BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Et effektivt og pålideligt transportsystem er afgørende for et velfungerende indre marked, og transport er en central sektor i økonomien. Vejtransport spiller den vigtigste rolle i indlandstransportsystemet, men er også kilden til en række samfundsøkonomiske og miljømæssige problemer (f.eks. klimaændringer, luftforurening, støj, trafikoverbelastning). Vejafgifter kan spille en vigtig rolle, når det gælder at fremme renere og mere effektiv drift, og deres sammenhængende udformning er afgørende for at sikre en retfærdig behandling af trafikanter og bæredygtig finansiering af infrastrukturen.

Direktiv 1999/62/EF er lovrammen for at opkræve afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse veje. Direktivet har til formål at fjerne konkurrencefordrejninger mellem transportvirksomheder ved hjælp af en trinvis harmonisering af afgifterne på køretøjer og indførelse af retfærdige ordninger for opkrævning af infrastrukturafgifter. I det fastsættes minimumsniveauer for motorkøretøjsafgifter for tunge godskøretøjer og retningslinjerne for infrastrukturafgifter, herunder differentiering af afgifterne efter køretøjernes miljøpræstationer, præciseres.

Indtil videre omfatter direktivet dog ikke nogen elementer, som specifikt tager sigte mod at nedbringe CO2-emissionerne fra transport. CO2-emissionerne fra vejtransport i 2014 var stadig 17 % højere end i 1990. Størstedelen af disse emissioner stammer fra personbiler (over 60 %), men samtidig er tunge godskøretøjers andel stigende. Fortsætter de nuværende tendenser, vil emissionsreduktionen ikke være tilstrækkelige til at nå EU-målene for 2030 og 2050.

Vejinfrastrukturen forringes i mange medlemsstater på grund af utilstrækkelig vedligeholdelse. Offentlige udgifter til vedligeholdelse af veje er faldet med ca. 30 % i EU mellem 2006 og 2013 og lå på 0,5 % af BNP i 2013 (sammenlignet med 1,5 % i 1975 og 0,8 % i 2008). Det giver anledning til en række negative økonomiske, samfundsmæssige og miljømæssige virkninger, herunder øgede driftsomkostninger til motorkøretøjer, emissioner af forurenende stoffer og støjemissioner, øget rejsetid, ulykker og negative indvirkninger på økonomien.

Den nuværende lovgivning finder kun anvendelse på tunge godskøretøjer; ingen andre køretøjer er omfattet. På dette område, som navnlige omfatter personbiler, og når der ikke er fastsat nogen grænser, er der risiko for, at korttidsvignetter prissættes forholdsmæssigt for højt, og dermed for diskrimination mod lejlighedsvise, ofte udenlandske, brugere. Et andet potentielt problem med forskelsbehandling, som er fælles for alle typer af køretøjer, er kompensation af nationale brugere, hvis der indføres tidsbaserede afgifter.

Vejtransportens negative virkninger giver betydelige omkostninger for samfundet. Selv om personbiler og varevogne gør mindre skade på infrastruktur end tunge godskøretøjer (tunge godskøretøjer og busser/rutebiler), står personbiler for ca. 2/3 af de eksterne omkostninger (herunder omkostninger i forbindelse med klimaændringer, luftforurening, støj, ulykker og andre negative konsekvenser), som vejtransporten forårsager, eller ca. 1,8-2,4 % af BNP.

Derudover er trafikoverbelastning et permanent problem i og uden for byområder, men der er kun gjort en sporadisk indsats fra medlemsstaternes side. Myldretid i trafikken giver betydelige sociale omkostninger, der beløber sig til 1 % af EU's BNP. To tredjedele af disse udgifter kan henføres til personbiler og 20-30 % til trafik mellem byer.

Målet med initiativet er at gøre fremskridt i anvendelsen af principperne om "forureneren betaler" og "brugeren betaler", og derved fremme økonomisk og miljømæssig bæredygtig og socialt retfærdig vejtransport.

Initiativet bidrager til programmet for målrettet og effektiv regulering (REFIT), da det sigter mod at ajourføre og forenkle visse af direktivets bestemmelser.