ir ir KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 18.03.1996 
KOM(96) 105 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
Årsberetning for 1995 
om den humanitære bistand 

Indholdsfortegnelse 
Resumé 
1. Institutionel ramme 
1.1. Retsgrundlag 
1.2. Fødevarenødhjælp 
1.3. Finansielt grundlag 
2. Aktionsmidler 
2.1. Rammepartnerskabsaftaler 
2.2. Databaser og forvaltningssystemer 
3. Humanitære foranstaltninger i 1995 
3.1. Statistisk oversigt 
3.2. Generelle spørgsmål 
3.3. Det tidligere Jugoslavien 
3.4. Landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet 
3.4.1. Regionen ved de store søer i Afrika 
3.4.2. Angola 
3.4.3. Sudan 
3.4.4. Somalia 
3.4.5. Liberia 
3.4.6. Sierra Leone 
3.4.7. Haiti 
3.5. Samfundet af Uafhængige Stater 
3.6. Østeuropa 
3.7. Asien 
3.8. Mellemøsten og Nordafrika 
3.9. Latinamerika 
4. Horisontale aktiviteter 
4.1. Oplysningsvirksomhed og synlighed 
4.2. Det "humanitære topmøde" i Madrid 
4.3. Koordination/samarbejde 
4.3.1. Koordination mellem tjenester indbyrdes 
4.3.2. Medlemsstater 
4.3.3. Europa-Parlamentet 
4.3.4. Ikke-statslige organisationer 
4.3.5. De Forenede Nationer 
4.3.6. De Forenede Stater 
4.3.7. Andre tredjelande og internationale og regionale 
organisationer 
4.4. Evaluering 
4.5. Katastrofeberedskab 
5. Udsigter for 1996 og de følgende år 
5.1. Forventede behov i 1996 
5.2. Konklusioner og fremtidig strategi 
DOKUMENTARISKE BILAG 
Madrid-erklæringen 
Liste over katastrofeberedskabsprojekter finansieret i 1995 
EU/USAID-mødet på højt niveau 
NOHA-eksamensbeviset 
Benyttede akronymer i beretningen 
STATISTISKE BILAG 
Note til de statistiske bilag 
Bilag SI Oversigt over finansieringsafgørelser vedrørende humanitær bistand 
fra EF opdelt på finansieringskilder, 1991-95 
Bilag S2 Resumé af finansieringsafgørelserne for de lande, hvortil der er ydet 
humanitær bistand fra EF, 1993-95 
Bilag S3 Finansieringsafgørelser om humanitær bistand opdelt på regioner, 
1994-95 
Bilag S4 EF's kontrakter om humanitær bistand, 1991-95 
Bilag S5 Foranstaltninger i Rwanda/Burundi: Resumé af 
finansieringsafgørelserne til fordel for den berørte befolkning (okt. 1993-dec. 
1995) 
Bilag S6 Fællesskabets bistand til det tidligere Jugoslavien opdelt på 
republikker, 1991-95, og på bistandselementer, 1995 
Bilag S7 Den humanitære bistand opdelt på bistandselementer, 1993-1994-
1995 
TEKSTDIAGRAMMER 
Diagram 1 Finansieringsafgørelser om humanitær bistand opdelt på regioner, 
1994-95 (side 12) 
Diagram 2 Finansieringsafgørelser opdelt på finansieringskilder, 1993-1994-
1995 (side 13) 
Diagram 3 EF's kontrakter om humanitær bistand, 1991-95 (side 14) 
Resumé 
I løbet af de seneste fem år er de humanitære foranstaltninger, som Kommissionen 
gennemfører på Unionens vegne, blevet syvdoblet, således at EU nu er den største 
individuelle offentlige donor af humanitær bistand. Fra 114 mio. ECU i 1991 voksede 
tallet til 764 mio. ECU i 1994 og ca. 692 mio. ECU i 1995. Ligesom i 1994 var 
foranstaltningerne i 1995 koncentreret om det tidligere Jugoslavien og krisen i 
Rwanda/Burundi. Der blev dog også gennemført foranstaltninger i omkring tres 
kriseramte lande overalt på jordkloden, især Angola, Sudan, Haiti, Den Russiske 
Føderation (Tjetjenien), Armenien, Aserbajdsjan, Georgien, Tadsjikistan, Irak, Afghanistan 
og Cuba. 
Kommissionens humanitære bistand ydes af dens kontor for humanitær bistand (ECHO). 
ECHO blev oprettet i 1992 og blev fuldt operationelt i 1993. 1995 var derfor det tredje 
hele driftsår. Selv om Kommissionen har medvirket ved humanitære foranstaltninger i 
mindre omfang i mange år, gør den størrelse, problemerne har fået siden afslutningen på 
den kolde krig, det klart berettiget at benytte en særlig struktur dertil. 1995 kan betragtes 
som det år, hvor ECHO næsten afsluttede konsolideringen af sine arbejdsopgaver. I 1995 
overtog kontoret det fulde ansvar for samtlige Kommissionens humanitære 
foranstaltninger og for størstedelen af arbejdet med oprettelsen af sin egen database og 
vedtagelsen af en rådsforordning om Fælleskabets humanitære bistand. Desuden 
udbyggede det indsatsen på evalueringsområdet og sine "poIicy"-instrumenter og sin 
kapacitet. 
I 1995 blev en ny Kommission indsat. For den humanitære bistands vedkommende blev 
grundprincipperne for ECHO's arbejde snarere styrket end ændret. Som tidligere blev dets 
modus operandi baseret på et princip om partnerskab med rundt regnet 170 -
overvejende europæiske - NGO'er samt FN-organisationer og Røde Kors, som for 
næsten alles vedkommende havde indgået en rammepartnerskabsaftale med 
Kommissionen. ECHO's bistand blev i 1995 stadig ydet uden sondring med hensyn til 
race, religion eller politisk ideologi til de mange millioner mennesker, der var ofre for 
naturkatastrofer og menneskeskabte kroniske kriser, men først og fremmest til ofre for 
borgerkrige. 
De humanitære foranstaltninger, der er finansieret af Kommissionen, har i de seneste år 
været karakteriseret af stadig vanskeligere og mere omfattende baggrundssituationer, og 
1995 var ingen undtagelse fra denne tendens. De konfliktskabte kriser, der tegner sig for 
langt størstedelen af aktiviteterne, har vist sig at være både komplekse og vedholdende. 
Som regel skyldes sådanne konflikter dybe socioøkonomiske skævheder, der til tider 
antager en ideologisk eller etnisk form. Hverken årsagerne dertil eller virkningerne deraf 
forsvinder fra den ene dag til den anden. 
1 mange tilfælde spillede Kommissionen en klar hovedrolle blandt donorerne under 
sådanne kriser. Den var den største individuelle donor ikke alene i det tidligere 
Jugoslavien, men også i f.eks. Afghanistan, Sydsudan, Liberia og Sierra Leone. Samtidig 
med. at den hårdnakket forsvarede den humanitære bistands autonomi og 
uafhængighed, gjorde dens tilstedeværelse det muligt for den - og forpligtede den faktisk 
til - at gøre opmærksom på konfliktforebyggelse og -løsning både på landsplan og mere 
generelt, også i de tilfælde, hvor disse anliggender lå fjernt fra den indenlandske eller 
internationale politiske dagsorden. I løbet af årel vedtog Kommissionen en meddelelse om 
menneskerettighedspolitikkens eksterne dimension, hvori disse elementers relevans for 
konfliktforebyggelsen blev betonet1. Ved andre lejligheder bidrog den humanitære bistand 
til at forhindre en forøgelse af tragedien. I lande som f.eks. Haiti, Angola, Liberia og dele 
af Latinamerika og faktisk også i Israel/Palæstina-konteksten bidrog den til de første 
forsigtige skridt hen imod fred, forsoning og genopbygning. 
Kommissionen har året igennem været agtpågivende over for debatten i det internationale 
humanitære samfund om behovet for at styrke forbindelserne mellem nødhjælp og 
udvikling og fremlagde i årets løb sit eget forhandlingsoplæg herom, som allerede er 
drøftet i detaljer og vil blive udbygget i 1996. 
Baggrunden for Kommissionens arbejde blev i årets løb desværre fremhævet af tydelige 
krænkelser af den humanitære folkeret. Grusomheder over for civile i mange 
konlliktcentre vakte harme i verdenssamfundet og førte til situationer, hvor bistand var 
besværliggjort, farlig eller simpelthen umulig. Alligevel videreførte Kommissionen sin 
tilstedeværelse via sine partnere i lande som f.eks. Sudan, Somalia og Sierra Leone, også 
selv om andre donorer trak sig tilbage, og påtog sig en tilsvarende større byrde og et 
tilsvarende større ansvar. 
Selv hvor der blev skabt en usikker fred, stod en række fundamentale humanitære og 
faktisk også socioøkonomiske problemer tilbage, navnlig problemet med landminer, som 
verdenssamfundet har gjort det til en topprioriteret opgave at fjerne. 
Selv om naturkatastrofer som hovedregel ikke forvolder lige så store lidelser og tab af 
menneskeliv, kan de lægge enorme hindringer i vejen for den samfundsmæssige udvikling. 
Der vil ofte kunne foretrækkes en approach baseret på beredskab, når det drejer sig om 
at nedbringe lidelserne og katastrofernes økonomiske konsekvenser, og dette var en vigtig 
del af ECHO's arbejde i 1995, der ofte havde form af et egentligt pionerarbejde. 
Selv hvor der ikke var tale om omfattende konflikter eller naturkatastrofer, gjorde 
kroniske eller forværrede situationer såsom situationen i Algeriet, Cuba og Irak det også 
nødvendigt med humanitær bistand for at lindre de værste lidelser blandt særlig udsatte 
befolkninger. 
Uafhængigt af bestemte kriser vedblev Kommissionens betydning og indflydelse i det 
samlede humanitære verdenssamfund gennem hele året med at vokse. Der skete en vigtig 
udbygning af forbindelserne med USA inden for rammerne af den EU/USA-
handlingsplan, som der blev opnået enighed om i Madrid sidst på året. De operative 
forbindelser og "policy"-forbindelserne med FN og organisationens særorganisationer, 
navnlig UNHCR, men også WFP og DHA, blev også udbygget med hensyn til 
KOM(95) 567 endelig udg. 
krisesituationer og overordnet planlægning, herunder støtte til initiativer såsom 
ReliefWeb, MCDA og IDNDR. 
Oplysningsvirksomhed og gennemsigtighed er stadigvæk prioriteret særdeles højt af 
ECHO og er blevet videreudbygget, ikke alene i forholdet til medlemsstaterne, men også 
over for hele den brede vifte af humanitære aktører. De statistikker, der er knyttet som 
bilag til denne beretning, viser atter Kommissionens store engagement i dette princip: i 
1995 blev rapporteringssystemet for flygtninge færdiggjort, ligesom der blev sikret en 
ny informationspolitisk tilstedeværelse på Internet. 
En særlig vigtig begivenhed sidst på året var mødet mellem en række førende humanitære 
institutioner og donorer i Madrid på initiativ af kommissær Emma Bonino til drøftelse af 
de problemer, som det humanitære arbejde står over for ved indgangen til det 
enogtyvende århundrede. Mødet kulminerede med vedtagelsen af den "Madrid­
erklæring", der er knyttet som bilag til denne beretning, og for hvis vedkommende der 
kunne konstateres en bemærkelsesværdig enighed mellem deltagerne om analysen af de 
vigtigste udfordringer. 
I 1996 vil der antagelig blive tale om humanitære foranstaltninger af mindst samme 
omfang som i 1995. Selv om der er konstateret opmuntrende udviklingsforløb i nogle dele 
af verden, vil ustabiliteten i andre dele næppe forsvinde og kan meget vel forværres. Ny 
humanitær bistand, navnlig til fordel for internt fordrevne, vil antagelig komme til at 
spille en central rolle under den bosniske fredsproces og som middel til at dæmpe 
spændingerne i området ved de store søer i Afrika og andre steder. I bestræbelserne for 
at mindske de ødelæggende følger af naturkatastrofer står vi over for betydelige 
udfordringer med hensyn til beredskab, forebyggelse og afbødning. Forbindelserne 
mellem nødhjælp og udvikling skal udbygges til gavn for begge aspekter. 
Unionens humanitære bistand nyder godt af udbredt opbakning og voksende synlighed. 
Når der forhåbentlig i nær fremtid er vedtaget et nyt retsgrundlag, træder den ind i en ny 
fase. Det skal dog stadig understreges, at den behandler symptomerne på - og ikke 
årsagerne til - konflikterne. Forebyggelse og løsning af konflikter er naturligvis et politisk, 
diplomatisk og til tider militært anliggende, der kræver formelle instrumenter og 
politikker, som Unionen endnu ikke har til rådighed. Det vil være op til 
regeringskonferencen i 1996 at tage denne udfordring op. 
1. Institutionel ramme 
1.1. Retsgrundlag 
1995 var især kendetegnet af drøftelser med Rådet og Europa-Parlamentet om 
Kommissionens forslag til en rådsforordning om humanitær bistand2. 
Hidtil er Unionens aktiviteter på dette område udelukkende blevet gennemført på det ad 
hoc-grundlag, som er skabt ved tildeling af midler inden for budgetprocedurens rammer. 
Pa baggrund af de involverede beløbs størrelse - mere end to milliarder ECU fra 1992 til 
1995 - nåede Kommissionen og medlemsstaterne til enighed om, at tiden var inde til at 
formalisere dette, og sigtet med den nye forordning var at skabe et mere præcist 
retsgrundlag for Kommissionens forvaltning på Fælleskabets vegne af de budgetmidler, 
der var afsat til humanitær bistand. 
Kommissionens forslag på grundlag af artikel 130W i traktaten tager bl.a. sigte på at 
fastlægge den humanitære bistands dækningsområde og egenart, forbindelserne med de 
humanitære partnere og mekanismerne for konsultation med medlemsstaterne, før de 
endelige afgørelser træffes. 
Udkastet til forordning blev underkastet en tilbundsgående undersøgelse i Europa-
Parlamentet via samarbejdsproceduren. Det afgav sin udtalelse ved første behandling 
under andet plenarmøde i november. Det reagerede særdeles positivt på Kommissionens 
forslag, og de fleste af Europa-Parlamentets ændringsforslag blev optaget i et ændret 
forslag fra Kommissionen"5. 
Forhandlingerne i Rådet viste, at de fleste medlemsstater ønskede en langt mere bindende 
mekanisme end den konsultationsprocedure, som Kommissionen havde foreslået, idet de 
selv ønskede at blive en effektiv part i planlægningen og gennemførelsen af den 
humanitære bistand og beslutningstagningen i forbindelse dermed. Rådets fælles holdning 
blev fastlagt på rådsmødet (udviklingsministrene) i Bruxelles den 20. december. Den 
imødekommer medlemsstaternes ønsker, men bevarer samtidig Kommissionens råderum, 
navnlig i nødsituationer. 
Partner-NGO'eme fulgte også opmærksomt drøftelserne i Rådet og Europa-Parlamentet. 
De ønsker naturligvis at sikre, at der tages behørigt hensyn til deres interesser, herunder 
ønsket om fleksibilitet, hurtig reaktion og politisk upartiskhed, og at disse interesser nyder 
fremme under forhandlingerne. De har gjort en betydelig egen indsats for at sikre, at disse 
interesser tilgodeses under beslutningsprocessen i Unionens institutioner. 
KOM(95) 201 endelig udg. af 31. maj 1995. 
KOM(95) 721 endelig udg. af 15. december 1995. 
7 
Hvis Europa-Parlamentet nu lægger sig last på en løsning, der ligner Rådels fælles 
holdning, må det formodes, at Rådet vil kunne træffes sin endelige afgørelse om 
forordningen i april eller maj 1996 under det italienske formandskab. 
1.2. Fødevarenødhjælp 
Sideløbende med forslaget til nyt retsgrundlag for den humanitære bistand forelagde 
Kommissionen Rådet forslag til en ny forordning til erstatning for den eksisterende 
forordning om fødevarehjælp. Denne forordning henhører under GD VIII og vil omfatte 
fødevarehjælp, forvaltning deraf og særlige foranstaltninger til støtte for 
fødevaresikkerheden. 
I forslaget fastlægges målsætningerne, midlerne og procedurerne for en langsigtet politik 
for fødevaresikkerhed. Det omfatter ikke længere fødevarenødhjælp, som har været 
underlagt ECHO, siden Kommissionen traf beslutning herom i december 1994. Denne 
beslutning, hvorved overdragelsen af det operationelle ansvar for alle områder, som 
Kommissionen har pålagt ECHO at forvalte, blev fuldstændiggjort, omfattede en 
overførsel af forvaltningen af et beløb på 51 mio. ECU fra GD VIII til ECHO i 1995 til 
gennemførelse af humanitære fødevarehjælpsforanstaltninger til fordel for flygtninge, 
internt fordrevne og de mest udsatte grupper i krisesituationer, navnlig via 
Verdensfødevareprogrammet (WFP), UNHCR, Den Internationale Røde Kors Komité 
(IRKK) og NGO'er. Størstedelen af denne støtte blev ydet under krisen i området ved de 
store søer samt i Angola, Irak og Kaukasus. 
ECHO's engagement i fødevarehjælpen omfatter ikke kun selve kriseperioden, men 
fortsætter i den efterfølgende periode, så længe det er bydende nødvendigt med humanitær 
bistand. Overgangen forvaltes omhyggeligt til et punkt, hvor GD VIII (om fornødent) kan 
overtage arbejdet. 
1.3. Finansielt grundlag 
Langt størstedelen af Kommissionens foranstaltninger via ECHO finansieres over Den 
Europæiske Unions almindelige budget. I mindre udstrækning - og i 1995 langt mindre 
end i de foregående år - er foranstaltninger til fordel for AVS-stater også blevet 
finansieret over en tildeling i henhold til finansprotokollen til Lomé IV-konventionen. 
I de seneste fem år er de humanitære foranstaltninger, som Kommissionen gennemfører 
på Unionens vegne, syvdoblet, således at EU nu er den største individuelle offentlige 
donor af humanitær bistand. Fra et niveau på 114 mio. ECU i 1991 voksede tallet i 1994 
(inkl. en særlig tildeling på 150 mio. ECU fra Lomé-konventionens midler til krisen i 
Rwanda) til 764 mio. ECU, og beløbet lå i 1995 på rundt regnet 692 mio. ECU. For 
1996 blev bevillingerne på EU-budgettets kapitel for "humanitær bistand" (B7-21) 
indledningsvis fastsat til 319,5 mio. ECU. Der kan stilles yderligere bevillinger til 
rådighed i årets løb alt efter, hvordan menneskerettighedssituationen udvikler sig, idet 
Kommissionen kan blive anmodet om at reagere på nye kriser. 
Fælleskabets humanitære bistand befinder sig ikke desto mindre i en finansiel situation, 
der på visse måder er temmelig utilfredsstillende. Det største problem er den langtrukne 
procedure for frigørelse af bevillinger fra EU-budgettets reserver kombineret med et krav 
om. at der først skal være kommet 80% af de oprindelig afsatte midler til udbetaling. 
Disse administrative krav har tidligere til tider stemt meget ringe overens med de behov, 
som kriserne havde affødt. 
2. Aktionsmidler 
2.1. Ram mepartnerskabsaftaler 
I årets løb undertegnede yderligere 17 NGO'er og internationale organisationer 
rammepartnerskabsaftalen med Kommissionen, hvorved det samlede tal voksede til 170. 
Naturligt nok var der særdeles mange NGO'er fra EU's nye medlemsstater - Finland, 
Sverige og Østrig - blandt de nytilkomne. 
Partner-NGO'erne spillede en førende rolle under arbejdet i den udvidede dialoggruppe, 
der var nedsat til at vurdere rammepartnerskabsaftalens funktion og foreslå mulige 
forbedringer. Dialoggruppen fremsatte i november 1994 et forslag til revision af 
rammepartnerskabsaftalen, og dette blev omhyggeligt gennemgået af ECHO i begyndelsen 
af 1995. Skønt gruppens forslag var særdeles nyttige, vil resultatet af arbejdet med 
retsgrundlaget (der henvises til afsnit 1.1.) få stor betydning for fastlæggelsen af 
Kommissionens fremtidige arbejdsmetode og "policy"-afgørelser. ECHO afventer derfor 
resultatet af dette arbejde, før det træffer afgørelse om, hvorledes 
rammepartnerskabsaftalen skal videreudbygges. 
2.2. Databaser og forvaltningssystemer 
Den humanitære bistand rummer en bred vifte af scenarier, betingelser, aktører og krav 
spredt over hele jordens overflade. Det er bydende nødvendigt med en hensigtsmæssig 
kommunikation, hvis alle de forskellige faktorer skal tages i anvendelse med passende 
konsekvens for at bistå de store ramte befolkninger og udnytte de foreliggende ressourcer 
optimalt. De moderne elektroniske databaser og edb-baserede kommunikations- og 
forvaltningssystemer kommer til at spille en stadig vigtigere rolle, og Kommissionen har 
gjort en særlig indsats for at udvikle en sådan kapacitet og kunnen. 
Dens første ønske var at foretage en fornyet planlægning og at gennemføre en 
modernisering af dens eget edb-udstyr. Sidst i 1995 fandt den operationelle iværksættelse 
af forste fase (vedrørende finansiel forvaltning) af ECHO's nye database Humanitarian 
Office Programme Environment (HOPE) sted, efter at den havde været under udvikling 
siden foråret 1994.1 begyndelsen af 1996 vil også modulerne for forvaltning af kontrakter 
blive iværksat. HOPE vil i tiltagende omfang muliggøre lagring og styring af alle data, 
der er relevante for ECHO's arbejde. 
Overgangen i begyndelsen af 1996 til Kommissionens X400 e-mail-facilitet (Route 400) 
vil åbne nye og avancerede muligheder for elektronisk kommunikation inden for og 
mellem tjenestegrenene, mellem Unionens institutioner og frem for alt med omverdenen, 
dvs. ECHO's partnere og aktionsområderne. 
Det er Kommissionens mere langsigtede mål at bistå med opbygning af internationale 
edb-baserede kommunikations- og styringssystemer til brug for det humanitære 
verdenssamfunds vigtigste aktører. I dette øjemed har Kommissionen aktivt deltaget i 
drøftelser med en række internationale partnere, herunder myndigheder i De Forehede 
Stater og United Nations Department of Humanitarian Affairs med henblik på at fremme 
oprettelsen af et humanitært Relief Web til formidling af information. ECHO bestræber 
sig også på at fremme et tættere samarbejde mellem de humanitære organer i Unionens 
medlemsstater og mellem disse og Kommissionen. Den er desuden klar over, at der er 
meget at lære af de eksperimenter med elektroniske database- og 
kommunikationssystemer, som gennemføres af NGO'er og internationale organisationer 
af forskellig art, som er specialiseret i humanitært arbejde. 
ECHO fik i november 1995 plads på Kommissionens server World Wide Web 
(EUROPA) med en række oplysninger (der henvises til afsnit 4.1.). Oplysningerne står 
på side: 
http://www. cec. lu/en/comm/echo/echo, html 
3. Humanitære foranstaltninger i 1995 
3.1. Statistisk oversigt 
ECHO lægger stor vægt på, at der fremlægges omfattende og retvisende statistikker, og 
udviklingen af metoderne hertil blev videreført i 1995. Sådanne statistikker er et vitalt 
styringsinstrument og dækker desuden vigtige informations-, koordinations- og 
gennemsigtighedsbehov. ECHO udgiver nu statistikker på kvartalsbasis, hvortil der snart 
vil blive føjet flygtningestatistikker fra PISG-databasen (der henvises til afsnit 4.3.1.1.). 
En række af de statistiske rapporter, som udarbejdes af ECHO, er knyttet som bilag til 
denne beretning (statistiske bilag SI til S7). 
Foranstaltningerne i 1995 havde nogenlunde samme omfang som i 1994, og totalsummen 
for afgørelserne i årets løb kom som tidligere nævnt til at andrage 692 mio. ECU. 
Medens der foreligger statistikker opdelt på lande for det samlede beløb, for hvilket der 
blev indgået forpligtelser i årets løb, skal det bemærkes, at indgåelsen af kontrakter i 
forbindelse dermed uundgåeligt i nogle tilfælde fortsætter i det efterfølgende år. 
Statistikkerne opdelt på partnere er baseret på de beløb, for hvilke der var indgået 
kontrakt ved årets udgang, og udviser derfor en lavere sum. Ved udgangen af 1995 
androg dette beløb 494 mio. ECU svarende til, at der var indgået kontrakt for 71% af 
totalsummen (i 1994 var tallet på 79% og nåede op på 99% i løbet af 1995). 
Bilag S2 og S3 indeholder en liste over finansieringsafgørelser fordelt efter lande, og 
bilag S4 indeholder en tilsvarende liste fordelt efter partnere. Disse tal er resumeret i 
10 
diagram 1 og 3 nedenfor. For at undgå gentagelser er de pågældende beløb ikke i alle 
tilfælde gentaget i de følgende landeafsnit. 
Ved udgangen af sit tredje hele aktivitetsår befinder ECHO sig stadig på et forholdsvis 
tidligt udviklingsstade, og al tale om "trends" skal omgås med forsigtighed. Det skal dog 
bemærkes, at tallene for 1995 udviser en meget kraftig forøgelse i forhold til 1994 af den 
del af bistanden, som formidles via NGO'er, idet denne andel steg fra 41% til 56%, 
overvejende på bekostning af FN-systemet. 
En del af denne stigning kan antagelig tilskrives tilfældige faktorers indvirkning i årets 
løb. og det må under alle omstændigheder forventes, at de endelige tal for indgåede 
kontrakter vil rette lidt op på denne skævhed. En anden del skyldes antagelig en større 
variation i ECHO's aktiviteter, efterhånden som udviklingen fortsatte i 1995, og 
baggrunden for dets arbejde ændrede sig såvel geografisk som opgavemæssigt. Selv om 
ECHO var aktivt i lidt færre lande i 1995, blev dets midler spredt mere jævnt end i 1994. 
Det skal i denne sammenhæng erindres, at FN-organisationerne mere retter sig mod 
øjeblikkelig reaktion på kriser, medens NGO'erne ofte har en komparativ fordel på 
områderne nødrehabilitering, kronisk katastrofebistand og de første skridt hen imod 
genopbygning, som tegnede sig for en større del af ECHO's aktivitet i 1995, fordi det var 
i stand til at forbedre sit overblik i krisesituationer. 
Det er tillige af interesse at vide, hvorledes ECHO's bistand fordeler sig efter 
bistandstype. Dette fremgår af bilag S7. Ligesom det var tilfældet i de foregående år, 
gik omkring 40% af ECHO's bistand til fødevarehjælp . De øvrige vigtigste poster var 
transport, lægelige leverancer og omkostninger ved lokalt og udenlandsk personale, 
og alle disse poster tegnede sig tilsammen for 83% af totalsummen. 
Kommmunikationsudstyret tegnede sig for yderligere 7,5%. 
11 
Figure 1 
FINANCIAL DECISIONS FOR HUMANITARIAN AID BY REGION 
As pof 09/01/<JG 
1 994 
(35,3%) EX-YUGOSLAVIA 
(42,4%) ACP I (0.5%) GLOBAL 
(2,8%) LATIN AMERICA 
1 (0,5%) NORTH AFRICA 
(3,4%) ASIA 
%) IRAK 
EASTERN EUROPE 
(11,9%)C.I.S 
1 9 9 5 
(0,4%) EASTERN EUROPE 
(3,6%) IRAK 
(0,6%) GLOBAL (33,9%) EX-YUGOSLAVIA 
(30,6%) ACP (0,6%) DISASTER PREPAREDNESS 
(4,0%) LATIN AMERICA 
(0,7%) NORTH AFRICA 
(19,9%) C.I.S 
(5.7%) ASIA 
/I<L 
Figure 2 
Financial Decisions by Source of Finance 1993 -1994 -1995 
\ 1000 
800 
Z) 600 
O 
LU 
400 
200 i 
0 
LOME III LOME IV BUDGET TOTAL 
Figure 3 
Total Humanitarian Assistance 1991 -1992 -1993 -1994 -1995 
400 
300 
c/) c o 
1 200 
100 
a 1991 
0 1992 
a 1993 
i 1994 
3 1995 2 013 855 13 461500 ! 0 
11 368 642 i 21 526 340 25 325 000 
55 194 966 i 3 546 195 10 400 000 
116 225 415 I 6 173 000 ! 1800 000 
69 062 696 7 920 000 i 119 578 87 685 529 i 4 778 000 i 3 652 400 
111 446 577 
264 250 750 1 552 000 j 1 089 626 
2 424 257 
308 334 733 | 7 089 870 4 740 000 
600 000 
275 783 820 i 3 652 676 ] 1513 444 46 524 500 33 244 000 
122 843 166 36 809 900 
189 723 733 67 674 267 
240 672 705 72 434 812 
83 941 166 52 359 152 
3.2. Generelle spørgsmål 
Pa de seneste års stadig vanskeligere baggrund for Kommissionens humanitære bistand 
er der opstået en række generelle spørgsmål, som blev særlig aktuelle i forbindelse med 
begivenheder i 1995, og som vil blive behandlet i dette afsnit. 1 de følgende afsnit vil det 
i oversigter for enkeltlande kort blive skitseret, hvilke særlige foranstaltninger 
Kommissionen deltog i, og på hvilken baggrund dette skete. 
i) Humanitær histand og losning af kriser 
Det siger sig selv, at den humanitære bistand ikke råder over midler til at fjerne de 
grundlæggende årsager til konflikter og ikke kan erstatte andre foranstaltninger, når det 
drejer sig om at løse dem. På den anden side kan den ledsage og skabe et råderum for 
losning af konflikter i tilfælde, hvor den fornødne politiske vilje dertil er til stede. Dette 
har eksempelvis været tilfældet i Haiti, Angola og endda Liberia og dele af 
Latinamerika, hvor den har bidraget til genoprette fred ved at formindske de uundgåelige 
spændinger, der knytter sig til kampen om ressourcer, som krisen har gjort knappe. Selv 
om der findes sådanne synergier, er det nødvendigt med klare skillelinjer, hvis den 
humanitære bistands upartiske, neutrale og uafhængige karakter - der er så vigtig for en 
effektiv og sikker gennemførelse - ikke skal sæltes over styr. 
iij Nodhjælp og udvikling 
Kommissionen er sig fuldt ud bevidst, at del er nødvendigt at sikre en fleksibel overgang 
fra humanitær bistand til rehabiliterings-, genopbygnings- og udviklingsforanstaltninger 
sa hurtigt som muligt efter, at krisen er forbi - til stadighed under skyldig hensyntagen 
til de faktorer, der oprindelig forårsagede den. Selv medens krisen står på, skal det 
tilstræbes ikke at undergrave, men derimod styrke de lokale muligheder for at gribe ind 
og rette op. Ved visse lejligheder er det lykkedes ECHO at forberede langsigtede 
aktiviteter, men meget mangler at blive gjort for at nå dette mål. 
1 erkendelse af, at disse forbindelser i høj grad vedrører samarbejdet mellem tjenesterne 
inden for Kommissionen, fremlagde den i december 1995 et forhandlingsoplæg om 
"nodhjælp, rehabilitering og udvikling". Dokumentet var resultatet af et fælles arbejde 
udfort af ECHO, GD VIII, GD IA og GD IB. Før dokumentet blev færdigarbejdet, blev 
det drøftet yderligere på et "workshop" finansieret af ECHO og med deltagelse af 
eksperter fra medlemsstaterne, USAID, FN-organisationer, NGO'er og akademiske 
institutioner. Slutdokumentet, som omfatter mange af de tanker, der blev fremlagt under 
nævnte "workshop", blev fremlagt på uformelle møder både med medlemsstaternes 
administrative chefer inden for udvikling og humanitær bistand og med Rådets 
arbejdsgruppe vedrørende udvikling. Dokumentet blev vel modtaget, og det blev besluttet 
at videreudbygge det i løbet af første halvår 1996, bl.a. ved at medtage henvisninger til 
medlemsstaternes sammenkædningsindsats, før der forelægges Rådet 
(udviklingsministrene) et slutdokument, hvilket efter planen vil ske i maj. 
i i i) Forebyggelse af kriser 
15 
Engagementet i humanitære foranstaltninger kan næppe undgå at give sig udslag i en klar 
følelse af, at der er et stort behov for mere effektive foranstaltninger, som kan modvirke 
krisen, medens den endnu er i sin vorden. Dette er ikke kun en moralsk nødvendighed, 
men også i høj grad en finansiel. De eksisterende bestemmelser mangler endnu at bevise 
deres værdi, og det synes klart, at del er særdeles påkrævet med et kvalitativt "løft". 
Kriseforebyggelse har både en udviklingspolitisk og en diplomatisk dimension - og 
utvivlsomt også i visse situationer en militær dimension. Selv om disse dimensioner ikke 
angår den humanitære bistand i snæver forstand, kan det ofte være en fordel, at der 
tilfores drøftelsen deraf humanitære impulser. Kommissionens humanitære tjenester er 
ofte i mange forskellige europæiske og internationale fora blev opfordret til at bidrage til 
en drøftelse af "indhøstede erfaringer" med arbejdet i marken. 
iv) Udvikling af samlede humanitære planer i forbindelse med større kriser 
Større kriser kræver samlede planer, hvad enten det drejer sig om bistandsformer, 
geografiske strategier eller geografisk prioritering. Kommissionen videreførte i 1995 
udbygningen af sådanne planer, der integrerer alle de foranstaltninger, som den 
finansierer. Den øgede sammenhæng og synergi, der skabes derved, har gjort det muligt 
at maksimere foranstaltningernes virkning, samtidig med at overlapninger eller lakuner 
i dækningen af de humanitære behov undgås. Disse samlede planer omfatter et bestemt 
rammebeløb, der sikrer en rationel udnyttelse af de disponible midler. 
Det overblik, der er nødvendigt til udvikling af sådanne planer, er dog ikke altid til stede 
i krisesituationer. Ud over forholdene ved de store søer i Afrika og det tidligere 
Jugoslavien blev der udarbejdet sådanne planer for Cuba, Haiti, det sydlige Kaukasus og 
Irak; på den anden side forhindrede den ustabile situation i Sierra Leone, Afghanistan og 
Somalia, at noget tilsvarende lod sig gøre for disse områders vedkommende. 
v) "Glemte" kriser 
Kommissionen er aktiv i forbindelse med en række "glemte" kriser såsom kriserne i 
Afghanistan, Sydsudan, Liberia og Sierra Leone, og den er for alle disse krisers 
vedkommende den største donor af humanitær bistand. Dette forhold bør ikke føre til, at 
andre donorer fralægger sig deres medansvar, og Kommissionen agter derfor at vedblive 
med at henlede opmærksomheden på disse tragedier, der ofte er lige så frygtelige som 
andre, der kommer mere direkte ind i vor dagligstue. 
De "glemte" kriser kan også have sektormæssig karakter; det gælder f.eks. for difteri-
epidemien i det tidligere Sovjetunionen og de fortsatte sundhedsmæssige virkninger af 
Tjernobyl-katastrofen. 
vi) Hindringer for humanitær bistand 
Selv om der til stadighed rettes nye anmodninger til ECHO's partnere vedrørende kritiske 
humanitære situationer, handicappes deres arbejde føleligt i mange dele af verden af 
åbenbare og uacceptable krænkelser af den humanitære folkeret. Under interne 
16 
konflikter i situationer, der ofte nærmer sig anarki, er det alt for ofte civilbefolkningen, 
der fuldt bevidst gøres til mål for de stridende parters grusomheder. 
En uundgåelig følge af denne tilsidesættelse af simple humanitære principper er en 
tilsvarende mangel på respekt for den humanitære histand. 1 en betænkelig lang række 
lande er de humanitære foranstaltninger blevet undergravet, truet og angrebet: 
begrænsninger i adgangen til ofrene, omdirigering af bistanden, tyveri, kidnapping af og 
fysiske angreb på bistandsarbejdere og til tider endog mord. Lokale myndigheder betragter 
muligvis den bistand, der fremsendes til eller passerer de områder, som de kontrollerer, 
som et legitimt middel til at skaffe sig en taktisk fordel i konfliktsituationer. Hvorom 
alting er, hæmmer de sikkerhedsmæssige vilkår regelmæssigt leveringen af bistanden eller 
forhindrer den helt. 
Kommissionen har i højere grad end nogensinde før haft opmærksomheden henledt på, 
at bistanden ikke må anvendes til at "nære" krigen eller tilintetgøres af den. Samtidig er 
det klart, at den humanistiske grundholdning - der jo baseres på et minimum af 
civiliserede værdier - skal bekræftes med eftertryk. 
17 
3.3. Det tidligere Jugoslavien 
Efter en indledende optimisme ved udgangen af 1994 og en statisk, omend anspændt 
situation i årets første måneder var det tidligere Jugoslavien i 1995 kendetegnet af yderst 
dramatiske og kontrastrige udviklingsforløb. EU har gennem hele konflikten været den 
største donor af humanitær nødhjælp, og Kommissionen ydede i løbet af 1995 bistand på 
234 mio. ECU til ofrene, hvorefter det samlede tal for perioden 1992-1995 kunne opgøres 
til 1 185 mio. ECU. Bilag S6 indeholder mere detaljerede statistikker herom. 
Da det ikke var lykkedes de krigsførende parter at nå til enighed om at forlænge aftalen 
om kamphandlingernes ophør ved dens udløb i april 1995, fandt der en alarmerende 
forværring sted af den generelle situation i Bosnien-Hercegovina. Kamphandlingerne tog 
til. og der blev lagt stadig flere hindringer i vejen for den samlede humanitære indsats. 
Kommissionen afgav i maj tilsagn om humanitær bistand til et samlet beløb af 94 mio. 
ECU. I månederne juli og august blev titusinder af civile fordrevet som følge af 
enklaverne Srebrenicas og Zepas fald og de tiltagende kampe i både det centrale og det 
nordvestlige Bosnien, som Kommissionen reagerede på ved at yde yderligere støtte på 5 
mio. ECU til supplering af den allerede ydede bistand. 
Den kroatiske hærs offensiv i de tidligere sektorer vest (maj 1995), nord og syd (august 
1995) udløste en massiv flygtningestrøm på 200 000 til det nordlige Bosnien, og de fleste 
af flygtningene fortsatte senere flugten til Serbien og Montenegro. De tiltagende 
kamphandlinger i det nordvestlige Bosnien i september og begyndelsen af oktober førte 
til yderligere flygtningestrømme, da henved 100 000 personer flygtede til Banja Luka, 
hvilket gjorde det nødvendigt at afsætte yderligere 15 mio. ECU i nødhjælp. 
I de første uger af august flygtede henved 25 000 personer fra Velika Kladusa (det 
nordlige Bihac) til Kroatien, men blev standset i Kupljensko. Disse flygtninge blev 
derefter behandlet aldeles umenneskeligt af det kroatiske politi, der forhindrede livsvigtige 
tilførsler til lejren, ligesom selve lejren blev placeret på et aldeles uegnet sted. 
Kommissionen ydede i september bistand på 4,6 mio. ECU til flygtningene i Kupljensko-
lejren. 
Kamphandlingerne i Bosnien-Hercegovina førte ikke alene til yderligere 
flygtningestrømme, men også til stadig mere alarmerende betingelser herfor, bl.a. psykiske 
og fysiske skader og oprørende foragt for menneskerettighederne. Udsatte grupper -
gamle, handicappede og børn - blev anbragt i ødelagte "netop befriede" byer, som var 
erobret under den seneste offensiv og/eller lå på frontlinjen. Tusinder af fordrevne eller 
udstødte civile blev isoleret og manglede de mest elementære hjælpemidler og 
nodhjælpsleverancer. 
Den etniske udrensning fortsatte med uformindsket styrke. Den brutale fordrivelse af 
minoriteter fra Banja Luka-regionen i det nordlige Bosnien tog til i styrke fra august. 
Alligevel blev der fra oktober gjort betydelige fremskridt i bestræbelserne for at få bilagt 
konflikten. Overholdelsen af våbenstilstandsaftalen fra midten af oktober førte sammen 
med genetableringen af vand- og elforsyningen i Sarajevo og genskabelsen af adgangen 
18 
til denne by og til enklaven Gorazde over land til optimisme vedrørende udsigterne til, 
at det endelig ville være muligt at mindske den menneskelige tragedies omfang. 
I november besluttede Kommissionen af yde yderligere nødhjælp på 110 mio. ECU til 
dækning af vinterens behov blandt de 3,6 millioner modtagere af humanitær bistand i 
regionen. 
Fredsaftalens undertegnelse den 14. december i Paris giver grund til håb om en gradvis 
almindelig forbedring af den humanitære situation i Bosnien-Hercegovina. Allerede ved 
årets udgang kunne det konstateres, at den opmuntrende politiske og militære udvikling 
havde haft positive virkninger. Ved årets udgang var der allerede sikret ofrene større 
adgang til humanitær bistand og udsigt til større bevægelighed for civile og varer, ligesom 
de interne kontrolsteder blev sløjfet sidst i december. 
3.4. Landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet 
I 1995 anvendte Kommissionen 212 mio. ECU til dækning af humanitære behov blandt 
flygtninge, internt fordrevne, repatrierede og særlig udsatte befolkninger i AVS-staterne. 
3.4.1. Regionen ved de store søer i Afrika 
Situationen i regionen ved de store søer (Rwanda, Burundi, Tanzania, Zaire og Uganda) 
blev ikke forbedret væsentligt i 1995 og er stadig kendetegnet af tydelig ustabilitet som 
folge af tre faktorer: tilstedeværelsen af 1,7 millioner rwandiske flygtninge og mere end 
200 000 burundiske flygtninge, som er stærkt tyngende for både værtslandene og for 
verdenssamfundet, hyppige indfald og sabotagehandlinger i det vestlige Rwanda 
gennemført af bevæbnede hutu-bander med baser i Zaire og polariseringen af hutu- og 
tutsi-befolkningerne i Burundi. 
På baggrund af dette store antal flygtninge videreførte Kommissionen den regionale 
approach, som den udviklede ved krisens begyndelse i Rwanda i april 1994. For at sikre 
maksimal koordination, hurtighed og effektivitet blev UNHCR som en nyskabelse udpeget 
til at være ledende institution, og der er fra april 1994 til dato overdraget 118 mio. ECU 
til denne institution til humanitære foranstaltninger til fordel for flygtninge og hjemvendte 
i regionen gennemført af både UNHCR selv og en række NGO'er. Samtidig blev der 
oprettet en fælles ECHO/UNHCR-Task Force til at udarbejde konkrete initiativer til 
ansporing af flygtninge til at vende tilbage til deres hjemland. Der blev via denne 
mekanisme iværksat oplysningsprogrammer for flygtninge, ligesom der blev ydet støtte 
til retlige og tillidsvækkende foranstaltninger. Kommissionen traf i november 1995 
afgørelse om yderligere 42,25 mio. ECU til UNHCR til brug i regionen. 
I Rwanda ydede Kommissionen fortsat støtte til henved en snes NGO'er, der virker på 
områderne sundhed, pleje til uledsagede børn, støtte til udsatte grupper og grundlæggende 
rehabilitering. 
Disse aktiviteter gjorde det muligt at genstarte sundhedscentre, apoteker og hospitaler 
overalt i landet og at sikre befolkningen en passende sundhedspleje. De lægelige og 
19 
sundhedsmæssige produkter blev overvejende leveret af ECHO's partnere. Denne bistand 
kulminerede med genåbningen og reorganiseringen af den rwandiske 
lægemiddelmyndighed (OPIIAR). Desuden blev mere end tohundrede skoler genopbygget 
og forsynet med nyt udstyr, således at det blev muligt at påbegynde undervisningen på 
ny. 
Ud over støtte til ernæringsprogrammer for børn, gravide og ammende mødre ydede 
Kommissionen støtte til plejecentre for uledsagede børn og til IRKK's program til 
sammenføring af familier. 
Kommissionen respekterede ved alle sine aktiviteter omhyggeligt de lokale lønniveauer 
og administrative krav såsom kravet om, at NGO'erne skulle registreres hos det offentlige, 
og opfordrede sine partnere til at forberede en overførsel af deres aktiviteter til 
udviklingsorganisationer eller lokale myndigheder ved at medtage uddannelseselementer 
og gøre brug af lokalt personale. Der blev rent faktisk med succes overført en række 
programmer på denne måde i 1995. 
Endelig ydede Kommissionen støtte til genskabelsen af retssystemet og andre 
tillidsvækkende foranstaltninger i landet. 
I Burundi blev situationen forværret stærkt i løbet af 1995. Først på året iværksatte 
Kommissionen en samlet bistandsplan for internt fordrevne og adskilte personer for at 
stimulere processen for hjemvenden til og genskabelse af acceptable levevilkår i 
landsbyerne. Via økonomisk støtte til en halv snes NGO'er blev der ydet lægelig, 
ernæringsmæssig og sundhedsmæssig bistand og gennemført en række mindre 
rehabiliteringsprogrammer for boliger og vandforsyning. Selv om de partnere, der var 
valgt til at gennemføre disse programmer, ydede et arbejde af meget høj kvalitet, var der 
forbundet mange alvorlige sikkerhedsproblemer dermed såsom nye daglige 
voldshandlinger, mangelfuld beskyttelse af deres personale og vanskeligheder ved at nå 
de berørte befolkninger. Det humanitære arbejde i Burundi var og forbliver særdeles 
vanskeligt. 
Overalt i området ved de store søer har Kommissionen til stadighed ydet støtte til de 
internationale organisationer og NGO'er, der gennemfører bistandsprogrammer til 
dækning af de ramte befolkningers behov. Et eksperthold med hjemsted i regionen 
evaluerede jævnligt de konkrete behov og overvågede foranstaltningerne. 
Bilag S5 indeholder en statistisk oversigt over foranstaltningerne under krisen i 
Rwanda/Burundi. 
3.4.2. Angola 
I Angola gjorde afslutningen på borgerkrigen ved undertegnelsen af fredsaftalen i Lusaka 
i november 1994 det kun muligt at foretage en beskeden nedsættelse af den humanitære 
bistand fra 24 mio. ECU i 1994 til 17 mio. ECU i 1995. Hele regioner, som krigen havde 
afskåret fra omverdenen, blev atter åbnet for humanitær bistand. Bistanden til disse 
omrader blev prioriteret højest sammen med sundhedssektoren som helhed. 
20 
Konsolideringen af freden i landetog dets økonomiske genopbygning vil antagelig foregå 
ganske langsomt og ustadigt, da det sker efter tyve års borgerkrig. Minerydningen og 
hjemsendelsen af soldater lægger i særlig grad hindringer i vejen for et økonomisk 
opsving. 
For at dække de største behov blandt de mest udsatte grupper i Angola og støtte og 
fremme fredsprocessen ydede Kommissionen i 1995 støtte til 20 NGO'ers programmer 
spredt over alle de områder, man kunne nå frem til. Der ydes også støtte til NGO'erne 
til minerydning inden for den ramme, som kontrakterne med dem sætter, samt omfattende 
bistand til sårede fra krigen. 
3.4.3. Sudan 
Der har siden 1983 været en borgerkrig i gang i Sudan mellem den overvejende islamiske 
regering i nord og de kristne/animisterne i syd. Desuden er der omfattende 
krigshandlinger mellem grupperinger i syd, hvis tilknytningsforhold ofte bestemmes af, 
hvilken stamme de tilhører. På trods af den officielle våbenstilstand af fire måneders 
varighed, der blev aftalt i april 1995, var året kendetegnet af tiltagende kamphandlinger 
med dramatiske humanitære konsekvenser, fordi politiske hensyn var vigtigere for alle 
krigsførende parter end humanitære hensyn. NGO'erne blev tvunget til at forlade visse 
omrader i længere periode, lejre blev plyndret, personalet blev truet, og en del NGO-
personale blev taget som gidsler i løbet af året. Denne situation kulminerede med et 13 
dage langt totalt flyveforbud fra den sudanske regerings side i november-december for 
alle humanitære flytransporter til Sydsudan, medens SPLA vandt frem omkring Juba. 
Det anslås, at der er 4,25 millioner krigsramte personer i Sudan, heraf 3,6 millioner i 
Sydsudan, 350 000 i mellemområdet og 300 000 i lejre omkring Khartoum (af i alt 1,2 
millioner hjemstavnsfordrevne, som bor omkring Khartoum). Yderligere 200 000 sudanere 
er flygtninge i gennemgangs- og interneringslejre i det nordlige Uganda. 
I 1995 ydede Kommissionen mere end 20 mio. ECU til humanitære programmer i Sudan 
og til fordel for flygtningene i Uganda. Støtten blev naturligvis anvendt på en sådan 
made. at den ikke kunne "nære" krigen, og det blev sikret, at støtteprogrammerne rent 
faktisk blev gennemført. Programmerne i nord fokuserede på elementære behov blandt 
de internt fordrevne omkring Khartoum. I syd fokuserede programmerne på følgende tre 
elementer: fødevaresikkerhed (fiskeriprogrammer, byttecentraler for såsæd, 
veteri nærprogrammer) for at modvirke afhængigheden af fødevarehjælp og undgå misbrug 
deraf samt skabe et minimum af bæredygtighed, primær sundhedspleje ved anvendelse af 
billige varer og elementær nødhjælp (læskure, køkkenudstyr, vand og hygiejne, 
ernæringsprogrammer ...), navnlig for det store antal internt fordrevne. 
3.4.4. Somalia 
FN"s fredsbevarende styrker blev endeligt trukket tilbage fra Somalia i marts 1995, og 
samtidig blev et stort antal humanitære organisationer trukket ud af landet. Selv om den 
forventede udvidelse af konflikten ikke indtraf, fortsatte kamphandlingerne på lavt niveau 
overalt i landet næret af den massive arbejdsløshed, dollarøkonomiens bortfald og den 
21 
stadig mere begrænsede adgang til mad. De steder, hvor der var sikret stabilitet, indledtes 
dog en gennemførelse af rehabiliteringsprogrammer. Disse steder blev et antal ECHO-
finansierede programmer overtaget af GD VIII. 
ECHO-FLYVNINGER 
I 1995 videreførtes de ECHO-flyvninger på Afrikas Horn, som blev påbegyndt i 
maj 1994 med det formål at flyve vigtigt gods og passagerer til områder, hvortil 
der ikke var nogen anden adgang. Tjenesten står navnlig gratis til rådighed for 
NGO'er, som deltager i humanitære foranstaltninger. Der deltager i øjeblikket otte 
fly i aktionen med udgangspunkt i Nairobi, Entebbe, Djibouti, Mandera og 
Eokichoggio, og de deltager i humanitære foranstaltninger i Somalia, Kenya, det 
sydlige Sudan og Uganda. 
Skønt det i en række tilfælde af sikkerhedshensyn var nødvendigt at suspendere 
flyvninger til forskellige bestemmelsessteder i løbet af 1995, navnlig i Sudan, viste 
ECHO-flyvningerne sig ved andre lejligheder at være et uvurderligt aktiv i 
forbindelse med nødevakueringer. 
Inden for ECHO-flynettets rammer ydede Kommissionen også støtte til et Hercules 
C-130-fly fra det belgiske luftvåben, der med udgangspunkt i Lokichoggio 
nedkastede vigtig fødevarehjælp i Sydsudan og transporterede såsæd, værktøj, 
logistisk udstyr osv. overvejende til Sudan, men også i fornødent omfang til 
Somalia. I juli 1995 nedlagde den sudanske regering forbud mod det belgiske 
luftvåbens C-130-fiy, og denne beslutning er ikke ændret, selv om der blev lagt et 
betydeligt pres på regeringen herfor. Ved årets udgang var der ikke nogen fly til 
transport af tung last i Lockichoggio, hvilket hæmmede den humanitære indsats, og 
da hungerperioden nærmede sig i begyndelsen af det nye år, var der betydelig 
risiko for, at denne situationen ville udgøre en trussel for den konkrete formidling 
af bistanden. 
I perioden fra maj 1994 til udgangen af 1995 blev der ved ECHO-flyvningerne 
befordret mere end 50 000 passagerer og transporteret mere end 13 000 t gods, og 
den samlede flyvetid var på mere end 15 500 timer. Der blev i 1995 afsat 16 mio. 
ECU til gennemførelsen af ECHO-flyvningerne inkl. C-130-flyet. 
I andre regioner i Somalia begrænsede Kommissionen fortsat finansieringerne til 
ov ervejende humanitære programmer, hvor den konkrete gennemførelse kunne garanteres. 
Disse programmer blev koncentreret om grundlæggende primær og sekundær 
sundhedspleje, ernæringstilskud, vand og hygiejne samt fødevaresikkerhed. Partnerne 
bestræbte sig omhyggeligt på kun at støtte de mest udsatte grupper og at benytte 
procedurer, der begrænsede risiciene og behovet for beskyttelse til et minimum. Der 
forekom dog bestandig trusler, kidnappings og tvangsflytninger, og et medlem af Caritas' 
personale blev myrdet i november 1995. 
22 
Kommissionen blev også ved med aktivt at yde omfattende støtte til bestræbelserne for 
at bekæmpe kolera- og mæslingeepidemierne og yde støtte til ofrene for den væbnede 
konflikt i landets nordvestlige del. 
3.4.5. Liberia 
I Liberia er den overordnede politiske situation stadig langtfra stabil, selv om der i august 
1995 blev indgået en fredsaftale mellem de forskellige stridende parter. Fredsaftalen 
gjorde det imidlertid muligt at få adgang til en række regioner, som havde været isoleret 
i to eller tre år, hvorved Kommissionen kunne finansiere programmer for en halv snes 
NGO"er på områderne lægemidler, fødevarer, ernæring og hygiejne. Desuden finansierede 
Kommissionen punktvise programmer for bekæmpelse af kolera og to omfattende 
vaccinationsprogrammer med henblik på at bekæmpe en epidemi af gul feber i Buchanan 
og Monrovia. 
Ud over foranstaltningerne i selve Liberia støttede Kommissionen en lang række 
programmer for liberianske flygtninge (omkring en million) i navnlig Guinea og Côte 
d'Ivoire. 
3.4.6. Sierra Leone 
I Sierra Leone blev den humanitære bistand stadig hæmmet af den usikkerhed, der 
hersker i landet som følge af borgerkrigen. Talrige internationale organisationer har 
reageret på denne situation ved at hjemkalde deres personale og nedbringe deres 
bistandsprogrammer til et minimum. Under disse vanskelige betingelser finansierede 
Kommissionen en række "strategiske" programmer (præcis geografisk og sektormæssig 
målretning) for derved at forebygge en forringelse af levevilkårene både for de internt 
fordrevne og for befolkningerne i de store byer, som er stærkt afhængige af udefra 
kommende bistand. 
3.4.7. Haiti 
Efter præsident Aristides tilbagevenden til embedet i Haiti understregede Den Europæiske 
Union, at den ønskede at deltage aktivt i landets genopbygning. Der blev øjeblikkelig 
vedtaget et ambitiøst program til et beløb af 23 mio. ECU for perioden 1994-95, herunder 
mere end tyve projekter på områderne sundhed, fødevarer, vandforsyning og oprensning. 
3.5. Samfundet af Uafhængige Stater 
Som det blev befrygtet ved udgangen af 1994, førte begivenhederne i det nordlige 
Kaukasus inden for Den Russiske Føderation til omfattende humanitære problemer i 
Tjetjenien og andre omliggende autonome republikker. Efter en indledende reaktion til 
et belob af 310 000 ECU ved udgangen af 1994 blev der i løbet af 1995 tilsammen ydet 
støtte til denne region på 26 mio. ECU. Et omhyggeligt valg af partnere, idet der kun blev 
medtaget sådanne, som i forvejen havde demonstreret evne til at bringe den påkrævede 
nodhjælp til området og fordele den retfærdigt mellem alle befolkningslag, der havde 
behov derfor, sikrede et vellykket program, der skiftede tyngdepunkt i takt med 
23 
befolkningsbevægelserne og i de fleste tilfælde befolkningernes tilbagevenden til deres 
hjemsted. Det, der begyndte som bistand i form af fødevarer, lægemidler og elementære 
læskure til op til en million berørte mennesker, udviklede sig til et omhyggeligt målrettet 
program for lægelige leverancer til hele befolkningen, fødevarer til udsatte grupper og 
udbedring af boliger, hygiejne og vandforsyning. 
De afsatte beløb til det nordlige Kaukasus bevirkede, at bistanden til andre lande i SNG 
matte nedsættes, men der blev fortsat ydet omfattende bistand til det sydlige Kaukasus -
Armenien, Aserbajdsjan og Georgien - og disse lande modtog tilsammen mere end 80 
mio. ECU mod 55 mio. ECU i 1994. Fordelingen blev gjort en smule lettere af en fortsat 
usikker fred i og mellem de tre lande, men de grundlæggende humanitære problemer var 
lige så store som tidligere. Ud over den normale humanitære bistand (fødevarer, 
lægemidler, køkkenredskaber og læskure) blev problemet med energiforsyningen løst, idet 
der blev leveret svær fyringsolie og gas til Armenien og Georgien og gennemført særlig 
målrettede leverancer til udsatte grupper og sociale centre i alle tre lande. 
De tre lande i det sydlige Kaukasus nød også godt af et særligt fødevarehjælpsprogram, 
og det samme gjorde Kirgisistan og Tadsjikistan, men det var ikke længere nødvendigt 
med særlig bistand til Moldova. Dette program beløb sig til sammenlagt 197 mio. ECU 
mod 204 mio. ECU i 1994, og ECHO's engagement lå begge år på samme niveau, nemlig 
35 mio. ECU. 
Kommissionen ydede både yderligere humanitær bistand til Kirgisistan og Tadsjikistan, 
overvejende af lægelig art. Desværre var det som følge af andre krav ikke muligt at 
vedblive med at yde støtte til Belarus og Ukraine, omend disse lande vedblev med at 
modtage støtte fra to SNG-programmer for flere lande. 
Disse programmer for flere lande omfattede fortsat på den ene side eftervirkningerne af 
Tjernobyl-katastrofen i Belarus, Den Russiske Føderation og Ukraine, og på den anden 
side et omfattende vaccinationsprogram. Støtten i forbindelse med eftervirkningerne af 
Tjernobyl-katastrofen var overvejende en videreførelse af støtten til tidligere aktiviteter 
og omfattede hjælpestoffer til allerede leveret udstyr, igangværende 
overvågningsprogrammer og en del yderligere specialudstyr. 
Pa vaccinationsområdet blev 1994-programmet til bekæmpelse af grundlæggende 
bornesygdomme i SNG koncentreret om bekæmpelse af difteri, som der havde været 
omkring 200 000 tilfælde af i 1994, og som truede med at bevæge sig vestpå ind i Den 
Europæiske Union. Der blev atter opstillet et samlet program af UNICEF, IRKK og 
WHO. og ansvaret for aktiviteterne i bestemte lande blev pålagt de førstnævnte to 
organisationer. Kommissionen forpligtede sig til at spille en vigtig opfølgende rolle i det, 
der efter planen skulle være en treårig kampagne for bekæmpelse og udryddelse af denne 
og andre epidemier. 
24 
3.6. Østeuropa 
Ud over det tidligere Jugoslavien blev den humanitære bistand i Østeuropa begrænset til 
en bistand på 1,2 mio. ECU i Albanien som supplement til anden bistand fra 
Kommissionen, en medtagelse af de tre baltiske stater i den overordnede indsats mod 
difteri og en bistand på 0,5 mio. ECU i Rumænien i form af fødevarer og lægelig bistand 
til hospitaler og andre institutioner. 
3.7. Asien 
Selv om Kommissionens humanitære indsats i Asien fortsat var domineret af de 
menneskeskabte humanitære kriser i Afghanistan og Irak, forekom der også 
naturkatastrofer på kontinentet i 1995, navnlig oversvømmelser. 
I Afghanistan vedblev Kommissionen med at yde bistand til flygtninge og internt 
fordrevne befolkninger omhyggeligt koordineret med sine øvrige aktiviteter. Nye 
kamphandlinger i forskellige dele af landet gjorde det til stadighed til en kompleks og 
farlig opgave at levere humanitær bistand. Som i 1994 blev hovedvægten lagt på lægelig 
og hygiejnemæssig bistand med henblik på at sikre en minimal sundhedspleje og 
forebygge de værste epidemier. Den samlede bistand, som ECHO leverede i 1995, var 
omtrent af samme størrelse som i 1994 (ca. 12,5 mio. ECU). 
I Irak vedblev Kommissionen med at være en af de største bistandsydere med et lidt 
storre samlet beløb end i 1994, nemlig 24,9 mio. ECU. Prioriteringen inden for rammerne 
af programmet for det pågældende land blev dog ændret, da det blev tydeligere, at 
behovene for humanitær bistand i områderne under centralregeringens kontrol hurtigt når 
samme niveau som behovene i de nordlige og de sydlige sumpområder. I nord var det 
fortsat vigtigt med fødevarehjælp til målgrupperne, og der fandt derudover en 
rehabilitering sted af sociale og lægelige faciliteter og af vandforsyningen, ligesom et 
program til genopretning af den lokale landbrugsproduktion blev videreført i tæt 
samarbejde med den officielle udviklingsbistand. 
Der er så mange miner i området - flere millioner - at minerydningsprogrammerne kunne 
fortsætte praktisk taget uendeligt, og der blev også stadig ydet støtte til levering af 
kunstige lemmer til et fortsat stort antal ofre. Det nuværende minerydningsprogram 
gennemføres i samarbejde med Det Forenede Kongerige. Der blev stadig ydet 
fødevarehjælp og lægelig bistand til irakiske flygtninge i Iran fra det sydlige 
sumpområde, og denne bistand blev også videreudbygget på områder under 
centralregeringens kontrol, men også her på stærkt kontrollerede vilkår. To år tidligere 
blev mere end 90% af bistanden ydet i nord, men der blev i 1995 kun ydet 17,3 mio. 
ECU svarende til lidt mindre end 70% af det samlede bistandsbeløb til denne region. 
Det var som følge af naturkatastrofer nødvendigt at yde bistand til Cambodja, 
Indonesien, Laos og Pakistan og to gange til Bangladesh og Filippinerne. 
Flygtningestrømme fra Bhutan, Myanmar og Tibet førte til ydelse af bistand i Nepal, 
Thailand og Indien. For første gang blev der efter opfordring fra en række partnere ydet 
katastrofebistand til Nordkorea efter usædvanlig store oversvømmelser i mange provinser. 
25 
Kamphandlingerne i Sri Lanka, som allerede gjorde det nødvendigt at yde bistand i 1994, 
blev omfattet af to kommissionsafgørelser midt på året. En brat genopblussen af 
kamphandlingerne sidst på året gjorde det dog nødvendigt med en yderligere afgørelse til 
fordel for dem, der blev tvunget til at flygte til den nordlige by Jaffna. Det var fortsat 
uklart, om der var overhængende fare for en menneskeskabt humanitær katastrofe i øens 
nordlige del. 
3.8. Mellemøsten og Nordafrika 
Kommissionen vedblev med at yde humanitær bistand i sammenhæng med sit samlede 
program for de autonome og besatte palæstinensiske områder, og der blev i 1995 afsat 
5.3 mio. ECU dertil. Denne bistand blev anvendt til bydende nødvendigt udstyr og 
undervisning i private og offentlige hospitaler, som var overtaget af de palæstinensiske 
myndigheder, og var en videreførelse af lignende foranstaltninger i 1994. Der blev ydet 
lægelig bistand til et beløb af 1,3 mio. ECU til palæstinensere i flygtningelejre i Libanon, 
medens de internt fordrevne og mest udsatte libanesiske befolkninger modtog 
fødevarehjælp på 0,6 mio. ECU. 
I Nordafrika gjorde de øgede grundlæggende behov blandt de sahariske flygtninge efter 
en forværring af krisen i Algeriet det nødvendigt at yde humanitær bistand til et samlet 
beløb af 4,5 mio. ECU. Desuden blev der ydet anden lægelig og logistisk bistand på 0,5 
mio. ECU. 
Endvidere ydede Kommissionen bistand efter et jordskælv i Tyrkiet og ydede sammen 
med andre donorer et lille bidrag til Yemen til et vaccinationsprogram og til afbødning 
af borgerkrigens eftervirkninger. 
Det skal bemærkes, at der forud for aktionerne i Libanon og til fordel for de sahariske 
flygtninge blev foretaget særlige behovsevalueringsrejser finansieret med midler fra 
Kommissionen og afholdt konsultationer med de EU-medlemsstater, som direkte var 
interesserede i at hjælpe disse befolkninger. 
3.9. Latinamerika 
Selv om den vigtigste modtager af humanitær bistand i denne region fortsat var Cuba, 
fandt der en samlet stigning sted i ECHO's aktiviteter som følge af eftervirkningerne af 
tidligere borgerkrige og naturkatastrofer i Mellemamerika. 
Som følge af en forværring af krisen i sundhedssystemet og i den grundlæggende 
sundhedspleje i befolkningen kom bistanden til Cuba op på et lidt større beløb i 1995 end 
i 1994. idet den nåede op på sammenlagt 15 mio. ECU. Der var navnlig tale om lægelige 
og hygiejnemæssige leverancer, fødevarer til hospitaler og produkter til rensning med 
henblik på at undgå epidemier. Programmet gennemføres af en række europæiske 
NGO'er, som påtager sig det fulde ansvar for den korrekte gennemførelse af programmet 
helt frem til modtagerne. 
26 
Eftervirkningerne af konflikter, som navnlig førte til en svækkelse af sundhedsstrukturen, 
gjorde det nødvendigt at yde bistand til Mexico og Nicaragua, medens konflikten mellem 
Ecuador og Peru gik hårdt ud over befolkningerne i begge lande. Det skal bemærkes, 
at den lægelige bistand, som blev ydet via NGO'er til den civilbefolkning, der blev ramt 
al opstanden i Mexico, bidrog til at stabilisere situationen, hvilket blev anset for en 
forhåndsbetingelse for vellykkede fredsforhandlinger. 
I Guatemala fastsatte Kommissionen et samlet bistandsprogram for hjemvendte 
flygtninge og internt fordrevne snævert koordineret med sine øvrige udviklingsaktiviteter. 
Som følge af naturkatastrofer var det nødvendigt at yde bistand til Bolivia, som både blev 
ramt af tørke og oversvømmelser, og til Colombia og El Salvador. 
4. Horisontale aktiviteter 
4.1. Oplysningsvirksomhed og synlighed 
Den humanitære bistand har i de seneste tre år været en af EU's succeshistorier, både med 
hensyn til omfang og viften af aktionsområder. Det er derfor naturligt, at Kommissionen 
ønsker at fremlægge oplysninger og gøre rede for sine aktiviteter på Unionens vegne både 
i medlemsstaterne og i modtagerlandene, således som dens partnere også gør det. De 
humanitære aktiviteters virkning afhænger faktisk ofte af den synlighed, der kan 
frembringes. 
Synligheden tilvejebringes utvivlsomt navnlig ved øjeblikkelig reaktion på en nødsituation 
ved anvendelse af effektive NGO'er eller international nødhjælpsorganisationer som 
partnere. Men der er heller ingen tvivl om, at øget agtpågivenhed over for en krise og 
underretning af offentligheden om, hvorledes de disponible ressourcer forvaltes, er vigtige 
dele af den humanitære bistand. 
Kommissionen anvender sammenholdt med de organisationer, den yder støtte til, en meget 
lille del af sit budget på synlighed. Desuden har organisationerne den fordel, at de i deres 
egenskab af aktører "i marken" ofte naturligt får hele æren for en aktion. I 1995 blev der 
kun afsat rundt regnet 1,5 mio. ECU til synlige foranstaltninger, hvorfor Kommissionen 
har et særlig stort behov for at arbejde tæt sammen med sine partnere med henblik på at 
opnå en profil, der står mål med dens bidrag. 
Den tilsigtede strategi har fire hovedbestanddele: medierne, publikationer og audiovisuelle 
hjælpemidler, fælles aktiviteter med NGO'er og internationale organisationer samt fælles 
aktiviteter med medlemsstaterne. 
Med hensyn til medierne blev der sidste år udsendt en pressemeddelelse for hver eneste 
tildeling af bistand: der blev i årets løb udsendt mere end 150. Desuden blev materialet 
i 1995 jævnligt udsendt på INTERNET (der henvises til afsnit 2.2.). Endelig blev der 
arrangeret rejser for journalister til aktionsområderne. Dette førte til god dækning både 
i pressen og på TV. Nogle sådanne besøg blev arrangeret på initiativ af NGO'er og EF-
organisationer. 
27 
Indsatsen i medierne bakkes op med et antal publikationer og audiovisuelle 
hjælpemidler. Publikationerne omfatter i øjeblikket: 
a) Nærværende "årsberetning", som tilgår brede kredse i og uden for EU 
b) "ECHO News" - et nyhedsbrev, som udsendes hvert kvartal på fransk og engelsk, 
og som har en mere begrænset kundekreds i Den Europæiske Union 
c) "ECHO Files" - omfattende baggrundsmateriale om særlige humanitære kriser, 
f.eks. kriserne i Rwanda, Somalia og Haiti 
d) En EC HO-kalender 
e) Forskellige brochurer, der forklarer, hvorledes Kommissionen virker via ECHO, 
og beskriver nogle af dets vigtigste aktiviteter, f.eks. dets virke i det tidligere 
Jugoslavien. 
Den audiovisuelle dimension omfatter videoer, der beskriver ECHO's rolle og profilen 
for de organisationer og bistandsarbejdere, det finansierer, samt nyhedsklip til fjernsynet 
og en dokumentarfilm. 
Ifølge rammepartnerskabsaftalen med NGO'erne og de internationale organisationer 
(der henvises til afsnit 2.1.) skal disse sikre EU synlighed i dens egenskab af donor. Dette 
sker navnlig ved hjælp af mærkater og andre ECHO-mærkninger af det materiale, der 
uddeles "i marken", og dette er nu almindelig praksis. 
Synlighedsbegrebet bør dog omfatte mere end blot mærkater. I de seneste to år har ECHO 
ansporet sine partnere til at inddrage kontoret i deres kontakter med medierne, ligesom 
ECHO selv gør det. I de seneste år har mange NGO'er givet ECHO-finansierede aktioner 
omfattende dækning i deres egne publikationer, hvis oplag er på titusinder af eksemplarer. 
ECHO har nu i samarbejde med franske og spanske NGO'er udsendt brochurer til 
almindelig distribution. Der er i samarbejde med tyske og italienske NGO'er planlagt 
tilsvarende publikationer til udsendelse til næste år. 
På området samarbejde med medlemsstaterne blev den vellykkede Humanitære Dag i 
Berlin under det tyske formandskab i 1994 gentaget i Paris under det franske 
formandskab, medens der blev arrangeret et "humanitært topmøde" i Madrid under det 
spanske formandskab (der henvises til følgende afsnit). Ved begge lejligheder blev 
arrangementerne gennemført i tæt samarbejde med nationale myndigheder og NGO'er. I 
Paris omfattede arrangementerne en "grøn telefonlinje", der virkede i to dage, og en 
udstilling i Arche de la Défense af to ugers varighed. 
28 
4.2. "Det humanitære topmøde" i Madrid 
Pa initiativ af medlem af Kommissionen Emma Bonino blev der den 14. december holdt 
et møde i Madrid med det formål at rette søgelyset mod anliggender af humanitær 
relevans, som var fælles for donorerne og de humanitære organisationer. På mødet 
samledes - for første gang nogensinde - EU og USA samt UNHCR, UNICEF, WFP, 
DHA. Røde Kors og repræsentanter for Médecins sans Frontières og for NGO'er fra EU 
og USA. Mødet, som alle parter betegnede som en succes, kulminerede med vedtagelsen 
af en handlingsplan indeholdende en ny humanitær dagsorden, benævnt "Madrid­
erklæringen". Erklæringen, som retter søgelyset mod grænserne for den humanitære 
bistand og behovet for hurtig og effektiv indgriben mod krisernes årsager, er vedlagt som 
bilag 1. 
Selv om den amerikanske præsidents hustru Hillary Clinton ikke kunne være personligt 
til stede, understregede hun sin støtte til mødet ved hjælp af en videooptagelse, som blev 
afspillet på mødet. Mødets betydning blev også betonet ved et budskab fra pave Johannes 
Paul II og ved dronning Sofias aktive virke som protektor og den af den spanske 
premierminister Felipe Gonzales udviste interesse som formand for Det Europæiske Råd. 
4.3. Koordination/samarbejde 
4.3.1. Koordination mellem tjenester indbyrdes 
De enkelte humanitære foranstaltningers værdi bestemmes ikke kun af deres iboende 
kvaliteter, men også af den plads, de indtager inden for en samlet analytisk ramme, der 
dækker samtlige politiske, humanitære og udviklingsmæssige aspekter ved en given krise. 
Pa denne baggrund koordinerer Kommissionen omhyggeligt sine humanitære 
foranstaltninger med de foranstaltninger, den træffer på andre felter. Denne koordination 
dækker alle trin fra planlægning til gennemførelse. På baggrund af nødvendigheden af, 
at der foretages en begrebsmæssig videreudbygning heraf, blev der imidlertid som led i 
overvejelserne om sammenbindingen af nødhjælp og udvikling (der henvises til afsnit 
3.2.) kigget nærmere på nogle af disse problemer. 
4.3.1.1. Flygtninge, internt fordrevne og hjemvendte 
Som nævnt i årsberetningen for 1994 har ECHO taget initiativ til nedsættelse i 
Kommissionen af en stående fællesgruppe (PISG) for flygtninge, internt fordrevne og 
hjemvendte i tredjelande som forum for koordinationen af Kommissionens politik over 
for disse persongrupper. Desuden er gruppen ansvarlig for fastlæggelsen af 
Kommissionens holdning under drøftelser på højt niveau med UNHCR (der henvises til 
afsnit 4.3.5.1. nedenfor). 
Denne gruppes arbejde blev konsolideret i løbet af 1995. Den tværgående 
godkendelsesprocedure har vist sig at fungere godt både som spore til intern koordination 
og som forum for ændring af forslag ved de sjældne lejligheder, hvor dette af den ene 
eller den anden årsag har vist sig nødvendigt. 
29 
PISG har sin egen interne database, som omfatter alle flygtningeprogrammer, der 
gennemføres af den ene eller den anden tjeneste, og som gør det muligt at udarbejde en 
bred vifte af statistikker. Databasen omfatter alle Kommissionens aktiviteter siden den 1. 
januar 1995. Den første statistiske rapport vil foreligge i begyndelsen af 1996 og vil blive 
ajourført med jævne mellemrum. 
4.3.1.2. A ndre fællesgrupper 
For at forstærke virkningen af ECHO's program for katastrofeberedskab og undgå risici 
for overlapninger mellem Kommissionens tjenestegrene indbyrdes blev der nedsat en 
fællesgruppe for katastrofeberedskab, som i gennemsnit samledes hver anden måned for 
at drøfte relevante spørgsmål og muligheder for videreudvikling af programmet. 
Desuden deltog ECHO i den stående fællesgruppe for menneskerettigheder, som ledes 
af GD IA, og i den stående fællesgruppe for indvandring og asyl, som ledes af 
Generalsekretariatet. På menneskerettighedsområdet medvirkede det ved udarbejdelsen af 
Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om 
menneskerettighedspolitikkens eksterne aspekter. 
4.3.1.3. Koordination af de eksterne forbindelser 
Da den nye Kommission blev indsat i januar 1995, blev der foretaget en række 
organisatoriske ændringer i Kommissionens eksterne forbindelser, både blandt 
Kommissionens medlemmer indbyrdes og i tjenestegrenene. De fire generaldirektorater, 
som geografisk delte ansvaret for de eksterne forbindelser (GD I, IA, IB og VIII), samt 
ECHO og Kommissionens generaldirektorat for økonomiske og finansielle anliggender 
(GD II) mødes nu regelmæssigt inden for en koordinationsstruktur, der benævnes "Relex"-
koordinationen. Denne samordning er en genspejling af Relex-gruppen af 
kommissionsmedlemmer, der også mødes regelmæssigt til drøftelse af anliggender af 
fælles interesse. 
4.3.2. Medlemsstater 
Drøftelserne med medlemsstaterne i løbet af 1995 vedrørte navnlig behandlingen af 
Kommissionens udkast til rådsforordning om humanitær bistand som omhandlet ovenfor 
(der henvises til afsnit 1.1.). 
Desuden blev arbejdsforbindelserne med medlemsstaterne uformelt videreført på 
kriseområder og i henhold til konsultationer i forskellige internationale fora, navnlig inden 
for FN-systemet, hvor det internationale donorsamfund drøftede bistandsprogrammer. 
Mere specifikt inden for Unionens egen institutionelle ramme fortsatte de regelmæssige 
kvartalsvise møder mellem medlemsstaternes direktører for humanitær bistand og 
Kommissionen som et nyttigt forum for drøftelser. Som et særlig fremtrædende eksempel 
pa denne opgave kan nævnes mødet i begyndelsen af november, hvor der blev foretaget 
en detaljeret gennemgang af Kommissionens endnu ikke trufne afgørelser om nye 
30 
humanitære bistandspakker for det tidligere Jugoslavien og området ved de store søer i 
Afrika. Desuden drøftedes et indledende forhandlingsoplæg om spørgsmålet om 
sammenbinding af nødhjælp, rehabilitering og udvikling på delte møde (der henvises til 
afsnit 3.2.). 
De bilaterale kontakter og samarbejdet med de enkelte medlemsstater blev videreført i 
forskellige former og fora såvel på formelt officielt niveau som på arbejdsplan. De udgør 
et vigtigt bidrag til en konstruktiv dialog. 
Desuden skal det nævnes, at medlemsstaterne klart støttede ECHO's aktioner i dette 
forum, da det samledes i april 1995. Ved denne lejlighed modsatte de fleste sig en 
begrænsning af den humanitære bistand til trods for de aktuelle budgetmæssige 
begrænsninger. Desuden opfordrede de til større engagement fra Kommissionens side i 
rehabiliteringsprogrammer og et gradvist skift fra direkte humanitær bistand til 
"bæredygtige programmer". 
Unionens udvidelse den 1 .januar 1995 med Finland, Sverige og Østrig indebar en entydig 
berigelse af den kontekst, hvori ECHO udfører sit arbejde. Som neutrale lande med lang 
tradition for humanitært engagement udtrykte de fra starten stor interesse for ECHO's 
arbejde. 
4.3.3. Europa-Parlamentet 
Året 1995 var kendetegnet af intens aktivitet fra parlamentarikernes side på områder, der 
direkte eller indirekte er af relevans for den humanitære bistand. 
Forhandlingerne om forslaget til Rådets forordning om humanitær bistand er allerede 
behandlet ovenfor (der henvises til afsnit 1.1.). I sammenhæng med disse forhandlinger 
og i tilknytning til et af sine ordinære møder arrangerede Europa-Parlamentets udvalg om 
udvikling den 17. oktober et arbejdsmøde, hvor Emma Bonino var til stede, med de 
humanitære partnere (NGO'er og internationale organisationer) og repræsentanterne for 
medlemsstaterne. På mødet blev det slået fast, at både parlamentarikerudvalget og 
partnerne støtter forslaget til forordning, således som det blev fremsat af Kommissionen. 
Desuden fulgte udvalget om udvikling særdeles nøje udviklingen i kriserne og den 
humanitære situation i de berørte lande. Navnlig blev krisen i området ved de store søer 
i Afrika systematisk optaget på dagsordenen for møderne. 
Udvalget om udenrigsanliggender havde i særlig grad opmærksomheden rettet mod det 
tidligere Jugoslavien og krigen i Tjetjenien. 
Ud over det normale parlamentarikerarbejde såsom skriftlige og mundtlige forespørgsler, 
beslutninger, initiativer og betænkninger fandt der forskellige vigtige begivenheder sted 
i Europa-parlamentet. Det drejer sig navnlig om en række offentlige høringer om 
"personelminer" den 21.-22. marts 1995, temaet "De Forenede Nationers 50 år: den 
humanitære udfordring" den 22.-23. maj 1995 og temaet "menneskerettighedsklausulens 
evaluering, virkning og perspektiv" den 20.-21. november 1995. Disse høringer vidner om 
31 
Europa-Parlamentets stadig usvækkede interesse i spørgsmål med tilknytning til den 
humanitære indsats, udviklingssamarbejdet og respekten for menneskerettighederne. 
Desuden viderefører Det Europæiske Forum for Aktiv Konfliktforebyggelse (FEPAC) sit 
arbejde og drøfter hver måned i Strasbourg en række aktuelle temaer med direkte 
involverede personligheder. Dets møder giver altid grundlag for en åbenhjertig og direkte 
udveksling af synspunkter og vidner om, at dialogen ganske vist er en vanskelig, men 
ikke en umulig vej. 
Den Paritetiske Forsamling AVS/EU nedsatte i 1994 en arbejdsgruppe for flygtninge 
(med MEP Luciano Vecchi som ordfører). Man nåede på arbejdsgruppens første møde til 
enighed om. at ECHO skulle deltage i de fremtidige møder, hvoraf der blev afholdt to i 
1995. ECHO deltog aktivt i drøftelserne i dette forum, som viste sig særdeles interesseret 
i udviklingen inden for den stående fællesgruppe for bistand til flygtninge, internt 
fordrevne og hjemvendte (PISG) (der henvises til afsnit 4.3.1.1.). 
4.3.4. Ikke-statslige organisationer 
I løbet af 1995 blev rundt regnet halvdelen af den del af de humanitære finansieringer, 
der forvaltes af ECHO, gennemført af ikke-statslige organisationer (NGO'er). Dette tal 
var endnu større end tallet for de foregående år og understreger på ny, at Kommissionen 
går stærkt ind for partnerskabsprincippet i forbindelse med sine humanitære 
foranstaltninger og især for NGO'ernes fremtrædende rolle i dette partnerskab; de var 
involveret i praktisk taget samtlige tres lande, hvor der blev finansieret humanitær bistand. 
ECHO søgte året igennem at gennemføre - og afsætte tid til - en dialog med forskellige 
grupperinger af partner-NGO'er i en række medlemsstater. Dette har været en værdifuld 
investering, som har gjort det muligt for alle parter at holde sig ajour med udviklingen 
i de humanitære anliggender, afklare problemer og misforståelser og holde de øvrige 
parter underrettet om eventuelle begrænsende vilkår, som de arbejder under. 
Disse organiserede kontakter åbnede mulighed for fælles gennemgang af "policy"-
anliggender af relevans for det humanitære arbejde og gav især udbytte derved, at de 
gjorde det muligt at behandle en lang række praktiske spørgsmål i tilknytning til 
forvaltningen af de humanitære foranstaltninger. Der er ingen tvivl om, at der med tiden 
udvikler sig stadig tættere arbejdsforbindelser mellem NGO'erne og ECHO's "Desk 
Officers" og forbindelser "i marken". 
4.3.5. De Forenede Nationer 
For så vidt angår humanitær bistand, stod Kommissionen fortsat særdeles stærkt i EF-
systemet i 1995, selv om tallene var lavere end året før. Af det samlede beløb på 494 
mio. ECU. som der var indgået kontrakt for ved årets udgang, var 17% formidlet af FN-
organisationerne (mod et samlet endeligt tal på 32% i 1994). Dette tal fordeler sig som 
folger: 
UNHCR 46,9 mio. ECU 9,5% 
32 
WFP 29,2 mio. ECU 5,9% 
UNICEF 4,7 mio. ECU 0,9% 
DHA 0,55 mio. ECU 0,1% 
UNRWA 0,14 mio. ECU 0,0% 
Andre 1,45 mio. ECU 0,3%. 
Desuden medvirkede ECHO ved offentliggørelsen af en brochure om forbindelserne 
mellem Den Europæiske Union og De Forenede Nationer i anledning af FN's 50-årsdag. 
4.3.5.1 FN 's Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) 
UNHCR er langt den vigtigste enkeltstående operationelle partner for Kommissionen på 
området humanitær bistand, ligesom Kommissionen er UNHCR's vigtigste partner (i 1994 
finansierede Kommissionen rundt regnet 22% af UNHCR's budget, og størstedelen heraf 
kom fra ECHO). 
Støtten til UNHCR i 1995 var således mere omfattende end en simpel finansiering af 
foranstaltninger, idet den desuden omfattede vidtrækkende "policy"-drøftelser og 
koordinationsinitiativer, bl.a. hvad angår Rwanda/Burundi (der henvises til afsnit 3.4.1.). 
Den eksisterende stærkt samarbejdsprægede forbindelse har givet sig udslag i, at 
institutionen har nedsat en gruppe på højt niveau, der i maj 1995 mødtes for anden 
gang. Alle Kommissionens og UNHCR's relevante tjenestegrene er inddraget i denne 
strukturerede dialog, som ledes af ECHO. 
Ud over disse aspekter har den konstante dialog og "policy"-drøftelserne med UNHCR 
på alle niveauer og i forskellige fora givet sig udslag i udvikling af målrettede strategier 
og omfattende konvergens i analysen af behov og prioritering. 
For så vidt angår de af Kommissionen finansierede foranstaltninger, kan det 
sammenfattes, at UNHCR har vist sig at være et effektivt gennemførelsesorgan, og 
forbindelserne med det er så gode, at samarbejdet mellem Kommissionen og UNHCR må 
siges at have været og fortsat er en særdeles vigtig faktor i bestræbelserne for at sikre en 
mere effektiv international humanitær bistandsindsats. 
4.3.5.2. DHA (FN 's Nødhjælpskontor) 
Kommissionen har til stadighed med interesse fulgt DHA's bestræbelser for at blive et 
effektivt koordinationsinstrument inden for FN's samlede humanitære system. Nogle 
drøftelser for nylig i det genoplivede fælles styringsudvalg giver håb om særlige 
fremskridt på områder såsom internt fordrevne og brug af militærets og civilforsvarets 
udstyr (MCDA) til humanitære foranstaltninger. 
Forbindelserne med DHA har været gode med hovedvægten lagt på MCD A-projektet og 
drøftelser om udviklingen af ReliefWeb-konceptet. Der er også udført et arbejde inden 
for rammerne af IDNDR-projektet, hvortil der blev ydet støtte i 1994 (der henvises til 
afsnit 4.5.). Der blev i 1995 ydet støtte til uddannelse og faste procedurer for 
33 
flyoperationer inden for rammerne af MCD A-projektet, og der blev derefter i henhold til 
en aftale, som blev indgået sidst på året, ydet yderligere støtte til opbygning af et register 
over udstyr. ECHO deltog i og fulgte nøje med i arbejdet i MCDA's styringsudvalg. 
Et andet område, hvor der har været samarbejdet med DHA, har været i sammenhæng 
med den såkaldte Escrow-konto, der er en af den amerikanske regering oprettet facilitet, 
som gør det muligt for DHA at yde humanitær bistand i Irak i form af counterpartmidler 
tilvejebragt ved frigørelse af indefrosne irakiske aktiver, og som svarer til andre donorers 
tilsagn. 
4.3.5.3. Verdensfødevareprogrammet (WFP) 
WFP var atter i 1995 en særdeles vigtig operativ partner for Kommissionen i forbindelse 
med dens humanitære bistand. De operative problemer, som kunne konstateres i 1994, er 
imidlertid ikke forsvundet. Der er i eksterne evalueringer, som er betalt af ECHO, påtalt 
visse fejl. navnlig i Tadsjikistan. 
Det har taget temmelig lang tid at tilpasse WFP's struktur efter de krav, som ydelsen af 
katastrofebistand stiller, og dette forhold er også påtalt af mange andre donorer og af 
WFP's egne eksterne revisorer. På den anden side står organisationen særdeles stærkt, når 
det drejer sig om at levere storstilet fødevarehjælp, f.eks. i Rwanda/Burundi. 
WFP undertegnede i maj 1995 en rammepartnerskabsaftale med Kommissionen, og der 
var året igennem kontakter på højt plan med henblik på at afdække nogle af de operative 
vanskeligheder, ikke uden et vist fremskridt. 
4.3.5.4. FN 's Børnefond (UNICEF) 
Der var året rundt hyppige kontakter med UNICEF, der er en forholdsvis lille, men stadig 
vigtig partner. Forbindelserne vil antagelig blive udbygget efter undertegnelsen den 29. 
juni 1995 af en rammepartnerskabsaftale mellem parterne. UNICEF's eksekutivdirektør 
Carol Bellamy besøgte ved den lejlighed Bruxelles og havde en frugtbar udveksling af 
synspunkter med Emma Bonino. 
4.3.6. De Forenede Stater 
Gode forbindelser med USA på området humanitær bistand står naturligt højt på 
Kommissionens priorioteringsliste, fordi EU, dens medlemsstater og USA i 1994 
tilsammen tegnede sig for rundt regnet 86% af al officiel humanitær bistand. De 
forbindelser, der allerede var opbygget i 1994, blev uddybet i 1995. 
Ud over regelmæssig udveksling af oplysninger og kontakter på arbejdsplan fandt 
dialogen om anliggender af gensidig interesse på det humanitære område sted i form af 
konsultationer på højt niveau mellem Kommissionen og amerikanerne. Den 24.-25. maj 
havde Emma Bonino særdeles udbytterige møder i Washington med Hillary Clinton, 
amerikanske politikere og højtstående embedsmænd fra udenrigsministeriet og den 
amerikanske statslige bistandsorganisation (US AID). Der blev den 21 .-22. september holdt 
34 
yderligere et møde på højt plan mellem Kommissionen og USAID, og ECHO deltog 
aktivt deri. Ved denne lejlighed blev der opnået enighed om at samarbejde om en række 
fælles anliggender. 
Til dels som følge heraf blev også humanitær bistand og dermed beslægtede anliggender 
fastlagt som et af de højtprioriterede områder for en uddybning af de overordnede 
forbindelser mellem EU og USA som led i den transatlantiske dialog. Dette gav sig 
udslag i fastsættelsen af en fælles EU/USA-handlingsplan, som blev offentliggjort på 
EU/USA-topmødet den 3. december. Planen omfatter en lang række særlige humanitære 
opgaver, herunder fred og genopbygning i det tidligere Jugoslavien og Mellemøsten, 
præventivt diplomati, udviklingsbistand, menneskerettigheder, demokrati, asyl- og 
flygtningespørgsmål, nuklear sikkerhed og sundhed. Der skal også i henhold til planen 
nedsættes en rådgivende gruppe på højt niveau for udviklingssamarbejde og humanitær 
bistand med et bredt mandat, som bl.a. omfatter alle de områder, der blev fastlagt på 
moderne med USAID i september (der henvises til bilag 3). 
I sammenhæng med udvekslingen af oplysninger samarbejder Kommissionen stadig med 
USA om oprettelse af et globalt finansielt system til overvågning af humanitær bistand. 
Som følge af problemer med indsamling af sådanne data fra forskellige amerikanske 
myndigheder med ansvar for den humanitære bistand, som er sammenlignelige med 
Kommissionens statistikker, giver tallene imidlertid stadig et særdeles ufuldstændigt 
billede. 
4.3.7. Andre tredjelande og internationale og regionale organisationer 
4.3. 7.1. Andre tredjelande 
Efter kontakter i 1994, da medlemskab af Unionen var under overvejelse, har 
Kommissionen opretholdt et samarbejde med bistandsmyndighederne i Norge, der 
traditionelt er et land med betydeligt engagement i humanitære anliggender. 
Desuden blev der i årets løb knyttet indledende kontakter med Canada, og disse vil 
sandsynligvis blive udbygget i 1996. 
4.3.7.2. Rode Kors-
Røde Kors, der håndhæver Genève-konventionen fra 1949, er naturligvis en vigtig partner 
for ECHO. Samarbejdet blev opretholdt og endog udbygget i 1995, og det gælder både 
Den Internationale Komité (IRKK), Det Internationale Røde Kors Forbund (IFRC) 
og de nationale Røde Kors-selskaber. Der er indført regelmæssige planlægnings- og 
"policy"-møder med disse to partnere, således at deres ekspertise kan udnyttes bedst 
muligt i komplekse humanitære situationer. 
I løbet af 1995 ydede Kommissionen et bidrag på 40,4 mio. ECU til IRKK's aktiviteter 
på områderne beskyttelse, respekt for fangers grundlæggende rettigheder, opsporing af 
familiemedlemmer og savnede samt talrige læge- og førstehjælpsprogrammer, navnlig i 
Rwanda og Burundi. 
35 
IIRC kunne i 1995 via sit forbindelseskonlor i Bruxelles styrke koordinationen mellem 
de nationale Røde Kors-selskaber, der deltager i ECHO-foranstaltninger, og forblev selv 
en vigtig operativ partner. 
4.4. Evaluering 
1995 var kendetegnet af voksende interesse fra medlemsstaternes og ECHO's partneres 
side i evalueringen af de humanitære bistandsforanstaltninger og metoderne dertil. 
Samtidig var det et år, hvor Kommissionen lagde øget vægt på evalueringen af sine 
aktiviteter på alle områder inden for det initiativ til sikring af "sund og effektiv 
forvaltning 2000", som den nye Kommission havde taget. 
ECHO er gået foran i bestræbelserne for at tage evalueringsudfordringerne op under 
skyldig hensyntagen til arbejdets særdeles specielle karakter. Arbejdet blev i 1995 
videreført i hastigt tempo med henblik på både at opstille en ajourført metode, som passer 
til ECHO's behov og dets modi operandi med dets partnere, og at øge det samlede antal 
foretagne evalueringer. Første fase er nu afsluttet med offentliggørelsen af en 
metodehåndbog, der indeholder praktiske og systematiske retningslinjer for evaluering af 
den humanitære bistand. Denne håndbog vil ikke alene være til nytte for Kommissionen, 
men også for dens partnere og alle andre, der er inddraget i humanitært arbejde. 
Kommissionen fortsatte sin evaluering af de foranstaltninger, der blev finansieret af den 
og gennemført af NGO'er eller FN-organisationer. Der blev i årets løb evalueret 
foranstaltninger gennemført af 46 NGO'er og 5 FN-organisationer. Evalueringerne 
dækkede alle typer programmer og alle aktivitetsområder. 
Udviklingen af Kommissionens evalueringsmetode gav den tilstrækkelig stor erfaring til 
at kunne evaluere dens programmer, bl.a. for Sydkaukasus og Irak. Disse evalueringer 
gjorde det muligt for den at skaffe information om den socioøkonomiske situation og 
virkningerne af dens arbejde i de enkelte sektorer (lægemidler, fødevarer osv.), således 
at den fik bedre forudsætninger for planlægningen af det videre arbejde i disse områder. 
Tilsvarende gjorde evalueringen af en vaccinationskampagne i Sydkaukasus, Ukraine, 
Rusland og Belarus, som var iværksat af forskellige partnere, det lettere for den at 
indkredse fordele og ulemper ved de forskellige valgte fremgangsmåder. Kommissionen 
evaluerede desuden for første gang i 1995 12 foranstaltninger på området 
katastrofeberedskab i Afrika, Latinamerika og Sydasien. 
Ud over den grundige undersøgelse af de humanitære foranstaltningers effektivitet lagde 
Kommissionen i løbet af alle disse evalueringer betydelig vægt på foranstaltningernes 
effekt, bl.a. på sundhedsindikatorerne, det lokale marked, miljøet eller styrkelsen af den 
lokale institutionelle kapacitet samt på en undersøgelse af behovet for fortsat finansiering 
af humanitære bistandsaktiviteter i området. 
På trods af det store antal foretagne evalueringer er det lidt for tidligt at drage ensartede 
konklusioner af de afsluttede evalueringer, fordi de humanitære foranstaltninger som følge 
af de bestandig komplekse og meget individuelle situationer, hvori de gennemføres, er 
36 
stærkt forskellige. Kommissionen påser, at evalueringernes resultater underkastes en 
tilbundsgående drøftelse med partnerne. Den kan generelt sige, at et godt partnerskab er 
under opbygning, da der er betydelig forståelse for evalueringernes rolle, og resultaterne 
deraf udgør et effektivt middel til at forbedre arbejdet. 
4.5. Katastrofeberedskab 
ECHO's katastrofeberedskabsprogram, som blev påbegyndt i 1994, konsolideredes i 1995 
og blev efterhånden omfattet af øget opmærksomhed fra de internationale organisationers 
og NGO'ers side, der både er aktive inden for nødhjælps- og udviklingsprogrammer. 
Bevillingerne til katastrofeberedskabsaktiviteter i 1995 androg 4.2 mio. ECU. 
ECHO begyndte i 1995 at yde støtte til 27 beredskabs- og forebyggelsesprojekter i Afrika, 
Asien, Latinamerika og SNG og videreførte finansieringen af 6 projekter, der var iværksat 
i 1994. Bilag 2 indeholder en liste over projekterne. 
Ud over programmets tre nøgleelementer, dvs. 
* udvikling af menneskelige ressourcer 
* udbygning af den institutionelle kapacitet og 
* gennemførelse af lokalsamfundsbaserede beredskabs- og 
forebyggelsesprojekter baseret på billig teknologi 
opfyldte de projekter, der blev foretrukket ved udvælgelsesprocessen, flere af følgende 
kriterier: 
* gennemførelse i lande, der er lavt placeret på indekset for 
menneskelig udvikling 
* fokusering på de mest udsatte gruppers behov 
* komplementaritet med nationale udviklingsprogrammer og 
nødhjælpsforanstaltninger 
* bæredygtighed på lang sigt og miljømæssig forsvarlighed 
* deltagelse/styring fra lokalsamfundenes side, styrkelse af den lokale 
kapacitet og prioritering af kvinders medvirken. 
Ud over at støtte aktiviteterne "i marken" bidrog ECHO til udviklingen af internationale 
politikker og arbejdet med at fremme interessen for forebyggelse og beredskab. I denne 
sammenhæng blev der den 23.-24. september 1995 foretaget en eksperthøring i Bruxelles 
over temaet "miljøvirkningerne af internt fordrevne". De henstillinger og tekniske 
dokumenter, som blev fremlagt under høringen, gøres nu klar til offentliggørelse og 
udbredelse i interesserede kredse. 
Som nævnt ovenfor (der henvises til afsnit 4.4.) var der ved udgangen af 1995 foretaget 
evalueringer af de fleste projekter "i marken". De fleste evalueringer udviser særdeles 
positive resultater på trods af beskeden økonomisk støtte og ofte et lille geografisk 
aktivitetsområde. Bedømmerne roste især projekterne for deres effektive 
37 
ressourceanvendelse, deres udgangspunkt i lokale ressourcer og deres gode muligheder for 
at forebygge eller afbøde katastrofer. 
Kommissionens aktiviteter på området katastrofeberedskab tager fuldt hensyn til 
henstillingerne i Yokohama-handlingsplanen, som der blev opnået enighed om inden for 
rammerne af FN's tiår for dæmpning af naturkatastrofer (IDNDR), som den hidtil har 
støttet og fortsat støtter aktivt. 
Den kommende opgave vil være yderligere at konsolidere og udbygge de erfaringer, der 
blev indhøstet i 1995. En særlig udfordring i 1996 vil være at videreudvikle visse særlige 
dele af katastrofeberedskabsplanen, herunder udvalget for teknisk beredskabsrådgivning 
(PREP-TAG). der fungerer som rådgivende ekspertgruppe for programmet, og de 
regionalt baserede målcentre, der vil blive oprettet for at gøre det muligt for ECHO at 
gennemføre uddannelsesprogrammer direkte på regionalt plan. 
Som en del af sit mandat til at koordinere Kommissionens politikker på området 
katastrofeberedskab uden for EU's område har ECHO siden marts 1995 ledet en ae hoc-
fællesgruppe, hvis formål er at behandle eksternt nukleart katastrofeberedskab i 
Central- og Østeuropa. 
Efter et vellykket møde med sandsynlige modtagerlande i august blev der i september 
bestilt en omfattende evalueringsundersøgelse. Denne undersøgelse, der efter planen skal 
være afsluttet i januar 1996, tager både sigte på at fastlægge det aktuelle eksterne 
beredskab i partner landene og at fastlægge områder, hvor det er nødvendigt med bistand 
for at bringe disse arrangementer op på et tilfredsstillende niveau. Når resultaterne er 
analyseret, er det meningen, at der skal opbygges et sammenhængende flerårigt program, 
hvis formål er at forbedre de lokale beredskabssystemer. 
Endelig fandt der i 1995 en yderligere konsolidering sted af NOHA-eksamensbeviset, 
som ECHO og GD XXII lancerede ved udgangen af 1993 med henblik på at forbedre det 
humanitære personales kvalifikationer. Bilag 4 indeholder flere oplysninger herom. 
5. Udsigter for 1996 og de følgende år 
5.1. Forventede behov i 1996 
Det er ikke nødvendigt med en krystalkugle for at kunne forudsige, at ustabilitet og de 
dermed forbundne menneskelige lidelser også vil hjemsøge flere regioner i verden i 1996 
og de følgende år. 
Den humanitære bistand i det tidligere Jugoslavien har nået et omfang, som ikke har 
været kendt før i Europa. Den internationale nødhjælp, som millioner af mennesker har 
været afhængige af under mere end fire års kamphandlinger, er blevet en del af hverdagen 
for befolkningerne i disse hårdt ramte områder. 
De enorme materielle og psykiske skader, som konflikten har ført med sig, indebærer, at 
befolkningen er særdeles sårbar og vil vedblive dermed i lang tid fremover. En 
38 
tilbagevenden til normale tilstande vil kræve fortsat støtte udefra, og den humanitære 
bistand vil fortsat stå højt på dagsordenen på kort sigt, men skal planlægges på en sådan 
made, at afhængigheden af bistand formindskes, og det gøres muligt at erstatte den med 
et genopbygningsarbejde. 
Det er derfor stadig nødvendigt, at Kommissionen yder støtte til de humanitære 
organisationer, navnlig til UNHCR i denne organisations egenskab af ledende organ for 
repatrierings- og genbosættelsesspørgsmål og til IRKK med hensyn til beskyttelse. 
Samtidig vil det til stadighed være nødvendigt at evaluere bistanden og underkaste den 
fornyede undersøgelser, så det sikres, at den imødekommer de skiftende behov. 
Kommissionen anerkender fuldt ud den betydning, som internt fordrevnes og flygtninges 
tilbagevenden og genbosættelse har for den samlede fredsproces' succes, og vil derfor øge 
sin humanitære tilstedeværelse "i marken" med henblik på til stadighed at følge 
udviklingen og forberede egnede reaktioner. Bistanden vil vedblivende udelukkende blive 
baseret på behovene uden hensyntagen til modtagernes etniske, religiøse eller politiske 
tilhørsforhold. Man må håbe, at denne upartiske approach i sig selv vil fremme 
forsoningen mellem samfundene. 
Som følge af den fortsatte flygtningekrise i Rwanda og den forværrede situation i Burundi 
vil det fortsat være tvingende nødvendigt med humanitær tilstedeværelse af EU i Afrika, 
navnlig i regionen ved de store søer, men også i Sudan, Somalia, Liberia, Sierra Leone 
og Angola. Da der ikke foreligger nogen klare tegn på stabilisering, vil der sandsynligvis 
også fortsat være behov for humanitær bistand i det nordlige Irak og i Afghanistan samt 
i dele af Sydøstasien og SNG, navnlig Kaukasus. I alle disse regioner vil det næppe på 
kort sig være muligt for ECHO at afvikle aktiviteten. 
Med udgangspunkt i de hidtidige resultater har Kommissionen desuden fastlagt 
katastrofeberedskab og -forebyggelse som et særlig højtprioriteret område for ECHO's 
arbejde i 1996. Velforberedte aktiviteter på dette område har i adskillige tilfælde vist sig 
særdeles effektive og værdifulde. 
ECHO vil også videreføre det tætte samarbejde med andre tjenestegrene i 
Kommissionen og relevante eksterne organer for at sikre, at de humanitære problemer 
afklares hurtigt og effektivt. Det vil bl.a. bidrage til drøftelserne om sammenknytningen 
af nødhjælp og udvikling og påse, at Kommissionens integrerede strategier over for 
tredjelande i tilstrækkelig grad tager hensyn til risikoen for katastrofer og behovet for 
både forebyggelse deraf og beredskab til imødegåelse deraf. 
5.2. Konklusioner og fremtidig strategi 
ECHO virker af indlysende årsager på en baggrund, hvor hurtig reaktion og effektivitet 
er aldeles afgørende. Dets aktiviteter nyder godt af stadig tiltagende synlighed og bred 
opbakning i offentligheden. Det er blevet en uundværlig partner for de vigtigste 
internationale organisationer, der beskæftiger sig med humanitær nødhjælp, og de mange 
NGO'er, der repræsenterer borgersamfundets engagement og bekymringer set på baggrund 
af de enorme humanitære behov. Det har aktivt bidraget til at henlede EU's og 
39 
verdenssamfundets opmærksomhed på nødvendigheden af politiske løsninger på kriser og 
af en sand forebyggende strategi. Det har opretholdt de nødvendige forudsætninger for 
en udvikling hen imod fred i mere end én del af verden. Det har medvirket til at bekræfte 
en ny. men usikker solidaritet fra den rige verdens side med ofrene for katastrofer. Det 
har ydet et væsentligt bidrag til bestræbelserne for at sikre en effektiv koordination af det 
internationale humanitære arbejde. 
I ECHO's arbejde står mennesket i centrum. Mennesker i nød, der ikke har noget andet 
sted at henvende sig. Det er et hverv og en forpligtelse, som gør Den Europæiske Union 
ære og giver den stor sympati. 
Ved fremlæggelsen af sit forslag til ny forordning om humanitær bistand tog 
Kommissionen sit udgangspunkt i den overbevisning, at ECHO skal udføre sit arbejde i 
et klima af neutralitet og upartiskhed alene ledet af behovene blandt ofrene for de 
humanitære nødsituationer. Denne opfattelse blev for nylig stadfæstet af verdens største 
humanitære organisationer, da de mødtes i Madrid den 14. december. Ved fastlæggelsen 
af deres fælles holdning vedrørende Kommissionens forslag til et retsgrundlag bekræftede 
medlemsstaterne desuden, at også de tilslutter sig denne opfattelse og ønsker at bidrage 
til den og at styrke den. 
I denne ånd vil Kommissionen vedblive med aktivt at interessere sig for sine forbindelser 
med USA og for spørgsmål med tilknytning til FN og andre humanitære partnere med 
henblik på at videreudvikle denne samarbejdsmodel. Samtidig vil det være nødvendigt at 
udvikle forbindelser med andre lande, der allerede deltager i eller ønsker at deltage i det 
internationale humanitære bistandsarbejde og naturligvis er i stand dertil. 
1996 vil også blive kendetegnet af indledningen af regeringskonferencen, som efter planen 
skal tage Maastricht-traktatens virke op til ny vurdering og forberede de traktatændringer, 
som bl.a. er nødvendige for at gøre det muligt for Unionen at fungere effektivt efter 
udvidelsen. Den fremtidige udvikling i Unionens fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, 
som alle er enige om ikke har fungeret hensigtsmæssigt til dato, vil være en af de store 
udfordringer. Det vil i denne sammenhæng være nødvendigt at understrege, at den 
humanitære bistand hverken er en del af udenrigspolitikken eller et middel til 
konfliktløsning, eftersom den behandler symptomerne, ikke årsagerne. Dette er den 
opfattelse, der har ligget til grund for Kommissionens hidtidige arbejde med ECHO, og 
som det er helt afgørende at fastholde. 
Samtidig øger de kriser, hvor ECHO vil skulle yde bistand, imidlertid behovet for en 
styrkelse af Unionens muligheder for at gribe ind på politiske og navnlig udenrigspolitiske 
områder, for så vidt angår spørgsmål om konfliktforebyggelse og -løsning. Som 
understreget i Madrid-erklæringen må en erkendelse af det forhold, at den humanitære 
bistand ikke har de nødvendige midler til at afklare disse spørgsmål, nødvendigvis føre 
til. at det vedtages at anvende de politiske midler, der står til rådighed. For Den 
Europæiske Unions vedkommende indebærer dette desuden, at der skal sikres den 
traktatrevision, som er nødvendig for at give Unionen tilstrækkelig styrke til at gribe ind -
til forsvar for sine egne interesser og til forsvar for de forsvarsløse. Dette er et 
40 
spørgsmål, der er uafhængigt af den humanitære bistand, men står i centrum for den 
humanitære problematik. 
41 
DOKUMENTARISKE BILAG 
42 
BILAG 1 
MADRID-ERKLÆRINGEN 
Vi, ledere af og repræsentanter for fremtrædende humanitære organisationer 
og donorer, er i dag den 14. december 1994 forsamlet til et humanitært topmøde. 
VI MINDER OM, 
1.1. at verdens samlede humanitære bistand i de seneste fem år er blevet mangedoblet 
som reaktion på bestandig voksende behov og nu andrager 4 mia. dollars. I 1994 
var omkring 45 millioner mennesker afhængige af humanitær bistand. Det står dog 
fast, at humanitær bistand hverken er en løsning på eller et universalmiddel mod 
kriser, der i alt væsentligt er menneskeskabte. Det gælder Rwanda og Bosnien, 
men også mange andre dele af verden såsom Afghanistan, det nordlige Irak, 
Liberia, Sierra Leone, Tadsjikistan og Sudan; 
1.2. at vi i overensstemmelse med vore respektive mandater og beføjelser fortsat har 
pligt til at forbedre vilkårene for ofrene for menneske- og naturskabte katastrofer, 
når og hvor vi kan, og til at støtte og fremme lokale og regionale initiativer til 
fjernelse af kriser. Vi vil navnlig yde bistand til beskyttelse og ernæring af ofre, 
tilvejebringelse af læskure og lægelig pleje, rådgivning samt sammenføring af børn 
og deres familier. Vi vil sikre en tæt koordination indbyrdes og med vore partnere 
med henblik på at sikre en maksimal lindring af lidelserne; 
1.3. at verden siden afslutningen på den kolde krig har gennemlevet et halvt hundrede 
væbnede konflikter. Civile er myrdet, såret eller tvunget til at flygte fra deres 
hjem i et omfang, der ikke har haft noget sidestykke siden FN-pagtens vedtagelse, 
og ugerningerne står stadig på. De, der ikke kan flygte eller ikke har noget sted 
at flygte hen, lever i usigelig elendighed, hvor deres liv traumatiseres, og det ofte 
er selve deres eksistens, der står på spil. Den humanitære folkerets grundprincipper 
krænkes ofte; menneskerettighederne trædes stadig under fode mange steder i 
verden; 
1.4. at årsagerne til humanitære katastrofer stadig alt for ofte har deres rod i social og 
økonomisk uretfærdighed i og mellem nationer. Magtkamp, ringe regeringsførelse 
og kamp om knappe ressourcer har også tilknytning til elendige levevilkår, 
overbefolkning og sociale uligheder; 
1.5. at de humanitære organisationers arbejde baseres på principperne for humanisme, 
upartiskhed, neutralitet og uafhængighed, 
43 
OG OPFORDRER DET SAMLEDE VERDENSSAMFUND TIL AT TRÆFFE 
FØLGENDE FORANSTALTNINGER: 
2.1. Målrettet indsats til sikring af, at der træffes alle foranstaltninger, som kan være 
afgørende i bestræbelserne for at bilægge krisesituationer, og at humanitære 
aktiviteter ikke-benyttes som erstatning for politisk indgriben. Den humanitære 
bistands uafhængighed og upartiskhed skal anerkendes og respekteres fuldt ud. 
Dette er en bydende nødvendig forudsætning for, at der kan reddes liv i 
krisesituationer. 
2.2. Udvikling af et globalt system til fremadrettet kriseforebyggelse. Det er 
nødvendigt med beslutsomhed og politisk vilje, hvis både de direkte og de 
indirekte årsager til konflikter og andre humanitære nødsituationer skal modvirkes. 
Et hurtigtvirkende varslingssystem bør føre til hurtig indgriben. 
2.3. Et nyt og opfindsomt engagement i udviklingsbistand. Kriser forstærkes i høj 
grad af den igangværende nedgang i udviklingsbistanden, samtidig med at denne 
skal forhøjes for at gøre de humanitære kriser mindre katastrofale. Fattigdom gør 
ofrene mere udsatte og tvinger dem over i overlevelsesstrategier, som kan 
fremskynde krisernes opståen yderligere. Dette er ensbetydende med, at kriser 
både bliver mere følelige og mere dræbende, når de bider sig fast. 
2.4. Et globalt fremstød mod sulten, som hvert syvende menneske på jordkloden lider 
under. Fødevaresikkerhed er et af de spørgsmål, som skal behandles, fordi 
fødevarer har en særlig betydning i fattige husholdninger i landdistrikterne i 
udviklingslandene. Det er ikke alene nødvendigt at fremstille og levere fødevarer, 
men også at sikre de fattigste samfundslag adgang dertil til overkommelige priser. 
Der skal lægges tilsvarende vægt på tilførsel af rent drikkevand. 
2.5. Opprioritering af og større støtte til beredskabsforanstaltninger, navnlig i 
henseende til naturkatastrofer. Modvilje mod at finansiere lokale initiativer, 
gennemføre beredskabsprogrammer og yde støtte til fremme af selvforsyningen 
kan ikke alene føre til menneskelig lidelse, når krisen bider sig fast, men også til 
meget større omkostninger såvel for ofrene som for donorerne. 
2.6. Ressourcer til nødhjælp og politiske løsninger i forbindelse med de mange 
"glemte" kriser, der ikke når frem til eller hurtigt igen forlades i de 
internationale medier. Disse kriser truer i lige så høj grad som alle andre kriser 
millioner af menneskers eksistens og kan destabilisere hele regioner. 
2.7. En særlig hastende indgriben over for de aktuelle konflikters målrettede hærgen 
blandt civile. Grusomheder som etnisk udrensning, tortur og voldtægt er i mange 
tilfælde gjort til hjælpemidler og mål for krigshandlingerne i åbenbar modstrid 
med den humanitære folkeret. Alle parter i konflikterne skal stilles til regnskab. 
Straffriheden for krænkelse af menneskerettighederne skal bringes til ophør. De 
internationale strafferetter for det tidligere Jugoslavien og Rwanda skal 
bemyndiges til at efterleve deres mandater fuldt ud som forberedelse til 
44 
nedsættelsen af en stående international strafferet til pådømmelse af folkedrab, 
krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden. 
2.8. Foranstaltninger til dækning af de særlige beskyttelses- og bistandsbehov blandt 
de millioner af mennesker, som er flygtet inden for deres eget land som følge af 
konflikter. Der skal fastsættes grundprincipper, som kan forbedre situationen for 
dem og beskytte deres ret til fysisk og materiel sikkerhed. Vi går også ind for, at 
FN udvikler forbedrede ordninger til forhindring af krænkelser af 
menneskerettighederne i interne konfliktsituationer. Desuden skal flygtninges ret 
til at søge og opnå beskyttelse i andre lande mod forfølgelse opretholdes. 
2.9. Hastende opprioritering af alle ofres behov og beskyttelse, navnlig for kvinder, 
børn og ældre, som uundgåeligt udgør langt størstedelen af alle ofre for væbnede 
konflikter. Kvindernes centrale rolle skal anerkendes, og kvinderne skal 
inddrages i planlægningen, forvaltningen og fordelingen af nødhjælpen, da dette 
er den bedste måde, hvorpå det kan sikres, at nødhjælpen når frem til de mest 
udsatte. Der skal systematisk tages hensyn til deres sundhed i relation til 
reproduktion. 
Navnlig må børn ikke fratages deres ret til hjem og familie, liv, fysisk og psykisk 
sundhed, uddannelse og fredelig tilværelse. 
2.10. Fortsat tilrådighedsstillelse af midler til genopbygning af krigshærgede samfund 
og derigennem konsolidering af fredsaftaler og forebyggelse af, at der skabes et 
nyt grundlag for fremtidige konflikter. Forbindelserne mellem nødhjælp og 
udvikling skal udbygges, og den lokale kapacitet på dette område skal styrkes. 
Genopbygningen omfatter ikke alene vandsystemer, broer og veje, men også 
borgersamfundet, de hjemsendte soldater og genopbygningen af retsvæsenet, 
administrationen, uddannelsessystemet og de sociale tjenester. Der skal findes 
fleksible mekanismer, som kan frembringe større ressourcer til nødrehabilitering. 
Samtidig skal nødhjælpen forvaltes effektivt, således at den humanitære bistand 
nedbringes, så snart nødperioden er forbi, og hurtigt erstattes af andre former for 
bistand. 
2.11. Respekt for vort arbejdes humanitære og upolitiske egenart og vore respektive 
mandater, fuld adgang for os til alle nødstedte personer samt garanti for det 
humanitære personales sikkerhed og for et mere sikkert finansielt grundlag for vort 
arbejde fra alle parters side. Vi bekræfter i denne sammenhæng på ny vort 
internationale engagement og vore internationale tilsagn. Den humanitære 
solidaritets opfindsomhed er enorm. Fatalisme og opgivelse er imidlertid konkrete 
trusler. Regeringer og ledere må anerkende, at enhver nations interesse i global 
fred og sikkerhed i en verden, hvor den indbyrdes afhængighed mellem alle lande 
bliver stadig mere udtalt, kun kan føres ud i livet ved en samordnet international 
indsats. 
45 
(Undertegnet af:/ 
Brian Atwood 
USAID Administrator 
o 
Carol Bellamy 
UNICEF's eksekutivdirektør 
Cathering Bertini 
Verdensfødevarehjælpsprogrammets (WFP) eksekutivdirektør 
Emma Bonino 
Medlem af Europa-Kommissionen med ansvar for humanitær bistand 
Agostinho Jardin Gonçalves 
Formand for udviklings-NGO'ernes forbindelsesudvalg ved Den Europæiske Union 
Peter Hansen 
De Forenede Nationers vicegeneralsekretær med ansvar for humanitære anliggender 
Sadako Ogata 
De Forenede Nationers Flygtningehøjkommissær 
Doris Schopper 
Præsident for Médecins sans Frontières * 
Cornelio Sommaruga 
Præsident for Den Internationale Røde Kors Komité 
Julia Taft 
Præsident for InterAction (det amerikanske råd for frivillig international aktion) 
46 
BILAG 2 
Liste over katastrofeberedskabsprojekter finansieret i 1995 
I Mellem- og Latinamerika samt Vestindien. 
/. Anbringelse af katastroferesistente elementer i mellemamerikanske skoler: 273 000 
ECU 
2. Risikovurdering i Costa Rica, Ecuador og Jamaica: 179 000 ECU 
3. Sikrere veje og broer i Mellemamerika og Andes-landene: 184 000 ECU 
4. Sikrere og sundere boliger til lavindkomstfamilier i Lima, Peru: 34 000 ECU 
5. Et net af eksperter i Latinamerika: 70 000 ECU 
6. Miljøplanlægning i Jamaica: 13 500 ECU 
n. Udvikling af billige orkansikrede boliger i Jamaica: 18 200 ECU 
8. Katastrofeværn i hospitaler og sundhedsfaciliteter: fastsættelse af retningslinjer for 
Latinamerika og Vestindien: 18 400 ECU 
9. Styrkelse af den institutionelle kapacitet på områderne katastrofeforvaltning og 
-forebyggelse i Latinamerika: 148 871 ECU 
10. Lokalsamfundsbaserel katastrofeforebyggelse og -forvaltning i Peru: 93 977 ECU. 
I Asien 
//. Hurtigtvirkende varslingssystemer i kystområderne i Andhra Pradesh, Indien: 65 000 
ECU 
12. Orkanberedskab i Andhra Pradesh, Indien: 37 000 ECU 
13. A ffaldsforvaltningsprojekt for at forebygge udbrud af pest i Baroda, Gujarat, Indien: 
69 000 ECU 
14. Beredskabsuddannelse i Myanmar: 225 000 ECU 
15. Beredskabsuddannelse i Filippinerne: 119 500 ECU 
16. Beredskab og katastrofeværn i Quang Binh, Vietnam: 209 600 ECU 
11. Projekt for katastrofeberedskab, -værn og -indgreb i Nepal: 204 200 ECU 
47 
18. Lokalsamfundsbaserct system /or katitstmjcbcrcilshih og ft>r\;i/imny i ,/W /;.»/,//uv 
Bangladesh: 310 086 ECU 
I Afrika 
/9. Lokal radiovarsling i Sahel-landene: 101 000 ECU 
20. Hjælpepakker til internt fordrevne i det sydlige Sudan: 458 300 ECU 
21. Overvågnings- og beredskabsaktiviteter på øen Fogo, Kap Verde: 20 700 ECU 
22. Kvindelige flygtninge og sundhed: strategi for selvhjælp i nødsituationer i Etiopien: 
236 100 ECU. 
1 det tidligere Sovjetunionen 
23. Forebyggelse af jordskred i Kirgisistan: 110 300 ECU 
24. Uddannelse af nødhjælpspersonale i Spilak, Armenien: 67 000 ECU. 
På globalt plan 
25. Modernisering af brugen af udstyr fra militær og civilforsvar til at bringe nødhjælp 
frem til katastrofeområder i samarbejde med FN's Nødhjælpskontor: 178 000 ECU 
26. Uddannelsesprogram for katastrofeberedskab i Latinamerika og Østafrika i 
samarbejde med Det Internationale Røde Kors Forbund: 270 066 ECU 
2 ~. Udviklings- og overvågningsprojekt for katastrofeberedskabsprogrammet i samarbejde 
med Forskningscentret for Katastrofeepidemiologi (C1 RED): 225 500 ECU 
48 
BILAG 3 
EU/USAID-møde på højt plan 
21.-22. september i Bruxelles 
AIDE-MEMOIRE 
Indledende møde om den humanitære bistand 
1. Offentlig og politisk opbakning bag den humanitære bistand og 
fødevarenødhjælpen 
USA og EU er enige om gensidigt at støtte hinandens bestræbelser for at 
sikre offentlig og politisk opbakning bag den humanitære bistand. 
2. Kroniske kriser 
Der er enighed om at fremme konkrete foranstaltninger til opfølgning af 
nødhjælpen i form af tilvejebringelse af udviklingsmidler. 
3. Forbindelser med UNHCR 
Der er enighed om at foreslå trepartsmøder EU/USA/UNHCR til drøftelse 
af operative anliggender og "policy"-spørgsmål med UNHCR. 
Der skal føres fælles konsultationer med UNHCR til fremme af frivillig 
repatriering under langtidskriser (f.eks. på Afrikas Horn og i Afghanistan). 
4. Forbindelser med WFP 
Der skal føres fælles konsultationer med WFP til fremme af de 
igangværende interne reformer i den nævnte organisation. 
Der skal føres fælles EU/USA-konsultationer om WFP's længerevarende 
flygtningehjælp (PRO). 
Der skal føres forudgående fælles EU/USA-konsultationer vedrørende CFA 
(navnlig vedrørende udgiftsaftaler). 
5. DHA 
Aftale om analyse af DHA's behov, når målene skal nås. 
Kontinuerlige USA/EU-konsultationer om DHA's horisontale programmer, 
ikke mindst ReliefWeb. 
Foranstaltning: sideløbende med DHA's indsats for at udbygge ReliefWeb 
bør EU og USA videreføre deres egne systemer til informationsdeling. 
Der er enighed om, at begge parter skal overveje forsøgsvis at udstationere 
personale i DHA for at forbedre organisationens grundlag i form af 
menneskelige ressourcer. 
49 
6. Fælles EU/USA-evalueringer 
Alle hindringer for fælles evalueringer bør fjernes. 
Det bør overvejes at foretage fælles evalueringer overalt, hvor det er 
muligt. 
7. Sikkerhed i flygtningelejre 
Der drøftedes støtte til militæret til forbedring af lejrsikkerheden (ref. 
UNHCR-stølte til zairiske styrker i flygtningelejre i Rwanda). Der er 
enighed om, at den enkelte situation skal overvejes meget nøjes, og at der 
bør afholdes forudgående konsultationer mellem EU og USA. 
8. Forbindelser med militær 
Der er enighed om, at amerikansk udstationering af humanitære rådgivere 
i militærstyrker er nyttig (for at undgå unødige skader blandt civile og 
humanitært hjælpepersonale) (ref. USA's aktuelle rådgiver i det tidligere 
Jugoslavien). 
Det foreslås, at humanitære rådgivere fra EU opfordres til ved fremtidige 
lejligheder at arbejde sammen med USA's humanitære rådgivere i 
militærstyrker. 
9. Overordnet operativ koordinering 
Den operative koordinering ændres, således at den også kommer til at 
omfatte planlægningsfasen ("upriver"), hvorved overlapning undgås. 
USA's og EU's operative informationsdeling om trufne beslutninger eller 
forslag under overvejelse skal videreføres og forbedres. 
Aktiv søgen efter komplementaritet på begge sider af Atlanterhavet (I 
leverer tæpper, vi leverer fødevarer; I tager jer af region A, vi tager os af 
region B). 
Udpegning af humanitære USA/EU-centraler på begge sider af 
Atlanterhavet, som skal have ansvar for: 
(1) tilrettelæggelse af "policy"-drøftelser 
(2) konsultationer om humanitære anliggender i FN og 
(3) tilrettelæggelse af møder mellem eksperter på nødhjælpsområdet. 
10. Personaleforbindelser 
Udveksling af personale. 
Gensidig uddannelse af embedsmænd, som administrerer humanitær 
bistand. 
50 
BILAG 4 
NOHA-eksamensbeviset 
NOHA-eksamensbeviset (Network On Humanitarian Assistance) er tiltænkt en rolle som 
instrument til at gøre det humanitære personale mere professionelt. Behovet herfor er 
blevet stadig tydeligere i den aktuelle situation, hvor der finder en kraftig forøgelse af de 
humanitære kriser sted på verdensplan. Som følge af de ringe uddannelsestilbud på 
europæisk plan på dette specifikke område tog ECHO ved udgangen af 1993 et initiativ 
til et europæisk tværfagligt eksamensbevis, som dækker alle det humanitære arbejdes 
vigtigste discipliner. NOHA-eksamensbeviset er udviklet i samarbejde med GD XXII 
(Uddannelse og Ungdomsanliggender), som er ansvarligt for Erasmus/Sokrates-
programmet, der er model for dette videregående eksamensbevis. 
Der deltager fem universiteter i programmet: Aix-Marseille III (F), Bochum (D), Deusto-
Bilbao (E), Katholieke Universiteit te Leuven (B) og Oxford (UK). 
Universitetsåret har fire faser: et intensivt program af to ugers varighed på et af nettets 
universiteter (primo september), en generel undervisning på hjemuniversitetet (oktober­
februar), en særundervisning på et af nettets universiteter (februar-maj) og et 
praktikantophold af to måneders varighed i de internationale organisationer, NGO'erne 
eller de nationale forvaltninger, der har ansvar for humanitære spørgsmål. 
De discipliner, hvori der undervises, omfatter de vigtigste aspekter ved den humanitære 
bistand, nemlig humanitær folkeret, økonomi, logistik, geopolitik, antropologi og 
medicin/epidemiologi. 
Inden for hvert af de fem moduler er der udarbejdet en referencehåndbog. Disse bøger, 
som henvender sig til lærere og studerende, er oversat til partneruniversiteternes fire 
sprog. Da der var særdeles stor interesse for at deltage i disse moduler blandt personer, 
som ikke var i stand til at følge undervisningen, besluttedes det at omredigere disse fem 
moduler og ajourføre dem i 1996. Bøgerne vil blive udbudt til salg, således at så mange 
som muligt kan drage nytte af dem. Der er to nye bøger under forberedelse vedrørende 
geografi og psykologi, og disse vil blive offentliggjort i september 1996. 
51 
BILAG 5 
BENYTTEDE AKRONYMER I BERETNINGEN 
AVS 
DHA 
ECU 
EU 
GD I 
GD IA 
GD IB 
GD VIII 
HOPE 
IDNDR 
IFRC 
IRKK 
MCDA 
NGO 
PAHO 
PISG 
UNHCR 
UNICEF 
UNRWA 
USAID 
WFP 
WHO De stater i Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet, der har undertegnet 
Lomé IV-konventionen 
De Forenede Nationers Nødhjælpskontor 
Den europæiske valutaenhed (aktuel værdi: 1,33 USD eller 1,87 DM) 
Den Europæiske Union 
Europa-Kommissionens generaldirektorat for eksterne forbindelser 
(handelspolitik, forbindelser med Nordamerika, Fjernøsten, Australien og 
New Zealand) 
Europa-Kommissionens generaldirektorat for eksterne forbindelser (Europa 
og de nye uafhængige stater, den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og 
Kommissionens delegationer) 
Europa-Kommissionens generaldirektorat for eksterne forbindelser (det 
sydlige Middelhavsområde, Mellemøsten, Latinamerika, Syd- og 
Sydøstasien og nord-syd-samarbejde) 
Europa-Kommissionens generaldirektorat for udvikling 
Humanitarian Office Programme Environment (ECHO's databasesystem) 
Det internationale tiår for dæmpning af naturkatastrofer (DHA) 
Det Internationale Røde Kors Forbund 
Den Internationale Røde Kors Komité 
Militærets og civilforsvarets udstyr 
Ikke-statslige organisationer 
Pan-American Health Organisation 
Stående fællesgruppe for flygtninge, internt fordrevne og hjemvendte fra 
tredjelande 
De Forenede Nationers Højkommissær for Flygtninge 
De Forenede Nationers Børnefond 
De Forenede Nationers Hjælpeorganisation for Palæstina-flygtninge 
De Forenede Staters statslige bistandsorganisation 
Verdensfødevareprogrammet 
Verdenssundhedsorganisationen. 
52 
STATISTISKE BILAG 
53 
NOTE TIL DE STATISTISKE BILAG 
Tallene i bilagene vedrørende 1995 omfatter de afgørelser, der blev truffet indtil udgangen 
af det pågældende år, og de på samme tidspunkt indgåede kontrakter. Selv om tallet for 
afgørelser er endeligt, vil der først blive indgået kontrakter og i endnu højere grad 
foretaget betalinger vedrørende et antal afgørelser i løbet af 1996, hvorfor 1995-tallene 
vedrørende kontrakter og betalinger ikke er endelige. 
De endelige tal vedrørende kontrakter i 1995 vil blive medtaget i årsberetningen for 1996. 
Det skal bemærkes, at ECHO udarbejder ajourførte kvartalsvise statistikker, som kan 
rekvireres. 
54 
ANNEX S1 
OVERVIEW OF FINANCIAL DECISIONS FOR EC HUMANITARIAN AID BY SOURCE OF FINANCE 1991-1995 
Source of 
finance / 
Budget Line Description 
LOME III NATIOKAl. IMDICATtV» FRO0RAMM« (Nr| (1) 
LOME III ARÏWJ 
FEOGA foNDBWcp-owsHTA-noNrrDiOARAKneAoiap) 
B7-5000 HUtlAMTAMAM C EMCROeNC Y AJO 
B7-6000 nuur 
LOME IV MtTî«(i) 
87-510 MSAXTCft A» DtVILONNO COUNTMCt 
87-210 !4j_ 
B7-511 BMgtujwcrroooAio 
87-211 j4|_ 
B7-514 HUMANITARIANAIt>TO C« • tUROMI 
B7-214 (4|_ 
87-515 HMMANffAMAM A» TO EX-USSR 
B7-215 !*!_ 
B7-516 wmANiTAWANAcrioMM)itt>eouMmn 
B7-216 ^ 
87-517 npua>ES*DKPt_ratsoH*MORV.coUMrm«f 
B7-217 (^ 
87-219 ortAATKHM.si#rc*x,ot*Axrt*rnMrAKwûNtt* 
TOTAL I DÉélélôNS 
On Ef.10 
139 375 000 
13600000 DÊcIslôNi 
On EC") 
40000000 
,72600000 
154867297 
69000000 
31673 OOQ 
FOOTNOTES: 
(1) NATIONAL INDICATIVE PROORAMME fOR SOMALIA 
(2) 5-YEAA ALLOCATION (19S1-IS) UNDER LOME N IS 2S0.000.000 ECU 
(3) DECIDED ON A CASE-BY-CASE BASIS 
(«) W IMS, THE BUDGET CHAPTER THAT CORRESPONDS TO ECHO BECOMES 87-200 INSTEAD Of 87-SOO On ECIJ) 
6 500 000 
1 296 000 
82 185 000 
385 000 000 
30 000 000 
8 713000 
3 662 000 19 9 4 
DECISIONS CONTRACTS PAYMENTS 
(inl'.(M) On UH J) Onli'lT) 
263 26« 603 261594 855 280 619 007 
109522 247 ; 105 308 025 83 085 236 
46 000 000 45 567 650 39 850 699 
271380 000 267 503 758 226 876 033 
60 000 000 49 660 868 39 32? 573 
3 998 674 3 998 568 3 449 278 
20000000 19696821 16 336 175 
764 169 424 753 330 635 689 544 001 19 9 5 
DECISIONS CONTRACTS PAYMENTS 
On P.CU) OnECIJ) (in ECU) 
46 456 000 45 338 927 26 747 798 
238 339 500 123 912 958 47 607 710 
33 710 000 29 453 388 21130 160 
236 670 000 176 991 075 67 635 531 
93 350 000 80 658 509 42 254 913 
38 540 000 34 141 000 19 312 150 
5 027 012 3 856675 1162 802 
692 092 512 494 352 532 226 051 064 
1000 
800 
600 
S 400 
200 ..it 
•' • Financial Decisions for EC Humanitarian Aid 1991-1995 
1991 a PAYMENTS 
CONTRACTS 
m DECISIONS 
1992 1993 1994 1995 
•ST 
ANNEX S2 
LOME IV ;; 
«/W> 
** Pf.A Burundi PH'ig*^ 
VII. A !..,..«» »l-««vla..K.<UU 
«I..<»A 
ir»«< 
b' **Kf 1A EA',0 
****** 
CAPEVEROE 
:HAD 
ueoun 
EMIHfcA 
ETHOPIA 
tu 
jHANA 
VJttA 
•LO^EE fiKSA'J 
«T1 
VOPVCOAST 
<EN<A 
JRER1A 
*AT.* .A'CAP 
MTAJAWI 
UVWJRTTANIA 
rtAroni 
«OZAHHI0»T 
waw 
*^R 
**RW 
3AfiANCWryjftA 
"WANT* 
SENE<VIL 
SERRA If 0* 
51 LUCIA 
SLOAN 
TANZANIA 
tooo 
JGANCW 
LAKE 
Cantibean Regwn 
:lootfs rt Barwv Congo and Mauntama 
Totals 19S3 
(tCNMNT. 
1 000 000 
111)00 000 
r. oooooo 
1 oooooo 
500000 
4 000 000 
515 000 
550 000 
1 oooooo 
500 000 
1 oooooo 
300 000 
2 oooooo 
2 400 000 
• 990 000 
3 OOOOOO 
laoooo 
9000 000 
1 oooooo 
1 «50 000 
9 300 000 
2000 000 
500 000 
1 oooooo 
6500 000 
12 113 000 1994 
(lOraON:, 
1 oooooo 
13 5O0 000 
151 OOOOOO 
1« 000 000 
16 000 000 
447 000 
355 000 
1 oooooo 
60 000 
1000 000 
300 000 
100 000 
1 010000 
1 204 163 
7 473 550 
1 170 000 
300 000 
400 000 
500 000 
1 1*0 000 
70 000 
340 250 
123 440 
15 500 000 
2 773 2O0 
123 000 
11 507 000 
1 110 000 
200 000 
500 000 
7 320 000 
263 26» «01 1995 
[f CttOKi 
(•ilCUl 
23 000 000 
220 000 
540 000 
950 000 
511000 
2 125 000 
465 000 
400 000 
4 320 000 
9 950 000 
1005 000 
700 000 
46 436 000 LOMEiHL 
t GOUAltA 
Total! 1992 
M( rJONO 
On I CI) 
40 000 000 
40 000 000 1993 
ttLTJONT. 
(•I CCU) 
7796 000 
7 796 000 
a BMP«ET 
VnHAMMAN 
UflAMA 
N'KIW 
»*<(**. 
ft/4MMA 
UIRIIAUAN 
1ANUAIJESH 
3ELARLFS 
KXJVK 
3RA2L 
3ULGARIA 
3URUNCI 
CA»»3ODIA 
ZAK VERGE 
:HLE 
:OLC««A 
3JGA 
ECUADOR 
EGYPT 
FL SALVADOR 
r.TrtOCIA 
"XLISSR 
xyira-jAVW 
HOW HA 
•OATr.UAIA 
Wll 
KMKJNA-*. 
MM 
[««'» 
RAX 
HAN 
VORY COAST 
<KOYZSTAN 
_AOS 
_EBANON 
JBERVV 
teoco 
4ONO0U* 
WANMAR 
•ePAi. 
4CARA0UA 
4CER 
MRTHCOREA 
PAKISTAN 
'ALESTTNEASRAEL 
TRU 
IdfTWFS 
«*W« 
(VVANTIA 
'.CHRA LEONE 
SOMALIA 
SRI LANKA 
SUDAN 
IAJKISTAN 
THAILAND 
TURKEY 
JKRAJNE 
^NEZUELA 
6ETNAM 
rEKEN 
[ARE 
nMGABWE 
?tancrat Sturaea 
>»aster Prtparedneaa 
:*VMnda 4 Burundi Refug«a 
^atug ftltapl BtCentr & East Africa 
3cjhteryaiEalotM.Latvu.Uho 
looranaMn and Momonng 
Totals : 1993 
3 750 000 
4V, 000 
1 275 000 
1 OOOOOO 
445 000 
470 000 
1 715 000 
500 000 
470 000 
7 (05 000 
350 000 
51 793 000 
395 OHO 193 
750 000 
V/SOOO 
970 000 
21 500 000 
230 000 
i no ooo 
1 «20 000 
1 «00 ooo 
700 000 
430 000 
10 400 000 
310 OOO 
350 OOO 
2 OOOOOO 
4 500 000 
150 000 
1 100 000 
150 000 
no OOO 
75 OOO 
1 300 000 
12 OOO 
5O0 00C 
314 133 19 19S4 
iinMotr. 
1.1 11.") 
17 315 000 
1 673 OOO 
? 933 OOO 
6 000 000 
19 0«9 OOO 
1« «30 000 
500 000 
3 520 000 
1 115 000 
600 000 
1 004 000 
5000 000 
2 236 000 
700 000 
14 054 500 
630 000 
340 000 
769 376 000 
1/ «06 000 
•30 000 
17000 OOO 
77 515 000 
6 250 000 
1 300 000 
1 050 000 
1 OOOOOO 
240 000 
500 000 
200 000 
4 700 000 
7 320 000 
350 000 
« 33> .159 
615 000 
«OOOOOO 
9 «25 OOO 
3 300 000 
750 000 
1 220 000 
100 000 
3 4«1 962 
12 000 000 
4 500 000 
300 900 121 199b 
UCI'JON-. 
l.iECM) 
17 695 000 
I ISO 000 
5 000 000 
I/OOOOOO 
73 953 71« 
2« «31 010 
2 100 000 
2 735 000 
I 150 000 
5960 000 
220 720 
2 320 000 
15000 000 
430 000 
750 000 
236 100 
234 670 000 
77 469 772 
2 770 000 
Il 5K0 000 
100 000 
24 «73 500 
1 OOOOOO 
«050 000 
1 1 KO 000 
1 «75 000 
4000 000 
1 225 000 
950 000 
1 990 000 
100 000 
290 000 
200 000 
5 350 000 
1 730 000 
7 619 57« 
300 OOO 
1 900 000 
6 010 000 
3 125 000 
11 450 000 
16 105 000 
2 320 000 
250 000 
500 000 
500 000 
200 000 
4 000 614 
82 OOOOOO 
20 595 000 
1 OOOOOO 
900 000 
a 570 000 
4 290 000 
643 636 512 
Orand total 1113 : 
Orand total 1(14 : 
Grand total IMS: 604 114 195 
764 169 424 
692 092 5121 ECU 
ECU 
ECU Summary of Financial Decisions by Countries Benefitting from Humanitarian Aid 1993-94-95 | 
ANNEX S3 
FINANCIAL DECISIONS FOR HUMANITARIAN AID BY REGION IN 1994 AND 1995 
C^99V <19 95; 
COUNTRY/REGION 
EX-YUGOSLAVIA 
ACP TOTAL 
AFRICA: Burundi Refugees 
AFRICA: Burundi & Rwandan Refus 
ANGOLA 
BURUNDI 
DJIBOUTI 
ERITREA 
ETHIOPIA 
GHANA 
GUINEA 
GUINEA BISSAU 
HAITI 
KENYA 
LIBERIA 
MADAGASCAR 
MALAWI 
MAURITANIA 
MAYOTTE 
MOZAMBIQUE 
NIGER 
NIGERIA 
PAPUA NEW GUINEA 
RWANDA 
SIERRA LEONE 
SOMALIA 
ST LUCIA 
SUDAN 
TANZANIA 
CHAD 
TOGO 
UGANDA 
ZAIRE 
PIS (1) 
(ARMENIA 
[AZERBAIJAN 
{GEORGIA 
BELARUS 
KIRGYZSTAN 
MOLDOVA 
RUSSIA FED 
nVUIKISTAN 
UKRAINE 
EASTERN EUROPE 
ALBANIA 
BULGARIA 
IRAK 
ASIA (2) 
AFGHANISTAN 
BANGLADESH 
CAMBODIA 
LAOS 
MONGOLIA 
MYANMAR 
PALESTINE/ISRAEL 
PAKISTAN 
PHILIPPINES 
SRI LANKA 
VIETNAM 
YEMEN 
NORTH AFRICA 
ALGERIA 
EGYPT 
LATIN AMERICA 
BOLIVIA 
BRAZIL 
COLOMBIA 
CUBA 
EL SALVADOR 
GUATEMALA 
MEXICO 
NICARAGUA 
PERU 
General Studies 
Disaster Preparedness 
GRAND TOTAL ' ',. DECISION IN ECU 
13 500000 
168 500 000 
24 000000 
21000 000 
356000 
1000 000 
60000 
1000 000 
300000 
100 000 
18010000 
1 204 163 
7 473 550 
1 170 000 
300 000 
400 000 
500000 
1 180 000 
70 000 
340 250 
123 440 
15 500 000 
2773 200 
8 338 359 
125000 
26 507 000 
1810000 
447 000 
200000 
500 000 
7320000 
91010 000 
19089000 
18 850 000 
17806000 
3 520 000 
6 250 OQ0 
2500 000 
9 870000 
9 825 000 
3300000 
2 679 000 
1675000 
1004 000 
25 826 000 
12 315000 
500 000 
2236000 
1500 000 
1000 000 
240 000 
4 700000 
200 000 
550000 
615 000 
750000 
1 220 000 
3 565 000 
2 935 000 
630 000 
21 509 500 
1 115000 
600 000 
700000 
14 054 500 
340000 
830 000 
1050 000 
500 000 
2320 000 
100 000 
3 481 962 
fl&mm Nr of CONTRACTS 
419 
480 
14 
112 
67 
34 
3 
3 
1 
2 
1 
1 
55 
3 
18 
5 
1 
3 
1 
3 
1 
1 
1 
23 
7 
35 
1 
69 
3 
2 
1 
1 
18 
1 
20 poUNTRYmEGION 
EX-YUGOSLAVIA 
ACP TOTAL 
AFRICA'Food Aid 
AFRICA: Burundi & Rwandan Refug 
EASTERN 4 CENTRAL AFRICA 
IVORY COAST 
KENYA 
LIBERIA 
NIGERIA 
NIGER 
SIERRA LEONE 
SOMALIA 
SUDAN 
ANGOLA 
HAITI 
CAPE VERDE 
GUINEA 
CARIBBEAN Region 
ETHIOPIA j 
Floods : Congo, Benin, Mauritania 
C.I.S (1) 
ARMENIA 
AZERBAIJAN 
GEORGIA 
BELARUS 
KIRGYZSTAN 
MOLDOVA 
RUSSIAN FED 
TAJIKISTAN 
UKRAINE 
EASTERN EUROPE 
ALBANIA 
Baltic States 
RUMANIA 
TURKEY 
IRAK 
ASIA (2) 
CAMBODIA 
NEPAL 
LEBANON 
AFGHANISTAN 
BANGLADESH 
SRI LANKA 
ISRAEL 
PHILIPPINES 
THAILAND 
YEMEN 
INDONESIA 
NORTH KOREA 
PAKISTAN 
LAOS 
VIETNAM 
NORTH AFRICA 
ALGERIA 
LATIN AMERICA 
PERU 
NICARAGUA 
BOLIVIA 
COLOMBIA 
GUATEMALA 
ECUADOR 
CUBA 
MEXICO 
EL SALVADOR 
poordination fc Monitoring 
Disaster Preparedness DECISION IN ECU 
234 670 000 
212 017 820 
8 570000 
107 000 000 
20695000 
1950 000 
681000 
6 125 000 
400000 
565000 
6 420 000 
6 010 000 
21400000 
17 000 000 
11680000 
440 720 
540000 
1905 000 
236100 
700 000 
mmmpmrn 137 491000 
23 955218 
28 831 010 
27469772 
2 735 000 
8 050 000 
320 000 
29 625000 
16 105 000 
500000 
2 900 000 
1150000 
1000 000 
500000 
250 000 
24 873 500 
39 464 578 
5 960 000 
950 000 
1875000 
12 695 000 
2100000 
3 125 000 
5350000 
2 619 578 
2 320 000 
200 000 
100 000 
290 000 
200000 
1 180 000 
600 000 
5 000 000 
5 000 000 
27 385 000 
1730 000 
1990 000 
1 150 000 
2 320 000 
2770000 
450 000 
15000 000 
1225 000 
750 000 
4 290 000 
4 000 614 
. eK092_S12 Nr of CONTRACTS 
223 
212 
1 
17 
10 
5 
4 
13 
.; 1-
4 
..::-8' 
20 
49 
39 
25 
5 
3 
2 
1 
225 
42 
47 
54 
3 
11 
1 
38 
28 
1 
30 
tSesJ 
} 
EC CONTRACTS FOR HUMANITARIAN ASSISTANCE 1991 - 92 - 93 - 94 - 95 
TYPE OF 
CONTRACT 
EC COMMISSION-DIRECT 
COMMISSION/ECHO 
COMMISSION/AEC 
DELEGATIONS 
SUBTOTAL 
MEMBER STATE GOVNTS 
BELGIUM 
DENMARK 
FRANCE 
ITALY 
NETHERLANDS 
SPAIN 
UK 
SUBTOTAL 
OTHER GOVERNMENTS 
WESTERN SAMOA 
MOZAMBIQUE 
GRENADA 
TRINIDAD AND TOBAGO 
WALLIS AND FORTUNA 
NEW CALLEDONIA 
PHILLIPPINES 
FIDJI 
CROATIA/MACEDONIA 
SUBTOTAL 
EC NGOs (1) 
AUSTRIA 
BELGIUM 
DENMARK 
FINLAND 
FRANCE 
GERMANY 
GREECE 
IRELAND 
ITALY 
LUXEMBOURG 
NETHERLANDS 
PORTUGAL 
SPAIN 
SWEDEN 
UK 
SUBTOTAL 
OTHER NGOs (1) 
NORWAY 
AUSTRALIA 
SWITZERLAND 
USA 
SUBTOTAL 
LOCAL NGOs (1) 
ANGOLA 
BANGLADESH 
BOLIVIA 
CHILI 
EL SALVADOR 
ETHIOPIA 
GHANA 
IRAQ -MISC -1990 
JAMAICA 
LEBANON 
OCC. TERRITOTY (ISRL) 
PAKISTAN 
PHILIPPINES 
SUDAN 
TURKEY 
SUBTOTAL 
UNITED NATIONS 
WFP 
FAO 
WHO 
UNDRO 
UNHCR 
UNICEF 
UNDP 
UNRWA 
SPECIAL UN OPERATIONS 
ISUBTOTAL 
I 
OTHER INTERNATIONAL ORG. 
ICRC 
FIRC 
CARITAS INTERNATIONAL 
LUTHERAN WORLD FEDERATION 
THE WORLD COUNCIL OF CHURCHES 
SUBTOTAL 
pecomltmments 
jlTOTAL 1991 
ECU 
1 793 85S 
0 
220 000 
2 013 855 
1300 000 
4 812 000 
42 500 
1 622 000 
1 233 000 
4 252 000 
13 461 600 
0 
NA 
28156 900 
4 630 000 
NA 
27 057 209 
6374 000 
4 296 000 
4 273 500 
0 
6 274 500 
7 
216 100 
NA 
7 408 320 
87 685 629 
727 000 
3 761 OOO 
290 000 
4 778 000 
338 000 
130 000 
420 000 
364 400 
2 400 000 
3 652 400 
16 853 000 
0 
0 
22 640 600 
5 547 000 
198 000 
1 286 000 
46 524 500 
27 693 000 
5 651 000 
33 244 000 
191 359 784 1992 
ECU 
8474142 
2 524 500 
370 000 
11 368 642 
20 000 000 
1 526 340 
21 526 340 
300 000 
75 000 
250 000 
24 700 000 
25 325 000 
NA 
20 187 650 
26 313 000 
NA 
38 579 700 
460 187 
1 745 000 
2 105 000 
8 943 500 
0 
9 314 040 
244 000 
1 160 000 
NA 
2 394 500 
111446 577 
320 000 
1 232 000 
1 552 000 
300 000 
70 000 
58 000 
50 000 
500 000 
41000 
70 626 
1 089 626 
35 831 586 
3 809 500 
110 000 
78 232 580 
4 127 000 
470 600 
262 000 
122 843 166 
35 073 900 
1 666 000 
70 000 
36 809 900 
331 961 251 1993 
ECU 
45 324 32Î 
8 318 645 
1 652 000 
" SJHMKtf 
25 000 
0 
0 
0 
0 
3 521 195 
3 546 195 
400 000 
10 000 000 
10 400 000 
NA 
26 098 353 
48 724 057 
NA 
88 634 711 
24 769 700 
886 500 
1026 000 
16 406 961 
0 
15 212 795 
862 990 
19 021 832 
NA 
23 606 851 
264 250 750 
0 
744 692 
1 679 565 
2 424 257 
176 000 
2 520 000 
800 000 
1 246 000 
4 740 000 
71 318 781 
868 000 
9 250 000 
87 955 354 
13 631 698 
6 000 000 
700 000 
189 723 733 
38 006 820 
26 001 135 
491560 
3 160 440 
1000 000 
68 659 955 
(985 688 
597 954 168 1994 
ECU IN Va OF 
TOTAL 
ÎM38T 838" ~ïï,9% 
11 581 577 1,5% 
262 000 0,0% 
116 225 415 15,4% 
4 648 000 0,6% 
100 000 0,0% 
500000 0,1% 
0,0% 
0,0% 
129 000 0,0% 
796 000 0,1% 
6 173 000 0,8% 
—— 00%-
0,0% 
0,0% 
0.0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
1 800 000 0,2% 
1 800 000 0.2% 
625 000 0,1% 
35 256 810 4,7% 
27 128 000 3,6% 
0 0,0% 
110 942 799 14,7% 
29 357 380 3.9% 
980 000 0,1% 
2 336 250 0,3% 
18 901 237 2,5% 
446 266 0,0% 
24 496 993 3,3% 
1945 000 0,3% 
21 516 375 2,9% 
350 000 0,0% 
34 054 623 4,5% 
308 334 733 40,9% 
4 170 000 0,6% 
250 000 
1 237 140 0,2% 
1 432 730 0,2% 
7 089 870 0,9% 
0.0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
600 000 0,1% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
600 000 0,1% 
47 355 716 6,3% 
0 0,0% 
500 000 0,1% 
0,0% 
177 336 429 23,5% 
11908 135 1,6% 
0.0% 
450 000 0,1% 
3122 425 0,4% 
240 672 705 31,9% 
32 327 000 4.3% 
37 163 603 4,9% 
0,0% 
2852 105 0,4% 
92 104 0,0% 
72 434 812 9,6% 
753 330 535 100,0% 1995 
ECU IN % OF 
TOTAL 
64 026 854 13,0% 
4 535 842 0,9% 
500 000 0,1% 
69 062 696 14,0% 
6 600 000 1,3% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
1320 000 0,3% 
7 920 000 1,6% 
__. 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
119 678 0,0% 
0,0% 
0,0% 
119 578 0,0% 
1 280 000 0,3% 
28 000 000 5,7% 
8 800 000 1,8% 
o 0,0% 
91636 000 18,5% 
32 629 000 6,6% 
915 750 0.2% 
2 368 000 0,5% 
23 206 556 4,7% 
850 000 0,2% 
25 157 910 5,1% 
3130720 0,6% 
21 121 500 4,3% 
940 000 0,2% 
35 748 384 7,2% 
275 783 820 55,8% 
800 000 0,2% 
0 0,0% 
1 746 000 0,4% 
1 106 676 0,2% 
3 652 676 0,7% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
13 444 0,0% 
0,0% 
1 500 000 0,3% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
0,0% 
1513 444 0,3% 
29 155 000 5,9% 
493 500 0,1% 
0,0% 
0,0% 
46 885 600 9,5% 
4 684 000 0,9% 
575 000 0,1% 
140 000 0,0% 
2 008 166 0,4% 
83 941 166 17,0% 
40 385 000 8,2% 
11349 066 2,3% 
0,0% 
625 086 0,1% 
0,0% 
52 359 152 10,6% 
| 494 352 532 100,0% 
(1) INCLUDING NATIONAL RED CROSS ASSOCIATONS 
(2) THE MAD! REASON WHÏ IN IMS THE CONTRACT AMOUNTS (122 MECU) ARE SUBSTANTIALLY LOWER THAN THE DECISION AMOUNTS (Wt MECU) IS THAT 21 5 MECU HAS BEEN DIRECTLY ADMINISTEFED BY DG VI IFEL'OA) 
IN ACrOmAllCE WITH THE COMMISSION DECISION OP 1 JULY l»2 HENCE. CONTRACTS HAVE BEEN SIGNED BY DO VI FOR THIS AMOUNT AND NOT ECHO THE REMAINING DIFFERENCE (12 5 MECU ) CONSISTS OF 
ACCtMULATED AND UNUSED RESERVES FROM A LARGE NUMBER OF ACTIONS IN IM2 WHEN ECHO BECAME FULLY OPERATIONAL IN EARLY 1»9> MEASURES WERE IMMEDIATELY TAKEN TO ENSU1E THAT ALL RESERVES 
AFE EITHER UTILEED OR DECOMMTTTED SO THAT THE QUESTION OF SUFRENDINO RESERVES WILL NOT ARISE AGAIN 
^n> 
ANNEX S5 
EUROPEAN COMMISSION (ECHO) FINANCIAL DECISIONS IN FAVOUR OF THE AFFECTED 
BURUNDI/RWANDAN POPULATION since the 21st October 1993 until December 1995 
AMOUNTS IN ECU 
As per 0*January-1996 
COUNTRY 
BURUNDI 
REGIONAL 
RWANDA 
TANZANIA 
ZAIRE DATE 
25/11/93 
25/11/93 
25/11/93 
22/12/93 
03/02/94 
28/03/94 
17/05/94 
15/12/94 
21/12/93 
16/03/94 
27/05/94 
21/06/94 
20/07/94 
27/07/94 
21/09/94 
20/12/94 
09/03/95 
25/07/95 
21/11/95 
28/10/93 
28/10/93 
28/10/93 
10/11/93 
15/12/93 
04/02/94 
09/04/94 
12/04/94 
11/05/94 
17/10/94 
15/11/93 
11/11/93 
29/04/94 
29/04/94 
15/11/93 Reason for Contribution 
Displaced Population 
Displaced Population 
Displaced Population 
Displaced Population 
Displaced Population 
Displaced Population 
Burundi Repatriates and Rwandan Refugees 
Displaced Population 
Burundi Refugees 
Burundi Refugees 
Rwandan, Burundi, Tanzania Refugees 
Rwandan, Burundi, Tanzania Refugees 
Rwanda, Burundi,Zaire, Uganda, Tanzania 
Rwanda, Burundi.Zaire, Uganda, Tanzania 
Refugees & Disp. pop. in Central/East Africa 
Rwandan/Burundi Populations 
Rwanda, Burundi, Zaire,Tanzania 
Rwanda, Burundi, Zaire.Tanzania 
Rwanda, Burundi, Zaire.Tanzania 
Burundi Refugees 
Burundi Refugees 
Displaced population 
Burundi Refugees 
Burundi Refugees 
Refugees and displaced population 
Conflict 
Conflict & Drought 
Conflict 
Rehabilitation-Electricity & Water 
Burundi Refugees 
3urundi Refugees 
Rwandan Refugees 
Rwandan Refugees 
Burundi Refugees PARTNER 
ICRC/ONG 
UN 
ONG 
ONG 
ONG/UN 
ONG/UN 
ONG 
ONG 
ONG/UN/IFRC 
ONG/UN 
UNHCR/ICRC 
UNHCR 
HCR/ONG/IC 
UN/ONG/ICRC 
ONG 
ONG/UN/IFRC 
WFP 
UNHCR/NGO 
UN/ONG/ICRC 
ONG 
ONG 
ONG/UN 
UN 
ONG 
ICRC/ONG 
ONG 
ONG 
ONG/ICRC 
GTZ 
ONG 
UN/ONG 
ONG 
ONG 
UN/ONG AMOUNT 
1 000 000 
1 000 000 
1 000 000 
1 000 000 
1 000 000 
14 000 000 
1 000 000 
5 000 000 
18 300 000 
13 500 000 
12 000 000 
19 000 000 
12000 000 
75 000 000 
4 500 000 
45 000 000 
12 000 000 
25 000 000 
70 000 000 
1 000 000 
1 000 000 
1 000 000 
1 000 000 
1 000 000 
8 000 000 
500 000 
1 000 000 
1 000 000 
5 000 000 TOTAL 
25 000 000 
306 300 000 
20 500 000 
1 000 000 
1 000 000 
680 000 
450 000 
3 130 000 
500 000 
500 000 
TOTAL 1993-December 1995 355 430 000 
-5 
ANNEX S6 
Breakdown of Community Aid to the Former 
Yugoslavia, 1991-1995 by Republic 
Republic % 
Bosnia-Herzegovina 52,4% 
Croatia (+ UNPAS) 21,4% 
Serbia and Montenegro 18,0% 
Slovenia 0,7% 
F.Y.R. of Macedonia 4,2% 
All Republics 3,1% 
Turkey and Hungary 0,2% 
Total 100% 
Breakdown of Community Aid to the Former 
Yugoslavia, 1995 by Relief Items 
Relief Items % 
FoodAid 32,4% 
Sanitation 8,6% 
Medical Aid 16,3% 
Logistics 8,4% 
Psychosocial 3,3% 
Emergency Rehabilitation 17,6% 
Miscellaneous 13,3% 
Total 100% 
<£p> 
/•'»M / :-./ 
1 993 
1 994 
1 U <i r> 
'/ 

ISSN 0254-1459 
KOM(96) 105 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA U 
Katalognummcr : CB-CO-96-113-DA-C 
ISBN 92-78-01443-5 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
fi