Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tyvende ændring af Rådets direktiv 76/769/EØF vedrørende begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater (korte chlorparaffiner)"

(2001/C 116/05)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 20. juli 2000 under henvisning til EF-traktatens artikel 95 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Bo Green til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. november 2000.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 377. plenarforsamling af 29.-30. november 2000, mødet den 29. november, følgende udtalelse med 102 stemmer for og 1 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Kommissionens forslag om markedsføring og anvendelse af korte chlorparaffiner (SCCP) vedrører beskyttelse af vandmiljøet. Formålet er at beskytte miljøet ved at forbyde de i høj grad emissionsforårsagende anvendelser af korte chlorparaffiner til metalbearbejdning og til læderbearbejdningskemikalier, som angivet i Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer(1).

1.2. I forslaget understreges behovet for harmonisering i Det Indre Marked. Eftersom nogle medlemsstater allerede har vedtaget bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af korte chlorparaffiner, er der et stort behov for samordnede fælles indsatser, hvis man skal kunne udarbejde en EU-lovgivning, der sikrer harmonisering, som også omfatter ansøgerlandene. Kommissionen foreslår at indføre harmoniseringsforanstaltninger inden for rammerne af direktiv 76/769 vedrørende begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater. Den tyvende ændring af direktivet indeholder et forbud mod SCCP på to anvendelsesområder, nemlig metalforarbejdning og færdigbehandling af læder. Risikobegrænsende foranstaltninger ved andre anvendelser af SCCP, såsom blødgørere i malinger, overfladebehandlinger og fugemasser, og som flammehæmmende midler i gummi, plast og tekstiler skal revurderes senest tre år efter vedtagelsen af dette direktiv i lyset af den videnskabelige viden og tekniske udvikling.

1.3. Forslaget er en yderligere ændring af det eksisterende direktiv om markedsføring og anvendelse af farlige stoffer og suppleres af tekniske bilag.

2. Baggrund

2.1. Korte chlorparaffiner er kemikalier, der fremstilles ved chlorering af ligekædede paraffiner med kædelængder på C10-C13. I EU hører de til gruppen C10-C13, normale chlorerede alkaner med et klorindhold på mellem 49 % og 70 %. De har refererencenumrene CAS-nr. 85534-34-8 og EINECS-nr. 287-476-5.

2.2. Korte chlorparaffiner figurerer på den første liste over prioriterede stoffer (Kommissionens forordning 1179/94) under EU-forordning 793/93 om risikovurdering af eksisterende stoffer. Arbejdet med risikovurderingen af disse stoffer blev færdigt i 1999(2).

2.3. Med hensyn til miljøet var konklusionen på risikovurderingen, at lokal emission af korte chlorparaffiner, der skyldes metalforarbejdning og læderbehandling og produktfremstilling til disse anvendelser, udgør en risiko for organismer, der lever i vand. Det konkluderes ligeledes, at der forekommer en sekundær forgiftning, der skyldes produktfremstilling, færdigbehandling af læder og metalforarbejdning. Der er et behov for risikobegrænsning, og de risikobegrænsende foranstaltninger, der allerede er iværksat, skal tages i betragtning.

2.4. Konklusionen på risikovurderingen om sundhedsrisiko for arbejdstagerne og forbrugerne var, at der i øjeblikket ikke er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller for risikobegrænsende foranstaltninger ud over dem, der er iværksat.

2.5. I starten af 1990'erne udtrykte Paris-Kommissionen (PARCOM) bekymring for emissioner af korte chlorparaffiner i havmiljøet.

2.6. På det tidspunkt tilbød SCCP-producenterne at indgå en frivillig aftale om begrænsning af brugen af korte chlorparaffiner til metalbearbejdning og om at tilskynde erhvervslivet til at benytte produkter, der er mindre skadelige for vandmiljøet. På denne måde reduceres virkningen på havmiljøet.

2.7. Kommissionen accepterede ikke en sådan frivillig aftale. En af begrundelserne var, at aftalen ikke omhandlede importen. Resultatet blev PARCOM-afgørelsen 95/1, der indeholdt bestemmelser om, at brugen af SCCP skulle ophøre pr. 31. december 1999 med to undtagelser: 1) brug af blødgørere i fugemasser og 2) brug af flammehæmmende midler til drivremme til minedrift under jorden, der skulle være tilladt indtil 31. december 2004. Ikke alle medlemsstater accepterede PARCOM-afgørelsen.

2.8. En frivillig aftale med erhvervslivet blev også foreslået under drøftelserne om risikobegrænsende foranstaltninger som led i EU's igangværende SCCP-risikovurdering. Den blev ikke accepteret af Europa-Kommissionen.

2.9. Trods myndighedernes manglende vilje til at acceptere en frivillig aftale med henblik på at reducere de risici for havmiljøet, der opstår ved anvendelse af SCCP til metalbearbejdning, har de europæiske producenter især inden for området metalbearbejdning erstattet SCCP med andre tilsætningsstoffer, hvilket har medført, at salget af SCCP i EU er faldet fra 13000 ton i 1994 til 4000 ton i 1998. Der forudses yderligere reduktioner(3).

3. Kommissionens forslag

3.1. Som opfølgning på den igangværende SCCP-risikovurdering og en revision af de mulige risikobegrænsende foranstaltninger har Europa-Kommissionen forslået et forbud mod brug af SCCP som stoffer og bestanddele i præparater til metalbearbejdning og til indfedtning af læder. Europa-Kommissionen vil inden den 1. januar 2003 revurdere bestemmelserne om SCCP i lyset af den nye relevante videnskabelige viden og de tekniske fremskridt.

4. Generelle kommentarer

4.1. Alt i alt støtter ØSU Kommissionens forslag.

4.2. Forslaget om et forbud mod salg af SCCP til metalbearbejdning vil ikke få stor betydning for hverken producenter eller forbrugere. I 1999 undersøgte Europa-Kommissionens arbejdsgruppe om begrænsninger, om der skulle være processer, hvor det var nødvendigt at bruge SCCP; det viste sig, at der ikke var behov for dispensationer, hvad angår brug af SCCP, og begrænsningens overordnede betydning vil derfor være minimal. Med dette tiltag følges op på de aktiviteter, som producenterne igangsatte for nogle år siden inden for rammerne af "Responsible Care"©, som en reaktion på bekymringerne om virkningerne af SCCP.

4.3. Begrænsninger for læderindfedtning vil ligeledes kun få en begrænset betydning for SCCP-producenterne. Salget af SCCP i Europa er faldet mærkbart og androg i 1998 mindre end 100 ton.

4.4. SCCP-producenter og brugerne af disse stoffer til metal- og læderbearbejdning har accepteret udfaldet af risikovurderingen og føler, at betydningen for erhvervslivet vil være minimal.

4.5. Konklusionen på risikovurderingen om sundhedsrisiko for arbejdstagere var, at der i øjeblikket ikke er behov for risikobegrænsende foranstaltninger ud over dem, der allerede iværksættes i henhold til Rådets direktiv 89/391/EØF om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet samt Rådets direktiv 98/24/EF om beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet mod risici i forbindelse med kemiske agenser.

4.6. Direktiv 76/769/EF om markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater er blevet ændret mange gange og er blevet vanskeligt at bruge. Kommissionen bør derfor snarest muligt omstrukturere og opdatere hele basisdirektivet.

5. Overensstemmelsen med PARCOM-afgørelsen 95/1

5.1. Europæiske producenter af chlorparaffiner har været dybt involveret i SCCP-risikovurderingen og accepterer, at resultaterne udgør den mest ajourførte og videnskabeligt korrekte vurdering af disse stoffers risiko for sundhed og miljø som overhovedet muligt. Salg med henblik på disse to mest emissionsforårsagende anvendelser er allerede reduceret væsentligt og vil blive afskaffet helt med dette forslag. Ved de øvrige anvendelser holdes de korte chlorparaffiner inden for en polymer matrix, og emissionerne i naturen er reduceret til det mindst mulige. De foreslåede foranstaltninger indebærer kontrol med omkring 98 % af emissionerne i vandmiljøet, og yderligere indskrænkninger i brugen til andre formål vil ikke stå i noget rimeligt forhold til risikoen.

5.2. PARCOM-afgørelsen i 1995 var ikke baseret på en så dybtgående undersøgelse af brugen af SCCP og bør betragtes som en mindre streng fremgangsmåde for at begrænse risikoen end EU's risikovurdering. Derudover er den en hindring for det indre marked, eftersom den ikke blev accepteret af alle medlemsstater.

5.3. Producenterne accepterede den revisionsproces, der er omfattet af forslaget til den tyvende ændring, men mener, at man skal være forsigtig med denne revision, for når alle umiddelbare brug af disse stoffer er forbudt, vil de ikke-kontrollerede anvendelser tegne sig for 100 % af restemissionerne, selv om de er små sammenlignet med de oprindelige værdier. Risikokvotienten, der er beregnet i risikovurderingen, vil stadig være gyldig, og der skulle ikke være behov for yderligere begrænsninger.

Bruxelles, den 29. november 2000.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EFT L 84 af 5.4.1993, s. 1.

(2) EFT L 292 af 13.11.1999. s. 42.

(3) Se bilag - SCCP-salg pr. år i EU opdelt efter anvendelse og angivet i ton.