Nr. C 227/6 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 9. 79 
Udtalelse  om meddelelse  forelagt  Rådet  af Kommissionen  om »Energimålsætning  for 1990  og 
medlemsstaternes  programmer« 
Udvalgets  udtalelse  har  ingen  tekst  som  grundlag. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin  165.  plenarforsamling  den  24.  januar  1979  på forslag  fra  sit 
præsidium  at afgive  en udtalelse  om det  nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 168.  plenarforsamling  afholdt  i Bruxelles 
den 22.  og 23. maj  1979  sin udtalelse  om det  nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  -
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  235, 
under  henvisning  til Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs 
forretningsordens  artikel  20,  stk.  4, 
under  henvisning  til den  på forslag  af præsidiet  trufne 
beslutning  på Udvalgets  plenarforsamling  den  24. januar 
1979  om at udarbejde  en udtalelse  om det nævnte  emne, 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af Udvalgets 
præsidium  om  at pålægge  Afdelingen  for energi  og nu-
kleare  Anliggender  at udarbejde  udtalelse  og beretning 
om ovennævnte  meddelelse, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdelingen  for 
energi  og nukleare  Anliggender  på det  48.  møde  den 
27. april  1979, 
under  henvisning  til beretning  aflagt  af ordføreren,  Mar-
got, på ovennævnte  møde, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  168.  plenar-
forsamling  den  22.  og 23. maj  1979,  mødet  den  23.  maj 
1979  -
med stort  flertal  (1 undlod  at stemme), 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE 
1. Almindelige  bemærkninger 
1.1. Kommissionens  meddelelse  skal  i første  række 
tjene  som  tredje  beretning  til Rådet  om  virkeliggørelsen af målene  for  1985  for  Fællesskabets  energipolitik.  Ud-
valget  har  i tidligere  udtalelser  behandlet  de foregående 
situationsrapporter  om  virkeliggørelsen  af de energipo-
litiske  målsætninger.  Udvalget  peger  på, at realiseringen 
af målene  for  1985  for  energiproduktion  og -forbrug 
først  og fremmest  skyldes  den  økonomiske  krise.  Det 
fremfører  en række  yderligere,  mere  specifikke  bemærk-
ninger,  som  er indeholdt  i afdelingens  beretning.  Alt i alt 
peger  disse  på,  at udsigterne  for  energisituationen  i 
Fællesskabet  giver  anledning  til særlig  bekymring. 
1.2. For  det andet  opstilles  der for første  gang  i Kom-
missionens  meddelelse  energimålsætninger  for  1990, 
hvorved  den  energipolitiske  horisont  rykkes  fem  år frem, 
hvilket  Udvalget  hilser  velkomment. 
1.3. Det  er særligt  bemærkelsesværdigt,  at disse  prog-
noser  peger  på en voksende  usikkerhed  om Fællesskabets 
energiforsyningssituation  i 1980'erne.  Hvordan  progno-
serne  end  udlægges,  betyder  de generelle  udsigter,  at der i 
dag mere  end  nogensinde  er et presserende  behov  for en 
fælles  optræden  fra  medlemsstaternes  side,  såvel  på na-
tionalt  som  EF-niveau,  såfremt  en afbalanceret  økono-
misk  vækst  skal  muliggøres.  Hvis  EF fortsætter  den  ener-
gipolitik,  som  er blevet  ført  i de seneste  par  år, vil dette 
være  forbundet  med  store  økonomiske  og politiske  risici. 
Udvalget  insisterer  derfor  på, at medlemsstaterne,  som  et 
led i en samlet  EF-politik,  sætter  alt ind på at udvikle  EFs 
egne  energikilder  mest  muligt,  sikre  den  nødvendige  im-
port  samt  sørge  for en optimal  anvendelse  af energien. 
1.4. Udvalget  forstår,  at Kommissionen  har  baseret 
sine prognoser  på medlemsstaternes  indsendte  prognoser 
for at begrænse  en diskussion  om tallene  til et minimum. 
Kommissionen  bør  dog  ikke  begrænse  sig  til en sam-
mentælling,  men  bør  selv  belyse  prognoserne.  De i med-
delelsen  anførte  usikkerhedsmargener  (tabel  VI)  er et 
10. 9. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 227/7 
skridt  i denne  retning.  Nogle  af de tal,  medlemsstaterne 
har angivet,  ville  have  været  mere  hensigtsmæssige,  hvis 
arbejdsmarkedets  parter  havde  givet  deres  besyv  med. 
1.5. Udvalget  er klar  over,  hvor  vanskeligt  det  er at 
udarbejde  energiprognoser  for  en tolvårig  periode.  For 
det første  løber  man  den  risiko,  at prognoserne  påvirkes 
for kraftigt  af aktuelle  begivenheder.  For  det  andet  kan 
økonomiske  og politiske  faktorer  ændre  billedet  betyde-
ligt i den mellemliggende  periode.  I betragtning  af denne 
form  for  usikkerhed,  havde  Udvalget  gerne  set,  at EF-
prognoserne  var  blevet  udarbejdet  i form  af en række 
vurderinger,  som  kunne  »oversættes«  til forskellige  mo-
deller  for  1990,  ud fra  forskellige  antagelser  og under 
hensyntagen  til økonomiske,  politiske  og psykologiske 
faktorer. 
1.6. En  energiplanlægning  bør  baseres  på forholdsvis 
forsigtige  skøn  over  fremtiden,  hvor  man  tager  til-
strækkelig  højde  for,  at den  mindst  fordelagtige  kombi-
nation  af faktorer  kan  forekomme.  Udvalget  finder  der-
for, at der ikke  må gives  et for optimistisk  billede  af ener-
giperspektiverne.  Dette  kunne  virke  negativt  ind  på de 
betydelige  bestræbelser,  som  EF  må  gøre  sig  på ener-
giområdet.  Det  er derfor  nødvendigt,  at Kommissionen 
og de enkelte  medlemsstater  nøje  overvejer  de mest  hen-
sigtsmæssige  oplysningsmåder  (f. eks.  en hvidbog  eller 
periodiske  rapporter)  for  at bevidstgøre  offentligheden 
om energiproblematikken. 
1.7. En  af prognosernes  vigtiste  parametre  er den  år-
lige gennemsnitlige  økonomiske  vækst  på 3,8%  for  pe-
rioden.  Ud fra et økonomisk  og socialt  synspunkt  betrag-
ter Kommissionen  denne  vækstrate  som  et acceptabelt 
minimum.  Der  vil imidlertid  snarere  blive  tale  om  en 
mindre  vækst.  Tallet  må også  være  foreneligt  med  EF's 
økonomiske  planlægning  på mellemlang  sigt.  Ikke  desto 
mindre  synes  visse  økonomiske,  sociologiske  og politiske 
usikkerhedsfaktorer  at tale  for  en fremgangsmåde,  der 
omfatter  flere  modeller. 
1.8. En  anden  meget  vigtig  parameter  er forholdet 
mellem  energiforbrug  og økonomisk  vækst.  Denne  koef-
ficient  har en så stor  indflydelse  på energiprognoserne,  at 
en udførlig  studie  herover  vil være  på sin plads.  Skønt  det 
kræver  komplicerede  forberedelser,  finder  Udvalget,  at 
denne  koefficient  bør  sammensættes  af særskilte  koeffi-
cienter  for energiforbruget  i de enkelte  erhvervssektorer. 
Koefficienten  kan  antage  forskellige  værdier  alt efter 
væksttallet. 
1.9. En  tredje  meget  vigtig  parameter  er prisæn-
dringers  indflydelse  på energiforbruget.  Udvalget  fastslår, 
at prisantagelserne  i prognoserne  for 1990  ikke  er særlig 
detaljerede;  den  anmoder  derfor  om,  at Kommissionen gennemfører  undersøgelser,  så den  til sin tid kan  frem-
lægge  flere  oplysninger  herom. 
1.10.  Man  kunne  også  ønske  en nærmere  forklaring 
på enkelte  af de særskilte  tal for de forskellige  energikil-
der. En rational  energianvendelse  giver  således  gode  va-
riationsmuligheder.  Der  bør  måske  navnlig  gøres  op-
mærksom  på,  at der i perioden  1985-1990  sker  en stor 
forøgelse  af den  installerede  nukleare  kapacitet  i visse 
lande.  1 1990  kan  stigningen  i naturgassens  andel  (+ 30 
M toe)  være  større  og olieforbruget  mindre  end  forudset. 
1.11.  Udvalget  konstaterer,  at Kommissionen  anta-
ger, at EF om 15 år stadig  må dække  mindst  halvdelen  af 
sit energiforbrug  gennem  import  fra  tredjelande.  Den 
fremtidige  udvikling  på verdensmarkedet  anser  den  der-
for for en af nøglefaktorerne  i Fællesskabets  energipoli-
tik. Dette  understreger  det  rigtige  i en maksimal  udnyt-
telse  af de interne  energiressourcer  og en diversifiering  af 
energiimporten  fra tredjelande. 
1.12.  Det  er klart,  at energibehovets  udvikling  også 
afhænger  af samfundets  udvikling,  og at prognoserne  for 
dækning  af energibehovet  både  har  at gøre  med  om-
fanget  af de til rådighed  stående  energikilder  og med  den 
producerede  energis  kostpris  samt  med  den  tekniske  ud-
vikling. 
Udvalget  mener  da også,  at der  i forbindelse  med  en 
energipolitik  på mellemlang  sigt  må  tages  hensyn  til 
sammenhængen  mellem  forskellige  ikke-konjunkturbe-
stemte  økonomiske,  sociale  og tekniske  faktorer,  der kan 
virke  ind på balancen  mellem  udbud  og efterspørgsel. 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Målsætninger  udadtil 
2.1.1.  De  i kommissionsdokumentet  opregnede 
målsætninger  af ekstern  karakter  behandles  nærmere  i 
dokumentet  »Bestanddele  i en aktion  udadtil  for Fælles-
skabet  på energiområdet«.  Udvalget  har  fundet  det rig-
tigt at medtage  vurderingen  af dette  særlige  dokument  i 
nærværende  hovedudtalelse  samt  anføre  de  særlige 
bemærkninger  herom  i den  ledsagende  beretning. 
2.1.2.  Udvalget  understreger  nødvendigheden  af en 
aktiv  og sammenhængende  politik,  som  sigter  mod  en 
spredning  af energiforsyningen  og et rationelt  energifor-
brug.  Fællesskabet  må  yde  teknologisk  og materiel  bi-
stand  til alle  lande,  med  hvem  det plejer  økonomiske  for-
bindelser  eller  har  indgået  aftaler  for  at bidrage  til en 
bedre  ligevægt  mellem  energiefterspørgsel  og -udbud  på 
verdensplan. 
Nr. C 227/8 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 9. 79 
2.1.3.  Udvalget  anmoder  indtrængende  om,  at der 
gøres  en EF-indsats  hen  imod  en mere  sammenhængende 
politik.  Selv  om  Kommissionen  indtager  samme  stand-
punkt,  udtaler  den  sig på den  anden  side  positivt  om bi-
laterale  aftaler  med  olie-  og uranproducerende  lande. 
Udvalget  er noget  forbavset  over,  at Kommissionen  ac-
cepterer,  at de medlemsstater,  der  indgår  bilaterale  afta-
ler, »med  rette«  mener,  at disse  forbindelser  sætter  dem  i 
stand  til og fortsat  vil sætte  dem  i stand  til at klare  de 
vanskeligheder,  der kunne  opstå  i forbindelse  med  deres 
energiforsyning.  Udvalget  mener,  at man  bør  lægge  mere 
vægt  på nødvendigheden  af en EF-planlagt  energipolitik, 
også  over  for  tredjelande,  hvilket  naturligvis  ikke  bety-
der, at traditionelle  venskabsbånd  mellem  enkelte  med-
lemsstater  og tredjelande  bør  ophæves. 
2.1.4.  Selv  om Udvalget  er enig  i nødvendigheden  af 
en global  EF-energipolitik  over  for tredjelande,  finder  det 
ingen  grund  til i nærværende  udtalelse  at komme  ind  på 
Kommissionens  konkrete  forslag  om  EFs  foranstalt-
ninger  udadtil,  for  så vidt  angår  kul,  olie,  gas  og uran, 
men henviser  til mere  detaljerede  bemærkninger  herom  i 
den beretning,  der  ledsager  udtalelsen. 
2.1.5.  Hvad  angår  det  internationale  samarbejde  på 
området  forskning  og udvikling,  og navnlig  udviklingen 
af nye  og vedvarende  energiformer  og et rationelt  energi-
forbrug,  tillægger  Udvalget  samarbejdet  mellem  EF og 
udviklingslandene,  især  AVS-landene,  stor  betydning. 
2.1.6.  Af  Kommissionens  meddelelse  fremgår  det,  at 
et stigende  antal  internationale  organisationer  beskæfti-
ger sig  med  energiproblemer.  Udvalget  er enig  i det 
ønskelige  i, at EF som  sådan  spiller  en aktiv  rolle  i for-
bindelserne  med  alle  disse  organisationer,  selv  om man  i 
så henseende  bør  prioritere  de mest  effektive  samar-
bejdsniveauer  højst,  omend  der til dette  samarbejde  knyt-
ter sig visse  politiske  problemer. intensiv  anvendelse  af EFs  støtteforanstaltninger  til inve-
steringer. 
2.3. Energibesparelser 
2.3.1.  Udvalget  lægger  særlig  vægt  på en aktiv  politik 
til fremme  af et økonomisk  og rationelt  energiforbrug. 
2.3.2.  Udvalget  erkender,  at en energibesparelsespoli-
tik også  kan  indeholde  en hensigtsmæssig  prispolitik  for 
de forskellige  energikilder.  De sociale  problemer,  som  en 
sådan  prispolitik  kan  give  anledning  til,  må  iøvrigt 
imødegås  med  passende  korrigerende  foranstaltninger. 
2.3.3.  Endvidere  lægger  Udvalget  stor  vægt  på 
fremme  af energibesparende  investeringer  inden  for 
rammerne  af erhvervspolitikken. 
2.3.4.  Til  slut  anmoder  Udvalget  om,  at der  sker  en 
bedre  bevidstgørelse  omkring  energiproblemerne,  så at 
der kan  opnås  en bedre  anvendelse  af energien  og større 
energibesparelser  inden  for  industrien,  byggesektoren, 
transportsektoren  samt  i husholdningerne. 
2.4. Fast  brændsel 
2.4.1.  Udvalget  mener,  at man  i forbindelse  med  for-
anstaltninger  til fordel  for kulproduktionen  og øget  an-
vendelse  af fast  brændsel  i kraftværker  og i industrien  må 
tage hensyn  til såvel  de interne  reserver  og produktions-
kapaciteten  som  den  planlagte  import. 
2.5. Kerneenergi 
2.2. Målsætninger  indadtil 
2.2.1.  Udvalget  er ikke  tilfreds  med  den  lidet  systema-
tiske  opregning  af nogle  kritiske  bemærkninger  til den 
politik,  de forskellige  medlemsstater  planlægger  at føre, 
navnlig  hvad  angår  investeringer  i energisektoren. 
2.2.2.  Udvalget  havde  gerne  set,  at beskrivelsen  af for-
skelle  i situation  og politik,  som  Kommissionen  betragter 
som en  uligevægtsfaktor  for  Fællesskabets  økonomi 
som helhed,  var blevet  ledsaget  af klare  henstillinger  om 
de skridt,  der  skal  tages  for at sikre  en bedre  koordina-
tion af politikken  og navnlig  en udførligere  og en mere 2.5.1.  Udvalget  bemærker,  at debatten  omkring  den 
fredelige  anvendelse  af kerneenergi,  efter  at kommis-
sionsdokumenter  om  energimålsætning  for  1990  er of-
fentliggjort,  har fået  en større  indflydelse  på den  politik, 
der skal  føres  på området.  Udvalget  agter  derfor  i forbin-
delse  med  den  udtalelse  om  det  andet  femårsprogram 
vedrørende  forvaltning  og opbevaring  af radioaktivaf-
faldsstoffer,  som  afgives  inden  længe,  at foretage  en 
grundig  behandling  af hele  den  sikkerhedsproblematik, 
som knytter  sig til kerneenergien. 
2.5.2.  Udvalget  kan  imidlertid  kun  notere  sig kerne-
energiens  specifikke  vægt  i de samlede  energimålsæt-
ninger  for 1990,  og erklære  sig enig  med  Kommissionen  i 
de hovedmålsætninger,  den  har  opstillet  m.h.t.  opførel-
sesprogrammer  og  m.h.t.  de bestræbelser,  som  skal 
udfoldes  inden  for  oplagring  og behandling  af radio-
aktive  affaldstoffer. 
10. 9. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 227/9 
2.5.3.  De  EF-aktioner,  som  må  fortsættes  med  hen-
blik på opretholdelse  og forbedring  af sikkerheden  ved 
anvendelse  af kerneenergi,  kunne  bl.a.  styrkes  gennem 
udarbejdelsen  af en EF-adfærdskodeks  for nuklear  sik-
kerhed,  således  som  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
har foreslået  det. 
2.5.4.  Udvalget  mener,  at befolkningen  ikke  får til-
strækkelig  kendskab  til de bestræbelser,  der udfoldes,  og 
de resultater,  der opnås.  De prioriterede  foranstaltninger 
på kerneenergiområdet  bør  også  omfatte  tilvejebringel-
sen af objektiv  information.  I den  forbindelse  bør  der 
også  gøres  opmærksom  på udviklingen  inden  for kerne-
fusion. 
2.6. Udvikling  af konventionelle  og  af nye energikilder 
2.6.1.  Udvalget  finder,  at efterforskning  og udvikling 
af alle  både  konventionelle  og nye  energikilder  resolut 
må fremmes  med  det formål  ikke  alene  at dække  de ener-
gibehov,  som  velfærdsniveauet  i de industrialiserede 
lande  kræver,  men  også  for at kunne  dække  nye industri-
landes  og udviklingslandes  stigende  efterspørgsel. 
2.6.2.  M.h.t.  udviklingen  af konventionelle  energikil-
der, mener  Udvalget,  at de administrative  bestemmelser, 
som gælder  for  offshore  og onshore  kulbrinteefter-
forskning,  må gøres  så smidige  som  muligt,  så de op-
muntrer  til optimal  udvikling. 
2.6.3.  Udvalget  mener,  at virkeliggørelse  af en strate-
gisk efterforskning  efter  kulbrinter  kræver  en anden  stra-
tegi end  stimulering  og udvikling  af nye  forekomster  af 
klassiske  energikilder.  I betragtning  af den  store  økono-
miske  risiko  ved strategisk  efterforskning  bør EF spille  en 
større  rolle,  hvad  angår  finansiering  af undersøgelsen 
osv. 
2.6.4.  Udvalget  er enig  i, at der bør  fastsættes  speci-
fikke  målsætninger  for  de sektorer,  hvor  der  er størst chance  for  at erstatte  konventionelle  energikilder  med 
nye (f. eks.  boligopvarmning).  Dog  bør  man  også  her 
give befolkningen  et realistisk  indtryk  af tingene. 
2.7. Horisontale  støtteforanstaltninger 
2.7.1.  Kommissionen  mener  med  rette,  at ovennævnte 
prioriterede  foranstaltninger  bør ledsages  af horisontale 
foranstaltninger  i forbindelse  med  forskning  og udvik-
ling,  investeringer,  beskyttelse  af miljøet,  oplysning  af of-
fentligheden  og koordinering. 
3. Konklusion 
3.1. I  sin vurdering  af kommissionsdokumentet  ved-
rørende  »Energimålsætning  for 1990  og medlemsstater-
nes programmer«  har  Udvalget  i nærværende  udtalelse 
først  og fremmest  peget  på: 
— nødvendigheden  af en EF-energipolitik; 
— at de prognoser,  af hvilke  målsætningerne  er afledt, 
bør støtte  sig på flere  modeller; 
— vigtigheden  af en bedre  information  af offentlig-
heden; 
— større  bestræbelser  på energibesparelsesområdet; 
— en hurtigere  udvikling  af nye  energikilder; 
— en systematisk  integrering  af energimålsætningerrie  i 
EFs relationer  med  tredjelande. 
3.2. Afslutningsvis  finder  Udvalget,  at den  aktuelle  si-
tuation  inden  for  energisektoren  og fremtidsudsigterne 
giver  anledning  til dyb  bekymring.  Det  anmoder  kraftigt 
Kommissionen  og andre  instanser  i EF og i medlemssta-
terne  samt  alle  involverede  om at topprioritere  de foran-
staltninger,  som  det er påkrævet  at gennemføre  inden  for 
sektoren. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  23. maj  1979. 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Fabrizia  BADUEL  GLORIOSO