Nr. C 59/16 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 8. 3. 78 
Udtalelse  om »meddelelse  fra Kommissionen  til Rådet  om handlingsplan 
vedrørende  forskning  inden  for luftfarten« 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske  Fælles-
skabers  Tidende  nr.  C 200  af 2. september  1977,  side  8. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  16.  august  1977  i medfør  af artikel  198  i traktaten  om  oprettelse  af 
Det europæiske  økonomiske  Fællesskab  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  om det 
nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 153.  plenarforsamling,  afholdt  i Bruxelles 
den 23.  og 24. november  1977,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  198, 
under  henvisning  til anmodning  om udtalelse  fra Rådet 
af 16.  august  1977, 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af dets  formand 
den 29.  august  1977  om  at pålægge  Afdelingen  for 
industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydelser  at udar-
bejde  en udtalelse  om spørgsmålet, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdelingen  for 
industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydelser  på mødet 
den 9. november  1977, 
under  henvisning  til mundtlig  beretning  aflagt  af ordfø-
reren,  hr. Evain, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  153.  ple-
narforsamling  den  23.  og 24.  november  1977,  mødet 
den 24.  november  1977  — 
enstemmigt 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE; 
Udvalget  tilslutter  sig  Kommissionens  meddelelse  og 
fremsætter  følgende  bemærkninger. 
1.1. I »Kommissionens  meddelelse  og forslag  til Rådet 
om et handlingsprogram  for  den  europæiske  luftfarts-
sektor«,  hvori  der  blev  foreslået  en handlingsplan,  der 
indebar,  at udvikling  af materiel  ville  få tildelt  en frem-trædende  plads,  blev  der peget  på vanskelige  problemer 
for såvel  enkeltstaterne  som  for  virksomhederne,  skønt 
disse  i lang  tid havde  været  vant  til at samarbejde  om 
fælles  projekter. 
1.2. Erfaringen  har  vist  — og Udvalget  har  givet  ud-
tryk for den  samme  opfattelse  i sin udtalelse  af 25.  fe-
bruar  1976  (1) — at en fælles  handlingsplan  er så meget 
desto  lettere  at iværksætte,  jo tidligere  et stadium  af 
materieludviklingen  den  griber  ind  på.  Der  må  her 
tænkes  på normer,  godkendelsesregler,  afprøvningsfaci-
liteter,  bestemte  forskningsarbejder  med  henblik  på at 
forbedre  den  grundlæggende  viden:  materialer,  aerody-
namik,  støj,  osv.  Dette  har  også  været  hovedprincippet 
for Kommissionens  udarbejdelse  af den  foreliggende 
handlingsplan. 
1.3. Selv  om  Udvalget  finder  det  uomgængelig  nød-
vendigt,  at der iværksættes  et mere  vidtgående  program, 
hvis EFs  luftfartsindustri  effektivt  skal  kunne  klare  sig 
over  for verdenskonkurrencen,  konstaterer  det dog  med 
tilfredshed,  at Kommissionen  anser  denne  plan  for  at 
være  et første  led i den  samlede  luftfartspolitik,  og at 
den agter  aktivt  at få gennemført  denne  politik. 
1.4. Udvalget  har  ikke  anset  det  for  nødvendigt  at 
udtale  sig om det  rent  tekniske  indhold  af Kommissio-
nens  forslag.  Dette  arbejde  er blevet  overdraget  Udval-
get for  videnskabelig  og teknisk  Forskning  (CREST), 
der allerede  har  gennemgået  det,  hvilket  også  er tilfæl-
det med  dokumentet  »den  fælles  politik  på det  viden-
skabelige  og teknologiske  område«  af 30. juni  1977  (2); 
i dokumentets  anden  del nævnes  forskningen  inden  for 
luftfarten. 
(!) EFT  nr. C 131  af 12. 6. 1976,  s. 1. 
(2) EFT  nr. C 187  af 5. 8. 1977,  s. 3. 
8. 3. 78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 59/17 
1.5. Af  de forslag,  der  er blevet  udarbejdet  af de be-
rørte  kredse,  er de forslag  medtaget  i planen,  som  fore-
kom  Kommissionen  at være  grundigst  forberedt  og 
bedst  egnede  til øjeblikkelig  gennemførelse  samt  i bedst 
overensstemmelse  med  bevillingerne.  Således  har  man 
udskudt  forslag  fra motorsektoren  og udstyrssektoren, 
som har  forekommet  Kommissionen  mindre  gennemar-
bejdede  end  forslagene  fra sektorerne  for  fly-  og heli-
koptermoduler.  Ligeledes  ha man  udskudt  bygning  af en 
stor vindtunnel,  der  ville  være  alt for  bekostelig  og 
desuden  ville  rejse  problemer  med  en rent  geografisk 
placering.  Udvalget  noterer  sig dette  valg,  men  lægger 
vægt  på,  at de forslag  som  ikke  kan  imødekommes 
umiddelbart,  tages  op senere. 
2.1. Det  fremgår  at forslaget  til beslutning  (bilag  V — 
artikel  3), at Kommissionen  er ansvarlig  for  gennem-
førelsen  af programmet.  I henhold  til den  sædvanlige 
procedure  skal  Kommissionen  bistås  af et udvalg  til 
forvaltning  af forskningsprogrammer  inden  for luftfarts-
industrien,  der  nedsættes  for  hele  programmets  varig-
hed. Dette  udvalg  skal  navnlig  høres  om valg  af selska-
ber eller  organer,  der får overdraget  arbejdet,  om valget 
af projektledere  og om  vurderingen  af resultaterne  af 
arbejdet  i programmernes  forskellige  faser. 
Kommissionen  har  dog  fremdeles  det fulde  ansvar,  og 
der er fastsat  bestemmelser,  der  skal  sikre,  at Kommis-
sionen  kan  varetage  det.  I bilag  III vedrørende  budget 
nævnes  det  således  i stk.  5, at Kommissionen  skal  an-
sætte  to eksperter  på heltid  og to sekretariatsansatte  og i 
øvrigt  skal  anvende  eksperter  på deltid  fra medlemssta-
terne. 
2.2. Det  præciseres  ikke  i teksten,  hvilken  rent  praktisk 
fremgangsmåde,  man  vil  anvende.  Denne  bør  efter 
Udvalgets  opfattelse  under  alle  omstændigheder  især 
tage sigte  på forskningens  EF-relevans,  men  under  sta-
dig hensyntagen  til de nationale  forskningsprojekter,  der 
samtidig  er igang;  dette  indgår  i øvrigt  allerede  i Kom-
missionens  overvejelse  i forbindelse  med  udarbejdelsen 
af strategien  på lang  sigt. 
2.3. Erfaringen  viser,  at udviklingen  af en EF-luftfarts-
politik  rejser  en række  specielle  problemer,  der  især 
vedrører  den  mulige  militære  anvendelse:  Resultaterne af de fleste  forskningsprogrammer  kan  således  tænkes 
anvendt  både  militært  og civilt. 
2.4. Efter  Udvalgets  opfattelse  befordrer  man  effektivi-
teten  ved  at tage  hensyn  til denne  kendsgerning.  Det 
foreslår  derfor,  at Kommissionen  under  gennemførelsen 
af sit program  i videst  muligt  omfang  gør  brug  af den 
ekspertise,  de  forskellige  medlemsstater  råder  over. 
Dette  forsøg  på at decentralisere  forvaltninger  er på 
ingen  måde  uforeneligt  med  den  omstændighed,  at 
beslutningsmyndigheden  alene  tilkommer  — og  bør 
tilkomme  — Kommissionen  (valg  af kontrahenter, 
underleverandører,  det specifikke  mål  med  forskningen, 
omkostningerne  derved  osv.).  Denne  beslutningsmyn-
dighed  er væsentlig,  hvis  aktionens  fællesskabspræg  skal 
bevares. 
3.1. Som  allerede  nævnt  skal  der  nedsættes  et rådgi-
vende  udvalg  til forvaltning  af forskningsprogrammer 
inden  for luftfartsindustrien.  Udvalget  er sammensat  af 
2 repræsentanter  for hver  medlemsstat  og for Kommis-
sionen,  ialt  20  medlemmer.  Udvalget  skal  henlede 
opmærksomheden  på de praktiske  vanskeligheder,  der 
kan opstå  i forbindelse  med  dette  udvalgs  virke. 
3.2. Desuden  bør  man  ikke  undervurdere  de praktiske 
vanskeligheder,  der kan  opstå  i visse  medlemsstater,  når 
der skal  vælges  repræsentanter,  idet  teknisk  personale  i 
enkelte  stater  kun  arbejder  i statslaboratorier,  hvilket 
betyder,  at disse  repræsentanter  bliver  dommere  i deres 
egen  sag.  Der  må  således  drages  omsorg  for,  at det 
objektive  i udvalgets  beslutning  ikke  kan  anfægtes. 
4.1. Med  hensyn  til opfindelser  (bilag  IV)  nævnes  det, 
at Kommissionen  skal  godkende  licensafgivelse  i tredje-
lande,  hvis  disse  kan  tænkes  at ville  eksportere  materiel 
fremstillet  på grundlag  af disse  licenser  til Fællesskabet. 
4.2. Luftfartsindustrien  er en udpræget  eksportsektor. 
Men  mange  køberlande  anmoder  om  kompensationer 
(især  ved  deltagelse  i fabrikationen),  hvad  Fællesskabet  i 
øvrigt  også  gør,  når det selv  køber.  Klausulen  i bilag  IV, 
B, stk.  1 og 2, som  er normal  i andre  tilfælde,  giver 
således  Kommissionen  vetoret  med  hensyn  til mange 
former  for  gængs  praksis  inden  for  den  internationale 
luftfartsindustri.  Denne  klausul  bør  anvendes  med  den 
nødvendige  smidighed. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  24.  november  1977. 
Basil  de FERRANTI 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Nr. C 59/18 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 8. 3. 78 
BILAG 
til Det økonomiske  og sociale  Udvalgs  udtalelse 
Følgende  afsnit  i pkt.  3.2.  i afdelingens  udtalelse  er blevet  slettet  efter  vedtagelsen  af et ændringsforslag 
fremsat  under  forhandlingerne. 
Den mener,  at det er yderst  vigtigt  at sikre  sig, at Kommissionen  i valget  af projekter  og projekt-
ledere  samt  med  vurdering  af resultaterne  og afstikkelse  af den videre  kurs  bistås  af virkeligt  kompe-
tente  personer.  For  visse  projekters  vedkommende  findes  disse  personer  kun  i de direkte  berørte 
medlemsstater  (i forbindelse  med  helikoptere  er det f.eks.  kun  4 lande).  Forretningsordenen  burde 
udformes  således,  at dette  problem  kan  løses.« 
Resultatet  af afstemningen 
69 stemte  for,  5 stemte  imod,  og 5 undlod  at stemme.