KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 03.12.1997 
KOM(97) 676 endelig udg. 
Udkast 
Rådets resolution 
om 
retningslinjerne for beskæftigelsen i 1998 
(forelagt af Kommissionen) 

Kommissionens meddelelse om 
udkast til Rådets resolution 
om 
retningslinierne for beskæftigelsen i 1998 
På topmødet i Amsterdam besluttede Det Europæiske Råd, at nogle af 
bestemmelserne i traktatens nye afsnit om beskæftigelse skulle anvendes 
straks, og at der skulle afholdes et ekstraordinært topmøde om beskæftigelse. 
Kommissionen vedtog den 1. oktober 1997 meddelelsen "Forslag til 
retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik i 1998". Meddelelsen 
var henvendt til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
og Regionsudvalget og fungerede som et oplæg til drøftelserne inden Det 
Europæiske Råds ekstraordinære møde om beskæftigelse i Luxembourg den 
20.-21. november 1997. 
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds aftale om retningslinjerne, jf. 
formandskabets konklusioner på mødet den 20.-21. november 1997, forelægger 
Kommissionen nu et udkast-til Rådets resolution om retningslinjerne for 
beskæftigelsen i 1998 med henblik på vedtagelse. Retningslinjerne samler sig 
om fire hovedlinjer: forbedring af evnen til integration på arbejdsmarkedet, 
udvikling af en iværksætterkultur, fremme af virksomhedernes og de ansattes 
tilpasningsevne samt styrkelse af ligestillingspolitikken på arbejdsmarkedet. Der 
fokuseres på nitten specifikke retningslinjer. 
Kommissionen forpligter sig til i rette tid at udarbejde og fremlægge de 
rapporter, Det Europæiske Råd anmoder om. Kommissionen vil også i rette tid 
udarbejde et oplæg, således at den fælles rapport kan forelægges Det 
Europæiske Råd i Wien og retningslinjerne for beskæftigelsen i 1999 kan 
vedtages. 
-1 
Udkast 
Rådets resolution 
om 
retningslinjerne for beskæftigelsen i 1998 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
i overensstemmelse med Det Europæiske Råds resolution om vækst og 
beskæftigelse fra Amsterdam, hvori der blev henvist til proceduren ifølge 
traktatens nye afsnit om beskæftigelse, og hvori det erklæredes, at Rådet burde, 
søge at give disse bestemmelser øjeblikkelig virkning 
på grundlag af konklusionerne fra Det Europæiske Råds ekstraordinære- møde 
om beskæftigelse (20.-21. november 1997), 
under henvisning til Kommissionens udkast og Kommissionens meddelelse af 1. 
oktober 1997 "Forslag til retningslinjer for medlemsstaternes 
beskæftigelsespolitik i 1998", 
under henvisning til beslutningen indeholdende Europa-Parlamentets forslag til 
Det Europæiske Råds ekstraordinære beskæftigelsestopmøde, 
under henvisning til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtaleise om 
Kommissionens meddelelse, 
under henvisning til Regionsudvalgets forslag til Det Europæiske Råds 
ekstraordinære møde om beskæftigelse, 
under henvisning til Beskæftigelses- og Arbejdsmarkedsudvalgets udtalelse, 
under henvisning til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik 
under henvisning til forslag fra arbejdsmarkedets parter til Det Europæiske Råds 
ekstraordinære møde om beskæftigelse, og 
ud følgende betragtninger: 
Beskæftigelsen er et af de spørgsmål, som optager de europæiske borgere 
mest, og alt bør sættes ind på at bekæmpe arbejdsløsheden, hvis uacceptable 
niveau truer sammenhængskraften i vore samfund; 
der er behov for en samlet strategi, der omfatter tre aspekter: 
(1) der skal fortsat føres og udvikles en samordnet makroøkonomisk politik, der 
støtter sig på et effektivt indre marked 
-2 -
(2) alle Fællesskabets politikker bør fremme beskæftigelsen 
(3) medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker bør samordnes på grundlag af 
fælles retningslinjer vedrørende både mål og midler, som konvergerer hen imod 
mål, der fastsættes i fællesskab, som skal kunne kontrolleres, og som 
regelmæssigt ajourføres, samtidig med at de bør indgå i nationale 
handlingsplaner for beskæftigelsen, som medlemsstaterne udarbejder; 
en sådan samordning af medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker skal 
iværksættes ved hjælp af retningslinjer for beskæftigelsen, der er forenelige med 
de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, og som fastsætter 
konkrete mål, og opfyldelsen af disse mål følges regelmæssigt ved hjælp af en 
fælles procedure til evaluering af resultaterne; 
Retningslinjerne bygger på fire hovedlinjer: forbedring af evnen til integration på 
arbejdsmarkedet, udvikling af en iværksætterkultur, fremme af virksomhedernes 
og de ansattes tilpasningsevne, således at arbejdsmarkedet kan reagere på 
økonomiske forandringer, samt styrkelse af ligestillingspolitikken på 
arbejdsmarkedet; 
gennemførelsen af strategien forudsætter, at alle aktører mobiliseres; 
medlemsstater, regioner, arbejdsmarkedets parter og fællesskabsinstitutionerne, 
Europa-Parlamentet og Den Europæiske Investeringsbank har givet udtryk for 
deres interesse i sagen; 
retningslinjerne skal indgå i nationale handlingsplaner for beskæftigelsen, 
således at de vil blive konkretiseret i form af nationale mål udtrykt i tal, hver 
gang det er muligt og relevant, og efterfølgende udmøntet i national lovgivning, 
administrative bestemmelser osv.; 
i de nationale handlingsplaner for beskæftigelsen fastsættes frister for at nå de 
ønskede mål under hensyn til bl.a. de administrative og finansielle midler, der 
kan tilvejebringes; 
målet med disse foranstaltninger er at opnå en væsentlig stigning i 
beskæftigelsesfrekvensen i Europa på et varigt grundlag; 
forebyggende foranstaltninger har særlig betydning med henblik på at bremse 
udviklingen i ungdomsarbejdsløsheden og langtidsledigheden ved hjælp af en 
tidlig påvisning af de individuelle behov og relevante tiltag, og aktive 
foranstaltninger til integration på arbejdsmarkedet bør systematisk begunstiges 
frem for passive støtteforanstaltninger; 
det er vigtigt med fælles indikatorer udarbejdet på grundlag af sammenlignelige 
statistiske oplysninger for at gøre det muligt effektivt at følge og evaluere 
beskæftigelsespolitikkerne samt fastlægge den bedste praksis -
VEDTAGET FØLGENDE RESOLUTION: 
1. Retningslinjerne for beskæftigelsen i 1998, jf. bilaget, vedtages 
3-
2. Medlemsstaterne tager hensyn til retningslinjerne i deres 
beskæftigelsespolitik 
3. De enkelte medlemsstater udarbejder hvert år nationale handlingsplaner for 
beskæftigelsen med et flerårigt perspektiv, hvor de tager stilling til hver 
enkelt af retningslinjerne, og de sender planen til Rådet og Kommissionen 
sammen med en rapport om, hvordan den iværksættes 
4. Medlemsstaterne opfordres til 
a) at forelægge Rådet og Kommissionen deres første nationale 
handlingsplan for beskæftigelsen, der er baseret på disse 
retningslinjer, inden Det Europæiske Råd i Cardiff 
b) at sende Rådet og Kommissionen en årsrapport om de vigtigste 
foranstaltninger, der er truffet for at iværksætte deres 
beskæftigelsespolitik på grundlag af retningslinjerne med henblik på 
den fælles årsrapport, Rådet og Kommissionen skal forelægge Det 
Europæiske Råd 
5. Rådet forpligter sig til 
a) i anden halvdel af 1998 på grundlag de i punkt 4, litra b), 
omhandlede rapporter at analysere iværksættelsen af 
medlemsstaternes beskæftigelsespolitik ud fra retningslinjerne 
b) sammen med Kommissionen og på grundlag af et udkast fra 
Kommissionen at udarbejde en rapport om beskæftigelsessituation i 
EU og om iværksættelsen af retningslinjerne, som skal forelægges 
Det Europæiske Råd i Wien 
6. Rådet tager til efterretning, at Kommissionenforpligter sig til senest den 15. 
oktober 1998 at forelægge udkast til retningslinjer for medlemsstaternes 
beskæftigelsespolitik i 1999 
6. Rådet fastslår, at arbejdsmarkedets parter på alle niveauer i høj grad kan 
bidrage til iværksættelsen af retningslinjerne, og at dette bidrag 
regelmæssigt vil blive evalueret, dels med Kommissionen og Rådet, dels på 
halvårlige møder med en trojka på stats- og regeringslederniveau og med 
Kommissionen. 
RETNINGSLINJERNE FOR BESKÆFTIGELSEN 11998 
I. FORBEDRING AF EVNEN TIL INTEGRATION PA ARBEJDSMARKEDET 
• En indsats over for ungdomsarbejdsløsheden og forebyggelse af 
langtidsledighed 
For at bremse udviklingen i ungdomsarbejdsløsheden og 
langtidsledigheden udvikler medlemsstaterne forebyggende strategier, 
der skal fokusere på de lediges evne til integration på arbejdsmarkedet 
på grundlag af en tidlig identifikation af individuelle behov; inden for en 
frist, som de enkelte medlemsstater fastsætter, dog højst fem år, -
denne frist kan dog være længere i de, medlemsstater, hvor 
arbejdsløsheden er særlig høj - sørger de for: 
- at tilbyde alle unge en ny start i form af uddannelse, omskoling, 
jobtræning, arbejde eller andre foranstaltninger, der kan fremme 
deres integration på arbejdsmarkedet, før de har været ledige i 
seks måneder; 
- også at tilbyde voksne ledige en ny start, før de har været ledige i 
tolv måneder, ved at anvende et af ovennævnte midler eller mere 
generelt ved at give en individuel erhvervsvejledning. 
Disse former for forebyggelse og integration bør kombineres med 
foranstaltninger med henblik på langtidslediges reintegration. 
• Skift fra passive til aktive foranstaltninger 
Understøttelses- og uddannelsessystemerne bør - hvor det viser sig 
nødvendigt - gennemgås og tilpasses med henblik på aktivt at fremme 
de lediges evne til integration på arbejdsmarkedet og klart tilskynde de 
ledige til at søge og acceptere et arbejde eller en uddannelse. 
Medlemsstaterne: 
- bestræber sig på væsentligt at forøge antallet af personer, som 
deltager i aktive foranstaltninger, der kan gøre deres integration på 
arbejdsmarkedet lettere. Med henblik på at øge andelen af ledige, 
der får tilbud om uddannelse eller andre tilsvarende 
foranstaltninger, sætter de sig endvidere på grundlag af deres 
udgangssituation det mål gradvis at nærme sig gennemsnittet i de 
tre medlemsstater, som er nået længst på dette område, dog 
mindst 20%. 
• Tilskyndelse til oprettelse af partnerskaber 
En indsats alene fra medlemsstaternes side er ikke nok til at nå de 
ønskede resultater med hensyn til integration. Derfor: 
- opfordres arbejdsmarkedets parter indtrængende til på deres 
forskellige ansvars- og indsatsniveauer hurtigt at indgå aftaler med 
henblik på at øge mulighederne for uddannelse, jobtræning, 
praktikophold eller andre foranstaltninger, der kan fremme evnen 
til integration på arbejdsmarkedet; 
- skal medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter bestræbe sig 
på at udvikle muligheder for livslang uddannelse. 
• En lettere overgang fra skole til arbejdsliv . 
Beskæftigelsesperspektiverne er dårlige for de unge, der forlader 
skolesystemet uden at have erhvervet de færdigheder, der er 
nødvendige for at komme ind på arbejdsmarkedet. Medlemsstaterne 
må derfor: 
- forbedre kvaliteten af deres skolesystem, således at de i væsentlig 
grad kan nedbringe antallet af unge, der forlader skolesystemet for 
tidligt; 
- sørge for at bibringe de unge en større evne til at tilpasse sig de 
teknologiske og økonomiske forandringer og udruste dem med 
kvalifikationer, der svarer til arbejdsmarkedets behov, om 
fornødent ved at indføre eller udvikle lærlingeuddannelser. 
II. UDVIKLING AF EN IVÆRKSÆTTERKULTUR 
-6 
Start og drift af egen virksomhed må gøres lettere ved at indføre en 
klar, varig og pålidelig lovgivning og ved at forbedre vilkårene for 
udvikling af markeder for risikovillig kapital. De nye faciliteter, der 
tilbydes af Den Europæiske Investeringsbank, vil sammen med 
medlemsstaternes indsats gøre det lettere at skabe nye virksomheder. 
Medlemsstaterne bør endvidere lette og forenkle de administrations-
og skattebyrder, der hviler på små og mellemstore virksomheder. 
Medlemsstaterne bør med henblik herpå: 
- især bestræbe sig på at foretage en betydelig nedsættelse af 
virksomhedernes og specielt de små og mellemstore 
virksomheders indirekte omkostninger og administrative byrder, 
specielt i forbindelse med ansættelse af yderligere arbejdstagere; 
- tilskynde til udvikling af selvstændig virksomhed ved at gennemgå 
og reducere eventuelt eksisterende hindringer, navnlig inden for 
skattesystemet og de sociale sikringssystemer, for at blive 
selvstændig og starte små virksomheder, især for lønmodtagere. 
Jobskabelsesmulighederne bør udnyttes 
Hvis Den Europæiske Union skal have held til at løse 
beskæftigelsesproblemet, skal alle potentielle kilder til beskæftigelse 
samt ny teknologi og innovationer udnyttes effektivt. Medlemsstaterne 
bør med henblik herpå: 
- undersøge, hvorledes man fuldt ud kan udnytte mulighederne for 
jobskabelse på lokalt plan, i den kooperative sektor og i forbindelse 
med nye aktiviteter rettet mod behov, som markedet endnu ikke 
kan tilfredsstille, og samtidig indkredse og reducere de hindringer, 
som bremser disse muligheder. 
Skatte- og afgiftsreglerne skal være mere beskæftigelsesvenlige, og 
den langvarige tendens til højere skatter og obligatoriske bidrag i 
forbindelse med arbejde (der er steget fra 35% i 1980 til over 42% i 
1995) skal vendes. Medlemsstaterne bør: 
7-
- afhængigt af deres behov og under hensyn til det nuværende 
niveau sætte sig som mål gradvis at nedbringe det samlede skatte-
og afgiftstryk samt, hvor det er hensigtsmæssigt, gradvis at 
nedbringe skattetrykket på arbejde og de indirekte 
lønomkostninger -navnlig for den dårligst kvalificerede og lavest 
aflønnede arbejdskraft - uden at bringe budgetkonsolideringen og 
den økonomiske balance i de sociale sikringsordninger i fare. De 
skål eventuelt undersøge, om det vil være hensigtsmæssigt at 
indføre en afgift på energi eller på forurenende emissioner eller at 
træffe andre fiskale foranstaltninger; 
- uforpligtende undersøge, om det vil være hensigtsmæssigt at 
nedsætte momsen på meget arbejdskraftintensive tjenesteydelser, 
som ikke er udsat for grænseoverskridende konkurrence. 
FREMME AF VIRKSOMHEDERNES OG DE ANSATTES 
TILPASNINGSEVNE 
• Arbejdets tilrettelæggelse bør moderniseres 
For at fremme en modernisering af arbejdets tilrettelæggelse og af de 
forskellige former for arbejde bør: 
- arbejdsmarkedets parter på de relevante niveauer, navnlig på 
sektor- og virksomhedsniveau, opfordres til at forhandle aftaler om 
en modernisering af arbejdets tilrettelæggelse, herunder smidige 
arbejdsformer, for at gøre virksomhederne produktive og 
konkurrencedygtige og opnå den nødvendige ligevægt mellem 
fleksibilitet og sikkerhed. Disse aftaler kan f.eks. omfatte en 
arbejdstid på årsbasis, arbejdstidsnedsætiélse, nedbringelse af 
overarbejde, større udbredelse af deltidsarbejde, livslang 
uddannelse og orlovsordninger; 
- hver medlemsstat for sit eget vedkommende undersøge, om dens 
lovgivning skal omfatte mere fleksible former for arbejdskontrakter 
for at tage hensyn til de stadig mere forskelligartede former for 
beskæftigelse. Personer med sådanne kontrakter bør samtidig 
have en tilstrækkelig sikkerhed og bedre ansættelsesvilkår, som er 
forenelige med virksomhedernes behov. 
• Virksomhedernes omstillingsevne bør støttes 
For at øge kvalifikationsniveauet i virksomhederne bør 
medlemsstaterne: 
- atter gennemgå de eventuelle hindringer - især skattemæssige -
for investeringer i menneskelige ressourcer og om nødvendigt 
indføre skattemæssige eller andre incitamenter til forøget 
uddannelse inden for virksomhederne; de bør desuden gennemgå 
alle nye regler for at kontrollere, at de bidrager til at reducere 
hindringerne for beskæftigelse og til at øge arbejdsmarkedets evne 
til at tilpasse sig strukturændringer i økonomien. 
IV. LIGESTILLINGSPOLITIKKEN BØR STYRKES 
• Forskelsbehandlingen mellem mænd og kvinder bør bekæmpes 
Medlemsstaternes målsætning om at fremme ligestillingen bør 
resultere i en øget beskæftigelsesfrekvens for kvinder. De bør 
ligeledes være opmærksomme på, at i visse aktivitetssektorer og 
erhverv er enten kvinder eller mænd skævt repræsenteret. 
Medlemsstaterne bør: 
- bestræbe sig på at reducere forskellene i mænds og kvinders 
arbejdsløshed ved aktivt at støtte en øget beskæftigelse af kvinder 
og bekæmpe kvinders underrepræsentation i visse 
aktivitetssektorer og erhverv og deres overrepræsentation i andre. 
• Det bør være muligt at kombinere arbejde og familie 
Politikkerne vedrørende orlov, forældreorlov og deltidsarbejde er af 
meget stor betydning for både kvinder og mænd. Gennemførelsen af 
de forskellige direktiver og aftaler mellem arbejdsmarkedets parter på 
dette område bør fremskyndes og regelmæssigt følges op. Der bør 
-9-
være tilstrækkeligt med gode pasningsmuligheder for børn og andre 
med pasningsbehov, så både kvinder og mænd får bedre muligheder 
for at komme ind på og blive på arbejdsmarkedet. Medlemsstaterne 
bør: 
- bestræbe sig på at øge pasnings- og plejemulighederne på de 
områder, hvor behovene endnu ikke er dækket. 
Det bør blive lettere at vende tilbage til arbejdsmarkedet 
Medlemsstaterne bør: 
- være særlig opmærksomme på kvinder og på mænd, der igen 
ønsker at tage lønnet beskæftigelse efter et fravær, og med 
henblik herpå undersøge, hvordan man gradvis kan rydde 
hindringer for tilbagevenden til arbejdsmarkedet af vejen. 
Handicappedes integration på arbejdsmarkedet bør fremmes 
Medlemsstaterne bør: 
- være særlig opmærksomme på de vanskeligheder, der kan være 
for handicappedes integration på arbejdsmarkedet. 
10 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 676 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 04 05 10 
Katalognummer : CB-CO-97-704-DA-C 
ISBN 92-78-29025-4 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
n