om Unionens anvendelse af regulativ nr. 9, 63 og 92 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa om ensartede forskrifter for godkendelse af trehjulede køretøjer, knallerter og udskiftningsudstødningslyddæmpningssystemer for køretøjer i klasse L for så vidt angår støjemission

BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

På internationalt plan udarbejder De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) harmoniserede forskrifter, der har til formål at fjerne tekniske hindringer for samhandelen med motorkøretøjer mellem de kontraherende parter i overenskomsten under De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa, for så vidt angår indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter ("overenskomst af 1958 som revideret"), og at sikre, at sådanne motorkøretøjer har et højt niveau med hensyn til sundhed, sikkerhed og miljøbeskyttelse.

Den Europæiske Union, såvel som medlemsstaterne, er en kontraherende part i overenskomsten af 1958 som revideret og anvender de fleste af de FN-regulativer, der vedtages på grundlag af denne aftale med undtagelse af dem, der hverken giver et beskyttelsesniveau, der svarer til eller er højere end EU-lovgivningen. Dette var hidtil tilfældet for FN-regulativ nr. 9 om støj fra trehjulede køretøjer, nr. 63 om støjemissioner fra knallerter og nr. 92 om udskiftningsudstødningslyddæmpningssystemer for køretøjer i klasse L (henholdsvis FN-regulativ nr. 9, 63 og 92). Disse FN-regulativer blev dog for nylig bragt op på det samme miljøbeskyttelsesniveau, som sikres gennem EU's lovgivning om typegodkendelse, hvilket nu gør det muligt for Unionen at anvende de pågældende FN-regulativer. Formålet med disse regulativer er at fastlægge ensartede forskrifter for kontrol af støjniveauet for motorcykler og præcisere standmåling af støj fra sådanne køretøjer.

På EU-niveau foreskriver bilag IV, V og VI til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 om godkendelse og markedsovervågning af to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler, under henvisning til bilag IX til forordning (EU) nr. 134/2014 om krav til miljøpræstationer og fremdriftsydelse for to- eller trehjulede køretøjer samt quadricykler såvel som deres komponenter, systemer og separate tekniske enheder, typegodkendelse for to- og trehjulede motordrevne køretøjer i overensstemmelse med de målemetoder og grænseværdier for støj, der er fastlagt i bilag IV, V og VI til forordning (EU) nr. 168/2013.

Denne rådsafgørelse fastlægger Unionens anvendelse af FN-regulativ nr. 9, 63 og 92 og bemyndiger Kommissionen til at underrette FN's generalsekretær herom.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Dette forslag supplerer og er i fuld overensstemmelse med EU's politik for det indre marked med hensyn til bilindustrien.

WP.29-systemet styrker den internationale harmonisering af standarder for køretøjer. Overenskomsten af 1958 spiller en central rolle for opnåelsen af dette mål, eftersom EU-fabrikanterne kan følge fælles regulativer om typegodkendelse, vel vidende at produktet vil blive anerkendt af de kontraherende parter som værende i overensstemmelse med deres nationale lovgivning. Denne ordning har f.eks. gjort det muligt allerede at anvende FN-regulativ nr. 41 om godkendelse af motorcykler for så vidt angår støj i forordning (EU) nr. 134/2014, ligesom den har tilladt at anvende 31 obligatoriske FN-regulativer i forordning (EU) nr. 3/2014 om den funktionelle sikkerhed i forbindelse med to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler og forordning (EU) nr. 44/2014 om køretøjskonstruktion og generelle krav til de samme køretøjer.

Der blev benyttet en lignende fremgangsmåde med forordning (EF) nr. 661/2009 om køretøjers generelle sikkerhed, som ophæver mere end 50 EU-direktiver og erstatter dem med de tilsvarende forordninger, som blev udviklet i forbindelse med 1958-aftalen, og direktiv nr. 2007/46/EF, hvorved medlemsstaternes godkendelsessystemer blev udskiftet med en EU-godkendelsesprocedure, og der blev fastlagt en harmoniseret ramme med administrative bestemmelser og generelle tekniske forskrifter for alle nye køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder. Med nævnte direktiv blev FN-regulativer indarbejdet i EU-typegodkendelsessystemet, enten som krav ved typegodkendelse eller som alternativer til EU-lovgivningen. Siden vedtagelsen af nævnte direktiv er FN-regulativer i stigende grad blevet indarbejdet i EU-lovgivningen i forbindelse med EU-typegodkendelser.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Forslaget ligger i forlængelse af målene i forordning (EU) nr. 168/2013 og nr. 134/2014 og er derfor i overensstemmelse med EU's mål for sundhed, sikkerhed og miljø samt målet om at gøre fremskridt i retning af international harmonisering af lovgivningen om køretøjer i klasse L (to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler).

Forslaget er desuden i overensstemmelse med Rådets afgørelse 97/836/EF om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af overenskomsten af 1958 som revideret. Endvidere er WP.29-systemet knyttet til EU's politik vedrørende konkurrenceevne, som dette initiativ har en positiv indvirkning på. Dette forslag er også i overensstemmelse med EU's transport- og energipolitik, som inddrages behørigt i processen for udarbejdelse og vedtagelse af de FN-regulativer, der henhører under overenskomsten af 1958.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

I betragtning af formålet med og indholdet af Rådets afgørelse udgøres retsgrundlaget af artikel 114 og artikel 207 i TEUF, sammenholdt med artikel 218, stk. 9, i TEUF. Den procedure, der skal følges ved vedtagelse af Rådets afgørelse, er fastlagt i artikel 3, stk. 3, i Rådets afgørelse 97/836/EF.

•Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

Forskrifter vedrørende støjemissioner er allerede harmoniseret på EU-plan, men den relevante lovgivning er forældet, og det er nødvendigt at ajourføre den i forhold til de tekniske fremskridt, som er gjort siden dens vedtagelse. Anvendelsen af internationale forskrifter som f.eks. tilsvarende FN-regulativer og deres indarbejdelse i EU's typegodkendelsessystem for motorkøretøjer kan kun foretages af Den Europæiske Union. Dette forhindrer ikke alene opsplitning af det indre marked, men sikrer også ensartede standarder for sundhed, sikkerhed og miljø i hele Unionen. Det giver også økonomiske stordriftsfordele: Der kan fremstilles produkter til hele EU-markedet og endda det internationale marked, i stedet for at disse skal tilpasses med henblik på opnåelse af national typegodkendelse i hver enkelt medlemsstat.