Henstilling med henblik på

RÅDETS HENSTILLING

med henblik på at bringe det uforholdsmæssigt store underskud i Frankrig til ophør

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 7,

under henvisning til henstilling fra Europa-Kommissionen og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til artikel 126 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal medlemsstaterne undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.

(2) Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en holdbar og stærk vækst, som fører til øget beskæftigelse.

(3) Den 27. april 2009 fastslog Rådet i overensstemmelse med artikel 104, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (TEF), at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Frankrig, og rettede henstillinger med henblik på korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2012[1] i overensstemmelse med artikel 104, stk. 7, i TEF og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud[2].

(4) Den 2. december 2009 fastslog Rådet i overensstemmelse med artikel 126, stk. 7, i TEUF, at selv om de franske myndigheder havde truffet virkningsfulde foranstaltninger, havde uventede negative økonomiske forhold med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser gjort sig gældende efter vedtagelsen af Rådets henstilling den 27. april 2009. Som følge heraf rettede Rådet en henstilling til Frankrig om at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2013.

(5) Den 21. juni 2013 fastslog Rådet i overensstemmelse med artikel 126, stk. 7, i TEUF, at selv om de franske myndigheder havde truffet virkningsfulde foranstaltninger, havde uventede negative økonomiske forhold med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser gjort sig gældende efter vedtagelsen af Rådets henstilling den 2. december 2009. Som følge heraf rettede Rådet en henstilling til Frankrig om at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2015. For at bringe det offentlige underskud ned under 3 % af BNP på troværdig og holdbar vis blev det henstillet til Frankrig a) at nå et samlet underskud på 3,9 % af BNP i 2013, 3,6 % i 2014 og 2,8 % i 2015, hvilket blev anset for at svare til en forbedring af den strukturelle saldo på 1,3 % af BNP i 2013, 0,8 % i 2014 og 0,8 % i 2015 baseret på Kommissionens udvidede forårsprognose fra 2013; b) fuldt ud at gennemføre de allerede vedtagne foranstaltninger for 2013 (1½ % af BNP) og specificere, vedtage og hurtigt gennemføre de nødvendige konsolideringsforanstaltninger for 2014 og 2015 for at opnå den anbefalede forbedring af den strukturelle saldo og samtidig som planlagt fortsætte med en grundig gennemgang af udgiftskategorier for alle delsektorer af den offentlige forvaltning, bl.a. inden for social sikring og kommunal forvaltning; c) at anvende alle uventede indtægter til at nedbringe underskuddet. Det blev yderligere henstillet, at budgetkonsolideringsforanstaltningerne skulle sikre en varig forbedring af den offentlige strukturelle saldo på en vækstfremmende måde. I henstillingerne fastsatte Rådet den 1. oktober 2013 som Frankrigs frist til at træffe virkningsfulde foranstaltninger og til i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4a, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 at aflægge rapport om den konsolideringsstrategi, som påtænkes anvendt til at nå målene.

(6) Den 15. november 2013 konkluderede Kommissionen på grundlag af sin efterårsprognose fra 2013, at Frankrig havde truffet virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med Rådets henstilling af 21. juni 2013 for at bringe sit offentlige underskud ned under referenceværdien på 3 % af BNP, og anså det derfor ikke for nødvendigt med yderligere trin i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.

(7) Den 1. oktober 2013 fremlagde Frankrig i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, og artikel 17, stk. 2, i forordning (EU) nr. 473/2013 et økonomisk partnerskabsprogram for Kommissionen og Rådet. I sin udtalelse af 10. december fandt Rådet, at Frankrigs økonomiske partnerskabsprogram omfattede en række finanspolitiske strukturreformer, der til dels var tilstrækkelige til at bidrage til en effektiv og varig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud.

(8) Den 5. marts 2014 fremsatte Kommissionen en henstilling vedrørende foranstaltninger, som Frankrig skulle træffe for at sikre en rettidig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. I henstillingen fandt Kommissionen, at Frankrig skulle bestræbe sig yderligere på at sikre fuld efterlevelse af Rådets henstilling af 21. juni 2013. I sit stabilitetsprogram, der blev indgivet den 7. maj 2014, redegjorde Frankrig for en række yderligere foranstaltninger for 2014. Også i betragtning af, at den finanspolitiske indsats i 2013 var større end forventet på tidspunktet for Kommissionens henstilling, blev stabilitetsprogrammet anset for i store træk at imødekomme Kommissionens henstilling.

(9) Den 13. januar 2015 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse om optimal udnyttelse af fleksibiliteten inden for rammerne af de gældende regler under stabilitets- og vækstpagten (COM(2015)12). I meddelelsen præciseres det, at Kommissionen vil tage højde for en specifik plan for strukturreformer med detaljerede og verificerbare oplysninger og troværdige tidsplaner for vedtagelsen og gennemførelsen af reformer, når den fastsætter fristen for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud eller ved en eventuel udvidelse af denne frist. Kommissionen overvåger nøje gennemførelsen af reformerne. Gennemføres de aftalte reformer ikke, betragter Kommissionen det som en skærpende omstændighed ved vurderingen af, om der er truffet virkningsfulde foranstaltninger som reaktion på henstillingen under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, og ved fastsættelsen af fristen for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. Træffes der ikke virkningsfulde foranstaltninger, optrappes proceduren med en eventuel suspension af midler fra de europæiske struktur- og investeringsfonde. For medlemsstaterne i euroområdet betyder det, at Kommissionen vil anbefale Rådet at pålægge medlemsstaten en bøde.

(10) I henhold til artikel 3, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1467/97 kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage en revideret henstilling efter artikel 126, stk. 7, i TEUF, hvis der er truffet virkningsfulde foranstaltninger, og uventede negative økonomiske forhold gør sig gældende med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser efter vedtagelsen af henstillingen. Hvorvidt der er tale om, at uventede negative økonomiske forhold gør sig gældende med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser, skal vurderes i forhold til den økonomiske prognose, som ligger til grund for Rådets henstilling.

(11) I henhold til artikel 126, stk. 7, i TEUF og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 skal Rådet rette henstillinger til den berørte medlemsstat med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør inden for en given frist. I henstillingen skal der være fastsat en frist på højst seks måneder, som kan forkortes til tre måneder, for den berørte medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde foranstaltninger til korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. Endvidere bør Rådet i en henstilling om korrektion af et uforholdsmæssigt stort underskud pålægge, at der nås årlige budgetmål, som på basis af den prognose, der ligger til grund for henstillingen, svarer til en årlig minimumsforbedring af den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede saldo minus engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på mindst 0,5 % af BNP som benchmark.

(12) I Kommissionens arbejdsdokument fra den 29. maj 2013 blev det anslået, at den franske økonomi ville skrumpe med 0,1 % i 2013 for derefter at vokse med henholdsvis 0,6 % og 1,1 % i 2014 og 2015. Ifølge Kommissionens forårsprognose fra 2013, som lå til grund for det økonomiske scenarie i arbejdsprogrammet fra den 29. maj 2013, forventedes det harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP) desuden at stige med 1,2 % i 2013 og 1,7 % i 2014. Disse vækst- og inflationsprognoser dannede grundlaget for Rådets henstilling efter artikel 126, stk. 7, i TEUF af 21. juni 2013. I 2013 endte væksten med at være en anelse højere end forventet af Kommissionen, idet BNP steg med 0,3 %. HICP steg derimod kun med 1,0 %.

(13) Ifølge Kommissionens vinterprognose fra 2015 er BNP kun steget med 0,4 % i 2014, dvs. 0,2 procentpoint mindre end ventet i det basisscenarie, som lå til grund for henstillingen under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Væksten i BNP skønnes overvejende at være båret frem af en stigning i lagerbeholdningen og i det offentlige og private forbrug, mens investeringerne og nettoeksporten ventes at være faldet. Til sammenligning ventedes investeringerne på tidspunktet for fremsættelsen af henstillingen at stige i 2014 som følge af øget erhvervstillid, og den udenlandske efterspørgsel forventedes at være kraftigere. Faldet i energipriserne og den svage aktivitet har dæmpet den effekt, som momsomlægningen i januar 2014 ventedes at have på priserne. HICP-inflationen anslås derfor at være faldet til 0,6 % i 2014. Inflationen i 2013 og 2014 var således langt lavere end ventet i foråret 2013. I 2015 forventes BNP at stige med 1,0 %, mens HICP forventes at forblive flad (en inflation på 0,0 %).

(14) I 2013 udgjorde det offentlige underskud 4,1 % af BNP, hvilket er over målet på 3,9 % af BNP i henstillingen af 21. juni 2013. Navnlig blev de offentlige indtægter påvirket negativt af, at elasticiteten af skatteindtægterne var meget lavere end ventet til trods for diskretionære foranstaltninger, som ifølge Kommissionen beløb sig til 27 mia. EUR (1,3 % af BNP). Den finanspolitiske indsats målt som ændringen af den strukturelle saldo var på 1,0 % af BNP. Når der korrigeres for revisioner af den potentielle vækst og de lavere skatteindtægter (0,2 procentpoint af BNP), var ændringen af den strukturelle saldo 1,2 % af BNP i 2013. Det er mindre end den forbedring på 1,3 % af BNP, der blev henstillet til af Rådet den 21. juni 2013, dog kun med en snæver margen. På grundlag af de diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og udviklingen i de samlede udgifter i forhold til scenariet i Rådets henstilling af 21. juni 2013 viser bottom up-vurderingen en finanspolitisk indsats på ‑0,1 % af BNP, hvilket igen er en anelse under de 0,0 % af BNP i yderligere foranstaltninger, der blev anset som nødvendig for at nå budgetmålene i Rådets henstilling.

(15) Ifølge Kommissionens vinterprognose fra 2015 er det samlede underskud steget yderligere i 2014 til trods for den betydelige indsats for at begrænse stigningerne i de offentlige udgifter. Den fortsatte fastfrysning af lønnen i den offentlige sektor, virkningerne af pensionsreformerne og lavere udgifter på lokalt plan ventes at give besparelser. Effekten heraf ventes dog at være blevet opvejet af omkostningerne relateret til de øgede skattenedsættelser til fordel for konkurrenceevnen og beskæftigelsen (CICE), som under ENS 2010-reglerne regnskabsføres som offentlige udgifter, og som anslås at løbe op i 11 mia. EUR (0,4 % af BNP) i 2014. På indtægtssiden har ændringen af momssatserne pr. 1. januar og fordoblingen af den ekstraordinære selskabsskat, som betales af de større virksomheder, haft positiv virkning for skatteindtægterne. De er dog blevet tynget af den stadig lave elasticitet i skatteindtægterne i forhold til BNP og af, at BNP-væksten og inflationen var lavere end antaget.

(16) Det strukturelle underskud anslås på grundlag af Kommissionens vinterprognose fra 2015 at falde fra 3,3 % af BNP i 2013 til 2,9 % af BNP i 2014. Når der tages hensyn til korrektionerne som følge af nedjusteringerne af den potentielle produktionsvækst (+0,0 procentpoint af BNP) og uventede indtægter (+0,2 procentpoint af BNP) i forhold til prognoserne på det tidspunkt, hvor Rådets henstilling blev fremsat, er den årlige finanspolitiske indsats 0,6 % af BNP i 2014. Den negative virkning, som overgangen til ENS 2010 har på omkostninger relateret til skattegodtgørelser, der skal betales, betragtes som en udvikling, der ligger uden for regeringens kontrol, og når der korrigeres herfor, viser top down-vurderingen en finanspolitisk indsats på 0,7 % af BNP, hvilket er en anelse lavere end den henstillede indsats på 0,8 % af BNP. I forhold til det økonomiske scenarie, der ligger til grund for Rådets henstilling af 21. juni 2013, udgør de ekstra foranstaltninger på indtægtssiden sammen med udviklingen på udgiftssiden (korrigeret for ESA 2010) 1,1 % af BNP, hvilket er i overensstemmelse med, hvad Rådet anså for nødvendigt den 21. juni 2013 ("over 1 % af BNP"). På basis af den korrigerede ændring af den strukturelle saldo er den kumulerede indsats i 2013-2014 på 1,9 %, hvilket er under de 2,1 % af BNP i Rådets henstilling. Med udgangspunkt i bottom up-vurderingen ligger den kumulerede indsats en anelse over 1,0 %, hvilket er i overensstemmelse med, hvad Rådet anså for nødvendigt.

(17) Forskellen mellem bottom up- og top down-vurderingen af den finanspolitiske indsats skyldes hovedsageligt, at inflationssatsen er faldet siden juni 2013. Særligt blev forventningerne til stigningen i BNP-deflatoren i 2014 nedjusteret med 0,9 procentpoint i perioden mellem vedtagelsen af Rådets henstilling den 21. juni 2013 og Kommissionens vinterprognose fra 2015. Skatteindtægterne påvirkes kraftigt af den lavere inflation. Til sammenligning påvirkes de offentlige udgifter, som i Frankrig ofte er underlagt udgiftsregler i nominelle beløb, i mindre grad af inflationsændringer i årets løb. Der korrigeres ikke for den deraf følgende forværring af den samlede saldo ved beregningen af den strukturelle saldo, som udelukkende tager højde for produktionsgabet udtrykt i mængder. Top down-vurderingen af den finanspolitiske indsats er derfor følsom over for ændringer i inflationen. Hvad angår bottom up-vurderingen, vurderes den lavere end ventede inflation kun marginalt at have påvirket resultatet af de diskretionære foranstaltninger, der blev vedtaget i 2014. For så vidt som nogle af de offentlige udgiftsposter, som er under regeringens kontrol, blev tilpasset den lavere inflation, kunne bottom up-indikatoren være blevet påvirket positivt. Den lavere inflation har overordnet set sandsynligvis haft begrænset effekt på bottom up-vurderingen, navnlig på grund af fastfrysningen af en række offentlige udgifter i 2014.

(18) I lyset af ovenstående giver den forhåndenværende dokumentation overordnet set ikke anledning til at konkludere, at der ikke er truffet virkningsfulde foranstaltninger.

(19) Den offentlige gældskvote, som udgjorde 78,8 % i 2009, er steget kraftigt siden da til 92,2 % i 2013. Ifølge Kommissionens vinterprognose fra 2015 vil gældskvoten fortsat stige i prognoseperioden til 95,3 % i 2014, 97,1 % i 2015 og 98,2 % i 2016 på baggrund af de stadig forholdsvis høje offentlige underskud og den beskedne nominelle BNP-vækst. Stock-flow-tilpasninger ventes at bidrage negativt til gældsudviklingen i løbet af prognoseperioden.

(20) Ifølge Kommissionens vinterprognose fra 2015 vil det samlede underskud nå 4,1 % af BNP i 2015, hvilket er væsentligt over målet på 2,8 % af BNP i Rådets henstilling af 21. juni 2013 og referenceværdien på 3 % af BNP. Eftersom budgetstillingen er betydeligt forværret som følge af, at den generelle økonomiske situation er svagere end den, der lå til grund for Rådets henstilling af 21. juni 2013, kan det i overensstemmelse med reglerne i stabilitets- og vækstpagten være berettiget at rette en revideret henstilling efter artikel 126, stk. 7, i TEUF til Frankrig med en forlængelse af fristen for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud.

(21) Den 21. november 2014 indsendte de franske myndigheder en skrivelse til Kommissionen med tilsagn om at gennemføre en række strukturreformer med henblik på at implementere de landespecifikke henstillinger, som blev fremsat af Rådet den 8. juli 2014. Den 12. december 2014 offentliggjorde regeringen en reformdagsorden, der redegjorde for reformprioriteterne frem til 2017. Denne reformdagsorden blev bekræftet i en meddelelse om det nationale reformprogram, som blev offentliggjort den 18. februar 2015. Myndighederne har også indsendt beregninger over de makroøkonomiske virkninger, som de væsentligste strukturreformer, der er iværksat siden 2012, ventes at få. De vigtigste reformer omfatter navnlig en reduktion af arbejdsomkostningerne gennem CICE og yderligere nedskæringer i arbejdsgivernes socialsikringsbidrag gennem pagten om ansvar og solidaritet ("pacte de responsabilité et de solidarité"). Disse foranstaltninger forventes at stimulere væksten og øge holdbarheden af de offentlige finanser, og bør derfor ikke rulles tilbage. For at reduktionen i arbejdsomkostningerne kan få fuld virkning, kræves der supplerende arbejdsmarkedsreformer, der mindsker lønstivhederne. Nogle af regeringens øvrige reformer omfatter bl.a. pensionsreformen i 2014 samt tiltag til at reformere de lokale myndigheder, forbedre vilkårene for erhvervslivet og øge konkurrencen i servicesektoren. I udkastet til en lov om vækst og økonomisk aktivitet tages der navnlig fat på spørgsmålet om konkurrence i de juridiske erhverv, der åbnes op for sektoren for bustransport, adgangsbarriererne i detailhandelen nedbringes og reglerne for søndagsarbejde lempes. Der indføres også ændringer af procedurerne for behandling af tvister om individuel afskedigelse. Alt i alt ventes de strukturreformer, der er iværksat siden 2013, at bidrage til økonomisk vækst og den langsigtede holdbarhed af de offentlige finanser. Myndighedernes vurdering af, at reformerne vil styrke BNP med 3,3 procentpoint frem til 2020, forekommer dog overvurderede.

(22) De franske myndigheders oplysninger og tilsagn om strukturreformer er skridt i den rigtige retning, for så vidt angår forudsætningerne i Kommissionens meddelelse af 13. januar 2015 om optimal udnyttelse af fleksibiliteten inden for rammerne af de gældende regler under stabilitets- og vækstpagten (COM(2015)12) for, at Frankrig kan få tilkendt en udvidelse af fristen for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud med mere end et år. I meddelelsen "Det europæiske semester 2015: Vurdering af udfordringer for væksten, forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer og resultater af de dybdegående undersøgelser i henhold til forordning (EU) nr. 1176/2011" fremhævede Kommissionen imidlertid Frankrigs begrænsede reaktion på de tidligere henstillinger i relation til makroøkonomiske ubalancer og konkluderede, at Frankrig er i en situation med uforholdsmæssigt store ubalancer, der kræver specifik overvågning og afgørende politiske tiltag. I maj vil Kommissionen under hensyntagen til ambitionsniveauet i det nationale reformprogram og andre tilsagn, der gives inden da, tage stilling til, om den skal henstille til Rådet at vedtage en henstilling efter artikel 7, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvori det fastslås, at der består en uforholdsmæssigt stor ubalance, og henstilles til, at Frankrig træffer korrigerende foranstaltninger, som fastsættes i en korrigerende handlingsplan. Strukturreformer er ikke alene afgørende for at rette op på uforholdsmæssigt store ubalancer og styrke den potentielle vækst, men også for at sikre holdbarheden af de offentlige finanser.

(23) En etårig forlængelse af Frankrigs frist, hvilket er reglen i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1467/97, vil være for krævende under de nuværende svage økonomiske forhold, idet det ville betyde en gennemsnitlig årlig forbedring af den strukturelle saldo i 2015 og 2016 med mere end 1,0 % af BNP, hvilket er mere end den gennemsnitlige årlige forbedring for 2013-2015 som henstillet af Rådet den 21. juni 2013. En sådan tilpasning vil med udgangspunkt i Kommissionens vinterprognose fra 2015 påvirke væksten meget negativt i både 2015 og 2016. Derfor og under hensyntagen til Frankrigs bebudede planlagte strukturreformer og det nationale reformprogram, som stadig skal fremlægges, synes det i overensstemmelse med ovennævnte meddelelse af 13. januar 2015 hensigtsmæssigt at forlænge Frankrigs frist for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud med to år. De franske myndigheder skal sikre, at både de vedtagne og de planlagte reformer gennemføres fuldt ud og styrkes, hvor det er nødvendigt. Såfremt Frankrig ikke gennemfører en ambitiøs reformdagsorden, vil Kommissionen i overensstemmelse med førnævnte meddelelse af 13. januar 2015 betragte det som en skærpende omstændighed ved vurderingen af, om der er truffet virkningsfulde foranstaltninger for at efterleve denne henstilling.

(24) En yderligere forlængelse af Frankrigs frist med to år indebærer mål for det samlede underskud på 4,0 % af BNP i 2015, 3,4 % af BNP i 2016 og 2,8 % af BNP i 2017. Den underliggende årlige forbedring af den strukturelle budgetsaldo vil være 0,5 % af BNP i 2015 og 0,8 % i 2016 og 0,9 % i 2017. Tilpasningen i 2015 vil således være 0,2 procentpoint højere end den forventede forbedring af den strukturelle saldo på 0,3 % af BNP i Kommissionens vinterprognose fra 2015. I basisscenariet for 2015 og 2016, som ligger til grund for Kommissionens vinterprognose fra 2015, ventes de relevante foranstaltninger på indtægtssiden at udgøre henholdsvis 0,1 % og -0,1 % af BNP. Ifølge den udvidede prognose vil de diskretionære foranstaltninger i 2017 udgøre ‑0,2 % af BNP. Disse omfatter den bebudede afskaffelse af virksomhedernes sociale solidaritetsbidrag ("contribution sociale de solidarité des sociétés") samt den gradvise nedsættelse af den lovbestemte selskabsskat.

(25) For at opfylde disse budgetmål er det vigtigt, at myndighederne fuldt ud gennemfører de bebudede foranstaltninger for 2015 og specificerer, vedtager og hurtigt gennemfører de yderligere foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde budgetmålene i 2015, 2016 og 2017. Særligt skal de fleste af de foranstaltninger, der danner grundlaget for Frankrigs tilsagn om at nedbringe den ventede trend for de offentlige udgifter med 50 mia. frem til 2017, stadig specificeres nærmere for 2016 og 2017. Generelt vil situationen skulle overvåges nøje, og myndighederne bør være rede til at træffe korrigerende foranstaltninger i tilfælde af udgiftsoverskridelser, eller hvis de diskretionære foranstaltninger viser sig at give dårligere resultater end ventet —

VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

(1) Frankrig bør bringe den nuværende situation med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2017.

(2) Frankrig bør nå et samlet underskud på 4,0 % af BNP i 2015, 3,4 % af BNP i 2016 og 2,8 % af BNP i 2017, hvilket svarer til en forbedring af den strukturelle saldo på 0,5 % af BNP i 2015, 0,8 % af BNP i 2016 og 0,9 % af BNP i 2017. Ifølge Kommissionens vinterprognose fra 2015 indebærer det supplerende foranstaltninger svarende til 0,2 % af BNP i 2015, 1,2 % af BNP i 2016 og 1,3 % af BNP i 2017.

(3) Frankrig bør fuldt ud gennemføre de allerede vedtagne foranstaltninger for 2015 og inden april 2015 sikre en yderligere finanspolitisk indsats som fastsat i punkt 2. Det kræver, at der specificeres, vedtages og gennemføres yderligere strukturelle diskretionære foranstaltninger svarende til 0,2 % af BNP for at lukke hullet til den anbefalede forbedring af den strukturelle saldo på 0,5 % af BNP for 2015.

(4) Frankrig bør intensivere indsatsen for at finde besparelser i alle delsektorer af den offentlige forvaltning, bl.a. inden for socialsikring og lokalforvaltning, og anvende alle uventede indtægter til at nedbringe underskuddet. Budgetkonsolideringsforanstaltningerne bør sikre en varig forbedring af den offentlige strukturelle saldo og bør ikke hæmme fremgangen i den franske konkurrenceevne.

(5) Rådet fastsætter den 10. juni 2015 som Frankrigs frist til at træffe virkningsfulde foranstaltninger og til i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4a, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 at aflægge udførlig rapport om den konsolideringsstrategi, som påtænkes anvendt til at nå målene. Frankrig bør rapportere nøje om i) de yderligere strukturelle diskretionære foranstaltninger svarende til 0,2 % af BNP, der vedtages for at sikre opfyldelsen af den henstillede forbedring af den strukturelle saldo i 2015, og ii) de opridsede centrale budgetforanstaltninger til at opfylde målene i 2016 og 2017. Loven om flerårig planlægning af de offentlige finanser ("loi de programmation des finances publiques") bør ajourføres, så den afspejler den nye tilpasningssti. Inden fristens udløb skal de franske myndigheder fremlægge en uafhængig forhåndsevaluering af de centrale foranstaltninger, der danner grundlaget for tilpasningen i 2016 og 2017.

(6) Frankrig skal, jf. artikel 10 i Rådets forordning (EU) nr. 473/2013, aflægge rapport til Kommissionen og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg i overensstemmelse med specifikationerne i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 877/2013. Den første rapport skal indgives senest den 10. december 2015, og derefter aflægges der rapport hver sjette måned. De rapporter, der indgives den 10. december, skal indeholde oplysninger om det opdaterede budgetudkast som svar på Kommissionens udtalelse om udkastet til budgetplan for 2016. De rapporter, der indgives den 10. juni, skal indeholde opdateringer og yderligere specificeringer af de detaljerede oplysninger om de specifikke budgetforanstaltninger, der er planlagt eller allerede er truffet med henblik på at opnå de anbefalede forbedringer af den strukturelle saldo det efterfølgende år eller på at sikre en rettidig og holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud inden for fristen.

Frankrig skal aflægge rapport om den reformplan, der blev præsenteret i den meddelelse, der blev offentliggjort den 18. februar 2015, og reformplanen skal udbygges yderligere i det nationale reformprogram, der skal gennemføres stramt for at forbedre vækstudsigterne og bidrage til den langsigtede holdbarhed af de offentlige finanser.

Det vil være vigtigt at støtte den finanspolitiske konsolidering ved at gennemføre omfattende og ambitiøse strukturreformer i overensstemmelse med Rådets henstillinger til Frankrig inden for rammerne af det europæiske semester og navnlig henstillingerne under proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer.

Denne henstilling er rettet til Den Franske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den .

På Rådets vegne

Formand

[1] Alle dokumenter i relation til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Frankrig findes på: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/france_en.htm.

[2] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.