P6_TA(2005)0288

EU og Irak — Rammen for et engagement

Europa-Parlamentets beslutning om EU og Irak — Rammen for et engagement (2004/2168(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet fra Kommissionen om Den Europæiske Union og Irak — Rammen for et engagement (KOM(2004)0417),

- der henviser til Rådets og Kommissionens fælles skrivelse om forbindelserne mellem EU og Irak: En strategi på mellemlang sigt, D(2004)10111, af 9. juni 2004,

- der henviser til Kommissionens dokument "Commission on Iraq — Assistance Programme 2005" (bistandsprogrammet for Irak — 2005), PE/2005/401,

- der henviser til Rådets notat om Den Europæiske Unions integrerede retsstatsmission for Irak, 6405/3/05 — REV 3, af 21. februar 2005,

- der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Bruxelles ( 17. februar 2003) og i Thessaloniki ( 19.- 20. juni 2003) og erklæringen fra det græske formandskab (Athen, 16. april 2003),

- der henviser til konklusionerne fra Rådet (eksterne forbindelser) af 25. april 2005,

- der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 1483 (2003), 1500 (2003), 1511 (2003) og 1546 (2004),

- der henviser til sine tidligere beslutninger af 16. maj 2002 [1] om situationen i Irak 11 år efter Golfkrigen, af 30. januar 2003 [2] og 16. september 2004 [3] om situationen i Irak, til sin henstilling til Rådet af 24. september 2003 om situationen i Irak [4] og til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 2004/155/EF af 18. december 2003 om anvendelse af fleksibilitetsinstrumentet til rehabilitering og genopbygning af Irak i henhold til punkt 24 i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 [5],

- der henviser til forretningsordenens artikel 45,

- der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og udtalelser fra Udviklingsudvalget og Udvalget om International Handel (A6-0198/2005),

A. der henviser til, at krigsudbruddet i Irak var en uheldig erstatning for en politisk løsning, der tog sigte på politiske ændringer og fremme af demokratisering i dette land,

B. der henviser til, at konflikten skabte dyb splittelse i det internationale samfund,

C. der henviser til, at krigen i Irak, dens forskellige aspekter og følger fortsat er et følsomt emne for den offentlige mening og regeringerne i Europa og De Forenede Stater;

D. der henviser til, at fastlæggelse af klarere regler for grænserne for magtanvendelse i internationale forhold, for bekæmpelsen af terrorisme og for forebyggelse af spredning af atomvåben er af vital betydning for det internationale samfund,

E. der henviser til, at Parlamentet står samlet i sit ønske om en hurtig og omfattende løsning på de mange problemer, som Irak stadig står over for,

F. der henviser til, at mange års diktatur og undertrykkelse af folket, internationale sanktioner og krigen medførte, at alle samfundsmæssige og politiske strukturer i Irak brød sammen og efterlod landet i anarki og usikkerhed,

G. der henviser til, at øget usikkerhed, terrorhandlinger, kidnapning af civile, herunder journalister, og overtrædelser af menneskerettighederne har præget de seneste måneder og har begrænset de almindelige irakiske borgeres hverdag stærkt,

H. der henviser til, at EU ikke sendte valgobservatører til at overvære afholdelsen af valget i januar 2005, selv om EU i væsentlig grad havde bidraget med bistand og finansiering til forberedelsen af valget,

I. der henviser til, at genopbygningsprocessen ikke bør betragtes som en rent mekanisk procedure, der er begrænset til genetablering af infrastrukturer, men snarere som resultatet af en altomfattende politisk strategi, der indbefatter økonomiske, sociale og kulturelle forandringer, som er baseret på overholdelse af retsstatsprincippet og beskyttelse af menneskerettigheder og mindretalsrettigheder,

J. der henviser til, at nogle af de parametre, der skal tages hensyn til i genopbygningsstrategien, er eksterne og internationale elementer, indenlandske elementer og ikke-statslige bidrag,

K. der henviser til, at det irakiske samfund og det sociale liv gik i opløsning på grund af Saddam Husseins diktatur, krænkelserne af menneskerettighederne, undertrykkelsen af det irakiske folk og krigen, og at det derfor haster med at få genskabt disse dimensioner ved hjælp af en strategi med fastsættelse af prioriteter i overensstemmelse med de irakiske myndigheder og med hjælp fra FN og det internationale samfund,

L. der henviser til irakernes massive deltagelse i det første demokratiske valg i landet, til dannelsen af en demokratisk regering i Irak, til valget af præsidenten og til indledningen af arbejdet med en ny forfatning,

M. der henviser til, at der i EU's bistandsprogram for 2005 er afsat budgetmidler, der beløber sig til i alt 200 millioner euro, og at der er taget udgangspunkt i behov, som også er nævnt i den nationale udviklingsstrategi (2005-2007), som er udarbejdet af den midlertidige irakiske regering,

N. der henviser til, at EU skal arbejde tæt sammen med FN, som spiller en fremtrædende rolle i genopbygningen af landet, og med andre internationale organisationer,

O. der henviser til, at EU var en af værterne ved en international konference om Irak i Bruxelles den 22. juni 2005,

1. finder det nødvendigt at bevæge sig fremad og lægge fortidens begivenheder bag sig; er dybt berørt over den omstændighed, at tusindvis af civile og udenlandske soldater formodes at være omkommet siden begyndelsen af invasionen, og over det stadig stigende antal dødsfald hver måned; er bekymret over den forværrede sikkerhedssituation i Irak, siden kamphandlingerne blev erklæret for afsluttet den 1. maj 2003; håber, at erfaringerne fra Irak-krigen fremover vil føre til en mere multilateral, demokratisk og resultatorienteret konfliktløsning på internationalt plan;

2. minder om konklusionerne fra Det Europæiske Råd og FN's Sikkerhedsråds resolution 1483 (2003); minder om FN's Sikkerhedsråds resolution 1546 (2004), som er udtryk for en ny samarbejdsånd i det internationale samfund og danner grundlag for en effektiv international støtte til den politiske overgang i Irak og genoprettelsen af landets politiske autoritet og suverænitet såvel som forsoning blandt det irakiske folk under FN's ledelse og med en klar tidsplan;

3. mener, at Saddam Hussein-regimets fald burde bane vejen for, at det irakiske folk kan gå en fredelig, sikker og demokratisk fremtid i møde, hvilket det i årtier blev nægtet under dette styres undertrykkende politik; fremhæver, at sikkerhed og stabilitet i Irak og i regionen er den mest påtrængende udfordring for det internationale samfund, da det er en altafgørende forudsætning for udviklingen af en livlig og frivillig borgerånd blandt Iraks borgere; udtrykker bekymring over den nuværende usikre situation, som både skyldes en stigning i terrorhandlingerne og andre handlinger rettet mod de fremmede tropper; mener, at det internationale samfund har en moralsk og politisk pligt til at reagere herpå;

4. understreger, at det med henblik på at bringe den nuværende situation med vedvarende usikkerhed til ophør og gennemføre de tilsagn om den politiske proces, som godkendtes i FN's Sikkerhedsråds resolution 1546, er af allerstørste betydning, at der findes frem til en politisk løsning for at opnå bred enighed på nationalt plan i henhold til erklæringen fra deltagerne i den internationale konference om Irak, der fandt sted i Bruxelles den 22. juni 2005;

5. minder i den forbindelse om, at det er nødvendigt at kæmpe mod straffrihed og fremme den nationale forsoning, og at det er nødvendigt at retsforfølge de personer, der har forbrudt sig mod menneskerettighederne i landet; fordømmer krænkelserne af menneskerettighederne i Abu Ghraib-fængslet og af Genèvekonventionen;

6. er dybt bekymret over oplysningerne om, at et stort antal irakere og udlændinge er blevet kidnappet og forsvundet i Irak; kræver at der bliver skabt fuld klarhed omkring disse forsvundne personer som f.eks. Abdul Jafar Al-Kubays, tidligere politisk flygtning i Frankrig, og at de øjeblikkeligt bliver frigivet;

Valget til en overgangsnationalforsamling i januar 2005

7. gentager, at det er overbevist om, at valget til en overgangsnationalforsamling var et nødvendigt første skridt i retning af en smertefri politisk overgang i landet, og at det gav vælgerne mulighed for at føle, at de selv tog hånd om deres politiske fremtid, selv om valg ikke i sig selv automatisk fører til demokrati; demokrati betyder at lytte til folkets vilje gennem en repræsentativ folkevalgt regering;

8. glæder sig over, at det første valg trods vanskelige vilkår som følge af usikkerhed og vold i mange dele af landet fandt sted på den planlagte dag, og at den samlede valgdeltagelse var en stor sejr, der viste det irakiske folks vilje til og tro på, at det selv ved hjælp af demokratiske midler kan bestemme dets egen uafhængige fremtid; fremhæver, at sikkerhed er afgørende for indførelsen af en demokratisk procedure; bemærker, at størstedelen af sunni-mindretallet ikke deltog i valget, og at medlemmer af andre mindretal, såsom assyrere og tyrkere, blev forhindret i at stemme; opfordrer de irakiske myndigheder til at sikre disse mindretals deltagelse i kommende valg; opfordrer ligeledes til, at der i den nye forfatning sikres anerkendelse af assyrernes etniske, nationale, religiøse og ejendomsmæssige rettigheder såvel som deres ret til at udgøre en integrerende del af det nye Irak;

9. anerkender det officielt bekendtgjorte valgresultat og minder om, at dette på ingen måde kan betragtes som et mål i sig selv; opfordrer det irakiske parlament og den nye regering til at anvende en åben og konstruktiv tilgang, der tager sigte på at samle alle dele af det irakiske samfund om et fælles politisk projekt for landet for at få bugt med det, der kunne anses for at være en etnisk baseret opdeling af det institutionelle system; glæder sig over parlamentets opfordring til et stort antal sunni-ministre om at blive medlemmer af den nye lovformelige regering og parlamentets godkendelse heraf; glæder sig over, at 31 % af de valgte til overgangsnationalforsamlingen er kvinder; noterer sig, at det nye irakiske parlament har valgt sin formand, og udtrykker sit stærke håb om, at det fremover vil kunne mødes regelmæssigt; mener, at den vigtigste opgave for det nye parlament og den nye regering er at styrke demokratiet og retsstatsprincippet, især gennem forberedelsen af en ny forfatning;

10. bifalder dannelsen af Iraks midlertidige regering og premierministerens indsats for at sikre sunniministrenes fulde deltagelse;

11. opfordrer nabolandene til at afstå fra enhver indblanding i Iraks interne forhold og respektere landets uafhængighed, suverænitet og territoriale integritet og det irakiske folks ønske om selv at opbygge landets forfatningsmæssige og politiske system;

12. understreger, at det er af største betydning for det internationale samfund at følge de politiske ændringer og bistå de irakiske myndigheder i forberedelserne til den kommende folkeafstemning om en forfatning og til parlamentsvalget, som skal afholdes den 15. december 2005; opfordrer EU til helhjertet at engagere sig i disse begivenheder ved, efter aftale med de irakiske myndigheder, at sende et troværdigt antal EU-observatører til at overvære begivenhederne inden for rammerne af en samlet EU-valgobservatørmission suppleret med en delegation af observatører fra Europa-Parlamentet, idet der før valget gøres en væsentlig indsats med henblik på at finansiere den nødvendige valgbistand;

13. fastholder, at EU har et ansvar med henblik på at tilskynde til og støtte aktiviteter fra demokratiske organisationer i det irakiske civilsamfund, da de er afgørende for fremme af et nyt demokratisk Irak; opfordrer Kommissionen til fremover at støtte programmer, som gør det muligt for det irakiske civilsamfunds demokratiske organisationer at opretholde retsstatsprincippet og håndhæve det irakiske folks grundlæggende menneskerettigheder;

Genoprettelse af sikkerheden og vejen til genopbygning

14. fremhæver, at etableringen af et tilfredsstillende og stabilt socio-politisk klima, afhænger af opfyldelsen af følgende forudsætninger:

a) respekt for internationale retsprincipper og overholdelse af de relevante internationale konventioner om menneskerettigheder med henblik på at at standse krænkelser af menneskerettighederne,

b) støtte til og samarbejde med de irakiske myndigheder på basis af et FN-mandat,

c) overbevisning af det irakiske folk om, at det bør deltage i opgaven med genopbygning af dets egne suveræne, forenede og uafhængige stat,

d) fordømmelse af alle former for terrorisme og voldshandlinger, der tager sigte på både den irakiske civilbefolkning og de multinationale styrker i Irak,

e) støtte til Den Europæiske Unions aktive samarbejde med de irakiske myndigheder i bekæmpelsen af terrorisme;

15. understreger, at det i et land, som i mere end to årtier har været hærget af stort set uafbrudte krige og sanktioner, er en forudsætning for stabilitet, at alle irakere har adgang til centrale faciliteter, såsom grundlæggende sundhedspleje og uddannelse, rent drikkevand og sanitet; henstiller indtrængende til Den Europæiske Union, at den anvender sin omfattende viden og sine mange ressourcer på at samarbejde med de irakiske myndigheder og det internationale donorsamfund for at sikre, at leveringen af disse faciliteter får forrang;

16. opfordrer EU og EU-medlemsstaterne til at benytte sig af lejligheden til at støtte en ny resolution fra FN's Sikkerhedsråd med henblik på at vurdere situationen, intensivere stabiliseringsprocessen og

a) give garanti for, at FN i højere grad engagerer sig og får en ledende rolle,

b) undersøge og træffe afgørelse om udskiftning af fremmede tropper i Irak med en fredsbevarende FNstyrke, især eftersom samtlige partier, der stillede op til valget, anmodede om tilbagetrækning af de fremmede tropper, og eftersom nogle af de lande, der deltog i krigen nu har trukket eller har vedtaget at trække deres styrker tilbage på det grundlag, at enhver afgørelse om tilbagetrækning af fremmede styrker skal gennemføres gradvist efter en klar tidsplan;

c) overveje inddragelse af lande, som ikke deltager i krigen, i træning af irakiske væbnede styrker og politistyrker;

17. minder om, at den væsentligste udfordring i forbindelse med den institutionelle og sociale genopbygning er at stadfæste retsstatsprincippet gennem oprettelse og styrkelse af effektive demokratiske institutioner, fjerne spændinger mellem de forskellige sociale elementer, integrere kønsaspektet i alle projekter, styrke det civile samfund gennem støtte til ngo'er og sikre mediernes frihed og virkelig respekt for de universelle menneskerettighedsstandarder, herunder navnlig for minoriteters rettigheder;

18. glæder sig over den irakiske beslutning om at blive part i Rom-statutten for Den Internationale Straffedomstol (ICC), men opfordrer endnu en gang de irakiske myndigheder til at afskaffe dødsstraffen, sikre passende forvaringsbetingelser for fanger og oprette et effektivt retsapparat med henblik på at bekæmpe straffrihed ved at retsforfølge lovovertrædere; påpeger, at disse foranstaltninger på kort og mellemlang sigt bør ledsages af sammenhængende økonomiske, sociale og kulturelle politikker og på kort og mellemlang sigt bør suppleres med en nødhjælpsplan, da store dele af den irakiske befolkning lever i stor fattigdom, og det derfor er nødvendigt med internationale hjælpeforanstaltninger;

19. mener, at der bør nedsættes en uafhængig kommission under FN's ledelse, der består af fremtrædende irakiske og andre internationale jurister, som skal udarbejde forslag til et omfattende program for at sikre retfærdighed i Irak med hensyn til tidligere krænkelser af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder såvel som omfattende forbrydelser; understreger i denne forbindelse, at det er nødvendigt at bringe lederne af det tidligere regime for en domstol med ret til en fair og upartisk retssag i overensstemmelse med internationale normer, herunder afskaffelse af dødsstraffen;

20. fremhæver, at kvinder i Irak stadig udsættes for forskellige former for diskrimination i lovgivnings- og retspraksis; opfordrer især de irakiske myndigheder til at afskaffe æresdrab og sikre, at disse forbrydelser retsforfølges og straffes på samme måde som andre drabssager; opfordrer i den forbindelse de irakiske myndigheder til at se nærmere på al lovgivning, der diskriminerer kvinder, herunder straffeloven og lovgivningen om personlige rettigheder, samt til at trække alle deres forbehold over for FN-konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination af kvinder (Cedaw) tilbage; mener, at der bør træffes særlige foranstaltninger til fremme af ligestilling ved at sikre lige adgang til økonomiske og sociale rettigheder, herunder uddannelse, beskæftigelse og sundhedspleje samt fri bevægelighed og deltagelse i det politiske liv;

21. henstiller indtrængende til respekt for og beskyttelse af de grundlæggende rettigheder for Iraks største gruppe af internt fordrevne personer, sumparaberne, der af Saddam Hussein-regimet i særlig grad blev udsat for en brutal og tragisk behandling; tilskynder på det kraftigste til, at der findes en langsigtet løsning på spørgsmålet om de internt fordrevne i det sydlige Irak, herunder deres ret til at vende tilbage til de land- og vandområder, som sumparaberne har opdyrket og fisket i i mere end 5000 år; støtter i den forbindelse udviklingen af menneskerettighedspolitikker i det nye Irak, hvis hovedmål er tilbagelevering af ejendom, som det tidligere regime uretmæssigt havde tilranet sig;

22. understreger, at det er vigtigt at beskytte landets arkæologiske steder, såsom det gamle Babylon, og opfordrer Rådet og Kommissionen til at hjælpe UNESCO med at finansiere restaureringsprojekter som en del af genopbygningen af landet;

23. glæder sig over den fælles FUSP-aktion vedrørende Den Europæiske Unions integrerede retsstatsmission for Irak og anbefaler yderligere aktioner, der finansieres over fællesskabsbudgettet, og hvis gennemførelse involverer de forskellige EU-institutioner;

24. insisterer på, at det er nødvendigt at puste nyt liv i det transatlantiske partnerskab ved en fordeling af byrder og ansvar inden for rammerne af en effektiv multilateralisme, der også inddrager muslimske lande og nabolande; opfordrer i den forbindelse til, at der oprettes en fredsbevarende mission under FN's ledelse;

25. påpeger behovet for at inddrage Iraks nabolande i genopbygningsprocessen; anser institutionaliseret samarbejde for at være et hensigtsmæssigt forum for drøftelse og koordinering af sager af fælles interesse, såsom grænsesikkerhed, terrorisme, våben- og narkotikasmugling og organiseret kriminalitet; er endvidere overbevist om, at man ved hjælp af et sådant forum gradvist vil kunne udvikle en mekansime for tillidsskabende foranstaltninger og sikkerhedssamarbejde i regionen;

26. anerkender og støtter erfaringerne fra de økonomiske partnere i de nuværende EU-lande, der før krigen optrådte som effektive investorer og leverandører af tjenesteydelser i Irak;

EU og EP — karakteristika og aktioner

27. ser EU's politik over for Irak i en bredere sammenhæng med EU's strategiske partnerskab med landene i Middelhavsområdet og Mellemøsten og udtrykker ønske om, at EU på mellemlang sigt kan udvikle en omfattende regional strategi for de lande i Mellemøsten, der ikke er Middelhavslande;

28. understreger, at EU skal tilskynde til regionalt samarbejde og opfordre Irak til at deltage i EU's strategiske partnerskab med Middelhavslandene og Mellemøsten, og understreger, at en trinvis etablering af et regionalt økonomisk samarbejde vil være et første værdifuldt skridt henimod en mindskelse af spændingerne og give mulighed for, at der gradvist udvikles et samarbejde på det politiske og sikkerhedsmæssige område;

29. fremhæver den vigtige rolle, som Iraks nabolande kan spille i fredsprocessen, idet de kan bidrage til at bevare landets enhed og fremme de demokratiske processer; opfordrer EU og EU-medlemsstaterne til inden for rammerne af deres eksterne forbindelser at tilskynde Iraks nabolande til at udføre denne rolle på bedste vis og at støtte deres bestræbelser på dette område;

30. påpeger, at der i EU's bistands- og genopbygningspolitik bør rettes op på fortidens mangler og skabes bedre forståelse for Iraks sociale dynamik og realiteter med støtte fra civilsamfundet og ikke-statslige organisationer; fremhæver, at Iraks kommende politiske institutioner først og fremmest bør afspejle det irakiske folks vilje og bevare landets enhed, samtidig med at de opfordrer til etablering af en geografisk decentraliseret regering og et deltagende politisk system samt en føderal stat, idet der tages højde for de forskellige forhold i landet, og idet der sikres aktiv deltagelse af alle sociale og etniske elementer, og at det sikres, at kvinder er repræsenteret og spiller en reel og aktiv rolle i det politiske liv og i genopbygningsprocessen, uden at de udsættes for forskelsbehandling overhovedet;

31. bifalder, at der opstår en social markedsøkonomi, som giver små og mellemstore virksomheder de nødvendige muligheder for at blomstre; mener, at det er ligeså vigtigt, at EU støtter udviklingen af politiske partier og retsstatsprincippet;

32. støtter indledningen af WTO-tiltrædelsesforhandlinger som et centralt skridt i retning af en reintegrering af Irak i den internationale økonomi; finder det imidlertid nødvendigt at opbygge egnede og legitime institutioner i Irak, som giver dets repræsentanter mulighed for at forhandle om tiltrædelsesbetingelserne, og tilskynder til fortsat EU-bistand til fremme af Iraks tilslutning til og aktive deltagelse i internationale organisationer, konventioner og traktater, som f.eks. UNCTAD, UNDP, UNEP, ILO, Kyoto-protokollen og biodiversitetskonventionen;

33. insisterer på, at der ikke ydes et større bidrag fra EU til genopbygningen af Irak på bekostning af hjælp til andre lande eller regioner; understreger, at Kommissionen skal give fyldestgørende, regelmæssige og gennemsigtige oplysninger om den egentlige udbetaling og gennemførelse af EU's bistand, herunder også de midler, der skal bruges indirekte gennem andre organisationer som f.eks. Faciliteten for Den Internationale Genopbygningsfond for Irak;

34. er forbløffet over, at bevillingerne til genopbygningen på trods af Parlamentets beslutning af 16. september 2004 om situationen i Irak [6] delvist forvaltes af World Bank Trust og ikke udelukkende af FN; er bekymret over, at World Bank Trust hidtil kun har anvendt en ubetydelige del af de forpligtede bevillinger; kræver, at der i forbindelse med Unionens 2006-budget tages hensyn til Iraks evne til at absorbere de afsatte bevillinger og henstiller på baggrund af den massive korruption i landet til, at der foretages en uafhængig revision af anvendelsen af disse bevillinger;

35. glæder sig over, at Kommissionen fokuserer på gældssanering, og støtter den samordnede strategi, der førte til Paris-klubbens aftale i november 2004, om at give Irak en gældsnedsættelse på 80 % i tre faser;

36. gør gældende, at EU og Irak på grund af landets størrelse og historiske såvel som geografiske forbindelser har fælles markeder for varer og tjenesteydelser, og tilskynder derfor til foranstaltninger, der tager sigte på at forbedre den lovgivningsmæssige konvergens på det økonomiske område mellem EU og Irak, og på, at der indledes en politisk og økonomisk dialog, som afspejler den gensidige interesse i et fuldt udviklet partnerskab;

37. tilskynder til, at der fortsat ydes EU-bistand, der tager sigte på opbygning af de irakiske administrative og økonomiske institutioners kapacitet, navnlig til omstruktureringen af de institutionelle rammer, især for så vidt angår etableringen af en uafhængig centralbank, en stabil valuta og en skatte- og budgetmyndighed, og en uhindret udvikling af de finansielle markeder og den private sektor på en sådan måde, at den økonomisk markedsreform og de direkte udenlandske investeringer fremmes;

38. gør gældende, at Irak er omfattet af De Europæiske Fællesskabers generelle toldpræferenceordning (GSP), og tilskynder til, at der indledes et specifikt administrativt samarbejde, så GSP-handelspræferencerne eventuelt kan finde effektiv anvendelse for Irak, så snart forholdene tillader det;

39. understreger, at én af de vigtigste betingelser for genopbygning og udvikling af Iraks økonomi er, at irakerne udøver fuldstændig autoritet over og fører fuld kontrol med landets naturressourcer og anvender olieindtægterne på en måde, der sikrer, at de geninvesteres i Irak;

40. understreger, at fair betingelser for investeringer og lovgivningsmæssig konvergens inden for energisektoren er faktorer af stor betydning for såvel EU som Irak, fordi Irak vil kunne yde et væsentligt bidrag til Unionens energiforsyningssikkerhed, og fordi EU og Irak gensidigt vil kunne drage fordel af en øget irakisk produktion af olie og naturgas;

41. understreger, at det er af allerstørste betydning, at de europæiske skatteydere får klare oplysninger om de beløb, som EU har brugt, og de projekter, som det har gennemført i Irak; anmoder derfor om, at Kommissionen fastlægger en informationsstrategi i de europæiske medier og opretter en Internetside under Kommissionens portal "Samarbejdskontoret EuropeAid" med henblik på at formidle de relevante oplysninger om dens udviklingsaktioner i Irak og øge gennemsigtigheden;

42. opfordrer til, at alle humanitære projekter og genopbygningsprojekter gennemføres med nøje planlægning, gennemsigtighed, sammenhæng og øget koordinering og samarbejde med internationale donorer samtidig med, at der gives garanti for de fornødne sikkerhedsforhold for humanitære hjælpearbejdere;

43. understreger, at genopbygningsprocessen må gennemføres neutralt ved, at genopbygningsprojekterne kontrolleres af de irakiske midlertidige og suveræne myndigheder;

44. understreger behovet for især at fokusere på de mest sårbare befolkningsgrupper, dvs. børn, ældre og handicappede, med henblik på at garantere de bedst mulige sundhedstjenester og en høj grad af social sikring;

45. anmoder donorlande om inden for sundhedsvæsenet og for social og finansiel støtte at udforme særlige programmer til social reintegration af handicappede ofre for landminer og klyngebomber og deres familier, at organisere effektive minefareoplysningskampagner og undervisning for befolkningen, navnlig børn og kvinder, og at udføre aktiv minerydning og afstå fra at anvende personelminer;

46. mener, at processen med at udarbejde forfatningen har afgørende betydning for landet og for den videre institutionsopbygning; fremhæver, at det er yderst vigtigt, at kvinders rettigheder indskrives i Iraks nye forfatning, og opfordrer i den forbindelse EU til ved enhver lejlighed tydeligt at give udtryk for sin støtte hertil; tilbyder sin ekspertise og bistand med henblik på udformningen af den irakiske forfatning; foreslår, at den parlamentariske dimension i det nye Irak genaktiveres gennem ved hjælp af en dialog mellem det irakiske parlament, Europa-Parlamentet, nabolandenes parlamenter og den amerikanske kongres inden for rammerne af en udvidet transatlantisk lovgivningsdialog;

47. opfordrer til, at der straks oprettes en parlamentarisk ad hoc-delegation med ansvar for forbindelserne med det midlertidige irakiske parlament, og at denne delegation på mellemlang sigt omdannes til en permanent parlamentarisk delegation med ansvar for forbindelserne med Irak;

48. opfordrer Kommissionen til at følge Rådets eksempel og oprette en permanent repræsentation i Irak under forudsætning af den nødvendige vurdering af personalets sikkerhed;

*

* *

49. pålægger sin formand at sende denne beslutning til medlemsstaternes regeringer, Rådet, Kommissionen, den irakiske overgangsnationalforsamling, FN's generalsekretær, regeringerne i de lande, som deltager i Barcelona-processen, regeringerne i Iran og i Golfsamarbejdsrådets medlemsstater samt til USA's regering og kongres.

[1] EUT C 180 E af 31.7.2003, s. 499.

[2] EUT C 39 E af 13.2.2004, s. 67.

[3] EUT C 140 E af 9.6.2005, s. 157.

[4] EUT C 77 E af 26.3.2004, s. 226.

[5] EUT L 54 af 23.2.2004, s. 1.

[6] EUT C 140 E af 9.6.2005, s. 157.

--------------------------------------------------