Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse - Samlet oversigt over energipolitik og energiforanstaltninger« (98/C 19/10)

Kommissionen besluttede den 30. april 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Energi, Kernekraft og Forskning, som udpegede Lerios til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 19. september 1997.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 349. plenarforsamling, af 29. og 30. oktober 1997, mødet den 29. oktober 1997, med 113 stemmer for og 3 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. ØSU har gentagne gange udtalt sig om de forskellige EF-programmer og -aktiviteter på energiområdet:

- Planlagte investeringer af interesse for Fællesskabet inden for jordolie-, naturgas- og elektricitetssektorerne ();

- Et europæisk Energicharter ();

- Forsyningen med råolie og olieprodukter ();

- Det indre marked for elektricitet og naturgas ();

- Det indre marked for elektricitet og naturgas ();

- Transeuropæiske energinet ();

- EF's energipolitik ();

- Energi og økonomisk og social samhørighed ();

- THERMIE II ();

- Grønbogen »Mod en energipolitik i Den Europæiske Union« ();

- Energichartertraktaten ();

- SAVE II ();

- Gasforsyninger ();

- Forpligtelser som offentlig tjeneste på det indre energimarked ();

- Det vejledende kerneenergiprogram ();

- Samarbejde om Fællesskabets vedtagne energimål ();

- Grønbogen om fremtidens energi: Vedvarende energi ().

1.1.1. Senest blev der i Kommissionens forslag om tilrettelæggelse af samarbejdet om Fællesskabets vedtagne energimål () fremlagt mål og retningslinjer, især vedrørende forsyningssikkerhed, konkurrenceevne, miljøbeskyttelse, eksterne energiforbindelser samt fremme af energieffektiviteten og af vedvarende energikilder. Disse retningslinjer er med jævne mellemrum blevet godkendt af medlemsstaterne og også af ØSU.

1.1.2. For at gøre det lettere at nå disse fælles energimål er det ifølge Kommissionen vigtigt at styrke samarbejdet og koordineringen mellem medlemsstaterne inden for en veltilrettelagt ramme, så det sikres, at medlemsstaternes og EF's energipolitikker bliver i overensstemmelse med målene, således som det anføres i ØSU's tidligere udtalelser.

1.2. Den foreliggende meddelelse er en første reaktion på Rådets og Europa-Parlamentets opfordring om at tilvejebringe en ramme for eksisterende EF-programmer og -aktiviteter i energisektoren og at gøre fremskridt hen imod rationalisering og koordinering af disse.

1.3. Kommissionens anmodning til ØSU om at afgive udtalelse om meddelelsen ligger på linje med den nye filosofi, som går ud på at inddrage ØSU i nye kommissionsinitiativer straks fra første færd.

2. Resumé af Kommissionens dokument

2.1. Meddelelsens formål er at give fuld information om EU-aktioner på energiområdet og om de dertil svarende finansielle midler. Den omhandler på den ene side energisamarbejde, som omfatter samarbejde med medlemsstaterne og de berørte parter, og på den anden side EF-foranstaltninger, som er koncentreret om følgende fire mål:

- forsyningssikkerhed og internationalt energisamarbejde;

- integrering af energimarkederne for at øge konkurrenceevnen;

- stimulering af bæredygtig udvikling på energiområdet; og

- stimulering af energiforskning og teknologisk udvikling.

3. Generelle bemærkninger

3.1. ØSU udtrykker tilfredshed med Kommissionens meddelelse, som går videre i den retning, der blev anlagt i grøn- og hvidbogen om EU's energipolitik, samt i Kommissionens meddelelse om samarbejde om EF's vedtagne energimål.

3.2. Når bortses fra hvidbogen, gav ØSU udtryk for tilfredshed med indholdet af alle ovennævnte dokumenter. I udtalelsen om grønbogen om en EU-energipolitik anmodede ØSU Kommissionen om at tydeliggøre, hvilke instrumenter der direkte eller indirekte påvirker EF's energipolitik, samt at give en klarere beskrivelse af beføjelser og ansvar.

3.3. ØSU udtrykker tilfredshed med den nye meddelelse, fordi den i nogen grad imødekommer ØSU's anmodning. Imidlertid tages der stadig visse forbehold, som opridses i det følgende.

3.4. Flere medlemsstater havde foreslået at indføje et energikapitel i Amsterdam-traktaten. Da dette ikke kunne opnås, mener ØSU, at der bør udformes en sammenhængende og koordineret energipolitik på EU-plan ved brug af de hidtil opnåede resultater (acquis communautaire). Denne tankegang er systematisk blevet godkendt af ØSU siden dets vedtagelse af initiativudtalelsen om en EF-energipolitik, hvori det blev foreslået, at den fælles politik bygges op omkring et samarbejde mellem de nationale energipolitikker og frie valgmuligheder med hensyn til primærenergikilder.

3.5. Så længe der ikke er noget energikapitel i traktaten, vil det derfor være nødvendigt at afbalancere og koordinere brugen af de forskellige traktatsartikler, som har indvirkning på energipolitikkens udvikling. Medmindre disse artikler fortolkes så bredt som muligt, består der en risiko for, at strukturen i den fælles energipolitik simpelthen baseres på strukturen i talrige andre EF-politikker. Dette kunne indebære en energipolitik, som ikke lægger nok vægt på forsyningssikkerhed, som ikke styrker konkurrenceevnen, som er uforenelig med miljøbeskyttelse - eller som ikke svarer til EU-borgernes behov i henseende til sikkerhed og kvalitetsydelser.

3.6. ØSU vurderer, at det ønske om gennemsigtighed, som Kommissionen påpeger i sin meddelelse, er et vigtigt første skridt i retning af et nyt forslag, som kunne føre til en ny tilgang til styringen af samtlige energipolitiske aktioner i EU-programmerne.

3.7. Mange af de foreslåede initiativer er medtaget i tidligere meddelelser og indeholder derfor hverken nye elementer eller væsentligt nyt stof. Imidlertid fortjener Kommissionens forsøg på at give en samlet oversigt over disse, jf. meddelelsens titel, anerkendelse.

3.8. Af denne årsag mener ØSU, at meddelelsen kun kan udgøre et udgangspunkt, og at den bør suppleres med en yderligere meddelelse, hvor hvert af de nævnte områder (forsyningssikkerhed, og internationalt energisamarbejde, integrering af energimarkederne, stimulering af bæredygtig udvikling på energiområdet og stimulering af energiforskning og teknologisk udvikling) behandles nærmere og mere specifikt. I dokumentet bør tydeligt anføres, hvilken merværdi der fremkommer ved direkte EF-indsats eller ved koordinering af nationale aktiviteter, hvilket retsgrundlag der skal benyttes, opfølgnings- og overvågningsmekanismer, finansielle konsekvenser, de respektive prioriteter, samt en køreplan for de enkelte initiativer.

3.9. Det skal tillige påpeges, at Den Europæiske Union står ved en skillevej i sin udvikling. Den fælles valutas indførelse, det indre markeds videre uddybning, bestræbelserne på at bevare økonomisk og social samhørighed blandt dens borgere, fremskridt på det sociale område, nye medlemsstaters eventuelle tiltrædelse og EU-borgernes stigende krav på mange felter - alt dette er udfordringer, hvor energisektoren altid må have en rolle at spille. Det skal fremhæves, at hver enkelt af disse nye værdier eller tilsagn, som Den Europæiske Union håber at konkretisere, kan bringes i fare af sågar en kortvarig mangel på energi, alt for store stigninger i udgifterne til importeret energi, eller af en nedgang i kvaliteten og effektiviteten af den olie-, elektricitets- eller naturgasforsyning, som de europæiske borgere har vænnet sig til gennem årtier. Det er derfor afgørende, at energisektoren - og dermed energipolitikken - formår at tage disse udfordringer op og at opfylde de europæiske borgeres behov.

3.10. Meddelelsen kan derfor tjene som udgangspunkt for et reelt program for energisektoren. Det Økonomiske og Sociale Udvalg kunne rådspørges igen og få endnu en mulighed for at yde et positivt bidrag til dokumentet. Endelig kunne dette energipolitiske program indgå i drøftelserne om Agenda 2000, som blandt andet vil omfatte drøftelser om de udfordringer og muligheder, som EU-udvidelsen indebærer, de samlede finansielle udsigter og den nye ramme for institutionernes virke. Dette ville også medføre, at Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Energi får et anseeligt arbejdsprogram omfattende adskillige år, med hvilket man kunne styrke energisektorens rolle i en Europæisk Union, som geografisk set er større, økonomisk set mere konkurrencedygtig og socialt set mere solidarisk.

Bruxelles, den 29. oktober 1997.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 75 af 26. 3. 1990, s. 26.

() EFT C 269 af 14. 10. 1991, s. 79.

() EFT C 332 af 16. 12. 1992, s. 74.

() EFT C 73 af 15. 3. 1993, s. 31.

() EFT C 195 af 18. 7. 1994, s. 82.

() EFT C 195 af 18. 7. 1994, s. 33

() EFT C 393 af 31. 12. 1994, s. 95.

() EFT C 393 af 31. 12. 1994, s. 164.

() EFT C 393 af 31. 12. 1994, s. 77.

() EFT C 256 af 2. 10. 1995, s. 34.

() EFT C 18 af 22. 1. 1996, s. 146.

() EFT C 82 af 19. 3. 1996, s. 13.

() EFT C 204 af 15. 7. 1996, s. 84.

() EFT C 56 af 24. 2. 1997, s. 83.

() EFT C 206 af 7. 7. 1997, s. 83.

() EFT C 206 af 7. 7. 1997, s. 123.

() EFT C 206 af 7. 7. 1997, s. 41.

() EFT C 27 af 28. 1. 1997, s. 9.