Rapporten er baseret på to videnskabelige udtalelser fra EFSA, en markedsundersøgelse foretaget for EFSA og omfattende høring af nationale kompetente myndigheder og interesserede parter. Den ledsages af et arbejdsdokument med mere detaljerede oplysninger om hidtil opnåede undersøgelsesresultater.

2.1Produkter og sammensætning

Tilskudsdrikke til småbørn er ikke defineret i EU-lovgivningen. De kan beskrives som særligt forarbejdede/fremstillede proteinbaserede drikkevarer til dækning af ernæringsmæssige behov for småbørn i alderen 1-3 år. Der kun er få producenter, men der er hundredevis af tilskudsdrikke til småbørn på EU-markedet. Antallet af produkter pr. medlemsstat kan variere betydeligt.

Energiindholdet i og sammensætningen af tilskudsdrikke til småbørn varierer. I de fleste tilfælde anvendes komælk som en proteinkilde, men produktets proteinindhold er normalt lavere end i komælk og, i de fleste tilfælde, inden for rammerne af det, som i følge lovgivningen er tilladt for modermælkserstatninger og tilskudsblandinger. Tilskudsdrikke til småbørn er beriget med et antal mikronæringsstoffer (f.eks. jern, vitamin D), flerumættede fedtsyrer (f.eks. alfa-linolensyre (ALA)) og andre stoffer (f.eks. taurin), som almindeligvis forekommer i modermælkserstatninger og tilskudsblandinger, men som ikke forekommer (eller forekommer i mindre omfang) i komælk. Tilskudsdrikke til småbørn kan indeholde forskellige sukkerarter (f.eks. lactose, saccharose, glucose, maltose), af og til honning og i visse tilfælde aromaer (f.eks. vanilje).

2.2Markedets størrelse og værdi, priser og markedsstruktur

Markedet for tilskudsdrikke til småbørn har oplevet vækst i næsten alle de undersøgte lande i perioden 2008-2012. I 2012 vurderedes detailmarkedsstørrelsen til mere end 42 000 ton og detailhandelsværdien til mere end 500 mio. EUR

Prisen på tilskudsdrikke til småbørn varierer fra medlemsstat til medlemsstat afhængigt af en række parametre såsom distributørernes rolle samt skatter og afgifter. Prisen på tilskudsblandinger til småbørn svarer nogenlunde til (eller er lidt lavere end) prisen på modermælkserstatning eller tilskudsblandinger og højere end prisen på komælk eller beriget mælk. Tilskudsdrikke til småbørn distribueres gennem forskellige kanaler (detailhandlere, specialforretninger, hjemmesider og apoteker), og priserne på apoteker er ofte lidt højere end i supermarkeder.

Markedet for tilskudsdrikke til småbørn er fordelt mellem et lille antal producenter. Produkterne fremstilles i nogle få medlemsstater og Schweiz og sælges til resten af EU og til tredjelande. Producenterne i EU er førende på den globale scene.

2.3Markedsføring af tilskudsdrikke til småbørn

Den mest almindeligt anvendte betegnelse i markedsføring af tilskudsdrikke til småbørn i EU er "småbørnsmælk". Andre anvendte betegnelser er f.eks. "juniormælk" eller "mælkebaserede drikkevarer til småbørn".

Tilskudsdrikke til småbørn markedsføres som produkter, der er fremstillet specifikt til dækning af småbørns ernæringsmæssige behov. I markedsføringen anvendes der generiske udtalelser om produkternes rolle/egnethed, når det gælder sund vækst hos småbørn, og budskabet i fremstillingen af produkterne er ofte således, at de spiller en afgørende rolle i opfyldelsen af småbørns ernæringsmæssige behov, og det vil være vanskeligt på anden vis at opfylde disse behov gennem den normale kost. Den ernæringsmæssige overlegenhed i forhold til komælk anvendes ofte som et argument i markedsføringen (f.eks. "indeholder 40 gange så meget jern som komælk").

Der anvendes i denne forbindelse en bred vifte af ernæringsanprisninger til at beskrive ingredienser, som er tilsat produktet, og som betragtes som gavnlige for småbørn (f.eks. "indeholder vitamin D" eller "tilsat omega-3") eller næringsstoffer, som produktet indeholder i begrænset omfang, for bedre egnethed for småbørn (f.eks. "reduceret protein"). Der anvendes også tilladte sundhedsanprisninger af specifikke ingredienser, og der henvises til børns udvikling og sundhed, og der er fokus på de næringsstoffer, der anses for at være kritisk vigtige for småbørn (f.eks. "jern bidrager til en normal kognitiv udvikling hos børn).

Tilskudsdrikke til småbørn markedsføres til småbørn i alderen 1-3 år eller i visse tilfælde til smallere undergrupper (1-2 og 2-3 år). Sondringen i forhold til modermælkserstatninger og tilskudsblandinger sikres ved produktbetegnelsen (f.eks. "juniormælk"), ved angivelse af aldersgruppen på etiketten (f.eks. "+1") eller ved relevante numre (1 for modermælkserstatning, 2 for tilskudsblandinger, 3 og 4 for tilskudsdrikke til småbørn) og/eller ved anvendelse af forskellige farver/forskelligt design på etiketten.

3.Forbrugernes opfattelse og adfærd

Småbørns kostvaner er meget forskellige i EU på grund af socioøkonomiske og kulturelle forskelle, forskelle i anbefalinger fra sundhedspersoner og nationale myndigheder og udbuddet af produkter.

Generelt set sker der i medlemsstaterne et markant fald i både antallet af kvinder, der ammer, og indtagne mængder, når barnet er fyldt et år. Når det gælder småbørnskost, konkurrerer erstatningsprodukter med komælk, og forskellige medlemsstater har forskellige præferencer. Indtaget af tilskudsblandinger til småbørn er generelt på sit højeste i alderen 12-18 måneder og falder herefter. Samtidig kan der konstateres et tilsvarende højere indtag af komælk.

Forskellige informationskilder har indflydelse på forældres og omsorgspersoners beslutninger om tilskudsdrikke til småbørn, herunder ikke kun mærkning og reklame, men også råd fra sundhedspersonale samt familie og venner med erfaring på området. Forældres og omsorgspersoners hyppigst fremførte argumenter, når det gælder anvendelse af tilskudsdrikke til småbørn, handler om produktets egnethed til at opfylde småbørns ernæringsmæssige behov og overlegenhed i forhold til komælk.

Af praktiske årsager udsender nationale myndigheder/sundhedspersonale i visse medlemsstater anbefalinger for forbruget af tilskudsdrikke til småbørn (dvs. vanskeligt at få de tilstrækkelige mængder af alle næringsstoffer gennem en varieret kost). I andre medlemsstater foretrækker sundhedspersonale og nationale myndigheder at anbefale komælk som en del af en afbalanceret kost (undertiden sammen med tilskud).

4.Den gældende juridiske ramme for tilskudsdrikke til småbørn

Indtil 19. juli 2016 fastsætter Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/39/EF (som i vid udstrækning gengiver lovgivningen fra 1989) regler om fødevarer bestemt til særlig ernæring (såkaldte "diætetiske fødevarer"). Dette direktiv definerer diætetiske fødevarer som "fødevarer, som på grund af deres særlige sammensætning eller måde, hvorpå de er fremstillet, klart adskiller sig fra almindelige fødevarer, er egnede til det angivne ernæringsmæssige formål og forhandles på en sådan måde, at de er egnede til dette formål" (artikel 1, stk. 2, i direktivet). Direktivet indeholder ikke en udtømmende liste over produktkategorier, som skal anses som diætetiske fødevarer, og i dag klassificerer 17 medlemsstater og Norge tilskudsdrikke til småbørn som diætetiske fødevarer på baggrund af ovenstående definition. Disse produkter skal derfor overholde bestemmelserne i direktiv 2009/39/EF, særligt den generelle bestemmelse om, at disse produkters karakter eller sammensætning "skal være således, at varerne er egnede til det særlige ernæringsmæssige formål, som de er bestemt til." (artikel 3, stk. 1, i direktivet). De skal også opfylde obligatoriske mærkningskrav, f.eks. for at angive, at de er egnede til det beregnede formål (artikel 9 i direktivet), og det skal meddeles medlemsstaternes kompetente myndigheder, hvor de markedsføres (artikel 11 i direktivet). 10 medlemsstater klassificerer ikke tilskudsdrikke til småbørn som diætetiske fødevarer.

I 2011 vedtog Kommissionen et lovgivningsmæssigt forslag om at forenkle de juridiske rammer for diætetiske fødevarer. Forslaget sigtede mod afskaffelse af det forældede begreb "diætetiske fødevarer", ophævelse af direktiv 2009/39/EF og indførelse af en ny ramme for fødevarer til visse sårbare befolkningsgrupper, som har brug for særlige regler.