
284.203 A2A 
0.000 
0.000 
2.983 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
2.983 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
2.983 B1A 
0.000 
0.000 
0.168 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.168 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.168 C1A 
0.000 
0.000 
7.273 
2.364 
0.000 
4.769 
0.128 
0.000 
0.012 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
! 0.000 
7.273 C2A 
.1 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 D1A 
0.000 
0.000 
0.046 
0.000 
0.000 
0.000 
0.046 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.046 TOTAL 
19.250 
0.000 
19.399 
6.661 
0.157 
9.144 
0.275 
0.000 
3.162 
0.000 
217.780 
0.000 
0.000 
217.685 
144.476 
0.000 
0.000 
0.095 
38.244 
38.244 
0.000 
0.000 
294.673 
NEDERLANDENE 
TabelA5/10 Statsstøtte i alt - årligt gennemsnit 1990 -1992 
i mio. ECU 
SEKTORER/FORMÅL A1A A2A B1A C1A C2A D1A TOTAL 
1.1. 
1.2. 
Tt~ 2.1.1. 
2.1.2. 
2.1.3. 
2.1.4. 
2.1.5. 
2.1.6. 
2.1.9. Landbrug 
Fiskeri 355.069 
2.200 0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 
Industri/servicefag (horisontale målsætn.) 475.719' 135.681 
F&U 235.008j 0.000 
Miljø 46.402; 0.000 
Små og mellemstore virksomheder 30.687 i 124.105 
Handel/eksport 21.441! 0.000 
Energibesparelse 117.063 , 11.576 
Generelle investeringer 14.210 0.000 
Andre målsætninger 10.907: 0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 6.291 
6.291 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.088 
0.000 
0.088 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 48.256! 
0.000; 
0.000 ! 
32.934 ! 
0.000 ' 
0.000 | 
11.961 ! 
3.361 I 355.069 
2.200 
666.034 
241.298 
46.490 
187.726 
21.441 
128.639 
26.171 
14.268 
JO 2.2. Industri/servicefag (særlige sektorer) 
2.2.1. Stål 
2.2.2. Skibsbygning 
2.2.3. Transport 
heraf forord. 1191/69 og 1192/69 
2.2.4.1. Kul (løbende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden støtte) 
2.2.5. Andre sektorer 993.401 ! 
0.000 ! 
40.933 : 
896.499 : 
838.910 i 
0.000: 
0.000 
55.969! 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 993.401 
0.000 
40.933 
896.499 
838.910 
0.000 
0.000 
55.969 
3. 
3.1. 
3.2. 
3.3. Regionalstøtte 
Regioner under art. 92, 3, c) 
Regioner under art. 92, 3, a) 
Tyskland: Zonenrandgebiete/Berlin 165.741 
165.741 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 i 
o.ooo! 
o.ooo! 
o.ooo ! 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000: 
0.000 | 
0.000; 
o.ooo ! 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
TOTAL (1 + 2 + 3) 1992.130! 135.681 0.000 6.291 0.088 48.256 165.741 
165.741 
0.000 
0.000 
2182.445 
PORTUGAL 
Tabel A5/11 Statsstøtte i alt - årligt gennemsnit 1990 -1992 
1.1. 
1.2. 
2.1 r 
2.1.1. 
2.1.2. 
2.1.3. 
2.1.4. 
2.1.5. 
2.1.6. 
2.1.9. SEKTORER/FORMÅL A1A A2A B1A C1A C2A D1A 
Landbrug 
Fiskeri 
Industri/servicefag (horisontale målsætn. 
F&U 
Små og mellemstore virksomheder 
Handel/eksport 
Energibesparelse 
Generelle investeringer 
Andre målsætninger 248.122 
3.733 
69.650 
13.365 
0.000 
5.042 
0.942 
6.952 
0.102 
43.247 0.000 
0.000 0.000 
0.000 
40.251 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
37.245 
3.006 0.294 
0.294 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
"0564 
0.109 
0.000 
0.045 
0.133 
0.000 
0.277 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 48.323 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
48.323 
0.000 mio. ECU 
TOTAL 
248.122 
3.733 
159.082; 
13.767 ! 
0.000, 
5.087! 
1.076! 
6.952 J 
85.948 I 
46.253 ! 
•^ 
^ 2.2. 
2.2.1. 
2.2.2. 
2.2.3. 
2.2.4.1. 
2.2.4.2. 
2.2.5. 
__ 
3.1. 
3.2. 
3.3. Industri/servicefag (særlige sektorer) 
Stål 
Skibsbygning 
Transport 
heraf forord. 1191/69 og 1192/69 
Kul (løbende produktion) 
Kul (anden støtte) 
Andre sektorer 344.477 
10.379 
172.833 
100.036 
72.771 
4.967 
0.000 
56.261 1.709 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
1.709 0.641 
0.633 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.007 28.674 
0.000 
0.000 
0,000 
0.000 
0.000 
0.000 
28.674 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
Regionalstøtte 
Regioner under art. 92, 3, c) 
Regioner under art. 92, 3, a) 
Tyskland: Zonenrandgebiete/Berlin 48.081 
0.000 
48.081 
0.000 1.412 
0.000 
1.412 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.102 
0.000 
0.102 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
TOTAL (1+2 + 3) 714.063 43.372 0.934 29.340 0.000 375.500 
11.013 
172.833 
100.036 
72.771 
4.967 
0.000 
86.652 
49.595 
0.000 
49.595 
0.000 
48.3231 836.032 
TabelA5/12 DET FORENEDE KONGERIGE 
Statsstøtte i alt - årligt gennemsnit 1990 -1992 
mio. ECU 
SEKTORER/FORMÅL A1A A2A B1A C1A C2A D1A TOTAL 
1.1. 
1.2. Landbrug 
Fiskeri 664.083 J 
19.829 i 0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 0.000 
0.000 664.083 
19.829 
~U i 
CTM 2.1. Industri/servicefag (horisontale målsætn.) 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Miljø 
2.1.3. Små og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel/eksport 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6. Generelle investeringer 
2.1.9. Andre målsætninger 1020.377 
198.209 
33.371 
363.793 
407.885 
4.410 
5.899 
6.810 82.252 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
82.252 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.044 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.044 74.583 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
74.583 
0.000 7.270 
0.000 
0.000 
29.006 
-21.736 
0.000 
0.000 
0.000 1184.526 
198.209 
33.371 
392.799 
386.149 
4.410 
162.733 
6.854 
2.2. 
2.2.1. 
2.2.2. 
2.2.3. 
2.2.4.1. 
2.2.4.2. 
2.2.5. 
3.1. 
3.2. 
3.3. Industri/servicefag (særlige sektorer) 
Stål 
Skibsbygning 
Transport 
heraf forord. 1191/69 og 1192/69 
Kul (løbende produktion) 
Kul (anden støtte) 
Andre sektorer 
Regionalstøtte 
Regioner under art. 92, 3, c) 
Regioner under art. 92, 3, a) 
Tyskland: Zonenrandgebiete/Berlin 
TOTAL (1+2 + 3) 2227.696 
0.000 
61.033 
1517.077 
1080.354 
0.000 
43.429 
606.157 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.654 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.654 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 
0.000 2228.350 
0.000 
61.033 
1517.077 
1080.354 
0.000 
43.429 
606.810 
677.885 
477.352 
200.532 
0.000 67.514 
0.000 
67.514 
0.000 2.872 
0.000 
2.872 
0.000 38.533 
37.595 
0.939 
0.000 0.000 
0.000 
0.000 
0.000 21.418 
21.418 
0.000 
0.000 
4609.870; 149.766 3.526 38.577 74.583 28.688 808.222 
536.365 
271.857 
0.000 
4905.009 
BH.AG ru 
EU-FONDE 
77 
EU-Fonde 
Der er følgende EU-Fonde: 
EUGFL - Garantisektionen 
Den fælles landbrugspolitik består af generelle støtteordninger, der er 
baseret på ekstern beskyttelse og intern intervention. Den kan som sådan 
sammenlignes med importkvoter og told, der i begge tilfælde betyder en 
flytning af ressourcer mellem forskellige sektorer, uden at der er tale om 
direkte støtte. De fleste af ressourcerne i EUGFL, Garantisektionen, går 
til denne type støtte og kan derfor ikke sammenlignes med udgifter til 
støtte. Endvidere er det i dette tilfælde ikke særlig relevant at foretage en 
opdeling efter medlemsstat, da støttemodtageren ikke nødvendigvis 
befinder sig i den medlemsstat, hvor interventionen har fundet sted. Ca. 
35% af udgifterne er kompensation for tilbagekøb ydet til produktions-
eller forarbejdningsvirksomheder. 
EUGFL - Udviklingssektionen 
Udviklingssektionens aktiviteter kan inddeles i direkte og indirekte 
foranstaltninger. Direkte foranstaltninger er f.eks. støtte til offentlige eller 
private investorer med henblik på investeringsprojekter og -programmer. 
I de seneste år har de direkte foranstaltninger tegnet sig for ca. halvdelen 
af Udviklingssektionens budget. De indirekte foranstaltninger tages 
derimod på EU's initiativ og med finansiel støtte fra EU, men de 
gennemføres af medlemsstaterne. Derfor vil udgifterne i de fleste tilfælde 
blive betragtet som national støtte. Generelt er der tale om socio-
strukturelle foranstaltninger (f.eks. førtidspensionering for landbrugere), 
foranstaltninger til mindre begunstigede regioner eller investeringsstøtte 
til landbrugsbedrifterne. 
Den Europæiske Socialfond 
Socialfondens formål er at forbedre beskæftigelsesmulighederne for unge 
(under 25 år) og for andre grupper, der har behov for støtte 
(langtidsledige, handicappede, vandrende arbejdstagere og andre socialt 
udsatte grupper). Fonden bidrager derfor til finansiering af 
foranstaltninger, der gennemføres af offentlige og private aktører på 
følgende områder: 
erhvervsuddannelse 
løntilskud 
teknisk rådgivning vedrørende jobskabelse. 
Alle ansøgninger om støtte fremsendes gennem medlemsstaterne. 
Midler fra Socialfonden udbetales som horisontal støtte og ikke som 
sektorstøtte; det er derfor ikke muligt at foretage en ekstrapolation, der 
svarer til støttebegrebet efter EF-traktatens artikel 92. Da midlerne fra 
Socialfonden imidlertid ikke fuldt ud svarer til ovennævnte støttebegreb, 
er det muligt, at støtteelementet er overvurderet. 
78 
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) 
Regionalfonden har til formål at mindske de regionale forskelle i 
Fællesskabet ved at yde støtte til: 
tilbagestående regioner (mål nr. 1) 
regioner, der oplever industriel tilbagegang (mål nr. 2) 
udvikling af landdistrikter (mål nr. 5b). 
Støtten gives væsentligst til produktive investeringer, infrastruktur og 
udvikling af små og mellemstore virksomheder. 
Da støtte fra Regionalfonden normalt ydes på en horisontal og ikke 
sektormæssig basis, er det ikke altid muligt at identificere de udgifter, der 
falder ind under begrebet statsstøtte efter EF-traktatens artikel 92. Derfor 
er der anvendt lal for følgende interventionsområder: 
"industri, tjenesteydelser og håndværksvirksomheder" for 1988 
"forbedring af erhvervslivets konkurrenceevne" og "udvikling af små 
og mellemstore virksomheder i landdistrikter" for 1989-1992 
De tal, der opnås ved at bruge denne tilgang, giver kun en idé om 
størrelsen af støtten fra Regionalfonden. 
EU's forskning og udvikling 
EU's forskningsaktiviteter udføres væsentligst på tre niveauer: 
i) på Det Fælles Forskningscenter 
ii) ved kontraktforskning med økonomisk bidrag fra kontrahenten 
iii) ved koordinering af forskningsaktiviteterne i medlemsstaterne. 
Tallene i denne oversigt vedrører udelukkende punkt ii) ovenfor. 
Finansiering af Det Fælles Forskningscenter falder uden for denne 
oversigts rammer, og Kommissionens rolle begrænser sig til koordinering 
af informationsudveksling. Kommissionen finansierer ingen af disse 
programmer. 
Udgifterne i kategori ii) er kun medtaget, hvis de går til store virksomheder 
eller små og mellemstore virksomheder, og beløb, som under alle 
omstændigheder falder uden for denne oversigts rammer, er derfor 
udeladt. 
De fleste af EU's projekter og programmer administreres af GD XII 
(Videnskab, Forskning og Udvikling) og GD XIII (Telekommunikation, 
Informationsmarkedet og Udnyttelse af Forskningsresultater). I medfør af 
det fjerde rammeprogram for forskning og udvikling er der på EU-
budgettet afsat ca. 12 mia. ECU til støtte til forskning i perioden 1994-
1998. Størstedelen af denne støtte går til universiteter, forskningscentre 
og industrien. En mindre del går til støtte til Det Fælles Forskningscenter 
og til kerneenergiforskning. Støtten er normalt begrænset til 50% af 
79 
projektomkostningerne. Støtte til forberedende arbejde, ledsage- og 
støtteforanstaltninger kan finansieres med op til 100%. 
EKSF 
EKSF yder støtte i form af lån og tilskud. Lånene kan opdeles i tre hoved­
kategorier: 
lån til industrien 
konvertible lån 
lån til boliger til arbejdere. 
Lånene ydes til markedsrente; de finansieringsinstitutter, der hjemtager 
disse lån, er non-profit-foretagender, hvilket kunne være en fordel for 
lånemodtageren; men denne fordel betragtes imidlertid ikke som støtte i 
henhold til traktaten. Situationen for tilskud er anderledes. Mens 
rentegodtgørelser (for lån) normalt vil blive betragtet som støtte, er det 
mindre sandsynligt, at dette vil gælde for andre foranstaltninger, herunder 
sociale foranstaltninger til tidligere arbejdere i stål- og kulindustrien. Det 
vil være nødvendigt med en mere detaljeret analyse for at få en 
sammenhængende vurdering af disse foranstaltninger. 
NIC-lån (det nye fællesskabsinstrument) 
Formålet med NIC-lån er finansiere investeringsprojekter, der bidrager til 
en større konvergens og integration af medlemsstaternes økonomiske 
politik. En stor del af lånene (ca. 60%) er gået til finansiering af projekter 
inden for områderne energi, infrastruktur og udvikling af små og 
mellemstore virksomheder. Der er ligeledes ydet lån til genopbygning af 
infrastrukturen i de områder i Fællesskabet, der har været ramt af 
jordskælv. Lånene administreres af Den Europæiske Investeringsbank på 
Unionens vegne. Lånene forrentes med markedsrenten plus en margen 
til dækning af generalomkostninger for hver enkelt valutas vedkommende. 
Den eneste økonomiske fordel for modtageren kunne være, at Banken er 
et non-profit-foretagende. En sådan fordel er imidlertid uden betydning i 
denne sammenhæng. 
80 
II. Statistiske data 
1. Tabel A viser Unionens samlede udgifterne i årene 1988-1992. 
2. Tabel B viser de øvrige fællesskabsinstrumenter i form af lån ydet i årene 
1988-1992. 
3. Tabel C1 og C2 viser for perioderne 1988-1990 og 1990-1992 EU's 
gennemsnitlige årlige støtte fra strukturfondene samt GD XII, GD XIII og 
EKSF. Tallene er opdelt efter medlemsstat; en sådan opdeling er 
imidlertid ikke mulig, hvad angår interventioner fra GD XIII og EKSF. 
4. Det skal bemærkes, at en direkte sammenligning mellem EU's støtte, der 
er vist her, og den nationale støtte, der er beskrevet tidligere i denne 
oversigt (f.eks. støtte finansieret over de nationale budgetter), er 
misvisende, da det i mange tilfælde er vanskeligt, eller umuligt, at beregne 
støtteelementet i en given fællesskabsintervention, der i modsætning til 
statsstøtte ikke udbetales direkte virksomhederne. 
Rent nationale forskningskontrakter er ikke medtaget i denne oversigt, og 
kontrakter indgået af EU er heller ikke medtaget. 
I landbrugssektoren vil sammenligninger kunne føre til forkerte 
konklusioner, idet støttemodtagerne normalt ikke er virksomheder. Hvad 
angår sammenligninger mellem de forskellige medlemsstater, er det 
sådan, at alle aktører i Unionen vil nyde godt af Fællesskabets 
interventioner, uanset hvor interventionen finder sted (f.eks. 
eksportrestitutioner eller støtteopkøb). En sammenligning mellem EU's 
udgifter og de nationale udgifter vil vise, at Unionens udgifter i høj grad 
er påvirket af forskellen mellem de fluktuerende verdenspriser og 
Fællesskabets landbrugspriser, hvilket ikke gælder for størstedelen af de 
nationale udgifter. 
5. Der findes yderligere oplysninger om Fællesskabets interventioner i det 
tekniske bilag. 
81 
Tabel A 
ÅRLIGE EU-INTERVENTIONER 
I mio. ECU 
EUGFL, Garantisektionen 
EUGFL, Udviklingssektionen1' 
SOCIALFONDEN2' 
REGIONALFONDEN2'3' 
F&U (GD XII)2'4' 
F&U (GD XIII)2' 
EKSF-tilskud 
Genansættelse, artikel 56, stk, 2, litra b) 
Sociale foranstaltninger, stål, artikel 56, stk, 2, litra b) 
Sociale foranstaltninger, kul, artikel 56, stk, 2, litra b) 
Forskning, artikel 55 
Rentegodtgørelse, artikel 54/56 
I ALT 1988 
25648,0 
1142,5 
2870,6 
291,7 
86,0 
420,2 
360,5 
34,0 
0,0 
73,5 
62,3 
30989,3 1989 
25705,5 
1349,3 
3523,9 
861,9 
61,3 
708,6 
183,9 
75,0 
9,2 
78,6 
60,7 
32617,9 1990 
26503,3 
1825,3 
3504,9 
962,0 
145,2 
657,2 
184,0 
45,2 
40,0 
93,9 
82,2 
34043,2 1991 
31824,8 
2051,0 
4788,8 
1263,1 
133,9 
539,4 
166,1 
20,0 
35,7 
128,1 
104,5 
40516,0 1992 
32005,4 
2774,4 
5894,1 
1485,0 
243,9 
911,7 
154,8 
46,2 
50,0 
120,2 
106,0 
42880,0 
Betalinger. 
Forpligtelser. 
Andel, der nogenlunde svarer til støttebegrebet efter EF-traktatens artikel 92. 
Til store virksomheder og små og mellemstore virksomheder. 
82 
oo 
VAJ Tabel B 
ANDRE FÆLLESSKABSINSTRUMENTER (lån) 
KILDE: Revionsrettens årsberetninger, årsberetninger fra EKSF. I mio. ECU 
NIC-lån (nye lån) 
EKSF-lån 1988 
357,0 
907,8 1989 
78,0 
700,1 1990 
24,0 
993,8 1991 
39,0 
1382,2 1992 
0,0 
1486,2 
00 Tabel C1 
EU-INTERVENTIONER OPDELT EFTER MEDLEMSSTAT (1988-1990) 
mio. ECU 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GRÆKENLAND 
SPANIEN 
FRANKRIG 
IRLAND 
ITALIEN 
LUXEMBOURG 
NEDERLANDENE 
PORTUGAL 
DET FORENEDE 
KONGERIGE 
I ALT EUGFL 
Garanti­
sektionen 
766,6 
1114,5 
4498,2 
1652,8 
1967,0 
5150,9 
1299,0 
4250,2 
3,1 
3145,5 
166,8 
1943,3 
25957,9 EUGFL 
Udviklings­
sektionen 
23,6 
16,5 
144,5 
194,0 
181,4 
• 277,2 
104,4 
239,3 
4,0 
14,3 
153,8 
85,0 
1438,0 SOCIAL­
FONDEN 
51,8 
34,3 
187,8 
288,1 
592,3 
392,2 
239,9 
543,0 
2,1 
78,7 
310,5 
578,6 
3299,6 REGIONAL­
FONDEN 
19,3 
6,6 
73,9 
36,5 
126,7 
55,2 
77,8 
153,9 
0,5 
4,3 
75,1 
75,5 
705,2 F&U 
GDXII 
3,8 
3,7 
24,0 
1,9 
6,0 
21,9 
1,4 
10,7 
0,4 
5,0 
1,3 
17,3 
97,4 F&U 
GD XIII* 
595,3 
595,3 EKSF-LAN 
461,0 
461,0 I ALT 
865.2 
1175.6 
4928,4 
2173.4 
2873,4 
5897,5 
1722,6 
5197,1 
10,1 
3247,8 
707,4 
2699,7 
595,3 
461,0 
32554,4 
(*) Det har ikke været muligt at foretage en opdeling efter medlemsstat. 
Tabel C2 
EU-INTERVENTIONER OPDELT EFTER MEDLEMSSTAT (1990-1992) 
I mio. ECU 
^J 
h BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GRÆKENLAND 
SPANIEN 
FRANKRIG 
IRLAND 
ITALIEN 
LUXEMBOURG 
NEDERLANDENE 
PORTUGAL 
DET FORENEDE 
KONGERIGE 
l ALT EUGFL 
Garanti­
sektionen 
1227,0 
1161,2 
4811,4 
2119,8 
2990,4 
6130,0 
1604,5 
4839,3 
3,0 
2628,9 
317,5 
2277,7 
30110,7 EUGFL 
Udviklings­
sektionen 
23,5 
18,5 
202,1 
281,3 
450,4 
418,7 
160,9 
277,1 
6,0 
16,0 
265,5 
96,9 
2216,9 SOCIAL­
FONDEN 
129,8 
42,9 
537,1 
395,7 
867,8 
590,3 
347,7 
522,4 
2,9 
109,7 
448,1 
733,4 
4727,8 REGIONAL­
FONDEN 
36,7 
12,5 
101,0 
82,5 
216,8 
123,6 
128,8 
262,5 
3,9 
12,1 
193,4 
62,9 
1236,8 F&U 
GDXII 
6,0 
9,1 
43,0 
3,6 
10,5 
36,8 
3,0 
22,2 
0,5 
8,6 
2,8 
28,2 
174,3 F&U 
GDXIII" 
702,8 
702,8 EKSF-LÂN* 
459,0 
459,0 I ALT 
1422,9 
1244,2 
5694,6 
2883,0 
4535,9 
7299,4 
2244,9 
5923,5 
16,3 
2775,3 
1227,3 
3199,1 
702,8 
459,0 
39628,2 j 
(*) Det har ikke været muligt at foretage en opdeling efter medlemsstat. 

ISSN 0254-1459 
KOM(95) 365 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 10 
Katalognummer : CB-CO-95-388-DA-C 
ISBN92-77-91906-X 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg ~p r