Forslag til RÅDETS FORORDNING om oprettelse af et EF-fiskerikontrolagentur og om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik {SEK(2004) 448}

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Resumé

I grønbogen [1] om den fælles fiskeripolitiks fremtid redegøres der bl.a. for problemerne med medlemsstaternes kontrol og håndhævelse af den fælles fiskeripolitiks regler og for mulige løsninger, herunder oprettelse af en fælles inspektionsstruktur. Kommissionens handlingsplan for reformen af den fælles fiskeripolitik og dens gennemførelse ("Vejviser") [2], hvori Kommissionen annoncerede en handlingsplan for samarbejdet på kontrolområdet tillige med et forslag om oprettelse af en fælles inspektionsstruktur på EF-plan efter en gennemførlighedsundersøgelse.

[1] KOM (2001) 135 af 20.3.2001.

[2] KOM (2002) 181 of 28.5.2002.

I meddelelsen "vejen til en ensartet og effektiv gennemførelse af den fælles fiskeripolitik" [3] har initiativerne i vejviseren taget form. Tanken om et EF-fiskerikontrolagentur blev bragt op i denne meddelelse med henblik på en gennemførlighedsundersøgelse. Rådet og Europa-Parlamentet støttede både dette koncept og undersøgelsen.

[3] KOM (2003) 130 af 21.3.2003.

Repræsentanter for medlemsstaterne, der mødtes på stats- og regeringschefniveau i Bruxelles den 13. december 2003, udtrykte deres tilfredshed med, at Kommissionen inden udgangen af marts 2004 ville forelægge et forslag om oprettelse af et EF-fiskerikontrolagentur: de var enige om, at det haster med at oprette et sådant agentur, og at det skal have sæde i Spanien.

Ved den foreliggende forordning fremsætter Kommissionen forslag om EF-fiskerikontrolagenturets oprettelse. Det får først og fremmest til opgave at varetage den operative koordination af medlemsstaternes inspektion og overvågning. Det forventes, at agenturet vil skabe et solidt partnerskab med og mellem medlemsstaterne og Kommissionen, og at det vil bidrage til at skabe en EF-kultur inden for kontrol og håndhævelse i fiskerisektoren.

2. Indledning

2.1. Kommissionens motiver

Medlemsstaternes anvendelse af den fælles fiskeripolitiks regler kræver en solid operationel kontrol- og inspektionsstruktur på EF-plan, tilstrækkelige kontrol- og inspektionsressourcer og en egnet strategi for koordineret anvendelse af disse ressourcer.

Målene er:

* at opnå en effektiv gennemførelse af den fælles fiskeripolitik og

* at opnå en ensartet kontrol og håndhævelse i hele EF.

Opfyldelsen af disse mål er afgørende, hvis den fælles fiskeripolitik skal have opbakning fra fiskerierhvervet.

Erfaringerne med de nuværende kontrol- og inspektionsordninger, der er tilrettelagt af de enkelte medlemsstater, har vist, at disse nye mål kun kan opfyldes ved, at de nationale kontrol- og inspektionsstrukturer styrkes gennem oprettelse af en organisatorisk struktur på EF-plan.

For øjeblikket er der ingen systematisk koordination af de kontrol- og inspektionsaktiviteter, der gennemføres af de ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne. Nogle medlemsstaters indsats modsvares ikke af den indsats, der gøres af andre medlemsstater, som kan have andre prioriteringer og fremgangsmåder. Der forekommer derfor lakuner og svagheder i kontrol og håndhævelse på EF-plan. Fiskerierhvervet klager over en opsplittet og uregelmæssig kontrol og håndhævelse, som fiskerne undertiden endog opfatter som diskriminerende.

De fleste medlemsstater har som led i deres retlige og administrative systemer overladt ansvaret for kontrol og håndhævelse af den fælles fiskeripolitik til forskellige myndigheder på såvel nationalt som regionalt plan (såsom fiskeriinspektorater, kystvagter, flåden, toldvæsenet, politiet m.v.). Mange af disse myndigheder skal ikke blot varetage opgaver inden for fiskeriet, men også på andre områder, hvilket gør det svært at koordinere fiskerikontrollen.

Navnlig i medlemsstater, hvor flere myndigheder er involveret i kontrol og håndhævelse af den fælles fiskeripolitiks regler, er det konstateret, at en koordination mellem disse myndigheder, selv når den er baseret på klare regler, ikke i alle tilfælde giver tilstrækkelig fleksibilitet til, at de operative udfordringer ved fiskerikontrol og -håndhævelse kan tages op i tide.

EF's præstationer på internationalt plan opfattes af tredjeparter som komplekse, når det gælder samarbejde om spørgsmål, der vedrører kontrol og håndhævelse af gældende regler, da det er medlemsstaterne, der har ansvaret. Medlemsstaterne anvender den fælles fiskeripolitiks regler i overensstemmelse med deres egne traditioner og praksis. Tredjeparter oplever samarbejdet med EF på sådanne områder som komplekst, navnlig i kraft af de mange forskellige partnere og traditioner. Problemer på disse områder kan få indirekte følger for EF som helhed.

På baggrund heraf og navnlig for at sikre en effektiv kontrol og inspektion i overensstemmelse med EF's internationale forpligtelser har Kommissionen i løbet af det sidste årti påtaget sig at udføre inspektion og overvågning i internationale farvande. I overensstemmelse med EF's internationale forpligtelser i henhold til konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordvestlige Atlanterhav har Kommissionen siden 1990 chartret et overvågningsfartøj for at udføre disse opgaver i den nordlige del af Atlanterhavet, herunder, siden 2000, nogle opgaver i den nordøstlige del af Atlanterhavet under NEAFC. Desuden har Kommissionen siden 1995 haft en ordning med observatører om bord på EF-fiskerfartøjer, der driver fiskeri i det NAFO-regulerede område.

Kommissionen vil ophøre med at udføre disse opgaver, som medlemsstaterne nu er ansvarlige for i henhold til artikel 23, 24, 25 og 28 i forordning (EF) nr. 2371/2002. Kommissionens engagement i foranstaltninger, der vedrører kontrol og inspektion, er ikke foreneligt med dets opgave med at kontrollere og evaluere medlemsstaternes anvendelse af den fælles fiskeripolitiks regler i henhold til artikel 27 i forordning (EF) nr. 2371/2002. Kommissionen vil koncentrere sig om sine hovedopgaver i henhold til traktaten og den fælles fiskeripolitik og bør ikke være involveret i kontrol- og inspektionsaktiviteter, der gennemføres af medlemsstaterne, og bør ikke tage sig af foranstaltninger, såsom inspektion og overvågning og drift af observatørordninger.

Kommissionens gennemførelse af disse operative opgaver er blevet værdsat af tredjelande, de pågældende medlemsstater og fiskerierhvervet. Kommissionens gennemførelse af disse aktiviteter på havet må følges op af medlemsstaternes kontrol af landinger fra fartøjer efter fiskeri i internationale farvande. Der er dog ikke altid garanti for kvaliteten af denne kontrol, og det kan derfor ikke altid sikres, at de gældende regler overholdes.

2.2. Operativ koordination

Kommissionen foreslår følgende:

* sammenhængende kontrol- og inspektionsprogrammer, der vedtages af Kommissionen (MCS [4]-programmer)

[4] MCS er det internationalt anvendte udtryk (FAO) for myndighedernes overvågning og inspektion af fiskeriaktiviteter. Disse udtryk omfatter inspektion og overvågning, men tillige satellitsporing af fiskerfartøjer med fartøjsovervågningssystemer (FOS) og observatørordninger. MCS-programmet skal tjene som EF's referenceramme i form af fælles prioriteringer og procedurer samt referencepunkter.

* medlemsstaterne samler de nationale kontrol- og inspektionsressourcer i en pulje til fælles anvendelse tilrettelagt af et EF-organ i overensstemmelse med disse kontrol- og inspektionsprogrammer.

Agenturet skal bistå medlemsstaterne med at opfylde de forpligtelser i henhold til EF-retten, der følger af aftaler, som er indgået mellem EF og tredjeparter. Det bør koordinere medlemsstaternes kontrol- og inspektionsaktiviteter for navnlig at opfylde EF's internationale forpligtelser på en klar, gennemsigtig og ensartet måde.

Agenturets oprettelse ændrer ikke noget ved medlemsstaternes ansvar for kontrol og håndhævelse som led i den fælles fiskeripolitik. Desuden vil den foreslåede struktur hverken ændre bestemmelserne i kapitel V i forordning (EF) nr. 2371/2002 eller gå videre end bestemmelserne i artikel 28 i nævnte forordning.

Fælles anvendelse af nationale kontrol- og inspektionsressourcer efter en hensigtsmæssig EF-strategi bliver hovedopgaven. Agenturet skal sørge for den operative koordination af medlemsstaternes kontrol og inspektion i hele EF's interesse.

Den operative koordination kommer til at omfatte:

- planlægning af anvendelsen af de kontrol- og inspektionsressourcer, som medlemsstaterne har samlet i en pulje

- tilrettelæggelse af anvendelsen af medlemsstaternes kontrol- og inspektionsressourcer.

Planlægning af anvendelsen af kontrol- og inspektionsressourcerne omfatter oprettelse af tværnationale team, der skal foretage inspektion til havs og på land i EF's interesse. Tilrettelæggelse af ressourceanvendelsen omfatter udfærdigelse af instrukser om de geografiske områder, de bestande, det fiskeri og de flåder, der skal overvåges og inspiceres i en given periode.

I praksis skal der udvikles et effektivt samarbejde mellem agenturet og de nationale myndigheder. I EF's interesse bør agenturet lede anvendelsen af kontrol- og inspektionsressourcerne i snævert samarbejde med de pågældende nationale myndigheder.

Agenturet skal sørge for, at de nationale myndigheders kontrol- og inspektionsaktiviteter koordineres fuldt ud. Fælles anvendelse skulle medføre optimal udnyttelse af de nationale ressourcer.

Som et redskab i tilrettelæggelsen af den fælles anvendelse af kontrol- og inspektionsressourcer får agenturet et EF-fiskeriovervågningscenter til sin rådighed, som giver online realtidsadgang til oplysninger om, hvor fiskerfartøjer, der fører de pågældende medlemsstaters flag, befinder sig. Agenturet får alle oplysninger til sin rådighed, mens medlemsstaterne kun får adgang til oplysningerne om deres fartøjer og deres farvande.

Den foreslåede strukturs styrke ligger i den klare referenceramme, der er fastlagt af Kommissionen (prioriterede opgaver, referencepunkter osv.), mens agenturet sørger for opfyldelsen af disse mål på grundlag af nationale kontrol- og inspektionsressourcer. Medlemsstaterne skal på deres side samle deres ressourcer i en pulje og fortsat have ansvaret for opfyldelsen af deres grundlæggende forpligtelser, når det gælder kontrol og inspektion.

2.3. Opgaver

Som et specialiseret teknisk EF-organ skal agenturet ud over at varetage den operative koordination gennemføre andre opgaver, der henhører under kontrol og inspektion som led i den fælles fiskeripolitik.

Agenturet skal udføre opgaver, som vedrører EF's forpligtelser i forbindelse med regionale fiskeriorganisationer og bilaterale fiskeriaftaler. Det skal navnlig bistå medlemsstaterne med at opfylde deres forpligtelser på kontrol- og inspektionsområdet og kan udføre opgaver på medlemsstaternes vegne.

Med henblik herpå kan agenturet levere tjenesteydelser til medlemsstaterne på kontrakt, når de anmoder om det og for deres regning. Disse tjenesteydelser kan omfatte chartring og drift af overvågningsfartøjer og indsættelse af observatører til fælles brug for de pågældende medlemsstater.

Endvidere skal agenturet bistå medlemsstaterne inden for følgende områder:

* uddannelse af inspektører

* fælles offentlige indkøb af udstyr til brug ved kontrol og inspektion (måleredskaber, logbøger) og koordination af gennemførelsen af fælles pilotprojekter til afprøvning af nye kontrol- og inspektionsmetoder

* udvikling af fælles kontrol- og inspektionsprocedurer

* opstilling af kriterier for tilvejebringelse og udveksling af kontrol- og inspektionsressourcer.

3. Valg af ef-struktur

Oprettelsen af et specialiseret teknisk organ på EF-plan, som skal danne varigt grundlag for samarbejdet mellem medlemsstaterne, er en hensigtsmæssig løsning, når det gælder opfyldelsen af de ovennævnte mål. Dette organ bør have form af et agentur.

Hvad angår det foreslåede EF-fiskerikontrolagentur [5], kan EF-lovgiveren centralisere udførelsen af bestemte opgaver af teknisk art i et agentur, for så vidt som disse opgaver ikke griber ind i EF-institutionernes funktioner som fastsat i traktaten og afledte EF-retsforskrifter. På baggrund heraf har EF-fiskerikontrolagenturet sine opgaver inden for området operativ koordination og samarbejde mellem medlemsstaterne. Disse opgaver griber ikke ind i Kommissionens funktioner ifølge traktaten og den fælles fiskeripolitik.

[5] EF-fiskerikontrolagenturet svarer til et såkaldt "reguleringsorgan" til forskel fra et forvaltningsorgan, der udfører Kommissionens opgaver under Kommissionens fulde kontrol.

Kontrol og håndhævelse af den fælles fiskeripolitiks regler sorterer primært under medlemsstaternes offentlige myndigheder. Agenturet skal være et offentligt EF-organ med status som juridisk person. Deltagelsen af repræsentanter for medlemsstaterne og fiskerierhvervet foruden repræsentanter for Kommissionen i agenturets bestyrelse vil øge beslutningstagningens kvalitet. Direktøren skal stå for agenturets drift. For at garantere effektiviteten af dette agenturs operative koordination inddrages bestyrelsen ikke i personalets daglige arbejde med planlægning og tilrettelæggelse af anvendelsen af medlemsstaternes kontrol- og inspektionsressourcer.

I forbindelse med de flerårige genopretnings- eller forvaltningsplaner, der er nævnt i artikel 5 og 6 i forordning (EF) nr. 2371/2002, kan regionale rådgivende råd blive berørt af kontrollen og håndhævelsen af disse regler. Ifølge artikel 31, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002 kan de regionale rådgivende råd fremsætte henstillinger og forslag til Kommissionen, som så kan træffe foranstaltninger i henhold til artikel 9, stk. 1, i den foreslåede forordning.

Som EF-organ er agenturet bundet af alle de EF-krav, der gælder for det. Den foreslåede forordning er udarbejdet i overensstemmelse med finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget [6] og gennemførelsesbestemmelserne hertil [7], hvor det er muligt den nye vedtægt for EF-personale, som træder i kraft den 1. maj 2004, og en række andre forordninger. Forslaget skulle afspejle bedste praksis og de hidtidige erfaringer med EF-agenturers oprettelse og drift.

[6] Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, EFT L 248 af 16.9.2002.

[7] Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002, EFT L 357 af 31.12.2002.

4. Den fælles fiskeripolitik

4.1. Fiskeripolitikken

Som led i reformen af den fælles fiskeripolitik skaber kapitel V i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik [8] nye retlige rammer for en EF-ordning for kontrol og håndhævelse. Dette kapitel konsoliderer de grundlæggende principper og krav i tidligere forordninger.

[8] EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.

EF-ordningen for kontrol og håndhævelse er udformet således, at den sikrer, at adgangen til og udnyttelsen af fiskebestandene kontrolleres i hele fiskerikæden, og at overholdelsen af den fælles fiskeripolitiks regler, herunder struktur- og markedspolitikken, håndhæves. Medlemsstaternes og Kommissionens ansvar præciseres, og det samme gælder betingelserne for udøvelse af fiskeri og dertil knyttede aktiviteter. Desuden indeholder ordningen bestemmelser om kontrol- og håndhævelsesinstrumenterne og betingelserne for samarbejde og koordination mellem medlemsstater og tredjeparter.

Hvad angår kontrol og inspektion af fiskeriaktiviteter uden for EF-farvande, har EF indgået internationale forpligtelser i henhold til fælles internationale ordninger for kontrol og håndhævelse og bilaterale fiskeriaftaler. Disse forpligtelser er blevet optaget i EF-retten i specifikke forordninger, såsom forordning (EF) nr. 2791/1999 om visse kontrolforanstaltninger for det område, der er omfattet af konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav [9]. Efter artikel 11 i nævnte forordning sørger de pågældende medlemsstater for, at EF's forpligtelser med hensyn til kontrol og overvågning overholdes. Tilsvarende bestemmelser gælder som led i andre internationale aftaler eller vil indgå i forslag fra Kommissionen.

[9] EFT L 337 af 30.12.1999, s. 1.

4.2. Medlemsstaternes ansvar

Medlemsstaternes grundlæggende ansvar, når det gælder kontrol og håndhævelse af den fælles fiskeripolitiks regler, er fastsat i artikel 23, 24, 25 og 28 i forordning (EF) nr. 2371/2002. Medlemsstaterne skal sørge for effektiv kontrol, inspektion og håndhævelse af den fælles fiskeripolitiks regler. Med henblik herpå skal medlemsstaterne vedtage de foranstaltninger, afsætte de finansielle og menneskelige ressourcer og indføre de administrative og tekniske strukturer, der er nødvendige i den forbindelse. Desuden kræves det, at medlemsstaterne samarbejder indbyrdes og med tredjelande for at sikre overholdelsen af den fælles fiskeripolitiks regler og sikre, at kontrol- og inspektionsaktiviteterne koordineres.

4.3. Kommissionens ansvar

Kommissionens ansvar, når det gælder kontrol og håndhævelse af den fælles fiskeripolitiks regler, er navnlig fastsat i artikel 26 og 27 i forordning (EF) nr. 2371/2002 og i traktaten. Som led i den fælles fiskeripolitik skal Kommissionen evaluere og kontrollere medlemsstaternes anvendelse af den fælles fiskeripolitiks regler og lette koordinationen og samarbejdet mellem dem. For at evaluere og kontrollere medlemsstaternes anvendelse af den fælles fiskeripolitiks regler kan Kommissionen på eget initiativ og med egne midler foranstalte og foretage revision, undersøgelse, kontrol og inspektion med hensyn til anvendelsen af den fælles fiskeripolitiks regler.

Hvad angår internationale aftaler, forhandler Kommissionen på EF's vegne med tredjelande, herunder om fælles internationale ordninger for kontrol og håndhævelse. Også i denne sammenhæng er visse opgaver blevet tildelt Kommissionen i henhold til EF-retten, navnlig for at lette koordinationen på EF-plan.

I henhold til artikel 34c i forordning (EØF) nr. 2847/93 fastsætter Kommissionen, hvilket fiskeri der skal underlægges særlige kontrolprogrammer, samt de særlige betingelser for sådanne programmer. Medlemsstater træffer passende foranstaltninger til at lette gennemførelsen af de særlige kontrolprogrammer, navnlig hvad angår de menneskelige og materielle ressourcer. Denne artikel må tilpasses til den struktur, der foreslås i nærværende forordning.

I henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2791/1999 kan Kommissionen opstille fælles operationelle overvågnings- og kontrolprogramme for at opfylde de forpligtelser, der følger af NEACF [10]-ordningen. Tilsvarende bestemmelser vil blive foreslået for NAFO [11] og andre lignende internationale aftaler.

[10] Kommissionen for Fiskeriet i Det Nordøstlige Atlanterhav.

[11] Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav.

5. EF-fiskerikontrolagenturets virksomhed

Agenturet må have en budgetramme, der er stor nok til, at den kan ansætte sit personale som beskrevet ovenfor, varetage sine opgaver og sikre, at det kan fungere gnidningsløst og effektivt. For det første år (2006) kan dette årsbudget anslås til ca. 4,9 mio. EUR stigende til ca. 5,0 mio. EUR, når agenturet er fuldt ud funktionsdygtigt (omtrent det samme beløb er afsat til Kommissionen på budgettet i forbindelse med "international kontrol" (110703), når Kommissionen ikke længere indsætter et inspektionsfartøj og observatører i forbindelse med NAFO.

Agenturets budget vil hovedsagelig blive finansieret gennem et bidrag fra EF. Andre indtægtskilder omfatter gebyrer, som medlemsstaterne skal betale for specifikke tjenesteydelser, som de får leveret i henhold til kontrakt. Agenturet kan også opkræve visse gebyrer for sine publikationere og for uddannelse og andre tjenesteydelser. Disse gebyrer vil dog sandsynligvis kun udgøre en lille del af agenturets samlede indtægter.

Det bliver en fordel for agenturet, at det kan præstere uafhængig teknisk ekspertise af høj kvalitet, knowhow og ledelsesmæssig kapacitet i det omfang, der er nødvendigt for at gennemføre dele af den fælles fiskeripolitik.

Medlemsstaternes repræsentation i betyrelsen vil give dem mulighed for at medvirke ved gennemførelsen af aktiviteter, der vedrører og understreger medlemsstaternes kompetence. Fiskerierhvervets repræsentation i bestyrelsen vil forbedre forbindelserne med fiskerierhvervet og øge beslutningstagningens kvalitet, hvorved erhvervet i højere grad vil kunne gå ind for agenturets aktiviteter.

Kommissionen har bestilt en undersøgelse af, hvordan agenturet kommer til at fungere optimalt. Rapporten om denne undersøgelse vil foreligge i efteråret 2004.

6. Valg af retsgrundlag

Retsgrundlaget for den foreslåede forordning er artikel 37. Dette er i overensstemmelse med forslagets målsætning og med alle de retsforskrifter, der indtil nu er vedtaget i forbindelse med den fælles fiskeripolitik.

7. Nærheds- og proportionalitetsprincippet

Oprettelsen af et agentur er nødvendig for at skabe et permanent, uafhængigt organ, der kan sikre operativt samarbejde og operativ koordination mellem medlemsstaterne. Den operative koordination vil blive iværksat i alle tilfælde, hvor det gavner opfyldelsen af EF's mål.

Andre løsninger baseret på frivilligt samarbejde mellem medlemsstaterne eller ad hoc-EF-programmer uden et permanent EF-organ ville ikke føre til opfyldelsen af målene, fordi operativ koordination ikke er forenelig med Kommissionens funktioner i henhold til traktaten og den fælles fiskeripolitik.

I kraft af agenturets uafhængighed af Kommissionen i dets egenskab af "kontrollørernes kontrollør" vil det kunne etablere et solidt samarbejde med de ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne om tilrettelæggelsen af medlemsstaternes kontrol og inspektion.

Agenturet skal støtte medlemsstaterne i opfyldelsen af deres forpligtelser i henhold til den fælles fiskeripolitik med hensyn til samarbejde og koordination af kontrol og inspektion ved at sørge for, at medlemsstaterne anvender kontrol- og inspektionsressourcerne fra puljen rationelt i overensstemmelse med EF's målsætning, referencepunkter og prioriteringer og de ensartede inspektionsprocedurer, der er vedtaget af Kommissionen.

Oprettelsen af agenturet vil også forbedre forholdet mellem EF og partnere uden for EF ved at centralisere kontaktpunkter og fremme ensartede traditioner og fremgangsmåder.

Den ovennævnte mekanisme er nødvendig for at afveje individuelle medlemsstaters interesser mod den fælles interesse i at sikre korrekt kontrol og håndhævelse af den fælles fiskeripolitiks regler på områder, hvor deres fiskerflåder i fællesskab udnytter fiskebestande, der er omfattet af bevarelses- og kontrolforanstaltninger, som er vedtaget af EF. Denne mekanisme vil desuden gøre det muligt at opnå en optimal omkostningseffektivitet, når det gælder strategierne for anvendelse af nationale inspektions- og overvågningsressourcer.

8. Kommentarer til artiklerne

Mål (artikel 1)

Denne artikel vedrører forordningens mål, nemlig at oprette et agentur for at tilrettelægge den operative koordination af medlemsstaternes kontrol og inspektion af fiskeriaktiviteter og bistå dem med at samarbejde som krævet af den fælles fiskeripolitik.

Den operative koordinations rækkevidde (artikel 2)

Denne artikel fastlægger rækkevidden af agenturets forpligtelser med hensyn til operativ koordination af kontrol- og inspektionsaktiviteter, som rækker fra internationale farvande og tredjelandes farvande, over EF-farvandene frem til medlemsstaternes område indtil første salgsled.

Definitioner (artikel 3)

I denne artikel fastlægges nogle grundlæggende definitioner af nøgletermer, der anvendes i forordningen.

Opgave (artikel 4)

Agenturets opgave er fastlagt i denne artikel og omfatter operativ koordination både i forbindelse med EF's forpligtelser, når det gælder inspektion og overvågning af fiskeriaktiviteterne i internationale farvande og i EF-farvande, og bistand til medlemsstaterne med gennemførelsen af kontrol og håndhævelse.

Agenturets opgave skal varetages således, at det sikres, at især artikel 28 i forordning (EF) nr. 2371/2002 gennemføres korrekt.

Opgaver i forbindelse med EF's kontrol- og inspektionsforpligtelser (artikel 5)

Denne artikel vedrører de af agenturets opgaver, der tager sigte på at opfylde EF's forpligtelser på kontrol- og inspektionsområdet. EF påtager sig sådanne forpligtelser på grundlag af internationale aftaler, der indgås gennem regionale fiskeriorganisationer, og aftaler, der indgås med tredjelande. Medlemsstaterne skal på deres side efterkomme disse forpligtelser. Agenturet har derfor til opgave at bistå EF og medlemsstaterne i denne proces, hovedsagelig gennem den operative koordination af medlemsstaternes kontrol- og inspektionsaktiviteter. Artiklen giver derfor agenturet de nødvendige beføjelser inden for nøje afstukne rammer.

Tilrettelæggelse af den operative koordination (artikel 6)

Denne artikel vedrører den operative koordination af medlemsstaternes inspektion og kontrol i EF-farvande. Et hovedelement i denne artikel er omtalen af EF-fiskeriovervågningscentret, som ved hjælp at satellitsporing skal give et realtidsbillede af fiskeriaktiviteter og inspektions- og kontrolmuligheder.

Levering af tjenesteydelser til medlemsstaterne på kontrakt (artikel 7)

Ifølge denne artikel kan agenturet indgå kontrakt med medlemsstaterne om tjenesteydelser vedrørende inspektion og kontrol. Sådanne tjenesteydelser kan omfatte chartring og drift af et inspektionsfartøj, der sætter medlemsstaterne i stand til at opfylde deres forpligtelser i eller uden for EF-farvandene, og indsættelse af observatører under eksisterende observatørordninger, såsom NAFO-ordningerne.

Bistand til medlemsstaterne (artikel 8)

Ifølge denne artikel kan agenturet yde bistand til medlemsstaterne, når det gælder opgaver, som vedrører inspektion og kontrol.

EF's kontrol- og inspektionsforpligtelser (artikel 9)

I denne artikel identificeres en af de faktorer, der udløser operativ koordination fra agenturets side, nemlig de kontrol- og inspektionsforpligtelser, som EF indgår i henhold til en aftale, der berører en regional fiskeriorganisation, eller en aftale med et tredjeland. Sådanne forpligtelser vil naturligvis vedrøre fiskeriaktiviteter uden for EF-farvandene.

Gennemførelse af særlige kontrol- og inspektionsprogrammer (artikel 10)

Den anden udløsende faktor for agenturets aktivitet er Kommissionens vedtagelse af et specifikt overvågnings-, kontrol- og inspektionsprogram i henhold til artikel 34c i forordning (EØF) nr. 2847/93 (som ændret ved denne forordning).

Indholdet af planer for fælles ressourceanvendelse (artikel 11)

Den operative koordination skal finde sted på grundlag af planer for fælles ressourceanvendelse, som skal opfylde bestemmelserne i denne artikel. Det skal bemærkes, at disse planer henvender sig til bestemte medlemsstater, nemlig dem, der har en interesse i et givet fiskeri, og deres forpligtelse til at samle inspektions- og kontrolressourcer i en pulje med henblik på gennemførelsen af disse planer afhænger af deres relative "interesse" i fiskeriet, jf. stk. 2.

Procedure for vedtagelsen af planer for fælles ressourceanvendelse (artikel 12)

Proceduren for opstilling og vedtagelse af planer for fælles ressourceanvendelse er fastsat i denne artikel. I disse planer må der naturligvis tages hensyn til de forpligtelser, der påhviler medlemsstaterne som følge af allerede eksisterende planer for fælles ressourceanvendelse og gældende kontrol- og inspektionsprogrammer.

Gennemførelse af planer for fælles ressourceanvendelse (artikel 13)

Ved denne artikel fastsættes medlemsstaternes grundlæggende forpligtelser, hvad angår gennemførelsen af planer for fælles ressourceanvendelse.

Vurdering af planer for fælles ressourceanvendelse (artikel 14)

Den årlige vurdering af hver plan for fælles ressourceanvendelse og fremsendelsen af disse vurderinger til Kommissionen er et nødvendigt element i evalueringen.

Anmeldelse af kontrol- og inspektionsressourcer (artikel 15)

Anmeldelsen af de disponible kontrol- og inspektionsressourcer til agenturet er et hovedelement i de grundlæggende oplysninger, som agenturet får brug for for at opstille planer for fælles ressourceanvendelse.

Fiskerier, der ikke er omfattet af kontrol- og inspektionsprogrammer (artikel 16)

Hvis medlemsstater indbyrdes har aftalt at koordinere deres overvågnings-, kontrol- og inspektionsaktiviteter i visse områder eller fiskerier, kan agenturet yde bistand, hvis det anmodes herom.

Informationsnet (artikel 17)

I denne artikel fastsættes agenturets forbindelse med EF-net og internationale net med henblik på udveksling af oplysninger i henhold til EF-forskrifterne.

Gennemførelsesbestemmelser (artikel 18)

Efter denne artikel kan Kommissionen vedtage gennemførelsesbestemmelser for den operative koordination.

Retlig status og hovedkontor (artikel 19)

Denne artikel vedrører agenturets retlige status og dets beliggenhed.

Personale (artikel 20)

Denne artikel indeholder de almindelige bestemmelser om agenturets personale. Agenturet ansætter midlertidigt personale (heraf nogle medarbejdere, som stilles til rådighed af Kommissionen) og kontraktansatte efter EF-procedurer (Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor).

Privilegier og immuniteter (artikel 21)

Denne artikel vedrører de privilegier og immuniteter, der gælder for agenturet og dets personale.

Erstatningsansvar (artikel 22)

I denne artikel fastsættes agenturets erstatningsansvar.

Sprogordning (artikel 23)

Denne artikel vedrører agenturets sprogordning.

Bestyrelsens oprettelse og beføjelser (artikel 24)

Denne artikel vedrører agenturets bestyrelse. Arbejdsprogrammet bliver et vigtigt instrument i forvaltningen af agenturet. Agenturet bør afstemme sine prioriterede opgaver, herunder især EF's prioriterede opgaver på flere områder, med sine menneskelige ressourcer. Der bør være åbenhed omkring den interne organisation og personalets fordeling på opgaverne og sikres en bestemt balance mellem de pågældende områder.

Bestyrelsens sammensætning (artikel 25)

Denne artikel beskriver, hvordan agenturets bestyrelse er sammensat. Hvad angår medlemsstaterne, er det kun dem, hvis fiskerfartøjer udøver havfiskeri, der har ret til at udpege en repræsentant. Da agenturet koordinerer de aktiviteter, der gennemføres af inspektionsfartøjer, som drives af de nationale myndigheder, der kan have opgaver uden for fiskeriområdet, er det vigtigt, at alle de pågældende medlemsstater er repræsenteret i bestyrelsen. Kommissionen har ret til at udpege 4 repræsentanter og udpeger også 4 repræsentanter for fiskerierhvervet.

Bestyrelsens formandskab (artikel 26)

Denne artikel vedrører formandskabet i agenturets bestyrelse. Da agenturet har forpligtelser, når det gælder de regionale fiskeriorganisationer og tredjelande, er det på sin plads, at formanden udvælges blandt Kommissionens repræsentanter i bestyrelsen. Formanden bør navnlig repræsentere EF's interesser som helhed frem for en national interesse.

Møder (artikel 27)

Denne artikel indeholder bestemmelser om møderne i agenturets bestyrelse.

Afstemning (artikel 28)

Denne artikel indeholder bestemmelser om afstemningen i agenturets bestyrelse. Repræsentanterne for medlemsstaterne har hver en stemme, mens Kommissionens medlemmer tilsammen har 10 stemmer.

Interesseerklæring (artikel 29)

Denne artikel vedrører erhvervets repræsentanter i bestyrelsen.

Den administrerende direktørs opgaver og beføjelser (artikel 30)

I denne artikel beskrives de opgaver og beføjelser, som agenturets administrerende direktør har.

Udnævnelse af den administrerende direktør (artikel 31)

Denne artikel vedrører udnævnelsen af agenturets administrerende direktør. Kommissionen opstiller en begrænset liste over egnede kandidater, på grundlag af hvilken agenturets bestyrelse udnævner direktøren.

Åbenhed og kommunikation (artikel 32)

Denne artikel vedrører agenturets åbenhed og de regler, der gælder for dets kommunikation.

Tavshedspligt (artikel 33)

Denne artikel pålægger medlemmerne af bestyrelsen, den administrerende direktør og agenturets personale tavshedspligt. Oplysninger om individuelle fartøjers fiskeriaktiviteter skal behandles fortroligt (FOS).

Kommissionens adgang til oplysninger (artikel 34)

Ifølge denne artikel samarbejder agenturet fuldt ud med Kommissionen om forelæggelsen af oplysninger, som det ligger inde med.

Budget (artikel 35)

Denne artikel vedrører agenturets budget og er i overensstemmelse med de eksisterende retdsforskrifter (se fodnote 6 og 7).

Gennemførelse af og kontrol med budgettet (artikel 36)

Denne artikel vedrører gennemførelsen af og kontrollen med agenturets budget og er baseret på den nye finansforordning.

Bekæmpelse af svig (artikel 37)

Denne artikel indeholder bestemmelser om bekæmpelse af svig.

Finansieringsbestemmelser (artikel 38)

Denne artikel vedrører vedtagelsen af og indholdet i agenturets finansielle regler.

Evaluering (artikel 39)

Denne artikel indeholder en bestemmelse om evaluering, ifølge hvilken agenturet lader sig underkaste en uafhængig ekstern evaluering senest fem år efter indledningen af dets virksomhed og hvert femte år derefter.

Indledning af agenturets virksomhed (artikel 40)

Ifølge denne artikel indleder agenturet sin virksomhed senest tolv måneder efter denne forordnings ikrafttrædelse.

Ændring (artikel 41)

Ved denne artikel ændres artikel 34c i forordning (EØF) nr. 2847/93.

Ikrafttrædelse (artikel 42)

Denne artikel vedrører datoen for forordningens ikrafttrædelse.

2004/0108 (CNS)

Forslag til RÅDETS FORORDNING om oprettelse af et EF-fiskerikontrolagentur og om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [12],

[12] EUT C [...] af [...], s. [...].

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [13], og

[13] EUT C [...] af [...], s. [...].

ud fra følgende betragtninger:

(1) Medlemsstaterne skal i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik [14] sørge for effektiv kontrol, inspektion og håndhævelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik og samarbejde med hinanden og tredjelande herom.

[14] EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.

(2) For at opfylde disse forpligtelser bør medlemsstaterne i EF's farvande og internationale farvande samordne deres kontrol og inspektion af EF-fiskerfartøjers aktiviteter under hensyntagen til EF's forpligtelser inden for regionale fiskeriorganisationer og i henhold til aftaler med tredjelande.

(3) Samarbejdet bør via operativ samordning af kontrollen og inspektionen bidrage til bæredygtig udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer samt sikre ensartede spilleregler for den del af fiskeindustrien, der er involveret i denne udnyttelse, og dermed reducere fordrejninger af konkurrencevilkårene.

(4) Uden at dette i øvrigt indskrænker medlemsstaternes forpligtelser i henhold til forordning (EF) nr. 2371/2002, er der behov for et teknisk og administrativt EF-organ til at tilrettelægge samarbejdet og samordningen mellem medlemsstaterne af fiskerikontrollen og -inspektionen i EF's farvande og internationale farvande.

(5) Med henblik herpå bør der inden for EF's eksisterende institutionelle struktur og under hensyntagen til kompetencefordelingen mellem Kommissionen og medlemsstaterne oprettes et EF-fiskerikontrolagentur (i det følgende benævnt "agenturet").

(6) Agenturets opgaver bør fastlægges, for at de mål, der danner grundlaget for dets oprettelse, kan nås.

(7) Agenturet bør især efter anmodning fra Kommissionen kunne bistå EF og medlemsstaterne i deres forbindelser med tredjelande og/eller regionale internationale fiskeriorganisationer og samarbejde med deres myndigheder som led i EF's internationale forpligtelser.

(8) Agenturets samordning af medlemsstaternes operative samarbejde bør foregå på grundlag af fælles planer for tilrettelæggelse af anvendelsen af de kontrol- og inspektionsressourcer, som de berørte medlemsstater har stillet til rådighed, med henblik på gennemførelsen af de kontrol- og inspektionsprogrammer, som Kommissionen vedtager. Medlemsstaternes fiskerikontrol og -inspektion bør foretages efter fælles kriterier, prioriteringer, referencepunkter og procedurer for kontrol og inspektion på grundlag af disse programmer.

(9) Med henblik herpå bør agenturet råde over on line-information om fiskeriaktiviteter, ved at der oprettes et EF-fiskeriovervågningscenter, der har forbindelse til medlemsstaternes fiskeriovervågningscentre.

(10) For at gennemføre de fælles planer for ressourceanvendelse bør de berørte medlemsstater slå deres kontrol- og inspektionsressourcer sammen. De bør med henblik herpå indsætte og stille disse ressourcer til rådighed og anvende dem i overensstemmelse med den gældende plan. Agenturet bør vurdere, om de disponible kontrol- og inspektionsressourcer er tilstrækkelige, og, hvis det er relevant, underrette de pågældende medlemsstater og Kommissionen om, at ressourcerne ikke er tilstrækkelige til, at de nødvendige opgaver ifølge kontrol- og inspektionsprogrammet kan udføres.

(11) Agenturet bør med regelmæssige mellemrum vurdere, om de fælles planer for ressourceanvendelse er effektive.

(12) Agenturet kan, hvis det ønskes, indgå aftale om at stille kontrol- og inspektionsressourcer til rådighed, som skal anvendes af de berørte medlemsstater i fællesskab.

(13) Med henblik på udførelsen af agenturets opgaver bør Kommissionen, medlemsstaterne og agenturet udveksle relevante informationer om kontrol og inspektion via et informationsnet.

(14) Agenturets status og struktur bør stemme overens med den objektive karakter, som de resultater, det forventes at præstere, skal have, og sætte det i stand til at udøve sine funktioner i samarbejde med medlemsstaterne og Kommissionen. Derfor bør agenturet være selvstændigt både retligt, finansielt og administrativt, samtidig med at det bevarer nære forbindelser til EF-institutionerne og medlemsstaterne. Med henblik herpå er det både nødvendigt og hensigtsmæssigt, at agenturet er et EF-organ, der har status som juridisk person, og som udøver de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges det ved denne forordning.

(15) Med hensyn til agenturets ansvar i kontraktforhold, som reguleres i henhold til den lovgivning, der gælder for aftaler indgået af agenturet, bør Domstolen tillægges kompetence ved en voldgiftsbestemmelse i aftalen. Domstolen bør også have kompetence i tvister vedrørende skadeserstatning opstået i forbindelse med agenturets ansvar uden for kontraktforhold.

(16) Kommissionen og medlemsstaterne bør være repræsenteret i en bestyrelse, der skal være ansvarlig for, at agenturet fungerer korrekt og effektivt.

(17) Da agenturet skal opfylde EF's forpligtelser og efter anmodning fra Kommissionen samarbejde med tredjelande og regionale internationale fiskeriorganisationer som led i EF's internationale forpligtelser, bør bestyrelsens formand vælges blandt Kommissionens repræsentanter.

(18) Ved fastsættelsen af bestyrelsens afstemningsregler bør der tages hensyn til medlemsstaternes og Kommissionens interesse i, at agenturet kommer til at fungere effektivt. I bestyrelsen bør der også sidde et begrænset antal repræsentanter for fiskerierhvervet uden stemmeret.

(19) Der bør udpeges en administrerende direktør for agenturet og fastsættes bestemmelser om, hvordan vedkommende skal udøve sit hverv.

(20) For at fremme åbenheden omkring agenturets funktion bør Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter [15] gælde uindskrænket for agenturet.

[15] EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43.

(21) For at beskytte fysiske personers privatliv bør Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger [16] gælde for nærværende forordning.

[16] EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

(22) For at sikre agenturet fuld selvstændighed og uafhængighed bør det råde over et selvstændigt budget, hvor indtægterne kommer fra et EF-bidrag og fra betalinger for kontraktlige tjenesteydelser, som agenturet har leveret. EF's budgetprocedure bør gælde for så vidt angår EF's bidrag og enhver støtte, som kommer fra Den Europæiske Unions almindelige budget. Revisionsretten bør revidere regnskaberne.

(23) For at bekæmpe svig, korruption og anden ulovlig virksomhed bør Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) [17], gælde uindskrænket for agenturet, som bør tiltræde den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber om de interne undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF).

[17] EFT L 136 af 31.5.1999, s. 15.

(24) For at lette agenturets operative samordning ved hjælp af fælles planer for ressourceanvendelse bør artikel 34c i forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik [18] ændres.

[18] EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1.

(25) De foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne forordning, bør vedtages i henhold til Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [19] -

[19] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

Formål, anvendelsesområde og definitioner

Artikel 1

Formål

Ved denne forordning oprettes der et EF-fiskerikontrolagentur (i det følgende benævnt "agenturet"), der skal tilrettelægge den operative samordning af medlemsstaternes fiskerikontrol og -inspektion og bistå dem med samarbejdet, for at opfylde bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik.

Artikel 2

Operativ samordning - anvendelsesområde

Agenturets operative samordning skal omfatte inspektion og kontrol af fiskeriaktiviteter frem til fiskevarernes første salgssted, og den skal foregå

a) på medlemsstaternes område

b) i EF-farvande eller

c) uden for EF-farvande, når det gælder EF-fiskerfartøjers fiskeriaktiviteter.

Artikel 3

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) "kontrol og inspektion" foranstaltninger truffet af medlemsstaterne i henhold til artikel 23, 24 og 28 i forordning (EF) nr. 2371/2002 [20] for at kontrollere og inspicere fiskeriaktiviteter, der er omfattet af den fælles fiskeripolitik, herunder overvågning ved hjælp af satellitbaserede overvågningssystemer og observatørordninger

[20] EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.

b) "kontrol- og inspektionsressourcer" overvågningsfartøjer, fly og køretøjer og andet materiel samt inspektører, observatører og andre menneskelige ressourcer, som medlemsstaterne anvender til kontrol og inspektion

c) "EF's kontrol- og inspektionsforpligtelser" kontrol- og inspektionsforpligtelser, som EF har, fordi det er medlem af en regional fiskeriorganisation eller har indgået en fiskeriaftale med et tredjeland.

d) "fælles plan for ressourceanvendelse" en plan for operationelle ordninger for anvendelse af disponible kontrol- og inspektionsressourcer

e) "internationalt kontrol- og inspektionsprogram" et program, der indeholder mål, fælles prioriteringer og procedurer for kontrol og inspektion, som er fastsat af Kommissionen for at gennemføre EF's kontrol- og inspektionsforpligtelser

f) "særligt kontrol- og inspektionsprogram" et program, der indeholder mål, fælles prioriteringer og procedurer for kontrol og inspektion, og som er udarbejdet i henhold til artikel 34c i forordning (EØF) nr. 2847/93

g) "fiskeri" aktiviteter, der består i at udnytte visse bestande som defineret af Rådet, især i henhold til artikel 5 og 6 i forordning (EF) nr. 2371/2002 [21]

[21] EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.

h) "EF-inspektører" inspektører, der står i den fortegnelse, som er nævnt i artikel 28, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2371/2002.

KAPITEL II

Agenturets kommissorium og opgaver

Artikel 4

Kommissorium

Agenturet skal:

a) samordne medlemsstaternes kontrol og inspektion i forbindelse med EF's kontrol- og inspektionsforpligtelser

b) samordne anvendelsen af de nationale kontrol- og inspektionsressourcer, som de berørte medlemsstater har slået sammen i henhold til denne forordning

c) bistå medlemsstaterne med at indberette oplysninger om fiskeri og kontrol og inspektion til Kommissionen og tredjemand

d) inden for sit kompentenceområde bistå medlemsstaterne med at udføre deres opgaver og opfylde deres forpligtelser i henhold til den fælles fiskeripolitik.

Artikel 5

Opgaver i forbindelse med EF's kontrol- og inspektionsforpligtelser

1. Agenturet skal efter anmodning fra Kommissionen:

a) bistå EF og medlemsstaterne i forhold til tredjelande og regionale internationale fiskeriorganisationer, som EF er medlem af

b) samarbejde med regionale internationale fiskeriorganisationers myndigheder for så vidt angår EF's kontrol- og inspektionsforpligtelser inden for rammerne af de arbejdsaftaler, der er indgået med disse organisationer.

2. Agenturet kan efter anmodning fra Kommissionen samarbejde med tredjelandes myndigheder i spørgsmål om kontrol og inspektion inden for rammerne af aftaler, der er indgået mellem EF og disse lande.

3. Agenturet kan inden for sit kompetenceområde på medlemsstaternes vegne udføre opgaver i henhold til internationale fiskeriaftaler, som EF er part i.

Artikel 6

Tilrettelæggelse af operativ samordning

Agenturet:

a) udarbejder fælles planer for ressourceanvendelse og tilrettelægger operativ samordning af medlemsstaternes kontrol og inspektion i henhold til kapitel III

b) opretter et EF-fiskeriovervågningscenter, der skal tilrettelægge den operative samordning af den fælles kontrol og inspektion.

Artikel 7

Levering af kontraktlige tjenesteydelser til medlemsstaterne

Agenturet kan på medlemsstaternes begæring levere kontraktlige tjenesteydelser til dem i forbindelse med deres fiskerikontrol- og inspektionsforpligtelser i EF-farvande og/eller internationale farvande, herunder chartre, drive og bemande kontrol- og inspektionsfartøjer og stille observatører til rådighed til udførelse af fælles opgaver, som de berørte medlemsstater er ansvarlige for.

Artikel 8

Bistand til medlemsstaterne

For at medlemsstaterne bedre kan opfylde deres forpligtelser i henhold til den fælles fiskeripolitik, skal agenturet:

a) udarbejde et grundlæggende uddannelsesprogram for instruktører, der skal undervise medlemsstaternes fiskeriinspektører, og kan tilbyde inspektørerne supplerende uddannelseskurser og seminarer

b) efter anmodning fra medlemsstaterne foranstalte fælles indkøb af varer og tjenesteydelser i forbindelse med medlemsstaternes kontrol og inspektion og forberede og samordne medlemsstaternes gennemførelse af fælles pilotprojekter

c) udarbejde fælles operationelle procedurer for fælles kontrol og inspektion, som to eller flere medlemsstater skal foretage

d) opstille kriterier for at udveksle kontrol- og inspektionsressourcer mellem medlemsstaterne og mellem medlemsstaterne og tredjelande og for medlemsstaternes udlån af disse ressourcer.

KAPITEL III

Operativ samordning

Artikel 9

EF's kontrol- og inspektionsforpligtelser

Agenturet samordner efter anmodning fra Kommissionen medlemsstaternes kontrol og inspektion på grundlag af internationale kontrol- og inspektionsprogrammer ved at udarbejde fælles planer for ressourceanvendelse.

Artikel 10

Gennemførelse af særlige kontrol- og inspektionsprogrammer

Agenturet gennemfører de særlige kontrol- og inspektionsprogrammer, der er fastsat i henhold til artikel 34c i forordning (EØF) nr. 2847/93, ved hjælp af fælles planer for ressourceanvendelse.

Artikel 11

Fælles planer for ressourceanvendelse

1. For fælles planer for ressourceanvendelse gælder følgende:

a) de skal være baseret på de kriterier, referencepunkter, prioriteringer og fælles kontrolprocedurer, som Kommissionen har fastsat i kontrol- og inspektionsprogrammer

b) de skal identificere de kontrol- og inspektionsressourcer, som de berørte medlemsstater skal slå sammen på grundlag af deres interesse i det relevante fiskeri, og som skal bruges til at gennemføre det kontrol- og inspektionsprogram, som planen vedrører

c) de skal forsøge at matche og tilrettelægge anvendelsen af de disponible nationale kontrol- og inspektionsressourcer, som der er givet meddelelse om i henhold til artikel 14, med de ressourcer, der er nævnt i litra b)

d) de skal tilrettelægge anvendelsen af de menneskelige og materielle ressourcer for så vidt angår de perioder og områder, hvor de skal anvendes, herunder tilrettelægge arbejdet for holdene af EF-inspektører fra mere end en medlemsstat

e) tage hensyn til de berørte medlemsstaters eksisterende forpligtelser i forbindelse med andre fælles planer for ressourceanvendelse.

2. En medlemsstats interesse i et fiskeri, jf. stk. 1, litra b), bedømmes især på grundlag af:

a) den mængde fisk, der landes på dens område i forhold til de samlede landinger fra det fiskeri, som er omfattet af den fælles plan for ressourceanvendelse

b) det relative antal EF-fiskerfartøjer, der fører dens flag (maskineffekt og bruttotonnage), og som er aktivt involveret i det fiskeri, som den fælles plan for ressourceanvendelse gælder for, i forhold til det samlede antal fartøjer, der er aktivt involveret i fiskeriet

c) dens kvotes relative størrelse, eller hvis der ikke er nogen kvote, dens fangst inden for dette fiskeri i en given referenceperiode

d) den relative udstrækning af de farvande, der hører under dens overhøjhed eller jurisdiktion, og som er omfattet af den fælles plan for ressourceanvendelse.

Artikel 12

Procedure for vedtagelse af fælles planer for ressourceanvendelse

1. Agenturet udarbejder et udkast til fælles plan for ressourceanvendelse i samråd med de medlemsstater, der berøres af det relevante kontrol- og inspektionsprogram.

2. Hvis agenturet under udarbejdelsen af en fælles plan for ressourceanvendelse bliver klar over, at der ikke er tilstrækkelige kontrol- og inspektionsressourcer til rådighed til at opfylde kravene i det relevante kontrol- og inspektionsprogram, underretter det straks de berørte medlemsstater og Kommissionen.

3. Senest tre måneder efter et kontrol- og inspektionsprograms ikrafttrædelse vedtager agenturet den fælles plan for ressourceanvendelse, som opfylder kravene i det relevante kontrol- og inspektionsprogram.

4. Agenturet tager de fælles planer for ressourceanvendelse op til årlig revision i samråd med de berørte medlemsstater for at tage hensyn til eventuelle nye kontrol- og inspektionsprogrammer, som medlemsstaterne er med i, og eventuelle prioriteringer, som Kommissionen har opstillet i kontrol- og inspektionsprogrammerne.

Artikel 13

Gennemførelse af fælles planer for ressourceanvendelse

1. Medlemsstaterne iværksætter fælles kontrol og inspektion på grundlag af fælles planer for ressourceanvendelse. Med henblik herpå vedtager de berørte medlemsstater de nødvendige foranstaltninger, især for så vidt angår de påkrævede menneskelige og materielle ressourcer under hensyntagen til de perioder og områder, hvor de skal sættes ind.

2. Medlemsstaterne gør følgende:

a) stiller de kontrol- og inspektionsressourcer, der ifølge den fælles plan for ressourceanvendelse er nødvendige for at gennemføre planen, til rådighed

b) udpeger en national kontaktperson/koordinator, der skal have tilstrækkelige beføjelser til rettidigt at kunne efterkomme anmodninger om oplysninger og instrukser fra agenturet, der har med gennemførelsen af den fælles plan for ressourceanvendelse at gøre, og underretter agenturet herom

c) anvender de sammenlagte kontrol- og inspektionsressourcer i overensstemmelse med den fælles plan for ressourceanvendelse og agenturets instrukser

d) bemyndiger, når det gælder det arbejde, der skal udføres af hold af inspektører fra mere end en medlemsstat, de EF-inspektører, som ifølge den fælles plan for ressourceanvendelse er udpeget fra en anden medlemsstat, til at deltage i den kontrol og inspektion på deres område og om bord på fiskerfartøjer i farvandene under deres højhedsområde, som er påkrævet for at overholde reglerne i den fælles fiskeripolitik

e) giver agenturet on line-adgang til de informationer, der er nødvendige for gennemførelsen af den fælles plan for ressourceanvendelse via EF-fiskeriovervågningscentret

f) samarbejder med agenturet om at gennemføre den fælles plan for ressourceanvendelse

g) sørger for, at alle kontrol- og inspektionsressourcer, der er sat ind til gennemførelse af en fælles plan for ressourceanvendelse, udfører deres opgaver i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks regler.

3. Medlemsstaterne sørger for, at deres kontrol- og inspektionsressourcer anvendes i henhold til en fælles plan for ressourceanvendelse under overholdelse af den fælles fiskeripolitiks regler.

Artikel 14

Vurdering af fælles planer for ressourceanvendelse

Agenturet foretager en årlig vurdering af, hvor effektiv hver enkelt fælles plan for ressourceanvendelse er, samt en analyse på grundlag af foreliggende bevismateriale af, om der er risiko for, at fiskeriaktiviteterne ikke er i overensstemmelse med de gældende bevarelses- og kontrolforanstaltninger. Vurderingerne skal straks videresendes til Kommissionen.

Artikel 15

Meddelelse om kontrol- og inspektionsressourcer

Medlemsstaterne meddeler hvert år senest den 31. august agenturet, hvilke kontrol- og inspektionsressourcer de agter at stille til rådighed til kontrol og inspektion det følgende år.

Artikel 16

Fiskeri, der ikke er omfattet af kontrol- og inspektionsprogrammer

To eller flere medlemsstater kan anmode agenturet om at samordne anvendelsen af deres kontrol- og inspektionsressourcer i forbindelse med et fiskeri eller et område, der ikke er omfattet af et kontrol- og inspektionsprogram. Samordningen finder sted i henhold til kontrol- og inspektionskriterier og prioriteringer, som de berørte medlemsstater har aftalt.

Artikel 17

Informationsnet

1. Kommissionen, agenturet og medlemsstaternes myndigheder udveksler relevante oplysninger om kontrol og inspektion i EF's farvande og internationale farvande.

2. Medlemsstaternes myndigheder træffer i henhold til EF-retsforskrifterne foranstaltninger til at sikre, at de oplysninger, de modtager i henhold til denne artikel, behandles fortroligt, jf. artikel 33, stk. 5, og artikel 37 i forordning (EØF) nr. 2847/93.

Artikel 18

Gennemførelsesbestemmelser

Der kan vedtages gennemførelsesbestemmelser til dette kapitel efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002.

Disse bestemmelser kan især omhandle procedurerne for udarbejdelse og vedtagelse af udkast til fælles planer for ressourceanvendelse.

KAPITEL IV

Intern struktur og funktion

Artikel 19

Retlig status og hovedkontor

1. Agenturet er et EF-organ. Det har status som juridisk person.

2. Agenturet har i hver enkelt medlemsstat den videstgående rets- og handleevne, som vedkommende stats lovgivning tillægger juridiske personer. Det kan i særdeleshed erhverve og afhænde fast ejendom og løsøre og optræde som part i retssager.

3. Agenturet repræsenteres af sin administrerende direktør.

4. Agenturet har sæde i [..........], Spanien.

Artikel 20

Personale

1. Vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne og de bestemmelser, som De Europæiske Fællesskabers institutioner i fællesskab har vedtaget for at gennemføre vedtægten og ansættelsesvilkårene, gælder for agenturets personale. Bestyrelsen fastsætter i samråd med Kommissionen de fornødne gennemførelsesbestemmelser.

2. Agenturet udøver de beføjelser, vedtægten og ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte tillægger ansættelsesmyndigheden, over for sine ansatte, jf. dog artikel 31.

3. Agenturets personale består af tjenestemænd, som midlertidigt udpeges eller udlånes af Kommissionen eller medlemsstaterne, og af øvrige ansatte, som agenturet efter behov ansætter til udførelse af sine opgaver.

Artikel 21

Privilegier og immuniteter

Protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers Privilegier og Immuniteter gælder for agenturet og dets personale.

Artikel 22

Erstatningsansvar

1. Agenturets ansvar i kontraktforhold er undergivet den lovgivning, der finder anvendelse på den pågældende aftale.

2. EF-Domstolen har kompetence til at træffe afgørelse i henhold til voldgiftsbestemmelser i de af agenturet indgåede aftaler.

3. For så vidt angår ansvar uden for kontraktforhold skal agenturet i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsætninger, der er fælles for medlemsstaternes retssystemer, erstatte skader, der er forvoldt af agenturet selv eller af dets ansatte under udøvelsen af deres hverv. EF-Domstolen har kompetence til at træffe afgørelse i tvister vedrørende sådanne skadeserstatninger.

4. De ansattes personlige ansvar over for agenturet fastlægges i den vedtægt eller i de ansættelsesvilkår, der gælder for dem.

Artikel 23

Sprogordning

1. Bestemmelserne i forordning nr. 1 af 15. april 1958 om den ordning, der gælder for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område [22], gælder for agenturet.

[22] EFT 17 af 6.10.1958, s. 385/58.

2. De oversættelsestjenester, agenturets virksomhed kræver, leveres af Oversættelsescenteret for Den Europæiske Unions Organer.

Artikel 24

Bestyrelsens oprettelse og beføjelser

1. Agenturet har en bestyrelse.

2. Bestyrelsen:

a) udnævner den administrerende direktør i henhold til artikel 31

b) vedtager hvert år senest den 30. april agenturets almindelige beretning for det foregående år og sender den til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen, Revisionsretten og medlemsstaterne. Beretningen skal offentliggøres

c) vedtager hvert år senest den 31. oktober under hensyntagen til udtalelse fra Kommissionen og medlemsstaterne agenturets arbejdsprogram for det kommende år og sender det til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne.

Arbejdsprogrammet, hvori agenturets opgaver i forbindelse med kontrol- og overvågningsprogrammer prioriteres højest, vedtages med forbehold af EF's årlige budgetprocedure. Hvis Kommissionen inden 30 dage efter arbejdsprogrammets vedtagelse erklærer sig uenig i programmet, gennemgår bestyrelsen det på ny og vedtager det inden for en frist på to måneder, eventuelt med ændringer, ved andenbehandling

d) vedtager agenturets endelige budget inden regnskabsårets begyndelse og justerer det om nødvendigt i overensstemmelse med EF's bidrag og agenturets øvrige indtægter

e) udfører sine opgaver i forbindelse med agenturets budget i overensstemmelse med artikel 35, 36 og 38

f) udøver disciplinærmyndighed over den administrerende direktør

g) fastsætter sin forretningsorden, hvorefter der om nødvendigt kan nedsættes underudvalg under bestyrelsen

h) vedtager de procedurer, der er nødvendige, for at agenturet kan udføre sine opgaver.

Artikel 25

Bestyrelsens sammensætning

1. Bestyrelsen består af en repræsentant for hver medlemsstat, hvis fartøjer udøver havfiskeri, og fire repræsentanter for Kommissionen samt fire repræsentanter for fiskerierhvervet, der er udpeget af Kommissionen, og som ikke har stemmeret.

Bestyrelsesmedlemmerne udpeges på grundlag af deres erfaring og ekspertise inden for fiskerikontrol og -inspektion.

2. Medlemsstaterne og Kommissionen udpeger deres medlemmer af bestyrelsen samt en suppleant, der repræsenterer medlemmet, når det ikke er til stede.

3. Mandatperioden er fem år. Den kan fornys én gang.

Artikel 26

Bestyrelsens formandskab

1. Bestyrelsen vælger en formand blandt Kommissionens repræsentanter. Bestyrelsen vælger en næstformand blandt sine medlemmer. Næstformanden afløser formanden, når denne er forhindret i at udføre sit hverv.

2. Formandens og næstformandens mandatperiode er tre år og udløber, når deres medlemskab af bestyrelsen ophører. Den kan fornys én gang.

Artikel 27

Møder

1. Bestyrelsen indkaldes til møde af formanden. Formanden fastlægger dagsordenen under hensyntagen til forslag fra bestyrelsens medlemmer og agenturets administrerende direktør.

2. Den administrerende direktør deltager i drøftelserne.

3. Bestyrelsen afholder ordinært møde en gang om året. Den træder desuden sammen på formandens initiativ eller efter anmodning fra Kommissionen eller en tredjedel af medlemsstaterne repræsenteret i bestyrelsen.

4. Bestyrelsen kan, når det drejer sig om fortrolige spørgsmål eller interessekonflikter, beslutte at drøfte specifikke punkter på dagsordenen, uden at de medlemmer, som Kommissionen har udnævnt som repræsentanter for fiskerierhvervet, er til stede. Nærmere regler for anvendelsen af denne bestemmelse kan fastlægges i forretningsordenen.

5. Bestyrelsen kan indbyde enhver, hvis synspunkt kan være af interesse, til at overvære dens møder som observatør.

6. Bestyrelsens medlemmer kan med forbehold af forretningsordenens bestemmelser bistås af rådgivere eller eksperter.

7. Bestyrelsens sekretariatsforretninger varetages af agenturet.

Artikel 28

Afstemning

1. Bestyrelsen træffer sine beslutninger med absolut flertal.

2. De medlemmer, som medlemsstaterne har udpeget, har hver en stemme. De medlemmer, som Kommissionen har udpeget, har tilsammen ti stemmer. Agenturets administrerende direktør deltager ikke i afstemningen.

Hvis et medlem ikke er til stede, har suppleanten stemmeret.

3. Forretningsordenen fastlægger de nærmere afstemningsregler, især betingelserne for, at et medlem kan handle på et andet medlems vegne, samt om nødvendigt alle krav vedrørende beslutningsdygtighed.

Artikel 29

Interesseerklæring

1. De medlemmer af bestyrelsen, der udnævnes af Kommissionen som repræsentanter for fiskerierhvervet, skal afgive en loyalitetserklæring og en interesseerklæring, hvori de enten anfører, at de ikke har nogen interesser, der berører deres uafhængighed, eller også at de har visse direkte eller indirekte interesser, der kan anses for at berøre deres uafhængighed. Disse erklæringer, der skal være skriftlige, afgives hvert år.

2. De medlemmer af bestyrelsen, der udnævnes af Kommissionen som repræsentanter for fiskerierhvervet, skal på hvert møde gøre opmærksom på eventuelle interesser, der kan berøre deres uafhængighed for så vidt angår punkterne på dagsordenen.

Artikel 30

Den administrerende direktørs opgaver og beføjelser

1. Agenturet forvaltes af sin administrerende direktør. Med forbehold af Kommissionens og bestyrelsens respektive beføjelser må den administrerende direktør hverken søge eller modtage instruktioner fra nogen regering eller noget andet organ.

2. Den administrerende direktør bestræber sig ved udførelsen af sine opgaver på at gennemføre den fælles fiskeripolitiks principper.

3. Den administrerende direktør har følgende opgaver og beføjelser:

a) Han/hun udarbejder udkastet til arbejdsprogrammet og forelægger det for bestyrelsen efter at have hørt Kommissionen og medlemsstaterne. Han/hun træffer de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre arbejdsprogrammet inden for de grænser, der er fastsat i denne forordning, gennemførelsesbestemmelserne hertil og andre gældende retsforskrifter

b) han/hun træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at agenturets organisation og virksomhed er i overensstemmelse med denne forordning, og vedtager i den forbindelse interne administrative instrukser og offentliggør bekendtgørelser

c) han/hun træffer alle nødvendige foranstaltninger, herunder beslutninger om agenturets ansvar på grundlag af kapitel II og III samt om chartring og anvendelse af kontrol- og inspektionsressourcer og forvaltning af et informationsnet

d) han/hun skal efterkomme anmodninger fra Kommissionen og anmodninger om bistand fra en medlemsstat i henhold til artikel 7, 8 og 16

e) han/hun indfører en effektiv overvågningsordning, således at agenturets resultater kan sammenholdes med de operationelle mål. På dette grundlag udarbejder den administrerende direktør hvert år et udkast til den almindelige beretning og forelægger det for bestyrelsen. Han/hun indfører regelmæssig evaluering baseret på anerkendte faglige standarder.

f) han/hun udøver beføjelserne i artikel 20, stk. 2, over for de ansatte

g) han/hun udarbejder overslag over agenturets indtægter og udgifter i overensstemmelse med artikel 35 og gennemfører budgettet i overensstemmelse med artikel 36.

4. Den administrerende direktør står til ansvar for sine handlinger over for bestyrelsen.

Artikel 31

Udnævnelse af den administrerende direktør

1. Den administrerende direktør udnævnes af bestyrelsen på grundlag af merit og dokumenteret relevant erfaring på fiskeriområdet af en liste på tre kandidater foreslået af Kommissionen efter en udvælgelsesprocedure, efter at stillingen har været opslået i Den Europæiske Unions Tidende og andetsteds i form af indkaldelse af interessetilkendegivelser.

2. Bestyrelsen træffer afgørelse med to tredjedeles flertal.

3. Bestyrelsen har beføjelse til at afskedige den administrerende direktør efter forslag fra Kommissionen.

4. Den administrerende direktørs mandatperiode er fem år. Den kan fornys én gang.

Artikel 32

Åbenhed og kommunikation

1. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter finder anvendelse på agenturets dokumenter.

2. Bestyrelsen træffer senest seks måneder efter sit første møde praktiske foranstaltninger til at gennemføre forordning (EF) nr. 1049/2001.

3. Agenturet kan selv tage initiativ til kommunikation inden for sit ansvarsområde. Det sikrer navnlig, at offentligheden og alle interesserede parter hurtigt får objektive, pålidelige og letforståelige oplysninger om agenturets arbejde.

4. Bestyrelsen fastsætter de nødvendige interne regler for gennemførelse af stk. 3.

5. Klager over afgørelser truffet af agenturet i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 1049/2001 kan indbringes for ombudsmanden eller Domstolen i henhold til EF-traktatens artikel 195 og 230.

6. Oplysninger, der indsamles af Kommissionen og agenturet i overensstemmelse med denne forordning, er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger.

Artikel 33

Tavshedspligt

1. Bestyrelsens medlemmer, den administrerende direktør og agenturets ansatte har, selv efter at deres hverv er ophørt, tavshedspligt i henhold til traktatens artikel 287.

2. Bestyrelsen fastsætter interne regler for den praktiske gennemførelse af reglerne om tavshedspligt, jf. stk. 1.

Artikel 34

Kommissionens adgang til oplysninger

Kommissionen har ubegrænset adgang til alle agenturets oplysninger. Agenturet skal på Kommissionens forlangende udlevere alle oplysninger og vurderinger af sådanne oplysninger i den af Kommissionen ønskede form.

KAPITEL V

Finansielle bestemmelser

Artikel 35

Budget

1. Agenturets indtægter udgøres af:

a) et tilskud fra EF, der opføres på Den Europæiske Unions almindelige budget (sektion "Kommissionen")

b) gebyrer for tjenesteydelser, som agenturet har leveret til medlemsstaterne i henhold til artikel 7

c) gebyrer for publikationer, uddannelse og/eller andre tjenesteydelser, som agenturet har leveret.

2. Agenturets udgifter omfatter udgifter til personale, administration, infrastruktur og drift.

3. Den administrerende direktør udarbejder et udkast til overslag over agenturets indtægter og udgifter for det følgende regnskabsår og forelægger det for bestyrelsen sammen med et udkast til stillingsfortegnelse.

4. Indtægter og udgifter skal balancere.

5. Hvert år udarbejder bestyrelsen på grundlag af et udkast til overslag over indtægter og udgifter et overslag over agenturets indtægter og udgifter for det følgende regnskabsår.

6. Bestyrelsen sender senest den 31. marts Kommissionen overslaget, der skal indbefatte et udkast til stillingsfortegnelse tillige med det foreløbige arbejdsprogram.

7. Kommissionen sender overslaget til Europa-Parlamentet og Rådet ("budgetmyndigheden") sammen med det foreløbige forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget.

8. På grundlag af overslaget anfører Kommissionen i det foreløbige forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget de beløb, som den finder påkrævet i forbindelse med stillingsfortegnelsen, og de tilskud, der skal ydes over det almindelige budget, og forelægger det for budgetmyndigheden i overensstemmelse med traktatens artikel 272.

9. Budgetmyndigheden godkender bevillingerne i form af tilskud til agenturet. Budgetmyndigheden godkender agenturets stillingsfortegnelse.

10. Budgettet vedtages af bestyrelsen. Det bliver endeligt, når Den Europæiske Unions almindelige budget er endeligt vedtaget. Om nødvendigt tilpasses det i overensstemmelse hermed.

11. Bestyrelsen underretter hurtigst muligt budgetmyndigheden om alle projekter, som den agter at gennemføre, og som kan få betydelige finansielle følgevirkninger for finansieringen af budgettet, navnlig projekter vedrørende fast ejendom, såsom leje eller erhvervelse af ejendomme. Den underretter Kommissionen herom.

12. Når en af budgetmyndighedens parter har meddelt, at den agter at fremsætte en udtalelse, sender den bestyrelsen denne senest seks uger efter underretningen om projektet.

Artikel 36

Gennemførelse af og kontrol med budgettet

1. Den administrerende direktør gennemfører agenturets budget.

2. Senest den 1. marts efter hvert afsluttet regnskabsår sender agenturets regnskabsfører det foreløbige årsregnskab ledsaget af en beretning om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning i regnskabsåret til Kommissionens regnskabsfører. Kommissionens regnskabsfører konsoliderer de foreløbige årsregnskaber for institutionerne og de decentraliserede organer i overensstemmelse med artikel 128 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget [23] ("finansforordningen").

[23] EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

3. Senest den 31. marts efter hvert afsluttet regnskabsår sender Kommissionens regnskabsfører agenturets foreløbige årsregnskab ledsaget af beretningen om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning i regnskabsåret til Revisionsretten. Beretningen om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning sendes tillige til Europa-Parlamentet og Rådet.

4. Ved modtagelsen af Revisionsrettens bemærkninger om agenturets foreløbige årsregnskab opstiller den administrerende direktør i medfør af artikel 129 i finansforordningen på eget ansvar agenturets endelige årsregnskab og sender det til bestyrelsen til udtalelse.

5. Bestyrelsen afgiver udtalelse om agenturets endelige årsregnskab.

6. Senest den 1. juli det efterfølgende år sender den administrerende direktør det endelige årsregnskab sammen med bestyrelsens udtalelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten.

7. Det endelige årsregnskab offentliggøres.

8. Den administrerende direktør sender senest den 30. september Revisionsretten et svar på dennes bemærkninger. Dette svar sendes ligeledes til bestyrelsen.

9. Den administrerende direktør forelægger alle de oplysninger, der er nødvendige for, at dechargeproceduren for det pågældende regnskabsår kan forløbe tilfredsstillende, for Europa-Parlamentet på dettes anmodning, jf. artikel 146, stk. 3, i finansforordningen.

10. Europa-Parlamentet meddeler efter henstilling fra Rådet inden den 30. april i det andet derpå følgende år agenturets administrerende direktør decharge for gennemførelsen af budgettet for det pågældende år.

Artikel 37

Bekæmpelse af svig

1. For at bekæmpe svig, korruption og andre ulovlige handlinger gælder forordning (EF) nr. 1073/1999 uindskrænket for agenturet.

2. Agenturet tiltræder den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 om de interne undersøgelser, der foretages af OLAF, og fastlægger omgående de relevante bestemmelser, som skal gælde for alle agenturets medarbejdere.

3. I finansieringsafgørelserne samt enhver aftale eller ethvert instrument til gennemførelse heraf fastsættes det udtrykkeligt, at Revisionsretten og OLAF om nødvendigt kan foretage kontrol på stedet hos dem, der modtager midler fra agenturet, og dem, der fordeler midlerne.

Artikel 38

Finansielle bestemmelser

Bestyrelsen vedtager efter at have fået Kommissionens godkendelse og efter udtalelse fra Revisionsretten agenturets finansielle bestemmelser. De må kun afvige fra Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 23. december 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget [24], såfremt dette er nødvendigt som følge af agenturets særlige behov, og kun hvis Kommissionen på forhånd giver sit samtykke.

[24] EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

KAPITEL VI

Afsluttende bestemmelser

Artikel 39

Evaluering

1. Senest [fem] år efter, at agenturet har indledt sin virksomhed, og derefter hvert femte år lader bestyrelsen foretage en uafhængig ekstern evaluering af denne forordnings gennemførelse. Kommissionen stiller alle oplysninger til rådighed for agenturet, som dette finder relevante for evalueringen.

2. Ved hver evaluering vurderes det, hvilken virkning denne forordning har haft, om agenturet og dets arbejdsmetoder har været nyttige, relevante og effektive, og i hvilket omfang det har været med til at skabe et højt niveau for efterlevelse af den fælles fiskeripolitiks regler. Bestyrelsen præciserer opgaven nærmere efter aftale med Kommissionen og efter høring af de berørte parter.

3. Evalueringen forelægges bestyrelsen, som fremsætter henstillinger til Kommissionen med henblik på ændringer i denne forordning, agenturet og dets arbejdsform. Kommissionen sender resultaterne af evalueringen og henstillingerne til Europa-Parlamentet og Rådet, og de offentliggøres.

Artikel 40

Indledning af agenturets virksomhed

Agenturet indleder sin virksomhed senest tolv måneder efter denne forordnings ikrafttrædelse.

Artikel 41

Ændring

Artikel 34c i forordning (EØF) nr. 2847/93 affattes således:

"Artikel 34c

1. Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik(*) og i samråd med de berørte medlemsstater, hvilket fiskeri, der omfatter to eller flere medlemsstater, der skal underlægges særlige kontrol- og inspektionsprogrammer samt de særlige betingelser for sådanne programmer.

I det særlige kontrol- og inspektionsprogram skal det fastlægges, hvilket fiskeri der involverer to eller flere medlemsstater, som er omfattet af programmet, og de vilkår, der skal gælde for dette fiskeri.

I hvert enkelt særligt kontrol- og inspektionsprogram fastlægges mål, fælles prioriteringer og procedurer samt referencepunkter for kontrol og inspektion, de forventede resultater af de fastsatte foranstaltninger samt den strategi, der er nødvendig, for at kontrollen og inspektionen bliver så ensartet, effektiv og økonomisk som muligt. I hvert program skal de berørte medlemsstater være nævnt.

De særlige kontrol- og inspektionsprogrammer må ikke vare længere end tre år eller en anden periode, som er fastsat med henblik herpå i en genopretningsplan, der er vedtaget i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 2371/2002, eller en forvaltningsplan, der er vedtaget i henhold til artikel 6 i samme forordning.

De berørte medlemsstater gennemfører de særlige kontrol- og inspektionsprogrammer på grundlag af fælles planer for ressourceanvendelse, der er indført ved forordning (EF) nr. XXXX/2004 af ....... om oprettelse af et EF-fiskerikontrolagentur og om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik.

2. Kommissionen kontrollerer og evaluerer gennemførelsen af hvert enkelt af de særlige kontrol- og inspektionsprogrammer og aflægger rapport til Europa-Parlamentet og Rådet i henhold til artikel 27, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2371/2002.

(*) EFT L 358 af 21.12.2002, s. 59."

Artikel 42

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den .

På Rådets vegne

Formand

BILAG FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

Politikområde(r): FISKERI

Aktiviteter:

1107 - Bevarelse, kontrol og håndhævelse på fiskeriområdet

Titel:

OPRETTELSE AF ET EF-FISKERIKONTROLAGENTUR

1. BUDGETPOST (nummer og betegnelse)

Ny budgetpost, som skal oprettes

110704 EF-fiskerikontrolagentur

2. SAMLEDE TAL

2.1. Samlet rammebevilling: 4,9 mio. EUR som forpligtelsesbevilling i 2006

2.2. Gennemførelsesperiode:

Fra 2005

2.3. Samlet flerårigt skøn over udgifterne:

a) 11070401 EF-fiskerikontrolagentur - støtte under afsnit 1 og 2

Støtte til administrationsudgifterne fra EF-budgettet. Denne bevilling skal dække EF-fiskerikontrolagenturets personale- og administrationsudgifter (jf. punkt 6.2, litra a))

Mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

b) 11070402 EF-fiskerikontrolagentur - støtte under afsnit 3

Støtte til driftsudgifterne fra EF-budgettet. Denne bevilling skal dække de driftsudgifter, der omfatter installation af edb-udstyr, møder og tjenesterejser.

Mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

2.4. Forenelighed med den finansielle programmering og de finansielle overslag

[X] Forslaget er foreneligt med den gældende finansielle programmering.

Forslaget kræver omprogrammering af de relevante poster i de finansielle overslag.

Omprogrammeringen kan betyde, at bestemmelserne i den interinstitutionelle aftale må tages i brug.

2.5. Virkninger for budgettets indtægtsside [25]

[25] Nærmere oplysninger i særskilt orienterende dokument.

Ingen (vedrører tekniske aspekter ved en foranstaltnings gennemførelse)

ELLER

[X] Virkningerne er følgende:

Virkningen bliver neutral, da indtjeningen kommer til at svare til de udgifter, som der ydes bidrag til

(Bemærk: Alle oplysninger og bemærkninger om beregningsmetoden for virkningerne på indtægtssiden skal vedlægges i et særskilt bilag.)

Mio. EUR (1 decimal)

>TABELPOSITION>

(Angiv her hver af de berørte budgetposter og indsæt det nødvendige antal linjer i tabellen, hvis virkningen gør sig gældende for flere budgetposter.)

3. BUDGETSPECIFIKATIONER

>TABELPOSITION>

4. RETSGRUNDLAG

Traktatens artikel 37

BESKRIVELSE OG BEGRUNDELSE

5.1. Behov for EU-foranstaltninger [26]

[26] Nærmere oplysninger i særskilt orienterende dokument.

5.1.1. Mål

Forslaget har til formål at fremme en ensartet og effektiv anvendelse af den fælles fiskeripolitiks regler i medlemsstaterne gennem oprettelse af et EF-fiskerikontrolagentur og de rammebestemmelser, der er nødvendige for den operative koordination. EF-fiskerikontrolagenturet skal tjene som et uafhængigt, permanent organ for samarbejde mellem medlemsstaterne om kontrol og håndhævelse i henhold til artikel 28 i forordning (EF) nr. 2371/2002 [27]. EF-fiskerikontrolagenturet skal tilrettelægge den operative koordination af inspektions- og overvågningsaktiviteter, der varetages af medlemsstaternes ansvarlige myndigheder.

[27] Artikel 28 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (EFT L 358 af 31.12.2002).

5.1.2. Dispositioner, der er truffet på grundlag af forhåndsevalueringen

Muligheden for at oprette en fælles inspektionsstruktur er en følge af grønbogen om den fælles fiskeripolitiks fremtid (KOM(2001) 135 endelig af 20.3.2001) og meddelelserne fra Kommissionen om "reformen af den fælles fiskeripolitik" ("Vejviser") (KOM(2002) 181 endelig af 28.5.2002) og "vejen til en ensartet og effektiv gennemførelse af den fælles fiskeripolitik" (KOM(2003) 130 endelig af 21.3.2003).

I sidstnævnte meddelelse blev det anført, at Kommissionen ville foretage en gennemførlighedsundersøgelse forud for fremsættelsen af forslaget om EF-fiskerikontrolagenturets oprettelse. I forlængelse af de konklusioner, der blev draget af medlemsstaternes repræsentanter, som mødtes på stats- og regeringschefniveau den 13. december 2003, er det nødvendigt at fremsætte forslaget uden at kunne tage udgangspunkt i gennemførlighedsundersøgelsen. Undersøgelsen må stadig gennemføres for at kunne bestemme, hvordan EF-fiskerikontrolagenturets drift og struktur effektiviseres mest muligt. Kommissionen forbeholder sig derfor ret til at ændre finansieringsoversigten på baggrund af konklusionerne af undersøgelsen.

Uanset det ovenstående er der foretaget en konsekvensanalyse, som også dækker specifikke krav til den efterfølgende evaluering i finansforordningen og gennemførelsesbestemmelserne hertil, og som vedlægges forslaget. Den ovennævnte gennemførlighedsundersøgelse vil blive anvendt til at specificere de konkrete resultater, der forventes, og identificere de relevante indikatorer, der er nødvendige for at måle dem, samt til at gennemgå omkostningseffektiviteten af forslaget.

5.1.3. Dispositioner, der er truffet på grundlag af den efterfølgende evaluering

Der redegøres nærmere for foranstaltningerne i konsekvensanalysen og den efterfølgende evaluering, som er vedlagt forslaget. Navnlig evalueringen af NAFO-observatørordningen (FISH/2002/03) og af ordningen for det finansielle bidrag til kontrol af medlemsstaternes udgifter (FISH 2002/10 og 2002/12) kan nævnes i denne sammenhæng.

5.2. Indsatsområder og nærmere bestemmelser for støtten

5.2. Generel koordination og kommunikation

Tilrettelæggelsen af den operative koordination kræver, at der oprettes et fiskeriovervågningscenter, som skal iværksætte et integreret kommunikationssystem for overvågning og inspektion. Nogle af de opgaver, der skal udføres af et sådant fiskeriovervågningscenter, varetages for øjeblikket af Kommissionen.

5.2.2 Operativ koordination

En af EF-fiskerikontrolagenturets hovedopgaver bliver at lette samarbejdet og koordinationen mellem medlemsstaterne inden for inspektion og overvågning gennem oprettelse af en fælles inspektionsstruktur. Dette er i alt væsentligt en ny opgave, selv om den kommer til at omfatte nogle opgaver, der for øjeblikket udføres af Kommissionen.

Den fælles inspektionsstruktur tager sigte på medlemsstaterne og fiskerne. Med oprettelsen af en fælles inspektionsstruktur skal der opnås en ensartet og effektiv gennemførelse af bevarelsesforanstaltninger gennem tilrettelæggelse af fælles anvendelse af nationale inspektions- og overvågningsressourcer, der er samlet i en pulje.

Den fælles inspektionsstruktur kommer til at bestå af fælles inspektions- og overvågningsaktiviteter, som skal udføres på grundlag af planer for fælles ressourceanvendelse til gennemførelse af særlige overvågningsprogrammer, der har til formål at opnå en effektiv anvendelse af de genopretningsplaner for bestemte bestande, som er vedtaget af Rådet. Kommissionen vil indføre et særligt program for overvågning og kontrol efter anmodning herom fra to eller flere medlemsstater eller på eget initiativ. Planerne for fælles ressourceanvendelse, som opstilles af EF-fiskerikontrolagenturet, kommer til at gælde for de fiskerier, hvori flåder fra flere medlemsstater deltager.

Den fælles inspektionsstruktur kommer til at dække visse koordinationsopgaver, der varetages af Kommissionen, såsom NAFO [28]/NEAFC [29], på internationalt plan. Da disse opgaver ikke er blevet betragtet som prioriterede opgaver, er de dog ikke blevet tilstrækkeligt dækket af Kommissionens tjenestegrene. Disse opgaver vil blive udført bedre og mere effektivt af EF-fiskerikontrolagenturet, som også vil kunne tilgodese fremtidige behov for koordination i internationale farvande (ICCAT [30], IOTC [31] osv.) eller særlige overvågnings- og kontrolprogrammer for truede bestande i EF-farvande. Den fælles inspektionsstrukturs output består i koordination og tilrettelæggelse af operationelle aktiviteter, der gennemføres af de nationale ansvarlige myndigheder.

[28] Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav.

[29] Kommissionen for Fiskeriet i Det Nordøstlige Atlanterhav.

[30] Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet.

[31] Tunkommissionen for Det Indiske Ocean.

5.2.3 Andre støtteopgaver i forbindelse med koordination

EF-fiskerikontrolagenturet skal også gennemføre støtteopgaver, der fremmer samarbejdet og koordinationen mellem medlemsstaterne inden for inspektion og overvågning. Blandt disse opgaver kan nævnes følgende:

1) Uddannelse af nationale instruktører

2) Fælles offentlige indkøb i forbindelse med overvågnings- og kontrolaktiviteter. Udvikling af operationelle procedurer, teknisk input og rådgivning og koordination af pilotprojekter (FOS [32], elektroniske logbøger m.v.)

[32] Fartøjsovervågningssystem.

Endvidere kan EF-fiskerikontrolagenturet levere tjenesteydelser til medlemsstaterne på kontrakt i forbindelse med inspektion og overvågning, herunder indsættelse af observatører.

Kommissionen varetager for øjeblikket nogle af disse opgaver (teknisk input, chartring af fartøjer). En overdragelse af disse opgaver til EF-fiskerikontrolagenturet vil eventuelt indebære overførsel af stillinger.

5.3. Gennemførelsesmetoder

EF-fiskerikontrolagenturets målsætning og opgave som et uafhængigt organ, der støtter samarbejdet mellem medlemsstaterne, og dets evne til hurtigt at samle den nødvendige ekspertise på sine kompetenceområder gør det til det rette EF-organ til at udføre de nøgleopgaver og dermed forbundne opgaver, der følger af den foreslåede forordning.

EF-fiskerikontrolagenturet skal varetage den direkte forvaltning af de planlagte aktioner med vedtægtsmæssigt eller eksternt personale. Aktiviteten inden for de ovennævnte områder vil blive beskrevet i enkeltheder i EF-fiskerikontrolagenturets arbejdsprogram, der hvert år skal opstilles af bestyrelsen i snævert samarbejde med Kommissionen.

6. FINANSIELLE VIRKNINGER

6.1. Samlede finansielle virkninger (hele programperioden)

Agenturets omkostninger ved denne intervention beregnes ved, at de individuelle omkostninger lægges sammen for hvert år begyndende i 2006, hvor agenturet bliver funktionsdygtigt.

Udgifterne er baseret på et personale på i alt 38 det første år stigende til 49 det andet år. Omkostningerne er højere det første år, hovedsagelig som følge af udgifterne til oprettelse af fiskeriovervågningscentret.

Overførelsen af Kommissionens opgave med at chartre et inspektionsfartøj til patruljering i NAFO og NEAFC vil medføre en besparelse på 2,5 mio. EUR. Overdragelsen til medlemsstaterne af ansvaret for at anbringe observatører om bord på fartøjer, der fisker i det NAFO-regulerede område, som forventes at finde sted i 2004, vil allerede medføre en besparelse på 3,0 mio. EUR.

Disse beløb vil ikke blive overført til EF-fiskerikontrolagenturets budget, da de pågældende opgaver kommer til at påhvile medlemsstaterne. De viser dog, at den omfordeling af ansvarsområder, der er forudset i reformen af den fælles fiskeripolitik, hvoraf den fælles inspektionsstruktur og EF-fiskerikontrolagenturet udgør en integrerende del, ikke vil medføre nogen stigning i EF-budgettet.

Desuden vil der fragå Kommissionen 3 stillinger med henblik på opgaver, der for øjeblikket udføres af Kommissionen, men som fremtidig vil blive varetaget af EF-fiskerikontrolagenturet (se punkt 6.2, litra a)). Som følge heraf bliver der tale om en nedsættelse af Kommissionens administrationsomkostninger.

6.1.1. Finansieringsstøtte

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

6.2. Beregning af omkostningerne pr. foranstaltning (i hele programperioden) [33]

[33] Nærmere oplysninger i særskilt orienterende dokument.

a) Personaleressourcer

Personalets størrelse anslås til 49. Dette overslag er baseret på erfaringerne fra det arbejde, der til dato er udført inden for fiskeriinspektion og -overvågning og i forhold til andre organer (såsom Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur og Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur).

Personalet kommer til at bestå af 9 udstationerede tjenestemænd fra Kommissionen, hvoraf 6 skal udføre ledelsesmæssige og administrative opgaver, og 3 tjenestemænd, hvis stillinger overføres fra Kommissionen (1 i kategori A og 2 i kategori B), og som skal udføre opgaver, som fremtidig skal gennemføres af EF-fiskerikontrolagenturet.

De resterende stillinger (40) skal besættes med kontraktansat personale. Ved ansættelsen af dette personale bliver det nødvendigt at få personer, der kan udføre de ledelsesmæssige og administrative opgaver, tillige med eksperter, som har erfaring i sektoren og er på forkant med den seneste tekniske udvikling.

De samlede årlige udgifter til personaleressourcer bliver på ca. 3,8 mio. EUR i år 1 stigende til 4,1 mio. EUR i de følgende år. Dette overslag er baseret på en gennemsnitlig udgift til kommissionspersonale pr. år på 0,108 mio. EUR for overførte/udstationerede tjenestemænd og 0,096 mio. EUR for kontraktansat personale. Disse udgifter inkluderer bygninger og tilknyttede administrationsudgifter (porto, telekommunikation, IT m.v.) og omfatter to møder pr. år i bestyrelsen på 25 medlemmer (40 000 EUR pr. år).

Personalets fordeling på aktivitetsområder og kategorier fremgår af nedenstående tabel:

OVERSLAG OVER PERSONALERESSOURCER - FORDELING PÅ AKTIVITETSOMRÅDER OG KATEGORIER

>TABELPOSITION>

* stilling, der besættes med kontraktansatte

** inkluderer 1 stilling, der besættes med en kontraktansat

2007 OG FØLGENDE ÅR

>TABELPOSITION>

b) Omkostninger ved udstyr

De vigtigste omkostninger, når det gælder udstyr, bliver omkostningerne ved det maskinel, der er nødvendigt for at oprette fiskeriovervågningscentret, tillige med omkostningerne i forbindelse med dets installering, programmering osv., der vil beløbe sig til 1 mio. EUR det første år.

c) Driftsomkostninger

- Publikationer: Til offentliggørelse af agenturets rapporter er der foreløbig regnet med et beløb på 20 000 EUR fra andet år og fremefter.

- Oversættelse: For at nedsætte omkostningerne ved oversættelse og den tid, der bruges til oversættelse, kommer agenturets interne arbejdsdokumenter og dokumenter til Kommissionen kun til at foreligge på et af arbejdssprogene. Det bliver dog nødvendigt at oversætte dokumenter til og fra medlemsstaterne. Omkostningerne ved disse oversættelser må justeres på baggrund af erfaringerne. Der er foreløbig regnet med et beløb på 40 000 EUR fra andet år (20 000 EUR det første år).

- Møder: Det anslås, at der vil blive afholdt omkring 6 møder mellem eksperter fra medlemsstaterne (10 personer), som skal bistå med udviklingen og opfølgningen af planer for ressourceanvendelse. Der er foreløbig regnet med et beløb på 60 000 EUR første år stigende til 120 000 EUR de følgende år.

- Tjenesterejser: Nogle af agenturets opgaver vil kræve besøg i medlemsstaterne eller i Kommissionen. Desuden er det nødvendigt at tage højde for tjenesterejser uden for EF for at deltage i møder i organisationer for regional fiskeriforvaltning (NAFO, ICCAT osv.). Omkostningerne ved disse tjenesterejser anslås til 30 000 EUR det første år stigende til 40 000 EUR de følgende år.

Det anslås, at driftsomkostningerne kommer til at beløbe sig til 110 000 EUR det første år stigende til 220 000 EUR de følgende år.

7. VIRKNINGER FOR PERSONALERESSOURCER OG ADMINISTRATIONSUDGIFTER

7.1. Personalemæssige virkninger

>TABELPOSITION>

Der bliver tale om en besparelse på Kommissionens administrationsbudget ved overførte stillinger og udstationerede tjenestemænd på omkring 0,9 mio. EUR.

7.2. Samlede finansielle virkninger af personaleforbruget

a) 2006

>TABELPOSITION>

a) 2007 og følgende år

>TABELPOSITION>

7.3. Andre administrative udgifter som følge af foranstaltningen

>TABELPOSITION>

Beløbene modsvarer de samlede udgifter i en tolvmåneders periode.

1 Det specificeres, hvilken udvalgstype der er tale om, og hvilken gruppe det tilhører.

>TABELPOSITION>

8. RESULTATOPFØLGNING OG EVALUERING

EF-fiskerikontrolagenturet skal på linje med forordningen om dets oprettelse hvert år udarbejde en rapport om sine aktiviteter det foregående år, som fremsendes til medlemsstaterne, Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen. I denne rapport forelægges alle særlige foranstaltninger, som EF-fiskerikontrolagenturet har gennemført, og den indeholder elementer til brug for evalueringen af de foranstaltninger, der er gennemført som led i den foreslåede revision af forordningen vedrørende agenturet.

Med hensyn til iværksættelsen af den fælles inspektionsstruktur og EF-fiskerikontrolagenturets andre operationelle funktioner gennemføres der er undersøgelse for at gøre EF-fiskerikontrolagenturets rolle optimal.

Der skal gennemføres en uafhængig ekstern evaluering af gennemførelsen af den foreslåede forordning senest tre år efter den dato, hvor EF-fiskerikontrolagenturet har optaget sin virksomhed. Efter denne indledende evaluering af startfasen vil EF-fiskerikontrolagenturets aktiviteter blive evalueret mindst hvert femte år.

9. FORHOLDSREGLER MOD SVIG

For at bekæmpe svig, korruption og andre retsstridige handlinger finder bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1073/1999 ubegrænset anvendelse på agenturet, som også tiltræder den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 om OLAF's interne undersøgelser og straks udsteder de relevante bestemmelser, som gælder for dets personale.

COMMISSION STAFF WORKING PAPER - PROPOSAL FOR A COUNCIL REGULATION ESTABLISHING A COMMUNITY FISHERIES CONTROL AGENCY - IMPACT ASSESSMENT AND EX ANTE EVALUATION {COM(2004)289 final}

COMMISSION STAFF WORKING PAPER - PROPOSAL FOR A COUNCIL REGULATION ESTABLISHING A COMMUNITY FISHERIES CONTROL AGENCY - IMPACT ASSESSMENT AND EX ANTE EVALUATION

Title of proposal

Proposal for a Regulation of the Council establishing a Community Fisheries Control Agency.

Document reference number

COM(2004)289 final

1. the problem of weak control and enforcement in fisheries

1.1. Identifying the problem

The Green Paper on the reform of the Common Fisheries Policy (CFP) sets out inter alia problems in the area of control and enforcement of the rules of the Common Fisheries Policy (CFP) by Member States.

The Commission launched, on the basis of the Green Paper, a wide consultation with all interested parties. A public hearing was held by the Commission in Brussels in June 2001. Over 300 comments on the Green Paper were submitted to the Commission, from Member States, regional and local authorities, government agencies, the fishing, processing and aquaculture industries, recreational fishermen, non-governmental organisations dealing with environment and development policies and other interested parties [34].

[34] The consultation revealed a widespread support for the need for a substantial reform of existing policy instruments in order to improve conservation of resources, for greater stakeholder involvement and for a more level-playing field with respect to control and enforcement.

Several debates took place in the Fisheries Council during 2001 on the basis of the Green Paper. The European Parliament adopted in January 2002 a resolution calling for "a fisheries policy based on rational and responsible management of resources which has as its rationale the preservation of fish stocks and the maintenance of the way of life of those traditionally dependent on the sea and preserves the fundamental principle which derives from these objectives, namely relative stability; a policy which facilitates a fair and equitable regime for distributing fisheries resources tailored to the specific needs of fisheries dependent regions and which is impartial, stable, enforceable and under Community control". The Economic and Social Committee and the Committee of Regions also issued opinions following the publication of the Green Paper.

The debate on the future of the CFP not only revealed more clearly the shortcomings and internal systemic weaknesses of the Common Fisheries Policy, such as poor enforcement, the lack of a multi-annual management perspective, fleet over-capacity and insufficient stakeholder involvement, but also the external challenges that the Community will need to address over the coming years resulting from new trends in world fisheries.

1.2. Causes of the weaknesses

Major causes for the weaknesses in control and enforcement are the different practices, priorities, inspection procedures and inspection strategies between Member States. The use of means of inspection and surveillance is optimised on national level sometimes between fisheries duties and non-fishery duties. As a consequence gaps occur at Community level from which fishing vessels may profit. In certain cases, these problems are compounded by a lack of means of inspection and surveillance and/or poor enforcement action as follow-up of infringements.

Control and enforcement under the CFP appears disjointed on the level of the Community. The fishermen regard fragmented control and enforcement as unfair competition between fleets of different nationality and as a lack of equal treatment between Community fishing vessels.

1.3. Detrimental effect on fish stocks

The debate on the future of the CFP also showed a broad consensus that the current policy is incapable of reversing the increasing threats to important fish stocks and of providing economic sustainability to the fisheries sector.

Deficiencies in the implementation of the rules of the CFP undermine the conservation of fish stocks. The Commission has tabled reports [35] describing the effects of weaknesses in control and enforcement under the CFP. Scientific reports mention for example that less than half of the catches of species from certain stocks is officially recorded and reported. Ineffective implementation of the rules of the CFP jeopardises the sustainability of several stocks.

[35] COM(96) 100 final. Premier rapport de la Commission sur le contrôle de la pêche COM(96) 363 final. Rapport sur l'application du régime communautaire de la Pêche et de l'Aquaculture COM(97)226 final. Monitoring the CFP 1995 ISBN 92-894-0915-0. Report on the implementation of the Community system for fisheries and aquaculture 1993-2000

1.4. Past experiences of co-operation and co-ordination

There have been examples of joint action by Member States in respect of inspection and surveillance of cod fisheries in the North Sea and the Baltic. Ad hoc arrangements have existed for the deployment of inspection vessels in NEAFC [36]. These initiatives have demonstrated that joint efforts can work. However, in practice the operational effectiveness is undermined because of the lack of structure at Community level. Experiences in NEAFC have shown that there needs to be an objective basis upon which Member States should provide inspection means to the common pool [37].

[36] North East Atlantic Fisheries Commission

[37] Commission working paper of 23.01.2003 on the implementation of Ad Hoc Arrangements for the operation of the NEAFC Control Scheme 2001

The organisation of the NAFO [38] observer scheme as well as the chartering of an inspection vessel by the Commission have clearly demonstrated the efficiency and cost effectiveness of undertaking such tasks at a Community leve