Udtalelse om Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af et EF-handlingsprogram for kulturarven RAPHAEL (96/C 100/24)

Regionsudvalget besluttede den 19. april 1995 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 C at fremsætte en udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Regionsudvalgets Underudvalg 7 »Borgernes Europa, Forskning, Kultur, Ungdom og Forbrugerspørgsmål«. Ordfører var Irma Peiponen (Finland).

Regionsudvalget vedtog på sin 9. plenarforsamling den 20.-21. september 1995 (mødet den 21. september 1995) følgende udtalelse.

1. Indledning

Regionsudvalget har

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (herefter benævnt traktaten), og særlig artikel 128,

under henvisning til dette forslag fra Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

ifølge traktaten skal Fællesskabet bidrage til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet det respekterer den nationale og regionale mangfoldighed og samtidig fremhæver den fælles kulturarv,

i traktaten fastslås det ligeledes, at kulturarven skal omfattes af specifikke foranstaltninger med det formål at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne, og deres indsats skal om nødvendigt støttes og udbygges,

kulturarven er et udtryk for den nationale, regionale og lokale identitet og for forbindelserne mellem folkene og bidrager derved til at give de europæiske befolkninger et bedre kendskab til og en større respekt for hinanden,

Europa-Parlamentets forskellige beslutninger vedrørende den europæiske kulturarv (),

de forskellige resolutioner fra Rådet af kulturministre (),

de forskellige konklusioner fra Rådet af kulturministre (),

bevarelsen af kulturarven er også af stor socio-økonomisk betydning, specielt i relation til jobskabelse, udvikling af regionerne og forbedring af livskvaliteten blandt befolkningerne i Europa,

Regionsudvalgets udtalelse om »informationssamfundets« virkninger på det kulturelle område (),

det er nødvendigt, at Fællesskabet fremmer sin forskning inden for områder, der vedrører bevarelse af kulturarven,

Fællesskabets hidtidige initiativer og aktioner, navnlig inden for den arkitektoniske arv, samt resultaterne af Kommissionens nylige konsultationer med alle de berørte parter,

kulturarven i Europa er et særligt velegnet område for fremme af samarbejdet med tredjelande og internationale organisationer med kompetence på dette område;

fremsat følgende bemærkninger:

2. Generelle bemærkninger

2.1. Blandt EU's aktivitetsområder drejer artikel 128 i Maastricht-traktaten sig om kultur. Regionsudvalget konstaterer med tilfredshed, at kultur regnes for en vigtig forudsætning for dannelsen af lokal, regional, national og europæisk identitet og også betragtes som en del af socialpolitikken.

Regionsudvalget glæder sig over igangsættelsen af en fællesskabsaktion på kulturarvsområdet, men er ikke begejstret for den filosofi, som RAPHAEL-programmet er baseret på. Der satses på »symbolske« foranstaltninger uden jordforbindelse i stedet for mere »jordnære« tiltag. Regionsudvalget anbefaler, at man noterer sig de bemærkninger, som er fremsat i denne udtalelse, specielt i tilknytning til betydningen af den lokale og regionale kulturarv samt nødvendigheden af at udvide projekternes anvendelsesområde og den kreds af organisationer, som er knyttet til disse.

Regionsudvalget gør opmærksom på, at lokalsamfundene og regionerne er kulturens arnested og drivkraft, og at EU's aktion ikke må forstyrre kulturelle særpræg og identiteter, men tværtimod skal fremme mangfoldigheden, da dette er den bedste måde, hvorpå borgerne kan få forståelse for deres lokale, regionale, nationale og europæiske tilhørsforhold.

Regionsudvalget så gerne, at RAPHAEL-programmet også tilgodeså det lokale og regionale synspunkt. Bevarelse, renovering og udnyttelse af kulturarven udgør en integrerende del af udviklingen lokalt og regionalt. Regionsudvalget ønsker i den forbindelse at medinddrage subsidiaritetsprincippet, som vil styrke de allerede eksisterende politiske tiltag.

2.2. RAPHAEL-programmet angår udelukkende det materielle aspekt af kulturarven. Man bør imidlertid ikke glemme, at kulturarven også bestandig har »immaterielle« aspekter i kraft af den helhed, den indgår i. I byerne har de forskellige miljøer, steder, bygninger og kulturgenstande hver deres »sjæl«.

Regionsudvalget så gerne, at dokumentet om RAPHAEL-programmet indledtes med en klar definition på kulturarv og de berørte håndværksfag, og at disse definitioner fik større bredde end de nuværende.

Regionsudvalget ønsker, at man tager hensyn til, at definitionen af begrebet kulturarv til stadighed ændrer sig og har tværfaglig karakter. Det er vigtigt, at RAPHAEL-programmet ikke begrænses til allerede kategoriserede områder, men rummer mulighed for at anlægge en global synsvinkel på projekterne.

2.3. Kultur opstår altid gennem samspil. Trods mangfoldighederne er der i kulturarven fælles træk, som overskrider lokale, regionale og nationale grænser. I Europas historie er der mange eksempler på sådanne samspil. Regionsudvalget lægger stor vægt på, at Fællesskabets programmer skal fremme kendskabet til og forståelsen for andre kulturer ud over at bevidstgøre det enkelte individ om egne lokale, regionale og nationale kulturrødder. I kulturarven indgår også steder, som er forbundet med negative aspekter af Europas historie. Man må ikke fornægte dem, de bør tværtimod tjene som middel til at udvikle de europæiske borgeres moral.

2.4. Regionsudvalget går ind for en bred fortolkning af kulturarven. Gennem undersøgelse og præsentation af de forskellige samfundsgruppers kulturarv bliver det muligt at styrke udviklingen af det enkelte individs identitet og at fremme gensidig interesse og forståelse. Da Fællesskabet gerne vil frem til en ny fortolkning af kulturarv, kan man ikke klassificere kultur på grundlag af begreber som »godt og dårligt«, eller hvad der er »intellektuelt og ikke intellektuelt«. Det, der er behov for, er respekt for forskellige former for kulturarv. Det er navnlig på dette område, at samspillet med især Europarådets indsats er af afgørende betydning.

2.5. Regionsudvalget stiller sig positivt til tanken i RAPHAEL-programmet om at forbinde fortiden med fremtiden ved hjælp af nutiden. Etablering af et samarbejde og netværk hen over regionale, nationale og Fællesskabets grænser vil medvirke til at skabe en ny kulturarv, som vil bane vej for større gensidig forståelse og fred i de enkelte samfund og imellem disse. Det vil også betyde en berigelse for samfundet, at offentlige og private institutioner, såsom museer og forskningsorganer, sammenknyttes i netværk.

2.6. Regionsudvalget noterer sig med tilfredshed, at programmet har en socio-økonomisk dimension. De forskellige højt kvalificerede grupper af fagfolk er inddraget i et bredt anlagt perspektiv. Det samme gælder igangsættelsen af uddannelsesaktiviteter og jobskabelse gennem forskning på historiske steder, renoveringsarbejder og præsentation for offentligheden.

2.7. Det giver dog Regionsudvalget visse bekymringer, at der i programmet kun ofres miljøspørgsmålene meget begrænset opmærksomhed. Mange historiske steder har behov for en så omfattende beskyttelse, at de for eksempel ikke kan indgå i turistprogrammerne. Bevarelsen af et stort antal historiske steder er i fare, fordi det samfund, de befinder sig i, ikke i tilstrækkelig grad har tænkt på den nødvendige beskyttelse. Kan det tillades, at historiske steder af betydning for Europa ødelægges af for eksempel luftforurening eller vejtrafikken? Ud fra et økologisk synspunkt lader det sig ikke gøre at adskille kulturpolitik fra den øvrige samfundspolitik.

2.8. Regionsudvalget mener, at det især må tilstræbes i videst mulige omfang at levendeholde kulturarven som et hverdagsmiljø for befolkningerne i Europa. Hvis ikke det på et sted er muligt eller relevant at bevare dets formål eller tidligere funktioner, må det tilstræbes, at stedet bevarer sit historiske særpræg, også når det finder ny anvendelse.

2.9. Regionsudvalget peger på sammenhængen mellem udviklingen på lokalt plan og udnyttelsen af kulturarven, som er en integrerende del af den fysiske planlægning, specielt i forbindelse med genoplivning af bycentrene og indsatsen for at hindre en affolkning af landdistrikterne.

2.10. Regionsudvalget mener, at RAPHAEL-programmets målsætning om kohærens gør det nødvendigt at finansiere globale projekter. Regionsudvalget ser også gerne, at lokalsamfundene inddrages i udvælgelsen af de aktioner, som skal finansieres.

2.11. Regionsudvalget foreslår, at der lægges særlig vægt på programmer, som anvender nye kommunikationsteknologier og dermed gør det muligt at nå den brede offentlighed.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Bedre bevarelse og præsentation af kulturarven

3.1.1. Det er et relativt spørgsmål, hvilke historiske steder der kan tillægges særlig europæisk betydning. I yderområdet af de kulturelle fænomener i Europa kan der forekomme steder af særlig betydning, fordi de forbinder den regionale historie med andre aspekter af europæisk historie og anskueliggør, hvorledes udviklingen og de kulturelle påvirkninger er foregået. Den kulturelle renovering på det materielle plan bør heller ikke glemmes, især fordi museer, og specielt arkiver, er omfattet af RAPHAEL-programmet.

3.1.2. Bevarelsen af kulturarven kræver en stadig forbedring af konserverings- og bevaringsmetoder samt tværfagligt samarbejde på internationalt plan. Støtte til opfyldelsen af disse mål i form af uddannelsesvirksomhed, nedsættelse af arbejdsgrupper og gennemførelse af pilotprojekter er af stor betydning i fællesskabsprogrammerne, ikke mindst fordi man i en række medlemslande stadig har basale konserveringsproblemer.

3.1.3. Anvendelsen af de nyeste informations- og kommunikationsteknologier forudsætter, at oplysninger om kulturarven først indlæses på computer. Måske bør RAPHAEL-programmet også yde støtte til dette. Informationsteknologierne giver mulighed for, at alle vil kunne bruge vor fælles kulturarv. Kommissionen har brug for et avanceret informationssystem, hvis programmet skal kunne give det fulde udbytte.

3.1.4. De forskningsresultater, som fremlægges af eksperter og på særlige seminarer, skal videreformidles til offentligheden. Information om problemerne i forbindelse med restaureringsarbejde vil fremme påskønnelsen af dette arbejdes betydning. Man kan i øvrigt kun have et personligt forhold til en given kulturarv, hvis man kender den, og den kan præsenteres på letfattelig måde.

3.1.5. Ønsker man at bevare og fremme kulturarven, er det vigtigt, at kulturarven og dens omgivende miljø inddrages i den lokale og regionale fysiske planlægning på et tidligt stadium. RAPHAEL-programmet bør støtte udveksling af erfaringer via konferencer og seminarer på dette område.

3.1.6. Regionsudvalget understreger behovet for en koordinering af det tekniske arbejde, som udføres af de europæiske laboratorier for kulturarv og de europæiske værksteder for kulturarv i forbindelse med forvaltning og bevarelse af kulturarven. Regionsudvalget ser gerne, at allerede eksisterende institutioner i medlemslandene anerkendes som »europæiske laboratorier«, så deres viden, menneskelige ressourcer og allerede eksisterende kontaktflader kan udnyttes.

3.1.7. Regionsudvalget konstaterer i denne forbindelse med tilfredshed, at Kommissionen anbefaler et forsøg, hvor flere europæiske deltagere i fællesskab skal forvalte kulturgoder.

Regionsudvalget lægger vægt på det eksperimentelle aspekt, når der tales om at opmuntre til erhvervelse af større kulturgoder til forvaltning i fællesskab. Hvis man indfører en ordning med ejendomsfællesskab, risikerer man retstvister, som vil være lammende og skadelige for projekter, som er knyttet til sådanne erhvervelser. Ved en evaluering af denne specifikke aktion er det ikke nok kun at se på de valgte indikatorer for kvalitet og indflydelse, man må også være særlig opmærksom på de eventuelle konsekvenser af et ejendomsfællesskab.

3.2. Netværk og partnerskaber

3.2.1. Etableringen af netværk bør, sammenlignet med traditionelt samarbejde, kunne bidrage med nye initiativer og innovation i forbindelse med bevarelsen af kulturarven. Nye teknologier, som for eksempel satellitforbindelser, datatransmission osv., er nyttige i forbindelse med uddannelse af særlige grupper og informationsudveksling.

3.2.2. Regionsudvalget mener, at de foranstaltninger, der er omfattet af Aktion II, bør sammenkædes med projekterne i Aktion I. De bør endvidere betragtes som supplerende instrumenter for Aktion III, IV og V.

3.2.3. De deltagende ekspertgrupper skal dække et bredt spektrum, lige fra forskning og administration til fagfolk inden for håndværk. Projekter, hvori indgår uddannelse og beskæftigelse, er af særlig interesse.

3.2.4. Regionsudvalget beklager, at de tværnationale samarbejdsprojekter kun vedrører museer og monumenter; de bør også omfatte andre organer og strukturer.

Regionsudvalget lægger også vægt på, at forslaget om samspilsvirkning med andre fællesskabsprogrammer ikke blot opstilles som princip; det skal føres ud i livet, specielt med henblik på et samarbejde, der kan resultere i fælles programmer for uddannelse inden for kulturarven, dens bevarelse og forvaltning af kulturelle programmer.

3.3. Adgang til kulturarven

3.3.1. Regionsudvalget mener, at der til de faglige områder med tilknytning til kulturarven ligeledes bør høre faglige institutioner og organisationer, der beskæftiger sig med kultur, kulturarv, kreativ virksomhed og kommunikation. Endvidere institutioner, som udfører særlige velgørenhedsarbejder eller offentlige institutioner med den nødvendige knowhow til at skabe offentlig interesse omkring kulturarven, skabe bedre forståelse for denne og give offentligheden lettere adgang til den gennem uddannelse eller udstillinger, fortolkninger og foredrag om disse emner; og endelig samtlige eksperter inden for konservering og restaurering af kulturarven. Regionsudvalget mener, at alle de nævnte institutioner skal have mulighed for at ansøge om støtte fra RAPHAEL-programmet.

Der må gives en bredere fortolkning af adgang til kulturarven, ligesom langsigtede foranstaltninger må prioriteres for i højere grad at bevidstgøre offentligheden og vække dens interesse for bevaring af kulturarven. Den nordiske tradition med studiekredse og frivillig voksenundervisning er et eksempel på, hvorledes der kan skabes bredere interesse for kulturarven. Der bør også gøres en indsats for, at ungdommen, handicappede og andre med fysiske, mentale eller sansemæssige defekter samt befolkningsgrupper med særlige problemer kan få adgang til kulturarven.

3.3.2. Festivalarrangementer og prisuddelinger på fællesskabsplan og arrangementer som f.eks. åbent hus på historiske steder er udmærkede måder at bevidstgøre på. Museerne skal i et vist omfang gøres interaktive, så de i højere grad kan fange de unges interesse. Kulturturisme har en stor beskæftigelsesskabende rolle. Kommunikationsteknologier og multimedia er især af værdi, når der skal præsenteres historiske steder, hvor der er behov for omfattende miljøbeskyttelsesforanstaltninger.

3.3.3. Regionsudvalget påpeger betydningen af, at der inddrages nye kommunikationsteknologier, som er rettet mod den brede europæiske offentlighed og de lokale og regionale samfund. Regionsudvalget understreger også nødvendigheden af en flersproget præsentation, og det ikke kun på museer, monumenter og historiske steder, men også i alle de netværk, som etableres med RAPHAEL-programmet. Mindre udbredte, regionale sprog bør tilgodeses ved enhver flersproglig præsentation.

3.3.4. Regionsudvalget skal også minde om, at tv og radio har stor betydning, navnlig som universal tjeneste, når det drejer sig om oplysning og bevidstgørelse af den brede offentlighed. RAPHAEL-programmet bør sammen med disse medier fremme audiovisuelle produktioner.

3.4. Innovation samt fagfolks efteruddannelse og mobilitet

Ud over udveksling af erfaringer og tilskyndelse til samarbejde bør også nævnes kulturturisme og metoder til udnyttelse af historiske steder og kulturelle aktioner.

3.5. Samarbejde med tredjelande og internationale organisationer

Et samspil med andre internationale organisationer, specielt med Europarådet og UNESCO, er af stor betydning. Bevarelsen af kulturarvens mangfoldighed er et fælles aktiv for menneskeheden. De traditionelle bånd mellem medlemsstaterne og ligeledes mellem nationer og regioner i medlemsstaterne og tredjelande bør udnyttes, navnlig i de tilfælde, hvor de har fælles kulturarv med tredjelande. Det vil være hensigtsmæssigt at vedtage et bilateralt projekt af større dimension.

3.6. Finansiel støtte

Regionsudvalget mener, at de midler, der er afsat i finansieringsoversigten for RAPHAEL-programmet, er meget begrænsede. Specielt de foranstaltninger, der skal gennemføres inden for rammerne af Aktion I og i sammenhæng med bevidstgørelsesforanstaltningerne i Aktion III, kræver flere midler. Regionsudvalget mener, at det ville være mere passende at afsætte et budget på 90 til 100 millioner ECU til RAPHAEL-programmets gennemførelse.

I det opstillede budget må der foretages en ændring af prioriteringerne, så man får et klart indtryk af, hvordan en fællesskabsintervention kan være et supplerende bidrag til medlemslandenes politik. Aktion IV (fagfolks uddannelse og mobilitet) er i denne forbindelse overordentlig vigtig. Navnlig markedet for restaurering af kulturgenstande er meget specifikt og bør internationaliseres.

I Aktion II må man endvidere give forrang til foranstaltninger, der fremmer udvikling og udbredelse af informationsværktøjer beregnet for netværk og fagfolk på kulturarvsområdet samt støtte til tværnationale projekter for samarbejde mellem museer og/eller monumenter, som har til formål at præsentere kulturarven i dens europæiske dimension.

Aktion III (Adgang til kulturarven), som tager sigte på at bevidstgøre borgerne, giver disse mulighed for at leve sig ind i deres egen kulturarv og i europæisk tænkemåde. Bevidstgørelsesforanstaltningerne bør gå hånd i hånd med opnåelsen af konkrete resultater på de øvrige aktionsområder.

Aktion V derimod kan ikke gives en høj prioritering i budgetmæssig sammenhæng.

For at sikre programmet størst muligt effektivitet og gennemsigtighed bør man undgå, at støtteberettigede foranstaltninger overlapper hinanden.

4. Konklusioner

Hvorfor er der behov for RAPHAEL-programmet? Fordi, hvis de projekter, som skal støttes med dette program, kan anskueliggøre betydningen af et fælles engagement i et kulturfremstød på lokalt, regionalt og nationalt plan både i et historisk perspektiv og et fremtidsperspektiv, så har vi fundet noget at bygge det europæiske borgerskab på. De nævnte projekter skulle også gerne føre til en forståelse af det omgivende miljøs og det arkitektoniske miljøs betydning for menneskers trivsel. De skulle endvidere gerne demonstrere, at bevarelsen af vor kulturarv ikke kun er forbundet med økonomiske omkostninger. Når denne kulturarv levendegøres og bruges, vil der opstå muligheder for at skabe beskæftigelse.

Regionsudvalget finder, at RAPHAEL-programmet er et godt initiativ til gavn for den regionale udvikling, og det lægger særlig vægt på RAPHAEL-programmets metodologiske nytænkning, specielt med hensyn til etablering af netværk, støtte til globale projekter, aktionernes eksempelværdi og anvendelsen af nye kommunikationsteknologier.

Bruxelles, den 21. september 1995.

Jacques BLANC

Formand for Regionsudvalget

() Europa-Parlamentets beslutning om bevarelse af Europas kulturarv, EFT nr. C 62 af 30. 5. 1974, Europa-Parlamentets beslutning om bevarelse af den arkitektoniske og arkæologiske kulturarv, EFT nr. C 267 af 11. 10. 1982, Europa-Parlamentets beslutning om økonomisk støtte til Athos-bjerget (klostersamfund), EFT nr. C 144 af 15. 6. 1981, Europa-Parlamentets beslutning om støtte til genopbygning af Chiado-kvarteret i Lissabon, EFT nr. C 262 af 10. 10. 1988, Europa-Parlamentets beslutning om bevarelse af den arkitektoniske og arkæologiske kulturarv, EFT nr. C 309 af 5. 12. 1988, Europa-Parlamentets beslutning om branden på teatret Gran Teatro del Liceo i Barcelona, EFT nr. C 61 af 28. 2. 1994, Europa-Parlamentets beslutning om meddelelse fra Kommissionen om nye perspektiver for Fællesskabets indsats på kulturområdet, EFT nr. C 42 af 15. 2. 1993, Europa-Parlamentets beslutning om Fællesskabets kulturpolitik, EFT nr. C 44 af 14. 2. 1994, Europa-Parlamentets beslutning om bevarelse af den arkitektoniske arv og beskyttelse af kulturgoderne, EFT nr. C 72 af 15. 3. 1993.

() Resolution vedtaget af ministrene med ansvar for kulturelle anliggender, forsamlet i Rådet, den 13. november 1986, om bevarelse af Europas arkitektoniske arv, EFT nr. C 320 af 13. 12. 1986, Resolution vedtaget af ministrene med ansvar for kulturelle anliggender, forsamlet i Rådet, den 13. november 1986, om bevarelse af kunstværker og kulturgenstande, EFT nr. C 320 af 13. 12. 1986, Resolution vedtaget af Rådet og kulturministrene, forsamlet i Rådet, den 14. november 1991, om bestemmelser vedrørende arkiver, EFT nr. C 314 af 5. 12. 1991, Resolution vedtaget af Rådet og kulturministrene, forsamlet i Rådet, den 14. november 1991, om europæiske kulturelle net, EFT nr. C 314 af 5. 12. 1991.

() Rådets konklusioner af 17. juni 1994 om større samarbejde mellem medlemsstaternes arkiver, EFT nr. C 235 af 23. 8. 1994, Konklusioner vedtaget af kulturministrene, forsamlet i Rådet, den 12. november 1992, om retningslinjer for Fællesskabets indsats på kulturområdet, EFT nr. C 336 af 19. 12. 1992, Rådets konklusioner af 17. juni 1994 vedrørende udarbejdelse af en EF-handlingsplan for kulturarven, EFT nr. C 235 af 23. 8. 1994.

() EFT. nr. C 210 af 14. 8. 1995, s. 109.