B4-0293, 0294, 0304, 0309, 0314 og 0315/98

Beslutning om den internationale kvindedag og kraenkelsen af kvinders rettigheder

Europa-Parlamentet,

* der henviser til den internationale kvindedag i 1998,

* der henviser til de beslutninger, som det siden 1984 har vedtaget paa grundlag af betaenkninger fra Udvalget om Kvinders Rettigheder,

* der henviser til verdenskonferencen om menneskerettigheder i Wien i 1993 og handlingsprogrammet fra verdenskvindekonferencen i Beijing den 15. september 1995,

* der henviser til verdenskonferencen om befolkning og udvikling i Cairo i 1994,

* der henviser til FN's konvention om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder (CEDAW) af 18. december 1979,

* der henviser til sin beslutning af 19. februar 1998 om situationen i Afghanistan ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 12.)) og understreger paa ny dens betydning og navnlig Parlamentets opbakning til kampagnen »En blomst til kvinderne i Kabul«,

* der henviser til ikke-diskriminationsbestemmelsen (artikel 13) i Amsterdam-traktaten,

A. der er klar over, at ligebehandling og lige muligheder er en maalsaetning, som endnu ikke er blevet gennemfoert hverken i Den Europaeiske Union eller paa verdensplan,

B. der henviser til, at kvindernes grundlaeggende rettigheder og borgerlige frihedsrettigheder er blevet udsat for konstante og meget alvorlige kraenkelser i lande, hvor der findes fundamentalistiske bevaegelser eller styrer,

C. der henviser til, at det store flertal af ofre for menneskerettighedskraenkelser i verden ifoelge FN-statistikker er kvinder og piger, navnlig blandt flygtninge og krigsofre,

D. der henviser til, at UNICEF anslaar, at der aarligt forekommer 2 mio nye tilfaelde af seksuel lemlaestelse, hvorunder et ukendt antal ofre doer af komplikationer, mens andre lemlaestes for resten af livet,

E. der henviser til, at prostitutionsnetvaerk og internationale kriminelle organisationer isaer udnytter piger og kvinder, og navnlig i de tilfaelde, hvor de er tvunget til at forlade deres hjemegn af sociale eller oekonomiske grunde,

F. der henviser til, at kvinder stadig i hoejere grad er i en saarbar position paa arbejdsmarkedet; der henviser til, at kun et lille mindretal opnaar ledende stillinger, og at kvinders situation paavirkes helt grundlaeggende af de manglende fremtidsperspektiver paa beskaeftigelsesomraadet,

1. understreger kraftigt princippet om, at kvinders og pigers rettigheder, herunder reproduktive rettigheder, er en umistelig, integreret og uadskillelig del af de universelle menneskerettigheder som fastslaaet paa verdenskonferencen om menneskerettigheder i Wien i 1993;

2. tager afstand fra alle former for diskrimination imod kvinder og piger paa grundlag af religioese laeresaetninger eller opfattelser;

3. udtrykker sin solidaritet med de kvinder og organisationer, som trods staerk pression og trusler om vold fortsaetter med at kaempe mod kraenkelsen af deres grundlaeggende rettigheder;

4. fordoemmer skarpt seksuel lemlaestelse og opfordrer medlemsstaterne til at forbyde den paa deres territorier;

5. opfordrer medlemsstaterne, Raadet og Kommissionen til at leve op til de forpligtelser, de har paataget sig paa verdenskvindekonferencen i Beijing, og til fuldt ud at gennemfoere den deraf foelgende koenspolitik saavel inden for Unionen som i udviklingssamarbejdet og som en integreret del af de forskellige associeringsaftaler;

6. hilser dog med tilfredshed Kommissionens indsats for at sikre, at ligestillingsprincippet inddrages i alle EU-politikker, og anmoder den om at sikre, at princippet om »mainstreaming« gennemfoeres;

7. henstiller indtraengende til Kommissionen og medlemsstaterne at prioritere, at kvinderne sikres en bedre information om deres grundlaeggende menneskerettigheder og om lovgivningen om lige muligheder i Den Europaeiske Union, navnlig med henblik paa at udruste dem til at goere en indsats for at skabe stoerre ligestilling mellem kvinder og maend;

8. anmoder Raadet og Kommissionen om at stoette forslaget om at goere 1999 til europaeisk aar for bekaempelse af vold imod kvinder;

9. paalaegger sin formand at sende denne beslutning samt den ovennaevnte beslutning om Afghanistan til Raadet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer, FN's generalsekretaer og Europaraadet.