Indledning

Energi er en uundværlig del af vores dagligliv. Vi har brug for energi til opvarmning, nedkøling, belysning og til at bevæge os rundt. Den er væsentlig for, at vores hjem, kontorer, arbejdspladser og hele økonomien kan fungere. Energiens betydning gør dens tilgængelighed til et politisk følsomt emne. Det er en af årsagerne til, at Kommissionen har foreslået sin energiunionsstrategi. Prisen på energi er også følsom. På den ene side kan lave priser være en fordel – de øger vores købekraft og levestandard, og de reducerer omkostningerne for vores virksomheder og øger således deres konkurrenceevne. Da energi leveres gennem markeder, har energileverandører samtidig brug for, at priserne dækker deres omkostninger og kan finansiere investeringer for at sikre fremtidig levering af energi. Høje priser sender signaler om at reducere brugen af energi med et højt kulstofindhold eller fremme energieffektiviteten og brugen af nyskabende, miljøvenlige produkter og rene teknologier.

Energiprisernes og -omkostningernes historie viser større ændringer og væsentlige indvirkninger. I 1970'erne og 1980'erne pressede olieleverandørernes restriktioner priserne op og udløste økonomiske chokbølger. Senere har nye energiforsyninger og den voksende brug af alternative energikilder sat skub i udbuddet, mens energieffektiviserende foranstaltninger og svag vækst har mindsket efterspørgslen og bragt engrospriserne ned. EU har konstateret, at jo mere konkurrencepræget og likvidt energimarkedet er, og jo mere forskelligartede og talrige vores energiforsyninger og -leverandører er, jo mindre eksponerede er vi over for denne volatilitet.

Europa-Kommissionen udarbejdede en første rapport om energipriser og -omkostninger i 2014. Den viste et billede med høje energipriser på verdensplan, idet priserne svingede betydeligt mellem EU-medlemsstaterne og var væsentligt højere for Europa end for vores internationale handelspartnere, især USA. Detailpriserne var steget mere end engrospriserne på grund af stigninger i netpriskomponenten og skatter og afgifter. Problemer med datakvaliteten førte til henstillingen om at forbedre oplysninger, gennemsigtighed og konsistens i indsamlingen af data om energipriser. Rapportens politiske konklusioner var, at de fremlagte data og dokumentationen viste, at det indre energimarked kun var delvist udviklet, og at der var behov for yderligere foranstaltninger til at forbedre Europas energieffektivitet og -sikkerhed samt en mangfoldighed af energiforsyninger med lavt kulstofindhold. Rammestrategien for energiunionen og køreplanen hertil har skabt rammerne for videreførelse af dette arbejde hvert andet år med start i 2016.

I denne anden rapport opdateres analysen på en række måder. For det første gennem en omfattende indsamling af ad hoc-data iværksat sammen med medlemsstaternes statistiske kontorer; dataene om energipriser er blevet stærkt forbedret, således af nogle af de konklusioner, vi kan drage nu, er endnu mere detaljerede og klare. Dataene er blevet yderligere ajourført, så de tegner det seneste tilgængelige billede af status for energipriserne for el, gas og olieprodukter. Endvidere er analysen af de aggregerede data og data fra casestudiet forbedret, hvilket gør det muligt for os at foretage en mere tilbundsgående undersøgelse af tendenser for og indvirkninger af energipriser for husholdninger (især dem med lave indkomster) og industri (især energiintensive industrier). Gennemgangen af energiomkostninger hjælper os også til at forstå, hvordan vi kan reagere på energipriser, ofte ved at udnytte energien mere effektivt. Rapporten bygger også på dokumentation i det ledsagende dokument og på undersøgelser foretaget på Kommissionens vegne.

1.EU's udgifter til energiimport

På baggrund af den store andel af importeret energi fremstår indvirkningen af priserne og vores energiforbrug tydeligt i EU's udgifter til import af fossile brændstoffer. De viser EU-økonomiens eksponering for globale energipristendenser og minder os også om, at for at mindske importudgifterne skal vores forbrug af fossile brændstoffer reduceres gennem øget energieffektivitet og omkostningseffektiv indenlandsk alternativ energi.

Udgifterne til energiimport steg fra 238 mia. EUR i 2005 til 403 mia. EUR i 2013. Fald i priserne på energiprodukter og i forbrug reducerede dem til 261 mia. EUR i 2015, ca. 35 % under 2013-niveauet. Prisfaldet var den vigtigste drivkraft bag reduktionen, for selv om forbruget af alle tre fossile brændstoffer er faldende, faldt EU-produktionen af brændstofferne også, således at nettoimporten (og EU's afhængighed af importeret fossilt brændstof) steg.

Figur 1: Anslåede importudgifter til fossile brændstoffer i EU

Kilde: Kommissionens egen beregning.

Priserne på alle fossile brændstoffer (mest bemærkelsesværdigt olie) er faldet. Det er sket på grund af stigninger i udbuddet (amerikansk skiferolie og -gas, canadisk olieholdigt sand, en robust OPEC-produktion, øget gasproduktion (herunder LNG) og kulproduktion) på verdensplan og en svagere efterspørgsel (langsommere global vækst, især i Kina, men også strukturelle ændringer på efterspørgselssiden såsom voksende energieffektivitet og alternative brændstoffer i bolig- og transportsektorerne drevet af effektiviseringspolitikker for bygninger og biler).

I takt med at prisen på importerede fossile brændstoffer blev lavere ved pumpen, er husholdningernes disponible indkomst steget. Lignende virkninger kan observeres for en række sektorer såsom transport og energiintensive industrier. På et tidspunkt med fortsat beskeden økonomisk vækst har dette ført til et engangsboost til EU-økonomien, som er blevet anslået til en potentiel BNP-stigning på 0,8 % i 2015 og 0,5 % i 2016.





2.Elektricitetspriser i Europa

2.1 Engrospriser

Med udviklingen af det indre marked har engrosmarkedet for el gennemgået store ændringer i de senere år. Der er oprettet børsmarkeder for engroselektricitet i næsten alle medlemsstater til day-ahead-, termins- og intradagshandel. Fleksible og likvide markeder muliggør en mere effektiv matchning af udbud og efterspørgsel, som sænker produktionsomkostninger og derfor priser. Sådanne børser bør også styre bilaterale "frie" kontraktpriser på de mest mættede markeder.

Efterhånden kobles disse separate nationale engrosmarkeder sammen med nabomarkeder, hvilket – i forbindelse med flere sammenkoblinger af transmissionsnet – skaber mere likvide og effektive markeder.