I SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(94) 352 ende Iig udg. 
Bruxelles, den 07.09.1994 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
DET EUROPÆISKE OBSERVATIONSCENTER FOR SMV 
Kommissionens kommentarer til den Anden Årsberetning (1994) 
DET EUROPÆISKE OBSERVATIONSCENTER FOR SMV 
Kommissionens kommentarer til den anden årsberetning (1994) 
INDLEDNING 
I forbindelse med fællesskabsinitiativer, hvis formål er en mere effektiv observation 
af virksomhedernes økonomiske vækst som et led i en dynamisk implementering af 
det indre marked , herunder især Det Europæiske Observationscenter for SMV 
oprettet af Kommissionen i december 1992, har Economisch Instituut voor het 
Midden-en Kleinbedrijf (EIM), der står som koordinator for et netværk bestående 
af KMO Studiecentrum, Dansk Teknologisk Institut, Institut fur 
Mittelstandforschung, Hellenic Organisation of Small and Medium-Sized Industries 
and Handicrafts, Instituto Vasco de Estudios e Investigacion, Association pour la 
Promotion et le Développement Industriel, Economie and Social Research Institute, 
Università Commerciale Luigi Bocconi, Chambre des Métiers du Grand Duché de 
Luxembourg, Economisch Instituut voor het Midden-en Kleinbedrijf, Instituto de 
Apoio as Pequenas e Médias Empresas e ao Investimento samt University of Warwick 
School of Industrial and Business Studies, forelagt Kommissionen den anden 
selvstændige beretning om SMVs situation og fremtidsudsigter i Den Europæiske 
Union. 
Nærværende dokument er hovedsagelig udformet som et resumé med en 
beskrivelse af de nyeste perspektiver og den seneste udvikling for virksomheder i 
den europæiske økonomi, i så vid udstrækning som muligt ledsaget af tal. I 
dokumentet drøftes en række aktuelle emner, der er relevante for forståelsen af 
nuværende og fremtidige tendenser inden for SMV. Der findes endvidere en 
beskrivelse af ændringer i form og indhold i Fællesskabets og de nationale 
politikker, som påvirker erhvervsmiljøet og SMVs resultater. Formålet hermed er at 
stimulere og skabe grundlag for en tilbundsgående debat af og større forståelse for 
de horisontale forhold, der er relevante for SMV. 
Kommissionen konstaterer med glæde, at den første beretning er blevet positivt 
modtaget og drøftet i mange forskellige sammenhænge og haner, at denne nye 
beretning - og dens efterkommere - vil blive en lige sa vigtig kilde til ideer, 
information og erfaring som den første. Kommissionen er derfor af den opfattelse, 
at Observationscentret, ved i detaljer at dække og analysere det indre markeds 
betydning for SMV, kan fungere som en af de vigtigste analytiske kilder, hvis 
fremtidige rapporter kan danne grundlag for overvejelser af praktiske forslag til 
gennemførelse af det integrerede program til fordel for SMV og håndværkssektoren 
. Det forhold, at der er søgt sat tal på de forskellige elementer i beretningen vil 
uden tvivl være nyttigt som grundlag for drøftelsen inden for rammerne af det 
udvidede partnerskab mellem Kommissionen og medlemsstaterne, således som det 
foreslås i dette program. 
Rådets beslutning 93/379/EøF af 14. juni 1993, EFT L161 af 2. juli 1993. 
KOM (94) 207 endelig udgave af 3- juni 1994. 
Dette dokument indeholder et resumé af Kommissionens kommentarer til 
årsberetningen, som med særlig reference til nye data og resultater fra 
Observationscentret fokuserer på de mest kontroversielle resultater eller aspekter, 
der i særlig grad er udsat for kritik udefra. I dokumentets første sektion, som er 
udformet i overensstemmelse med beretningens struktur, behandles 
Kommissionens kommentarer til beretningens analytiske del (kap. 2-11), medens 
anden afdeling dækker dens politiske vejledning (kap. 12). Som det var tilfældet med 
Kommissionens kommentarer til den første årsberetning* har Kommissionen ikke 
foretaget nogen systematisk vurdering hverken af data for de enkelte medlemsstater 
eller af bilagene til årsberetningen, selv om disse ting kunne blive brugt til at 
illustrere eller fremhæve nogle af de anvendte ideer og koncepter. 
ALMINDEUGE KOMMENTARER TIL ÅRSBERETNINGEN 
For Kommissionen er den anden årsberetning meget velkommen, idet den ser på 
SMVs situation i Den Europæiske Union og navnlig endnu en gang understreger, at 
virksomhedernes øgede konkurrenceevne er midlet til at skabe vækst og 
beskæftigelse ifølge retningslinjerne fra hvidbogen 'Vækst, Konkurrenceevne, 
Beskæftigelse". I hvidbogen erkendes det klart, hvor vigtigt det er at udvikle og 
tilpasse SMV til et effektivt fungerende indre marked; desuden indeholder den 
generelle retningslinjer for et integreret program til støtte for SMV. 
Formålet med den anden årsberetning fra Det Europæiske Observationscenter for 
SMV er at give både institutioner og enkeltpersoner med interesse for SMV en 
omfattende om end endnu foreløbig analyse af det indre markeds indvirkning på 
SMV. Årsberetningen er stort set baseret på sammenlignelige data indsamlet af 
EUROSTAT samt på konceptet fra EUROSTATS rapporter om 'Virksomheder i 
Europa"; den giver en oversigt over hovedtendenser af betydning for SMV, tegner et 
generelt billede af SMV og håndværksvirksomheder i Unionen og indeholder 
samlede informationer på områder som beskæftigelse og menneskelig kapital, 
kapital og finansiering, innovation og F&TU. 
I hele beretningen skal den europæiske SMV-sektor forstås som virksomheder 
(undtagen inden for landbrug, jagt, skovbrug og fiskeri), der beskæftiger mindre 
end 500 personer. Endvidere sondres der mellem nedenstående brede 
størrelsesgrupper inden for SMV-sektoren: 
mikrovirksomheder: 0-9 ansatte, 
små virksomheder: 10-99 ansatte, undertiden yderligere underinddelt i 10-
19, 20-49 og 50-99 ansatte, 
mellemstore virksomheder: 100-499 ansatte, undertiden yderligere 
underinddelt i 100-249 og 250-499 ansatte 4 
| KOM (93) 527 endelig udg. af 5. november 1993. 
Det generelle udtryk "SMV1 er den eneste anvendte benævnelse i nærværende 
dokument for alle virksomheder, der beskæftiger mindre end 500 personer. 
Enhver anden henvisning til mikro-, små og mellemstore virksomheder skal 
derfor opfattes som en henvisning til en specifik størrelsesgruppe. 
Kommissionen støtter i vid udstrækning den metodologi, Oberservationscentret har 
fulgt i denne sammenhæng, eftersom det allerede har vist sig, at den sikrer brug af 
sammenlignelige data i beretningerne, hvilket skaber et struktureret og omfattende 
grundlag for deres udvikling i de kommende år. Kommissionen erindrer dog om, al 
den begrænsede mængde data, der er til rådighed for perioden 1991-1993 ^ 
betyder, at man bør udvise en vis forsigtighed, når man ser på relevansen og 
nøjagtigheden af kvalitative vurderinger i beretningen, navnlig når udviklinger, der 
har fundet sted i denne periode, sammenholdes med udviklinger, der er 
identificeret i tidligere år. 
1. SMV i Den Europæiske Union 
I 1990 omfattede den ikke-primære, private sektor i Fællesskabet ca. 15,8 
millioner virksomheder, hvoraf over 99.9% var SMV. Det anslås, at 14,7 
millioner af disse var mikrofirmaer, hvoraf ca. 7 millioner var uden ansatte, 
970.000 små firmaer, 70.000 mellemstore firmaer and kun ca. 13.000 store 
virksomheder". Når man medregner de store firmaer, havde den 
gennemsnitlige virksomhed i europæisk økonomi ca. 6 ansatte (fra 3 ansatte i 
Grækenland til 10 i Luxembourg og i Nederlandene), mens den 
gennemsnitlige SMV havde lige over 4 beskæftigede. Heraf følger, at SMV 
dengang skaffede ca. 68 millioner jobs, dvs. en voksende andel (ca. 72%) af 
den samlede beskæftigelse i den europæiske ikke-primære, private sektor. 
De små og mellemstore virksomheder synes desuden at være dominerende 
inden for fabrikation, byggeri og engroshandel, samtidig med at de er den 
næstvigtigste beskæftigelseskilde i alle andre sektorer. Hertil kommer, at 
mikrovirksomhederne er førende inden for distribution i detailleddet og 
hjemmetjenester (selv om deres andel i beskæftigelse faldt en smule mellem 
1988 og 1990), ligesom de har stor betydning inden for byggeri og 
engroshandel. For så vidt angår store virksomheder, er de tilsyneladende 
dominerende inden for udvinding, transport og kommunikation og i mindre 
grad inden for serviceydelser til producenter og spiller ikke en større rolle i 
andre sektorer undtagen fremstillingssektoren. Imidlertid finder 
Kommissionen, at eftersom det ikke fremgår af årsberetningen, om vikarer er 
medregnet eller, hvis det er tilfældet, hvorledes disse midlertidigt ansatte er 
optalt og deres andel justeret, kan Observationscentrets sektormæssige 
klassificering være vildledende, især hvis den anvendes i de politiske 
henstillinger uden nærmere undersøgelse. 
Der bør endvidere tages hensyn til det forhold, at data fra "Europas 
virksomheder" for 1988 og 1990 ikke er direkte sammenlignelige på grund af 
indførelsen af nye informationskilder og anvendelse af forbedrede 
målemetoder. 
Med hensyn til de mellemste størrelsesgrupper anslås det, at der var ca. 
563.000, 337.000, 70.000, 56.000 og 14.000 virksomheder med hhv. 10-19, 
20-49, 50-99,100-249 og 250-499 ansatte. 
Med hensyn til virksomhedernes størrelse er det interessant at bemærke, at 
der åbenbart kun findes en tydelig skillelinje mellem mikrovirksomheder, 
små og mellemstore virksomheder og store virksomheder. Skønt den 
gennemsnitlige virksomhedsstørrelse generelt stiger med en temmelig 
konstant faktor på 10 mellem hovedstørrelsesgrupperne, tyder oplysningerne 
i beretningen på en bemærkelsesværdig stabilitet i den gennemsnitlige 
stigning i virksomhedsstørrelse mellem hver mellemstørrelsesgruppe i 
virksomheder med 10-499 ansatte '. Da den første beretning allerede gav 
visse tegn i den retning, kan dette opfattes som yderligere bevis på, at der 
findes fundamentalt forskellige problemer, holdninger og adfærd inden for 
SMV-sektoren, hvilket tilsyneladende retfærdiggør vedtagelsen af forskellige 
politikker, der sigter mod mikrovirksomhederne på den ene side og små og 
mellemstore virksomheder på den anden. Endvidere giver dette indledende 
resultat tilsyneladende et klart fingerpeg i retning af, at der er et behov for 
fornyet overvejelse af de eksisterende definitioner af SMV med henblik på at 
få vedtaget en generel, men alligevel fleksibel klassifikation af 
størrelsesgrupper, som i nøjere grad afspejler de observerede forskelle 
mellem de forskellige virksomhedstyper. 
Det er slet ikke overraskende at konstatere, at SMVs karakteristika på 
nationalt plan stort set var de samme som i 1988 og som fremgik af den første 
årsberetning. Derfor indeholder denne årsberetning som regel de samme 
brede forklaringer på nationale forskelle i SMVs relative situation og deres 
udvikling i Unionen. Små og mellemstore virksomheder synes således at være 
dominerende i de fleste medlemsstater undtagen Grækenland, Italien og 
Spanien, hvor mikrofirmaer er dominerende, mens store firmaer ser ud til 
kun at spille en hovedrolle for beskæftigelsen i Frankrig, Tyskland og Det 
Forenede Kongerige. 
Medtages EFTA/EøS-landene, synes det samlede billede nu at blive et noget 
andet. Disse lande har nemlig et bemærkelsesværdigt lavt antal virksomheder, 
hvorved de med Island som eneste undtagelse er langt mere orienterede mod 
store firmaer end de øvrige EU-medlemsstater. Som helhed fremstår 
EFTA/EøS-landene med et lavere antal virksomheder pr. 1000 indbyggere 
og en højere gennemsnitlige virksomhedsstørrelse end nogen medlemsstat, 
og deres virksomhedsstruktur ligner meget den tyske. 
Stigningsfaktoren er sig her ca. 2,25. 
Observationscentret har endvidere gennemført en foreløbig analyse af 
udviklingen i antal virksomheder, omsætning og beskæftigelse. Det anslås på 
basis af denne analyse, at den samlede beholdning af virksomheder i 
Fællesskabets ikke-primære, private sektor er vokset til omkring 16,6 
millioner firmaer ° i 1993. Bl.a. anslås det, at antallet af mikro- og 
småvirksomheder er steget med 820.000 siden 1990, at antallet af 
mellemstore virksomheder stort set er uændret, og at antallet af store firmaer 
formentlig er faldet med 750. Endvidere tyder de i årsberetningen anførte 
forhold pa, at SMV konsekvent udkonkurrerer de store firmaer, i det mindste 
hvis man måler deres performance i forhold til den gennemsnitlige vækst i 
antal firmaer, beskæftigelse og omsætning . Sammen med den formodede 
konjunkturdæmpende virkning ved mindre virksomheders 
beskæftigelsesandel og de generelle tendenser mod en almindelig reduktion 
af firmastørrelsen, voksende erhvervsdynamik og fleksibel 
industrispecialisering, som Observationscentret med rette henviser til som en 
eventuel, generel forklaring på SMVs observerede, overlegne resultater, vil 
også den bemærkelsesværdige vækst i servicesektoren i de seneste to årtier 
ses at have været et afgørende bidrag til dette resultat. 
Desuden har Observationscentret fundet det hensigtsmæssigt at analysere 
udviklingen mellem 1988 og 1993 ved at skelne mellem to delperioder, idet 
årene 1990 til 1993 viste svagere vækst og tendens til recession i hele den 
europæiske økonomi. Skønt de mindste virksomheder langt fra er immune 
over for recessionen, ser de alligevel ud til at være ret ukuelige over for 
økonomiske nedture, og mikrofirmaerne har været alene om at kunne sørge 
for en vis nettojobskabelse i perioden 1990-1993, en periode præget af 
stærk nedgang både i de mellemstore og store firmaers antal og i deres 
beskæftigelse. 
Dette styrker klart Kommissionen i dens behov for at optrappe de 
bestræbelser, der gøres nationalt og på fællesskabsplan for at opretholde og 
øge beskæftigelsen, og for at anticipere og accelerere udvikling af nye job og 
aktiviteter ved at styrke SMVs jobskabelsespotentiale. 
j* 17 millioner inkl. eks-DDR. 
^ De eneste undtagelser til denne koncentration af beskæftigelsen på SMV synes 
at findes i Irland og i mindre grad i Spanien - i det mindste for perioden 
1988-1990. 
2. Makroøkonomisk miljø 
Generelt fremføres det i årsberetningen, at det løbende makroøkonomiske 
miljø endnu kun giver SMV beskedne perspektiver for den nærmeste fremtid. 
Især giver den forventede langsomme stigning i privatforbruget, hvis 
udvikling SMV synes at være meget afhængige af, og som også er forbundet 
med vedholdende høje arbejdsløshedstal, ikke meget håb om et snarligt 
økonomisk opsving for SMV-sektoren. Dog forventes en vækst i den eksterne 
efterspørgsel og dermed i EU-eksport af varer og tjenester i 1994-1995, og 
derfor kan international handel bidrage positivt til at stimulere og styrke 
SMVs stilling i Unionen. 
Også valutakurserne og deres indvirkning på virksomhedernes 
konkurrenceevne omtales. Generelt anses devalueringer for på kort sigt at 
være gunstige for SMVs konkurrenceevne, idet nogle betydelige forbedringer 
er indtruffet i den seneste periode med hensyn til Grækenlands, Italiens, 
Spaniens og Det Forenede Kongeriges konkurrencemæssige position. I 
betragtning af at ændringer i det generelle importprisniveau har være absolut 
højere end på eksportprisniveauet i alle fire medlemsstater, kan disse 
umiddelbare fordele meget vel vise sig at være kortvarige. Endvidere skønnes 
SMV at være relativt mere følsomme over for transaktionsomkostninger og 
usikre valutakurser end store firmaer. 
Efter Kommissionens mening peger beretningens resultater på, hvor utrolig 
vigtigt det er at gennemføre øMU-processen som grundlag for at forbedre 
SMVs makroøkonomiske miljø og dermed hjælpe dem til at få det bedste ud 
af det indre marked; endvidere understreger resultaterne behovet for at 
overvinde de handicap, som har bidraget mest til udhulingen af europæisk 
konkurrenceevne i de seneste år. 
Skønt omkostningerne og energipriserne ikke behandles i årsberetningen 
som en afgørende faktor for SMVs konkurrenceevne, ønsker Kommissionen 
at bemærke, at eftersom energi er en basal bestanddel af markedsøkonomien 
og en nøglefaktor i produktionen, forekommer adgang til sikre og effektive 
energikilder også at være væsentlig for europæiske virksomheders øgede 
konkurrenceevne. 
3. Det indre markeds indvirkning på SMV 
Kommissionen deler i det store og hele Observationscentrets opfattelse med 
hensyn til det potentielle bidrag fra den videre liberalisering af 
verdenshandelen til øget økonomisk aktivitet og bedre erhvervsmuligheder i 
Unionen samt med hensyn til betydningen af ledsagende politikker og 
videreudvikling og uddybning af det indre marked til fordel for europæiske 
SMV. Når det indre markeds direkte virkninger er det første og vigtigste led i 
den årsagskæde, som Observationscentret hentyder til i den første 
årsberetning , og når kun total bortskaffelse af omkostningsstigninger og 
markedsbarrierer kan sikre, at den forventede kædereaktion og de 
forventede makroøkonomiske konsekvenser af det indre marked bliver en 
realitet, har Kommissionen allerede klart erkendt behovet for en omhyggelig 
styring af det indre markeds funktion11. 
Med henblik på at få foretaget en vurdering af det indre markeds forventede 
betydning for fremstillingsindustrien, byggeriet og servicesektoren inddelte 
Observationscentret medlemsstaterne i to kategorier, nemlig de lande, hvor 
antallet af ansatte i mikrovirksomhederne ligger under eller over 
unionsgennemsnittet i 1988, for således blandt andet at tage hensyn til 
forskelle i deres økonomiske strukturer og handelsmønstre . På grundlag 
af svar fra medlemsstaternes SMV-sagkyndige i forbindelse med et 
rundspørge opfatter Observationscentret generelt det indre marked som 
positivt bade for SMVs erhvervsmiljø og for efterspørgslen, ressourcerne og 
erhvervsudviklingen, og det gælder især de medlemsstater, der har en lavere 
andel af SMV. Pa den anden side tror man - med øgede stordriftsfordele 
udelukkende baseret på et større marked som eneste undtagelse (anses for at 
være relativt vigtigere for medlemsstater med mange SMV) - at det indre 
marked i første omgang vil får en mindre gunstig virkning på konkurrence, 
omkostninger og priser. Dette fører helt klart til erkendelsen af, at de 
kortsigtede virkninger af den igangværende omstruktureringsproces vil få 
langt større rækkevidde for SMV end for virksomheder i den store målestok. 
*0 Se KOM (93) 527 endelig udg. af 5. november 1993. 
"Således får man mest ud af det indre marked - et strategisk program", KOM 
- 2 (93) 632 endelig udg. af 22. december 1993. 
Disse lande benævnes hhv. medlemsstater med en lav andel af SMV (Belgien, 
Danmark, Frankrig, Tyskland, Luxembourg, Nederlandene og Det Forenede 
Kongerige) og en høj (Gærkenland, Irland, Portugal og Spanien). Der kan 
helt klart sættes spørgsmålstegn ved den af Observationscentret i denne 
sammenhæng anvendte metodologi. Selvom denne sondring stemmer 
overens med den brede inddeling, Kommissionen foretog i sine 
kommentarer til den første beretning i forbindelse med drøftelserne af 
landeprofilerne for 1988 (KOM (93) 527 endelig udgave 5. november 1993, s. 
24), synes den ikke at svare til de resultater, der er anført tidligere i 
beretningen, som henviser til SMV-strukturen i medlemsstaterne. Endvidere 
forklarer Observationscentret ikke, hvorvidt man skal foretrække data fra 
1988 eller 1990, selvom det står klart, at anvendelse af de seneste officielle 
statistikker ville have medført en ændring i Mhøj/lav"-klassifikationen for 
Irlands vedkommende (se ovenstående note 9). Da det endelig ikke fremgår 
af beretningen, hvordan - hvis overhovedet - resultaterne for de enkelte 
medlemsstater er blevet justeret, skal Observationscentrets resultater 
vurderes og fortolkes med stor forsigtighed. 
13 Programmet for det indre marked er blevet betegnet som et springbrædt for 
et dynamisk, driftigt marked i Europa. Selvom den nuværende økonomiske 
nedgang bestemt har overskygget ændringerne i markedsstrukturen, som 
blev fremskyndet af det indre markeds ikrafttræden, fungerer det uden 
problemer inden for en række områder, hvilket blandt andet fremgår af den 
betydelige stigning i intra-EU-handelen, som har fundet sted siden 1985, og 
som understreges i beretningen. Men det kan ikke opfattes som en trylledrik, 
der alene kan løse alle de problemer, de europæiske virksomheder står 
overfor. Heller ikke alle SMV vil indføre alle de relevante ændringer, og den 
organisatoriske struktur i nogle SMV (hovedsagelig de, som udelukkende 
betjener lokale markeder) kan endog forblive helt uberørt af det indre 
marked. 
Alt taget i betragtning kan det indre marked ses som et "startprogram", som 
åbner nye muligheder for firmaer, der tidligere var begrænset til markedet i 
en enkelt medlemsstat, og som giver dem nye vækstmuligheder. Generelt set 
forventes det indre marked derfor at give SMV flere fordele sammenlignet 
med større firmaer. Det gælder især de sektorer, hvor der tidligere fandtes 
mange ikke-toldmæssige barrierer på markederne for deres slutprodukter 
og -tjenesteydelser, samt i de regioner, hvor deres markeder tidligere var 
kunstigt opdelt af handelsbarrierer; endelig gælder det SMV, der tidligere 
fungerede som store input-brugere på højt fragmenterede markeder eller 
var relativt mere berørt af den ændrede performance hos aftagere i 
industrisystemet. 
Kommissionen finder således sin overbevisning bekræftet af beretningens 
konklusioner: der er et behov for at forbedre SMVs information om det 
indre markeds funktion og de nye muligheder, det giver dem; der er 
endvidere et behov for at hjælpe SMV i deres bestræbelser på at foregribe og 
tilpasse sig efter den industrielle udvikling og de løbende forandringer i 
deres erhvervsmiljø. Derfor agter Kommissionen at øge sine bestræbelser på 
at forbedre SMVs ledelsesmæssige og strategiske kapacitet og gøre dem mere 
bevidste om og deltage mere i fællesskabsinitiativer, som vil kunne opgradere 
deres konkurrenceevne og sætte dem i stand til at fungere bedre i det indre 
marked. Disse bestræbelser vil blive gennemført på fællesskabsplan under 
programmet for 1993-1996, initiativer under Fællesskabets strukturfonde 
(navnlig det nye SMV-initiativ) og får eii strategisk dimension i forbindelse 
med det integrerede program for SMV1:*. 
Rådets afgørelse nr. 93/379/EøF af 14. juni 1993, EFT L 161 af 31. juli 1993, 
"Kommende fællesskabsinitiativer under strukturfondene", EFT C 180 af 1. 
juli 1994 og "Det integrerede program til fordel for SMV og 
håndværkssektoren", KOM (94) 207 endelig udgave, af 3. juni 1994. 
4. Jobskabelse og menneskelig kapital 
Selv om Observationscentret kun omtaler data fra et begrænset antal 
medlemsstater, understreges alligevel mikro- og småvirksomhedernes 
afgørende rolle som jobskabere i de seneste år; samtidig noterer man sig, at 
etablerede virksomheders udvidelser og -indskrænkninger har dobbelt så 
stor direkte virkning på jobskabelse hhv. jobnedskæringer som 
virksomhedsstarter og -nedlæggelser. 
Disse resultater er ganske vist værdifulde, når det skal illustreres, hvor 
kompliceret jobskabelsesprocessen er i hele Unionen, men samtidig er de 
kun et skridt i retning af en analyse af forskellene mellem firmaerne, et aspekt 
der har forholdsvis større betydning end sektorstrukturerne, når det gælder 
om at forstå grundene til firmaernes succes eller fiasko, og de må derfor 
yderligere afklares. Da det fastslås, at hovedårsagerne til firmafallitter skyldes 
ledelsesmæssige og organisatoriske problemer kombineret med finansielle 
og afsætningsmæssige problemer, som kan stamme fra utilstrækkelig 
forberedelse og manglende, nøjagtig planlægning, styrker dette klart 
Kommissionen i dens tillid til passende information, rådgivning og 
undervisning til nystartede virksomheder. 
En undersøgelse om de selvstændige erhverv i EU viser klart, at uanset deres 
voksende betydning fra 1986 til 1991, som kunne betragtes som en ekstra 
indikation af den fortsatte "tertiærisering" ("akademisering") af den 
europæiske økonomi, så har forskelle i de nationale rammer på det 
lovmæssige og det skattemæssige område samt i kulturelle og organisatoriske 
holdninger over for arbejde stadig en tungtvejende indflydelse på de 
selvstændige erhvervsdrivendes sektor. Faktisk varierer vægten af de 
selvstændige erhverv betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat, nemlig fra 
ca. 30% i Grækenland og Italien til en bemærkelsesværdigt lav del på 10-12% 
af den samlede beskæftigelse i den private erhvervssektor i Danmark, 
Frankrig og Nederlandene. Ligeledes har sandsynligheden for, at en 
selvstændig har ansatte i sit brød, som ligger på et gennemsnit af 30% for hele 
Unionen, en drastisk spredning fra 4% i Italien til 60% i Tyskland, og 
sandsynligheden er generelt set væsentligt lavere for kvinder end for mænd. 
Disse resultater bidrager endnu en gang til at understrege behovet for 
yderligere analyser af de selvstændiges sektor, inden der drages operationelle 
konklusioner. En senere bedømmelse af familiefirmaers betydning og 
karakteristika (de står for resten måske over for deres største omvæltning i to 
generationer - mest af demografiske årsager og fordi de skal løse problemer i 
forbindelse med overførsel af virksomheder) med særlig vægt på de 
medhjælpende ægtefællers rolle, ville være meget velkommen. 
10 
Med hensyn til undervisning og menneskelig kapital, finder 
Observationscentret stadig, at SMV er relativt mindre indstillede på at tage 
erhvervsuddannelse op. Eftersom det begrænsede bevismateriale, der findes 
vedrørende dette spørgsmål, synes at bekræfte, at SMV har tendens til 
hurtigere udskiftning af arbejdskraften og faerre træningsprojekter end store 
firmaer, og ud fra den betragtning, at ikke-markedsmæssige kræfter kan 
danne effektivt grundlag for jobtræningsaktiviteter, og idet der tages hensyn 
til en erkendelse af, at det er SMV, der oftest tilbyder førstegangsjobs og 
deltidsarbejde, og som ansætter de mindst efterspurgte grupper pa 
arbejdsmarkedet, forstår Observationscentret, at der er stærke argumenter 
for offentlig indgriben på dette område. 
Der er derfor kun ringe tvivl om, at en veluddannet og veltrænet 
arbejdsstyrke er af yderste vigtighed for SMV. Efter en gennemgang af nogle 
internationale, sammenlignende undersøgelser af ret lavteknologiske, 
SMV-dominerede industrier både inden for fabrikation og service, gives der 
i årsberetningen klar tilslutning til det synspunkt, at forskelle i de ansattes 
færdigheder og kvalifikationer er nøglen til forklaringen på de konstaterede 
forskelle i arbejdsstyrkens produktivitet og arbejdernes evne til at tilpasse sig 
den teknologiske udvikling. 
Derfor finder Kommissionen, at Observationscentrets konklusioner kun 
endnu en gang understreger den betydning, der allerede nu tillægges 
arbejdsløshedsbekæmpelse gennem uddannelse af unge og 
videreuddannelse af ansatte, en omkostning, der i øvrigt kommer igen 
gennem øget produktivitet og teknologiske fremskridt. lige så nødvendigt er 
det at dække behovet for nye kvalifikationer korrekt og i tide at identificere 
udviklingsområder og nye økonomiske og sociale funktioner, der skal 
udfyldes* , nemlig gennem hensigtsmæssig udnyttelse af de muligheder, der 
er skabt adgang til gennem strukturfondenes nye mål nr. 4 og LEONARDO-
programmet. Den nye udvikling, der er blevet muliggjort gennem 
fremskridtet mod informationssamfundet'1, får også en større indvirkning i 
takt med, at de nye kommunikationsteknologier forbedrer muligheden for 
fjernundervisning af SMV1 *. 
5. Kapital og finansiering 
Selv om beretningen i høj grad synes at være baseret på data fra de sydlige 
lande, som måske ikke er sa typiske, bekræfter den i vid udstrækning, at SMV 
generelt kan karakteriseres ved deres forholdsvis høje afhængighed af lånte 
midler, navnlig kortvarige lån oftest i banker til at finansiere deres 
investeringer. Trods nogle væsentlige forskelle mellem medlemsstaterne, 
som afspejler nationale særtræk, både angående virksomhedsadfærd og 
holdninger hos finansierinsinstitutioner, styrker dette resultat helt klart 
Kommissionens ønske om at søge at få løst de økonomiske problemer, som 
SMV står overfor i Den Europæiske Union. 
14 Hvidbog om Vækst, Konkurrenceevne, Beskæftigelse", KOM (93) 700 endelig 
udgave af 5. december 1993. 
^ Se Bangemann-gruppens beretning om informationssamfundet. 
16 Navnlig er omfanget af kortfristede passiver gennemsnitligt fire gange så stort 
for SMV inden for fremstillingssektoren og de økonomiske omkostninger 
gennemsnitligt 2 procentpoints højere for SMV end for de store 
virksomheder. 
11 
Risikovillig kapital, som hovedsagelig ser ud til at være koncentreret i 
Frankrig og Det Forenede Kongerige, bruges forholdsvis mere til 
virksomhedsudvidelser og opkøb, da indehaverne af risikovillig kapital 
gradvis har trukket sig tilbage fra at etablere nye virksomheder siden 
slutningen af 80'erne. Dette betyder sandsynligvis, at et stort antal levedygtige 
projekter ikke ser dagens lys i Fællesskabet påp grund af utilstrækkelig 
finansiering, og det skønt den form for projekter på langt sigt er en potentiel 
kilde til hurtigtvoksende virksomheder. Begrænsede muligheder for adgang 
til risikovillig kapital gør det endvidere vanskeligt for SMV at opnå ansvarlig 
lånekapital, og deres økonomiske problemer forværres derfor, fordi de 
eksisterende sekundære markeder svækkes, og på grund af omfanget af for 
sent indkomne betalinger. 
Trods det stigende antal forskellige økonomiske instrumenter, der er til 
rådighed for virksomhederne, står højteknologiske virksomheder, der ønsker 
at udvide, og som er tvunget til at vælge opstartskapital og risikovillig kapital, 
stadig over for store hindringer, navnlig af skattemæssig art, og lider under 
manglen på et dynamisk europæisk kapitalmarked for SMV. Kommissionen 
vil derfor fortsat støtte pilotprojekter under de eksisterende 
kommissionsprogrammer, hvis formål er at indføre nye, SMV-tilpassede 
økonomiske instrumenter (f. eks. i forbindelse med gensidige garantier og 
risikovillig kapital) eller at støtte de eksisterende markeder (f. eks. i form af at 
opmuntre til at blive aktionær i SMV). 
Beretningen bekræfter endvidere den inden for de seneste år observerede 
tendens til et voksende antal stedse mere forsinkede betalinger. Ifølge en 
omfattende høring vedrørende mulige løsninger på dette problem 
kundgjorde Kommjssionenjbr nylig, at den kan tilstille medlemsstaterne en 
henstilling desangående 17. Hvis dette sker, vil Kommissionen eventuelt 
fokusere på en forbedring af de eksisterende juridiske rammer, der ikke 
betragtes som tilstrækkelige til at dæmme op for omfanget af dårlige betalere. 
De problemer, der henvises til i beretningen vedrørende SMVs adgang til 
banklån, har allerede faet Kommissionen til i 1993 at nedsætte en 
rundbordskonference bestående af topfolk fra banksektoren, som skulle 
undersøge mulighederne for at forbedre forholdet mellem 
finansieringsinstitutionerne og SMV. Den 19. maj 1994 forelagde 
rundbordskonferencen Kommissionen sin endelige rapport, der indeholdt 
særlige henstillinger til finansieringsinstitutionerne, SMV, medlemsstaterne 
og Den Europæiske Union. Kommissionen vil gennemgå 
rundbordskonferencens henstillinger og overveje eventuel opfølgning i 
forbindelse med det integrerede program for SMV. 
17 "Meddelelse fra Kommissionen vedrørende overførsel af virksomheder: 
aktioner til fordel for SMV*. kom (94) 207 endelig udgave 3. juni 1994. 
12 
6. Innovation og udbredelse af teknoloei 
Selv om Kommissionen noterer sig, at de eksempler, Observationscentret 
anvender, og de konklusioner, det kommer frem til, for det meste hviler på 
delvise data fra et begrænset antal lande, støtter den i bred forstand den 
konklusion, at SMV ganske vist på den ene side spiller en hovedrolle både 
som produkt- og procesinnovatorer, men at de på den anden side har 
tendens til at være mere optaget af marginal end af radikal innovation. Dette 
skyldes især, at teknologiorienterede foretagender typisk er mikro- eller 
småvirksomheder, der sædvanligvis ikke udfører grundforskning, men 
koncentrerer sig om hurtige svar pa markedsbehovet. 
Kun en lille del af de nye teknologibaserede firmaer vil udvikle sig til 
eksportorienterede, storstilede foretagender. Ikke desto mindre vil denne 
minoritet formentlig forskaffe Den Europæiske Union nye, 
verdensomspændende lederskaber, der nok bliver altafgørende for den 
samlede konkurrenceevne. 
Endvidere fremgår det af beretningen, at SMV, skønt de synes at udvise en 
større, generel effektivitet end store selskaber, når det drejer sig om at 
lancere innovationer, stadig står over for en række problemer under 
innovationsprocessen. Disse problemer hænger sædvanligvis sammen med 
deres mangel på tilstrækkelige finansielle og menneskelige ressourcer og 
medfører store risici. For at overvinde de forskellige barrierer mod 
innovation vil flere og flere nye, teknologibaserede firmaer sandsynligvis 
indgå i et samarbejde med andre firmaer, forskningscentre eller universiteter 
til gensidig fordel. 
I det nyligt vedtagne fjerde FT&U-rammeprogram anerkendes SMVs rolle og 
behov inden for forskning og innovation, og det omfatter forslag om 
foranstaltninger til teknologisk stimulering, hvis sigte er at opfordre til og 
lette SMVs deltagelse i Fællesskabets forsknings- og teknologiprogrammer 
samt at forbedre deres adgang til forskningsresultaterne. I overensstemmelse 
hermed findes der især tre former for mulige foranstaltninger under flere 
FT&U-programmer: fællesskabsstøtte til decentraliserede 
informationsnetværk, der yder assistance til SMV (søgen efter partnere og 
forberedelse af samarbejdsforslag), mulighed for at forelægge forslag til en 
undersøgelsesfase med fællesskabsstøtte til udarbejdelsen af endelige forslag 
og til sidst finansiering af "samarbejdsforskningsprojekter" med henblik på at 
sætte SMV, som har et fælles, teknisk problem, men mangler den nødvendige 
forskningskapacitet, i stand til at betro en væsentlig del af deres 
forskningsbehov til en eller flere tredjeparter (forskningscentre, universiteter 
eller andre virksomheder). 
13 
For at hjælpe SMV med at deltage i de nye FT&U-programmer allerede før de 
vedtages, udvider Kommissionen for indeværende Euromanagement 
pilotaktionen, hvis formål er at yde hensigtsmæssig hjælp til SMV til at 
vurdere deres teknologiske og ledelsesmæssige kvaliteter, at finde partnere 
og at udarbejde samarbejdsforskningsprojekter, der er berettigede til at 
modtage støtte fra Fællesskabet. Endvidere har Kommissionen gennemført 
specifikke aktioner såsom MINT (Managing the Integration of New 
Technologies), som er blevet lanceret under SPRINT med henblik på at 
fremme SMVs tilpasning til nye teknologier ved at give dem adgang til 
konsulenter, der er specialiserede i innovationsstyringsteknikker såsom 
teknologi, revision, design, værdianalyse og etablering af et transnationalt 
teknologisk samarbejde. Endvidere har man etableret centre for virksomhed 
og innovation, som kan styrkes på grundlag af de samme væsentlige 
elementer, som Observationscentret har identificeret som værende 
nøglefaktorer i forbindelse med en vellykket innovation. 
Vedrørende kommende, analytiske udviklinger ville Kommissionen finde det 
belejligt, om Observationscentret i forbindelse med SPRINT'S 
innovationsstyringssystem ville foretage en kortlægning af nye, 
teknologibaserede firmaer i Europa for at vise den geografiske koncentration 
af disse firmaer og dermed kunne måle deres antal og foretage en mere 
specifik analyse pa unionsplan af arten af igangværende transnationale, 
teknologiske samarbejdsaftaler, hvori SMV indgår. 
7. Regionale aspekter 
Selv om den omfatter enkelte eksempler på foranstaltninger, der 
gennemføres i mål nr. 1-regioner, er analysen af virksomhedsstrukturerne i 
regionerne (især i forhold til størrelse) og regionernes samfundsøkonomiske 
karakteristika (arbejdsløshedstal og BNP pr. indbygger) stort set beskrivende 
og giver ingen nye informationer. F. eks. er det almindelig erkendt, at der er 
flere mikrovirksomheder i de sydeuropæiske lande, og at 
virksomhedsstørrelsen har tendens til at vokse, jo længere man kommer 
nordpå i Europa. 
Arsberemingen handler desuden om grænseegnene, hvor man på grundlag af 
enqueter foretaget i 19 regioner til belysning af det indre markeds 
indvirkning på SMVs udvikling med hensyn til handelsstrømme, overflytning 
af personer og udvikling i kontakten med det offentlige. Her fremgår det især, 
at det fælles INTERREG-initiativ har gavnet det grænseoverskridende 
samarbejde både inden for det offentlige og efter tilfældet på 
virksomhedsplan. Kommission er af den opfattelse, at medlemsstaterne 
burde fokusere mere på samarbejde mellem SMV i de udkast til INTERREGII 
programmer, de måtte forelægge inden udløbet af den ved udgangen af 
oktober fastsatte frist. 
14 
I øvrigt er det i sig selv interessant at bestemme, hvad det er, der bremser 
samarbejdet over grænserne, idet det kan styrke Unionens bestræbelser på at 
fjerne sådanne bremser (manglende information om potentielle markeder og 
mulige partnere og sprogproblemer). Det er i denne henseende ligeledes 
interessant at konstatere, at gennemførelsen af det indre marked indtil videre 
ikke har haft den forventede positive indvirkning på samarbejdet på tværs af 
grænserne. 
Kommissionen finder generelt, at dette kapitel, skønt visse mangler er rettet i 
forhold til den første årsberetning, stadie er for tilbageskuende. Det siger 
intet om de nye muligheder, der åbner sig for SMV i den nye 
programlægningsperiode for strukturfondene (1994-1999: Fællesskabets 
støtterammer og fællesskabsinitiativerne). Det indeholder intet om den 
regionalpolitiske beslutningsproces herunder navnlig partnerskabet, som 
ellers er så vigtig for i højere grad at inddrage SMV-formidlerne i den 
regionale udvikling. Ligeledes ville det være nyttigt at analysere den bedste 
made at udnytte SMVs potentielle rolle - navnlig mikrovirksomheders og små 
virksomheders - som jobskabere i regionerne, navnlig i mål nr. 
1-regionerne, for det er nemlig disse egne, der har de fleste arbejdsløse, og 
som bliver kraftigt støttet af Unionen, samt i de landdistrikter, der modtager 
støtte iht. mål nr. 5b, mål nr. 5a og LEADER-initiativet. Der er al mulig grund 
til i kommende årsberetninger at gå ind i disse aspekter samt i den virkning, 
som regionale forskelligheder eventuelt har på virksomhedernes effektivitet. 
8. SMV-politik 
For første gang indeholder årsberetningen et kapitel om nationale politikker 
til fordel for SMV. Kommissionen ønsker, at Observationscentret forsat vil 
udarbejde en detaljeret årsberetning, som år for år skal gøre rede for de 
vigtigste udviklinger i de enkelte medlemsstater på dette område. Denne 
redegørelse er særdeles vigtig, når man skal vurdere, om hvidbogens 
retningslinjer er blevet fulgt op, samt sikre en vellykket gennemførelse af det 
integrerede program, som i lige høj grad afhænger af harmoniserede 
initiativer og effektive fællesskabsbidrag og aktioner til fordel for SMV. 
Vedrørende den teoretiske diskussion, om man skal støtte virksomhedsstarter 
eller udviklingen af eksisterende virksomheder, deler Kommissionen i det 
store og hele Observationscentrets indstilling, nemlig at det ikke er muligt at 
udelukke hverken det ene eller det andet af disse mål. Imidlertid er 
overvejelserne på dette punkt helt nødvendige, når man skal fastlægge 
rækkefølgen af foranstaltningerne i forhold til medlemsstaternes 
budgetmæssige muligheder. 
15 
Skønt nye virksomheder har en høj ophørskvotient og sjældent er de store 
jobskabere, kan oprettelse af nye virksomheder alligevel ikke undværes, når 
det drejer sig om fornyelse af det industrielle netværk. Virksomhedsstarter er 
den eneste vej frem for udviklingen i nogle regioner, hvor netværket af 
eksisterende virksomheder er utilstrækkeligt. Både når det drejer sig om nye 
og om allerede etablerede virksomheder, finder Kommissionen, at det 
almindelige juridiske og økonomiske miljø spiller en væsentlig rolle for 
iværksætterånden og for støtten til virksomhederne i deres svageste 
udviklingsfaser. Også på grundlag af de indhøstede erfaringer fra europæiske 
centre for virksomhed og innovation vurderer Kommissionen, at man især 
bør give specifik støtte til virksomheder med stort vækstpotentiale. 
Vedrørende de anvendte instrumenter fremgår det af årsberetningen, at 
rådgivnings- og hjælpetjenesterne spiller en afgørende rolle på flere 
områder af SMV-politikken. Selvom der er oprettet en mængde tjenester på 
alle niveauer i medlemsstaterne, er der en tendens til, at virksomhederne 
enten overser dem eller ikke bruger dem optimalt, enten fordi de ikke nar en 
kritisk masse eller fordi de ikke er synlige nok. Kommissionen finder det 
derfor særdeles vigtigt at fremme gensidig høring og erfaringsudveksling 
mellem medlemsstaterne med henblik på at stimulere de foranstaltninger til 
støtte for virksomhederne, der findes på nationalt eller regionalt plan, samt at 
styrke effektiviteten, synligheden og sammenhængen i de serviceydelser, 
virksomhederne for indeværende har adgang til. Nationale og regionale 
rådgivnings- og støtteprojekter for SMV, der navnlig sigter mod at forbedre 
SMVs ledelseskapacitet og mod at få defineret moderniseringsstrategier, ville 
derfor blive viet særlig opmærksomhed inden for rammerne af det 
integrerede program. 
9. Håndværksfagene18 
I arsberemingen gennemgås den aktuelle betydning af håndværksfagene i 
europæisk økonomi - både kvantitativt og kvalitativt. Man beskæftiger sig 
meget med de forskellige nationale koncepter og definitioner på håndværk, 
betragter det indre markeds konsekvenser for håndværkssektoren og 
opregner dens vigtigste styrke og svagheder. Desuden har man udviklet 
konceptet "håndværksdominerede sektorer" (HDS) med henblik på 
grænseoverskridende sammenligninger af "håndværkslignende" sektorer. 
Dette er årsberetningens "tema-undersøgelse". 
16 
Kommissionen betegner Observationscentrets analyse af emnet som meget 
nøjagtig og deler bredt dets opfattelse af håndværksfagenes betydning for 
økonomisk kontinuitet - som grobund for faglige færdigheder og 
iværksætterånd og som en kapacitet til at absorbere og opgradere de mindst 
eftertragtede grupper på arbejdsmarkedet. Den finder dog, at nogle af de 
resultater, der fremgår af årsberetningen, og som har tilknytning til det indre 
markeds indvirken på håndværksvirksomhederne, fortjener nærmere 
behandling. 
Kommissionen erkender, at Observationscentret sandsynligvis har ret i at 
antage, at håndværksvirksomheder i lavindkomstregionerne er mere sårbare 
over for den skærpede konkurrence i det indre marked (nemlig efter at 
fleksible, fuldautomatiske værktøjsmaskiner er blevet så udbredte, at større 
virksomheder kan konkurrere selv på nichemarkeder og gør det på grund af 
vigende efterspørgsel), men den bemærker samtidig, at der også findes 
eksempler på det modsatte (som f. eks. italienske håndværksvirksomheder i 
skotøjsindustrien, metalsektoren eller tekstil- og beklædningsindustrien), 
hvor en passende arbejdsdeling og anvendelse af kooperativer har givet de 
mindre firmaer en betydeligt forbedret konkurrencesituation. Desuden kan 
den større mobilitet blandt iværksættere og ansatte håndværkere, som 
alierede nu er bedre end antaget i årsberetningen ™ især i grænseegnene, 
utvivlsomt bidrage til yderligere at styrke håndværksvirksomhedernes 
generelle konkurrenceevne. 
Generelt set er de håndværkseksperter, Observationscentret har interviewet, 
hovedsagelig defensive. De føler, at håndværksrelaterede politikker i stedse 
højere grad styres af fjerntliggende myndigheder, og at det indre marked vil 
føre til yderligere koncentration af den håndværksmæssige 
fødevarefremstilling og øget konkurrence i reparations- og servicesektoren. 
Det ses dog, at beslutninger om opførelse af supermarkeder træffes på 
regionalt plan, og at større virksomheder klart har tendens til at oprette egne 
serviceafdelinger, ikke mindst fordi udstyret ofte er så sofistikeret, at kun 
specialistfirmaer med særlige redskaber og reservedele kan påtage sig 
vedligeholdelsen. 
Kommissionen finder dog, at beretningen ikke blot understreger, hvor vigtige 
håndværksfagene er for europæisk økonomi, fordi de er medvirkende til at 
forbedre de relativt ufaglærte arbejdstageres faglige kvalifikationer og 
dermed bidrager til at nedbringe arbejdsløsheden; beretningens resultater 
kan sikkert med deres rigdom og variation bidrage til alvorligere overvejelser 
og debat om håndværksindustrier og småforetagender. 
19 Tallet under 1% for Tyskland gælder udenlanske håndværkere, der ønsker at 
etablere sig i Tyskland og omfatter ikke dem, der har bestået den tyske 
håndværksmesterprøve og ønsker at etablere sig i denne medlemsstat. 
17 
10. Overvågning af SMV i det indre marked; en svntese 
En kortfattet analyse af udviklingen i udvalgte erhvervsindikatorer, således 
som det skildres i årsberetningen under landeprofilerne for perioden 
1986(88)4990(91), viser, at SMV har fastholdt eller øget deres andel i 
beskæftigelsen i næsten alle medlemsstater med Irland som den eneste 
undtagelse fra dette generelle mønster zu. SMV er tydeligvis blevet af større 
betydning navnlig i Belgien og Danmark, og der har fundet en vis 
koncentration i beskæftigelsen sted i de øverste størrelsesgrupper i Spanien 
(hvor store virksomheder skubber mellemstore ud af billedet) og i 
Luxembourg og Portugal (hvor både mikrovirksomheder og små 
virksomheder ser ud til at have tabt terræn i forhold til mellemstore 
virksomheder). 
Alt i alt viser den information, som årsberetningen rummer, at SMV er relativt 
vigtigere i nogle perifere medlemsstater (Grækenland, Irland, Italien, 
Portugal og Spanien), og at de får større og større betydning i Danmark og 
Luxembourg, mens store firmaer kun synes at have en andel på over 
gennemsnittet af beskæftigelsen i Frankrig, Tyskland og Det Forenede 
Kongerige. En analyse af vækstraterne for omsætning og 
beskæftigelsesstigning pr. virksomhedsstørrelsesgruppe for årene 1988-1993 
(som følgelig kan forventes at udvise tendenser, som er temmelig uafhængige 
af konjunkturerne), synes at tyde på, at størrelsesstrukturen i nogle 
nationaløkonomier er under hastig ændring. Selvom portugisiske SMV 
tilsyneladende har klaret sig bedre end gennemsnittet på begge områder , 
har SMVs resultater været konstant lavere end gennemsnittet i Italien , og 
de virksomheder, der har haft de bedste resultater, findes rent faktisk blandt 
store irske og spanske virksomheder. 
Imidlertid er de faktorer, der er bestemmende både for SMVs situation os 
fremtidsudsigter, så komplicerede og indviklede, at man stadig ikke kan ga 
meget videre end sådanne forsigtige bemærkninger, især fordi eventuelle 
nationale SMV-tendenser forventes i højere og højere grad at spille sammen 
med unionsdækkende virksomhed og makroøkonomisk udvikling i 
forbindelse med det indre marked. Årsberetningen viser ganske rigtigt, at en 
signifikant konvergens i SMV-erhvervsmiljøet og i SMV-resultaterne 
allerede var undervejs i perioden 1988-1993 op til indførelsen af det indre 
marked, men man konstaterer endnu så store forskelle i en række 
indikatorer, at SMV også i en overskuelig fremtid vil udvise markant 
forskelligt forløb fra medlemsstat til medlemsstat. 
20 Se ovenstående note 9. Kun inden for fremstillingssektoren var de irske 
SMVs andel i beskæftigelsen betragteligt højere end gennemsnittet i Unionen 
21 il^90. 
22 SMV med de bedste resultater omfatter også Danmark og Tyskland. 
Dette gælder også for Det Forende Kongerige. 
18 
Hertil kommer Observationscentrets interne SIMM-monitor (SIMM = SME 
Internal Market Monitor), som er beregnet til at foretage sammenligninger 
mellem medlemsstaterne i henhold til ændringer i et sæt af deterministiske 
variabler fra SMV-erhvervsmiljøet, som man har udvalgt og derpå 
klassificeret i en række områder, der formodes at være signifikante for 
SMV-sektoren. SIMM-monitoren synes at afsløre, at kun på et fåtal af 
områderne har enkelte medlemsstater haft signifikante og konstante 
ændringer over eller under gennemsnittet i alle de pågældende variabler. 
Ikke desto mindre drejer det sig netop om de omrader (offentlig politik, 
arbejdsmarkeder og kapitalmarkeder i nævnte rækkefølge), som efter 
Observationscentrets mening kan forventes at indvirke stærkest på 
SMV-resultaterne. 
Kommissionen udtrykker på den ene side tilfredshed med 
Observationscentrets ret innovative metoder, men finder på den anden side, 
at overvågningsprocessen stadig har behov for en række specifikke 
forbedringer. For det første må man altid uforbeholdent tage i betragtning, at 
den makroøkonomiske udvikling sammen med indførelsen af det indre 
marked kan virke som en selvstændig kraft på SMV-sektoren, også selv om 
en relativ synkronisering af konjunkturbevægelsen samt en relativ 
konvergens i erhvervsmiljøet kan forventes i de kommende år. For det andet 
er det, idet forskellige SIMM-indikatorer forventes at opfange særskilte 
aspekter ved det indre marked og relatere enten til direkte eller mere 
langfristede virkninger, endvidere nødvendigt med en vurdering af deres 
relative betydning igennem tiden. Endelig er det, da årsberetningen ikke -
eller i hver fald kun i teorien - indeholder noget om de forventede virkninger 
på SMV-sektoren af faktiske ændringer i erhvervsmæssige variabler, endnu 
ikke klart, om Observationscentrets konklusioner har nogen operationel 
relevans. 
ALMINDEUGE KOMMENTARER TIL DE POLITISKE HENSTILLINGER 
I årsberetningen foreslås et antal politiske henstillinger, der fokuserer kraftigt på 
den løbende beskæftigelsesdebat og den betydning, som SMV og iværksætterånden 
kan få for arbejdsløshedsbekæmpelsen. Her er Observationscentret klart på linje 
med den prioritering, der aktuelt er gældende i Den Europæiske Union. 
Ved først at analysere efter en metode baseret på efterspørgsel på arbejdsmarkedet, 
dernæst efter en metode baseret på udbud af beskæftigelse, og til slut efter en 
metode baseret på en sammenstilling af udbud og efterspørgsel kommer 
Observationscentret ind på talrige emner, der er detaljeret behandlet i 
Kommissionens hvidbog "Vækst, Konkurrenceevne, Beskæftigelse". 
Observationscentrets retningslinjer følger oftest Kommissionens. 
Mange af henstillingerne som f. eks. udveksling af informationer og erfaringer 
medlemsstaterne imellem vedrørende relevante initiativer til bestemmelse af de 
bedste metoder og deres udbredelse har Kommissionen rent faktisk allerede 
overvejet inden for rammerne af det integrerede program for SMV. 
19 
Andre henstillinger som f. eks. udvikling af et europæisk program til fremme af 
iværksætterånden kan ligeledes studeres i forbindelse med gennemførelsen af det 
integrerede program. 
Desuden forventes de nye programmer SOCRATES og LEONARDO, som er under 
forhandling, at gøre det muligt at opfylde størsteparten af Observationscentrets 
henstillinger vedrørende undervisning og uddannelse, og det samme forventes af 
den Europæiske Socialfond inden for rammerne af det nye mål nr. 4. 
Når størsteparten af de foranstaltninger, der berører SMVs jobskabelsespotentiale, 
fortsat er af national oprindelse, således som det blev understreget i det integrerede 
program for SMV, drejer det sig for øjeblikket om at mobilisere medlemsstaterne og 
alle involverede parter i SMV-udviklingen til at samle de forskellige initiativer i en 
global ramme, der kan sikre sammenhæng og gennemsigtighed. 
KONKLUSION 
Der fokuseres i den anden årsberetning generelt mere på dynamik end i den første, 
og såvel når det gælder jobskabelse og -træning, kapital og finansiering samt 
innovation og udbredelse af teknologi, har det vist sig muligt at supplere 
strukturerne med udvikling. Desuden giver årsberetningen et dynamisk billede af 
mange af SMV-sektorens variabler og af erhvervsmiljøet i den enkelte medlemsstat, 
og der fremlægges resultater af den første konvergens-/divergens-analyse, 
hvorved kontrolleres de forventede virkninger af det indre marked i perioden 
1988-1993. 
Kommissionen finder, at Observationscentret - efterhånden som det kommer til at 
råde over flere tidsrækker, og den officielle indførelse af det indre marked rykker 
længere tilbage, så flere primære og måske sekundære virkninger synliggøres -
fremover bør koncentrere sig om at udvikle SIMM-monitoren yderligere. Det 
forekommer muligt hertil at tilpasse de kommende årsberetningers struktur så nøje 
som muligt efter det indhold, der anbefales for SIMM-monitoren, nemlig ved 
eksplicit at betragte de forskellige poster, der skal fremlægges, og de variabler, der 
skal analyseres, som data enten fra SMV-performance eller fra deres erhvervsmiljø. 
I den nuværende situation er årsberetningen en bekræftelse af, at SMV på trods af 
enkelte størrelsesrelaterede ulemper og ugunstige makroøkonomiske tendenser 
klart må betragtes som en af de få enkeltkilder til potentiel vækst i beskæftigelsen i 
halvfemserne. 
20 
Kommissionen har en konstant forpligtelse med hensyn til at forbedre 
erhvervsmiljøet og fremme udviklingen af virksomheder i Den Europæiske Union, 
og de europæiske institutioner har yderligere styrket deres engagement inden for 
SMV-specifikke foranstaltninger i de seneste måneder. 
Gennemførelsen af nye initiativer med henblik på at opfylde de i hvidbogen 
nedfældede målsætninger vil uden tvivl bidrage til at øge væksten og 
konkurrenceevnen samt til at forbedre beskæftigelsessituationen. Til den ende vil 
Fællesskabet bestræbe sig på at stimulere, forny og supplere omfanget af 
eksisterende aktioner i en ny form for partnerskab, saledes som det foreslås under 
det integrerede program for SMV og håndværkssektoren. Observationscentret for 
SMV kan, ved i detaljer at dække og analysere det indre markeds betydning for SMV, 
komme til at fungere som en af de væsentligste analytiske kilder, hvis fremtidige 
rapporter kan danne grundlag for overvejelser af praktiske forslag til gennemførelse 
af programmet. 
Dette partnerskab forudsætter navnlig en aktion, der er harmoniseret mellem 
Fællesskabet, nationale og regionale myndigheder og alle formidlere fra 
erhvervslivet, f. eks. arbejdsgiverforbund, faglige sammenslutninger eller 
handelskamre, med henblik på at give konkret udtryk for et fælles mål, nemlig at 
mobilisere SMV som den mest jobskabende faktor. Det er væsentligt at mobilisere 
alle måder og midler for at opnå en massevirkning i forbindelse med 
gennemførelsen på alle niveauer af erhvervspolitikken samt at sikre, at de forskellige 
aktioner til støtte for SMV er tilpasset de eksisterende økonomiske og politiske mal, 
således at de får en højere profil og større sammenhæng uden nødvendigvis at 
berøre det juridiske grundlag for disse aktioner. 
Kommissionen vil således bestræbe sig på at fremme en sådan udvikling ved at 
opfordre til og støtte vedtagelsen af hensigtsmæssige rammer for et antal 
harmoniserede aktioner i respekt for subsidiaritetsprincippet og uden ekstra 
budgetbevillinger samt endelig ved at sikre, at de af Fællesskabets instrumenter, der 
er baseret på de forskellige bestemmelser i Traktaten, integreres i en sådan 
mekanisme. 
21 
SAMMENFATNING 
DET EUROPÆISKE OBSERVATIONSCENTER FOR SMV 
Anden Årsberetning, 1994 
Beretning forelagt for Europa-Kommissionens Generaldirektorat XXIII (Erhvervspolitik, Handel, Turisme og 
Erhversdrivende Foreninger) af: 
ENSR - European Network for SME Research 
og koordineret af: 
EIM - Small Business Research and Consultancy 
April 1994 
RESUME 22 
De seneste år har været præget af gennemførelsen af 
det indre marked. Selv om den økonomiske 
tilbagegang har hindret hurtige fremskridt, kan der 
konstateres betydelige ændringer i SMVs 
erhvervsklima. Efter en stagnationsperiode mellem 
1970 og 1985 er handelen inden for EU vokset stærkt, 
siden aftalen om gennemførelsen af det indre marked 
kom i stand. Der er sket et tydeligt skift i 
erhvervsaktiviteterne, som umiskendeligt er blevet 
mere EU-orienterede. Nylige undersøgelser viser 
imidlertid, at SMV oftere beretter om forøget 
konkurrence end om stigende eksport. 
Bevægeligheden for varer og tjenesteydelser, den 
personlige bevægelse og kontakten mellem 
institutioner i EU's indre grænseregioner er kun steget 
i et begrænset omfang. De vigtigste tilbageværende 
hindringer vedrører de fortsatte uoverensstemmelser 
med hensyn til lovgivning og tekniske normer samt 
forskelle af kulturel og sproglig art. SMV er især 
hæmmet af vanskeligheder med adgang til 
information. 
Disse aspekter kræver en omhyggelig og vedvarende 
overvågning. Derfor er der for SMV i det indre marked 
blevet oprettet et overvågningsorgan, som fokuserer 
på såvel SMVs erhvervsklima som på deres 
produktivitet. 
SMVer står på tærskelen til det indre marked stadig 
over for handels- og markedsmæssige betingelser, 
som varierer fra den ene medlemsstat til den anden. 
Der kan dog på den anden side noteres en udvikling i 
retning af større overensstemmelse på adskillige 
områder inden for de erhvervsklimaet. Dette gælder 
især, hvad angår den korte realrente, inflationen, de 
direkte og indirekte skatter i procent af BNP, 
adgangen til risikovillig kapital, samt 
arbejdskraftomkostningerne pr. ansat. 
SMVs produktivitet er knyttet til såvel disse 
strukturelle tendenser inden for de erhvervsklimaet 
som til konjunktursvingningerne. SMV (0-500 ansatte) 
beskæftiger nu 67 millioner mennesker, d.v.s. omkring 
2,6 mio. flere end i 1988. Blandt de helt store 
virksomheder, som i aJt har 26 mio. ansatte, er 
beskæftigelsen ikke steget siden 1988. Det virkelige 
skel går dog mellem på den ene side mikro- og 
småvirksomheder (hhv. 0-10 og 10-100 ansatte) og på 
den anden side mellemstore og store virksomheder 
(hhv. 100-499 og >500 ansatte). Unionens mikro- og 
småvirksomheder giver nu arbejde til 53 mio. 
mennesker, af hvilke de omkring 17 mio. er 
forretningsfolk. Disse virksomheder skabte mellem 
1988 og 1993 tre millioner job, især inden for 
distribution og andre servicesektorer. Derimod har de 
mellemstore og store virksomheder under 
lavkonjunkturen siden 1988 mistet endnu flere job, 
end de har skabt. ENSR skønner, at der i 1990 var 4,4 
mio. virksomheder inden for de håndværksdommerede 
sektorer i EU, som i alt beskæftigede 24,5 mio. 
mennesker. beslutter skønsmæssigt 1,5 mio. europæere sig til at 
starte deres egen forretning. På trods af mange 
fejlslagne projekter, navnlig under recessionen, er 
antallet af virksomheder fortsat steget i en 
imponerende grad. I løbet af fem år er der blevet i alt 9 
% flere erhvervsvirksomheder, d.v.s. i alt 17 mio. 
sidste år (indbefattet det tidligere Østtyskland). I 
samme periode voksede Unionens samlede 
befolkningstal kun med ca. 2,5%. 
Såvel de eksisterende som de nystartede SMV kan 
komme til at spille en afgørende rolle i kampen mod 
arbejdsløsheden. Denne omstændighed burde på alle 
politiske niveauer forstærkes ved at forbedre 
erhvervsklimaet, reducere 
arbejdskraftomkostningerne og de administrative 
byrder, samt ved at stimulere udbredelsen af 
kendskabet til ny teknologi. Det henstilles i særlig 
grad til Europa-Kommissionen at fremme det 
europæiske erhvervsklima, at oprette en "Europæisk 
Platform for Erhvervsuddannelse" og at lette den 
internationale udveksling af medlemsstaternes 
forskellige "adfærdskodeks"-politikker til fordel for 
jobskabelsen inden for SMV. 
De små virksomheders dynamik illustreres også af 
den stærke vækst i antallet af firmaer. Hvert år 
1 STRUKTURER OG NØGLETAL PÅ UNIONSPLAN 23 
De europæiske økonomiers levedygtighed er i alvorlig 
grad sat på spil. Den økonomiske vækst er lav eller 
endda negativ, det europæiske erhvervslivs 
konkurrenceevne synes at være truet og 
arbejdsløshedstallene er uantageligt høje. 
Imidlertid har medlemsstaterne sat sig som mål at 
opnå en højere grad af økonomisk integration, som 
forventes at føre til en forøget dynamik og fremgang, 
men som også vil indebære en vidtrækkende 
omstrukturering af EU-landenes økonomier. På dette 
afgørende stadium i den europæiske udvikling vil de 
små og mellemstore virksomheder (SMV) få en helt 
afgørende rolle. 
Der var i 1993 sytten millioner SMV i Den Europæiske 
Union (indbefattet det tidligere Østtyskland), hvorimod 
der kun var omkring 12.000 store virksomheder med 
mere end 500 ansatte1. Det vil sige, at der for hver 
1000 indbyggere er næsten 50 virksomheder. I de 
seneste fem år er antallet af SMV steget med omkring 
1,5 mio.2, svarende til 9%. EU's samlede befolkning er 
i den samme periode vokset med blot 2,5%. Dette 
vidner om en opblomstring af dynamik og 
iværksætterånd. De senere års stigning i antallet af arbejdsløse, der etablerer sig som selvstændige, 
synes kun at udgøre en mindre del. 
De fleste arbejdspladser inden for den private sektor 
findes i de små og mellemstore virksomheder. Ud af 
hver ti job, tegner mikro-virksomhederne sig for tre og 
SMV for fire. Sagt på en anden måde sikrede SMV i 
1993 67 millioner job, d.v.s. omkring 2,6 mio. flere end 
i 1988. Jobskabelsen siden 1988 har været særlig 
kraftig inden for mikrofirmasektoren. De små 
virksomheder udviste en moderat vækst i 
beskæftigelsen, medens de mellemstore og store 
virksomheder ikke var i stand til at opretholde antallet 
af beskæftigede fra 1988 til 1993. 
SMVs gennemsnitlige størrelse er faldet svagt i løbet 
af de seneste fem år. Under det stærke økonomiske 
opsving i 1989-90, blev SM Verne gennemgående 
større på grund af den kraftige jobskabelse, men først 
i 90'erne faldt gennemsnitsstørrelsen igen som følge 
at nyetableringer og tab af arbejdspladser. En SMV 
beskæftiger nu i gennemsnit fire personer. 
Tabel* tøgjstargaSU^&a* 
Mikro-firrnaer 
ffîâ SMV 
Struktur {1990) 
Antal wksornhadsr (x mio.) 
Antal VffksomhetJerpr, 1000 indb, 
Tilsvarende for EFTA-iande** (1908) 
Genîwmsnltlig vffk$omfwd$støirelse (tøskæhlgelse} 
Antal ansatte $c rnk>*} 
Andel af beskæft&efeen 18499** i%) £198$ 
Tilsvarende for ySAfA) (1988) 
gMVfetøtøg tø de samlede fø^in^s&dgifte? {%) 
M&ro-vïrkson^dôr/Sîvl V& beskæftigelsesandel pr, sektor (%) 
- aSe sektorer under et n4r 
2 
is 
33 4& ' 
4*3 
68 
58 
43, 
ta 
*& 
n Erhvervsudvikling 1988-1S93 føennemsfijfliø årlig Vttkst) 
»ntalvlrksøraNdef 
&*stefcf%a&e 1*7 23 ••ff '$. 
* Medt»îdtôge^af«x-0$ttysWand * «*• 
** jM*lfcrkftâgeJseâfSd»^ . " ' .\ . 
***..*, l^^o-vlrksOTr^eders f>10 ansatte) andet ifeesfcagfSgefaea 
Med undtagelse af store firmaer i ex-Østtyskland. 
Med undtagelse af nye virksomheder i ex-Østtyskland. 
24 
EU-gennemsnitstallene giver som regel ikke et klart 
indtryk af forskellene mellem middelhavslandene og 
de fleste andre medlemsstater. I Sydeuropa er der pr. 
1000 indbyggere ca. 65 virksomheder mod knap 40 i 
de nordlige EU-lande. I Europa som helhed er 
variationen endda endnu tydeligere. Således findes 
der for hver 1000 indbyggere i EFTA-landene1 under 
25 virksomheder, som i gennemsnit er dobbelt så 
store som EU's - endda større end i Danmark, 
Tyskland og Nederlandene. Dette kan til dels forklares 
med de højere arbejdskraftomkostninger og 
gennemsnitlige indkomster pr. indbygger i EFTA-
landene. 
Som det ses af tabel 1, er virksomhederne også 
mindre i EU end i USA 
Disse internationale sammenligninger understøtter 
indirekte den hypotese, som blev fremlagt i 
Observationscentrets Første Årsberetning, om, at det 
indre marked især i middelhavslandene vil stimulere 
den koncentrations- og omstruktureringsproces, som 
vil føre til et fald i antallet af virksomheder og en 
tilsvarende stigning i den gennemsnitlige 
virksomhedsstørrelse. I årene forud for gennem­
førelsen af det indre marked sås der dog ingen 
tydelige beviser på denne udvikling. 
Den omstændighed, at de små og mellemstore firmaer 
afholder 18% af de samlede virksomhedsudgifter til 
forskning og udvikling, understreger betydningen af 
innovative SMV. Statistikkerne er dog tilbøjelige til at 
undervurdere SMV-sektorens faktiske bestræbelser 
på området. Desuden kan hver anvendt ECU i en 
mindre virksomhed meget vel tænkes at give bedre 
resultater, hvad angår antallet og kvaliteten af 
nyskabelser, end tilfældet er i et større firma. 
1 Med undtagelse af Schweiz. 
OVERVÅGNING AF SMV I DET INDRE MARKED 25 
Gennemførelsen af det indre marked er sammen med 
en række andre faktorer bestemmende for 
europæiske virksomheders og SMV's 
konkurrenceevne. Blandt de andre væsentlige 
faktorer en konjunkturerne, valutasatserne, GATT og 
andre internationale handelsaftaler, og sidst, men ikke 
mindst, virksomhedernes politikker og strategier for 
fremtidens markedssituation. Hvad sidstnævnte 
angår, har erhvervslivets forventninger om det indre 
marked deres egen dynamik, hvilket ses af firsernes 
bølge af sammenslutninger og opkøb. Det indre 
markeds indvirkning er således uløseligt forbundet 
med disse forberedende strategier og politikker. 
2.1 Udviklingen af det indre marked: et 
kvantitativt indtryk 
Den internationale handel 
Handelen inden for EU er steget betydeligt siden 
aftalen om gennemførelse af det indre marked. De 
sidste tre års udvikling viser, at SMV's eksport til 
andre EU-lande er steget dobbelt så kraftigt som 
deres eksport til tredjelande. 
SMV's eksportpotentiale ligger betydeligt over den 
aktuelle eksport. Mobiliseringen af dette potentiale 
afhænger af fremskridtene vedrørende det indre 
marked, d.v.s. fjernelse af informationskløften, 
nedbringelse af de administrative byrder og udvikling 
af den Økonomisk og Monetære Union. 
I perioden 1986-1989 skete der en betydelig stigning i 
handelen inden for EU med tjenesteydelser, især 
bygge- og anlægssektorens tjenesteydelser samt 
erhvervsservice. 
Sidste års GATT-aftale forventes at få en generelt 
positiv indvirkning på SMV's eksport, og aftalen 
supplerer således programmet for det indre marked. 
Det er især servicesektoren, der vil blive styrket. 
Liberaliseringen af handelen med tjenesteydelser vil i 
høj grad tilskynde til nytænkning, hvad angår 
fremstilling/køb og ressourcefordeling, samt til 
oprettelse af nye strukturer mellem virksomhederne. 
Resultatet er nye muligheder for servicevirksomheder, 
især SMV. 
Sammenslutninger og opkøb 
Sammenslutninger og opkøb er et tegn på og en 
strategisk forventning om industriel omstilling. Antallet 
af sammenslutninger og opkøb i EU steg kraftigt i 
firserne og toppede i 1990. De berørte næsten 
udelukkende store virksomheder. SMVs inddragelse i 
omstillingsprocessen ses i imidlertid i stigningen i joint 
ventures siden offentliggørelsen i 1985 af hvidbogen 
om virkeliggørelsen af det indre marked. Antallet af deltagende SMV er her større, især inden for 
fremstillingsvirksomhed samt bank- og 
forsikringsvæsen. Hertil kommer, at 
sammenslutninger af større virksomheder, især 
europæiseringen af underleverancemarkedet, tydeligt 
har konsekvenser for SMV. 
Desuden kan øget omsætning pr. enhed fremme 
yderligere specialisering og øge arbejdskraftens 
produktivitet, og herved skabe flere muligheder for 
SMV. 
SMVs forretningspolitik 
Der er sket en tydelig ændring àf virksomhedernes 
politik i retning af større europæisering på trods af, at 
de reelle virkninger af det indre marked kun indtræder 
gradvist og ofte forsinket1. 
I en EU-omspændende undersøgelse foretaget for 
nylig, melder EU-virksomhedeme på den ene side om 
øget konkurrence og på den anden side om øget 
eksport. 
Det er især SMV, der beretter om øget konkurrence 
fremfor øget eksport. Virksomhederne udsættes i 
stigende grad for international konkurrence, hvilket 
uvægerligt vil føre til sanering blandt SMV i EU, og det 
vil være de mest konkurrencedygtige, der overlever i 
det lange løb. Det centrale spørgsmål i denne 
forbindelse er de regionale følger af den 
omstruktureringsproces, der vil finde sted. Dette 
kræver omhyggelig overvågning. Adspurgte 
europæiske SMV-eksperter fremhæver udviklingen i 
industriens produktionsomkostninger som et 
eksempel på en negativ virkning af det indre marked 
på SMV. Dette skyldes, at stordriftsfordele og 
skærpet international konkurrence har ført til lavere 
omkostninger. Det gælder især medlemslande med høj 
SMV-arbejdsløshed. Virkningerne af fremtidig 
omstrukturering vil sandsynligvis være stærkere i 
disse lande. 
De vigtigste hindringer for SMV 
Vanskeligheder i forbindelse med adgang til og 
bearbejdning af oplysninger er en væsentlig hindring 
for SMV. Den administrative byrde ved 
grænseoverskridende operationer inden for EU er 
faktisk reduceret inden for de sidste par år, men for 
SMV er denne byrde stadig tung. De er således stadig 
handicappede, når det drejer sig om deltagelse i 
offentlige licitationer. SMV-eksperter i hele EU 
fremhæver fjernelsen af administrative byrder og 
barrierer ved grænserne, som vigtige positive 
virkninger af det indre marked. 
Det Europæiske Observationscenter for SMV, Første Årsberetning, fig. 3.1 (s.81), skelnede mellem det indre markeds virkninger 
af 1. og 2. orden samt langsigtede virkninger. 
26 
Imidlertid bør man ikke undervurdere betydningen af at 
fjerne de resterende hindringer i forbindelse med 
toldprocedurer, skattespørgsmål og tekniske 
standarder. Nye procedurer, manglende oplysning 
herom til erhvervsfolk og divergerende 
overgangsperioder i de forskellige medlemslande øger 
de administrative byrder betydeligt. Det forventes, at 
SMV vil nyde betydelige fordele ved en reduktion af 
disse hindringer. 
Virkningerne af omstruktureringen 
Omstruktureringens virkninger er i sagens natur kun 
virkninger 'af anden orden' eller langsigtede virkninger 
af det indre marked. Med andre ord er det på 
nuværende tidspunkt kun de første tegn, der kan 
observeres. Ekspertudsagn kan imidlertid give større 
indblik i virkningerne på SMV. De europæiske SMV-
eksperter, som deltog i undersøgelsen, blev adspurgt 
om deres synspunkter om nogle af disse direkte eller 
indirekte virkninger. 
De mente, at SMV inden for fremstillingsindustrien 
generelt vil vinde frem i den sydlige del af EU, mens de 
vil miste terræn i de højere udviklede økonomier i nord. 
På den anden side vil det sydlige EU, som i ret høj grad 
vil være SMV-domineret, gennemgå en radikal 
omstrukturering som følge af udviklingen i retning af 
større enheder og øget international konkurrence. 
Eksperter i de nordlige EU-lande fremhæver den 
impuls, som det indre marked giver til eksport af 
tjenesteydelser, mens det efter de sydlige eksperters 
mening sandsynligvis kun vil være hjemmemarkedet 
for tjenesteydelser, der vil blive påvirket. 
De sydlige EU-landes SMV-eksperter forventer også, at det indre marked vil give SMV inden for 
fremstillingsvirksomhed i disse lande bedre adgang til 
nye markeder. Denne prognose bygger på den 
kombinerede virkning af reducerede ikke-toldmæssige 
hindringer i nord og lavere arbejdskraftomkostninger i 
syd. Eksperterne forudsiger også en tendens mod 
større enheder inden for bygge- og anlægssektoren, 
men dette synes hovedsagelig at gælde inden for 
SMV-sektoren. 
2.2. Konvergens i erhvervsklima for SMV 
Ved tærsklen til det indre marked var vilkårene for 
SMV stadig forskellige fra det ene iand til det andet. 
Nogle af de aspekter ved erhvervsklimaet, som 
udviser de største forskelle, er rentesatser, 
arbejdskraftomkostninger, adgangen til risikovillig 
kapital og direkte skatter som en procentdel af BNP. 
Imidlertid kunne der i årene op til den formelle 
virkeliggørelse af det indre marked observeres en klar 
konvergeringstendens i adskillige udvalgte indikatorer 
for erhvervsklimaet. Tabel 2 giver et overblik. 
Konvergensen af disse indikatorer synes til dels 
forårsaget af den økonomiske lavkonjunktur i 
begyndelsen af 1990'erne. Dette gælder i hvert fald 
rentesatser og inflation. I det store og hele er flere 
strukturelle faktorer i forbindelse med det indre 
marked imidlertid også blevet mere synlige. 
I Observationscenterets fremtidige beretninger vil 
overvågningen af konvergensen i SMV's 
erhvervsklima fortsætte. 
Tabel 2 konvergensgrad H *$ divergensgrad ty l $MV*$ektoren$ erhvervsklima, \ rækkefølge efter 
konvargensgrad, 1988-1993 , 
, Erhvervsktima-variabeler konvergens (*) 
divergens (-> signifikans 
Der* korte realrente 
Direkte Skatter og sociale bidrag som procentdel al 8NP 
Direkte skatter som procentdel al 8MP 
indrøkte afgifter phv^rer og tjenesteydelser som procentdel af BNP 
Nationale maloritetsepksb og sammenslutninger føden for 
fremstillingsvirksomhed og byggeri ++ 
Qfientiige udgifter $ aktive arbejdsmafkedsforanataltningaf som procentdel af 
8NP +f 
Risikovillig kapital som procentdel af BNP +f 
Andel af handel med varer ogi&nesteydeiser udenfor Etf som procentdel af BNP 
Inflation , ++ 
ArJrøjdskfatømkestnfcger pr* ansat 1 tøfeende priser ** 
ErbverysSvete udgifte*til F & U soraprocentdei af BNP* *+ 
Andel af handel med varet înden for BS iden samlede eksport + 
6NP pr, indbygger i teste markedspriser i købekraftsparltet + 
Faste brufeo&wesierSngBf Î føbende prøersem procentdel af ÔHP 
Vîrfcsornnederpr- tofitø indbyggere +** 
** 
111111 ' iiiiin r t null liimii 11 mi in i m Miriinm 111 ni ririnii i li ir iirn 11111 niimi lu i m uni min 111 iitmii mi n i itu uni n 111 n ' i nu iium i nm n ni inim niui nui r n 
Mm ~* yderst sSgn'rfikanl« ** signifikant, * ikke $ig*$ika**t 
a* rvonvergensgradea blev beregnet på basis af statistiske data» En forklaring ai metodologien findes i 
.. hovedbereïnfogen«-- •• • .•••.-• . •:-•.-- ... • • 
27 
Figur 1 Udviklingen i omsætningen og beskæftigelsen, pr. størrelseskategori, gennemsnitlig årlig vækst 1988-1993 
% 
Mikro Små Mellemstore Store 
i Omsætningsstigning i faste priser • Vækst i beskæftigelsen 
2.3. SMVs produktivitet og erhvervsklima 
SMV's omsætning steg en anelse mere end de store 
virksomheders omsætning i perioden 1988-1993 som 
helhed. Især i slutningen af 1980'eme oplevede SMV 
en høj vækst i produktionen og syntes at have forbedret deres markedsandel. I begyndelsen af 
1990'erne medførte den økonomiske recession en 
betydelig langsommere vækst i SMV's omsætning. I 
1993 faldt SMV-sektorens omsætning faktisk i de 
fleste medlemslande. 
Tabel 3 
]^^mmm*mmmm **™m^*MteXmm SMVs produktivitet i BUlS^iSi] 
"" i m **" " '" '"" """Mini -i mu I,I i,, „„,,» 
irxr:™^.. -^i , ^YrProduktfvitetens kanoniske samm*,^ 
ftegaringspoîitikkerî 
* indirekte skatter 
- direkte skatter 
* direkte Skatter og tidgifter til Sociate ordnfnger 
-kation * 
Arbejdsmarkedet 
^âî?,vf1^rbBjdsmarkeçfeîrernmende foranstaltninger 
i * aroejdskraftomkostninget pr. ansat 
Kapitalmarkedet 
» fasïe bruttoînvesteringef 
* risikovillig kaprtaî 
- den jfcorta realrente 
j internationale markeder 
CSX ST^IV som mm * <**» ************ 
•jiande* uden for B) somandef af BNP 
F&U 
» etnvervsiivek tidgifter til F & U 
i iværksætterånd 
•virksomheder pt, %.WQ indbyggere 
- natfonale majoittetsopkøb 
Det nationale marked 
%NF pr. indbygger med føvedområder med individuelle 
'HhlMHill 
0,61 "" "" ' ••mW^ff^r lU.l.t 
0,60 
0,57 
0,48 
0,28 0,44 
0,32 
o,n 
0,58 
0,04 
OM 
MB 
Q£7 
0,35 
0»37 
0,3» 
%£& 
6,28 LSSS^SSS^S^SSSS»!^ og 
28 
Det er imidlertid primært på beskæftigelsesområdet, at 
SMV har kunnet fremvise en større vækst end de 
store virksomheder. Mellem 1988 og 1993 tegnede 
SMV i Den Europæiske Union sig for en nettovækst i 
beskæftigelsen på 2,6 millioner arbejdspladser. Til 
gengæld mistede store virksomheder samme antal 
arbejdspladser (1 million), som de skabte i 1988-1991. 
Faktisk går skellet ikke mellem SMV og store 
virksomheder, men mellem mikrovirksomheder og små 
virksomheder på den ene side og mellemstore og store 
virksomheder på den anden side. Som det fremgår af 
figur 1, var det mikrovirksomhederne, der klarede sig 
bedst, og de små virksomheder, der kom ind på 
andenpladsen. Mellemstore virksomheder klarede sig 
faktisk dårligere end store virksomheder. 
Mellem 1988 og 1993 skete der en tydelig 
konvergering af vækstraten for omsætningen og 
beskæftigelsen inden for SMV-sektoren i 
medlemslandene. For eksempel lå væksten i SMVs 
realomsætning på mellem 1,7% (Storbritannien) og 
9,2% (Portugal), men i begyndelsen af 1990'erne lå 
den på mellem -0,4% (Storbritannien) og 3,6% (Irland). 
Dette synes delvis at være en afspejling af nedsat 
økonomisk aktivitet i EU som helhed. Det er imidlertid 
ikke kun konjunkturerne, der øver indflydelse på 
SMVs produktivitet, men også strukturudviklingen 
inden for erhvervslivet. 
En foreløbig analyse, som dækker hele EU, viser, at 
SMVs produktivitet i perioden 1988-1993 havde størst 
indbyrdes sammenhæng med politisk bestemte 
indikatorer såsom skatter, afgifter og aktive 
arbejdsmarkedsfremmende foranstaltninger samt med 
arbejdskraft- og kapitalomkostninger og adgangen til 
disse to faktorer. Endelig er der også en tydelig 
sammenhæng mellem den internationale handel og 
SMVs produktivitet (se tabel 3). 
3 ET ØJEBLIKSBILLEDE AF SMV-OMRÅDERNE 29 
3.1 «lobskabelse 
Nye arbejdspladser kan opstå enten ved, at nye 
erhvervsvirksomheder etableres eller ved, at 
eksisterende virksomheder udvider deres aktiviteter. 
På grundlag af indgående undersøgelser i fem 
medlemsstater, kan det udledes, at 
virksomhedsudvidelsernes direkte effekt med hensyn 
til jobskabelse ar omkring dobbelt så stor som for 
nyetableringernes vedkommende. Oprettelsen af nye 
virksomheder kan selvfølgelig også have en indirekte 
virkning, fordi ekspansionen herved stimuleres på 
længere sigt. 
Nettotilvæksten i beskæftigelsen er ikke alene 
afhængig af jobskabelsen men også af, hvor mange 
arbejdspladser, der er gået tabt som følge af 
virksomhedslukninger og -indskrænkninger. I de 
fleste lande • med undtagelse af Storbritannien (UK) -
spiller indskrænkningerne en større rolle end 
nedlæggelsen af virksomheder. 
Jobskabelsesanalyser, som focuserer på 
virksomhedernes størrelse, er stadig sjældne i EU. 
Nylige undersøgelser i Danmark og UK har dog givet 
resultater, som har vist sig at være helt parallelle med 
Birch's velkendte konklusioner vedrørende USA.« 
Førstnævnte resultater viser, at beskæftigelses-
tilvæksten (i DK) udelukkende eller (i UK) nærmest var 
begrænset til mikro- og små virksomheder, og at 
mikrovirksomhederne (under 10 ansatte) var 
dominerende i denne henseende. 
Resultaterne fra UK viser også en interessant 
kontrast mellem en periode med hurtig økonomisk 
vækst og derefter den økonomiske recessions indtog. 
Som vist i fig. 2, synes SMV at have været relativt 
stabile med hensyn til såvel jobskabelse som 
spredning af arbejdspladser under den største del af 
dette konjunkturforløb. Derimod kan man inden for de større virksomheder 
konstatere en drastisk stigning i antallet af nedlagte 
arbejdspladser som følge af fusioner i 
lavkonjunkturens tidlige stadier. 
3.2 Erhvervsuddannelse og 
arbejdskraftens produktivitet 
Erhvervsuddannelse og SMV 
Selv om sammenligninger er meget problematiske, 
står det klart, at der fortsat er meget udprægede 
forskelle mellem de "grundlæggende" erhvervs­
uddannelsessystemer for unge på vej ind på 
arbejdsmarkedet i de enkelte medlemsstater. Hvad 
angår de mindre veldokumenterede nationale 
efteruddannelsesordninger for voksne, ser billedet 
nærmest endnu mere broget ud. De europæiske SMV 
må således trækkes med en lang række vidt 
forskellige uddannelsessystemer. Det er imidlertid et 
forudsigeligt økonomisk grundfænomen, at 
virksomhederne i almindelighed tøver med at investere 
deres egne midler i at udstyre personalet med 
kvalifikationer til gavn for andre arbejdsgivere. SMV 
står imidlertid over for nogle specielle problemer, idet 
de er belastet af en forholdsmæssigt højere 
personaleudskiftning, og har derfor større 
vanskeligheder med at få viderebragt de 
kvalifikationer, som er skabt inden for selve 
virksomheden. 
Det tilgængelige dokumentationsmateriale viser, at 
små virksomheder ganske rigtigt uddanner mindre, og 
at de, når det forekommer, i højere grad benytter 
eksterne uddannelsesfaciliteter, idet de lægger en 
relativt større vægt på den indledende oplæring af nyt 
personale. I Danmark har f.eks. kun 36% af 
mikrofirmaerne et særskilt uddannelsesbudget mod 
76% af de store virksomheder med 250 ansatte og 
derover. 
Figur 2 Nye job og tabte arbejdspladser i UK, opdelt efter virksomhedsstørrelse (1987-1991) 
SMV Store virksomheder 
1500 -r 1987-1989 1989-1991 
1500 J-1500 -r 
• Nye job, skabt gennem 
(Irmaoprettelser 
D Nye job, skabt gennem 
firmaudvidelser 
• Tabte job p.g.a. 
firmalukninger 
D Tabte job p.g.a. 
indskrænkning 
• Nettoændring I Jobantal 500 4-
-500 4-
-1500 -L 1987-1989 1989-1991 
•B9 HH 
30 
Noget tyder dog på, at ikke-markedsmæssige kræfter, 
herunder lovmæssige krav samt en art "gruppepres" 
inden for sektoren, har formået at skabe en solid basis 
for uddannelsesaktiviteterne inden for SMV. Det 
gælder f.eks. tyskernes længe etablerede, "dobbelte" 
lærlingeordning med kombineret teori og praksis. 
Erhvervsuddannelsens indflydelse på arbejdskraftens 
produktivitet . 
Siden 60'eme er der blevet foretaget en række 
undersøgelser, baseret på sammenligning af to lande, 
med henblik på at vurdere de produktivitetsmæssige 
virkninger af en bedre uddannet arbejdsstyrke. Dette 
har fundet sted gennem en række meget detaljerede 
analyser af "sammenlignelige" arbejdspladser inden 
for forskellige sektorer. Et eksempel herpå er vist i 
omstående case study. 
Det ensartede mønster, som disse undersøgelser 
udviser, understøtter det synspunkt, at 
arbejdskraftens forskellige uddannelsesgrad udgør 
hovedårsagen til de konstaterede 
produktivitetsforskelle. 
3.3 SMV's finansielle struktur og 
kapitalomkostninger 
SMVs finansielle struktur er karakteriseret ved: 
* en stor afhængighed af lånt kapital 
* en stor afhængighed af banker som 
finansieringskilde 
* en høj grad af finansiering via kortfristede kreditter 
Denne finansielle struktur indebærer, at SMV's 
kapitalomkostninger er højere end for store 
virksomheder. SMV's finansieringsomkostninger 
ligger i gennemsnit to procentpoint højere end for de 
større firmaer. 
De laveste kapitalomkostninger i forhold til 
omsætningen finder man i Tyskland, fulgt af 
Nederlandene og Irland. De forholdsmæssigt højeste 
kapitalomkostninger (over 4% af omsætningen) har 
Portugal, Italien og Grækenland (se fig. 3). I de fleste 
EU-lande (med undtagelse af Spanien) er 
kreditomkostningerne højere for 
fremstillingsvirksomheder (såvel store som små) end 
inden for servicesektoren. 
Forholdet mellem kreditomkostninger og 
bruttofortjeneste, som er et udtryk for firmaets evne til 
at oparbejde kapital til yderligere ekspansion og 
samtidig betale renter, varierer ligeledes fra den ene 
medlemsstat til den anden (se fig. 4). I nogle lande 
(f.eks. Italien) er den finansielle byrde for 
fremstillingsvirksomheder altid større for SMV end for de store firmaer. I andre medlemsstater (Frankrig, 
Portugal) ændrer forholdene sig fra år til år. Lignende 
tendenser forekommer uden for EU. De japanske SMV 
er ringere stillet, hvorimod de store virksomheder i 
USA står over for højere finansielle byrder. 
I Tyskland og i Nederlandene kan virksomhederne 
generelt regne med gunstigere vilkår med hensyn til 
kreditomkostninger. I disse to lande er den finansielle 
belastning nemlig mindre end i andre steder. I Italien 
og Portugal beløber kreditomkostningerne sig til 
gengæld til mere end 40% af bruttofortjenesten. De 
tyske og nederlandske virksomheders lavere 
finansielle byrder kan til en vis grad forklares med lave 
rentesatser i modsætning til de høje renter i Italien og 
Portugal. 
Case study 
Hoteller i Storbritannien og Tyskland 
Bedømt ud fra * el 30 Mstø oø tyeke footeSer af 
metlemhøj standard,, udvalgt ud fra nattonale 
MîcheHn-guidet, ver det gennemsnitlige 
arbejdskraftforbrug pr. gæst pr. nal omkring $0% 
større i tendon end i Tyskland eg omkring dobbelt 
så stort Î store britiske provinsbyer som. I Tyskland. 
Selv om størstedelen af de ansatte i begge lande 
manglede faglige kvalifikationer* havde 3$% i 
Tyskland tilegnet sig praktiske færdigneder inden 
fer hotel- og re$tauralibnsfaget mod kun 14 % i 
Storbritannien» 
Medens de britiske hotelværelser oftere blev 
"pudset op*, var de arbejdskraftbesparende 
forbedringer mest mærkbare * Tyskland« Oestiden 
forekom {ufaglærte} stuepigere arbejde at være 
tilrettelagt mest eifak&yf i Tyskland, Omkring |re 
fjerdedele af det lyske *mi$heldft^ng$pefsettalB,' 
havde en faglig uddannelse (mod et enkeltstående 
eksempel blandt briterne) og de brugte en stor dsl af 
deres tid på tilret*elæ^rtingsarbejtfe, som i 
Storbritannien i høj grad blev varetaget af ledere. 
tfy&é angår ^rontVeceptionspersonalet ^t cirka 
?&% af det tyske dagpersonaie fagligt kvalificerede 
eller undw uddannelse, Del tiisvarende tal for 
Storbritannien lå på i?%, TBdels på grund al mere 
avancerede computersystemer vm «fe tysfce 
receptioner mere sparsomt bemandede« men de 
enkelte ansatte var t Tyskland I stand tii at udføre en 
række funktioner» som ofte var overladt til andre i 
SiorbrHennien. 
Kilde; Steedman and Wagnerft 93$) 
31 
Figur 3 Forholdet meRem kapitalomkostninger og omsætning for SMV i fremstillingssektoren, 1986-1991 
I B P 
• 1986 «1987 a1988 s 1989 a 1990 a 1991 
3.4 Risikovillig kapital 
Bankerne udgør den største enkeltstående kilde til 
fremskaffelse af risikovillig kapital, idet de tegnede sig 
for 35% af den samlede finansiering i 1992. På 
andenpladsen kommer bidraget fra de realiserede 
kapitalgevinster (16%), som afspejler modenheden af 
de europæiske markeder for "risikokapital". Derefter 
kommer pensionskasserne (13%) og 
forsikringsselskaberne (9%). 
Beholdningen af "venture capital, som repræsenterer 
det private erhvervslivs investering i langfristet 
egenkapital, er især koncentreret i Storbritannien og 
Frankrig. Den største stigning siden 1991 finder man 
dog i Italien (se fig. 5). Tilførslen af ny risikovillig kapital er faldet med 5% i 
1992, svarende til i alt 3,8 milliarder ECU. Fordelingen 
mellem medlemsstaterne er uensartet, idet 77% af 
beholdningen var fordelt på de tre største lande. 
Storbritannien, Frankrig og Tyskland. 
Ser man på, hvilke typer af investering, "venture"-
kapitalen (VC) anvendes til, kan det konstateres, at 
det især drejer sig om udvidelser og samlede opkøb af 
virksomheder, medens investeringer på tidligere 
stadier næsten ikke er repræsenteret. Start- og 
etableringsprojekter udgør i gennemsnit ikke over 
8,5% af det totale beløb, som blev investeret af 
risikokapitalfirmaer over hele EU. Følgende tabel viser 
fordelingen af investering i projektkapital inden for 
Fællesskabet i 1992. 
Figur 4 Finansielle omkostninger på bruttofortjenesten - SMV og store virksomheder, 1991 
> SMV (fremstil!.) F I J USA B P 
B Store virksomh. (fremstill.) • SMV (service) NI SP 
B Store virksomh. (service) 
32 
Rgur 5 Beholdning af risikovillig kapital, 1988-1992 (i mia. ECU) 
GR IRL i 
11988 • 1991 B 1992 
Der er visse forskelle mellem landene, hvad angår 
fordelingen af investering af risikovillig kapital. De 
højeste andele for startkapital i 1992 blev nået i 
Danmark, Spanien og Irland. Med hensyn til 
etableringsaktiviteterne tegnede Spanien, Portugal og 
Italien sig for de største andele. 
Tabel 4 Fordeling af invest erfog i risikovillig 
_, kapital SP 
1992 
Seed capital 
Etablering 
Udvidelse 
ie^vestering 
Buyout 
alt iti% 
&<3 
45.Ô 
39.B 
100 M4"*r+K+><+>*+ t¥ *H 
fel II III I III IIIIIII'III IIIIIIIIHII III 1111111111111111111111111 II H H Hill I III Hill IIIIMHI III ll'i Ti Ulli III Mi 
ïkke ERande lepræsenterede 3,4% af de 
samlede investeringen 19S2 
Kilde; EVCA, 
3.5 Forsinkede betalinger 
Leverandørkredit er SMV's vigtigste kilde til kortfristet 
finansiering. Da SMV også selv giver kredit til deres 
kunder, udgør betalingsfristerne, når de er lange, et 
alvorligt problem for firmaernes likviditet, idet SMV er i 
klemme mellem deres leverandører og kunder. De 
gennemsnitlige betalingsfrister varierer meget fra land 
til land. Fristerne er meget korte i Danmark (38 dage) 
og i Tyskland (34 dage), medens de er lange i Italien 
(89 dage), Portugal (76 dage) og Spanien (74 dage). 
De gennemsnitlige betalingsfrister og udviklingen i 
betalingshastigheden fremgår af tabel 5. Virksomheder, som ønsker 
i udlandet, bør tage højde 
Betalingsforsinkelserne er 
blevet større i næsten 
virksomhederne notere 
forholdene), dog navnlig 
Spanien. Dette indebærer 
firmaerne og ekstraudgifter 
tilgodehavender. at udvide deres aktiviteter 
for ovennævnte forskelle, 
i løbet af det seneste år 
alle EU-lande (65% af 
de en forværring af 
Grækenland, Italien og 
højere omkostninger for 
til inddrivning af forfaldne 
3.6 Innovation 
(F&U) Forsking og Udvikling 
I de højtindustrialiserede lande er teknologi og viden i 
bredeste forstand de økonomiske drivkræfter. I hvor 
stort omfang, et land deltager i F & U, afhænger af 
mange faktorer, herunder landets erhvervsstruktur og 
antallet af eksisterende store virksomheder. 
11991 stod Europas fire største økonomier, Tyskland, 
Frankrig, Storbritannien og Italien for 88% af EF's 
samlede bruttoudgifter til F&U. Betragter man 
forholdet mellem F&U-udgifter og BNP, idet man 
således udelukker størrelseseffekten, rangerer Italien 
under de små, højtudviklede lande som Belgien, 
Nederlandene og Danmark. Fig. 6 udtrykker 
forsknings- og udviklingsudgifterne i % af BNP for EF-
landene i perioden 1986-91. I dette tidsrum forøgede 
kun 6 af landene deres F&U-udgifter. 
SMV, F&U og innovation 
Ifølge de officielle F&U-statistikker, er SMV langt 
mindre aktive på innovationsområdet end de store 
firmaer. Dette fremgår af fig. 7. Irland synes at være 
den eneste undtagelse. SMVs innovationsånd kan 
dog på den anden side ikke alene vurderes ud fra 
statistiske tal, fordi disse især refererer til forskning 
og udvikling, udført af specialiserede F&U-afdelinger. 
33 
WW».«H.,..B A-. ..æ...: I 
mÊÊÊÊÊÊ^ÊÊÊÊÊÊÊÊÊbmm gustnesa Survey 1594 
De fleste af SMVs innovative bestræbelser kommer 
ikke ind under denne kategori, ligesom mange af 
nyskabelserne ikke er baseret på patenter. Begrebet 
F&U-arbejde dækker ikke over det samme i hhv. en 
SMV og en stor virksomhed. SMV deltager i højere 
grad i udvikling end i ren forskning. Kun relativt få SMV 
har forskning som hovederhverv ("New Technology 
Based Firms" eller "High-Tech"-SMV). 
For at få et begreb om SMVs innovative rolle, må der 
desuden ses på nyskabelser m.h.t. produkter, 
fremstillingsprocesser og anvendelsesformer. 
Resultaterne af kvalitative analyser viser, at over 60% 
af de det sidste århundredes betydelige opfindelser, blev gjort af selvstændige opfindere og små 
virksomheder. Dette procenttal viser, at de mindre 
firmaer - set i forhold til deres andel i den samlede 
omsætning • er tre gange så "effektive" som de store 
virksomheder m.h.t. innovation. 
Innovationsmønstre i medlemsstaterne 
På området teknologisk udvikling tegner der sig nogle 
tydelige forskelle mellem EU-medlemslandene. 
* I Frankrig og Luxembourg er SMV mere involveret i 
produktudvikling end i innovation m.h.t. 
fremstillingsprocesser. De store firmaer deltager 
derimod aktivt i begge innovationstyper. 
Figur 6 Erhvervslivets investering i F&U, målt i % af BNP 
8- OK F GR IRL 1 
• 1986 • 1991 
34 
Figur 7 Forholdet mellem SMVs bidrag til F&U og SMVs andel i beskæftigelsen 
100 
80 
60 +• 
B DK F D 
• I Italien er såvel SMV som de store virksomheder 
mere innovative, hvad angår 
fremstillingsprocesser end m.h.t. nyskabelse af 
produkter, og inden for produktudvikling er de 
store firmaer mere aktive end de små. Dette kan 
forklares derved, at den italienske industri og især 
SMV-sektoren forlader sig meget mere på allerede 
indarbejdet teknologi end på den "rene" 
innovationsånd. 
• I Nederlandene synes SMV (undtagen 
mikrofirmaerne) at være meget mere involveret i 
procesinnovation end i produktudvikling. 
• I Irland kunne næsten al innovation på nationalt 
plan henføres til virksomheder med under 500 
ansatte. 
• I Storbritannien er SMV's bidrag til 
produktudvikling, som i en lang periode lå på 26%, 
nu for opadgående. 
3.7 Innovation - barrierer og 
nøglefaktorer 
Innovationsaktiviteter er forbundet med en vis risiko. 
Denne risiko udgør den første "psykologiske" barriere. 
Øvrige hindringer for indførsel af nyskabelser er: 
omkostninger, finansieringsproblemer, mangel på 
kvalificeret personale og utilstrækkeligt 
markedskendskab. Disse hindringer spiller en stor 
rolle for de mindste virksomheder. 
Selv efter, at nyskabelserne er blevet indført, kan 
deres praktiske gennemførelse være vanskelig. 
Hovedproblemerne i forbindelse med gennemførelsen 
er de samme i alle EU-lande, nemlig : høje 
omkostninger, mangel på kapital og veluddannet 
personale. 
Nøglefaktorer for succes med innovation 
De innovative SMV synes at have nogle klare 
kendetegn. For at opnå succes, må man være 
opmærksom på følgende tre væsentlige punkter: IRL NL SP UK 
• Projektvurdering og virksomhedsstrategi 
Firmaet bør afpasse dets innovative projekter efter 
sin strategi, størrelse og formåen. 
Virksomheden må på forhånd undersøge 
konsekvenserne af sit projekt, hvad angår: 
tilrettelæggelse, marketing, interne/eksterne 
kvalifikationer og de krævede teknologiske 
ressourcer. 
En klar strategi, navnlig på det kommercielle 
område, og konsolidering af den innovative 
position er særdeles nødvendige forudsætninger. 
• Forretningsplanlægning 
Der må lægges så præcist et budget som muligt for 
det innovative projekt. Samtidig skal der tages 
højde for, hvor megen tid, der er til rådighed. 
Vigtigheden af tidsfaktoren ved udvikling af nye 
produkter må understreges. Det gælder desto 
meget mere, jo kortere produktlevetiden bliver. 
• Samarbejde 
Samarbejde, især på internationalt plan, har vist 
sig at være af afgørende betydning for de mindste 
virksomheder, for de mindste medlemsstater og for 
nye firmaer, som er baseret på teknologi (NTBF). 
3.8 Regionale forskelle 
Såvel inden for som mellem medlemsstaterne udviser 
de forskellige EU-regioner store forskelle i struktur og 
udvikling. På SMV-området er de regionale aspekter 
vigtige af mindst to årsager: 
• den indre markeds uensartede indvirkning, hvad 
angår den økonomiske udvikling i de forskellige 
regioner 
• de små firmaers store betydning på lokalt plan i 
forhold til de store virksomheder og - som følge 
heraf - deres store afhængighed af den regionale 
udvikling. 
35 
Økonomitype 
De fleste EU-regioner er kendetegnet ved en stor 
andel af SMV-dominerede sektorer. Alle de italienske 
og de fleste portugisiske regioner er dog især præget 
af "mikro-dominerede" sektorer. Det samme gælder for 
nogle franske regioner, især i Sydfrankrig, i Danmark 
udgør de SMV-dominerede sektorer langt 
hovedparten. I nogle områder, især i Frankrig, udgør 
de sektorer, som overvejende består af store 
virksomheder, kun en lidt mindre del, end de SMV-
dominerede sektorer. 
Antal firmaer pr. 1000 indbyggere 
Antallet af firmaer pr. 1000 indbyggere falder, jo 
længere man bevæger sig nordpå i EU. Dette tal viser 
også et større diversitet mellem regionerne i de sydlige 
lande (især Grækenland og Portugal) end i de nordlige 
medlemsstater (især Danmark, Nederlandene og 
Belgien). 
Ledighed og BNP pr. in&ygger 
Det højeste bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger 
er registreret i Tyskland (Hamborg) og det laveste i 
Grækenland (Voreio Aigaio). Selv inden for de enkelte 
lande er der dog bemærkelsesværdige forskelle. Den 
største forskel i BNP pr. capita finds i Tyskland, 
nemlig mellem Hamborg og Luneburg, fulgt af Frankrig 
med forskellen mellem Ile de France og Korsika. 
I egne med et højt BNP pr. indbygger har sektorer, 
som er domineret af mikrovirksomheder, en mindre 
andel i den regionale beskæftigelse. 
Arbejdsløsheden varierer stærkt i nogle lande p.g.a. af 
forskelle i regionernes økonomiske struktur. De 
højeste ledighedstal har man i Spanien og de laveste i 
Luxembourg. I mange regioner med en høj 
repræsentation af sektorer, domineret af mikrofirmaer, 
er der ligeledes mange arbejdsløse. 
Mål 1-Regioner 
De fleste Mål 1-Regioner (med BNP ikke over 75% af 
EU-gennemsnit) ligger i Grækenland, Spanien og 
Portugal. Det laveste BNP pr. capita findes i græske 
og portugisiske Mål 1-Regioner. BNP per indbygger i 
de fleste spanske og italienske Mål 1-Regioner ligger 
over det tilsvarende for Mål 1-Regioner i Grækenland 
og Portugal. 3.9 Grænseregioner 
Grænseregioner er de egne, der ligger langs EU's 
indre grænser. De regnes for at være "sømmene" i den 
fysiske, europæiske enhed. Siden 1990 er den 
grænseoverskridende kapitalstrøm, personer og 
kontakter mellem institutioner dog kun steget i 
begrænset omfang. Sådan lyder konklusionen på en 
telefonrundspørge blandt eksperter i 38 
grænseregioner over hele Unionen (se tabel 6). 
Handelstrømme på tværs af grænserne eksisterer, om 
end i begrænset udstrækning. De vigtigste barrierer er 
forskellene m.h.t. lovgivning, socialsikringssystemer, 
administrative procedurer, kvalitetskrav, 
skatteforhold samt kultur- og sprogforskelle. 
Personbevægelsen på tværs af grænserne er taget en 
smule til, men denne pendling og indkøbsaktivitet har 
allerede eksisteret i lang tid. P.g.a. lavkonjunkturen 
og den store arbejdsløshed i hele Europa er 
pendlingen ikke øget. Den store administrative byrde 
i.f.m. levering af tjenesteydelser i udlandet udgør 
desuden et problem for SMV, som betjener kunder i 
nabostatens tilgrænsende regioner. Sådanne 
aktiviteter eksisterer dog f.eks. i Frankrig 
(Département Nord), hvor nogle forbrugere får udført 
arbejde af byggefirmaer fra den belgiske 
nabogrænseregion (Arrondissement Mons). 
Institutionelt samarbejde mellem regionale 
administrationer og regeringsinstanser m.v. på tværs 
af grænserne har allerede fundet sted i en lang periode 
og synes at være gradvist stigende. EU har iværksat 
et specifikt program (INTERREG) til fremme af 
økonomisk udvikling gennem institutionelt samarbejde 
på tværs af grænserne. Programmet har haft en 
betydelig positiv indvirkning på såvel den 
grænseoverskridende handel som på kontakten 
mellem institutioner. 
Samarbejdets omfang svinger fra region til region. Et 
eksempel på institutionelt samarbejde er den 
udveksling, der foregår mellem Danmark og Tyskland, 
hvor grænseregionernes administrationer i hhv. 
Sønderjyllands Amt og "Kreis Schleswig-Flensburg" og 
"Kreisfreie Stadt Flensburg" i fællesskab lægger 
planer vedrørende miljøbeskyttelse, opførelse af 
indkøbscentre, udviklingen af infrastrukturer m.m. 
De største barrierer er de sproglige og kulturelle 
forskelle, manglende tradition for samarbejde og på en 
klar økonomisk komplementaritet mellem de berørte 
regioner. 
36 
IS 8*#$ï**f»t ^dvftltøg m&X tøteneiteum ai <iea gt»neeev*r*kride&de Handel, $amt 
iiiiiiiiiiiiiiiMmWniiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiimiiiiiiiiiiii 
iiiliipliliiï liiiiii 
iiiiiiii JSÊÊÊL 
iiiiderJeveïônce, 
jenesi 
i| 1111111111111 WI111111 lTltll.ll 1,11 I.I.I 1.1.1 MII ».I.I.I.I.I.W.I.I.I.W.I.W.1W.U.M.I.I. • t i i l.t.i i i t.t t i l.i.i.t.l i m il ill in 
Peteonstrømme: 
-frødlingL 
-Indkøb 
ervîce liiiiiiiiiiiiiiiiiWiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiimiiiniiiiiiiii il... 111 • • n i. • m 
ln$tît«tleneif $amarbe)<tei 
^samarbejde mellem regionale mynd^eder, handeîskamre ogarbejdsgweyûrganîsationer +* 
« INTgflBE& ledende personate : &. 
0 ; uændret 
* îïetlor*gôt 
TT 
3.10 Politikker til gavn for SMV 
"Vækstinitiativet" (1992) og "Hvidbogen" (1993), som 
er de to seneste EU-initiativer til fremme af vækst og 
beskæftigelse, udpeger begge SMV-sektoren som 
værende målgruppen for politisk handling. De to 
dokumenter kommer med henstillinger angående den 
økonomiske politik for såvel hele Unionen som for de 
enkelte medlemsstater. 
De væsentligste henstillinger retter søgelyset mod: 
• øget beskæftigelse 
• økonomisk vækst 
• forbedring af virksomhedernes konkurrenceevne 
Så godt som alle medlemsstaterne har taget højde for 
disse henstillinger, og nogle lande førte allerede 
politikker med samme sigte. 
Nye udviklingstendenser i medlemsstaterne, som for 
størstedelen efterlever henstillingerne fra Hvidbogen 
og Vækstinitiativet, går i retning af at indføre nationale 
støtteprogrammer og samtidig forbedre erhvervs­
klimaet. Der har i 1990'erne været en klar tilbøjelighed 
til at afskaffe eller lempe "hjemmelavede" 
konkurrencehindringer som f.eks. høje afgifter eller 
arbejdsmarkedskontrol. 
Nogle af hovedtendenserne i de nye nationale 
foranstaltninger er, hvad angår: 
• Danmark: støtte af virksomhedsudvikling med et 
højt vækstpotentiale samt et nyt garantiprogram 
med henblik på at lette disse virksomheders 
finansieringsproblemer • Frankrig: skattereformer, forbedring af 
egenkapitalgrundlaget og adgangen til langfristede 
kreditter, reform af konkurrencelovgivningen, 
ophævelse af markedskontrol, fremme af 
virksomhedssamarbejde samt oprettelse af en 
garantifond 
• Grækenland: forbedring af SMV's ledelse gennem 
bedre information, erhvervsuddannelse og 
rådgivning 
• Nederlandene: forbedring af arbejdsmarkedets 
fleksibilitet for at bevare den nuværende 
beskæftigelse og fremme nyansættelser, 
investeringer på lærlingeområdet 
• Portugal: lettelse af adgangen til kapital, 
differentiering af finansieringskilder, 
effektivitetsforbedring, støtte til omdimensionering 
af firmaer, innovation og firmaetablering 
(Intermezzo-programmet), forlængelse af PEDIP I-
programmet (PEDIP II), støtte til omstrukturering 
og internationalisering af virksomheder (FRIE-
fonden) 
• Spanien: særlige låneordninger, oprettelse af en 
ny, gensidigt garanteret selskabstype, opkøb af 
minoritetsaktier i nyoprettede virksomheder (joint­
venture kapitalfond) samt arbejdsmarkedsreform 
• Storbritannien (UK): forbedring af SMVs ledelse 
gennem tilbud om mere integreret information, 
erhvervsuddannelse og rådgivning gennem 
individuelle lokale instanser (Business Links) 
• Tyskland: lempelse af skat på fortjeneste med 
henblik på lettelse af erhvervslivets finansielle 
byrde 
37 
I nogle medlemsstater er der desuden blevet indført 
politikker på nationalt plan, især på teknologiområdet. 
Disse tiltag sigter på regioner, som lider under 
industriel tilbagegang og underudvikling. Det gælder 
f.eks. "Mezzogiomo" i Italien og "Neue Bundeslånder i 
Tyskland. Sammenlignet med de nationale SMV-
politikker består den regionale støtte til SMV oftere af 
direkte tilskud. Tiltagene omfatter desuden: 
statsstøtte til. investering, generelle tilskud og 
offentlig tilvejebringelse af infrastrukturer samt 
forskellige former for afværgende foranstaltninger. 
4 HÅNDVÆRKSSEKTOREN 38 
Håndværkssektoren giver økonomisk kontinuitet, idet 
den skaber erhvervskvalifikatloner og ny 
iværksætteraktivitet. Håndværksfirmaerne menes at 
udgøre en væsentlig del af den samlede mængde af 
virksomheder og beskæftigelse i EU. Selv om 
håndværkssektorens økonomiske betydning synes at 
række ud over dens andel i BNP, er det svært at 
bedømme det præcise omfang heraf. Definitionerne på 
- og hermed produktionskapaciteten, strukturen og 
betingelserne for - håndværksvirksomheder varierer 
meget fra den ene medlemsstat til den anden. 
Håndværkssektoren udgør da heller ikke nogen 
særskilt statistisk kategori. 
EU-medlemsstaterne kan opdeles i tre grupper, alt 
efter håndværkssektorens lovmæssige status: 
1. Håndværk er defineret ved lov i Frankrig, 
Tyskland, Italien og Luxembourg. I Belgien er 
definitionen blevet fastlagt gennem hævdvunden 
praksis. 
2. De ikke-officielle håndværksbegreber i Danmark 
og Nederlandene omfatter "moderne håndværk", 
ligesom tilfældet er i landene i den første gruppe. 
3. I de fleste af de øvrige medlemsstater forbindes 
håndværksbegrebet med manuel fremstilling i 
meget beskeden målestok. Dette gælder i 
Portugal, Spanien og Storbritannien (UK). I 
Grækenland omfatter håndværkssektoren også de 
meget små handels- og servicevirksomheder. I 
Irland er håndværk ikke juridisk defineret, men der 
findes en praktisk fungerende definition af 
begrebet "håndarbejde". 
EU-landenes virksomheder regnes (pr. definition eller 
via "sund fornuft") for håndværksbedrifter ifølge ét 
eller flere af følgende kriterier: brancheområde 
(erhvervsgren), størrelse (målt i antal ansatte pr. 
virksomhed), hvilken type produkter, der fremstilles 
(f.eks. kunstvarer), samt produktionsmetoden (f.eks. 
håndarbejde) og hvordan varerne anvendes. 
Håndværkssektorens omfang - målt efter de nationale 
definitioner • varierer stærkt fra land til land. Sektorens andel af den samlede beskæftigelse 
strækker sig fra 42% i Grækenland til under 1% i UK. 
Håndværksbedriftemes andel af det samlede 
erhvervsliv strækker sig fra praktisk taget nul i UK til 
mere end to tredjedele i Grækenland. Tabel 7 viser 
håndværkssektorens kvantitative betydning ifølge de 
nationale definitioner (hvor sådanne eksisterer). Som 
følge heraf er tallene ikke sammenlignelige. 
hiimiiiUTiiiiniiiiniimiiiiiiMim fin f-t m Ji'iit J •!inil ' in "i m i'rir 
Tabel 7. Handværkserhvervenes betydning i 
fcrøt al £t>ten*fene % officielle eltø 
ikfø-jwidtstø nationale definitioner3 
Virksomheder Beskæftigelse 
m iiiiiiii.iiiiii iiiiiin m Belgien 
Danmark |b) 
ftankrigfc) 
Grækenland (d| 
friand {*) 
HalienCr) 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Spanien 
Storbritannien 
TvsMand 
* i • 35 
60 
25 
1 
23 it 
10 
42 
1 
15 
as 
ti 
i 
15 
(a) Kildemateriale: ENSR, med mincira andet er 
opgivet 
\b) Negletal for 11 udvalgte håndværksaktiviteter. 
(c) K8de; *U$ chiffres #é$ de rartisanaf, januar 
(d) NSSO-optæ#ingsresu1tater fra 193$, baseret 
på ËOMM&Cs brede definition a**nandvænV>k 
(ej faglærte* arbejderee $r»dei af beakaBftigefcer* 
Inde» km fremstil llnge*. reparations* eg 
vedllgehoïdeleeesektererne «dger 
sfønsma&sjgf 12,5%, 
(i) Kilde: Tagliacarne 1392. 
Figur 8 Virksomheder og beskæftigelse i de håndværksdominerede sektorer (i %) 
B DK F O GR IRL I L NL 
• Procent af virksomheder B Procent af beskæftigelse 
39 
For at muliggøre en bedre tværnational sammenligning 
af håndværkserhvervenes betydning, har man 
udviklet begrebet "Håndværksdominerede sektorer" 
(CDS: Craft Dominated Sectors). CDS er blevet 
udvalgt ud fra dominansen af håndværksfag inden for 
de pågældende sektorer. Betydningen af CDS varierer 
fra land til land, hvilket fremgår af tabel 8.1 tre af de 
sydlige lande (Portugal, Italien og Grækenland) har 
CDS langt den største andel af beskæftigelsen. 
CDS-bedrifter er gennemsnitligt mindre end 
virksomheder inden for den "ikke-håndværks-
dominerede sektor", selv om forskellen er mindre, end 
man umiddelbart kunne forvente. 
Kvinderne tegner sig for en fjerdedel af 
beskæftigelsen inden for CDS mod 46% i de ikke-
håndværksdominerede sektorer. 
Deltidsbeskæftigelse er forholdsvis sjælden inden for 
CDS i forhold til det øvrige erhversliv. 
CDS er (meget) bedre i stand til at opsluge de 
arbejdsløse end andre sektorer, hvilket formentlig 
skyldes dels de relativt lave adgangskrav m.h.t. 
uddannelse, dels muligheden for at tilegne sig 
erhvervsfaglige kundskaber gennem dobbelte 
uddannelsessystemer (teori & praksis). Strømmen af 
arbejdskraft fra CDS til de ikke-håndværksdominerede 
sektorer er kraftigere end i omvendt retning. 
De ansattes uddannelsesniveau inden for CDS er 
højere end for andre sektorer. Kravet om specifikke 
erhvervsfaglige kvalifikationer er til gengæld også 
meget højere inden for CDS end for de ikke-
håndværksdominerede sektorer. 
CDS's deltagelse i lærlingeordninger og dobbelt 
uddannelse er betydelig højere end de ikke-
håndværksdominerede sektorers. 
Inden for rammerne af denne dybdegående analyse 
om håndværkserhvervene blev der i løbet af 1993 foretaget en enestående undersøgelse af 
håndværksorganisationernes repræsentanter inden 
for alle medlemsstaterne. Dette er den første EU-
omspændende undersøgelse nogensinde. Den viser 
klart, at Unionens håndværkssektor hidtil kun i 
næsten ubetydelig grad er blevet påvirket af det indre 
marked, idet de fleste af de berørte virksomheder er 
afhængige af nær kundekontakt og derfor 
udelukkende betjener lokale markeder. 
Det indre marked forbindes oftere med forøgede risici 
end med forøgede muligheder for 
håndværkserhvervene i EU. Dette stemmer overens 
med den almindelige opfattelse, at forøget 
konkurrence for virksomhederne snarere virker 
negativt end salgsfremmende. Det indre marked 
forventes at forårsage en lettere "sanering" i SMV-
sektoren. Dette bekræftes af eksperterne på 
håndværksområdet, som forudser en klart negativ 
balance i forholdet melllem firmaetableringer og 
-nedlæggelser. 
Håndværksvirksomhederne i medlemsstater som 
Portugal og Grækenland vil nok blive særlig hårdt ramt 
af det indre marked. I disse lande vil 
industrialiseringen af håndværksfagene forstærke 
den konkurrence, som mange af sektorens 
virksomheder står over for. 
De grænseoverskridende aktiviteter har kun spillet en 
mindre rolle inden for håndværkssektoren. Som følge 
af åbningen af det indre marked forventer eksperterne 
imidlertid et stigende samarbejde på tværs af 
grænserne og dermed en forøget import (se tabel 8). 
Der er i EU en tydelig tendens til regionalisering af 
håndværks-og SMV-politikkerne, idet amter, 
kommuner og andre lokale myndigheder i stigende 
grad får ansvaret for håndværkssektor-politkken og 
dens gennemførelse. 
Tabel S ÙfA mdre markeds vigtigste punktuelle virkninger på de grænseoverskrider akMefer inden 1er 
håndværkssektoren 
i 
røgning I det grærtseoverskrldende samarbejde 
fmportsijgnlng 
Stigning i grænseoverskridende erhvervsttddanneîse af ansatte 
Ek$port$%mng 
Stigning i ansættelse af udenlandsk arbejdskraft 
Stigning mh>t andre former for iptematlonaasarlng 
Stigning i antal prodtiktionsenheder/salgssteder i andre medlemsstater 
Ved Ikke/besvaret 
Mangler 
fafct a4 
22 
15 
12 
1Û 
a 
4 
5 
100 
5 EU-LANDENES ERHVERVSPROFILER 40 
Belgien 
Da landets overordnede økonomiske indikatorer og 
erhvervsstrukturer (SMV-mæssigt såvel som 
sektorielt set) ligger meget tæt på EU-gennemsnittet, 
kan Belgien siges at have Unionens mest 
"europæiske" økonomi. Der er en tydelig tendens til 
konvergens i retning af EU-nøgletallene. Denne 
"gennemsnitlighed" er måske et udtryk for den 
belgiske økonomis åbne karakter og for dens 
omstrukturering i retning af den større efterspørgsel 
på det indre marked. 
Danmark 
Danmark har den typiske profil for én af de små EU-
økonomier i fremgang, idet landet har et højt BNP pr. 
capita og høje arbejdskraftomkostninger pr. ansat. 
SMV udgør en vigtig del af erhvervslivet, idet de små 
og mellemstore virksomheder dominerer de fleste 
sektorer, skønt antallet af virksomheder pr. 1000 indb. 
er lavt. 
Med en forøget beskæftigelse i mikro- og 
småvirksomhederne og på den anden side en nedgang 
i antallet af arbejdspladser inden for de mellemstore 
virksomheder er den samlede SMV-beskæftigelse alt i 
alt steget siden 1988. 
Den selvstændige næringsdrift synes ikke at være 
veludviklet. På grund af landets beliggenhed og 
kulturelle baggrund kan det ikke overraske, at 
Danmarks internationale handel er stærkt orienteret 
mod de øvrige skandinaviske lande. 
Frankrig 
Frankrig har en forholdsvis svag repræsentation af 
SMV, og antallet af virksomheder pr. 1000 indbyggere 
er for nedadgående i forhold til EU-gennemsnittet. I 
Sydfrankrig domineres en lang række sektorer dog af 
mikrovirksomheder, og antallet af virksomheder pr. 
1000 indbyggere er højt. Med sin højtudviklede 
storindustrisektor med bl.a. kemisk, elektronisk og 
forsvarsrelateret produktion, tegner Frankrig sig for et 
F&U-investeringsniveau, målt i procent af BNP, som 
ligger over EU-gennemsnittet. 
Grækenland 
Grækenland har en typisk SMV-domineret, "sydlig" 
økonomi med et usædvanlig stort antal mikrofirmaer, 
en bemærkelsesværdig ringe gennemsnitlig 
virksomhedsstørrelse og et højt antal virksomheder 
pr. 1000 indb. SMV er stærkt repræsenteret, selv 
inden for varefremstilling, erhvervsservice, transport 
og kommunikation. Det procentvise antal af 
selvstændige næringsdrivende er EU's højeste, 
formentlig til dels p.g.a. beskedne 
etableringsomkostninger og øvrige krav i forbindelse 
med firmaetablering. BNP pr. capita og 
arbejdskraftomkostningerne pr. ansat er blandt 
Unionens laveste. Irland 
Størrelsesforholdene i den irske erhvervsstruktur 
ændrer sig for tiden meget hurtigt. 
Beskæftigelsestilvæksten har på det seneste været 
større i de store virksomheder end i SMV-sektoren. 
Medens SMVs andel af beskæftigelsen som helhed er 
faldet siden 1988, er de mellemstore og store 
virksomheders andel steget betydeligt. 
Beskæftigelsesandelen for hele SMV-sektoren er 
stadig forholdvis stor, men antallet af virksomheder 
pr. 1000 indb. er temmelig lav. SMV's sektorielle 
struktur svarer stort set til EU-gennemsnittet, bortset 
fra SMV-dominansen inden for fremstillingsindustrien. 
Det irske BNP pr. capita ligger under EU-
gennemsnittet, men er på vej op. Arbejdskraft­
omkostningerne pr. ansat er ligeledes langt under 
gennemsnittet og er i de senere år steget lidt mindre 
end EU-gennemsnittet. 
Italien 
De italienske SMV's andel af beskæftigelsen er en af 
Unionens højeste overhovedet. SMV er udpræget 
overrepræsenterede inden for næsten alle sektorer 
men dominerer især i fremstillingsindustrien, set i 
forhold til EU-gennemsnittet. Sektorer domineret af 
mikrofirmaer har en særlig stor vægt i det italienske 
erhvervsliv som helhed. De udgør flertallet i de sydlige 
regioner, medens de SMV-dominerede sektorer er 
dominerende i de centrale og nordlige egne. Den 
selvstændige næringsdrift er veludviklet og i fortsat 
fremgang. Italien udgør en undtagelse inden for EU, 
idet landets betydelige erhvervsliv er præget af en 
stærk SMV-sektor med høje arbejdskraftomkostninger 
pr. ansat og samtidig af fremgang (målt i BNP pr. 
capita) 
Luxembourg 
I Luxembourg ligger SMVs andel af beskæftigelsen 
lige over EU-gennemsnittet, men 
mikrovirksomhedernes bidrag til beskæftigelsen er 
meget ringe, og landets SMV hører til Unionens 
største, målt ud fra det gennemsnitlige antal ansatte. 
Virksomhedsantallet pr. 1000 indb. er ligeledes lavt. 
Beskæftigelsen i hele SMV-sektoren er steget 
væsentligt siden 1988, men især inden for gruppen af 
mellemstore virksomheder. BNP pr. capita ligger langt 
over EU-gennemsnittet og det samme gør 
arbejdskraftomkostningerne pr. ansat. Luxembourg 
har med sin lille, åbne økonomi udviklet en 
velfungerende udenrigshandel. 
41 
KORTLÆGNING AF EU-NØGLETALLENE 
Årlig beskæftigelsestilvækst i SMV-
sektoren (1989-1993) 
Land Beskæft.tilvækst 
(%} 
Belgien 1J 
Danmark 1^5 
Frankrig OJJ 
Grækenland 1^4 
Irland Og 
Italien OJ 
Luxembourg 2,4 
Nederlandene 1.7 
Portugal 2^0 
Spanien OJ 
Storbritannien Q5 
Vesttyskland 2,6 
EU l 0,8 ~ SMV's andel i beskæftigelsen i 1990 
(EU = 72) 
I - | 60 -71% 
•• 81 -91% 
O Antal firmaer pr. 1000 indb. 
(EU = 49) 
42 
Nederlandene 
SMVs beskæftigelsesandel ligger meget tæt på EU-
gennemsnittet, og det samme gælder SMV's 
sektorielle struktur med undtagelse af landets 
omfattende detailhandelssektor. Antallet af 
virksomheder pr. 1000 indb. er meget lavt. SMV har 
siden 1988 haft en stærk beskæftigelsesfremgang , 
som imidlertid har været uligeligt fordelt på 
størrelsesgrupperne, idet kategorien mikrofirmaer er 
vokset mest. Det nederlandske BNP pr. capita ligger i 
lighed med arbejdskraftomkostningerne langt over EU-
gennemsnittet. Landets økonomi er et af EU's mest 
åbne, hvilket tydeligt afspejles af dets internationale 
handelstal, som udviser en uforholdsmæssig stor 
eksport til såvel andre medlemsstater som 
tredjelande. 
Portugal 
Den portugisiske erhvervsprofil ligner på nogle måder 
den græske. SMV-sektoren er meget stærkt 
repræsenteret, og de små virksomheder bidrager med 
en stor andel til beskæftigelsen. Virksomhedsantallet 
pr. 1000 indb. er naturligvis meget højt. Sektoren for 
selvstændige næringsdrivende er ganske veludviklet 
og består for en stor del af kvinder. 
SMV's sektorielle struktur er kendetegnet derved, at 
fremstillingserhverv og detailhandel relativt set har 
den højeste dominans af SMV. Siden 1988 har der i 
sammenligning med andre medlemsstater været en 
stor fremgang i beskæftigelsen i SMV, især i de meget 
små virksomheder. 
BNP pr. capita er sammen med arbejdskraft­
omkostningerne blandt Unionens laveste. 
Spanien 
De økonomiske nøgletal for Spanien ligner på mange 
punkter indikatorerne for Portugal, Grækenland og 
Italien. SMV og især mikrofirmaeme spiller en vigtig 
økonomisk rolle. Den beskedne vækst i SMV-
beskæftigelsen skyldes en stærk stigning i antallet af 
mikrofirmaer i forening med et stort tab af 
arbejdspladser i de små og mellemstore virksomheder. 
En stor del af SMV findes inden for fremstilling, 
transport og kommunikation. BNP pr. indbygger er lav i 
forhold til EU-gennemsnittet, medens det modsatte 
gælder inflationsraten. 
Storbritannien (UK) 
Den britiske industrisektor består overvejende af 
store virksomheder, hvilket afspejles af det høje 
gennemsnitlige antal ansatte og SMVs forholdsvis 
lave bidrag til den samlede beskæftigelse. 
Den kraftige lavkonjunktur, som satte ind i 1990, gik 
ud over beskæftigelsen og realbruttonational­
produktet i de følgende år, selv om udviklingen 
begyndte at vende i 1992. De gennemsnitlige 
arbejdskraftomkostninger pr. ansat ligger under EU-
gennemsnittet men har udvist en stigende tendens i 
forhold til de tilsvarende omkostninger i andre medlemsstater. 
Den britiske udenrigshandels profil ligner den franske 
og den tyske, d.v.s. at samhandelen med de øvrige 
EU-lande udgør en relativt beskeden del af den 
samlede eksport. 
Tyskland 
Som i de andre store økonomier (med undtagelse af 
Italien) er SMVs andel af beskæftigelsen forholdsvis 
lav, og virksomhedernes gennemsnitsstørrelse er 
stor. De tyske SMVs sektorielle struktur udviser en 
forholdsmæssig underrepræsentation inden for 
fremstillingsindustri og handel og en relativt stærk 
position inden for erhvervsservice. Beskæftigelsen 
inden for SMV er steget stærkt siden 1988, især 
blandt mikrovirksomhederne. Repræsentationen af 
selvstændige næringsdrivende er langt under EU-
gennemsnittet, hvilket måske kan skyldes de talrige 
krav i.f.m. firmaetablering. 
Tysklands BNP pr. indbygger og arbejdskraft­
omkostninger pr. ansat ligger et godt stykke over EU-
gennemsnittet. 
6 GENERELLE FORSLAG TIL FORANSTALTNINGER 43 
I "Det Europæiske Observationscenters Første 
Årsberetning for SMV blev der gjort meget ud af 
politiske emner vedrørende arbejde til promovering og 
stimulering af SMV og håndværkssektoren i EU. I 
denne "Anden Årsberetning" fra Observationscenteret 
sigter forslagene mere specifikt mod jobskabelse i de 
små og mellemstore virksomheder (indbefattet 
håndværkssektoren og mikrofirmaerne), som udgør en 
meget væsentlig del af den europæiske 
erhvervsstruktur. Forslagene henvender sig primært 
til beslutningstagerne på EU- og - i mindre omfang -
nationalt plan. 
Nedbringning af arbejdsløsheden er én af EU's 
hovedprioriteter, hvilket er understreget i den nylige 
hvidbog "Vækst, Konkurrenceevne og 
Beskæftigelse". En effektiv tackling af problemet 
kræver en række foranstaltninger, herunder 
stimulering af den økonomiske vækst og samtidig 
udvikling af internationale produktionssystemer, som 
kan klare sig i konkurrencen på det (mere og mere 
verdensomspændende) marked, initiativer til gavn for 
(gen)indslusning af såvel ledig som nytilkommen eller 
tilbagevendende arbejdskraft og endelig en markant 
forbedring af de mekanismer, som "afpasser" 
udbuddet af arbejdskraft efter behovet. 
Grundlæggende politiske overvejelser 
Politikker til formindskelse af arbejdsløsheden hører 
hovedsagelig under de nationale regeringers ansvar, 
men Europa-Kommissionen har dog mandat til at 
udvikle specifikke initiativer med henblik på at 
stimulere den økonomiske vækst og skabe nye job i 
en bredere europæisk sammenhæng. EU-strategier 
med henblik på at nedbringe arbejdsløsheden bør i 
princippet tage udgangspunkt i nogle bestemte 
nøglepunkter: 
• skabelse af et gunstigt europæisk handelsklima, 
som stimulerer konkurrenceevnen og 
erhvervsdynamikken; 
• forbedret "gennemskuelighed" af politikker, 
national styring, initiativer og lovgivning med sigte 
på at nedbringe arbejdsløsheden inden for de 
enkelte medlemsstater, herunder især udveksling 
af information om "adfærdskodekser" vedrørende 
jobskabelse inden for SMV-sektoren; 
• omhyggelig overvågning, evaluering og tilpasning 
af eksisterende EU-initiativer vedrørende 
stimulering af beskæftigelsen og formindskelse af 
arbejdsløsheden (f.eks. inden for ESF-
samarbejdet), set i lyset af SMVs særlige rolle. 
Inden for denne brede strategiske indgangsvinkel bør 
der lægges særlig vægt på jobskabelsen i SMV og 
håndværkssektoren. Dette er nødvendigt på grund 
af: 
• SMVs (skjulte) økonomiske potentiale, som vil 
kunne styrke hele det europæiske erhvervslivs 
konkurrencedygtighed; 
• SMV's beviste evne til jobskabelse og 
sandsynligheden af, at sektoren i fremtiden vil 
fortsætte hermed, forudsat den sikres rimelige 
økonomiske vilkår; 
• SMVs beskæftigelsesstruktur (især inden for håndværkssektoren), som giver større muligheder 
for en vellykket genindslusning af tidligere 
arbejdsløse i produktive aktiviteter, men 
• SMV-sektorens struktur og praksis byder på både 
udfordringer (med hensyn til f.eks. 
erhvervsuddannelse, ansættelses- og 
personalepraksis samt "jobkvalitet" i 
almindelighed) og muligheder for jobskabelse. 
Som det bemærkes i hovedrapporten, kan forslagene 
til arbejdsmarkedspolitik på såvel nationalt som 
overnationalt plan grupperes i tre hovedområder, alt 
efter om foranstaltningerne vedrører: 
a. efterspørgsel på arbejdskraft 
b. udbud af arbejdskraft, eller 
c. "afpasning" af arbejdsmarkedet 
Foranstaltninger vedrørende efterspørgsel 
på arbejdskraft 
De politiske tiltag m.h.t. efterspørgselen på 
arbejdskraft kan med fordel inddeles i tre 
underområder: 
1. Erhvervsklima 
SMV's økonomiske vækst og dermed 
jobskabelsespotentiale må, hvad enten der er tale 
om nyoprettede eller om veletablerede 
virksomheder, styrkes gennem: 
• skabelse af et generelt mere gunstigt 
europæisk erhvervsklima med egnede 
finansielle og makro-økonomiske politikker, 
samt overvejelse af mere ekspansionsrettet 
politisk orientering 
• kontrol og formindskelse af de administrative 
byrder under hensyntagen til virkningerne af 
både nationale og overnationale politikker, 
herunder udvikling af overvågningsmetoder 
• forbedring af SMVs finansielle stilling rrth.t. 
såvel muligheder for selvfinansiering som 
adgang til kapitalmarkeder. Her er en effektiv 
fordeling af EIB-lånene på 1 mia. ECU, som 
blev bevilget på Det Europæiske Råd i 
København, meget væsentlig 
• stimulering af SMV's forsknings- og 
udviklingsaktiviteter og udbredelse af teknisk 
"know-how" er prioriteter, som haster. SMV og 
innovative håndværksvirksomheder må 
integreres bedre i EU's teknologiske 
programmer 
2. Lønpolitikker 
Nedsættelse af arbejdskraftomkostningen pr. 
produceret enhed kan tilstræbes ved at 
omstrukturere systemerne til fastsættelse af 
lønniveau, så de i højere grad afspejler 
arbejdskraftens produktivitet og/eller gennem 
tilpasning af skatte- og socialsikringssystemerne, 
så de i mindre udstrækning belaster 
lønomkostningerne. En større gennemskuelighed 
inden for både skatte- og socialvæsner ville være 
et nyttigt udgangspunkt. 
44 
3. Arbejdsdeling 
Mulighederne for arbejdsdeling uden forøgelse af 
produktionsomkostningerne bør undersøges 
nærmere. Der bør udveksles og samles 
internationale erfaringer under konstant 
hensyntagen til de sociale, kulturelle og fiskale 
forhold, som indvirker på arbejdsmarkedets 
udformning og organisation. Der anbefales afholdt 
en international kampagne til stimulering af 
arbejdsdelingsordninger, som imødekommer SMV-
sektorens specifikke behov. 
Foranstaltninger vedrørende udbuddet af 
arbejdskraft 
udgangspunkt i 
inddeles i tre Foranstaltninger, som tager 
arbejdskraftudbuddet, kan 
undergrupper: 
1. Lønninger og sociale ydelser 
Det er nødvendigt med en langt klarere indsigt i 
forholdet mellem socialsikringssystemer samt 
indkomst- og socialpolitikker, især hvad angår 
SMVs stilling, for at forøge fleksibiliteten på 
arbejdsmarkedet og stimulere en bedre opslugning 
af det (skjulte) udbud af arbejdskraft. Der kræves 
her et forskningsprogram på EU-plan. 
2. Ajourføring af arbejdskraftens kvalitet og 
kvalifikationer 
Den grundlæggende og den erhvervsfaglige 
uddannelse samt efteruddannelsen bør afpasses 
bedre efter SMVs behov. Grundlaget herfor kunne 
være programmer på EU-niveau, men en 
forudsætning er en bedre tilpasning til SMV og 
håndværkssektorens specifikke behov. 
Uddannelsesprogrammerne skulle ikke fokusere 
på kvalificering af ansatte men også omfatte 
iværksætterne, hvis evner som beslutningstagere 
og ledere er nøglen til den fremtidige økonomiske 
udvikling. 
Erfaringerne fra flere medlemsstater med 
"dobbelte" erhvervsuddannelsessystemer bør 
udbredes videre til gavn for en bedre vekslen 
mellem teori og praksis i de unges 
grunduddannelse. Internationale udvekslinger af 
praktikanter og lærere mellem de forskellige 
nationale systemer for faglig uddannelse bør 
ligeledes støttes. Der bør oprettes en "Europæisk 
Platform for Erhvervsuddannelse", som primært 
tager hensyn til SMV-sektorens behov og praksis, 
for at levere nye impulser til EU's nationale 
erhvervsuddannelser og til den internationale 
udveksling af erfaringer og udviklinger. 
Der kræves meget mere opmærksomhed omkring 
iværksætteraspektet på områderne 
erhvervsuddannelse, -vejledning og -udvikling. Der 
bør derfor oprettes et "Institut for 
Erhvervsuddannelse", som kan gøre 
iværksætteruddannelsen mere tværkulturel og 
effektiv. Dette institut skulle desuden stå for 
udveksling af ledere/iværksættere og for 
udviklingen af kurser specielt om SMV og 
håndværkssektoren. Netværkssamarbejde med 
nationale uddannelsessystemer eller gennem EF-rådgivningskontoreme (EIC) bør overvejes. 
Det anbefales stærkt at stille Strukturfonde til 
rådighed for de private erhvervsfaglige 
uddannelsesorganisationer på lige fod med de 
offentlige, idet mange faglige 
uddannelsesaktiviteter for såvel ansatte som 
iværksættere foregår på privat basis i 
medlemsstaterne. 
3. Forøgelse af arbejdskraftes bevægelighed 
Stivhederne på arbejdsmarkedet kan være til 
skade for en effektiv fordeling af de menneskelige 
ressourcer. De nationale ordninger m.h.t. 
afskedigelse, pensionskasser, almindelige eller 
særlige lønaftaler samt arbejdsløses rettigheder og 
forpligtelser bør tages op til overvejelse. Grundige 
analyser af medlemsstaternes forskellige 
systemer skulle kunne give en nyttig viden med 
henblik på fremover at udforske de mest 
udbytterige veje. 
Foranstaltninger vedrørende "afpasning" af 
arbejdsmarkedet 
Det anbefales, at EU kortlægger og overvåger 
"adfærdskodekser" m.h.t. afpasning af 
foranstaltninger, og at informationerne formidles til de 
relevante instanser. 
Der bør ofres særlig opmærksomhed på SMVs 
ansættelsespraksis og de forskellige 
foranstaltningers effektive rækkevidde. Nye, 
moderne, personligt og regionalt orienterede 
fremgangsmåder bør stimuleres for at få udpeget 
såvel eksisterende som "skjulte" ledige 
arbejdspladser i SMV og håndværksvirksomhederne. 
De gode erfaringer med "arbejdskraftpuljer", som 
findes i flere medlemsstater, bør udveksles på 
internationalt plan. EU ville kunne fremme 
kommunikationen gennem workshops eller 
internationale udvekslinger mellem de relevante 
myndigheder på dette område. 
Mr 
ISSN 0254-1459 
KOM(94) 352 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 08 
Katalognummer : CB-CO-94-363-DA-C 
ISBN 92-77-72072-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg