Forslag til Rådets direktiv om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer og om ændring af direktiv 93/12/EØF (97/C 190/07) (EØS-relevant tekst) KOM(97) 88 endelig udg. - 97/0105(SYN)

(Forelagt af Kommissionen den 20. maj 1997)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 S, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg,

i overensstemmelse med fremgangsmåden i artikel 189 C i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og i samarbejde med Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Fællesskabets miljøpolitiske mål og principper, som er anført i handlingsprogrammerne på miljøområdet, navnlig i det femte miljøhandlingsprogram (1), på grundlag af principperne i traktatens artikel 130 R, skal bl.a. sikre effektiv beskyttelse af befolkningen mod den erkendte sundhedsfare ved svovldioxidemissioner og beskytte miljøet ved at forhindre, at svovldepositionen overskrider de kritiske belastninger og niveauer;

(2) ifølge traktatens artikel 129 indgår kravene vedrørende sundhedsbeskyttelse som led i Fællesskabets politik på andre områder, og ifølge traktatens artikel 3, litra o), skal Fællesskabets virke indebære bidrag til opnåelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau;

(3) svovldioxidemissionen bidrager betydeligt til forsuring inden for Fællesskabet, og svovldioxid indvirker endvidere direkte på menneskers sundhed og på miljøet;

(4) forsuring og svovldioxid i atmosfæren beskadiger følsomme økosystemer, forringer biodiversiteten og naturens skønhedsværdier og indvirker tillige negativt på afgrødeproduktionen og skovenes vækst; sur nedbør i byerne kan forårsage betydelige skader på såvel moderne som historiske bygninger; forurening med svovldioxid kan endvidere have betydelig indvirkning på sundheden, navnlig for de befolkningsgrupper, der lider af luftvejssygdomme;

(5) forsuring er et grænseoverskridende fænomen, der kræver løsninger på fællesskabsplan såvel som på nationalt eller lokalt plan;

(6) emissionen af svovldioxid medvirker til dannelse af partikler i atmosfæren;

(7) Kommissionen og de enkelte medlemsstater er kontraherende parter i UN-ECE-konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande, og protokollen til denne konvention vedrørende yderligere reduktion i svovlemissionerne forpligter de kontraherende parter til at mindske emissionen af svovldioxid i betydelig grad;

(8) svovl, som i små mængder er naturligt forekommende i olie og kul, har i årtier været erkendt som den største kilde til emission af svovldioxid, der er en af hovedårsagerne til »sur nedbør« og en af de vigtigste årsager til luftforureningen i mange by- og industriområder;

(9) Kommissionen har for nylig offentliggjort en meddelelse vedrørende en omkostningseffektiv strategi til bekæmpelse af forsuring inden for Fællesskabet; heri fremhæves det, at bekæmpelse af svovldioxidemissioner fra forbrænding af visse flydende brændstoffer bør være en integrerende del af denne omkostningseffektive strategi;

(10) i overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 3 B, er det ikke muligt for de enkelte medlemsstater hver for sig effektivt at reducere emissionerne af svovldioxid fra forbrænding af visse typer flydende brændstof; ikke-samordnede foranstaltninger giver ingen sikkerhed for opfyldelse af det ønskede mål, sådanne foranstaltninger kan endvidere virke mod hensigten og vil medføre betydelig usikkerhed på markedet for de pågældende brændstoffer; i betragtning af behovet for at mindske svovldioxidemissionerne i hele Fællesskabet er det mere effektivt at handle på fællesskabsplan; i dette direktiv er kravene begrænset til det for opfyldelsen at det ønskede mål nødvendige minimum;

(11) det bør kun være muligt at anvende gasolier og fuelolier inden for Fællesskabets område, hvis svovlindholdet ikke overskrider visse grænser, der fastsættes i dette direktiv;

(12) i overensstemmelse med traktatens artikel 130 T er dette direktiv ikke til hinder for, at de enkelte medlemsstater opretholder eller indfører strengere beskyttelsesforanstaltninger; disse foranstaltninger skal være forenelige med traktaten og skal meddeles Kommissionen;

(13) inden en medlemsstat indfører nye, strengere beskyttelsesforanstaltninger, skal den meddele udkastet til foranstaltningerne til Kommissionen efter proceduren i Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (2), senest ændret ved Kommissionens beslutning 96/139/EF (3);

(14) med hensyn til grænsen for svovlindholdet i fuelolie bør der åbnes mulighed for undtagelser i medlemsstater og regioner inden for disse, hvor miljøvilkårene tillader det;

(15) med hensyn til grænsen for svovlindholdet i fuelolie bør der endvidere åbnes mulighed for undtagelser for anvendelse af fuelolie i fyringsanlæg, som opfylder emissionsgrænseværdierne i Rådets direktiv 88/609/EØF af 24. november 1988 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg (4), senest ændret ved direktiv 94/66/EF (5); som følge af den forestående revision af direktiv 88/609/EØF vil det være nødvendigt at gennemgå og om nødvendigt revidere visse bestemmelser i nærværende direktiv;

(16) der er i Rådets direktiv 93/12/EØF af 23. marts 1993 om svovlindholdet i visse flydende brændstoffer (6), ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, allerede fastsat en grænseværdi på 0,2 % for svovlindholdet i gasolier; denne grænseværdi vil generelt fortsat være gældende;

(17) i overensstemmelse med akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse er Østrig og Finland i en periode på fire år fra tiltrædelsesdatoen undtaget fra bestemmelsen i direktiv 93/12/EØF vedrørende svovlindholdet i gasolie;

(18) grænseværdien på 0,2 % for svovlindholdet i gasolier til brug i søgående skibe kan indebære tekniske og økonomiske problemer for Grækenland inden for hele det græske område og for Spanien med hensyn til De Kanariske Øer; en undtagelse for Grækenland og De Kanariske Øer kan ikke ventes at få negative virkninger for markedet for gasolie til skibsfart, og eksport af gasolie til skibsfart fra Grækenland og De Kanariske Øer til andre medlemsstater bør opfylde de gældende krav i modtagermedlemsstaten; Grækenland og De Kanariske Øer bør undtages fra grænseværdien på 0,2 vægtprocent for gasolie til skibsfart;

(19) hvis forsyningerne af råolie eller olieprodukter afbrydes, kan Kommissionen tillade, at der anvendes en højere grænseværdi inden for en medlemsstats område;

(20) medlemsstaterne bør indføre passende ordninger til overvågning af overholdelsen af dette direktivs bestemmelser, og de bør tilsende Kommissionen regelmæssige rapporter om svovlindholdet i flydende brændstoffer;

(21) af hensyn til klarheden bør visse bestemmelser i direktiv 93/12/EØF ophæves -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Formål og anvendelsesområde

1. Formålet med dette direktiv er at mindske emissionen af svovldioxid fra forbrænding af visse typer flydende brændsel og derved reducere de skadelige virkninger fra denne emission for mennesker og miljø.

2. Reduktion af emissionen af svovldioxid fra forbrænding af visse mineraloliebaserede flydende brændstoffer skal opnås ved fastsættelse af grænser for svovlindholdet for sådanne brændstoffer som betingelse for, at de kan anvendes på Fællesskabets område.

Grænserne for svovlindholdet i visse mineraloliebaserede flydende brændstoffer som fastsat i dette direktiv gælder imidlertid ikke for brændstoffer,

a) der er indeholdt i brændstoftankene på skibe, når disse krydser en grænse mellem et tredjeland og en medlemsstat

b) der er bestemt til forarbejdning med henblik på endelig forbrænding

c) der anvendes til forarbejdning i raffinaderiindustrien.

Artikel 2

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

1) Fuelolie: ethvert mineraloliebaseret flydende brændstof, som henhører under KN-kode 2710 00 71 til 2710 00 78, eller som (bortset fra gasolie som defineret i nr. 2) ud fra sine destillationsgrænser henhører under de svære olier, der er bestemt til anvendelse som brændstof, og hvoraf mindre end 65 volumenprocent (inklusive tab) destillerer ved 250 °C efter ASTM D86-metoden. Kan destillationen ikke bestemmes efter ASTM D86-metoden, klassificeres olieproduktet som fuelolie.

2) Gasolie: ethvert mineraloliebaseret flydende brændstof, som henhører under KN-kode 2710 00 69, eller som ud fra sine destillationsgrænser henhører under de mellemdestillater, der er bestemt til anvendelse som brændstof, og hvoraf mindst 85 volumenprocent (inklusive tab) destillerer ved 350 °C efter ASTM D86-metoden. Dieselolie som defineret i artikel 2, stk. 2, til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af benzin og dieselolie er ikke omfattet af denne definition.

3) ASTM-metode: de prøvemetoder, der er fastlagt af American Society for Testing and Materials i 1976-udgaven af standarddefinitioner og specifikationer for mineralolieprodukter og smøremidler.

Artikel 3

Maksimalt svovlindhold i fuelolie

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at fuelolie ikke kan anvendes på deres område fra den 1. januar 2000, hvis svovlindholdet overstiger 1,0 vægtprocent fra den 1. januar 2000.

2. En medlemsstat kan, forudsat at Fællesskabets luftkvalitetsnormer for svovldioxid som fastsat i Rådets direktiv 80/779/EØF (7) og andre relevante fællesskabsbestemmelser overholdes, og forudsat at bidraget til den grænseoverskridende forurening er ubetydeligt, tillade, at fuelolier med et svovlindhold på mellem 1,0 og 2,5 vægtprocent anvendes i dele af eller hele dens område.

3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på fuelolier, der anvendes i fyringsanlæg med en nominel indfyret effekt på 50 MW eller derover, der betragtes som nye anlæg efter definitionen i artikel 2, stk. 9, i direktiv 88/609/EØF, og som overholder de SO2-emissionsgrænser for sådanne anlæg, der er fastsat i artikel 4 og i bilag IV til nævnte direktiv.

Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på fuelolier, der anvendes i andre fyringsanlæg og industrielle cementanlæg end de ovennævnte, hvis SO2-emissionerne fra de pågældende anlæg er 1 700 mg SO2/Nm³ eller derunder.

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at fyringsanlæg, som anvender fuelolie med en svovlkoncentration over den i stk. 1 fastsatte, ikke kan drives, medmindre en kompetent myndighed udsteder en tilladelse hertil, hvori emissionsgrænserne er fastsat.

4. Bestemmelserne i stk. 3 gennemgås og revideres om nødvendigt i lyset af en eventuel fremtidig revision af direktiv 88/609/EØF.

5. Hvis en medlemsstat agter at benytte mulighederne i stk. 2 eller 3, giver den Kommissionen og offentligheden meddelelse herom mindst tolv måneder forinden. Der skal gives Kommissionen tilstrækkelige oplysninger til, at denne kan vurdere, om kriterierne i henholdsvis stk. 2 eller 3 er opfyldt. Kommissionen underretter de andre medlemsstater. Senest seks måneder efter datoen for modtagelsen af underretningen fra en medlemsstat skal Kommissionen gennemgå de påtænkte foranstaltninger for at sikre, at de er i overensstemmelse med dette direktiv og med andre bestemmelser i fællesskabsretten, og meddele sin beslutning til medlemsstaterne.

Artikel 4

Maksimalt svovlindhold i gasolie

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at gasolie, herunder gasolie til skibsfart, ikke kan anvendes fra den 1. januar 1999 på deres område eller i deres territorialfarvande, hvis svovlindholdet overstiger 0,2 vægtprocent fra den 1. januar 1999.

2. Uanset stk. 1 kan Spanien for De Kanariske Øer og Grækenland for hele eller dele af Grækenlands område tillade anvendelse af gasolie til skibsfart med et svovlindhold, der overstiger 0,2 vægtprocent.

Artikel 5

Ændringer i forsyningerne med råolie

Hvis en medlemsstat som følge af en pludselig ændring i forsyningerne med råolie eller olieprodukter har vanskeligheder med at overholde grænserne for maksimalt svovlindhold i artikel 3 og 4, underretter den Kommissionen herom. Kommissionen kan tillade, at der anvendes en højere grænse på den pågældende medlemsstats område i en periode på højst seks måneder, og den underretter Rådet og medlemsstaterne om sin afgørelse. Enhver medlemsstat kan inden en måned indbringe Kommissionens afgørelse for Rådet. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan inden for to måneder træffe anden afgørelse.

Artikel 6

Kontrol og analyse

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til ved stikprøver at kontrollere, at svovlindholdet i de anvendte brændstoffer er i overensstemmelse med artikel 3 og 4. Kontrollen påbegyndes senest seks måneder efter den dato, hvor den pågældende grænseværdi for maksimalt svovlindhold i det pågældende brændstof træder i kraft. Kontrollen foretages med en sådan hyppighed og på en sådan måde, at de udtagne prøver er repræsentative for det undersøgte brændstof.

2. Som referencemetode til bestemmelse af svovlindholdet benyttes:

a) ISO-metode 8754 (1992) for fuelolie og dieselolie til skibe

b) ISO-metode 4260 (1987) for gasolie.

Den statistiske fortolkning af kontrollen med svovlindholdet i de gasolier, der anvendes, foretages i overensstemmelse med ISO-standard 4259 (1992).

Artikel 7

Rapportering og gennemgang

1. På grundlag af resultaterne af det kontrol- og analysearbejde, der udføres i overensstemmelse med artikel 6, sender medlemsstaterne senest den 30. juni hvert år Kommissionen en kortfattet rapport om svovlindholdet i de flydende brændstoffer, der er omfattet af dette direktiv, og som er anvendt på deres område i det foregående kalenderår.

2. På grundlag af bl.a. de årlige rapporter, der fremsendes i henhold til stk. 1, og de iagttagne tendenser med hensyn til luftkvalitet og forsuring forelægger Kommissionen senest den 31. december 2003 en rapport for Rådet. Kommissionen kan vedlægge rapporten forslag til revision af dette direktiv, herunder navnlig grænseværdierne for de forskellige brændstofkategorier og undtagelserne i medfør af artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4, stk. 2.

Artikel 8

Ændring af direktiv 93/12/EØF

I direktiv 93/12/EØF foretages følgende ændringer:

1) Artikel 1, stk. 1, litra a), og stk. 2, ophæves.

2) Artikel 2, stk. 2, første afsnit, og stk. 3, ophæves.

3) Artikel 3 og 4 ophæves.

Første afsnit anvendes fra 1. januar 1999.

Artikel 9

Gennemførelse

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. juni 1998. De underretter straks Kommissionen herom.

Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra den 1. januar 1999.

Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 10

Sanktioner

Medlemsstaterne indfører en ordning med sanktioner for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der vedtages i henhold til dette direktiv, og træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at sanktionerne finder anvendelse. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning. Medlemsstaterne meddeler inden den 1. juni 1998 Kommissionen de pågældende bestemmelser og meddeler den hurtigst muligt eventuelle efterfølgende ændringer heri.

Artikel 11

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 12

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

(1) EFT nr. C 138 af 17. 5. 1993, s. 5.

(2) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8.

(3) EFT nr. L 32 af 10. 2. 1996, s. 31.

(4) EFT nr. L 336 af 7. 12. 1988, s. 1.

(5) EFT nr. L 337 af 24. 12. 1994, s. 83.

(6) EFT nr. L 74 af 27. 3. 1993, s. 81.

(7) EFT nr. L 229 af 30. 8. 1980, s. 30.