KONKLUSIONER

Udviklingen i havmiljøet og fiskebestandene i Østersøen bestemmes af langsigtede tendenser, der begyndte, lang tid før den flerårige forvaltningsplan trådte i kraft i 2016. De grundlæggende og medvirkende årsager til, hvordan fiskeriet i Østersøen har ændret sig, rækker mange år tilbage. Fiskeriet havde udviklet sig moderat positivt i mange år. Alligevel er visse bestande, først og fremmest torsk i den østlige del af Østersøen, i dag truet af kollaps som følge af påvirkninger, der begyndte længe før 2016. Mens gennemførelsen af den flerårige plan har reduceret fiskeritrykket siden 2016, er andre dødelighedsfaktorer blevet fremherskende for visse bestande. Hvad angår torsk i den østlige del af Østersøen mener forskere f.eks., at der dør tre gange flere fisk som følge af miljøbelastninger end på grund af egentligt fiskeri.

De hørte interessenter og medlemsstater har divergerende meninger om den flerårige plan. Medlemsstaterne finder det for tidligt at evaluere virkningerne af den flerårige plan, men ser et potentiale for, at den kan blive et vigtigere instrument for fiskeriforvaltningen, da den indeholder alle de elementer, der er nødvendige for at nå de relevante mål. Det Rådgivende Råd for Østersøen og dets medlemmer er dog overvejende negative. Af økonomiske årsager ville fiskeindustrien støtte en bredere anvendelse af de øvre FMSY-intervaller. Tidligere erfaringer har dog vist, at for hårdt fiskeri på bestande, som ikke har det godt, er udtryk for en kortsigtet indstilling, som fører til overfiskning og kollaps i fiskeriet. Omvendt betragter NGO'er ikke de øvre intervaller som værende i overensstemmelse med det maksimalt bæredygtigt udbytte ("MSY"). Kommissionen er ikke enig i dette synspunkt, da hele intervallet er i overensstemmelse med MSY, der er et langsigtet økonomisk begreb, som medlovgiverne blev enige om i 2014.

Kommissionen mener, at den flerårige plan for Østersøen har vist sig at være et nyttigt redskab til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik, navnlig med hensyn til fastsættelse af fiskerimuligheder. Den fastlægger gennemsigtige regler for regionalt tilpasset fiskeriforvaltning. For fiskebestande med en datarig vurdering (eller en MSY-vurdering) fastsætter planen de øvre grænser for de årlige samlede tilladte fangstmængder (TAC), samtidig med at den giver mulighed for en vis fleksibilitet for sunde bestande. For bestande, der er under pres, og som består af så få fisk i havet, at de er under farlige minimumsniveauer, skaber planen et sikkerhedsnet. For bestande under pres sørger sikkerhedsnettet for, at kvoterne reduceres til et minimum, og at der træffes yderligere afhjælpende foranstaltninger for at genoprette dem.

Kommissionen mener, at de bæredygtige og til tider vanskelige beslutninger, som Rådet har truffet vedrørende østersøbestandene, er gjort mulige af den ramme, som blev indført ved, at den flerårige plan kombinerer et sikkerhedsnet med fleksibilitet. Uden en flerårig plan ville det have været meget vanskeligt at nå til enighed om foranstaltninger til at hjælpe bestande, der ligger under grænsen, med at blive genoprettet, og kvoterne ville sandsynligvis være blevet fastsat på et højere niveau. På den anden side gav den flerårige plan også mulighed for fleksibilitet i forbindelse med sunde bestande ved at give mulighed for, at det øvre FMSY-interval anvendes til at afbøde kraftige reduktioner i kvoterne. Den flerårige plan har sikret, at alle fiskerier i dag enten forvaltes i overensstemmelse med MSY, eller at der træffes foranstaltninger for at bringe dem tilbage til MSY, hvilket skaber grundlag for fiskeindustriens og de tilknyttede sektorers langsigtede rentabilitet.

Kommissionen konkluderer derfor, at den flerårige plan udgør et stabilt, langsigtet instrument til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik i Østersøen, hvilket medfører mindre usikkerhed med hensyn til fastsættelse af kvoter, sikrer afhjælpende foranstaltninger for bestande, der er under pres, gør proceduren for fastsættelse af kvoter mere gennemsigtig for interessenter og medlemsstater og giver fiskeindustrien bedre mulighed for at planlægge fiskeriet.



1.Indledning

Aftalen i den interinstitutionelle taskforce om flerårige planer mellem Europa-Parlamentet og Rådet i 2014 banede vejen for vedtagelsen af den første flerårige forvaltningsplan for Østersøen i 2016. Det er fastlagt i den flerårige plan, at Kommissionen aflægger rapport til medlovgiverne om resultaterne og virkningerne af den flerårige plan for bestandene og fiskeriet efter disse bestande, navnlig for så vidt angår opfyldelsen af målsætningerne i den flerårige plan. Dette er den første sådanne rapport.

Den flerårige plans mål er at bidrage til opfyldelsen af den fælles fiskeripolitiks mål, sikre, at fiskebestandene genoprettes til og opretholdes over niveauer, der kan producere maksimal bæredygtig fangst, bidrage til at eliminere udsmid ved at undgå og reducere uønskede fangster og til at gennemføre landingsforpligtelsen for de relevante arter samt gennemføre en økosystembaseret tilgang til at minimere fiskeriets negative indvirkning på miljøet. Taskforcen blev enig om, og efterfølgende besluttede medlovgiverne, at målet for fiskeridødelighed skulle fastsættes som et interval af værdier (med øvre og nedre grænser), som er i overensstemmelse med opnåelsen af MSY. Det skal bemærkes, at hele intervallet er i overensstemmelse med MSY, som er et langsigtet økonomisk begreb. Den flerårige plan indeholder gennemsigtige regler for fastsættelse af fiskerimuligheder for fiskebestande med en vurdering til at opnå MSY. Den indeholder også specifikke regler om kontrol og bemyndigelse af Kommissionen til at vedtage delegerede retsakter vedrørende visse bifangstarter, undtagelser fra landingsforpligtelsen og tekniske foranstaltninger.

Den flerårige plan omfatter som målarter torsk, sild og brisling samt bifangst af rødspætte, skrubbe, pighvar og slethvar. Målarterne repræsenterer omkring 95 % af de samlede fangster i Østersøen. Rådets forordninger om årlige fiskerimuligheder i Østersøen fastsætter årlige TAC'er og nationale kvoter for målbestandene samt for rødspætte og laks.

Den flerårige plan blev anvendt første gang for den fangstperiode, der startede den 1. januar 2017. Da den flerårige plan for Østersøen er den første af sin art, har den fungeret som model for efterfølgende flerårige planer for Nordsøen, de vestlige farvande og det vestlige Middelhav. Erfaringerne fra gennemførelsen af den flerårige plan for Østersøen er blevet anvendt til at forbedre denne flerårige plan og til at udarbejde de efterfølgende flerårige planer.

Denne rapport er baseret på den seneste ICES-rådgivning for de relevante bestande i Østersøen, en særlig ad hoc-rådgivning fra ICES, analysen foretaget af Kommissionens Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) af de nationale rapporter fra 2018 om landingsforpligtelsen samt oplysninger, som Kommissionen ligger inde med. Desuden blev gruppen af medlemsstater i Østersøområdet (Baltfish), Det Rådgivende Råd for Østersøen og dets medlemmer hørt. Denne rapport præsenterer derfor udviklingen i de relevante områder af gennemførelsen af den flerårige plan og sigter mod at drage konklusioner efter tre hele gennemførelsesår (2017-2019) og fire på hinanden følgende år (2017-2020) med fiskerimuligheder, der er fastlagt under den flerårige plan.

2.Udviklingen på relevante områder

Rapporten fokuserer på udviklingen siden 2016 inden for fem hovedområder: fiskeriniveauer, udsmid, den økosystembaserede tilgang, regionalt samarbejde og socioøkonomiske aspekter.

2.1.Fiskerimuligheder fastsat siden 2017

Indtil 2019 forelå der en MSY-vurdering for syv ud af de otte bestande — en sådan vurdering var ikke tilgængelig for torsk i den østlige del af Østersøen. I 2020 var den ikke længere tilgængelig for sild i Den Botniske Bugt.

Ved de fire TAC-fastsættelser siden den flerårige plans ikrafttræden i juli 2016 måtte der fastsættes i alt 32 TAC'er, der var omfattet af den flerårige plan. Heraf var 24 ligetil, mens der i 8 tilfælde var behov for yderligere kontekst.

Ud af de 24 ligetil tilfælde har Kommissionen i 23 tilfælde foreslået TAC'er på FMSY-værdien eller i den nedre del af FMSY-intervallet. I ét tilfælde (sild i den centrale del af Østersøen for 2019) foreslog Kommissionen i overensstemmelse med den flerårige plan en TAC på den øverste FMSY-værdi, hvilket Rådet fulgte. I ovennævnte 24 tilfælde fulgte Rådet Kommissionens forslag i 16 tilfælde, i to tilfælde besluttede det at fastsætte TAC'er på et niveau, der lå under Kommissionens forslag (brisling for 2017 og sild i den centrale del af Østersøen for 2018), i fem tilfælde øgede det TAC'en inden for de pågældende FMSY-intervaller i den flerårige plan (sild i Rigabugten for 2017, sild i den vestlige del af Østersøen og i Den Botniske Bugt for 2018, torsk i den vestlige del af Østersøen for 2019 og brisling for 2020). I et enkelt tilfælde vedrørende en bifangstart forøgede det TAC'en ud over den forsigtighedsbaserede rådgivning (rødspætte for 2018), mens TAC'en for alle andre år blev fastsat i overensstemmelse med den kombinerede MSY-rådgivning og forsigtighedsbaserede rådgivning.

De 8 tilfælde med særlig kontekst er torsk i den vestlige del af Østersøen for 2017 og 2018, sild i den vestlige del af Østersøen for 2019 og 2020 og torsk i den østlige del af Østersøen i hele perioden. De er skitseret nedenfor.