Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om etablering af et program, der skal øge kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande (ERASMUS WORLD) (2004-2008)"

(KOM(2002) 401 endelig - 2002/0165 (COD))

(2003/C 95/10)

Kommissionen besluttede den 30. august 2002 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede José Isaías Rodríguez García Caro til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. februar 2003.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 397. plenarforsamling af 26. og 27. februar 2003, mødet den 26. februar, med 110 stemmer for, ingen imod, og 2 hverken for eller imod følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. I EF-traktatens artikel 149, stk. 1, fastslås det, at Fællesskabet bidrager til udviklingen af et højt uddannelsesniveau ved at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og om nødvendigt støtte og supplere disses indsats.

I samme artikels stk. 3 bekræftes det, at Fællesskabet og medlemsstaterne fremmer samarbejdet med tredjelande.

1.2. EU har udvist et stærkt engagement i udviklingen af videregående uddannelser af høj kvalitet på EU-niveau gennem foranstaltninger til fremme af kvalitetssikring og kvalitetsevaluering som redskaber til at konsolidere uddannelse på et anerkendt undervisningsmæssigt og videnskabeligt niveau i de højere læreanstalter i EU.

Nogle medlemsstater har en lang tradition for uddannelsessamarbejde med tredjelande. Det har givet dem en international prestige, som virker tiltrækkende på studerende fra hele verden, der ønsker at følge forskellige uddannelsesforløb på universiteterne i disse medlemsstater.

På baggrund af sin erfaring med udvikling af forskellige programmer inden for videregående uddannelser har EU udarbejdet forskellige initiativer for samarbejde med tredjelande.

1.3. Bologna-erklæringen af 19. juni 1999 understregede betydningen af at fremme og sikre, at de europæiske videregående uddannelsessystemer får en attraktiv profil for andre lande, så de ikke kun tiltrækker studerende fra Europa, men fra hele verden.

1.4. Det europæiske meritoverførselssystem (ECTS), som gør det meget lettere at få hjemlandets anerkendelse af akademisk arbejde udført i udlandet, har vakt enorm interesse i andre dele af verden. Som nævnt i Kommissionens meddelelse om styrkelse af samarbejdet med tredjelande inden for de videregående uddannelser vil en videreudvikling af dette system være i overensstemmelse med Bologna-processen og med konklusionerne fra mødet i Prag i maj 2001 mellem de europæiske ministre for videregående uddannelser. På dette møde fremhævedes vigtigheden af mobilitet, akkreditering og kvalitetssikring(1)

1.5. De eksisterende programmer giver en vis begrænset mulighed for samarbejde med tredjelande gennem udveksling, adgang for studerende fra tredjelande til europæiske højere uddannelsesinstitutioner, oprettelse af Jean-Monnet-centre, samarbejde med AVS-landene med henblik på at forbedre studierne i disse lande osv. Disse initiativer, som i nogle tilfælde har løbet over lang tid, bør udvikles og udvides mere radikalt, såvel kvantitativt som kvalitativt, da de ellers kan vise sig utilstrækkelige til at opfylde målsætningerne i forslaget til afgørelse.

Disse programmer omfatter hverken oprettelse af EU-masteruddannelser, partnerskaber mellem universiteter med henblik herpå eller tildeling af studiestipendier, som kunne gøre det muligt for de bedste tredjelandsstuderende og -akademikere at rejse til Europa i stort tal for at studere ved europæiske universiteter.

1.6. Forslaget til afgørelse trækker på de erfaringer og den prestige, der er høstet med programmer som SOCRATES og ERASMUS eller samarbejdsprogrammer med USA og Canada. Intet EU-program kombinerer så ambitiøst et specifikt internt initiativ med en så omfattende studiestipendieordning. Målsætningen for denne afgørelse kan i nær fremtid blive sidestillet med internationalt anerkendte studiestipendier.

1.7. Nærværende forslag er af stor interesse og gavn for de videregående uddannelser i EU's medlemsstater. Det styrker indsatsen for at fastholde og øge kvaliteten af uddannelsesinstitutionernes tilbud og gør dem mere attraktive for såvel studerende med et godt akademisk grundlag som for velrenommerede undervisere fra tredjelande, der ønsker at tilbringe en periode på et universitet i Den Europæiske Union med videreuddannelse, undervisning eller forskning.

1.8. På denne baggrund og i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 149 vil dette forslag til afgørelse støtte og supplere medlemsstaternes indsats gennem et bidrag til udvikling af de videregående uddannelsers kvalitet, så de bliver attraktive for personer i tredjelande og lettere tilgængelige for dem end hidtil.

1.9. Endelig vil EØSU gøre opmærksom på et af de punkter, som udvalget bifaldt i sin udtalelse om forslaget til Rådets henstilling om europæisk samarbejde til sikring af kvaliteten af de videregående uddannelser(2):

"En systematisk anvendelse af metoderne til kvalitetssikring som et instrument til en stadig forbedring af kvaliteten er den bedste metode til at fremme en kvalitetsbetonet og ægte videregående undervisning i EU's uddannelsesinstitutioner. Den styrker universitetsundervisningen i de forskellige medlemsstater og fremmer en sidestilling af de forskellige undervisningssystemer i EU(3)."

2. Kommissionens forslag til afgørelse

Det overordnede mål med forslaget til afgørelse er at "øge kvaliteten af uddannelserne ved at forbedre den internationale anseelse med hensyn til de videregående uddannelser i Europa og ved at fremme samarbejdet med tredjelande med henblik på at forbedre udviklingen af de menneskelige ressourcer i medlemsstaterne og fremme dialogen og forståelsen mellem befolkninger og kulturer".

Programmet løber over fem år, fra 2004 til 2008.

2.1. Programmets specifikke målsætninger er følgende:

- etablering af et europæisk tilbud om videregående uddannelse, der vil være attraktivt både inden for Den Europæiske Union og ud over dennes grænser,

- en europæisk uddannelse med høj profil,

- større international interesse for at opnå europæiske kvalifikationer,

- et struktureret samarbejde mellem institutioner i EU og tredjelande, der fremmer mobiliteten.

2.2. Følgende aktioner er planlagt som led i dette initiativ:

- Den Europæiske Unions Masteruddannelser

- Studiestipendier for tredjelandsstuderende med en akademisk grad

- Studiestipendier for akademikere fra tredjelande

- Partnerskaber mellem Den Europæiske Unions masteruddannelser og videregående uddannelsesinstitutioner fra tredjelande

- Styrkelse af den attraktive profil af videregående uddannelser i Europa

- Støtteforanstaltninger.

2.3. Den Europæiske Unions Masteruddannelser refererer til en gruppe af europæiske postgraduate uddannelser og tager sigte på at styrke de europæiske uddannelsers attraktive profil i tredjelande. Hver masteruddannelse skal involvere mindst tre videregående uddannelsesinstitutioner fra tre forskellige medlemsstater og indebære en studieperiode på mindst to af de tre institutioner. Den fører til tildeling af to eller flere akademiske anerkendte grader.

Den Europæiske Unions masteruddannelser vil blive afviklet på universiteter i EU's medlemsstater, i de lande, der deltager i programmet samt i ansøgerlandene. Den gennemsnitlige varighed af en uddannelse skønnes at være på 15 måneder. Der reserveres et minimum af studiepladser for tredjelandsstuderende, der har fået bevilget økonomisk støtte under dette program.

2.4. Studiestipendier. Der etableres én enkelt ordning for to persongrupper:

Studerende. Ordningen vil støtte ophold af en varighed på op til to akademiske år. Studiestipendierne vil blive knyttet til konkrete tilbud om europæiske postgraduate uddannelser. Ved udvælgelsen af deltagere skal der sikres en passende ligevægt på tværs af Den Europæiske Unions masteruddannelser, studieområder og de studerendes geografiske oprindelsessteder og opfordres til, at kvinder og dårligt stillede studerende deltager.

Eksterne akademikere. De pågældende akademikere skal have akademisk eller faglig erfaring og vil få støtte til at udføre undervisnings- og forskningsopgaver i relation til det masteruddannelseskursus, der har inviteret dem. Hver enkelt uddannelse under den Europæiske Unions masteruddannelser kan have tre eksterne akademikere per akademisk år. Stipendieperioden vil i gennemsnit være på tre måneder.

2.5. Partnerskaber med videregående uddannelsesinstitutioner fra tredjelande har til formål at styrke de videregående uddannelser i Europa internationalt set ved at etablere relationer mellem institutionerne for at fremme kulturel og uddannelsesmæssig udveksling. Partnerskaber med de bedste videregående uddannelsesinstitutioner i tredjelande vil gøre Den Europæiske Unions masteruddannelser mere attraktive og vil give studerende og akademikere fra Den Europæiske Union, som deltager i masteruddannelserne, mulighed for at arbejde eller studere i tredjelande.

Projekterne vil blive etableret for en periode på op til tre år og inddrage institutioner fra tredjelande i masteruddannelserne, med en fast studieperiode i disse lande. Studieperioden vil variere mellem en og seks måneder. Projekterne omfatter undervisningsopgaver, udveksling af akademikere og formidling af ny informations- og kommunikationsteknologi.

2.6. Målet med programmet er at gøre den videregående uddannelse i Europa mere attraktiv, styrke dens profil og forbedre adgangen hertil. Aktiviteterne udføres i netværk, der involverer mindst tre organisationer fra tre forskellige medlemsstater og kan omfatte organisationer fra tredjelande. Der er tre forskellige indsatsområder:

- Støtte til fælles fremstød

- Støtte til tjenesteydelser, der letter adgangen for studerende fra tredjelande til europæiske uddannelser

- Supplerende aktiviteter, herunder kvalitetssikring.

3. Generelle bemærkninger

3.1. EØSU bifalder det forslag til afgørelse, som Europa-Parlamentet og Rådet har fremlagt, og de foranstaltninger, der foreslås med udgangspunkt i artikel 149 i traktaten for at bidrage til uddannelse af høj kvalitet i Europa. I den forbindelse mener EØSU, at dets bemærkninger i udtalelsen om Kommissionens forslag til Rådets henstilling om europæisk samarbejde til sikring af kvaliteten af de videregående uddannelser, der er nævnt ovenfor, stadig står fuldt ud ved magt.

Hvad angår det foreliggende forslag til afgørelse, henviser EØSU til de bemærkninger, det fremsatte i ovennævnte udtalelse.

3.2. EØSU udtrykker tilfredshed med konkretiseringen af initiativer, der vil bane vej for en kvalitetspræget videregående uddannelse, som bl.a. baseres på samarbejde med tredjelande via: et samarbejde med de bedste universiteter, tiltrækning af velrenommerede akademikere og de bedst kvalificerede studerende fra disse lande. Denne gensidigt gavnlige synergi vil bidrage til udviklingen af tættere bånd og danne grundlag for en bedre forståelse og et bedre samarbejde fremover mellem EU og de deltagende lande.

EØSU mener, at de nationale institutioner skal have en stærk funktion i forbindelse med tildeling af mobilitetsstipendier samt information og rådgivning. Opgaverne på EU-plan bør overtages af allerede eksisterende organer eller organer, der oprettes, f.eks. som led i SOKRATES-programmet.

3.3. I forslaget til afgørelse og dets bilag anføres det flere gange, at formålet med forslaget er at forbedre kvaliteten af den højere uddannelse i EU gennem en styrkelse af dens profil og et samarbejde med tredjelande. Selv om tiltrækning af de bedste studerende og akademikere helt sikkert vil skabe merværdi, mener EØSU dog, at der også bør tages hensyn til andre faktorer af betydning for kvaliteten.

3.4. EØSU er enigt i det synspunkt, der fremsættes i meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om styrkelse af samarbejdet med tredjelande inden for de videregående uddannelser, nemlig at der er behov for en indsats på EU-plan for at tilskynde de højere uddannelsesinstitutioner til systematisk at deltage i samarbejdsaktiviteter med tredjelande.

Det voksende internationale ønske blandt studerende om mobilitet og udveksling bør tilskynde de højere uddannelsesinstitutioner til konstant at forbedre sig, så de bliver mere attraktive for studerende fra andre lande. Sammen med den sædvanlige strøm af studerende til USA og visse EU-medlemsstater bør vi kunne begynde at se en større tilstrømning til de øvrige medlemsstater. De foranstaltninger, der foreslås i forslaget, kunne blive springbrættet for en større anerkendelse af den højere uddannelse i Europa som helhed.

Under forberedelsen af ERASMUS WORLD-programmet bør de juridiske rammebetingelser for tredjelandsborgeres mobilitet i Europa sikres.

3.5. De højere uddannelsesinstitutioners konkurrenceevne på uddannelsesområdet skal hvile på en stadig kvalitetsforbedring. Vi må gå videre end ren og skær kvalitetssikring af højere uddannelse: de enkelte universiteter, fakulteter og kandidatkurser må altid forsøge at levere tip-top ydelser baseret på indførelse af totale kvalitetsstyringssystemer, som omfatter kvalitetssikring.

De højere uddannelsesinstitutioner må følge "excellence"-kriterier, herunder tilfredsstillelse af de forskellige aktører, konstant forbedring og opnåelse af resultater, som skiller dem ud fra de institutioner, der ikke deltager i denne proces. I stedet for at henvise til kvalitetssikring i teksten bør der derfor henvises til totale kvalitetsstyringssystemer.

I sin udtalelse om Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om iværksættelse af anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse SOCRATES(4) bifaldt EØSU indførelsen af kvalitetsindikatorer og kvalitetsevaluering i undervisningen(5). De højere uddannelsesinstitutioner i EU, som deltager i foranstaltningerne i det foreliggende forslag, bør tidligere have deltaget i kvalitetsvurderingsprocedurer, enten på internationalt plan eller i forbindelse med de grader, de tildeler.

3.6. De studerendes mobilitet inden for de højere uddannelsesinstitutioner i Europa har en dimension, der rækker ud over den blotte videregivelse og tilegnelse af viden inden for emneområder - de være sig nok så nye og vigtige. Den har også en menneskelig dimension i form af viden, udveksling og samvær, som med tiden kan få stor betydning for forståelsen og tilliden mellem de studerendes hjemlande og EU. Blandt de bedste studerende, der tiltrækkes, befinder sig måske de fremtidige politisk ansvarlige og eksperter på højt niveau. Den særlige værdi, som programmet giver i form af bedre tværkulturelle forbindelser, er efter EØSU's mening af stor betydning.

3.7. De foranstaltninger, der skal sikre, at "hjernerne" vender tilbage til hjemlandet, er vigtige for at forhindre, at lande, som har hårdt brug for sin bedst kvalificerede menneskelige kapital, ikke bliver drænet for deres kulturelle og faglige ressourcer. Lige så vigtigt det er at tiltrække den intellektuelle elite i tredjelandene, lige så vigtigt er det at tilskynde dem til at vende tilbage. Her bør man vise passende bevågenhed over for højere læreanstalter, som har udvekslingsprogrammer med uddannelsesinstitutioner i udviklingslandene.

3.8. Programmet skal garantere sproglig mangfoldighed. EØSU har gentagne gange peget på vigtigheden af at udbrede kendskabet til medlemsstaternes sprog og beskytte og fremme mindretalssprog.

Ligeledes mener EØSU, at undervisningsinstitutionerne bør være helt frit stillede til at udforme deres masteruddannelser efter de kriterier, de finder mest hensigtsmæssige. Dog bemærkes det, at EU's sproglige mangfoldighed må bevares, og at man så vidt muligt må modvirke tendensen til sproglig forenkling af effektivitetshensyn.

Derfor støttes de foranstaltninger, der foreslås under afsnittet om Den Europæiske Unions masteruddannelse, og som skal forberede og støtte de studerende sprogligt.

3.9. EØSU er i sine udtalelser altid gået ind for at fremme integrationen af handicappede. Det opfordrer således Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet til at give mulighed for støtte til handicappede under dette program.

3.10. EØSU opfordrer Europa-Parlamentet og Rådet til at gøre deres yderste for at behandle forslaget i så god tid, at det kan gennemføres i 2004.

4. Særlige bemærkninger

4.1. I punkt 3.1 i den spanske udgave af begrundelsen siges det, at hensigten med forslaget er at forberede borgerne i Europa, men også subsidiært i de "associerede lande".

Eftersom den pågældende term har nogle meget klare konnotationer og er den juridiske betegnelse for de lande, der har associeringsaftaler med EU, ville det være en god idé at erstatte den med noget i retning af "venskabslande", som har en meget bredere betydning i denne sammenhæng.

4.2. Ovennævnte punkt i begrundelsen indeholder følgende ordlyd:

"I bestræbelserne for at opnå dette mål skal Fællesskabet også søge at forbedre forbindelserne mellem de videregående uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet.

EØSU hilser dette udsagn velkomment og er enigt i, at det helt generelt er nødvendigt at knytte tættere forbindelser mellem de pågældende uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet. EØSU mener imidlertid ikke, at dette aspekt fremstår tilstrækkeligt klart i den efterfølgende tekst eller i bilaget. EØSU mener, at Kommissionen burde specificere nærmere, hvilket instrument under de foreslåede aktioner det agter at anvende til at forbedre disse forbindelser."

4.3. På baggrund af de generelle bemærkninger om kvaliteten af de videregående uddannelsesinstitutioner, som kan deltage i de forskellige aktioner, mener EØSU, at der bør lægges to forbundne eller særskilte udvælgelseskriterier til grund for udvælgelsen af, hvilke europæiske universiteter, der kan deltage i Den Europæiske Unions masteruddannelser.

For det første ville det være ønskeligt, hvis de videregående uddannelsesinstitutioner, der deltager i masteruddannelserne, allerede havde indarbejdet et anerkendt kvalitetsstyringssystem, der som et minimum havde været underkastet en intern evaluering. Dette ville være en garanti for, at den pågældende uddannelsesinstitution ikke alene er interesseret i at stræbe efter højeste kvalitet, men også deltager aktivt i denne proces.

For det andet ville det være ønskeligt at sikre sig, at de akademiske grader, som Den Europæiske Unions masteruddannelse skal baseres på, har været underkastet en kvalitetskontrol som led i et kvalitetsstyringssystem.

Disse eller andre former for kvalitetskontrol bør indgå i udvælgelseskriterierne for de masteruddannelser eller undervisningsinstitutioner, der ønsker at indgå i et program, som skal forbedre kvaliteten af EU's videregående uddannelsesinstitutioner.

4.4. EØSU støtter tanken om, at de forskellige uddannelsesinstitutioner, der deltager i den europæiske masteruddannelse, kan tildele to eller flere akademiske grader, og at de tilhørende eksamensbeviser omfatter alle de deltagende uddannelsesinstitutioner. Denne type eksamensbevis kunne bidrage til at give et samlet billede af det akademiske forløb, der er fulgt, og gøre det muligt at præsentere studier gennemført i EU på en ensartet måde.

4.5. I finansieringsoversigtens punkt 5.3 står der, at studiestipendier til tredjelandsstuderende og -akademikere medfører bevillingen af faste beløb til kost og logi, som gives på baggrund af præstationer. Under punkt 6 i samme afsnit har man imidlertid beregnet gennemsnitsomkostningerne for alle foranstaltningerne, inklusive studiestipendier.

EØSU mener, at Kommissionen burde give en nærmere definition af kriteriet "præstationer", så det klart fremgår, hvilke kriterier der lægges til grund for beregningen af de økonomiske bevillinger til den enkelte studerende.

EØSU mener, uden forbindelse til denne konkretisering, men i overensstemmelse med den linje, udvalget har lagt i tidligere udtalelser om f.eks. anden fase af SOKRATES-programmet, at der i tildelingen af de økonomiske midler bør indføres nogle korrigerende foranstaltninger for at sikre, at personer med lavere indkomst i oprindelseslandet tildeles større økonomisk hjælp og stipendier.

4.6. Hvad angår mobiliteten af studerende og akademikere fra EU i retning af videregående uddannelsesinstitutioner i tredjelande gentager EØSU, hvad det tidligere har sagt i udtalelserne om første og anden fase af SOKRATES-programmet. EØSU mener således, at Kommissionen bør indføre mekanismer til fordeling og kontrol af de midler, der er afsat til denne mobilitetsform, således at man sikrer bred adgang til initiativet og undgår enkeltpersoners eller institutioners monopolisering af støtten.

4.7. Forslaget til afgørelse giver tredjelandsstatsborgere, som er bosat i EU, mulighed for at deltage i mobilitetsaktiviteterne inden for rammerne af partnerskaber med uddannelsesinstitutioner i tredjelande. I begrundelsen fastsættes den nedre grænse for opholdsperioden til tre år, men det specificeres ikke, om der er tale om uafbrudt eller sammenlagt ophold.

Artikel 11 i forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område(6) tillader unionsborgeres familiemedlemmer, der kommer fra et tredjeland, fraværsperioder på op til seks måneder eller længere, hvis der foreligger særlige grunde, uden at det påvirker opholdstilladelsens gyldighed.

EØSU mener derfor, at det er nødvendigt at specificere kravet om tre års ophold nærmere, så det fremgår, om der er tale om uafbrudte perioder, eller om fraværsperioder er tilladte. Ligeledes ville det være ønskeligt at specificere, om det pågældende krav også gælder for tredjelandsstatsborgere, som er i familie med unionsborgere.

Bruxelles, den 26. februar 2003.

Roger Briesch

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) KOM(2001) 385 endelig.

(2) KOM(97) 159 endelig.

(3) EFT C 19 af 21.1.1998.

(4) KOM(98) 329 endelig.

(5) EFT C 410 af 30.12.1998.

(6) KOM(2001) 257 endelig.