BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Reglerne for beskatning af energiprodukter og elektricitet i Unionen er fastlagt i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet ("energibeskatningsdirektivet", "EBD" eller "direktivet").

I henhold til direktivets artikel 19, stk. 1, og i tilslutning til bestemmelserne i navnlig artikel 5, 15 og 17 kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indrømme yderligere fritagelser eller lempelser af afgiftssatsen, hvis særlige politiske hensyn taler herfor.

Ved brev af 6. august 2021, efterfulgt af yderligere korrespondance af 4. november 2021, 26. januar og 16. februar 2022, anmodede de finske myndigheder om tilladelse til at anvende en nedsat afgiftssats på elektricitet, der anvendes til at drive visse varmepumper, elektriske kedler og recirkulationsvandpumper. Den ønskede gyldighedsperiode er seks år fra den 1. januar 2022 til den 31. december 2027, hvilket ligger inden for den maksimale periode, der tillades i henhold til energibeskatningsdirektivets artikel 19. Formålet med dette forslag er at give denne tilladelse ved hjælp af en undtagelse, der i overensstemmelse med anmodningen vil være gyldig i seks år indtil den 31. december 2027.

Finland anmoder om tilladelse til at anvende den nationale sats for erhvervsmæssig brug af elektricitet på EUR 0,63/MWh (sats mærket "kategori II" i henhold til finsk lovgivning, som kun omfatter visse erhvervssektorer), som er højere end EBD-minimumssatsen for erhvervsmæssig brug af elektricitet på EUR 0,5/MWh, på følgende: varmepumper og elektriske kedler, der producerer varme til fjernvarmenettet, varmepumper med en nominel termisk effekt på mindst 0,5 MW, der ikke er tilsluttet fjernvarmenettet, og recirkulationsvandpumper i geotermiske varmeanlæg. I den forbindelse bør foranstaltningen ifølge oplysningerne fra de finske myndigheder være rettet mod både en række bestemte erhvervsmæssige og ikke-erhvervsmæssige anvendelser af elektricitet. Den nationale sats for elektricitet til ikke-erhvervsmæssig brug (sats benævnt "kategori I" i henhold til finske regler, der dækker alt andet end kategori II, herunder husholdninger) er fastsat til EUR 22,53/MWh, hvilket er et godt stykke over den tilsvarende minimumssats i EBD på EUR 1/MWh.

Reduktionen har til formål at skabe incitamenter til udbredelse og anvendelse af elektrisk varmeproduktion, der ellers er stærkt afhængig af forurenende fossile brændstoffer eller biomasse, og at fremme forbrændingsfri varmeproduktion (som varmekilde kan eksempelvis varmepumper bl.a. anvende udendørs temperatur, jordvarme og dybere geotermisk energi, hav- og søvand og spildevandsvarme; forskellige spildvarmekilder fra industrien, datacentre og andre kølesystemer kan også anvendes som varmekilder) for at reducere emissionerne og spare fossile og vedvarende naturressourcer.

Den nedsatte sats ville finde anvendelse på varmepumper og elektriske kedler i fjernvarmenettet, på varmepumper uden for fjernvarmenettet med en nominel termisk effekt på mindst 0,5 MW og på recirkulationsvandpumper i geotermiske varmeanlæg. Ifølge Finland ville det af flere grunde ikke være berettiget eller velbegrundet at pålægge alle varmepumper og elektriske kedler den lavere sats.

Hvad angår eksempelvis varmepumper, anses dem af mindre størrelse, som ikke er omfattet af de ønskede foranstaltninger, for allerede at være meget konkurrencedygtige. Desuden vil anvendelsen af en kategori II-elektricitetsafgift på denne type varmepumper ville kræve særskilt måling af elektricitet til de pågældende formål og registrering af, hvem der drager fordel af den lavere sats. Der er mere end 1,1 mio. varmepumper i Finland, så mængden vil være meget stor, og den administrative byrde vil være betydelig for de forskellige parter.

Omvendt vil de udvalgte kriterier på grundlag af de finske myndigheders skøn for 2022 reducere antallet af støttemodtagere til under hundrede.

Foranstaltningen vil gælde for disse støttemodtagere, som skal betale 2,19 cent/kWh mindre end standardsatsen, hvilket resulterer i skatteudgifter på 10-15 mio. EUR i form af lavere skatteindtægter (ifølge skønnene for 2022).