Regionsudvalgets udtalelse om "Reform af den fælles landbrugspolitik - Udvikling af landdistrikternes konkurrenceevne"

(2000/C 317/03)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til præsidiets beslutning af 15. september 1999 om at afgive udtalelse i henhold til EF-traktatens artikel 265, stk. 5, og henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 2 "Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne, Fiskeri",

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(1),

under henvisning til forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 526/99 rev. 2), som blev vedtaget af Underudvalg 2 den 4. maj 2000 med Joan Mitchell (medlem af Dumfries og Galloway Council, UK/ELDR) som ordfører -

på den 34. plenarforsamling af 14.-15. juni 2000 (mødet den 14. juni) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Regionsudvalget støtter princippet om en bæredygtig, helhedsorienteret og integreret udviklingspolitik for landdistrikterne. Det er Regionsudvalgets håb, at også de nationale politikker vil have som mål at støtte levedygtige landbosamfund, bevarelse af naturen og fremme af et bæredygtigt og effektivt landbrug. Man må således tilstræbe en bedre balance mellem foranstaltninger til gavn for landbruget og foranstaltninger til fremme af en bredere bæredygtig udvikling i landdistrikterne.

1.2. Med Kommissionens nyligt vedtagne forordninger om støtte til udvikling af landdistrikterne og om strukturfondene skabes de nødvendige rammer for fremme af de nævnte målsætninger. De nationale, regionale og lokale forvaltninger har dog en rolle, en chance og en pligt med hensyn til:

- at støtte aktioner i overensstemmelse med forordningen om udvikling af landdistrikterne og strukturforordningerne,

- at fremme og muliggøre parallelle aktioner, som kan bidrage til udviklingen af effektive og bæredygtige landbrugsbedrifter og virksomheder i øvrigt i landdistrikterne.

1.3. Trods de nyligt strandede WTO-forhandlinger er det klart, at det europæiske landbrug fortsat vil være underlagt strenge krav og pres på internationalt plan. Samtidig erkendes det, at såvel landbruget og dets følgeindustri som øvrige virksomheder i landdistrikterne fortsat vil spille en central rolle på lang sigt for så vidt angår de europæiske landdistrikters sociale, kulturelle og økonomiske overlevelse. I forening øger disse faktorer behovet for foranstaltninger til styrkelse af effektivitet, konkurrenceevne og mangfoldighed i det europæiske landbrug og landdistrikternes øvrige erhvervsliv. I fremtiden vil mange landbrugsbedrifter forhåbentlig kunne se sig selv som levedygtige og bæredygtige virksomheder i landdistrikterne og ikke blot som en "særlig sektor".

1.4. Mange lokale og regionale myndigheder er allerede begyndt at gøre en indsats for at forbedre effektiviteten og konkurrenceevnen i landbruget og de øvrige virksomheder i landdistrikterne, idet de har iværksat undersøgelser og forskningsprojekter vedrørende landdistrikterne og landbruget, som i mange tilfælde er mundet ud i en række forslag til udvikling af støttetjenester og partnerskaber mellem forskellige instanser, som tager sigte på udvikling af nye idéer til opfyldelse af lokale behov.

1.5. Regionsudvalget mener, at de lokale og regionale myndigheder bør tilskyndes til at støtte udviklingen af økonomien i landdistrikterne på denne måde, men er samtidig bevidst om, at der findes et uudnyttet potentiale på dette niveau, som direkte og med udgangspunkt i de tiltag, der er forudset i strukturfondsforordningerne, kunne bidrage til landdistrikternes udvikling parallelt med foranstaltningerne i forbindelse med forordningen om udvikling af landdistrikterne. Dette kunne ske gennem en integreret støtteindsats som planlagt i nogle landdistrikter eller via en passende koordinering af foranstaltninger under forordningen om udvikling af landdistrikterne og strukturfondsforordningerne, som gennemføres i alle landdistrikter i EU.

1.6. Det lokale styres vigtige rolle i forbindelse med arealanvendelse og kontrol hermed anerkendes. Lokale myndigheder bør gå aktivt ind i spørgsmålet om, hvordan landdistrikterne kan udvikles, og hvordan sådanne nye idéer kan fremmes på det lokale niveau. Samtidig bør man gå nænsomt til værks og sikre sig, at der er tale om en bæredygtig udvikling, da lokale og regionale myndigheder spiller en afgørende rolle i tilrettelæggelsen af tjenesteydelser til individet, familien, virksomhederne og lokalsamfundet. Uden positiv ændring af disse tjenesteydelser vil landdistrikterne ikke kunne udvikle sig.

1.7. Regionsudvalget anerkender de lokale og regionale myndigheders rolle i denne forbindelse, men peger samtidig på, at de nationale landbrugsministerier har en vigtig funktion i forbindelse med fremme af mere innovative foranstaltninger i tilknytning til omlægningen af landbruget. Der er behov for et nærmere partnerskab med de lokale og regionale myndigheder. En fleksibel fortolkning og implementering af f.eks. forordningerne om udvikling af landdistrikterne og statsstøtte er en anden måde at bane vej for en positiv udvikling.

2. Forordningen om støtte til udvikling af landdistrikterne

2.1. Regionsudvalget mener, at forordningen om støtte til udvikling af landdistrikterne, der er vedtaget som et led i reformen af den fælles landbrugspolitik, primært skal tage sigte på at støtte lokale initiativer, der supplerer de strategiske rammer på nationalt, regionalt og lokalt niveau. En strategisk udformet tilgang med partnerskaber mellem mange forskellige sektorer og opbakning på det lokale niveau bør fremmes, idet den vil optimere den økonomiske, sociale, kulturelle og miljømæssige revitalisering af landdistrikterne. Samordning af strategier med andre instanser og parter er nødvendig og bør skabe interesse for koordinerede arbejdsmetoder og grænseoverskridende strategiske partnerskaber. Der er under alle omstændigheder behov for en samordnet tilgang til anvendelsen af EU's strukturfonde, LEADER+ og forordningen om støtte til udvikling af landdistrikterne.

Selv om forordningen om støtte til udvikling af landdistrikterne og EU-bestemmelserne om støtte til landbruget er et nyt udgangspunkt, er det væsentligt, at de nærmere bestemmelser for deres implementering på nationalt og regionalt plan ikke virker bremsende på de lokale og regionale myndighedernes tiltag inden for denne sektor.

2.2. Regionsudvalget noterer med tilfredshed, at forordningen om støtte til udvikling af landdistrikterne har et bredt sigte og dermed muliggør støtte på en række aktionsområder. Bestemmelserne skulle åbne mulighed for støtte til aktiviteter såvel i som uden for landbruget samt tillade et stærkt miljømæssigt indslag. Med en rigtig balance og samordning mellem disse tre elementer skulle der være udmærkede muligheder for at fremme en bæredygtig udvikling af Europas landdistrikter.

2.3. Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne under den nye forordning bør integreres eller i det mindste koordineres med strukturfondsforanstaltningerne. Det vil bidrage til opfyldelsen af den højtprioriterede EU-målsætning om økonomisk og social omstilling af områder med strukturelle mangler.

2.4. I relation til punkt 2.2 vil Regionsudvalget pege på nogle vigtige principper:

- udvikling af landdistrikterne skal omfatte aktiviteter såvel i som uden for landbruget,

- den tiltagende betydning af diversificering og flere indkomstkilder på landbrugsbedrifterne anerkendes,

- landmænd skal frit kunne (og kan i en indledende fase behøve støtte til at) diversificere både inden for og ved siden af deres primære beskæftigelse,

- Regionsudvalget anerkender, at forudsætningerne for diversificering er bedst i landdistrikter med en sund og veludviklet økonomi. En del af midlerne til udvikling af landdistrikterne kan med fordel øremærkes til en bredere økonomisk revitalisering af lokale landsamfund og markedsbyer, navnlig hvor der er tale om bevarelse eller skabelse af lokal beskæftigelse.

2.5. Regionsudvalget er sikker på, at forordningen om støtte til udvikling af landdistrikterne med Kommissionens godkendelse (i de kommende år) vil udvikle sig til et centralt instrument i forbindelse med tilpasning af landbruget. Det erkendes dog, at der er stor forskel på de tilgængelige ressourcer i medlemsstaterne ligesom på medlemsstaternes mulighed for at sætte tidligt ind. Det er også rimeligt at antage, at visse regioner bedre end andre vil kunne tackle det ydre pres på landbruget og økonomien i landdistrikterne.

3. Styrkelse af landdistrikternes konkurrenceevne og effektivitet

3.1. Strukturfondsforordningerne

3.1.1. For at styrke den økonomiske og sociale samhørighed har Fællesskabet sat sig for at mindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre situationen for de mindst begunstigede områder, herunder landdistrikter, gennem Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Den Europæiske Socialfond (ESF), som skal bidrage til gennemførelsen af EU's beskæftigelsesstrategi.

3.2. Sænkning af omkostningerne i forbindelse med landbrugsproduktion

3.2.1. Effektivitet i landbruget og konkurrenceevne og bæredygtighed i landdistrikternes økonomi kan opnås ved at sænke omkostningerne i forbindelse med landbrugsproduktion, forøge produkternes værdi gennem horisontale og vertikale kooperationsformer eller virksomhedssammenslutninger eller ved at finde ekstra indkomstkilder i eller uden for landbruget. Naturligvis skal omkostningssænkningen ikke ske på bekostning af miljøet, produkternes diversitet, bevarelsen af beskæftigelsen og en afbalanceret aktivitet i landbrugsområderne. Respekt for regionernes særlige karakteristika, opretholdelse og udvikling af levedygtige landdistrikter, ophør og mindskelse af forureningen af jorde og vandløb er uomgængelige krav, som gør det nødvendigt, at EU ikke blot fastholder den ydede støtte til regionale projekter af denne art, men øger dem gradvist sågar betydeligt. Enhver international institution, som fastlægger regler for den internationale handel, især WTO, skal bevidst og vedvarende tage hensyn til disse krav.

3.2.2. Regionsudvalget gør opmærksom på, at økonomien i visse områder måske kræver sammenlægninger af bedrifter. Med dette forhold in mente er det vigtigt at sikre en balance mellem de forskellige former for økonomisk pres for at bevare levedygtige bedrifter og tage højde for det behov, der er for støtte til drift i mindre enheder i de områder, hvor sammenlægninger ikke er et realistisk eller ønskeligt alternativ. Derfor bør man anstrenge sig til det yderste for at fremme også små landbrugsbedrifters overlevelse.

3.2.3. En væsentlig del af de foranstaltninger, der skal gennemføres med støtte fra strukturfondene, vil berøre landdistrikter under mål 1, og 28 % af den befolkning, der vil blive omfattet af mål 2-støtten, bor i landdistrikter i tilbagegang. Alligevel har man, med få undtagelser, på regionalt niveau planlagt strukturfondsprogrammer med ensartede strategier og foranstaltninger for landdistrikter, industriområder, byområder og fiskeriafhængige områder.

3.2.4. Regionsudvalget gør opmærksom på, at produktionsomkostninger også kan sænkes med en kooperativ tilgang. Der er stor variation for så vidt angår udbredelsen og karakteren af det kooperative arbejde i Europas landdistrikter, og et af de grundlæggende mål med denne udtalelse er at stimulere udvekslingen af vellykkede modeller for god praksis for således at forbedre den generelle kvalitet og regionernes tilpasningsevne. Eksempler på aktiviteter, der bør stimuleres, er en kollektiv tilgang i forbindelse med produktionsrelaterede aktiviteter, hvor man f.eks. deler maskiner og arbejdskraft, kollektive udviklingsaktiviteter (f.eks. i forbindelse med ændring af regionalplanerne og landsbyfornyelse) og kollektiv markedsføring i landdistrikterne samt forøgelse af værdien af det primære produkt (navnlig på lokalt og regionalt niveau). Dette kan gælde landbruget som sådan eller blot bestemte sektorer.

3.2.5. Udvikling af landdistrikter beror som regel på iværksættelse af mange mikroprojekter med henblik på investering og tilvejebringelse af tjenesteydelser. De er dyrere at forvalte end i industri- og byområder, hvor det ofte er store projekter, som driver udviklingen frem. Desuden bevirker affolkningen og landbefolkningens aldring samt landdistrikternes ringe forsyning med infrastruktur og tjenesteydelser, at det bliver vanskeligere at skabe nye investeringsprojekter. Følgen er, at landdistrikterne står dårligt i konkurrencen om udnyttelse af støttemidler og deltagelse i horisontale foranstaltninger, som ikke tager hensyn til landdistrikternes særlige vilkår. For at udvikle landdistrikterne, der indgår i samme programlægning som industriområder, byområder og fiskeriafhængige områder, er det derfor nødvendigt at fastlægge en særlig strategi og særlige foranstaltninger, som sikrer, at de får de strukturfondsmidler, de har behov for. Der skal etableres procedurer for overvågning og evaluering af resultaterne i disse områder med henblik på at kortlægge situationen og sikre gennemførelse af passende foranstaltninger.

3.3. Forøgelse af produkternes værdi

3.3.1. Kvalitet er nøglen til succes på et mere og mere konkurrencepræget globalt marked. Der er en stigende tendens til, at forbrugere køber lokale og friske produkter, hvis oprindelse er kendt. Regionsudvalget peger på, at Europa har en særlig rig kultur hvad angår lokale fødevarespecialiteter, og at der her ligger et enestående kommercielt potentiale med afsætningsmuligheder ikke kun lokalt og tværregionalt, men også på et større marked. For at forkorte vejen fra producent til forbruger bør lokale initiativer vedrørende afsætning af fødevarer, ligesom støtte til gårdsalg, således yderligere stimuleres. Hvis lokale afsætningsinitiativer skal stimuleres må spørgsmålet om regler for statsstøtte løses, idet der også her må tilstrf produkter, som altså ikke eksporteres, for at åbne mulighed for støtte og for at undgå de alvorlige problemer i forbindelse med transport. Regionsudvalget gør også opmærksom på, atder i mange medlemsstater lææbes større fleksibilitet, bl.a. i forbindelse med implementeringen. Der bør foretages en klar afgrænsning af lokalt salg ange har eksisteret velfungerende netværk til kvalitetssikring indenfor levnedsmiddelproduktionen og den offentlige levnedsmiddelkontrol.

3.3.2. Regionsudvalget anerkender også informations- og kommunikationsteknologiens stigende betydning og dens særlige kommercielle potentiale som et vigtigt redskab i forbindelse med udviklingen af landdistrikterne og afsætningen af lokale produkter. Erfaringsudveksling på dette område vil give store fordele, herunder økonomiske, med mulighed for netbaseret samarbejde mellem forskellige regioner.

Ét eksempel på god praksis af denne type er projektet "Rural Market Place", der støttes via LEADER II og vedrører netbaseret afsætning af regionale produkter i et samarbejde mellem regioner i Østrig, Frankrig, Spanien og Grækenland.

3.3.3. Regionsudvalget noterer sig, at dyrkning af organiske og nonfood-afgrøder kan skabe mulighed for diversificering på landbrugsbedrifter og ofte indebærer en meget givtig indkomstmulighed som alternativ eller supplement til fødevareproduktion. Dette gælder i mange tilfælde også føde- og drikkevarerelateret produktion til lokale nichemarkeder.

3.4. Ekstra indkomstkilder

3.4.1. Regionsudvalget er bevidst om, at ekstra indtjening kan komme fra diversificering såvel inden for som uden for landbruget. Der eksisterer allerede en forholdsvis bred vifte af aktioner til støtte af diversificering inden for landbruget, omend nogle måske med rette vil mene, at der ikke stilles tilstrækkelige ressourcer til rådighed herfor. Den stigende betydning af diversificering uden for landbruget (og landmænds adgang hertil) må dog anerkendes som ét af de midler, landbruget må afprøve i kampen for sin overlevelse. Mulige aktioner er løseligt skitseret i forordningen om støtte til udvikling af landdistrikterne og i forordning (EF) nr. 1783/1999 om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, men også her gælder det, at landbrugsministerierne i medlemsstaterne må være fleksible og innovative for at stimulere effektive lokale aktioner med et stærkere græsrodspræg. Aktioner kan omfatte turisme, sport og fritid på landbrugsbedrifter, forarbejdning og salg af produkter/håndværk, udlejningsvirksomhed, let industri og støtte og udvikling af mikrovirksomheder, specialiseret service på kontraktbasis og indkomst fra erhvervsvirksomhed eller aktioner i tilknytning til miljøet samt generel fornyelse af landsbyer og markedsbyer. Et veludbygget og velfungerende bredbåndsnet er efter Regionsudvalgets opfattelse en vigtig forudsætning, hvis man vil styrke landdistrikternes konkurrenceevne.

Desuden kan en ny tilgang til jordreformer i visse regioner skabe bedre kommercielle muligheder for visse typer landbrugsvirksomhed - en mulighed, der bør undersøges nærmere.

For effektivt at sikre varierede aktiviteter i landbrugsvirksomhederne bør den enkelte medlemsstat tilpasse den gældende lovgivning på skatteområdet og socialsikringsområdet samt de faglige regler.

3.4.2. Skal forordningen om støtte til udvikling af landdistrikterne, strukturfondsforordningerne og andre diversificeringsaktiviteter på lokalt plan bære frugt, kræver det dog, at landbrugssektoren og landbefolkningen er i stand til at håndtere forandringerne. Der er således behov for en effektiv kapacitetsmobilisering samt uddannelse, udvikling og støtteaktiviteter rettet mod landbruget og andre erhverv i landdistrikterne. Regionsudvalget mener, at støtte til uddannelse bør være et ekstra element - omend kædet sammen med diversificering, omstrukturering og nye samarbejdsaktioner og -projekter - eftersom der ikke kan være tale om at erstatte den almindelige landbrugsuddannelse. Der bør også være mulighed for uddannelse og videreuddannelse til job uden for landbruget, således at landmænd og ansatte i landbruget kan forbedre deres chancer for at få andet hel- eller deltidsarbejde.

3.4.3. Omstrukturering af landbrugsbedrifter, diversificering væk fra almindelige eller traditionelle aktiviteter og udvikling af nye metoder for samarbejde eller kooperation vil også kræve en sund forretningsmæssig planlægning. Et andet lige så vigtigt spørgsmål vil være adgangen til fleksible finansieringsformer og finansieringsteknik. Muligheden for at optage lån til lav rente samt adgang til egenkapitalordninger bør fremmes til gavn for nye, innovative projekter og skal være parallelle tilbud til tilskudsstøttede udviklingsplaner. Det er nødvendigt at integrere, koordinere og skabe overblik over aktionerne under henholdsvis strukturfondene og forordningen om støtte til udvikling af landdistrikterne.

3.4.4. En bæredygtig udvikling kræver et miljøvenligt landbrug. Mange lokale og regionale råd ser miljøet som et vigtigt element i områdets tiltrækningskraft for så vidt angår såvel turisme som investeringer. Foranstaltninger på dette område administreres nationalt, og det er derfor vigtigt at sikre, at alle politikker vedrørende miljøvenligt landbrug og miljø integreres i det arbejde, der foregår på et mere lokalt niveau. Kædes direkte støtte sammen med miljøbeskyttelse, skabes der en anvendelig, bæredygtig ekstra kilde til indkomst i landbruget.

3.4.5. Et erkendt problem i det europæiske landbrug er det stigende antal ældre landmænd og den hæmmende effekt dette kan have på et erhverv, der må omstruktureres. At hjælpe yngre landmænd til at overtage gårde eller blive i lokalområdet for at udvikle deres iværksætterpotentiale dér vil bidrage til erhvervets omstrukturering, men det vil også styrke vore landbosamfunds levedygtighed. En foryngelse i landbruget skal figurere som specifik målsætning for den fælles landbrugspolitik. Regionsudvalget foreslår, at alle eksisterende EU-regler på området tages op til revision, og at de ændres og samordnes på en hensigtsmæssig måde, så der udvikles en specifik EU-politik til fremme af unge landmænd. Regionsudvalget anbefaler CEJA-programmet for uddannelsesmæssig udveksling af unge landmænd som et godt eksempel på erfaringsudveksling.

4. Konklusioner

4.1. Regionsudvalget anerkender det aktuelle og fremtidige behov for ændringer i vore landbosamfund og den tætte forbindelse, der er mellem dette og landbrugets og dets følgeindustris fremtid. Regionsudvalget kommenterer ikke ønskeligheden eller andre aspekter af reformen af den fælles landbrugspolitik, eftersom dette spørgsmål er blevet belyst på anden måde.

4.2. Regionsudvalget støtter de potentielt positive virkninger af forordningen om støtte til udvikling af landdistrikterne og af strukturfondsforordningerne og prøver at finde metoder til fremme af parallelle støtteaktiviteter på lokalt niveau, som forhåbentlig vil forbedre de praktiske resultater af forordningen yderligere. Endvidere prøver Regionsudvalget at beskrive de fordele, der vil følge i kølvandet på en styrkelse af effektiviteten og konkurrenceevnen i landbruget og i andre erhvervssektorer i landdistrikterne. En sådan styrkelse kan opnås gennem fremme af en mere proaktiv udveksling af erfaringer, navnlig for så vidt angår kooperative arbejdsmetoder, sænkning af produktionsomkostninger, forøgelse af produktværdien på lokalt niveau og udvikling af gode ekstra indtjeningskilder.

4.3. De foreslåede aktioner, der er beskrevet mere detaljeret i det foregående, vil dog ofte lide under deres begrænsede omfang og en utilstrækkelig kritisk masse, og Regionsudvalget peger på, at samarbejdsaktioner på tværs af regions- og landegrænser kunne være et andet middel til at skabe større kommerciel succes. Udveksling af erfaringer kunne fremme kommercielle kontakter af denne type og give adgang til nye, levedygtige markeder.

4.4. Regionsudvalget peger på, at de lokale og regionale myndigheder kan fremme sådanne aktioner på lokalt niveau, og at deres rolle bør stimuleres og udbygges.

4.5. Hvis man integrerer og koordinerer de foranstaltninger, som gennemføres i henhold til forordningen om udvikling af landdistrikterne, strukturfondsforordningerne og EU-initiativer, der omfatter landdistrikterne, f.eks. LEADER+ og INTERREG, vil deres effektivitet kunne øges, hvorved de europæiske, nationale, regionale og lokale ressourcers effekt på udviklingen og konkurrenceevnen i landdistrikterne mangedobles.

4.6. For landdistrikter under mål 1 og mål 2 er konkurrenceevnen i høj grad påvirket af Den Europæiske Regionaludviklingsfonds og Den Europæiske Socialfonds programlægning. Landdistrikterne bør fra disse fonde modtage en støtte, der svarer til befolkningens og områdets størrelse, og som sætter dem i stand til at udbedre manglerne med hensyn til infrastruktur og tjenesteydelser samt til at diversificere deres virksomhed. Det skal ske ved hjælp af en særlig strategi og særlige foranstaltninger, der er specielt beregnet på at løse landdistrikternes problemer og dermed anderledes end strategien og foranstaltningerne for industriområder, byområder og fiskeriafhængige områder. Dette muliggør og sikrer en udvikling af landdistrikterne, og der bør tages hensyn til disse aspekter i forbindelse med overvågning og evaluering.

Bruxelles, den 14. juni 2000.

Jos Chabert

Formand for

Regionsudvalget

(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80.