RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

INDLEDNING

5.1. Dette kapitel omhandler Rettens revision af udgifterne til landbrug og udvikling af landdistrikterne, som finansieres over EUGFL, Garantisektionen. I 2006 beløb disse udgifter sig i alt til 49 799 millioner euro (2005: 48 466 millioner euro) (1) (for nærmere oplysninger se figur 5.1 ). I henhold til traktaten har Europa-Kommissionen det overordnede ansvar for gennemførelsen af EU-budgettet. Næsten alle landbrugsudgifter afholdes under delt forvaltning. Det betyder, at betalingerne til de endelige støttemodtagere (landbrugere, private selskaber, forhandlere, sammenslutninger eller offentlige organer) afholdes af betalingsorganer, som er godkendt af medlemsstaterne. Mindre end 1 % af udgifterne forvaltes direkte af Kommissionen.

5.2. De udgifter, medlemsstaterne anmelder, er underlagt flere kontrolsystemer: a) det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS) (3), hvor det kontrolleres, at landbrugernes støtteansøgninger er korrekte b) sektorspecifikke kontrolordninger, f.eks. for olivenolie og udvikling af landdistrikterne c) fysisk kontrol af landbrugsvarer, der eksporteres med fællesskabsstøtte (4) d) kontrol efter udbetalingen af støtten af forretningspapirer hos virksomheder, som forhandler eller bearbejder landbrugsvarer (5) e) regnskabsafslutningsproceduren, som dækker alle de anmeldte udgifter, og hvorunder det kontrolleres, om årsregnskabet er fuldstændigt og nøjagtigt (beslutningen om finansiel regnskabsafslutning), og — i et flerårigt perspektiv — om udgifterne er lovlige og formelt rigtige (overensstemmelsesbeslutninger).

5.3. For at få sikkerhed for, at de transaktioner, der ligger til grund for Fællesskabets regnskaber, er lovlige og formelt rigtige, reviderede Retten disse overvågnings- og kontrolsystemer og testede en tilfældig stikprøve af betalinger. Stikprøven var udtaget fra betalinger afholdt af 30 betalingsorganer (som tilsammen var ansvarlige for 68 % af udgifterne til den fælles landbrugspolitik) (jf. tabel 5.1 ).

Tabel 5.1 - Betalingsorganer opstillet efter udgifter anmeldt i 2006 Nr. Medlemsstat Betalingsorgan Anmeldte beløb i millioner euro (6) % af samlet beløb Attester med forbehold (7) Regnskabet udskilt (8) 1 Frankrig ONIC 4 263,0 8,5 × 2 Italien AGEA 3 307,3 6,6 × × 3 Grækenland OPEKEPE 3 083,2 6,2 4 Det Forenede Kongerige RPA 2 925,2 5,8 5 Polen ARiMR 1 964,8 3,9 × 6 Spanien Andalucía 1 806,0 3,6 7 Irland DAF 1 723,3 3,4 8 Frankrig OFIVAL 1 646,2 3,3 9 Tyskland Bayern, Landwirtschaft 1 260,4 2,5 10 Danmark DFFE 1 163,3 2,3 11 Frankrig CNASEA 1 025,3 2,0 12 Spanien Castilla — La Mancha 912,9 1,8 13 Tyskland Niedersachsen 905,8 1,8 14 Ungarn MVH 890,2 1,8 15 Portugal INGA 879,8 1,8 × 16 Finland MMM 824,4 1,6 17 Det Forenede Kongerige SERAD 679,5 1,4 18 Spanien Aragón 560,2 1,1 19 Tyskland Nordrhein-Westfalen LWK 527,7 1,1 20 Italien AVEPA 498,4 1,0 × 21 Italien AGREA 426,8 0,9 × 22 Spanien Cataluña 396,8 0,8 23 Belgien BIRB 393,5 0,8 24 Tyskland Schleswig-Holstein 371,3 0,7 25 Tyskland Hamburg-Jonas 313,5 0,6 26 Litauen NMA 308,0 0,6 × × (9) 27 Tyskland Thüringen 293,8 0,6 × 28 Belgien Région Wallonne 272,7 0,5 × 29 Tyskland Rheinland-Pfalz 215,1 0,4 30 Spanien Galicia 175,4 0,4 Betalingsorganer dækket af DAS 2006 Subtotal 34 013,8 68,0 31 Østrig AMA 1 234,6 2,5 32 Frankrig ONIEP 1 077,2 2,2 33 Spanien Castilla — Léon 966,4 1,9 34 Frankrig ONIOL 930,7 1,9 × 35 Sverige SJV 918,3 1,8 36 Spanien Extremadura 686,9 1,4 37 Italien Region Lombardie 543,4 1,1 × 38 Tyskland Baden-Württemberg 514,5 1,0 × 39 Tjekkiet SAIF 497,5 1,0 40 Tyskland Mecklenburg-Vorpommern 447,8 0,9 × 41 Nederlandene PZ 447,4 0,9 42 Frankrig VINIFHLOR 446,6 0,9 × 43 Tyskland Brandenburg 443,7 0,9 44 Tyskland Sachsen-Anhalt 411,2 0,8 45 Italien FINPIEMONTE 381,5 0,8 × 46 Nederlandene Dienst Regelingen 365,3 0,7 47 Tyskland Sachsen 355,3 0,7 × 48 Det Forenede Kongerige DARD 350,3 0,7 49 Spanien FEGA 333,8 0,7 50 Det Forenede Kongerige NAW 333,5 0,7 51 Belgien ALV 277,2 0,6 52 Slovakiet APA 266,1 0,5 × × 53 Tyskland Hessen 249,7 0,5 54 Nederlandene HPA 233,5 0,5 55 Italien ARTEA 232,8 0,5 × 56 Frankrig AUP 208,1 0,4 × 57 Tyskland BLE 178,0 0,4 58 Polen ARR 175,3 0,4 59 Spanien Valencia 174,6 0,3 60 Slovenien AAMRD 159,1 0,3 61 Frankrig FIRS 153,9 0,3 62 Spanien Navarra 137,1 0,3 63 Letland RSS 136,6 0,3 64 Spanien Murcia 125,5 0,3 65 Italien ARBEA 124,3 0,2 × × 66 Frankrig ONIGC 113,6 0,2 × 67 Frankrig ONIVINS 108,6 0,2 68 Spanien Canarias 99,0 0,2 69 Italien SAISA 91,4 0,2 70 Spanien Asturias 85,2 0,2 × 71 Spanien País Vasco 75,9 0,2 72 Estland PRIA 75,3 0,2 73 Frankrig ODEADOM 74,8 0,1 74 Nederlandene PT 72,4 0,1 75 Frankrig ONIFLHOR 68,6 0,1 × 76 Portugal IFADAP 68,4 0,1 × × 77 Spanien Madrid 58,4 0,1 78 Nederlandene PVE 54,3 0,1 79 Frankrig ONILAIT 52,1 0,1 80 Cypern CAPO 48,5 0,1 81 Luxembourg Min. Agric. 46,9 0,1 82 Spanien La Rioja 45,9 0,1 83 Spanien Cantabria 44,2 0,1 84 Nederlandene DLG 44,0 0,1 85 Østrig ZA Salzburg 37,6 0,1 86 Spanien Baleares 34,4 0,1 87 Tyskland Saarland 23,1 0,0 88 Det Forenede Kongerige FC 18,5 0,0 89 Tyskland Bayern, Umwelt 16,6 0,0 × × 90 Italien ENR 15,6 0,0 91 Malta MRAE 9,3 0,0 92 Frankrig OFIMER 8,9 0,0 93 Tyskland Hamburg 7,2 0,0 94 Det Forenede Kongerige CCW 5,3 0,0 95 Tyskland Nordrhein-Westfalen LfEJ 5,1 0,0 96 Tyskland Bremen 3,6 0,0 97 Spanien FROM 2,4 0,0 98 Irland DCMNR 0,6 0,0 Subtotal 16 033,4 32,0 I alt 50 047,2 100,0 Kilde: Kommissionens sammenfattende rapport om afslutning af regnskabet for EUGFL, Garantisektionen for regnskabsåret 2006.

5.4. Endvidere undersøgte Retten de systemer, der er indført med henblik på gennemførelse af enkeltbetalingsordningen (jf. punkt 5.15), under hvilken modtagerne i 2006 fik udbetalt ca. 14 200 millioner euro (10). Der blev ikke udført systemrevision vedrørende den generelle arealbetalingsordning (jf. punkt 5.40), da det endnu var for tidligt til, at man kunne se forbedringer i de medlemsstater, som tidligere var blevet revideret. Men disse medlemsstater indgik også i Rettens direkte test af transaktioner.

5.5. Da de ordninger, som ikke direkte er omfattet af IFKS, giver anledning til bekymring for så vidt angår betalingernes lovlighed og formelle rigtighed, har Retten udført en specifik revision af støtten til olivenolieproduktion (herunder også en undersøgelse af pålideligheden af det geografiske informationssystem (GIS)) (jf. punkt 5.82) og af støtten til tørrede druer (jf. punkt 5.12).

SPECIFIK VURDERING — DAS-REVISION

Det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS)

5.6. IFKS er det vigtigste redskab til forvaltning og kontrol af enkeltbetalingsordningen (jf. punkt 5.15), den generelle arealbetalingsordning (jf. punkt 5.39) og alle arealstøtte- og dyrepræmieordningerne. Det dækker næsten 70 % af EUGFL, Garantisektionens budget.

5.7. IFKS består i hver medlemsstat af en database over bedrifter og støtteansøgninger, systemer til identifikation af landbrugsparceller og registrering af dyr samt — i de medlemsstater, som anvender enkeltbetalingsordningen — et register over betalingsrettigheder. I systemet indgår flere forskellige kontroller af støtteberettigelse: en administrativ kontrol, som omfatter alle ansøgninger, krydskontrol mellem databaser med henblik på at undgå, at der ansøges om støtte for den samme jord/de samme dyr to gange, og kontrol på bedriften for så vidt angår mindst 5 % af ansøgningerne.

5.8. Under IFKS-inspektionerne undersøges det, om betalingerne til landbrugerne er lovlige og formelt rigtige, og betalingsorganerne sender resultaterne af denne kontrol til Kommissionen. Retten mener, at de bør efterprøves og valideres af et uafhængigt organ. Fejl i forbindelse med beregningen af betalingsrettigheder medtages ikke i resultaterne fra IFKS-inspektionerne, selv om de indvirker på lovligheden og den formelle rigtighed af de betalinger, der er foretaget. Fejl, som konstateres under betalingsorganernes inspektioner, korrigeres dog, før beløbene udbetales. 5.8. For yderligere at øge den sikkerhed, der kan opnås med IFKS-inspektionerne med hensyn til kontrolsystemernes effektivitet, har Kommissionen fulgt Rettens anbefalinger om, at godkendelsesorganerne skal yde en større indsats for at kontrollere og godkende inspektionsstatistikkerne og kontrollen efter udbetaling. Fra og med regnskabsåret 2007 vil godkendelsesorganerne i henhold til Kommissionens retningslinjer skulle analysere og rapportere om resultaterne af kontrol på stedet og kontrolstatistikker.

5.9. For medlemsstaterne taget under et var der ifølge disse statistikker (jf. tabel 5.2 og figur 5.2 ) fejl i 28,9 % af de ansøgninger om arealstøtte, som var blevet kontrolleret i 2005, og som gav anledning til betaling i regnskabsåret 2006 (40 % i det foregående år). Disse fejl svarer til 1,4 % af det areal, som betalingsorganerne kontrollerede. For EU-15 er denne procentdel faldet fra 2,0 % i 2004 til 1,2 % i 2005. Dette fald hænger sammen med, at enkeltbetalingsordningen blev indført i ti af EU-15-medlemsstaterne (11), hvor fejlprocenten er faldet til 0,7 %. I de andre fem er procenten stadig 1,8 % og den samme som i de nye medlemsstater. 5.10. I de ti medlemsstater, som helt eller delvist har afkoblet dyrepræmierne, er antallet af dyr, som stadig skal kontrolleres, faldet med mellem 35 % og 67 %, afhængigt af, hvilken støtteordning der er tale om, og fejlprocenten er faldet mærkbart. For så vidt angår den største ordning, ammekopræmien (jf. tabel 5.3 og figur 5.3 ), konstaterede medlemsstaterne, at 0,7 % af de dyr, der var ansøgt om støtte for, manglede eller ikke var støtteberettigede (mod 1,56 % i 2004). For så vidt angår den særlige oksekødspræmie gjaldt dette for 1,23 % af dyrene (mod 2,53 % i 2004), og i forbindelse med præmierne for får og geder var procentdelen af dyr, der var ansøgt om støtte for, men som manglede eller ikke var støtteberettigede, faldet til 3,6 % mod 6,3 % i 2004. 5.9-5.10. Kommissionen vil gerne fremhæve denne positive udvikling hen imod færre fejl i ansøgninger og færre tilfælde af for høje anmeldelser af arealer og dyr og betragter dette som en meget positiv konsekvens af de nylige reformer af den fælles landbrugspolitik.

Tabel 5.2 — Arealstøtte, foderarealer og andre afgrøder — Ansøgninger kontrolleret på stedet i 2005 (betalingsår 2006) Medlemsstat Indgivne ansøgninger Kontrollerede ansøgninger Ansøgninger med fejl Tilfældigt udvalgte kontroller Tilfældigt udvalgte kontroller med fejl Antal Areal (ha) Gennemsnitligt areal (ha) Antal % Areal (ha) % Gennemsnitligt areal (ha) Antal % Areal (ha) % Antal % Areal (ha) % Antal % Areal (ha) % Belgien 43 430 1 057 350,81 24 2 930 6,7 119 400,66 11,3 41 609 20,8 541,54 0,5 687 23,4 14 490,60 12,1 107 15,6 75,39 0,5 Danmark 69 474 2 733 746,86 39 4 150 6,0 173 452,08 6,3 42 1 273 30,7 1 217,04 0,7 889 21,4 30 148,98 17,4 291 32,7 230,86 0,8 Tyskland 386 237 16 825 485,63 44 21 968 5,7 1 223 309,75 7,3 56 10 088 45,9 7 021,09 0,6 4 949 22,5 232 854,01 19,0 2 386 48,2 1 980,38 0,9 Irland 129 187 4 830 161,00 37 7 695 6,0 349 026,00 7,2 45 1 863 24,2 2 227,00 0,6 1 422 18,5 54 115,09 15,5 400 28,1 514,48 1,0 Italien 662 539 8 412 971,00 13 38 760 5,9 949 459,22 11,3 24 4 087 10,5 9 176,00 1,0 9 631 24,8 116 336,77 12,3 1 074 11,2 1 761,90 1,5 Luxembourg 2 006 122 846,14 61 130 6,5 8 056,70 6,6 62 123 94,6 138,15 1,7 27 20,8 1 838,72 22,8 25 92,6 30,23 1,6 Østrig 132 244 2 348 035,15 18 8 131 6,1 187 720,67 8,0 23 1 681 20,7 1 303,90 0,7 2 558 31,5 67 513,45 36,0 450 17,6 332,11 0,5 Portugal 138 883 2 445 810,32 18 7 864 5,7 558 980,18 22,9 71 2 699 34,3 6 972,42 1,2 5 257 66,8 335 304,79 60,0 849 16,1 4 355,35 1,3 Sverige 84 454 3 171 490,67 38 5 247 6,2 201 003,62 6,3 38 2 472 47,1 2 832,65 1,4 1 871 35,7 77 435,86 38,5 833 44,5 687,06 0,9 Det Forenede Kongerige 198 078 15 300 055,19 77 10 357 5,2 1 675 942,00 11,0 162 5 675 54,8 9 258,00 0,6 2 157 20,8 181 028,19 10,8 1 366 63,3 1 474,95 0,8 I alt 2005 EU-10 (12) 1 846 532 57 247 952,77 31 107 232 5,8 5 446 350,87 9,5 51 30 570 28,5 40 687,79 0,7 29 448 27,5 1 111 066,46 20,4 7 781 26,4 11 442,71 1,0 I alt 2004 EU-10 1 576 525 50 678 823,20 32 102 780 6,5 4 389 417,33 8,7 43 49 863 48,5 102 017,33 2,3 20 114 19,6 806 796,95 18,4 8 320 41,4 9 209,88 1,1 Grækenland 318 768 4 111 168,74 13 38 503 12,1 1 239 442,18 30,1 32 12 003 31,2 29 577,44 2,4 7 318 19,0 78 555,17 6,3 1 425 19,5 2 080,74 2,6 Spanien 451 929 16 441 131,63 36 42 912 9,5 1 873 231,00 11,4 44 17 002 39,6 44 205,00 2,4 8 788 20,5 339 989,80 18,1 3 189 36,3 4 297,20 1,3 Frankrig 391 787 25 481 183,83 65 22 425 5,7 1 791 403,51 7,0 80 10 467 46,7 12 305,08 0,7 5 152 23,0 376 748,88 21,0 518 10,1 603,88 0,2 Nederlandene 52 358 828 546,15 16 6 522 12,5 137 551,00 16,6 21 2 598 39,8 3 150,89 2,3 841 12,9 13 881,92 10,1 340 40,4 501,79 3,6 Finland 65 219 2 102 180,12 32 4 151 6,4 140 872,40 6,7 34 2 329 56,1 1 630,23 1,2 1 022 24,6 29 836,58 21,2 513 50,2 171,33 0,6 Malta 3 961 4 417,15 1 372 9,4 1 061,77 24,0 3 301 80,9 217,86 20,5 55 14,8 77,57 7,3 35 63,6 14,79 19,1 Slovenien 61 169 388 952,48 6 5 149 8,4 46 779,93 12,0 9 747 14,5 314,56 0,7 946 18,4 5 095,79 10,9 146 15,4 49,56 1,0 I alt 2005 EU-7 (12) 1 345 191 49 357 580,10 37 120 034 8,9 5 230 341,79 10,6 44 45 447 37,9 91 401,06 1,7 24 122 20,1 844 185,71 16,1 6 166 25,6 7 719,29 0,9 I alt 2005 EU-17 3 191 723 106 605 532,87 33 227 266 7,1 10 676 692,66 10,0 47 76 017 33,4 132 088,85 1,2 53 570 23,6 1 955 252,17 18,3 13 947 26,0 19 162,00 1,0 I alt 2004 EU-15 2 829 381 98 852 502,22 35 221 028 7,8 9 382 645,37 9,5 42 93 480 42,3 187 358,00 2,0 33 644 15,2 1 386 255,27 14,8 11 268 33,5 19 893,13 1,4 I alt 2003 EU-15 (13) 2 840 153 98 843 983,00 35 230 170 8,1 11 309 077,00 11,4 49 97 729 42,5 199 740,00 1,8 58 241 25,3 1 928 924,38 17,1 20 766 35,7 29 445,65 1,5 I alt 2002 EU-15 2 894 917 97 955 796,00 34 248 572 8,6 11 656 029,00 11,9 47 94 717 38,1 198 079,00 1,7 58 313 23,5 2 361 830,00 20,3 26 408 45,3 41 312,03 1,7 Tjekkiet 20 251 3 490 297,79 172 1 455 7,2 172 348,94 4,9 118 750 51,5 2 491,00 1,4 285 19,6 33 305,74 19,3 141 49,5 470,3 1,4 Estland 19 136 846 403,60 44 1 353 7,1 176 583,74 20,9 131 927 68,5 5 685,48 3,2 227 16,8 5 824,79 3,3 152 67,0 337,3 5,8 Cypern 41 470 164 780,51 4 3 138 7,6 49 274,20 29,9 16 2 812 89,6 7 380,83 15,0 300 9,6 2 917,62 5,9 273 91,0 521,5 17,9 Letland 78 781 1 498 451,19 19 6 124 7,8 382 704,18 25,5 62 3 233 52,8 11 084,54 2,9 911 14,9 12 425,20 3,2 471 51,7 539,5 4,3 Litauen 225 402 2 568 705,71 11 12 337 5,5 278 460,87 10,8 23 4 622 37,5 7 927,10 2,8 3 044 24,7 35 505,47 12,8 1 236 40,6 1 426,3 4,0 Ungarn 205 293 5 048 877,59 25 14 536 7,1 304 023,96 6,0 21 3 983 27,4 6 159,56 2,0 3 537 24,3 102 525,46 33,7 1 346 38,1 2 157,2 2,1 Polen 1 484 624 14 253 733,11 10 93 323 6,3 1 162 866,47 8,2 12 11 236 12,0 4 271,06 0,4 17 486 18,7 125 238,06 10,8 1 817 10,4 668,9 0,5 Slovakiet 13 531 1 825 195,37 135 1 575 11,6 484 524,83 26,5 308 790 50,2 9 796,42 2,0 334 21,2 45 787,05 9,4 67 20,1 343,0 0,7 I alt 2005 EU-8 2 088 488 29 696 444,87 14 133 841 6,4 3 010 787 10,1 22 28 353 21,2 54 796 1,8 26 124 19,5 363 529,39 12,1 5 503 21,1 6 464,00 1,8 I alt 2004 EU-10 (14) 2 077 233 29 371 245,00 14 124 668 6,0 3 834 258,00 13,1 31 40 351 32,4 67 945,00 1,8 25 945 20,8 385 051,43 10,0 9 064 34,9 9 764,10 2,5 I alt 2005 EU-25 5 280 211 136 301 978 26 361 107 6,8 13 687 480 10,0 38 104 370 28,9 186 885 1,4 79 694 22,1 2 318 782 16,9 19 450 24,4 25 626 1,1 I alt 2004 EU-25 4 906 614 128 223 747 26 345 696 7,0 13 216 903 10,3 38 133 831 38,7 255 302,00 1,9 59 589 17,2 1 771 306,70 13,4 20 332 34,1 29 657,23 1,7 NB 1: Telemåling indebærer anvendelse af satellit- eller luftfotos til kontrol af IFKS-ansøgninger. NB 2: Test udført i år N er relevante for betalinger foretaget i år N+1. Kilde: IFKS-statistikker, som medlemsstaterne har sendt til GD AGRI. Årlig aktivitetsrapport 2006 — GD AGRI.

Tabel 5.3 — IFKS-kontroller af ammekopræmien — Resultaterne af stedlige kontroller i 2005 (betalingsår 2006) Medlemsstat Samlet antal dyr Kontrollerede dyr, der var blevet delvist afvist Kontrollerede dyr, der var blevet afvist Kontrollerede dyr (tilfældigt udvalgte) Anmeldte dyr Kontrollerede dyr i % Antal i % Antal % af samlede antal anmeldte dyr Antal % af alle kontrollerede dyr % af samlede antal anmeldte dyr Delvist afvist % delvist afvist Afviste % afviste Belgien 397 513 35 506 8,9 126 0,4 317 0,9 5 071 14,3 1,3 35 0,7 36 0,7 Grækenland 210 982 92 332 43,8 557 0,6 688 0,7 4 080 4,4 1,9 27 0,7 29 0,7 Spanien 1 775 937 302 457 17,0 471 0,2 1 825 0,6 45 712 15,1 2,6 70 0,2 90 0,2 Frankrig 4 232 508 445 155 10,5 665 0,1 1 565 0,4 73 247 16,5 1,7 84 0,1 280 0,4 Nederlandene 72 344 12 047 16,7 17 0,1 358 3,0 2 310 19,2 3,2 3 0,1 43 1,9 Østrig 550 638 56 238 10,2 336 0,6 517 0,9 8 462 15,0 1,5 32 0,4 35 0,4 Portugal 422 430 86 825 20,6 442 0,5 1 201 1,4 11 003 12,7 2,6 83 0,8 83 0,8 Finland 46 311 7 072 36,0 36 0,5 97 1,4 1 454 20,6 3,1 6 0,4 6 0,4 Malta 0 0 0,0 0 0,0 0 0,0 0 0,0 0,0 0 0,0 0 0,0 Slovenien 88 781 13 009 14,7 662 5,1 692 5,3 2 337 18,0 2,6 121 5,2 121 5,2 EU-10 7 797 444 1 050 641 13,5 3 312 0,3 7 260 0,7 153 676 14,6 2,0 461 0,3 723 0,5 Kilde: IFKS-statikker, som medlemsstaterne har sendt til GD AGRI. Årlig aktivitetsrapport — GD AGRI.

Situationen i Grækenland

5.11. For femte år i træk fremsætter generaldirektøren i sin erklæring et forbehold på grund af den utilstrækkelige anvendelse af IFKS i Grækenland. Rettens revision vedrørende 2006 bekræfter, at der stadig er problemer med udførelsen af de centrale kontroller. Det gælder særlig: behandlingen af ansøgninger, inspektionsprocedurerne, dyredatabasens integritet og markidentifikationssystemet. Under disse utilfredsstillende kontrolvilkår udbetales der årligt ca. 850 millioner euro. For perioden 1996-2005 pålagde Kommissionen korrektioner på i alt 479 millioner euro svarende til ca. 6 % af de anmeldte udgifter. Der er også blevet foretaget korrektioner vedrørende tørrede druer. 5.11. Hvad angår regnskabsåret 2006 (produktionsåret 2005), bekræfter revisionerne, at der stadig er store mangler på centrale områder i IFKS-inspektionerne i Grækenland, f.eks. proceduren for betalingsanmodning, kvaliteten af kontrol på stedet, kvaliteten af dyredatabaser og navnlig markidentifikationssystemet. For at beskytte Fællesskabets finansielle interesser viderefører Kommissionen et intensivt revisionsprogram og vil så længe som nødvendigt anvende finansielle korrektioner over for Grækenland. Kommissionen overvåger endvidere nøje den græske handlingsplan, der er udarbejdet af de græske myndigheder på særlig anmodning fra og i nært samarbejde med Kommissionen for at afhjælpe ovennævnte mangler. Handlingsplanen indeholder strenge frister for gennemførelse af de forskellige foranstaltninger, som skal begynde at give resultater fra regnskabsåret 2007 (produktionsåret 2006).

5.12. Under støtteordningen for tørrede druer skal producenterne producere en minimumsmængde tørrede druer pr. hektar (dvs. at de skal opnå et minimumsudbytte). Næsten hele støtten (omkring 115 millioner euro om året) udbetales i Grækenland.

5.13. Rettens DAS-revision for de seneste regnskabsår og en specifik revision i 2006 har vist, at de græske myndigheder i strid med reglerne siden 1999 har nedsat kravet om minimumsudbytte for såvel sultanas som korender på størstedelen af det område, hvor der produceres tørrede druer. Kun i 2002/03, som var et år, hvor det meste af Grækenland var ramt af hårdt vejr, var disse nedsætttelser baseret på forsikringsselskabernes skadesvurderinger og i overensstemmelse med reglerne. De andre år var de fleste af de nationale myndigheders beslutninger om at nedsætte kravet til mimimumsudbytte ikke begrundet med naturkatastrofer (15). Resultatet er, at der er udbetalt støtte til producenter, som ikke overholdt kravet om minimumsudbytte (det gælder særlig sultanas — ca. 50 % af den samlede produktion) — og som ikke var ramt af en naturkatastrofe. 5.13. Kommissionen har i de seneste år gennemført flere kontrolbesøg i Grækenland i forbindelse med ordningen for tørrede druer og er bekendt med de tendenser, der er beskrevet. I de seneste år har de græske myndigheder indrømmet generelle undtagelser i form af ensartede reduktioner af minimumsudbyttet for hele Grækenland med henvisning til nationale katastrofer og, i mindre omfang, andre årsager. Kommissionen mener ikke, at dette er i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen, og som et resultat af dens kontrolbesøg på stedet er der ved at blive fastlagt procedurer, som skal sikre overensstemmelse med reglerne.

5.14. Kommissionen har foretaget faste finansielle korrektioner for perioden 1997-2002 på grund af svigt i de centrale kontroller (40 millioner euro). Der er endnu ikke blevet foreslået korrektioner for de følgende år, og Kommissionen har ikke fastslået omfanget af ikke-støtteberettigede betalinger. For sultanas vedkommende kan der være tale om et betydeligt beløb. 5.14. Overensstemmelsesprocedurerne er i gang med hensyn til de resterende år og på grund af integreringen i enkeltbetalingsordningen fra 2008 har Kommissionen til hensigt at foreslå finansielle korrektioner i to pakker — én for de år, der endnu ikke er korrigeret (dvs. 2003 til 2005) og om nødvendigt endnu en for den tilbageværende periode, hvormed der navnlig vil blive taget hensyn til, at undtagelserne fra mindsteudbyttekravet i de seneste år tilsyneladende ikke er indrømmet i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen.

Enkeltbetalingsordningen

Hvad indebærer den, og hvordan fungerer den?

5.15. Under enkeltbetalingsordningen får landbrugerne ikke betaling på grundlag af, hvad de producerer, eller hvor mange dyr de har (16). For at opnå fuld støtte skal der i stedet gøres følgende: a) Der skal ansøges om betalingsrettigheder for det første år (og i det samme år skal der indsendes en betalingsanmodning (enkeltansøgning) vedlagt en anmeldelse af de støtteberettigede arealer). b) Når betalingsrettighederne er fastslået, skal der (hvert år) indsendes en enkeltansøgning, hvor alle arealer, særlig arealer, som er støtteberettigede under enkeltbetalingsordningen, er anmeldt. c) Landbrugeren skal bevare sin jord i god landbrugsmæssig stand og opfylde en række særlige miljøkrav (krydsoverensstemmelse).

5.16. For at være berettiget til støtte under enkeltbetalingsordningen skal landbrugerne først have »betalingsrettigheder« (17). De nationale myndigheder vælger en af de modeller, der er fastsat i EU-lovgivningen (jf. tabel 5.4 ), og beregner antallet og værdien af hver enkelt landbrugers betalingsrettigheder. Under den historiske model fordeles betalingsrettighederne til landbrugerne i forhold til den støtte, de hver især i gennemsnit har modtaget, og det areal, de har dyrket i referenceperioden 2000-2002. Under den regionale model gives samme beløb til alle regionens landbrugsarealer, og landbrugerne tildeles en betalingsrettighed for hver støtteberettiget hektar, som anmeldes i det år, ordningen iværksættes. I hybridmodellen kombineres det historiske element med et fast beløb, og hvis ordningen er dynamisk, bliver det historiske element hvert år mindre, indtil der i overvejende grad bliver tale om en ordning med et fast beløb. 5.16. Ifølge enkeltbetalingsordningens regler har medlemsstaterne betydelige skønsbeføjelser med hensyn til etablering af et system i overensstemmelse med deres specifikke behov og mål. Det gælder dels for det grundlæggende valg af model med den regionale model som et alternativ til den historiske model, dels for fastlæggelse af specifikke gennemførelsesbestemmelser for den valgte model.

Tabel 5.4 — Enkeltbetalingsordningen — de modeller, medlemsstaterne har valgt Medlemsstat Model Modtagere af direkte EU-støtte — ansøgningsår 2004 (18) Ansøgninger under enkeltbetalingsordningen indgivet i 2005 (19) 2005 i % af 2004 (afrundet) Antal Areal (1 000 ha) Antal (20) Areal (1 000 ha) (21) Antal (%) Areal (%) Danmark Hybridmodel — dynamisk 52 420 2 329,00 69 474 2 734,00 132,53 117,00 Tyskland Hybridmodel — dynamisk 330 640 14 050,00 386 237 16 825,00 116,81 119,00 Luxembourg Hybridmodel — statisk 1 970 122,00 2 006 123,00 101,83 101,00 Sverige Hybridmodel — statisk 59 440 2 763,00 84 454 3 171,00 142,08 115,00 Det Forenede Kongerige UK — England Hybridmodel — dynamisk 70 031 7 425,00 116 500 8 248,00 166,00 111,00 UK — Skotland Historisk model 19 596 4 358,00 21 669 4 606,00 111,00 106,00 UK — Wales Historisk model 16 821 1 301,00 18 364 1 439,00 109,00 111,00 UK — NordIrland Hybridmodel — statisk 24 962 1 017,00 41 545 1 007,00 166,00 99,00 I ALT 575 880 33 365,00 740 249 38 153,00 129,00 114,00

5.17. Medlemsstaterne skal oprette en national reserve (22), som de tildeler betalingsrettigheder fra til nye landbrugere, og til landbrugere, som befinder sig i en særlig situation, eller som er berørt af omstrukturerings- eller udviklingsprogrammer.

Revisionsmålene

5.18. Retten har revideret de systemer, der anvendes til beregning af betalingsrettigheder i de ti medlemstater (23), som indførte enkeltbetalingsordningen i 2005 (betalinger i 2006, budgetloft 15 088 millioner euro (24), 27 % af de samlede landbrugsudgifter) (25). Målene for revisionen var at vurdere, om: a) de nationale bestemmelser, som medlemsstaterne har vedtaget, er i overensstemmelse med EU-lovgivningen, og om betalingsrettighederne var beregnet korrekt b) medlemsstaterne har indført hensigtsmæssige administrative procedurer og pålidelig intern kontrol, som sikrer korrekt, fuldstændig og nøjagtig fastlæggelse og forvaltning af betalingsrettigheder c) medlemsstaterne har iværksat et pålideligt forvaltnings- og kontrolsystem til behandling af ansøgninger om støtte under enkeltbetalingsordningen (26).

Beregning og fordeling af betalingsrettigheder

5.19. Korrekt beregning og fordeling af betalingsrettigheder er en forudsætning for, at der kan foretages korrekte betalinger under enkeltbetalingsordningen. Hvis betalingsrettighederne ikke fastlægges korrekt, vil det betyde, at der udbetales for meget eller for lidt i det første år og i alle efterfølgende år, hvis fejlen ikke opdages.

Manglende overholdelse af reglerne

Timånedersreglen

5.20. I henhold til fællesskabslovgivningen skal ansøgeren have råderet over den jord, der ansøges om støtte til under enkeltbetalingsordningen, i mindst ti måneder hvert år. I strid hermed var der i Det Forenede Kongerige blevet tildelt betalingsrettigheder under enkeltbetalingsordningen og udbetalt støtte til jordejere, som ikke var beskæftiget med landbrug, og som det meste af året lejede deres jord ud og dermed ikke opfyldte kravet. I Nordirland var mere end 176 000 betalingsrettigheder (værdi 13,8 millioner euro) f.eks. blevet tildelt sådanne jordejere (27). 5.20. Der bør også tages hensyn til det generelle afkoblingsbegreb. Artikel 33 i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsætter, at kun landbrugere som defineret i artikel 2, litra a), i nævnte forordning har adgang til enkelbetalingsordningen. Under den regionale model, der blev vedtaget som en undtagelse fra den historiske model på anmodning fra flere medlemsstater, er det tilladt at foretage udbetalinger på grundlag af hele det landbrugsområde, der er anmeldt det første ansøgningsår. Denne udvidelse vedrørte især græsningsarealer og frugt og grøntsager. Denne model indebærer således, at nye støttemodtagere, som ikke tidligere har modtaget direkte støtte, bliver støtteberettigede, hvis arealet er til deres rådighed, hvis reglerne om god landbrugs- og miljømæssig praksis er fulgt, og hvis de udøver en landbrugsaktivitet, der er i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 1782/2003. Dette kan omfatte jordejere, men kun hvis de »udøver en landbrugsaktivitet«. Ansøgeren skal have det anmeldte areal til sin rådighed i mindst 10 måneder. Hvis arealerne i de tilfælde, som Retten beskriver, er til jordejernes rådighed i mindre end 10 måneder, er de ikke støtteberettigede. Kommissionen træffer foranstaltninger på baggrund af overensstemmelsesprocedurer.

5.21. Myndighederne i Det Forenede Kongerige mener, at jordejere — afhængigt af betingelserne i forpagtningskontrakterne — kan være berettiget til støtte under enkeltbetalingsordningen og/eller ordningen til udvikling af landdistrikterne for jord, som bortforpagtes til en landbruger, der driver landbrug på den. Men ifølge EU-ret er det kun den landbruger, dvs. den person, som har rådighed over jorden, og som udøver en landbrugsmæssig aktivitet på jorden, som er berettiget til at få udbetalt enkeltbetalingsstøtte og støtte under ordningen til udvikling af landdistrikterne. 5.21. Kommissionen deler Rettens fortolkning af den relevante EU-lovgivning. En betingelse for støtteberettigelse er, at der drives landbrug. Medlemsstaterne skal fastslå, hvem der kan betragtes som aktive landbrugere (med ret til betalingsrettigheder). Hvis en jordejer bærer den økonomiske risiko for landbrugsaktiviteten, kan det eventuelt vurderes, at han »driver landbrug«.

Konsolidering af betalingsrettigheder

5.22. Ifølge EU-lovgivningen kan der fastlægges referencebeløb for landbrugere i områder, der er omfattet af omstrukturerings- og/eller udviklingsprogrammer vedrørende en eller anden form for offentlig intervention, for at undgå, at dyrkningen af landbrugsarealer opgives, og/eller for at kompensere for særlige ulemper for landbrugerne i disse områder. Når en landbruger har mistet jord på denne måde og ikke længere er i stand til at aktivere alle sine betalingsrettigheder, kan disse konsolideres, dvs. at de kan ombyttes med et mindre antal til en højere værdi.

5.23. Nogle medlemsstater/lande (Irland, Østrig, Skotland og Wales) overholdt ikke EU-lovgivningen. De lod denne bestemmelse gælde for alle de tilfælde (28), hvor en landbruger i 2005 havde færre hektarer end betalingsrettigheder. Konsolideringen blev foretaget for at kunne koncentrere referencebeløbet på et antal betalingsrettigheder, som svarede til det antal hektar, den pågældende landbruger havde, og dermed gøre det muligt for ham at aktivere alle sine betalingsrettigheder. Skotland og Wales foretog kun denne uretmæssige form for konsolidering i det år, hvor enkeltbetalingsordningen blev iværksat, hvorimod det stadig sker i Irland og Østrig. I 2005 var mere end 200 000 hektar blevet konsolideret på denne måde. Effekten heraf skønnes af være 60 millioner euro pr. år (29). 5.23. Den praksis, der beskrives af Retten, er allerede påvist af Kommissionen og følges op ved hjælp af overensstemmelsesprocedurer.

5.24. I England og Nordirland, hvor man anvendte hybridmodellen, opstod der en konsolideringseffekt, da landbrugerne i strid med fællesskabsbestemmelserne (30) fik lov til kun at fordele deres betalingsrettigheder på en del af det støtteberettigede areal, de havde anmeldt i deres ansøgning for 2005. Det gav landbrugerne mulighed for at sprede deres historiske referencebeløb ud på færre hektarer, dvs. at de fik tildelt færre betalingsrettigheder, men til en højere værdi, og det gav jordejere mulighed for at ansøge om betalingsrettigheder i deres eget navn for jord, som de lejede ud til landbrugere. 5.24. Dette spørgsmål vil der blive fulgt op på ved hjælp af overensstemmelsesprocedurer.

Nye støttemodtagere

5.25. Ifølge EU-lovgivningen (31) har en landbruger defineret som en fysisk eller juridisk person, hvis bedrift befinder sig på Fællesskabets område, og som udøver en landbrugsaktivitet — produktion, kvægavl eller dyrkning af landbrugsprodukter eller bevarelse af jorden i god landbrugs- og miljømæssig stand — adgang til enkeltbetalingsordningen.

5.26. Selv om en ansøger vil være berettiget til støtte under enkeltbetalingsordningen, blot han bevarer jorden i god landbrugs- og miljømæssig stand, var betingelserne for at komme i betragtning ikke de samme overalt i Fællesskabet. I Luxembourg fik f.eks. kun de ansøgere, som rent faktisk driver en landbrugsbedrift med alle de maskiner og det udstyr, der er nødvendige for selv at styre bedriften, tildelt betalingsrettigheder. Alle de andre medlemsstater, som anvender den regionale model eller hybridmodellen, accepterede ansøgninger fra jordejere, som påtog sig at bevare deres jord eller få den bevaret i god landbrugs- og miljømæssig stand, også selv om de hverken havde landbrugsmaskiner eller udstyr. 5.26. I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet er det medlemsstaternes ansvar at foretage den konkrete gennemførelse af reglerne om god landbrugs- og miljømæssig praksis. Der er således ikke tale om en ensartet gennemførelse i EU. Luxembourg fandt det hensigtsmæssigt at anvende strengere regler, men de er ikke obligatoriske for de andre medlemsstater. Kommissionen modsætter sig ikke en sådan løsning.

5.27. Tabel 5.4 viser, at antallet af modtagere af direkte støtte er steget betragteligt. Særlig under den regionale model, hvor alle græsarealer og arealer, hvor der dyrkes frugt og grøntsager, nu berettiger til enkeltbetalingsstøtte, har enkeltbetalingsordningen betydet en væsentlig stigning i antallet af hektarer, for hvilke der udbetales direkte støtte, og i antallet af støttemodtagere. Retten bemærkede, at der blandt disse også var jernbaneselskaber (England), rideklubber/stutterier (Tyskland og Sverige) og golf-/sportsklubber og kommunalbestyrelser (Danmark og England). 5.27. Kriterierne for tildeling af betalingsrettigheder skulle være opfyldt af støttemodtageren. For at aktivere en betalingsrettighed skal han råde over støtteberettigede arealer og der udøve en landbrugsaktivitet. Fysiske personer eller juridiske personer, der opfylder alle kriterier for støtteberettigelse med hensyn til det areal, der er til deres rådighed og anmeldt, er støtteberettigede. Golfbaner giver ikke i sig selv støtteberettigelse. Det er ligeledes klart, at det areal, der anvendes til at spille golf på eller til andre fritidsaktiviteter, ligeledes er udelukket, og at kun arealer, der anvendes til landbrugsformål, er støtteberettigede. Kommissionen vil gennemgå de tilfælde, Retten har nævnt.

Sideeffekter ved enkeltbetalingsordningen

5.28. Under hybridmodellen får jordejere, som ikke er beskæftiget med landbrug, udelukkende tildelt betalingsrettigheder på basis af det regionale element i enkeltbetalingsordningen (et fast beløb). Under den dynamiske udgave af modellen er værdien af sådanne betalingsrettigheder i starten lav, men ved slutningen af den dynamiske fase vil disse betalingsrettigheders værdi være meget højere: Værdien af alle betalingsrettighederne vil til slut være den samme. Der vil opstå en betydelig omfordelingseffekt, som vil betyde, at den direkte EU-støtte vil blive dirigeret væk fra dem, som rent faktisk driver landbrug, til fordel for jordejere, som vil få værdien af deres betalingsrettigheder ganget med fire i Danmark og Tyskland og med ti i England. I England var de betalingsrettigheder, som udløser et fast beløb, 28,20 euro pr. hektar værd i 2005, hvorimod den nominelle værdi af alle betalingsrettigheder vil være ca. 280 euro pr. hektar i 2012 (32). 5.28. Se også Kommissionens svar på punkt 5.20 for så vidt angår begrebet den regionale model og dens betydning for bevaring. Det er i første række medlemsstaten, der træffer valget om model. Den her beskrevne model har også en omfordelingseffekt, fordi den på grund af ønsket om at indføre betalinger med faste satser for alle støtteberettigede landbrugsarealer indebærer: 1) at dækningen udvides til områder, for hvilke der ikke tidligere blev udbetalt støtte, 2) at visse individuelle historiske rettigheder (som varierer mellem støttemodtagere og pr. hektar) føjes til og fordeles ligeligt på området/det udvidede område. En juridisk eller fysisk person, der opfyldte kriterierne for støtteberettigelse, var berettiget til at modtage enkeltbetaling.

Omfordelingseffekt

5.29. Medlemsstaterne kan anvende den såkaldte bestemmelse om ekstrafortjeneste (33), hvorved en landbruger, som har solgt eller bortforpagtet hele sin bedrift eller en del af den i seks år eller mere efter referenceperioden (34), får det antal betalingsrettigheder, han skulle have haft på basis af den støtte, han modtog i referenceperioden, nedsat med op til 90 %. Disse nedsættelser tilføres den nationale reserve. Kun Belgien, Danmark, Italien, Luxembourg og Sverige har valgt at anvende denne bestemmelse (35). I de andre medlemsstater har landbrugerne lov til at beholde alle deres betalingsrettigheder. Ekstrafortjenesterne har ikke kun øget den bidragsprocent, som alle landbrugere skal betale til den nationale reserve, de har også betydet, at landbrugerne i EU ikke er blevet behandlet ens. 5.29. Medlemsstaterne kan under visse omstændigheder føre betalingsrettigheder tilbage til den nationale reserve. Fire af medlemsstaterne valgte denne løsning. Hvis denne løsning vælges, skal visse betingelser være opfyldt (jf. artikel 42, stk. 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og artikel 10 i forordning (EF) nr. 795/2004). Medlemsstaterne afgør selv, om de vil anvende klausulen om ekstrafortjeneste. Antallet af situationer med ekstrafortjeneste er ofte blevet begrænset mærkbart gennem privatkontraktklausuler, fordi det ikke er muligt for sælgerne at aktivere betalingsrettigheder uden jord.

5.30. Retten konstaterede, at tildelingerne under de nye investeringsordninger gav landbrugerne en betydelig og unormal fortjeneste, som både er og ikke er omfattet af bestemmelsen om ekstrafortjeneste.

5.31. Ifølge EU-lovgivningen (36) kan medlemsstaterne tildele referencebeløb fra den nationale reserve til nye landbrugere (37), der indledte deres landbrugsaktivitet efter referenceperioden. I Skotland fik flere nye landbrugere tildelt betalingsrettigheder, selv om ansøgerne ikke opfyldte kriterierne i ordningen for nye landbrugere (38). I et tilfælde overtog en landbruger, A, en bedrift i maj 2004, som den tidligere landbruger, B, havde fået tildelt 602 betalingsrettigheder til en værdi af 287 000 euro for i 2005. A ansøgte om støtte fra den nationale reserve under ordningen for nye landbrugere og fik tildelt betalingsrettigheder til en værdi af 111 000 euro, som han fik udbetalt fuldt ud i 2005. B anmeldte 410 (39) af sine 602 betalingsrettigheder med 410 ha græsgange, som han havde forpagtet mere end 300 km længere væk i det skotske højland (40), og hvor han holdt 85 får. For denne nye landbrugsaktivitet fik han udbetalt 182 000 euro i 2005. A og B var begge juridiske personer, og indtil marts 2004 drev de den pågældende bedrift i fællesskab. 5.31. Landmand A kunne som beskrevet ikke klassificeres som ny landbruger, og tildelingen fra den nationale reserve skal derfor kontrolleres. Der følges op på den beskrevne praksis ved hjælp af overensstemmelsesprocedurer.

5.32. En simpel overdragelse af en bedrift mellem familiemedlemmer i eller efter referenceperioden var nok til at øge antallet og værdien af de betalingsrettigheder, som blev tildelt til bedriften. I Irland forpagtede en landbruger, som ophørte med at drive landbrug i 2002, bedriften til sin søn. Faderen fik tildelt betalingsrettigheder til en værdi af 38 000 euro på basis af de præmier, der var blevet udbetalt i 2000 og 2001. Sønnen blev godkendt som ny landbruger og fik tildelt betalingsrettigheder til en værdi af 87 000 euro på basis af de præmier, der var blevet udbetalt i 2002. I 2005 overdrog faderen vederlagsfrit sin jord og sine rettigheder til sønnen, som dermed kom op på at have betalingsrettigheder til en værdi af 125 000 euro. Hvis overdragelsen ikke havde fundet sted, ville bedriften have fået tildelt betalingsrettigheder til en værdi af 67 800 euro. 5.32. Hvis der fandt overdragelse sted inden for referenceperioden, vil det samme stykke jord afføde to betalingsrettigheder. Situationen skyldes, at referenceperioden (2000-2002) for far og søn, i hvilken de begge kunne få tildelt betalingsrettigheder for det samme areal, var ufuldstændig. Der følges op på den beskrevne praksis ved hjælp af overensstemmelsesprocedurer.

Stigning i værdien af betalingsrettigheder på grund af investeringer

5.33. Der kan tildeles betalingsrettigheder fra den nationale reserve til landbrugere, som har investeret i produktionskapacitet eller opkøbt jord. I Skotland stod tildelingen af betalingsrettigheder for investeringer ikke i et rimeligt forhold til de investeringer, der var foretaget. En landbruger havde f.eks. investeret i 1 802 ha jord, som lå i et yderst ugunstigt stillet område, men tildelingen blev beregnet på grundlag af den gennemsnitlige værdi for anden jord i regionen, som var meget højere. Han fik betalingsrettigheder til en værdi af 417 966 euro. I Nordirland fik en landbruger tildelt betalingsrettigheder til en værdi af 109 000 euro. Efter referenceperioden overdrog han mere end 600 stykker kvæg til et familiemedlems bedrift, som under investeringsordningen fik tildelt 140 000 euro for de samme dyr. 5.33. Medlemsstaterne har skønsbeføjelse, når de anvender investeringsklausulen ved tildeling af betalingsrettigheder. Fordelingen af betalingsrettigheder skal imidlertid baseres på objektive kriterier og sikre lige behandling af landbrugerne. Der følges op på den beskrevne praksis ved hjælp af overensstemmelsesprocedurer.

5.34. I midten af 2003 var elementerne i reformen, herunder også ordningen med tildeling af betalingsrettigheder til investorer, blevet offentligt kendt. I Det Forenede Kongerige blev en indkomstigning på 10 % betragtet som tilstrækkeligt bevis for, at der var foretaget en investering. Ved at øge antallet af dyr slagtet i 2002 (dvs. en formindskelse af bestanden) kunne landbrugerne paradoksalt nok opfylde dette investeringskriterium. Som følge heraf var der et generelt run på kvægpræmier. I Nordirland blev der f.eks. i 2004 ansøgt om støtte under den særlige oksekødspræmieordning og slagtepræmieordningen for 20 % flere dyr end gennemsnittet for 2000-2002. Som følge heraf blev mere end 82 % (værdi: 10,5 millioner euro) af midlerne fra den nationale reserve tildelt investorer. Samme fænomen konstateredes i England og Skotland (henholdsvis 85 % (34,4 millioner euro) og 78 % (94 millioner euro)). Dette run på præmier og den manglende anvendelse af bestemmelsen om ekstrafortjeneste forklarer, hvorfor bidragsprocenten til den nationale reserve overskred loftet på 3 %. 5.34. Medlemsstaterne har skønsbeføjelser med hensyn til anvendelsen af investeringsklausulen. Den beskrevne fortolkning af »investering« er imidlertid ikke dækket af den tilsvarende fællesskabslovgivning. EU-lovgivningen omhandler forøgelse af produktionskapaciteten og køb af jord, og en forøgelse af indtægten afspejler i visse tilfælde (som beskrevet) ikke nødvendigvis en forøgelse af produktionskapaciteten. Se også Kommissionens svar på punkt 5.29 om ikke-anvendelse af bestemmelsen om ekstrafortjeneste. Der følges op på sagen ved hjælp af overensstemmelsesprocedurer.

Aktivering af betalingsrettigheder og betalinger

Forvaltnings- og kontrolsystemets kvalitet er generelt rimelig god

5.35. I 2005 blev der foretaget tre større ændringer i de forvaltnings- og kontrolsystemer, som medlemsstaterne anvender til behandling af landbrugernes støtteansøgninger: Der blev indført et obligatorisk geografisk informationssystem (GIS), et nyt system til identificering og registrering af betalingsrettigheder, og det blev obligatorisk at foretage krydsoverensstemmelseskontrol. Rettens revision dækkede de første to elementer. De detaljerede bemærkninger herom findes i bilag 5.2 sammen med den samlede evaluering.

5.36. I Skotland er systemet til identifikation og registrering af betalingsrettigheder ikke komplet, eftersom det i strid med reglerne ikke registrerer overdragelser af betalingsrettigheder og heller ikke overvåger, om minimumsforpligtelserne i forbindelse med aktivering er overholdt (41). I flere medlemsstater var beregningen af betalinger ukorrekt i de tilfælde, hvor det areal, der blev fastlagt efter kontrollen, ikke var stort nok til at aktivere alle de betalingsrettigheder, som landbrugeren havde angivet. 5.36. Kommissionen vil følge op på disse påståede mangler ved hjælp af overensstemmelsesprocedurer.

Fastlæggelsen af betalingsrettigheder og afholdelsen af betalinger var meget forsinket

5.37. I alle de besøgte medlemsstater (undtagen Belgien og Portugal) var de definitive betalingsrettigheder helt eller delvist blevet tildelt efter den lovpligtige frist den 31. december 2005 (værdi mere end 8,3 milliarder euro). Nogle medlemsstater var derfor ikke i stand til at betale alle landbrugerne inden for den fastsatte frist, som var den 30. juni 2006. Det var især et problem i England. 5.37. Generelt førte den forsinkede fastlæggelse af arealer ikke til forsinkelser i enkeltbetalingerne til landbrugerne. Ved manglende overholdelse af reglerne finder forordning (EF) nr. 883/2006 anvendelse, herunder navnlig artikel 9. Det er kun i England, at der anvendes reduktioner på grund af sene betalinger i 2006.

Overbetalinger

5.38. Under Rettens revision på støttemodtagerniveau konstateredes det, at i forbindelse med 13 af de 54 tilfældigt udvalgte betalinger, som blev testet, (24 %), var et forkert areal og/eller arealer, som ikke var støtteberettigede, blevet taget i betragtning ved beregningen af antallet af betalingsrettigheder. Forskellene i areal lå på mellem 0,35 % og 6,92 %, men den samlede finansielle effekt er begrænset. Det skal dog bemærkes, at under den dynamiske model kan selv ganske små fejl få væsentlig indvirkning på fremtidige betalinger (jf. punkt 5.28). 5.38. Retten er selv enig i, at udformningen og gennemførelsen af enkeltbetalingsordningen er med til at begrænse risikoen for uretmæssige betalinger (jf. punkt 5.66).

Den generelle arealbetalingsordning

5.39. Den største forskel mellem den generelle arealbetalingsordning og enkeltbetalingsordningen er, at der under førstnævnte ordning ikke fastlægges »betalingsrettigheder«. Der udbetales et standardbeløb for hver hektar støtteberettiget jord. De otte medlemsstater, som anvender den generelle arealbetalingsordning (42), vil til sin tid skulle gå over til enkeltbetalingsordningen.

5.40. For at dække den generelle arealbetalingsordning i 2006 blev der aflagt besøg i de tre resterende nye medlemsstater, som anvender ordningen (Estland, Cypern og Letland) (43), og tre medlemsstater blev besøgt for anden gang (Litauen, Ungarn og Polen). Der blev i alt testet 24 betalinger på støttemodtagerniveau.

5.41. I Estland havde de fire modtagere, som revisionen omfattede, fået betaling for et areal, som var større end det, som blev målt på stedet (i gennemsnit 4,6 %), og de estiske myndigheder kunne ikke dokumentere det tal, der var brugt til beregning af den anvendte nedsættelseskoefficient (3,51 %) (44). I Cypern er der fortsat svagheder i matrikelsystemet (det stammer fra 1926, og de ændringer af markernes naturlige afgrænsninger, der er foretaget siden da, vises ikke heri). Disse svagheder forklarer de to relativt store forskelle i areal, der blev konstateret (7,26 % og 18,7 %). I Ungarn var nedsættelseskoefficienten beregnet forkert, hvilket resulterede i en systematisk overbetaling på 1,62 %. 5.41. Hvad angår Estland, gennemførte Kommissionen en IFKS-revision i 2005, som ikke afslørede større mangler. Rettens undersøgelsesresultater ligger på linje med den fejlfrekvens, Estland indberettede til Kommissionen. Hvad angår Cypern, deler Kommissionen Rettens bekymringer. Der følges op på manglerne ved hjælp af overensstemmelsesprocedurerne. Efter revisionen i 2005 er der planlagt en supplerende revision af IFKS i Cypern i anden halvdel af 2007. Med hensyn til manglernes art anmodede Kommissionen desuden de cypriotiske myndigheder om at træffe øjeblikkelige foranstaltninger for at afhjælpe disse mangler. For så vidt angår Ungarn vil Kommissionen gennemgå Rettens undersøgelsesresultater i lyset af Ungarns svar og om nødvendigt følge op på dem ved hjælp af overensstemmelsesprocedurer.

Udvikling af landdistrikterne

EUGFL, Garantisektionens udgifter

5.42. EUGFL, Garantisektionens udgifter til udvikling af landdistrikterne beløb sig til 5 623 millioner euro i 2006 (45). Dette beløb omfatter udgifterne til en lang række foranstaltninger som f.eks. landbrugsmiljøforanstaltninger, udligningsbeløb til landbrug i ugunstigt stillede områder, investering i landbrugsbedrifter og infrastruktur i landområder.

5.43. Rettens revision dækkede de administrative procedurer og kontrolprocedurerne, og 25 betalinger blev kontrolleret hos de endelige modtagere i otte medlemsstater.

5.44. Rettens revision viste en høj forekomst af fejl i forbindelse med landbrugsmiljøordningerne, både for så vidt angår art og de involverede beløb. Betalingerne under disse ordninger er betinget af, at modtagerne opfylder en række (ofte komplicerede) betingelser, som f.eks. overholdelse af god landbrugsmæssig praksis. I syv af de otte tilfælde, som Retten reviderede, konstateredes det, at landbrugerne ikke havde overholdt deres forpligtelser, eller at myndighederne — for nogle af betingelsernes vedkommende — ikke havde kontrolleret effektivt, om de var opfyldt. 5.44. Det er Kommissionens opfattelse, at den store fejlhyppighed i forbindelse med miljøvenlige landbrugsforanstaltninger, som Retten har konstateret, ikke generelt er repræsentativ for udgifterne til udvikling af landdistrikter. Hvad angår de miljøvenlige landbrugsforanstaltninger, vurderer Kommissionen, at det er temmelig vanskeligt at føre kontrol med dem, men målet med disse foranstaltninger er at inddrage miljøaspekter i landbruget, og værditilvæksten i forbindelse hermed er almindeligt anerkendt. Hvad angår syv ud af de otte tilfælde, der nævnes af Retten, var der hyppigt enten tale om delvist manglende overholdelse af forpligtelserne vedrørende miljøvenligt landbrug eller om begrænset miljømæssig indvirkning. Kommissionen har udarbejdet et omfattende program for revision af nationale forvaltnings- og kontrolsystemer til anvendelse i forbindelse med miljøvenlige landbrugsforanstaltninger.

5.45. I to tilfælde kunne Retten ikke komme med en vurdering, fordi der ikke var tilstrækkelig dokumentation vedrørende det beløb, modtageren havde fået udbetalt. I det ene tilfælde var det ikke muligt at efterprøve, om investeringen reelt var foretaget, og i det andet kunne der ikke etableres en forbindelse mellem de anmeldte udgifter (rentegodtgørelse for lån) og den finansielle fordel for landbrugerne. 5.45. Kommissionen vil følge op på disse sager ved hjælp af overensstemmelsesprocedurer.

Det midlertidige instrument til udvikling af landdistrikterne

5.46. Under »Det midlertidige instrument til udvikling af landdistrikterne« er der afsat midler til støtte af landdistrikterne i EU-10 i perioden 2004-2006. Heraf blev 2 116 millioner euro udbetalt i 2006. Retten udførte systemrevision i to medlemsstater: Letland og Ungarn. Der blev ikke konstateret problemer i Letland.

5.47. Under revisionen i Ungarn af den finansielt set største foranstaltning — miljøvenligt landbrug (72,6 millioner euro) — blev der konstateret mangler i kontrol- og forvaltningssystemet. F.eks.: I 2005 blev der ikke udført stedlig kontrol i løbet af året, men først efter hovedhøsten (derfor blev opfyldelsen af mange betingelser slet ikke efterprøvet), det var ikke altid muligt at identificere hver enkelt mark på en pålidelig måde, og den maksimale kvægtæthed blev ikke krydskontrolleret (med kvægdatabaserne) som led i IFKS-kontrollen. 5.47. Kommissionen har konstateret lignende svagheder under sine revisioner i Ungarn. Konsekvenserne af de påviste svagheder er blevet analyseret under overensstemmelsesproceduren og i de tilfælde, hvor der er konstateret risici for fonden, gennemføres der finansielle korrektioner.

Efterfølgende kontrol af betalinger til forhandlere og forarbejdere

5.48. Medlemsstaterne skal hvert år gennemføre et program for efterudbetalingskontrol af forretningspapirer i relation til eksportrestitutioner, forarbejdnings- og bearbejdningsstøtte og en række udgifter til udvikling af landdistrikterne. Medlemsstaterne skal sikre, at foranstaltningerne rent faktisk er blevet gennemført, og at det er sket på behørig måde, og skal træffe de fornødne forholdsregler for at inddrive beløb, der på grund af uregelmæssigheder eller forsømmelse er blevet uretmæssigt udbetalt. Denne kontrol udføres i henhold til forordning (EØF) nr. 4045/89.

5.49. Kommissionen har en overvågnings- og koordineringsfunktion og skal sikre sig, at medlemsstaternes risikoanalyser og kontrolprogrammer er hensigtsmæssige. Den skal endvidere analysere de relevante rapporter og andre dokumenter, som medlemsstaterne indsender, og eventuelt aflægge besøg i medlemsstaterne for at kontrollere, at reglerne følges.

5.50. I 2006 gennemførte Kommissionen specifikke revisioner i otte medlemsstater (46). Som led i det udførte arbejde blev der foretaget 35 overensstemmelseskontroller, som omfattede en gennemgang af mindst en efterudbetalingskontrol. For nogle foranstaltningers vedkommende indførte Kommissionen også ved udgangen af december 2006 nye harmoniserede metoder til undersøgelse af aspekter af forordningen i forbindelse med overensstemmelseskontrol (47). For at sikre standardisering med hensyn til metode og dækning bør alle involverede foranstaltninger omfattes. I 2006 udførte den enhed, der er ansvarlig for overensstemmelseskontrol i forbindelse med udvikling af landdistrikterne, ingen revisioner, som dækkede aspekter af forordningen, selv om dette område tegner sig for 16 % af de potentielle uregelmæssigheder, som medlemsstaterne har indberettet. På de andre områder blev der udført både horisontal revision og overensstemmelseskontrol. 5.50. I 2006 gennemførte afdelingen for udvikling af landdistrikter hovedsagelig revision af foranstaltninger, der ikke var omfattet af forordningen, f.eks. inden for miljøvenligt landbrug. Det horisontalt ansvarlige kontor gennemgik 21 kontroller vedrørende udvikling af landdistrikter, der udgjorde 19 % af alle de kontroller, der blev gennemgået af kontoret. Udviklingen af landdistrikter tegner sig for 8 % af udgifterne under forordningen.

5.51. Med forordning (EF) nr. 40/2006 er der indført krav om, at der skal gøres rede for, hvilke udgifter der rent faktisk er blevet efterprøvet, men det var ikke alle medlemsstater, som var i stand til at levere disse oplysninger i 2006. Med hensyn til kontrol af købere af mælk på det sekundære marked, offentlig oplagring og flerårige projekter til udvikling af landdistrikterne og til, hvad der skal forstås ved en færdigudført kontrol, er situationen den, at reglerne stadig fortolkes og anvendes forskelligt i medlemsstaterne. 5.51. Kommissionen er bekendt med disse forskelle på kontrolpraksis i medlemsstaterne, men forskellene er ikke i strid med deres forpligtelser i henhold til forordningen.

5.52. I årsberetningen for regnskabsåret 2005 kritiserede Retten Kommissionen for ikke at være i stand til at måle, i hvilket omfang kontrollerne bidrog til at opdage og inddrive uretmæssige betalinger. Ved udgangen af november 2006 søgte Kommissionen at indhente oplysninger fra medlemsstaterne om inddrivelser, men med begrænset succes — seks medlemsstater har indtil dato svaret. Kommissionen ved derfor stadig ikke, i hvor mange tilfælde de potentielle uregelmæssigheder, der oprindeligt blev indberettet i medfør af forordning (EØF) nr. 4045/89, har ført til, at det pågældende beløb er blevet inddrevet, eller hvorfor dette ikke er sket. 5.52. Succesen med gennemførelsen af forordning (EØF) nr. 4045/89 afhænger af og måles ud fra antallet og værdien af de mulige uregelmæssigheder, der konstateres ved den efterfølgende kontrol. Kommissionen har forelagt Retten præcise oplysninger herom. Ved årets udgang forventer Kommissionen at vide, hvor mange uretmæssige betalinger der er blevet inddrevet i alle medlemsstaterne. Den opfølgning, der gennemføres i forhold til de uregelmæssigheder, som konstateres, revideres systematisk i forbindelse med Kommissionens kontrolbesøg i medlemsstaterne. Hvad angår de stikprøvekontroller, der blev foretaget i 2006, blev det vurderet, at de iværksatte foranstaltninger og begrundelser generelt kunne godtages. I henhold til Kommissionens nye retningslinjer skal godkendelsesorganerne fra regnskabsåret 2007 desuden sikre sig, at de udbetalende organer følger op på alle mulige uregelmæssigheder, der konstateres i forbindelse med anvendelse af forordning (EØF) nr. 4045/89.

5.53. Der var stadig et efterslæb for så vidt angår gennemførelsen af kontrol efter udbetalingen af støtte vedrørende 2004/2005 og tidligere år i Tyskland (Niedersachsen), Spanien (Andalusien) og Italien (Ministero Politiche Agricole) på det tidspunkt, da medlemsstaterne indsendte de årlige rapporter pr. 1. januar 2007. 5.53. Efterslæbet for Ministerio Politiche Agricole og Niedersachsen har begrænset finansiel betydning. Det reduceres desuden jævnligt. Kommissionen følger nøje de resultater, der opnås. Kommissionens kontrolbesøg i Spanien fra 11.-15. juni 2007 viste, at der ikke længere var noget efterslæb for 2004/05 og tidligere i Andalusien.

Eksportrestitutioner

5.54. Eksportrestitutioner, som betales til eksportører af landbrugsprodukter fra EU, dækker forskellen mellem priserne på EU's indre marked og priserne på verdensmarkedet og gør det muligt at afsætte overskudsproduktionen på verdensmarkedet. I 2006 beløb eksportrestitutionerne sig til 2 493 millioner euro. Medlemsstaterne skal foretage fysisk kontrol af 5 % af de eksporterede varer for at sikre sig, at de er beskrevet korrekt og er berettiget til den eksportrestitution, der ansøges om. De skal også udføre kontrol på udgangsstedet fra EU, når dette ikke er det samme, som det sted, hvor varerne blev frembudt til fysisk kontrol (ombytningskontrol) (48). Kommissionen overvåger antallet af disse kontroller og kontrollernes kvalitet. 5.54. Kommissionens overvågning af kontrollen omfatter revision på stedet og systematisk sammenholdelse og revision af de årsstatistikker, der indsendes af medlemsstaterne, og som viser få uregelmæssigheder.

5.55. Medlemsstaterne skal indsende de data til Kommissionen om udgifterne og andre oplysninger vedrørende EUGFL, Garantisektionen, som den skal bruge både til regnskabsafslutningen og til kontrol og udarbejdelse af finansielle overslag (49). En analyse af disse data for 2004/2005, som Retten har foretaget, viser, at de oplysninger, der indsendes vedrørende fysisk kontrol og ombytningskontrol, ikke er pålidelige. Det bemærkedes endvidere, at Grækenland ikke har indsendt nogen data herom. For så vidt angår Nederlandene, konstateredes det, at der i den definition af »fysisk kontrol«, som et betalingsorgan anvendte, også indgik dokumentkontrol, hvilket medførte, at der blev registreret et alt for stort antal udførte kontroller. 5.55. Forordning (EF) nr. 2390/1999 vedrører regnskabsoplysninger, navnlig detaljerede oplysninger om individuelle transaktioner i forbindelse med medlemsstaternes udgifter, men også andre kendte oplysninger om en transaktion på bogføringstidspunktet. Kommissionen er klar over, at oplysningerne af den grund nogle gange er ufuldstændige. Oplysningerne kan imidlertid anvendes til analyser og revision, men anvendes ikke til overvågning af fysiske kontrolniveauer. Til det formål er det meget vigtigere med de detaljerede statistikker, som Kommissionen modtager årligt, og som kontrolleres systematisk ved skrivebordskontrol og i forbindelse med revisioner på stedet og anses for at være et meget pålideligt overvågningsredskab. Spørgsmålet om manglende rubrikker i betalingsoplysningerne blev allerede rejst over for Grækenland ved brev af 19. oktober 2005, og Grækenland medtog disse oplysninger i oplysningerne for 2005-2006. Hvad angår Nederlandene, afventer Kommissionen medlemsstatens svar.

Kommissionens regnskabsafslutning

5.56. Forvaltningen af de fleste af udgifterne til landbrug er delt mellem medlemsstaterne og Kommissionen. Støtten udbetales af medlemsstaterne, som så får udgifterne godtgjort af Kommissionen. Disse godtgørelser betragtes som forskud, indtil Kommissionen afslutter regnskaberne. Det regnskabsafslutningssystem i to etaper, som anvendes for øjeblikket, omfatter en årlig beslutning om finansiel regnskabsafslutning og flerårige overensstemmelsesbeslutninger, som Kommissionen træffer.

Finansiel regnskabsafslutning

5.57. I beslutningerne om regnskabsafslutning for 2006 (50) afsluttede Kommissionen regnskaberne for 91 af de 98 betalingsorganer (jf. tabel 5.1 ). Beslutningerne er baseret på attester fra uafhængige revisorer (godkendelsesorganer), som kun attesterer, at betalingsorganernes regnskaber er fuldstændige, nøjagtige og rigtige. Det er ikke angivet udtrykkeligt i forordningerne, at det skal efterprøves, at de tilgrundliggende betalinger er lovlige og formelt rigtige (overensstemmelse), og Kommissionen beder ikke godkendelsesorganerne om at udføre sådan kontrol. Attesterne kan derfor ikke give den fornødne sikkerhed herfor. 5.57. Ifølge de relevante oplysninger angives det i attesten fra godkendelsesorganet, om det har rimelig sikkerhed for, at de regnskaber, der indsendes til Kommissionen, er pålidelige, fuldstændige og nøjagtige. Attesten er bl.a. baseret på en undersøgelse af betalingsorganets administrative struktur for så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt den pågældende struktur kan sikre, at overholdelsen af EF-reglerne er blevet kontrolleret, inden der foretages betaling. Attesten er en del af et sammenhængende system til forvaltning af og kontrol med udgifter under den fælles landbrugspolitik og bidrager som sådan til at sikre lovmæssigheden og regelmæssigheden af de underliggende transaktioner. Fra og med regnskabsåret 2007 forventes det endvidere, at godkendelsesorganerne udtaler sig om de interne kontrolsystemers effektivitet, dvs. om, hvorvidt de kontrolsystemer, der er etableret af betalingsorganerne, giver rimelig sikkerhed for de underliggende transaktioners lovmæssighed og regelmæssighed.

5.58. I 2006 skulle godkendelsesorganerne for første gang revidere enkeltbetalingsordningen. Kommissionen specificerede ikke omfanget af det arbejde, der skulle udføres, og hvor dybtgående revisionen skulle være. I Italien indgik kontrol af betalingsrettigheder for eksempel ikke i godkendelsesorganernes arbejde, og det var nævnt i attesterne. Kommissionen godkendte dette uden kommentarer. 5.58. Godkendelsesorganerne skal selv sikre sig, at betalingsorganernes procedurer til kontrol af betalingsrettigheder fungerer effektivt. Til gengæld kræves det ikke, at de fører direkte kontrol med de enkelte støttemodtageres nøjagtige betalingsrettigheder ved at tjekke lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende betalinger for hver enkelt støttemodtager. I 2006 opfyldte alle godkendelsesorganer dette krav ved at revidere de udbetalende organers procedurer for kontrol med rettighederne vedrørende enkeltbetalinger. Rækkevidden og dybden i det arbejde, der er gjort med enkeltbetalingsordningen, er specificeret i Kommissionens nye retningslinjer for den rapportmodel, der anvendes fra og med regnskabsåret 2007.

5.59. Kommissionen forlader sig hovedsagelig på en skrivebordsgennemgang af godkendelsesorganernes attester og rapporter. Retten konstaterede, at den korte tid, der er til rådighed, og antallet af involverede sprog begrænser omfanget af Kommissionens gennemgang og gør den mindre dybtgående (51). For 7 af de 30 attester og rapporter, som blev revideret (52), kunne Retten på grundlag af de foreliggende oplysninger ikke drage en konklusion om, hvorvidt der var eller ikke var væsentlige fejl i betalingsorganernes regnskaber. 5.59. Kommissionen gennemfører det revisionsarbejde, der er nødvendigt for (på grundlag af indsendte oplysninger) at opnå rimelig sikkerhed for, at betalingsorganernes regnskaber er pålidelige, fuldstændige og nøjagtige, dvs. at de er fri for væsentlige fejlangivelser. Der foretages udskillelse, når det ikke er muligt at nå frem til en sikker konklusion. Det er en mekanisme, der adskiller sig fra overensstemmelsesprocedurerne, som tager sigte på at udelukke udgifter fra fællesskabsfinansiering, hvis de ikke er afholdt i overensstemmelse med fællesskabsreglerne. Kommissionen var i stand til at sikre sig, at der ikke forelå materielle fejl, hvad angik de samlede udgifter i forbindelse med regnskabsafslutningen. Dette omfatter de syv regnskaber, som Retten henviser til.

5.60. Retten besøgte syv godkendelsesorganer for at gennemgå deres arbejde (53). De vigtigste svagheder, der konstateredes, har at gøre med omfanget af de detaljerede test og med, hvor dybtgående de var, med de bemyndigede organers arbejde, herunder den stedlige kontrol, og kontrollen af debitorregnskabets fuldstændighed. Disse svagheder bør afhjælpes, så der kan opnås en højere grad af sikkerhed gennem det arbejde, der udføres af godkendelsesorganerne. I 2006 besøgte Kommissionen godkendelsesorganerne for fire andre betalingsorganer (54). Dens generelle konklusion var begrænset til en erklæring om, at godkendelsesorganets revisionsmetodologi ser ud til at give den sikkerhed, der er nødvendig for at kunne træffe beslutningen om regnskabsafslutning. 5.60. Hvad angår rækkevidden og dybden af godkendelsesorganernes arbejde, kræver den gældende lovgivning, at de kun skal gennemgå betalingsorganets administrative struktur for at vurdere, om denne struktur kan sikre, at fællesskabsreglerne er overholdt, inden der foretages betalinger. Det er tilstrækkeligt med henblik på regnskabsafslutningen og bør ikke betragtes som en svaghed. Kommissionens revisionsbesøg i 2006 bekræfter (på baggrund af en vurdering af den anvendte metode og den gennemførte kontrol), at godkendelsesorganernes rapporter og attester generelt er pålidelige, selv om der er mulighed for at gennemføre forbedringer på visse områder. De nævnte spørgsmål indtager alle en fremtrædende plads i Kommissionens nye retningslinjer vedrørende rapportmodellen. Det forventes, at godkendelsesorganerne dækker disse spørgsmål mere dybtgående og fremlægger deres resultater mere tydeligt.

5.61. Kommissionen har indført en ny inddrivelsesprocedure (55), som omfatter tabeller til opstilling af debitorregnskabet, men de endelige retningslinjer for, hvordan disse tabeller skal udfyldes, blev først udsendt i november 2006. Rettens arbejde i relation til debitorregnskabets rigtighed sætter spørgsmålstegn ved disse tabellers fuldstændighed: Der er begrænsninger i de udtalelser, der afgives i attesterne, og væsentlige konstateringer i rapporterne, det arbejde, nogle af godkendelsesorganerne har udført, er begrænset, og oplysningerne i nogle af deres rapporter er utilstrækkelige. Hertil kommer, at Kommissionens afstemning af disse tabeller resulterede i, at der blev foretaget ændringer i tabeller, som allerede var blevet attesteret som korrekte. 5.61. De tabeller (56), Retten henviser til, har til formål at give Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for i forbindelse med uregelmæssigheder at anvende den nye regnskabsafslutningsmekanisme, der er omhandlet i artikel 32 og 33 i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005. Der er en klar forbindelse mellem disse tabeller og betalingsorganernes debitorbogholderi, og ifølge Kommissionens nye retningslinjer vedrørende rapportmodellen for godkendelsesorganerne, der anvendes fra og med 2007, skal sidstnævnte sammenholde debitorbogholderiet med tabellerne og redegøre for eventuelle uoverensstemmelser. Tabellerne er en del af betalingsorganernes årsregnskaber og attesteres som sådan af godkendelsesorganerne. Kommissionen har endvidere gjort en betydelig indsats for at opnå rimelig sikkerhed for, at den indberettede gæld var kategoriseret og anmeldt korrekt. Balancen pr. 15. oktober 2006 blev vurderet, og slutbalancerne for den gamle tabel 105 blev afstemt med åbningsbalancerne for de nye tabeller i bilag III medio oktober 2005. I de tilfælde, hvor afstemningen ikke kunne gennemføres med godt resultat, og beløbene var betydelige, og der således ikke kunne opnås rimelig sikkerhed, som det var tilfældet med AGEA i Italien, blev regnskaberne udskilt. Kommissionen vil gennemføre en detaljeret opfølgning i løbet af 2007 for at sikre, at gælden indberettes korrekt i tabellerne i bilag III.

5.62. Beslutningen om beløb, som skulle have været inddrevet som følge af uregelmæssigheder, hvor de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres ligeligt af Fællesskabet og af medlemsstaterne (50:50-reglen) (57), blev for første gang medtaget i beslutningerne om finansiel regnskabsafslutning i 2006. I henhold hertil skal Fællesskabet og medlemsstaterne hver betale et beløb på ca. 130 millioner euro (58). Et yderligere beløb vedrørende uregelmæssigheder på 147 millioner euro, som medlemsstaterne ikke mener vil kunne inddrives, bæres 100 % af Fællesskabet (59). Den nye procedure betyder, at Fælleskabet kommer til at bære væsentlige beløb på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne. Det indebærer, at Komissionen nu bliver nødt til at foretage en detaljeret opfølgning for at sikre sig, at de skyldige beløb, der skal bæres af Fællesskabet, opgøres korrekt. 5.62. De resultater, Retten henviser til, er en følge af den nye regnskabsafslutningsmekanisme for sager med uregelmæssigheder, der blev indført ved artikel 32 i forordning (EF) nr. 1290/2005. I overensstemmelse med artikel 49 i forordning (EF) nr. 1290/2005 blev den nye 50:50-regel anvendt i 2007 på alle uafsluttede sager, hvor der ikke var sket fuldstændig inddrivelse pr. 16. oktober 2006. Nogle af disse sager går tilbage til 1980'erne. Det forklarer, hvorfor beløbet er så relativt højt. De følgende år, hvor kun de sager, som det pågældende år når grænsen på 4 eller 8 år, er berørt, forventes der betydeligt lavere afregningsbeløb. De beløb, der skal bæres af den ene eller den anden part, attesteres af godkendelsesorganerne, hvilket betyder, at de skal gennemgås grundigt af disse godkendelsesorganer. I forbindelse med Kommissionens revisioner af godkendelsesorganerne kontrollerer den endvidere, om medlemsstaterne anvender denne nye afslutningsmekanisme korrekt.

Efterprøvende regnskabsafslutning

5.63. Formålet med overensstemmelsesbeslutningerne er at udelukke udgifter fra fællesskabsfinansiering, når Komissionen har konstateret, at fælleskabsreglerne ikke er overholdt. Generaldirektøren for landbrug foretager også efterprøvende regnskabsafslutning for at underbygge sin revisionserklæring om EUGFL-udgifternes lovlighed og formelle rigtighed. En analyse af systemet afslørede følgende svagheder: 5.63.

a) Overensstemmelsesbeslutningerne vedrørte ikke de betalinger, der var foretaget til de endelige modtagere i det regnskabsår, hvor beslutningerne blev truffet — de vedrørte normalt udgifter for adskillige år, og beslutninger blev truffet flere år bagud. Ved udgangen af 2006 var der ikke foretaget fuldstændig regnskabsafslutning vedrørende noget år senere end 1998. a) Ved udgangen af 2006 var kun 12 revisioner gennemført i 2002 og tidligere, som gav anledning til finansielle korrektioner for perioden før 2001, endnu ikke afsluttet. Det vil sige, at indsatsen for at sikre overensstemmelse med hensyn til udgifterne fra 2000 og årene før i det store og hele er afsluttet. Overensstemmelsesprocedurernes flerårige karakter, som Retten henviser til, berører ikke den sikkerhed, der kan udledes for disse procedurer for regnskabsåret 2006. Der træffes først afgørelse om de finansielle konsekvenser ved afslutningen af procedurerne, men de foreløbige resultater af de revisioner, der blev gennemført i 2006, foreligger allerede. Eftersom Kommissionens revision omfatter medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolsystemer, giver den desuden ikke kun oplysning om de reviderede udgifter, men også indirekte om de fremtidige udgifter, der omfattes af de pågældende systemer.

b) I sin årlige aktivitetsrapport for 2006 henviser GD for Landbrug i kapitlet om sikkerhed til de eventualaktiver, der er opført i GD'ets regnskab for 2006. De beløber sig til 1 472 millioner euro (60) og skal vise den forventede effekt af fremtidige finansielle korrektioner. Denne regnskabsmæssige behandling gør regnskaberne mere informative for brugerne, men den kan ikke give Retten eller Kommissionen sikkerhed for, at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige. b) Som nævnt i GD AGRI's årsberetning for 2006 kan det af resultaterne af de revisioner, der blev gennemført i 2006, konkluderes, at den generelle situation med hensyn til mangler i de nationale kontrolsystemer kan sammenlignes med situationen de foregående år, og at det derfor fuldt ud er berettiget at foretage et skøn over, hvilket omfang de finansielle korrektioner bør have for at dække risikoen for udgifterne for 2006, på grundlag af den gennemsnitlige historiske nettokorrektionssats for perioden 1996-2001. Formålet med at opføre eventualaktiverne i Kommissionens regnskaber er at kunne konstatere (mulige) fordringer på baggrund af revisionerne, og hensigten har ikke været at give sikkerhed med hensyn til lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende transaktioner.

c) Omkostningerne forbundet med de finansielle korrektioner bæres af medlemsstaterne, dvs. normalt af den almindelige skatteyder og ikke af de modtagere, som uretmæssigt har fået udbetalt støtte. c) Hvor uretmæssige betalinger konstateres eller kan konstateres som resultat af overensstemmelsesprocedurerne, anmodes medlemsstaterne om at følge op på dem ved inddrivelse over for de endelige støttemodtagere. Selv hvis dette ikke er muligt, f.eks. fordi korrektionen er affødt af mangler i det nationale kontrolsystem og ikke kan knyttes sammen med en enkel uretmæssig betaling, er de finansielle korrektioner et vigtigt redskab til at forbedre medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolsystemer og dermed også til at forebygge, påvise og inddrive uretmæssigt udbetalte beløb hos støttemodtagere.

d) Det var ikke dokumenteret, at Kommissionen med det antal revisioner, den har udført, i tilstrækkelig grad tog højde for de risici, der var blevet påvist i dens risikoanalyse. De test, der udføres på støttemodtagerniveau, afhænger af den tid, der er til rådighed, og er ikke så meget baseret på en fastlagt instruks til revisor. I revisionerne indgår der ikke systematisk en efterprøvning af, om anmeldelserne fra støttemodtagerne indeholder de fornødne oplysninger, og om oplysningerne er nøjagtige. d) I 2006 blev der gennemført i alt 354 revisioner inklusive 184 kontroller på stedet og 170 uden kontrol på stedet. Det er Kommissionens opfattelse, at disse revisioner på passende vis dækker de risici, der er identificeret i Kommissionens risikoanalyse. Kommissionen gennemfører overensstemmelsesrevisioner for at evaluere kvaliteten af de nationale forvaltnings- og kontrolsystemer. Disse revisioner kan eventuelt omfatte kontrol af de enkelte støttemodtagere, herunder i form af kontrol på stedet. Denne fremgangsmåde er i overensstemmelse med internationale revisionsstandarder og med Kommissionens revisionsvejledning.

e) Den metode, der anvendes til beregning af de udgifter, der skal udelukkes, er i de fleste tilfælde en enhedssats, hvor en bestemt procent af den samlede udbetalte støtte inddrives. Da denne metode er baseret på, hvor alvorlige svaghederne i kontrolsystemet er, og ikke på værdien af de konstaterede uregelmæssigheder, er der ingen virkelig sammenhæng mellem de beløb, der skal inddrives som følge af overensstemmelsesbeslutninger, og de beløb, som rent faktisk er blevet udbetalt uretmæssigt. e) Målet med den efterprøvende regnskabsafslutning er at hindre, at udgifter, der ikke er afholdt i overensstemmelse med Fællesskabets regler, finansieres af Fællesskabet. Kommissionen mener, at dette mål også nås i tilfælde, hvor der anvendes faste finansielle korrektioner, fordi omfanget af de beløb, der er udbetalt uretmæssigt til støttemodtagere, ikke kan kvantificeres. Faste korrektioner anvendes, når de uretmæssigt udbetalte beløb ikke kan bestemmes ved nøjagtig beregning eller ekstrapolering. Dette princip er jævnligt blevet bekræftet af Domstolen. Ifølge Kommissionen er metoden med de faste korrektioner derfor fuldt ud anvendelig.

5.64. Retten reviderede tre finansielle korrektioner i de tre overensstemmelsesbeslutninger, som blev truffet i 2006, og som vedrørte perioden 1999-2005 og dækker 25 % af de foretagne korrektioner (61). Der fremsættes følgende bemærkninger: 5.64.

a) Da der kun er begrænsede ressourcer til rådighed, udvælger Kommissionen sine overensstemmelseskontroller på grundlag af en risikoanalyse. På grund af toårsgrænsen er der derfor risiko for, at udgifter ikke kontrolleres tidligt nok til, at der kan foretages en korrektion (62). Retten konstaterede, at der ikke kunne foretages korrektioner for uretmæssige betalinger til et skønnet beløb på op til 100 millioner euro, fordi uregelmæssighederne var konstateret efter denne tidsfrist. a) De overensstemmelsesrevisioner, der skal gennemføres, fastlægges på grundlag af en central risikoanalyse. Af hensyn til overensstemmelsesprocessen er denne udvælgelse i overensstemmelse med internationale revisionsstandarder. GD AGRI afsætter mere end 10 % af sit samlede personale til denne opgave. Hvis der konstateres mangler i forbindelse med overensstemmelsesrevisioner, som udgør en finansiel risiko for EUGFL, er de finansielle korrektioner begrænset til udgifter afholdt 24 måneder forud for afsendelse af artikel 11-brevet, som informerer medlemsstaten om Kommissionens undersøgelsesresultater. Denne såkaldte 24-måneders-regel blev vedtaget af Rådet for at sikre medlemsstaterne retssikkerhed. Ifølge denne regel kan visse udgifter ikke være omfattet af finansielle korrektioner, selv om der optræder mangler i forbindelse hermed. I de sager, der er revideret af Retten, har Kommissionen reageret rettidigt på de modtagne oplysninger.

b) For de korrektioner, der blev undersøgt, havde Kommissionen i disse komplicerede sager skullet bruge mellem fire og syv år, fra den første revision blev udført, og til beslutningen om regnskabsafslutning blev truffet, hvilket forsinkede færdigbehandlingen af regnskabsafslutningsprocedurerne for de pågældende regnskabsår. b) Den tid, der er nødvendig til gennemførelse af overensstemmelsesprocedurerne, afhænger af en række faktorer. Blandt disse faktorer finder man f.eks. sagens kompleksitet, som kan kræve ekstra arbejde eller endog supplerende kontrolbesøg, medlemsstaternes overholdelse af frister og efterlevelse af forligsorganets anbefalinger. Det er desuden et grundlæggende princip i forbindelse med proceduren for forskriftsmæssig regnskabsafslutning, at medlemsstaternes ret til at forsvare sig skal respekteres fuldt ud. I Rettens erklæring, »(…) hvilket forsinkede færdigbehandlingen af regnskabsafslutningsprocedurerne for de pågældende regnskabsår«, tages der ikke højde for forskellen mellem regnskabsafslutningen for et givent regnskabsår og den efterprøvende regnskabsafslutning. Der foretages ikke en efterprøvende regnskabsafslutning for hvert enkelt regnskabsår.

Konklusioner og anbefalinger

5.65. EUGFL, Garantisektionens udgifter til landbrug og udvikling af landdistrikterne er behæftet med fejl, og, selv om antallet af fejl er faldende, er det stadig væsentligt. Når IFKS anvendes korrekt, er det et effektivt kontrolsystem, som begrænser risikoen for fejl eller uretmæssige betalinger. Det er dog ikke tilfældet i Grækenland. 5.65. Kommissionen bemærker, at det samlede fejlniveau for alle udgifter under EUGFL’s Garantisektion, der er fastsat af Retten, er reduceret betydeligt og ligger tæt på væsentlighedstærsklen. For den del af udgifterne, som ikke vedrører udvikling af landdistrikter (85 % af de samlede udgifter) og er afholdt af EUGFL’s Garantisektion, ligger det under væsentlighedstærsklen. Fejlene i forbindelse med udvikling af landdistrikter optræder hovedsagelig i forbindelse med miljøvenlige landbrugsforanstaltninger. IFKS er et effektivt kontrolsystem til begrænsning af uretmæssige betalinger. Problemerne i Grækenland søges løst gennem igangværende revisioner og regnskabsafslutninger, der skal beskytte EU's finansielle interesser, samt ved overvågning og tilsyn med gennemførelsen af den græske handlingsplan.

5.66. Enkeltbetalingsordningens udformning og anvendelsen af den begrænser risikoen for, at landbrugerne får udbetalt beløb uretmæssigt. Nogle af medlemsstaterne har imidlertid undladt at anvende bestemte centrale elementer i enkeltbetalingsordningen: I forbindelse med konsolidering af betalingsrettigheder gik Irland, Østrig og Det Forenede Kongerige længere, end bestemmelserne i forordningen tillader (jf. punkt 5.22, 5.23 og 5.24). 5.66. Kommissionen er bekendt med denne praksis og deler Rettens synspunkter. Der vil i forbindelse med overensstemmelsesprocedurerne blive taget hensyn til eventuelle risici for fonden.

5.67. Det Forenede Kongerige overholdt ikke fællesskabslovgivningen, da der blev tildelt betalingsrettigheder og betalt støtte under enkeltbetalingsordningen og ordningen for støtte til udvikling af landdistrikterne til jordejere for jord, som var bortforpagtet til landbrugere, som drev landbrug på den (jf. punkt 5.20 og 5.21). 5.67. Medlemsstaterne skal fastslå, hvem der kan betragtes som aktive landbrugere (med adgang til betalingsrettigheder). Hvis en jordejer bærer den økonomiske risiko for landbrugsaktiviteten, kan det eventuelt vurderes, at han »udøver en landbrugsaktivitet«.

5.68. Selv om de samlede nationale lofter ikke var overskredet, konstateredes der overbetalinger i forbindelse med en fjerdedel af de betalinger, der blev testet på støttemodtagerniveau, men den samlede finansielle effekt er begrænset (jf. punkt 5.38).

5.69. Retten bemærkede, at der blandt de nye støttemodtagere var jernbaneselskaber, rideklubber/stutterier, golf-/sportsklubber og kommunalbestyrelser i Danmark, Tyskland, Sverige og Det Forenede Kongerige (jf. punkt 5.25, 5.26 og 5.27). Tildeling af betalingsrettigheder til jordejere, som aldrig har udøvet nogen form for landbrugsmæssig aktivitet, og som blot bevarer jorden i god landbrugs- og miljømæssig stand, har haft den effekt, at en betydelig del af EU-støtten er blevet omfordelt til jordejere på bekostning af landbrugere, særlig under den dynamiske udgave af hybridmodellen (jf. punkt 5.28). Myndighederne i Det Forenede Kongerige opstillede uhensigtsmæssige kriterier for tildeling af betalingsrettigheder fra den nationale reserve for investeringer (jf. punkt 5.33 og 5.34). 5.69. Det er korrekt, at de regionale modeller giver mulighed for at yde støtte til grupper, som ikke nødvendigvis tidligere har modtaget støtte. Det var et klart og bevidst valg fra de berørte medlemsstaters side at omfordele støtte under de nye omstændigheder med afkobling. De nye støttemodtagere er dem, der aktivt drev landbrug i den relevante referenceperiode (dvs. det første ansøgningsår). De kan have været ejere af det pågældende landbrugsareal, men det har ikke relevans for spørgsmålet om, hvem der fik præmierettighederne.

5.70. Reglerne under enkeltbetalingsordningen gav medlemsstaterne mulighed for frit at vælge, hvordan de ville fordele betalingsrettighederne fra den nationale reserve, og om de ville eller ikke ville eliminere ekstrafortjenester (jf. punkt 5.29-5.34). De samme spørgsmål er blevet behandlet vidt forskelligt i medlemsstaterne og endog inden for samme medlemsstat, og der kan følgelig ikke sikres ligebehandling af modtagerne under ordningen. 5.70. Medlemsstaterne kan under visse omstændigheder føre betalingsrettigheder tilbage til den nationale reserve. Hvis denne løsning vælges, skal særlige betingelser være opfyldt. Ansvaret for anvendelsen af enkeltbetalingsordningen påhviler medlemsstaterne.

5.71. Kommissionen bør tage hensyn til disse konsekvenser i forbindelse med det »sundhedscheck«, der skal foretages i marts 2008 (63). 5.71. Der vil i forbindelse med »sundhedstjekket« blive lavet en gennemgang af de støtteordninger, der blev indført med reformen af den fælles landbrugspolitik i 2003.

5.72. I forbindelse med udvikling af landdistrikterne er der tendens til en høj forekomst af fejl i ordningerne for miljøvenligt landbrug, fordi landbrugerne ikke opfylder de (ofte komplicerede) betingelser for støtteberettigelse. Kommissionen bør nøje overveje, om de nuværende betingelser for støtteberettigelse er relevante for sådanne foranstaltninger. 5.72. Det er Kommissionens opfattelse, at den store hyppighed af fejl i forbindelse med miljøvenlige landbrugsforanstaltninger, som Retten har konstateret, ikke generelt er repræsentativ for udgifterne til udvikling af landdistrikter. Hvad angår de miljøvenlige landbrugsforanstaltninger, vurderer Kommissionen, at det er temmelig vanskeligt at føre kontrol med dem, men målet med disse foranstaltninger er at inddrage miljøaspekter i landbruget, og værditilvæksten i forbindelse hermed er almindeligt anerkendt. Hvad angår programmeringsperioden 2007-2013, kræves det i den nyligt indførte lovgivning (64), at medlemsstaterne på forhånd sikrer, at det er nemt at føre kontrol og sikre efterlevelse af alle de foranstaltninger til udvikling af landdistrikter og de tilknyttede forpligtelser og betingelser for støtteberettigelse, som de påtænker at anvende.

5.73. Karakteren af den kontrol, der udføres efter udbetaling af støtten (65), og vedvarende svagheder i anvendelsen af den begrænser den sikkerhed, der kan opnås med hensyn til lovligheden og den formelle rigtighed af betalinger, der er foretaget i tidligere år. 5.73. Det er Kommissionens opfattelse, at systemet med efterfølgende kontrol af betalinger virker tilfredsstillende. Dens egne revisioner bekræfter, at der kan opnås sikkerhed med disse kontroller. Selv om der ikke behøver at være en direkte forbindelse mellem de udgifter, der blev afholdt i 2006, og dem, der blev kontrolleret ved den efterfølgende kontrol af betalinger, bidrager disse kontroller til generel sikring af lovlighed og formel rigtighed af de underliggende transaktioner i 2006, idet systemet som sådan fungerer tilfredsstillende. De udgør således et ekstra kontrolniveau, som supplerer kontrollen forud for betalinger, og de skal derfor vurderes i sammenhæng med det generelle forvaltnings- og kontrolsystem for landbrugsudgifter (se også Kommissionens svar på punkt 5.77).

5.74. Der er behov for forbedringer for at afhjælpe de mangler, som Retten og Kommissionens regnskabsafslutningsenhed konstaterede, før systemet med fysisk kontrol og ombytningskontrol af forsendelser af varer med eksportrestitutioner kan betragtes som velfungerende. 5.74. Den fysiske kontrol og ombytningskontrollen i henhold til forordning (EØF) nr. 386/90 udgør en del af hele kontrolkæden, som også omfatter forudgående administrativ kontrol med krav om tilbagebetaling, efterfølgende kontrol under forordning (EØF) nr. 4045/89 og Kommissionens egne revisioner. Kommissionen vurderer, at systemet virker tilfredsstillende. Omfanget af uregelmæssigheder, der indberettes af medlemsstaterne i forbindelse med både fysisk kontrol og anden kontrol vedrørende eksportrestitutioner, er blevet mindre i de seneste år og ligger nu på et lavt niveau. Som en reaktion på Rettens vigtigste bekymringer i særberetning nr. 4/2007 overvejes det imidlertid at gennemføre lovgivningsændringer.

5.75. Kommissionens beslutninger om finansiel regnskabsafslutning vedrører regnskabernes pålidelighed. De attester, der udstedes af godkendelsesorganerne, dækker ikke lovlighed og formel rigtighed, og godkendelsesorganerne kontrollerer normalt ikke ansøgningerne om EU-støtte på stedet. For at øge den sikkerhed, som dette element i regnskabsafslutningen kan give, bør Kommissionen aflægge hyppige revisionsbesøg hos et tilstrækkeligt stort antal godkendelsesorganer og sørge for, at skrivebordsgennemgangen af godkendelsesorganernes attester og rapporter bliver udført på sådanne betingelser, at det sikres, at den får et tilstrækkeligt omfang og bliver dybtgående nok. 5.75. Kommissionen gennemfører besøg hos godkendelsesorganer (og betalingsorganer) på grundlag af en risikoanalyse, hvormed der tages hensyn til omfanget af de problemer, begge organer er stillet over for. Denne praksis videreføres for regnskabsåret 2007. Rækkevidden og dybden af Kommissionens gennemgang af godkendelsesorganernes attester anses for at være tilfredsstillende. Kommissionen gennemfører det revisionsarbejde, der er nødvendigt for (på grundlag af indsendte oplysninger) at opnå rimelig sikkerhed for, at betalingsorganernes regnskaber er pålidelige, fuldstændige og nøjagtige. Der foretages udskillelse, når det ikke er muligt at nå frem til en sikker konklusion.

5.76. Regnskabsafslutningssystemer (og efterudbetalingskontrol) har til formål at udelukke udgifter, som ikke er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne, men for så vidt angår betalinger til de endelige støttemodtagere sker dette ikke for øjeblikket (66). Kommissionen kender endnu ikke og har ikke på en måde, som Retten finder passende, foretaget en skønsmæssig beregning af beløbet for uretmæssige betalinger finansieret af den fælles landbrugspolitik (67). 5.76. Overensstemmelsesproceduren har til formål at udelukke udgifter fra fællesskabsfinansieringen, hvis de ikke er afholdt i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne, og herigennem spare fællesskabsbudgettet for udgifter, som ikke bør afholdes over dette budget. Til gengæld er det ikke en mekanisme, der anvendes til inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb hos modtagerne, som ifølge princippet om delt forvaltning udelukkende er medlemsstaternes ansvar. Resultaterne af kontrollerne af de endelige støttemodtagere, som indsendes af medlemsstaterne til Kommissionen og offentliggøres i GD AGRI's årsberetning og dækker en betydelig del af udgifterne under den fælles landbrugspolitik, er en rimeligt sikker indikator for omfanget af uretmæssige betalinger. Med henblik på yderligere at øge den sikkerhed, der kan opnås med disse oplysninger, har Kommissionen fra og med 2007 efterkommet Rettens henstilling om, at godkendelsesorganerne gør en større indsats for at kontrollere og validere besøgsstatistikkerne og efterfølgende betalingskontrol.

5.77. Kommissionen bør sørge for, at overvågnings- og kontrolsystemerne giver sikkerhed for, at transaktionerne på støttemodtagerniveau er lovlige og formelt rigtige, og den bør forsøge at sikre sig, at uretmæssigt udbetalte beløb inddrives. Retten har foreslået forskellige muligheder, som kan anvendes til at opnå dette. Kommissionen har valgt at lade godkendelsesorganerne udføre mere arbejde med at efterprøve og validere IFKS-statistikkerne og de kontroller, der foretages, efter at støtten er udbetalt, og effekten af dette arbejde vil først kunne vurderes senere. Men når Kommissionen anvender arbejde udført af andre som kilde til at skaffe sig sikkerhed, bør den foretage sig det nødvendige for at sikre sig, at det arbejde, den anvender, er pålideligt. 5.77. Et samlet forvaltnings- og kontrolsystem for udgifter på landbrugsområdet sikrer, at uretmæssige betalinger til endelige støttemodtagere forebygges eller inddrives. Dette system er baseret på fire komplementære niveauer: (1) en obligatorisk forvaltningsstruktur på medlemsstatsniveau, som er centreret omkring betalingsorganer og en myndighed på højt niveau, der er kompetent til at udstede og inddrage organets akkreditering. Beslutningen om at udstede akkrediteringen bygger på en detaljeret undersøgelse udført af et eksternt revisionsorgan (2) detaljerede kontrolsystemer og afskrækkende sanktioner, der skal anvendes af disse betalingsorganer, med fælles grundtræk og særregler, som er tilpasset hver støtteordnings særlige træk (3) efterfølgende kontrol udført af uafhængige godkendelsesorganer og særlige afdelinger, der udfører kontrol i henhold til forordning (EØF) nr. 4045/89 (4) regnskabsafslutning ved Kommissionens mellemkomst (både årlig finansiel regnskabsafslutning og flerårige overensstemmelsesprocedurer). De fire niveauer under ét udgør grundlaget for, at Kommissionen kan opnå rimelig sikkerhed for effektiv forvaltning af fejlrisikoen for så vidt angår lovlighed og formel rigtighed for de underliggende transaktioner inden for landbruget.

5.78. Kommissionen har ikke truffet nogen fuldstændige overensstemmelsesbeslutninger for noget år senere end 1998. Eftersom beslutningerne vedrørende 2006 først vil blive truffet senere, er udgifterne foreløbige, og der vil først kunne gives sikkerhed for, at de transaktioner, der ligger til grund for Fællesskabets regnskab, er lovlige og formelt rigtige, når hele regnskabsafslutningsproceduren er på plads, og den er gennemført. 5.78. Ved udgangen af 2006 var kun 12 revisioner gennemført i 2002 og tidligere, som gav anledning til finansielle korrektioner for perioden før 2001, endnu ikke afsluttet. Det vil sige, at indsatsen for at sikre overensstemmelse med hensyn til udgifterne fra 2000 og årene før i det store og hele er afsluttet. Kommissionen mener ikke, at udgifterne for 2006 er foreløbige, og at der først kan opnås sikkerhed for de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, når hele regnskabsafslutningsproceduren er på plads og gennemført. Med en sådan vurdering af overensstemmelsesproceduren tages der ikke hensyn til, at denne procedure kun er en, om end vigtig, del af det samlede forvaltnings- og kontrolsystem for landbrugsudgifter. Dette system, som beskrives detaljeret i Kommissionens svar på punkt 5.77, danner grundlaget for, at Kommissionen kan opnå rimelig sikkerhed for effektiv forvaltning af fejlrisikoen, hvad angår lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende transaktioner inden for landbruget. Hvad angår navnlig 2006, er de foreløbige resultater af de revisioner, der blev gennemført i 2006, allerede kendt. Generelt kan det på det grundlag konkluderes, at den generelle situation med hensyn til mangler inden for de nationale kontrolsystemer kan sammenlignes med situationen de tidligere år.

OPFØLGNING AF TIDLIGERE BEMÆRKNINGER

Inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb

5.79. I særberetning nr. 3/2004 om inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb påviste Retten en række alvorlige svagheder ved den måde, hvorpå uretmæssigt udbetalte beløb registreres, inddrives og afskrives.

5.80. Rådet og Kommissionen har reageret positivt på mange af disse bemærkninger, og: 5.80.

a) der er oprettet en fælles inddrivelsestaskforce (Task Force Recovery, TFR), som skal behandle/afslutte et efterslæb af sager til en værdi af over 0,5 millioner euro hver (68). Resultatet heraf var, at Kommissionen vedtog en beslutning (69), hvorefter 317 millioner euro (70) skulle bæres af medlemsstaterne og 176 millioner euro af fællesskabsbudgettet

b) der er indført nye bestemmelser om indberetning og behandling af uregelmæssigheder (71) og taget skridt til at få afklaret GD for Landbrugs og OLAF's ansvar med hensyn til at følge finansielt op på uregelmæssigheder (partnerne har dog endnu ikke underskrevet et udkast til aftalememorandum) b) Den nye forordning om uregelmæssigheder (72) er gennemført med succes af alle 27 medlemsstater pr. 1. januar 2007, og den 23. maj 2007 blev der holdt et møde i en arbejdsgruppe under Cocolaf (73) med henblik på fremlæggelse af detaljerede praktiske retningslinjer for medlemsstaterne. Det instrument, som skal klarlægge ansvaret for alle berørte tjenestegrene, er genstand for en tværtjenstlig høring i løbet af juni og juli 2007 og forventes at kunne tages i brug kort efter.

c) ca. 2 600 sager til et samlet beløb på 168,7 millioner euro indberettet før 1999, og som ligger under grænsen på 500 000 euro (74), er blevet omfattet af »50/50«-reglen (75), som gælder fra den 16. oktober 2006.

5.81. Der er dog stadig nogle vigtige spørgsmål, som der skal findes en løsning på: 5.81.

a) Kommissionen er endnu ikke i stand til at få afsluttet »Jordan/Irak-sagen«, som vedrører falske ankomstbeviser i forbindelse med eksport af kød og fjerkræ, og hvor det påstås, at der uretmæssigt er udbetalt 35 millioner euro, eftersom retsforfølgningen, herunder en præjudiciel sag ved EF-Domstolen endnu ikke var afsluttet i juni 2007.

b) Når Kommissionen lader den nye 50:50-regnskabsafslutningsprocedure gælde for 2 600 sager til en lavere værdi, som behandles af taskforcen, indebærer det, at Kommissionen bliver nødt til at følge op på sagerne for at sikre sig, at det beløb, der skal bæres af Fællesskabet under denne procedure, er korrekt. b) For så vidt angår spørgsmålet om, hvem der skal bære udgifterne, bemærker Kommissionen, at dette er genstand for godkendelsesorganernes attestering, og at beløbet på 147 mio. EUR derfor gennemgås i detaljer af disse organer. Kommissionen er endvidere i færd med at følge op på sager, hvor den har skullet bære udgifterne i forbindelse med revisioner af betalingsorganerne.

c) Drøftelserne af den 2. beretning fra Kommissionen om gennemførelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1469/95 (den såkaldt »sorte liste«) har endnu ikke affødt en operationel konklusion, eftersom Europa-Parlamentet ikke har afgivet nogen udtalelse i denne sag. c) Specialkomitéen for landbrug (76) gennemførte en sidste debat og vedtog sine konklusioner den 6. juni 2006 (77). Kommissionens rapport (78) blev oversendt til Europa-Parlamentet (Cocobu (79)) den 24. oktober 2005, men er endnu ikke blevet debatteret i Parlamentet.

Olivenolie

5.82. I den foregående årsberetning (80) gav Retten udtryk for bekymring med hensyn til pålideligheden af det geografiske informationssystem for olivendyrkning. Retten udførte en specifik revision af ordningen for produktionsstøtte til olivenolie for produktionsåret 2004/05 i de største producentmedlemsstater (Grækenland, Spanien og Italien).

5.83. Som led i revisionen blev der testet 50 betalingsfiler, hvoraf 33 blev kontrolleret på stedet. Otte producenter (24 %) havde anmeldt mindst 5 % flere oliventræer, end der blev talt. To af disse anmeldelser havde resulteret i betydelige overbetalinger. 5.84. Revisionen bekræftede, at de svagheder, der tidligere var blevet konstateret, fortsætter, og at GIS i alle tre medlemsstater hverken er fuldstændigt eller pålideligt. Eftersom dataene fra GIS anvendes til beregning af betalingsrettigheder under enkeltbetalingsordningen (81), vil Retten være særlig opmærksom på dette aspekt under sin revision af udgifterne for 2007. 5.83-5.84. Støtten blev udbetalt på grundlag af mængden af produceret olivenolie. Antallet af træer var et element, der indgik i ordningens kontrolsystem blandt mange andre elementer (kontrol med oliemøllerne, kontrol med udbytte etc.). Ifølge forordningen anvendes der støttesanktioner, hvis uoverensstemmelsen mellem det anmeldte antal træer og de optalte træer er større end 5 %. I de tilfælde, hvor sanktionerne ikke er anvendt eller anvendt ukorrekt af medlemsstaterne, eller i de tilfælde, hvor GIS’et for oliven ikke var ajourført, er regnskabsafslutningsproceduren i gang eller har allerede ført til finansielle korrektioner. Siden regnskabsåret 2000 har Kommissionen allerede gennemført finansielle korrektioner, der beløber sig til 180 mio. EUR, og større korrektioner er på vej. Pr. 1. januar 2006 er olivenolieproduktionen blevet afkoblet fuldt ud og integreret i enkeltbetalingsordningen (kun Spanien har beholdt et element af koblet støtte). Olivenparcellen bør nu betragtes som en »klassisk« landbrugsparcel, som kontrolleres inden for rammerne af IKFS. Det burde medføre en betydelig reduktion af fejlrisikoen.

SÆRBERETNINGER