BEGRUNDELSE

Dette forslag vedrører afgørelsen om fastlæggelse af den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav ("NEAFC-konventionen") til Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands ("Det Forenede Kongerige") tiltrædelse af nævnte konvention på et selvstændigt grundlag i overgangsperioden.

1.Baggrund for forslaget

Den 29. marts 2017 meddelte Det Forenede Kongerige Det Europæiske Råd, at det havde til hensigt at træde ud af Den Europæiske Union i overensstemmelse med artikel 50 i traktaten om Den Europæiske Union.

Unionen og Det Forenede Kongerige har forhandlet en udtrædelsesaftale, jf. artikel 50 i traktaten om Den Europæiske Union. Udtrædelsesaftalen trådte i kraft den 1. februar 2020, efter at den var blevet vedtaget den 17. oktober 2019 sammen med den politiske erklæring, der fastlægger rammerne for det fremtidige partnerskab mellem Unionen og Det Forenede Kongerige.

Udtrædelsesaftalens artikel 127, stk. 1, indeholder bestemmelser om en overgangsperiode, hvor EU-retten fortsat finder anvendelse på og i Det Forenede Kongerige ("overgangsperioden"). Overgangsperioden udløber den 31. december 2020. I henhold til udtrædelsesaftalens artikel 129, stk. 1, er Det Forenede Kongerige i overgangsperioden bundet af de forpligtelser, der følger af internationale aftaler indgået af Unionen, af medlemsstater, som handler på dens vegne, eller af Unionen og dens medlemsstater, der handler i fællesskab. I henhold til udtrædelsesaftalens artikel 129, stk. 3, skal Det Forenede Kongerige i overensstemmelse med princippet om loyalt samarbejde i overgangsperioden afstå fra handlinger eller initiativer, der kan skade Unionens interesser, navnlig inden for rammerne af internationale organisationer, agenturer, konferencer eller fora, som Det Forenede Kongerige er selvstændig part i.

Unionen har meddelt sine internationale parter de særlige ordninger, der er fastsat i udtrædelsesaftalen, i henhold til hvilke Det Forenede Kongerige i en overgangsperiode skal behandles som en medlemsstat i forbindelse med de internationale aftaler, der er indgået af Unionen.

Det vigtigste formål med NEAFC-konventionen er at fremme bevarelsen og den optimale udnyttelse af fiskeressourcerne i det nordøstlige Atlanterhav inden for rammer, der er tilpasset ordningen med kyststaternes udvidede fiskerijurisdiktion, og dermed at fremme det internationale samarbejde og internationale konsultationer vedrørende nævnte ressourcer. NEAFC-konventionen trådte i kraft den 17. marts 1982. Det Forenede Kongerige er depositar for NEAFC-konventionen.

NEAFC-konventionen fra 1982 erstattede den oprindelige konvention angående fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav fra 1959 som følge af EU-medlemsstaternes udtræden som individuelle medlemmer af NEAFC-organisationen fra 1963 og udvidelsen af staternes fiskerizoner til 200 sømil i 1977. NEAFC-konventionen fra 1959 erstattede i sin tid konventionen fra 1946 angående fastsættelse af maskestørrelse for fiskeredskaber og mindstemål for fisk.

NEAFC-konventionen fra 1982 blev ændret i 2004 (med tilføjelse af tvistbilæggelsesprocedurer) og i 2006 (hvor NEAFC-konventionen blev bragt i overensstemmelse med udviklingen i folkeretten og de internationale retsakter). Ændringerne fra 2004 og 2006 er dog ikke ratificeret fuldt ud af alle de kontraherende parter. Ved "Londonerklæringen" fra 2006 blev der opnået enighed mellem parterne om at anvende ændringerne på frivillig basis, indtil ratifikationen er afsluttet.

Med henblik på NEAFC-konventionen nedsatte de kontraherende parter Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav ("NEAFC"). NEAFC har status som juridisk person og besidder i sine forbindelser med andre internationale organisationer og på de kontraherende parters områder den rets- og handleevne, der er nødvendig, for at den kan udføre sine opgaver og opfylde sit formål.

Der er fem kontraherende parter, alle kyststater, i NEAFC-konventionsområdet, nemlig Den Europæiske Union (EU), Danmark (for så vidt angår Færøerne og Grønland), Island, Norge og Den Russiske Føderation. Flagstater med en reel interesse i fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav kan få tildelt status som samarbejdende ikkekontraherende parter, hvilket giver dem ret til at give fartøjer, der fører deres flag, tilladelse til at udøve deres aktiviteter inden for NEAFC-konventionsområdet, hvis disse flagstater er indforstået med at skulle håndhæve NEAFC's foranstaltninger. Der er i øjeblikket seks samarbejdende ikkekontraherende parter, nemlig Bahamas, Canada, Curaçao, Liberia, Panama og New Zealand.

Den Europæiske Union er part i NEAFC-konventionen, fordi formålet med konventionen er omfattet af den fælles fiskeripolitik, inden for hvilken Unionen har enekompetence. Medlemsstaterne er omfattet af NEAFC-konventionen i henhold til EU-retten.

NEAFC har beføjelser til at vedtage henstillinger med henblik på forvaltningsforanstaltninger vedrørende fiskeriet i områder uden for de kontraherende parters fiskerijurisdiktion (det regulerede område) og i områder under en kontraherende parts fiskerijurisdiktion, hvis den relevante kontraherende part anmoder herom. En vedtagen henstilling bliver bindende for de kontraherende parter, medmindre en kontraherende part gør indsigelse mod den pågældende henstilling i rette tid.

I henhold til NEAFC-konventionen kan enhver stat (undtagen Den Europæiske Unions medlemsstater) tiltræde konventionen på et hvilket som helst tidspunkt, forudsat at tre fjerdedele af de kontraherende parter godkender den pågældende stats ansøgning om tiltrædelse. Ansøgningen godkendes, hvis tre fjerdedele af de kontraherende parter senest 90 dage fra den dato, hvor depositaren giver meddelelse om at have modtaget ansøgningen, har givet depositaren meddelelse om deres godkendelse heraf. Depositaren giver den stat, der ansøger om tiltrædelse, og alle kontraherende parter meddelelse om resultatet af ansøgningen. Tiltrædelse sker ved deponering af et tiltrædelsesdokument hos depositaren og får virkning fra datoen for dennes modtagelse heraf.

Den 8. januar 2019 indgav Det Forenede Kongerige en ansøgning om tiltrædelse af NEAFC-konventionen som kontraherende part. Depositaren underrettede Europa-Kommissionen herom samme dag.

Rådets afgørelse (EU) 2019/510 fastlægger Unionens holdning med henblik på godkendelse af Det Forenede Kongeriges ansøgning om tiltrædelse af NEAFC-konventionen og tillægger Kommissionen beføjelser til at meddele depositaren for NEAFC-konventionen Unionens holdning, hvis der i forbindelse med Det Forenede Kongeriges udtræden af Unionen ikke er indgået nogen udtrædelsesaftale inden udløbet af meddelelsesperioden som omhandlet i artikel 20, stk. 4, i NEAFC-konventionen.

Det Forenede Kongeriges ansøgning om tiltrædelse er ikke blevet godkendt, idet det krævede flertal på tre fjerdedele af de kontraherende parter med henblik på meddelelse af godkendelsen til depositaren ikke blev nået.

I overensstemmelse med udtrædelsesaftalens artikel 129, stk. 4, kan Det Forenede Kongerige i overgangsperioden forhandle, undertegne og ratificere internationale aftaler, det har indgået på egne vegne på områder, hvor Unionen har enekompetence, forudsat at disse aftaler ikke træder i kraft eller finder anvendelse i overgangsperioden, medmindre Unionen har godkendt det. Ved Rådets afgørelse 2020/135 fastsættes betingelserne og proceduren for sådanne godkendelser.