EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 15.7.2016 COM(2016) 471 final BERETNING FRA KOMMISSIONEN ÅRSRAPPORT 2015

OM FORBINDELSERNE MELLEM EUROPA-KOMMISSIONEN OG DE NATIONALE PARLAMENTER



RAPPORT FRA KOMMISSIONEN ÅRSRAPPORT 2015 OM FORBINDELSERNE MELLEM EUROPA-KOMMISSIONEN OG DE NATIONALE PARLAMENTER 1. Indledning 2015 var det første hele år under den nye Kommission med Jean-Claude Juncker ved roret. Da kommissionsformand Juncker fastsatte sine politiske prioriteringer for sit mandat, understregede han betydningen af Kommissionens forbindelser til de nationale parlamenter, især når det handler om nærhedsprincippet. Han understregede også, at han havde til hensigt at undersøge, hvordan Kommissionens interaktion med de nationale parlamenter kunne forbedres med henblik på at "bringe Den Europæiske Union tættere på borgerne". Kommissionens vilje til at indgå i et nyt partnerskab med de nationale parlamenter var afspejlet i de opgavebeskrivelser, som kommissionsformand Juncker sendte til de øvrige medlemmer af Kommissionen. Han opfordrede dem i disse til personligt at præsentere og forklare vigtige forslag eller initiativer for de nationale parlamenter. Den fornyede vægt på betydningen af direkte personlig kontakt udmøntede sig i mere end 200 kommissærbesøg hos de nationale parlamenter i løbet af 2015 (se afsnit 4 for flere oplysninger). Kommissionen traf også foranstaltninger for at skabe ny dynamik i sine to traditionelle kanaler til udveksling af skriftlige meddelelser med de nationale parlamenter: den politiske dialog og proceduren for kontrol med overholdelsen af nærhedsprincippet. Kommissionen afveg fra sin tidligere praksis, hvorefter svar på udtalelser fra de nationale parlamenter alene blev underskrevet af næstformanden med ansvar for interinstitutionelle relationer. I dag underskrives svar i fællesskab af første næstformand og enten næstformanden eller kommissæren med ansvar for det pågældende politikområde. Dette understreger den politiske betydning, som Kommissionen tillægger denne dialog. Kommissionen traf i 2015 også foranstaltninger for at forbedre den måde, hvorpå den besvarer de nationale parlamenters udtalelser, med henblik på at styrke svarenes politiske karakter, og samtidig give relevante svar på de rejste tekniske spørgsmål. Denne 11. årlige rapport om forbindelserne mellem Kommissionen og de nationale parlamenter har fokus på den politiske dialog, som Kommissionen igangsatte i 2006 med det formål at etablere en ramme for udveksling af oplysninger og udtalelser på tværs af alle politikområder om både lovgivningsforslag og initiativer, der ikke vedrører lovgivning. Proceduren for kontrol med overholdelsen af nærhedsprincippet, som giver de nationale parlamenter ret til at vurdere, om lovgivningsforslag på områder, hvor EU ikke har enekompetence, overholder nærhedsprincippet, er omhandlet i årsrapporten 2015 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, som offentliggøres samtidig med og derfor skal ses som et supplement til denne rapport.

2. Skriftlige udtalelser fra de nationale parlamenter a. Generelle bemærkninger Som et tegn på den nye Kommissions politiske tilsagn om at indføre en mere målrettet tilgang med fokus på prioriteringer og resultater omfattede dens arbejdsprogram 2015 23 nye initiativer, som skulle vedtages i løbet af året. Dette tal var en markant nedgang i forhold til gennemsnittet på mere end 130 nye initiativer i hvert årligt arbejdsprogram for de fem foregående år. Kommissionens fokus på et begrænset antal centrale spørgsmål af betydning for de europæiske borgere og reduktionen i antallet af nye initiativer førte til et fald i det samlede antal udtalelser (herunder begrundede udtalelser), der blev modtaget fra de nationale parlamenter. I 2015 faldt antallet med over 30 % fra 506 modtagne udtalelser i 2014 til 350 i 2015 (se bilag 1). b. Bidrag og anvendelsesområde Som i de tidligere år var der stor spredning i aktiviteterne under den politiske dialog målt efter antal udtalelser indgivet til Kommissionen mellem de nationale parlamenter. De ti mest aktive kamre tegnede sig for næsten 70 % af alle udtalelser, hvilket dog var et fald i forhold til de 80 % i 2014. Den portugisiske Assembleia da República indgav flest udtalelser. Dette kammers 55 udtalelser tegnede sig for 15 % af det samlede antal modtagne udtalelser. Det generelle fald – både i absolutte antal udstedte udtalelser og deres andel af det samlede antal – fortsatte (227 udtalelser i 2012 (31 %), 192 i 2013 (31 %) og 118 i 2014 (23 %)). De øvrige nationale parlamenter, som indgav mindst ti udtalelser i 2015, var det rumænske Camera Deputaţilor (47), det tjekkiske Senát (25), det italienske Senato della Repubblica (25), den franske Assemblée nationale (23), det britiske House of Lords (22), det tyske Bundesrat (20), det rumænske Senat (14), de to spanske kamre Congreso de los Diputados og Senado (11), det tjekkiske Poslanecká snĕmovna (10) og den svenske Riksdag (10). I modsætning til de senere år, hvor udtalelserne i høj grad vedrørte lovgivningsforslag, valgte flere og flere kamre at indgive udtalelser om ikke-lovgivningsmæssige forslag, som f.eks. meddelelser og grønbøger. 11 af de 19 dokumenter fra Kommissionen, som foranledigede det største antal udtalelser fra de nationale parlamenter, faldt inden for disse kategorier. Kommissionen har opfordret de nationale parlamenter til at engagere sig mere i den lovforberedende fase og glæder sig over disse interessetilkendegivelser.



c. Centrale emner i den politiske dialog og politisk resultat Følgende dokumenter fra Kommissionen var blandt dem, der vakte særlig opmærksomhed – mindst ti udtalelser – i de nationale parlamenter i 2015 (se bilag 3 for flere oplysninger).

1.Meddelelse fra Kommissionen: Kommissionens arbejdsprogram 2015: En ny start 2.Forslag til forordning om indførelse af en flytningsordning i krisesituationer og om ændring af den eksisterende forordning om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne 3.Forslag til forordning om ændring af den eksisterende forordning for så vidt angår medlemsstaternes mulighed for at begrænse eller forbyde anvendelse af genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer på deres område 4.Forslag til en forordning om den europæiske fond for strategiske investeringer 5.Forslag til Rådets direktiv om ændring af det eksisterende direktiv for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet Eftersom tre af disse dokumenter også gav anledning til begrundede udtalelser fra et eller flere kamre, henvises der til årsrapporten om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, hvor der gives en mere detaljeret beskrivelse af forholdene vedrørende nærhedsprincippet. Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Kommissionens arbejdsprogram 2015: En ny start Det første arbejdsprogram fra Juncker-Kommissionen markerede et klart retningsskifte i forhold til tidligere. Det omfattede et tilsagn om, at Kommissionen ville målrette sin indsats og sine ressourcer mod de forslag, der med sandsynlighed ville have den største indvirkning på beskæftigelse og vækst. Det indeholdt et relativt begrænset antal nye forslag med fokus på de ti prioriteter i kommissionsformand Junckers politiske retningslinjer, og det indeholdt en liste over ca. 80 forslag under behandling, der var fremsat af tidligere Kommissioner, som vil blive trukket tilbage. Disse var strandet, var blevet overhalet af udviklingen eller var blevet udvandet under forhandlingerne til et punkt, hvor de ikke længere kunne opfylde deres oprindelige formål. I arbejdsprogrammet 2015 gav Kommissionen også tilsagn om, at den ville revidere 79 eksisterende retsakter for at afgøre, om de stadig tjener deres formål. Arbejdsprogrammet 2015 blev vedtaget den 16. december 2014 og forelagt formændene for alle de nationale parlamenters udvalg vedrørende europæiske anliggender af første næstformand Frans Timmermans. Det gav anledning til 26 udtalelser og var dermed det mest kommenterede dokument fra Kommissionen i det omhandlede år. Dette tal omfatter individuelle udtalelser om arbejdsprogrammet indgivet af 12 kamre og en fælles udtalelse fra 14 kamre, hvori hvert kammer opstillede sine egne prioriteter blandt de initiativer, som Kommissionen havde foreslået. Denne fælles udtalelse blev indgivet efter et uformelt møde – afholdt i Bruxelles den 19. januar 2015 af det nederlandske Tweede Kamer – vedrørende de nationale parlamenters rolle. På mødet drøftede man også, hvordan proceduren for begrundede udtalelser ("gult kort") kan forbedres (se afsnit 3 nedenfor). Alle kamrene underskrev en fælles udtalelse, hvori de udpegede strategien for det digitale indre marked som en prioritet. Andre initiativer, som næsten alle kamre prioriterede, omfattede den strategiske ramme for energiunionen, pakken om arbejdskraftmobilitet, handels- og investeringsstrategien for beskæftigelse og vækst og den europæiske dagsorden for migration. I sine svar til de modtagne udtalelse glædede Kommissionen sig over de nationale parlamenters interesse for arbejdsprogrammet og den udbredte støtte til Kommissionens fokus på et færre antal initiativer, der sikrer merværdi på europæisk plan. Kommissionen glædede sig også over den mulighed, som arbejdsprogrammet gav for at få en tidlig udveksling af synspunkter med de nationale parlamenter vedrørende prioriteter. Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om indførelse af en flytningsordning i krisesituationer og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26. juni 2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne Som reaktion på flygtningekrisen og i overensstemmelse med den europæiske dagsorden for migration har Kommissionens forslag om indførelse af en flytningsordning i krisesituationer til formål at indføre en struktureret solidaritetsordning. Kommissionen kan til enhver tid gøre brug af denne ordning for at hjælpe en medlemsstat, der står i en krisesituation og oplever et ekstremt pres på dens asylsystem som følge af en stor og uforholdsmæssig tilstrømning af tredjelandsstatsborgere. Sådanne fremtidige nødsituationer og omfordelingen af tredjelandsstatsborgere vil blive fastsat af Kommissionen på grundlag af objektive og verificerbare kriterier. Forslaget er en del af en forslagspakke, der omfatter nødflytningen af 120 000 flygtninge fra Grækenland, Ungarn og Italien, en fælles europæisk liste over sikre oprindelseslande og foranstaltninger, som kan gøre hjemsendelsespolitikken mere effektiv. Forslaget gav anledning til 12 udtalelser i 2015, herunder fem begrundede udtalelser. I disse udtalelser fremførte de nationale parlamenter: at EU ikke har kompetence til at indføre en permanent flytningsordning, som i givet fald aktiveres af Kommissionen at forordningsforslaget ikke vil sikre reel merværdi i forhold til medlemsstaternes nuværende muligheder for at træffe foranstaltninger at forordningsforslaget går ud over det, der er nødvendigt for at nå målene, og dermed tilsidesætter nærheds- og proportionalitetsprincippet. I sine svar bemærkede Kommissionen, at forslaget er en del af en bredere pakke af ambitiøse forslag – som allerede er fremlagt eller vil blive fremlagt – som reaktion på den aktuelle flygtningekrise. Med hensyn til retsgrundlaget understregede Kommissionen, at forslaget skulle vedtages på samme retsgrundlag som forordning (EU) nr. 604/2013, som det har til formål at ændre. Kommissionen mindede om, at flygtningekrisen havde bragt medlemsstaternes asylsystemer under et ekstremt pres, som kunne bringe anvendelsen af Dublinreglerne i fare. Under det nuværende system er der ikke mulighed for at fravige de fastsatte ansvarskriterier, hvilket skaber ubalance og i nogle tilfælde forværrer krisen. Kommissionen anførte videre, at en kriseordning for flytning af ansøgere vil sætte EU i stand til – uden hver gang at skulle gennemføre en langvarig vedtagelsesprocedure – at reagere i en krisesituation og hjælpe medlemsstater, der står over for en nødsituation. Kommissionen understregede, at foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer hver for sig, ikke på tilfredsstillende vis kan afhjælpe sådanne situationer. Gennemførelse af ukoordinerede løsninger kan ikke sikre en hensigtsmæssig reaktion mod den uforholdsmæssigt store tilstrømning af mennesker eller en retfærdig fordeling af ansvaret mellem medlemsstaterne. Efter Kommissionens opfattelse står det derfor klart, at medlemsstaterne hver for sig ikke på tilfredsstillende vis kan løfte de fælles udfordringer, som alle medlemsstater står over for på dette område. Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 for så vidt angår medlemsstaternes mulighed for at begrænse eller forbyde anvendelse af genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer på deres område

Da Jean-Claude Juncker anmodede Europa-Parlamentet om at blive godkendt som formand for Europa-Kommissionen, fremførte han, at han agtede at revidere lovgivningen om godkendelse af genetisk modificerede organismer. Under det nuværende system har medlemsstater ikke i noget tilfælde kunnet opnå et kvalificeret flertal for eller imod godkendelse, og den endelige afgørelse om godkendelse har derfor været overladt til Kommissionen. Den foreslåede revision vil sætte medlemsstaterne i stand til at træffe endelige afgørelser på nationalt plan – om begrænsning af eller forbud mod anvendelsen af genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer – efter at de er blevet godkendt på europæisk plan. Sådanne afgørelser kan kun træffes, såfremt de nationale opt-outs er forenelige med EU-retten og ikke er begrundet i sundheds- og miljømæssige forhold. Disse vurderes af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for Den Europæiske Union som helhed. Kommissionen modtog 12 udtalelser, heraf to begrundede udtalelser, som er beskrevet i detaljer i 2015-årsrapporten om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. Andre kritikpunkter omhandlede uforudsete omkostninger for producenter og importører og potentiel forstyrrelse af det indre marked. Det blev også fremført, at genetisk modificerede afgrøder i nogle tilfælde forbydes af politiske snarere end videnskabelige grunde. Flere nationale parlamenter fandt, at forslaget ville forringe sikkerheden ved genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer i EU, men havde forskellige holdninger til den mest hensigtsmæssige risikovurderingsmekanisme. Det irske Oireachtas mente eksempelvis, at Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet alene skulle være ansvarlig for at vurdere sikkerheden ved GMO'er på europæisk plan. Det tyske Bundesrat opfordrede til en grundlæggende revision af risikovurderingsproceduren. Europa-Parlamentet afviste forslaget efter førstebehandlingen den 28. oktober 2015 som følge af tvivl om dets forenelighed med det indre marked og dets gennemførlighed. Rådet har endnu ikke taget stilling til forslaget. Kommissionen har på sin side udpeget forslaget som et af de initiativer, som den ønsker hurtigt behandlet af lovgiverne (Europa-Parlamentet og Rådet). Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om den europæiske fond for strategiske investeringer og om ændring af forordning (EU) nr. 1291/2013 og (EU) nr. 1316/2013 Den første prioritet i kommissionsformand Junckers politiske retningslinjer for den nye Kommission vedrørte styrkelsen af Europas konkurrenceevne og stimulering af investeringer med henblik på at skabe beskæftigelse. I januar 2015 fremsatte Kommissionen i tæt samarbejde med Den Europæiske Investeringsbank forslag om etablering af en europæisk fond for strategiske investeringer. Formålet var at bekæmpe det nuværende investeringsunderskud i EU ved at mobilisere privat finansiering til strategiske investeringer, som markedet ikke kan finansiere alene. Fondens aktiviteter har fokus på strategiske investeringer i infrastruktur og innovation og på risikovillig kapital til små og mellemstore virksomheder samt midcapselskaber i hele Europa. Dette vigtige politiske initiativ gav anledning til 11 udtalelser under den politiske dialog. De nationale parlamenter glædede sig generelt over forslaget om oprettelse af en mekanisme til støtte for strategiske investeringer på europæisk plan. De opfordrede til hurtig gennemførelse af forslaget og insisterede på en gennemsigtig udvælgelsesproces for de projekter, der ville modtage støtte. Samtidig frygtede en række nationale parlamenter, at finansiering, der var øremærket til videnskab, forskning og innovation under Horisont 2020-programmet, ville blive beskåret for at finansiere Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer. Flere kamre tilkendegav, at fondens ressourcer burde målrettes mod investeringer til gavn for forskning og innovation i Europa. Det østrigske Bundesrat og det tyske Bundesrat tilkendegav, at de foreslåede midler ikke burde anvendes til finansiering af projekter vedrørende atomenergi. Endelig opfordrede en række kamre, herunder det italienske Senato della Repubblica, det rumænske Camera Deputaţilor, det rumænske Senat og det slovakiske Národná Rada, til en afbalanceret fordeling af midler på tværs af Europa med henblik på at mindske de regionale forskelle. Efter godkendelse i både Europa-Parlamentet og Rådet trådte forordningen om den europæiske fond for strategiske investeringer i kraft den 25. juni 2015. Denne timing opfyldt det ambitiøse mål i meddelelsen "En investeringsplan for Europa" om, at fonden skulle være i drift fra juni 2015. I forordningen, som den er vedtaget af lovgiverne, er den foreslåede beskæring af midlerne til Horisont 2020-programmet reduceret med 500 mio. EUR. For Connecting Europe-faciliteten er den foreslåede beskæring på 3,3 mia. EUR reduceret til 2,8 mia. EUR. Med hensyn til gennemsigtigheden af den europæiske projektpipeline bestemmes det i forordningens artikel 15, stk. 1, at Kommissionen med støtte fra Den Europæiske Investeringsbank skal udarbejde en portal, som skal være en offentligt tilgængelig og brugervenlig projektdatabase, der tilvejebringer relevante oplysninger om hvert enkelt projekt. Med hensyn til udvælgelsen af projekter tilføjede lovgiverne en artikel om berettigelseskriterierne for anvendelsen af EU-garantien. I henhold til denne artikel skal Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer støtte projekter, som: I.er økonomisk levedygtige II.er i overensstemmelse med Unionens politikker, herunder målet om territorial samhørighed III.medfører additionalitet som defineret i forordningens artikel 5 IV.maksimerer mobiliseringen af kapital fra den private sektor V.er teknisk levedygtige. Bestemmelsen om overensstemmelse med Unionens politikker og målet om territorial samhørighed er et klart svar på opfordringer til at sikre regional balance. Siden forordningens ikrafttræden har Den Europæiske Investeringsbank-Gruppen allerede godkendt en lang række projekter til at modtage støtte fra fonden. Den Europæiske Investeringsbank anslår, at fonden pr. maj 2016 havde udløst investeringer til omkring 100 mia. EUR i Europa. Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 2011/16/EU for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet I arbejdsprogrammet 2015 blev der givet et klart tilsagn om at intensivere indsatsen for at bekæmpe skatteunddragelse og skattesvig. I løbet af året vedtog Kommissionen en række forslag, der havde til formål at imødekomme offentlighedens krav om retfærdighed og gennemsigtighed på skatteområdet. Samtidig sikrer forslagene lige konkurrencevilkår for virksomheder i det indre marked. Det foreslåede direktiv er en del af en bredere pakke om gennemsigtighed på skatteområdet, som blev vedtaget den 18. marts 2015. Det afspejler også det arbejde, der er udført inden for rammerne af OECD og G20-landene vedrørende udhuling af skattegrundlaget og flytning af fortjeneste. Forslaget er en mere systematisk og bindende tilgang til udveksling af oplysninger mellem medlemsstater og Kommissionen. Dette vil dække alle fremtidige grænseoverskridende skatteafgørelser og afgørelser udstedt i de foregåede ti år, som stadig er gældende på direktivets ikrafttrædelsesdato. Kommissionen modtog ti udtalelser om dette forslag, herunder en begrundet udtalelse fra den svenske Riksdag, som satte spørgsmålstegn ved forslagets overholdelse af nærhedsprincippet. Der er redegjort for den svenske Riksdags argumenter og Kommissionens svar i 2015-årsrapporten om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. Mange af de øvrige kamre, som indgav udtalelser, udtrykte støtte til iværksættelsen af foranstaltninger på europæisk plan til bekæmpelse af aggressiv skatteplanlægning, men flere udtrykte bekymring med hensyn til specifikke elementer i forslaget. Nogle kamre satte bl.a. spørgsmålstegn ved forslagets krav om, at medlemsstaterne skulle forpligtes til at udveksle oplysninger om alle skatteafgørelser – såfremt de stadig var gyldige – som var udstedt i den 10-årige periode inden den forventede ikrafttrædelsesdato for direktivforslaget (1. januar 2016). To kamre modsatte sig enhver form for virkning med tilbagevirkende kraft. Flere kamre udtrykte bekymring med hensyn til den administrative byrde, som det foreslåede direktiv ville medføre, og de praktiske muligheder for at gennemføre det pr. 1. januar 2016. Det slovakiske Národná Rada understregede, at den type oplysninger, der skulle udveksles, og medlemsstaternes forpligtelser tydeligt skulle fastlægges med henblik på at undgå udveksling af irrelevante oplysninger. Det tyske Bundesrat fandt, at kun de medlemsstater, der er direkte berørt af en bestemt skatteafgørelse, burde deltage i udvekslingen af oplysninger.

Efter drøftelser i Europa-Parlamentet og Rådet blev det foreslåede direktiv vedtaget den 8. december 2015, kun ni måneder efter Kommissionens fremsættelse af det oprindelige forslag. Det vedtagne direktiv bevarer de centrale principper fra Kommissionens forslag, men adskilte sig fra det oprindelige forslag på flere områder. Medlemsstaterne har for det første en frist indtil udgangen af 2016 til at gennemføre de nye bestemmelser i deres nationale lovgivninger, således at direktivet nu træder i kraft den 1. januar 2017, et år senere end oprindeligt planlagt. Kravet om udveksling af oplysninger om skatteafgørelser, der er udstedt i den 10-årige periode inden direktivets ikrafttræden, blev for det andet reduceret til fem år, og der blev tilføjet en bestemmelse om skatteafgørelser, der er udstedt, ændret eller fornyet i 2012 og 2013. Endelig fastlægges de oplysninger, som bør udveksles mellem medlemsstaterne, i yderligere detaljer og de mere grundlæggende oplysninger, der skal meddeles Kommissionen, i direktivet. Sådanne oplysninger bør sætte Kommissionen i stand til på et hvilket som helst tidspunkt at overvåge og evaluere den faktiske anvendelse af den obligatoriske automatiske udveksling af oplysninger om grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger.



3. Den bredere sammenhæng I 2015 fortsatte de nationale parlamenter deres drøftelser om deres rolle i den europæiske beslutningsproces. De kunne i denne forbindelse henvise til tre rapporter udarbejdet af tre kamre i 2014. I januar 2015 mødtes en uformel arbejdsgruppe bestående af en række parlamentariske kamre i Bruxelles for at drøfte Kommissionens arbejdsprogram 2015. Gruppen drøftede også, hvordan proceduren for begrundede udtalelser ("gult kort") fastsat i protokol nr. 2 til traktaterne om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, kan forbedres. Drøftelser af sidstnævnte punkt og den mulige indførelse af en udvidet form for politisk dialog – også kaldet et "grønt kort" – blev efterfølgende gennemført på et andet møde i den uformelle arbejdsgruppe i Warszawa i maj. Resultaterne blev rapporteret til det 53. møde i COSAC (Konferencen af de Europæiske Parlamenters Europaudvalg). Arbejdsgruppen om styrkelse af den politiske dialog og forbedring af proceduren for begrundede udtalelser mødtes igen i oktober under Luxembourgs formandskab for COSAC. På COSAC-formandsmødet i juli anerkendte næstformand Timmermans, at de nationale parlamenter eftersøgte muligheder for at spille en mere positiv og proaktiv rolle i europæiske anliggender, eksempelvis ved hjælp af det "grønne kort". Han understregede Kommissionens eksklusive initiativret, men tilkendegav, at Kommissionen ville se konstruktivt på ethvert initiativ, der kunne opnå bred støtte fra de nationale parlamenter. Han understregede imidlertid samtidig, at Kommissionen var forpligtet til at arbejde i overensstemmelse med de gældende traktater, hvilket omfattede den periode på otte uger, der er nævnt i protokollen, hvor de nationale parlamenter kan indgive en begrundet udtalelse vedrørende et lovgivningsforslag. Kort efter COSAC-formandsmødet mødtes 16 parlamentariske kamre på det britiske House of Lords' initiativ for at undertegne et foreløbigt "grønt kort". Dette opfordrede Kommissionen til – når den fremsatte sin reviderede pakke om den cirkulære økonomi – at benytte en strategisk tilgang til bekæmpelsen af fødevarespild i EU. Dette initiativ vedrørende fødevarespild blev også støttet af to andre nationale parlamenter og et kammer. I sit svar takkede Kommissionen kamrene for deres forslag, som den fortolkede som et klart signal om, at de var parate til at bidrage til de politiske drøftelser på europæisk plan på en proaktiv og konstruktiv måde. Nogle af forslagene om fødevaredonation, dataindsamling og overvågning blev efterfølgende afspejlet i pakken om den cirkulære økonomi, som blev vedtaget i december. I henhold til artikel 12 i traktaten om Den Europæiske Union spiller de nationale parlamenter en specifik rolle inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed gennem deres deltagelse i mekanismer til evaluering af gennemførelsen af Unionens politikker på dette område og gennem deres inddragelse i den politiske kontrol med Europol og evalueringen af Eurojusts aktiviteter. I denne sammenhæng fremsatte Kommissionen i 2013 et forslag til en forordning om Europol, som tilpassede dette agentur til Lissabontraktatens krav. Kommissionen foreslog bl.a., at der blev indført en ordning, hvorefter Europa-Parlamentet sammen med de nationale parlamenter kunne granske Europols aktiviteter. Efter næsten tre års forhandlinger mellem institutioner nåede lovgiverne frem til en aftale. I henhold til det endelige kompromis etableres Gruppen for Fælles Parlamentarisk Kontrol i fællesskab af Europa-Parlamentets kompetente udvalg og de nationale parlamenter. 4. Bilaterale kontakter og besøg Medlemmer af Kommissionen reagerede på kommissionsformand Junckers opfordring til at "indgå i et nyt partnerskab med de nationale parlamenter" ved at aflægge mere end 200 besøg hos de nationale parlamenter i 2015. Næsten alle 28 nationale parlamenter modtog besøg af kommissionsformand Juncker, næstformændene eller kommissærerne, og mange kamre modtog flere besøg. Nogle nationale parlamenter sendte desuden delegationer til Bruxelles eller afholdt udvalgsmøder der og benyttede anledningen til at møde medlemmer af Kommissionen. Især kommissionsmedlemmernes besøg i medlemsstaterne med henblik på at fremlægge centrale initiativer for interessenter og borgere bør bemærkes. Investeringsplanen for Europa, en af Kommissionens hovedprioriteter i dens første embedsperiode, blev eksempelvis promoveret af næstformand Jyrki Katainen i et "roadshow", der førte ham til næsten alle medlemsstater og omfattede besøg i de nationale parlamenter. Næstformand Maroš Šefčovič brugte ligeledes sin omfattende Energy Union-rundrejse til at drøfte fordelene ved Kommissionens nye politik med nationale parlamentsmedlemmer i næsten alle medlemsstater. I medfør af den betydelige offentlige interesse for handelsrelaterede spørgsmål besøgte kommissær Cecilia Malmström mange nationale parlamenter for at drøfte spørgsmål såsom det transatlantiske handels- og investeringspartnerskab, som EU forhandler med USA. Set med Kommissionens øjne er disse direkte forbindelser med de nationale parlamentsmedlemmer uvurderlige, når det drejer sig om at fremme en bedre forståelse af og støtte til Unionens politikker. Første næstformand Timmermans understregede dette i sin tale på COSAC-formandsmødet i juli 2015 i Luxembourg (se nedenfor). Som i de foregående år deltog tjenestemænd fra Kommissionens tjenestegrene i forskellige møder med udvalg fra de nationale parlamenter. Tjenestemænd fra Kommissionens tjenestegrene blev desuden jævnligt opfordret til at fremlægge centrale initiativer på møder for de nationale parlamenters faste repræsentanter med base i Bruxelles. De ansvarlige for det europæiske semester i Kommissionens repræsentationer i medlemsstaterne havde desuden jævnlig kontakt med nationale parlamenter i forbindelse med det europæiske semester og andre økonomiske spørgsmål. 5. Vigtige møder og konferencer Kommissionens samarbejde med de nationale parlamenter fortsatte gennem 2015 med Kommissionens deltagelse i en række vigtige interparlamentariske møder og konferencer. COSAC Konferencen af de Europæiske Parlamenters Europaudvalg (COSAC) afholdt fortsat møde to gange hvert halvår. Det ene møde er et møde mellem formændene for parlamentsudvalgene, og det andet er et plenarmøde. Europa-Parlamentet deltog i alle møder som medlem af COSAC. Kommissionen, som har observatørstatus i COSAC, deltog også i alle møder. I overensstemmelse med sin almindelige praksis gav Kommissionen et skriftligt svar på de bidrag, der blev vedtaget af COSAC på de to plenarmøder, som blev afholdt i løbet af året. På COSAC-formandsmødet i februar, hvori første næstformand Timmermans deltog, drøftede de delegerede prioriteter for det lettiske formandskab og østpartnerskabet forud for topmødet for østpartnerskabet i Riga, som fandt sted i maj. På det 53. COSAC-plenarmøde, der blev afholdt fra den 31. maj til den 2. juni drøftede deltagerne en række spørgsmål, herunder EU's energi- og handelspolitikker, med deltagelse af henholdsvis næstformand Šefčovič og kommissær Malmström. Parlamentarisk undersøgelse af EU-anliggender var et andet vigtigt punkt på dagsordenen. På COSAC-formandskabsmødet, som blev afholdt under Luxembourgs formandskab for Rådet, drøftede de delegerede – under første næstformand Timmermans' tilstedeværelse – hvordan den politiske dialog kan styrkes (se afsnit 3 ovenfor). På det 54. COSAC-møde, som blev afholdt i Luxembourg fra den 30. november til den 2. december, drøftede man den europæiske dagsorden for migration, strategien for det digitale indre marked – med næstformand Andrus Ansip som hovedtaler – og udvidelsespolitikken. Den europæiske parlamentariske uge og artikel 13-konferencer