KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(92) 353 endelig udg. - SYN 418 
Bruxelles, den 14. september 1992 
Forslag ti I 
RÅDETS FORORDNING (EØF) 
om de statistiske enheder 
til observation og analyse af det produktive system i 
Det Europæiske Fællesskab 
(forelagt af Kommissionen) 

BEGRUNDELSE 
1. Formålet med udkastet til forordning er - for et udvalg af statistiske 
enheder - at fastlægge en fælles statistisk sprogbrug. Anvendelsen af 
definitioner af disse enheder er en forudsætning for sammenhængende, 
ensartede og dermed stadig mere integrerede statistiske systemer i 
medlemsstaterne. Når disse enheder er fastlagt, skal de ikke længere 
drøftes ved hver ny specifik retsakt (med heraf følgende fare for 
uensartethed og uforenelighed). 
2. Definitionerne er et supplement til forordning NACE rev. 1 (Rådets 
forordning (EØF) nr. 3037/90, EFT nr. L 293 af 24.10.90). Ved at anvende 
disse definitioner til observation og' analyse af det produktive system 
vil kendskabet til den økonomiske aktivitet i Det Europæiske Fællesskab 
kunne forbedres. 
3. Mens der for øjeblikket anvendes uensartede definitioner i 
medlemsstaterne, som indvirker på oberservationens og analysens 
pålidelighed, vil det ved anvendelsen af de definitioner, der opstilles 
i denne forordning, være muligt at: 
- fastsætte en terminologi, 
- begrænse antallet af de statistiske enheder, der anvendes, 
- gøre oplysningerne mere kompatible ved at lade undersøgelserne 
supplere hinanden; det vil herved være muligt at formindske 
oplysningsbyrden for foretagenderne, 
fremme gennemsigtigheden ved at lette observationen, 
udvikle harmoniserede registre, der er en forudsætning for at 
opstille integrerede stikprøvegrundlag på fællesskabsplan, 
nedbringe fristerne for bearbejdning af observationerne med henblik 
på fremsendelse af resultaterne til Kommissionen ved at fastsætte 
ensartede observâtionsenheder i alle medlemsstaterne allerede ved 
indsamlingen af elementære oplysninger, 
- udvikle synergier og således opnå besparelser. 
4. Forslaget til forordning er i overensstemmelse med internationale 
henstillinger på området. Der tages hensyn til, at det er nødvendigt at 
kunne tilpasse de statistiske definitioner til de ændringer i det 
produktive system, der skyldes den socioøkonomiske og tekniske 
udvikling. Forslaget er en forudsætning for kvaliteten af observationer 
og analyser til brug for den økonomiske politik. 
5. Denne strenge sprogbrug letter forståelsen og afklarer m .-..'••c, 
problemer, der opstår, når samme ord anvendes til forskellige b 
som i nogle tilfælde efterhånden har fået en lidt anden betydning, 
som ændres alt efter den sammenhæng, hvori de anvendes, eller sera i.v« 
anledning til problemer med hensyn til betydningsindholdet på de en' .i.' 
sprog. 
6. Disse definitioner er en forudsætning for udviklingen af et stati: itk 
system for Fællesskabet, som opfylder et sammenfaldende behov hc 
økonomiske beslutningstagere, Kommissionens tjenestegrene, de nati lai -. 
statistiske kontorer og alle andre, der anvender oplysninger vedrør m 
observation og analyse af den økonomiske aktivitet. 
7. Fastlæggelsen af disse statistiske enheder på fællesskabsplan sker 
samarbejde med medlemsstaterne og dermed under overholdelse af 
subsidiaritetsprincippet. Ved at anvende definitionerne i 
medlemsstaterne gøres det muligt at styrke anvendelsen af 
subsidiaritetsprincippet ved at fremme den synergi, som er en 
forudsætning for at opnå statistiske oplysninger af høj kvalitet. 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om de et;.tir-l.-ske e; ^edt. 
til observation og analyse af det produktive system j. 
Det Europæiske Fællesskab 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab, særlig artikel 100A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Gennemførelsen af det indre marked kræver statistiske normer for 
identificering af enhederne, indsamling, fremsendelse og offentliggørelse af 
nationale statistikker og EF-statistikker med henblik på at sikre 
foretagender, finansieringsinstitutter, myndigheder og alle andre økonomiske 
beslutningstagere inden for det indre marked pålidelige og sammenlignelige 
oplysninger; 
statistiske oplysninger om det produktive system er nødvendige for 
foretagenderne til vurdering af deres konkurrenceevne og vil være nyttige for 
EF-institutionerne med henblik på at forhindre konkurrenceforvridning; 
ifølge subsidiaritetsprincippet kan udfærdigelsen af fælles statistiske 
normer til udarbejdelse af harmoniserede oplysninger kun effektivt 
gennemføres på fællesskabsplan, og normerne skal anvendes i den enkelte 
medlemsstat under de organer og institutioner, der har ansvaret for at 
udarbejde officielle statistikker; 
kun hvis medlemsstaterne anvender fælles definitioner af statistiske enheder, 
vil det være muligt at tilvejebringe integrerede statistiske oplysninger, som 
er tilstrækkeligt pålidelige, hurtigt tilgængelige, fleksible og 
hensigtsmæssigt opdelt til forvaltning af det indre marked; 
medlemsstaterne kan for at tilgodese specifikke behov bibeholde eller indføre 
andre statistiske enheder til observation og analyse af det produktive 
system; 
det præciseres i særlige retsakter, hvilken statistisk enhed, der skal 
anvendes til den enkelte undersøgelse eller den enkelte analyse; 
anvendelsen af Den Statistiske Nomenklatur for Økonomiske Aktiviteter i De 
Europæiske Fællesskaber (NACE rev. 1), jf. Rådets forordning (EØF) nr. 
3037/901), og anvendelsen af Det Europæiske Nationalregnskabssystem (ENS) 
kræver definition af statistiske enheder til registre, undersøgelser og 
præsentation og analyse af statistiske oplysninger; 
det udvalg, der er nedsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 3037/90 har 
kompetence til "fastlæggelse af retningslinjer for klassificering af 
statistiske enheder i overensstemmelse med NACE rev. 1", og disse enheder 
skal derfor defineres; 
det er af afgørende betydning, at de statistiske enheder, der klassificeres 
efter NACE rev. 1, defineres ens i alle medlemsstaterne for at sikre 
sammenlignelighed mellem nationale statistikker og EF-statistikker; 
det vil være hensigtsmæssigt at begrænse antallet af statistiske enheder 
vedrørende det produktive system; 
af hensyn til de økonomiske statistikkers internationale sammenlignelighed er 
det nødvendigt, at medlemsstaterne og EF-institutionerne anvender statistiske 
enheder, som er udarbejdet i overensstemmelse med beskrivelsen heraf i 
indledningen til De Forenede Nationers Internationale Standardklassifikation 
af al Erhvervsmæssig Virksomhed (ISIC rev. 3) og De Forenede Nationers 
Nationalregnskabssystem; 
det produktive system består af samtlige de enheder, som deltager i 
produktionen, og samtlige deres økonomiske og finansielle transaktioner; 
en konsekvent og generel anvendelse af disse enheder kræver, at der indføres 
en overgangsperiode -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Bilaget til denne forordning indeholder en liste over statistiske 
enheder, herefter benævnt: "statistiske enheder vedrørende det 
produktive system" samt anvendte kriterier, definitioner af disse 
enheder og forklarende bemærkninger. 
1) EFT nr. L 293 af 24.10.1990, s. 1 
Artikel 2 
Definitionerne af de statistiske enheder vedrørende det produktive 
system anvendes af medlemsstaterne og Kommissionen til identificering af 
enhederne med henblik på indsamling, fremsendelse, offentliggørelse og 
analyse af de statistiske oplysninger vedrørende det produktive system 
og især de oplysninger, som har relation til NACE rev. 1. 
Artikel 3 
Fra 1. januar 1993 anvender medlemsstaterne til de i artikel 2 
omhandlede formål de i artikel 1 nævnte definitioner, når der er tale om 
statistiske oplysninger om forhold, som vedrører perioden efter denne 
dato. 
Arti/cel 4 
1. I en overgangsperiode, der oegynder den 1. januar 1993 og udløber den 
31. december 1994, kan en medlemsstat til statistikker vedrørende denne 
periode anvende andre statistiske enheder vedrørende det produktive 
system end de i artikel 1 omtalte. I disse tilfælde skal statistiske 
data til Kommissionen i overgangsperioden så nøjagtigt som muligt 
tilpasses og fremsendes i overensstemmelse med bilaget til forordningen. 
2. Efter anmodning fra en medlemsstat kan Kommissionen undtagelsesvis af 
behørigt begrundede tekniske eller administrative årsager forlænge 
overgangsperioden indtil 31. december 1996. 
Arti/cel 5 
Efter overgangsperiodens udløb kan Kommissionen give en medlemsstat 
tilladelse til at anvende andre statistiske enheder vedrørende det 
produktive system under forudsætning af, at de godkendes efter den i 
artikel 6 fastsatte procedure. 
Artikel 6 
Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning herunder 
foranstaltninger, som træffes i forbindelse med tilpasning til den 
økonomiske og tekniske udvikling, og som især angår de statistiske 
enheder vedrørende det produktive system, de kriterier, der anvendes, og 
de definitioner, der findes i bilaget, vedtages af Kommissionen efter 
høring af Udvalget for Det Statistiske Program, der er nedsat ved 
afgørelse 89/382/EØF, Euratom2) efter den i artikel 7 fastsatte 
procedure. 
2) EFT L 181 af 28.6.1989, s. 47. 
Artikel 7 
1. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de 
foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om 
dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte, under 
hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved 
afstemning. 
2. Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret 
til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen. 
3. Kommissionen tager størst mulig hensyn til udvalgets udtalelse. Den 
underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets 
udtalelse. 
Artikel 8 
Statistiske enheder vedrørende det produktive system, som indgår i en 
fællesskabsretsakt, der indeholder bestemmelser om en 
fællesskabsstatistik, skal fortolkes i overensstemmelse med begreberne 
og terminologien i denne forordning. 
Artikel 9 
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen 
i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Luxembourg, den 
På Rådets vegne 
Formand 
BILAG 
DE STATISTISKE ENHEDER VEDRØRENDE DET PRODUKTIVE SYSTEM I 
DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB 
Afdeling I: Listen over enheder 
Listen over statistiske enheder vedrørende det produktive system 
omfatter følgende: 
- foretagendet 
- den institutionelle enhed 
gruppen af foretagender 
- den faglige enhed 
- den homogene produktionsenhed 
- den lokale enhed 
- den lokale faglige enhed 
- den lokale homogene produktionsenhed. 
Afdeling II: Anvendte kriterier 
De statistiske enheder i denne forordning defineres ud fra tre 
kriterier. Disse tre kriteriers betydning varierer alt efter enhederne. 
A) Juridiske, regnskabsmæssige eller organisatoriske kriterier 
1. Til definition af visse enheder, som kan genkendes og identificeres 
inden for økonomien, skal der anvendes juridiske eller institutionelle 
kriterier. Undertiden skal visse juridisk adskilte enheder slås sammen, 
fordi de organisatorisk ikke har tilstrækkelig autonomi. For andre 
enheders vedkommende må man anvende regnskabsmæssige eller finansielle 
kriterier. 
2. For at enheden kan være et "foretagende" må der være tale om retlige 
enheder, som helt eller delvis udøver en produktionsaktivitet. 
3. De retlige enheder er: 
enten juridiske personer, som ifølge loven eksisterer uafhængigt af 
de personer eller institutioner, som ejer dem eller deltager heri; 
- eller fysiske personer, der ifølge deres natur anerkendes som retlige 
enheder. 
4. Den retlige enhed danner altid, alene eller undertiden sammen med andre 
retlige enheder, det juridiske grundlag for den statistiske enhed 
"foretagendet". 
B) Geografisk kriterium 
1. En enhed kan lokaliseres geografisk. Der skelnes mellem lokalt plan, 
regionalt plan, nationalt plan, fællesskabsplan og verdensplan. 
2. Ved lokal forstås det mindste administrative distrikt: "Commune eller 
gemeente" i Belgien, "kommune" i Danmark, "Gemeinde" i Tyskland, "demos" 
i Grækenland, "municipio" i Spanien, "commune" i Frankrig, "DED/ward" i 
Irland, "comune" i Italien, "commune" i Luxembourg, "gemeente" i 
Nederlandene, "concelho" i Portugal og "ward" i Det Forenede Kongerige. 
3. De regionale niveauer er defineret i Nomenklaturen for Statistiske 
Territoriale Enheder (NUTS). Der sondres mellem niveau I, II og III. 
4. Både observationsenhederne og analyseenhederne defineres på en sådan 
måde, at der først og fremmest kan opstilles data for hver medlemsstat, 
og der på grundlag af disse data kan udarbejdes data for hele 
Fællesskabet eller for de største økonomiske områder. 
5. De geografiske kriterier skal således være præcise, for at der kan 
foretages konsolideringer, uden at data udelades eller medregnes mere 
end en gang. 
C) Aktivitetskriterium 
1. Produktionsaktiviteten, som herefter kaldes den økonomiske aktivitet (og 
herefter blot "aktivitet"), følger af en kombineret anvendelse af 
forskellige midler (produktionsudstyr, arbejdskraft, produktionsmetoder, 
informationsnet, produkter), som resulterer i produktion af bestemte 
varer eller tjenesteydelser. En aktivitet er karakteriseret ved tilgang 
af produkter (varer eller tjenesteydelser), en produktionsproces og de 
derved fremstillede produkter. 
2. Aktiviteterne bestemmes med reference til et specifikt niveau i NACE 
rev. 1. 
3. Hvis en enhed udøver flere aktiviteter, som ikke er hjælpeaktiviteter, 
inddeles de efter værditilvæksten i faktorpriser. Der sondres således 
mellem hovedaktiviteten og biaktiviteterne. 
4. Hvis der ikke foreligger tal om værditilvæksten, vil andre kriterier 
blive lagt til grund, som f.eks. antallet af ansatte, lønomkostninger, 
omsætning, anlægsaktiver etc., der anvendes på en sådan måde, at der 
foretages den bedst mulige tilnærmelse til den klassificering, som ville 
have været foretaget på basis af værditilvæksten. 
5. Enhederne klassificeres efter deres aktiviteter. Når en aktivitet 
overstiger 50% af værditilvæksten, bestemmer denne enhedens 
klassificering. I de andre tilfælde følges klassificeringsreglerne. 
Klassificeringen foretages trinvis begyndende fra det højeste 
aggregeringsniveau for hovedafdelingen (et bogstav) ned til undergruppen 
(4 cifre) via hovedgruppen (2 cifre) og gruppen (3 cifre). Hvert 
klassificeringsniveau skal være kompatibelt med det foregående niveau. 
. Det i medfør af Rådets forordning om NACE rev. 1 (EØF nr. 3037/90) 
nedsatte udvalg har kompetence på dette område (art. 8, litra e). 
6. Til hovedaktiviteten og biaktiviteterne er knyttet hjælpeaktiviteter som 
administration, regnskabsføring, edb, overvågning, indkøb, afsætning, 
salgsfremme, oplagring, reparation, transport, kantiner m.v. 
Hjælpeaktiviteter i en enhed udøves for at muliggøre eller lette 
enhedens produktion af varer og tjenesteydelser, som er bestemt for 
tredjemand. Hjælpeaktiviteternes produkter er derimod ikke bestemt for 
tredjemand. 
7. Begrebet hjælpeaktivitet defineres i afdeling IV, B). 
Afdeling III: Definitioner af de statistiske enheder vedrørende 
det produktive system og forklarende bemærkninger til hver enkelt enhed 
A) Foretagendet 
FORETAGENDET består af den mindste kombination af retlige enheder. Det 
er en organisatorisk enhed, som producerer varer og tjenesteydelser, og 
som i et vist omfang har fri beslutningsret med hensyn til anvendelsen 
af sine ressourcer i den daglige drift. Et foretagende udøver en eller 
flere aktiviteter på et eller flere steder. 
Forklarende bemærkning 
Foretagendet er, sådan som det defineres, en økonomisk enhed, som dermed 
i visse tilfælde kan omfatte flere retlige enheder. Visse retlige 
enheder udøver udelukkende aktiviteter for en anden retlig enhed, og de 
er kun blevet oprettet af administrative grunde (f.eks. skattemæsige), 
uden at de har nogen økonomisk betydning. Til denne kategori hører også 
en stor del af de retlige enheder uden personale. Ofte skal deres 
aktiviteter betragtes som aktiviteter til støtte for den retlige 
moderenhed, som de tilhører, og som de skal være tilknyttet for at kunne 
danne "foretagendet", som anvendes til den økonomiske analyse. 
B) Den institutionelle enhed 
Den INSTITUTIONELLE ENHED er grundelementet i de økonomiske 
beslutninger. Det karakteristiske ved denne enhed er en samordnet adfærd 
og den fri beslutningsret, hvad angår udøvelse af hovedfunktionen. En 
enhed anses for at være en institutionel enhed, når den har fri 
beslutningsret med hensyn til udøvelse af sin hovedfunktion, og når den 
fører et fuldstændigt regnskab. 
- At en enhed fører et fuldstændigt regnskab indebærer, at den må 
foretage registrering af alle sine økonomiske og finansielle 
transaktioner i løbet af regnskabsperioden samt opstille status over 
aktiver og passiver. 
- At en enhed har fri beslutningsret, hvad angår hovedfunktionen, 
indebærer, at den bærer .ansvaret for sine beslutninger og 
dispositioner. 
Forklarende bemærkninger ^ 
Inden for sektoren selskaber svarer foretagendet til den institutionelle 
enhed i Det Europæiske Nationalregnskabssystem ENS. Der findes også 
analoge institutionelle enheder inden for sektorerne det offentlige og 
de private ikke-udbyttegivende institutioner. Den institutionelle enhed 
inden for sektoren husholdninger dækker alle husholdningens aktiviteter, 
mens foretagendet er forbeholdt deres produktionsaktiviteter. 
Ud fra disse regler gælder følgende for institutioner, som ikke 
fuldstændigt opfylder begge de nævnte forudsætninger for en 
institutionel enhed: 
a) husholdningerne er altid institutionelle enheder, også selv om de 
ikke fører et fuldstændigt regnskab, da de har fri beslutningsret i 
udøvelsen af deres aktivitet 
b) enheder, som ikke fører et fuldstændigt regnskab, henregnes til de 
institutionelle enheder, i hvis regnskaber deres regnskaber indgår 
som delregnskab 
c) enheder med fuldstændigt regnskab, men uden fri beslutningsret, hvad 
angår udøvelsen af deres hovedfunktion, henregnes til de enheder, som 
kontrollerer dem 
d) enheder, som opfylder definitionen på institutionelle enheder, 
behandles som sådanne, selv om de ikke offentliggør deres regnskaber 
under nogen form 
e) enheder, der udgør en del af en gruppe af foretagender, og som fører 
et fuldstændigt regnskab, betragtes som værende institutionelle 
enheder, selv om de har afgivet en del af deres fri beslutningsret 
til en central organisation (holdingselskabet), som tager sig af den 
samlede ledelse af gruppen; holdingselskabet selv betragtes som 
værende en institutionel enhed forskellig fra de enheder, som det 
kontrollerer. 
Følgende enheder betragtes som institutionelle enheder: 
- enheder, som har et fuldstændigt regnskab og fri beslutningsret: 
a) selskaber med aktie- eller anpartskapital 
b) andelsselskaber og interessentskaber med status som juridiske 
personer 
c) offentlige virksomheder, der betragtes som juridiske personer 
d) ikke-udbyttegivende institutioner, der er juridiske personer 
e) offentlige forvaltningsorganer 
13 
- enheder, som har et fuldstændigt regnskab, og som man har vedtaget at 
betragte som havende fri beslutningsret: 
f) selskabslignende foretagender: enkeltmandsforetagender, 
interessentskaber og offentlige virksomheder, som ikke falder ind 
under a), b) eller c), for så vidt deres økonomiske og finansielle 
adfærd kan adskilles fra deres ejeres og svarer til adfærden i et 
selskab med aktie- eller anpartskapital. 
enheder, som Ikke nødvendigvis har et fuldstændigt regnskab, men som 
man har vedtaget at betragte som havende fri beslutningsret: 
g) husholdninger 
C) Gruppen af foretagender 
GRUPPEN AF FORETAGENDER består af foretagender, som er juridisk­
finansielt sammenknyttet. Gruppen af foretagender kan omfatte flere 
beslutningscentre inden for den politik, der føres vedrørende 
produktion, afsætning, fortjeneste m.v. Den kan centralisere visse 
aspekter af den finansielle forvaltning og de skattemæssige 
dispositioner. Den danner en økonomisk helhed, som kan træffe afgørelser 
især vedrørende de enheder, som indgår i gruppen. 
Forklarende bemærkninger 
Til visse observationer og analyser er det undertiden også 
hensigtsmæssigt og nødvendigt at analysere relationerne mellem nogle 
foretagender og slå dem sammen, når de er nært indbyrdes forbundet. 
Arbejdet med at definere gruppen af foretagender er endnu ikke 
tilendebragt. Nærværende definition er udarbejdet på basis af begrebet 
"regnskabsgruppe", jf. Rådets syvende direktiv (83/349/EØF, EFT L 193 af 
18.7.83). 
Dette direktiv trådte i kraft for første gang for de konsoliderede 
regnskaber i det regnskabsår, der indledtes i 1990. Med direktiv 
90/605/EØF, EFT L 317 af 16.11.90 udvides det syvende direktivs 
anvendelsesområde. 
Ifølge det syvende direktiv formodes der at være tale om en gruppe, når 
20% af kapitalen eller stemmerettighederne kontrolleres af et andet 
foretagende. De nærmere retningslinjer for kontrollen med beføjelser 
vedrørende udnævnelse af ledelsen er kriterier, som skal tages i 
betragtning. Ud over den finansielle kontrol (majoritetskontrol) tages 
højde for den faktiske kontrol. 
3 Denne definition kan ikke uden videre anvendes i statistiske analyser, 
for "regnskabsgrupper" er ikke særskilte størrelser, som blot kan 
adderes. Man må således definere den statistiske enhed "gruppe af 
foretagender" afledt af "regnskabsgruppe" på basis af følgende 
ændringer: 
man medregner regnskabsgrupper på højeste konsolideringsniveau: 
"hovedforetagender"; 
"gruppen af foretagender" omfatter de enheder, hvis regnskaber 
globalt er integreret i det konsoliderende selskabs regnskaber; 
endvidere medregnes majoritetskontrollerede enheder, hvis regnskaber 
ikke er integreret i de konsoliderede regnskaber i henhold til et af 
kriterierne i det syvende direktiv, dvs. udøvelse af anden aktivitet 
eller beskeden relativ størrelse; 
- relationer af mindre end et års varighed medregnes ikke. 
4 Gruppen af foretagender er en helhed af foretagender, som kontrolleres 
af hovedforetagendet. Hovedforetagendet er den retlige moderenhed, som 
ikke kontrolleres (direkte eller indirekte) af nogen anden retlig enhed. 
Ethvert datterdatterselskab betragtes som datterselskab af 
moderforetagendet. Det skal endvidere bemærkes, at der med hensyn til 
andelsselskaber eller gensidige selskaber findes særlige tilfælde, hvor 
andelene i moderforetagendet indehaves af datterenheder. 
5 Grupper af foretagender består ofte af enheder, som er knyttet sammen på 
forskellig måde: ejerskab, kontrol, forvaltning etc. Ofte er disse 
enheder knyttet sammen med familieenheder fra flere forskellige 
generationer. Enheden "gruppen af foretagender" er ofte sluttet sammen 
via komplekse relationer, og meget ofte er aktiviteterne meget 
forskelligartede. I gruppen af foretagender er det muligt at 
identificere undergrupper. 
6 Det er hensigtsmæssigt at identificere alle relationer (majoritets-
eller minoritetskontrol) mellem hovedforetagendet og det kontrollerede 
foretagende via nettet af datterselskaber og datterdatterselskaber. Det 
er herved muligt at opstille hele organisationsplanen for gruppen. 
7 Under hensyntagen til de forskellige regnskabsdirektiver bør man til 
stadighed bestræbe sig på blandt basisenhederne i gruppen at skelne 
mellem "ikke-finansielle foretagender" og "finansielle institutioner". 
Blandt de sidstnævnte skelnes mellem "kreditformidlende institutioner" 
og "forsikringsselskaber". Grupperne har verdensomspændende relationer, 
men skal analyseres for hver medlemsstat og hele Fællesskabets 
økonomiske område. 
3 Enheden "gruppen af foretagender" er velegnet til finansielle og 
strategiske analyser vedrørende foretagenderne, men den er for uensartet 
og ændrer sig for ofte til at blive den centrale observations- og 
analyseenhed, som stadig er foretagendet. Den anvendes til at samle og 
præsentere visse data. 
D) Den faglige enhed 
DEN FAGLIGE ENHED omfatter samtlige de dele i et foretagende, som 
bidrager til udøvelsen af en aktivitet på undergruppeniveau (4 cifre) i 
NACE rev. 1, og som svarer til en eller flere operationelle 
underopdelinger af foretagendet. Foretagendet har et informationssystem, 
der for hver faglig enhed kan angive eller beregne mindst 
produktionsværdien, forbrug af rå- og hjælpestoffer, lønomkostninger, 
restindkomster samt antallet af ansatte og de faste bruttoinvesteringer. 
Forklarende bemærkninger 
1 Den faglige enhed blev dannet som en observationsenhed for at gøre 
resultaterne af de statistiske undersøgelser efter aktivitet mere 
ensartede og dermed forbedre resultaternes internationale 
sammenlignelighed. Både på nationalt og internationalt plan er der 
forskelle i den horisontale og vertikale integration af foretagender. En 
enhed, som kun udøver hjælpeaktiviteter for et foretagende, den 
tilhører, kan ikke betragtes som en separat faglig enhed. Den faglige 
enhed svarer til den praktiske definition i punkt 96 i indledningen til 
ISIC rev. 3 
2 De faglige enheder, som er opført under en bestemt nomenklaturposition 
kan fremstille produkter uden for den pågældende homogene gruppe, 
hvortil deres aktivitet hører, som følge af de faglige enheders 
biaktiviteter, som man ikke kan identificere ud fra de tilgængelige 
regnskaber. Omvendt dækker de faglige enheder, der er klassificeret i 
nomenklaturen efter hovedaktivitet, ikke en homogen gruppes samlede 
produktion af bestemte produkter, eftersom disse produkter kan 
produceres som biaktiviteter i faglige enheder, som henhører under en 
anden position i nomenklaturen. 
3 Foretagendernes interne regnskaber (profit- eller omkostningscentre) har 
udviklet sig i en sådan retning, at de følger kriterier, som ofte ligger 
tæt op ad aktivitetsbegrebet. Ved hjælp af disse regnskaber er det 
muligt at tilvejebringe oplysninger om faglige enheder med henblik på at 
gøre dem observerbare. 
4 Et foretagendes udgifter til hjælpeaktiviteter henføres til hoved- eller 
biaktiviteterne og følgelig til de faglige enheder, der observeres i det 
pågældende foretagende. 
E) Den homogene produktionsenhed 
DEN HOMOGENE PRODUKTIONSENHED omfatter en enkelt aktivitet, nemlig input 
af produkter, en produktionsproces og output af homogene produkter. De 
produkter, som indgår i input og output kendetegnes ved deres fysiske 
egenskaber, forarbejdningsgraden og den anvendte produktionsteknik med 
reference til en produktnomenklatur. Den homogene produktionsenhed kan 
svare til en institutionel enhed eller en del heraf, men kan aldrig høre 
ind under to forskellige institutionelle enheder. 
Forklarende bemærkninger 
For at få en nøjagtig analyse af produktionsprocessen har man i Det 
Europæiske Nationalregnskabssystem valgt homogene enheder til analyse af 
de teknisk-økonomiske sammenhænge. Disse analyseenheder, der bl.a. 
anvendes til "input-outputtabellerne, kan almindeligvis ikke observeres 
direkte og rekonstrueres i praksis ud fra data vedrørende 
observât ionsenhederne. 
Størstedelen af observâtionsenhederne har blandede eller sideordnede 
aktiviteter. De udøver eventuelt en hovedaktivitet, forskellige 
biaktiviteter - dvs. aktiviteter, som henhører under andre brancher - og 
hjælpeaktiviteter, som f.eks. administration, indkøb, distribution, 
oplagring/ reparation etc. Hvis en observationsenhed har en 
hovedaktivitet og en eller flere biaktiviteter, opdeles den i det 
tilsvarende antal homogene produktionsenheder, og biaktiviteterne 
klassificeres under andre positioner i nomenklaturen end 
hovedaktiviteten. Derimod adskilles observâtionsenhedens 
hjælpeaktiviteter ikke fra dens hovedaktiviteter eller biaktiviteter. 
Den homogene produktionsenhed defineres uafhængigt af, hvor aktiviteten 
udøves. I ISIC rev. 3 er "den homogene produktionsenhed" defineret på en 
sådan måde, at den svarer til "den lokale homogene produktionsenhed". 
Punkt 112 i indledningen til ISIC rev. 3 er således betinget af punkt 
104. 
11 
F) Den lokale enhed 
DEN LOKALE ENHED er et foretagende eller en del af et foretagende 
(f.eks. værksted, fabrik, butik, kontor, mine, lager) beliggende på et 
geografisk identificerbart sted. På dette sted eller med dette sted som 
udgangspunkt udøves økonomiske aktiviteter i et og samme foretagende, 
som - med en enkelt undtagelse - beskæftiger en eller flere personer 
(også på deltid). 
Forklarende bemærkning 
Hvis en ansat er beskæftiget flere steder (vedligeholdelse eller tilsyn) 
eller arbejder hjemme, anses den lokale enhed for at være det sted, 
hvorfra den pågældende modtager sine instrukser, og hvorfra arbejdet er 
organiseret. Det skal være muligt præcist at fastslå, hvor mange 
beskæftigede, der er tilknyttet hver lokal enhed. Når en retlig enhed er 
juridisk grundlag for et foretagende eller en del af et sådant, skal den 
have en lokal enhed som hovedsæde, selv om der ikke er ansat personale. 
Desuden kan en lokal enhed omfatte udelukkende hjælpeaktiviteter. 
Geografisk identifikation skal forstås helt bogstaveligt, idet to 
enheder beliggende to forskellige steder, der hører til samme 
foretagende, skal betragtes som to lokale enheder (selv inden for det 
mindste administrative distrikt i en medlemsstat). En enkelt lokal enhed 
kan imidlertid være fordelt på flere tilstødende administrative 
distrikter. I dette tilfælde er postadressen afgørende. 
Enhedens grænser markeres af de tilhørende jordarealers grænser, hvilket 
betyder, at f.eks. offentlig vej som gennemskærer arealet ikke 
nødvendigvis får indflydelse på grænselinjerne. Definitionen ligger 
meget tæt på den i punkt 101 i ISIC rev. 3 anførte, for så vidt der er 
tale om beliggenhed i ordets snævre betydning, men afviger derimod fra 
definitionen i punkt 102, da den snævre betydning ikke kan ændres alt 
efter, hvilke statistikker der er tale om. Endvidere lægges kriteriet 
vedrørende antallet af ansatte normalt til grund. 
I forbindelse med regionalregnskaberne anvendes i ENS-REG (ENS anvendt 
på regionalt plan) den samme definition af den lokale enhed. 
ti 
G) Den lokale faglige enhed 
Den lokale FAGLIGE ENHED er den del af en faglig enhed, som henføres til 
lokalt niveau. 
Forklarende bemærkninger 
Hver faglig enhed skal bestå af mindst en lokal faglig enhed. En faglig 
enhed kan imidlertid bestå af en kombination af dele af en eller flere 
lokale enheder. En lokal enhed kan derimod under visse omstændigheder 
omfatte udelukkende en gruppe af hjælpeaktiviteter. I dette tilfælde kan 
den lokale enhed klassificeres i yderligere en kategori. Desuden skal 
hvert foretagende have mindst en lokal faglig enhed. 
Den lokale faglige enhed svarer til den praktiske definition af 
"establishment", som findes i punkt 106 i indledningen til ISIC rev. 3. 
H) Den lokale homogene produktionsenhed 
Den lokale HOMOGENE PRODUKTIONSENHED er den del af en homogen 
produktionsenhed, der henføres til lokalt niveau. 
13 
Afdeling IV: Supplerende forklarende bemærkninger 
A) Organer inden for det offentlige og, private ikke-udbyttegivende 
institutioner 
1 I forbindelse med organer inden for det offentlige, er det meget 
forskelligt, hvilken statistisk enhed, der er relevant ved indsamling og 
bearbejdning af de statistiske oplysninger (f.eks. det centrale 
offentlige, den sociale sikring eller det lokale offentlige i regionen, 
provinsen, departementet, amtet, grevskabet, kommunen, byområdet osv.). 
Disse forskellige organer planlægger, kontrollerer og forvalter 
kollektivt finanserne for de organer, som henhører herunder (disse 
organer kan være ministerier, generaldirektorater, direktorater, 
forskellige kontorer og nævn osv.). Imidlertid har nogle af disse 
organer - især inden for det lokale offentlige - sandsynligvis meget 
mere uensartede aktiviteter end selskaberne. 
2 Ofte henhører disse organers aktiviteter under hovedafdeling L i. NACE 
rev. 1: "Offentlig administration og forsvar; lovpligtig socialsikring", 
men andre organer udøver hovedsagelig aktiviteter, som henhører under 
andre hovedafdelinger: "Undervisning" (hovedafdeling M), "Sundhedsvæsen 
og sociale foranstaltninger" (hovedafdeling N), "Andre kollektive, 
sociale og personlige tjenesteydelser" (hovedafdeling O) o.a. 
3 Når man skal kombinere data vedrørende enheder inden for den private 
sektor med data vedrørende organer inden for det offentlige og de 
private ikke-udbyttegivende institutioner, som er klassificeret efter 
økonomisk aktivitet, er det til identifikation og klassifikation af 
disse data nødvendigt at anvende statistiske enheder, som i størst 
muligt omfang er tilpasset de statistiske enheder, som anvendes inden 
for den private sektor. Alle de kriterier, som anvendes inden for den 
private sektor, anvendes derfor analogt på organerne inden for det 
offentlige. Det samme gælder de private ikke-udbyttegivende 
institutioner. 
B) Hjælpeaktiviteter 
1 En aktivitet betragtes som hjælpeaktivitet, hvis den opfylder følgende 
betingelser: 
a) aktiviteten må kun komme den pågældende enhed til gode, hvilket vil 
sige, at de producerede varer eller tjenesteydelser ikke må handles 
på markedet, 
b) en tilsvarende aktivitet af lignende omfang findes i lignende 
produktionsenheder, 
c) der produceres tjenesteydelser eller undtagelsesvis ikke-varige 
goder, som ikke er enhedens slutprodukter (f.eks. mindre redskaber og 
værktøj, eller stilladser), 
d) hvis den indgår i enhedens løbende omkostninger, dvs. den producerer 
ikke fast realkapital. 
2 Sondringen mellem hjælpeaktivitet, hovedaktivitet eller biaktivitet kan 
tydeliggøres med en række eksempler: 
Produktion af mindre redskaber og værktøj til enhedens eget brug er 
en hjælpeaktivitet (opfylder alle kriterier). 
- Transport for egen regning er almindeligvis en hjælpeaktivitet 
(opfylder alle kriterier). 
Salg af egne produkter er en hjælpeaktivitet, for hovedreglen er, at 
produktionen skal være bestemt for salg. Hvis man inden for en 
produktionsenhed kan identificere et detailsalgssted (direkte salg 
til den endelige forbruger), som f.eks. kan være en lokal enhed, kan 
dette salgssted undtagelsesvis og til brug for visse analyser 
betragtes som en faglig enhed. Denne observâtionsenhed klassificeres 
således i to kategorier, dvs. ud fra dens hoved- eller biaktivitet 
eller ud fra dens selvstændige aktivitet (detailhandel). 
«?1 
Som hovedregel kan produktionsprocessen således ikke afvikles uden en 
række forskellige hjælpeaktiviteter. Disse aktiviteter bør imidlertid 
ikke udskilles for at danne særskilte enheder, selv om 
hjælpeaktiviteterne udøves i en særskilt retlig enhed eller et særskilt 
sted, og selv om der føres særskilte regnskaber. Endvidere tages der 
ikke hensyn til hjælpeaktiviteten ved klassificering af aktiviteterne i 
den enhed, hvorunder hjælpeaktiviteterne henhører. Det bedste eksempel 
på en enhed, der udfører hjælpeaktiviteter, er foretagendets centrale 
administrationsafdeling eller "hovedsæde". 
Ud fra definitionen ovenfor betragtes følgende aktiviteter ikke som 
hjælpeaktiviteter: 
a) Produktion af varer eller udførelse af arbejde, som bidrager til 
produktion af fast realkapital. Det drejer sig især om byggearbejder, 
der udføres for egen regning. Dette er helt i overensstemmelse raed 
den fremgangsmåde, der anvendes i NACE rev. 1, hvor enheder, der 
udfører byggearbejder for egen regning, klassificeres i bygge- og 
anlægssektoren, hvid der foreligger data herom; 
b) produktion, der selv om den indgår som forbrug i hovedaktiviteten 
eller biaktiviteterne, for en stor dels vedkommende sælges; 
c) produktion af varer, der senere bliver en integrerende âel af 
produktionen i forbindelse med hovedaktiviteten eller biaktiviteten -
f.eks. hvis en afdeling af foretagendet producerer kasser, beheldere 
etc., der skal anvendes som emballage til enhedens produkter; 
d) produktion af energi (integreret elektricitetsværk eller kakeva&rk), 
uanset o* denne produktion forfertrøfeø i forbindelse med udøvelse af 
hoved- eller biaktiviteten eller ikke* 
e) indkøb af varer til videresalg; 
f) aktiviteterne inden for forskning og udvikling. Disse aktiviteter er 
ikke særlig udbredte, og der produceres ikke derved tjenesteydelser, 
som anvendes i den normale produktion. 
Hvis man råder over særskilte data om disse aktiviteter, skal de 
klassificeres som særskilte aktiviteter og dermed betragtes som faglige 
enheder. 
Hvis hjælpeaktiviteterne kun udøves for en enkelt enhed, er disse 
aktiviteter og de derved anvendte ressourcer en integrerende del af den 
pågældende enheds aktiviteter og ressourcer. Hvis den statistiske enheds 
aktiviteter og de tilsvarende hjælpeaktiviteter ikke udøves inden for 
samme geografiske område (der tænkes her på geografiske områder, som er 
defineret til brug for statistiske undersøgelser), kan det for de 
kategorier af data, som skal klassificeres efter geografiske områder, 
være hensigtsmæssigt at indsamle særskilte supplerende oplysninger om 
disse enheder, selv om de kun udøver hjælpeaktiviteter. 
Hvis hjælpeaktiviteter hovedsagelig udøves til støtte for to eller flere 
faglige enheder, skal omkostningerne til disse hjælpeaktiviteter 
fordeles mellem alle de faglige enheder, hvortil de er knyttet. Hvis der 
foreligger data om de omkostninger, der kan henføres til hver af de 
særskilte aktiviteter, skal omkostningerne fordeles på dette grundlag. 
Foreligger der ikke data af denne art, skal omkostningerne i forbindelse 
med hjælpeaktiviteterne fordeles mellem hovedaktiviteterne og 
biaktiviteterne i forhold til produktionsværdien med fradrag af værdien 
af forbruget af rå- og hjælpestoffer bortset fra omkostningerne til 
hjælpeaktiviteterne. Viser det sig, at denne fremgangsmåde er for 
vanskelig, kan omkostningerne til hjælpeaktiviteterne blot fordeles i 
forhold til produktionsværdien. 
Når hjælpeaktiviteterne er organiseret på en sådan måde, at de er til 
støtte for to eller flere enheder i et foretagende, som omfatter flere 
enheder, kan de etableres som en gruppe af hjælpeaktiviteter på et 
særskilt sted. Ligesom det kan være hensigtsmæssigt i fuldt omfang at 
dække visse aktiviteter, selv om disse udøves uafhængigt eller af 
enheder, som udelukkende udøver hjælpeaktiviteter (f.eks. 
databehandling), kan det være nyttigt at foretage supplerende 
klassificeringer. Disse enheder kan i dette tilfælde ud over at blive 
klassificeret efter aktiviteten i den enhed, hvortil de hører, 
klassificeres efter deres egne aktiviteter. 
Det kan forekomme, at en aktivitet, der oprindelig var hjælpeaktivitet, 
senere resulterer i levering af tjenesteydelser, som skal sælges til 
andre enheder. En sådan aktivitet kan udbygges i et sådant omfang, at 
det ikke længere er en hjælpeaktivitet, hvorefter den skal betragtes som 
en enheds hoved- eller biaktivitet. Den eneste måde, hvorpå det kan 
fastslås, om en bestemt aktivitet skal betragtes som en hjælpeaktivitet 
eller som hoved- eller biaktivitet, er at vurdere den rolle, som den 
pågældende aktivitet spiller i hele foretagendet. 
Oversigtstabel efter aktivitet og arbejdssted -O 
Et eller flere 
arbejdssteder Et arbejdssted 
En eller flere aktivi- Foretagende Lokal enhed 
teter 
Institutionel 
enhed 
En aktivitet Faglig enhed Lokal faglig enhed 
Homogen produk- Lokal homogen 
tionsenhed produktionsenhed 

2 H 
ÏSSN 0254-1459 
KOM (92) 353 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 01 17 
Katalognummir : CB-CO-92-406-DA-C 
ISBN 92-77-47543-9 
kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
..-2985 Luxembourg