om udvidelse af anvendelsen af forordning (EU) nr. .../2018 om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri (Pericles IV-programmet) i perioden 2021-2027 til også at omfatte de medlemsstater, der ikke deltager i euroen

BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

I henhold til forslaget finder forordningen anvendelse fra den 1. januar 2021, og det fremsættes for en Union bestående af 27 medlemsstater, jf. Det Forenede Kongeriges beslutning om at udtræde af Den Europæiske Union og Euratom i henhold til artikel 50 traktaten om Den Europæiske Union, som blev modtaget af Det Europæiske Råd den 29. marts 2017.

Pericles-programmet er et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri. Programmet blev oprettet ved Rådets afgørelse 2001/923/EF af 17. december 2001, og ved Rådets afgørelse 2001/924/EF af 17. december 2001 blev det udvidet til også at omfatte de medlemsstater, der endnu ikke havde indført euroen som deres valuta. Disse basisretsakter er efterfølgende blevet ændret ved Rådets afgørelser 2006/75/EF, 2006/76/EF, 2006/849/EF og 2006/850/EF, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 331/2014 og Rådets forordning (EU) 2015/768, der har forlænget programmet til den 31. december 2020.

Med henvisning til artikel 133 i TEUF foreslår Kommissionen i sit forslag (COM(2018) 369) at videreføre Pericles-programmet under den flerårige finansielle ramme for perioden efter 2020.

I henhold til artikel 139 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde gælder foranstaltningerne vedrørende anvendelsen af euroen i artikel 133 ikke for medlemsstater med dispensation.

Den udveksling af oplysninger og personale samt den bistand og de uddannelsesforanstaltninger, der iværksættes under Pericles-programmet, bør imidlertid være ensartet overalt i Unionen, og der bør derfor tages skridt til at sikre euroen samme grad af beskyttelse i de medlemsstater, hvor den ikke er officiel valuta. Det er relevant og vigtigt, at de medlemsstater, der ikke deltager i euroen, spiller en aktiv rolle i forbindelse med udvidelsen af Pericles 2020-programmet. Eksempelvis Kroatiens nationalbank tilrettelagde en række konferencer under titlen "Balkan-netværket til beskyttelse af euroen", hvori deltog eksperter fra Sydøsteuropa for at forstærke beskyttelsen af euroen mod falskmøntneri i dette område, der er kendt for sin distribution og produktion af falske euro.

Dette forslag tjener til at udvide Pericles-programmet til også at omfatte de EU-medlemsstater, der endnu ikke har indført euroen som deres valuta.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

·Retsgrundlag

Unionens lovgivning om beskyttelse af euroen mod falskmøntneri falder ind under artikel 133 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). I henhold hertil skal Europa-Parlamentet og Rådet efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af Den Europæiske Centralbank fastsætte de foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af euroen som fælles valuta. Bestemmelsen gælder kun for de medlemsstater, der har indført euroen som deres fælles valuta.

Forslaget er baseret på artikel 352 i TEUF, der udgør retsgrundlaget for udvidelse af Pericles-programmet til også at omfatte de medlemsstater, der ikke har indført euroen som fælles valuta.

·Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

Forslaget er i overensstemmelse med nærhedsprincippet. Beskyttelse af den europæiske fælles valuta som et offentligt gode har en klar tværnational dimension og går dermed ud over den enkelte medlemsstats interesse og ansvar. I betragtning af euroens omløb på tværs af landegrænserne og den stærke involvering af international organiseret kriminalitet i forfalskning af euroen (produktion og distribution) skal nationale beskyttelsesregler suppleres med et EU-initiativ, der sikrer et homogent nationalt og internationalt samarbejde og kan imødegå eventuelle nye grænseoverskridende risici.

·Proportionalitetsprincippet

·Den foreslåede forordning er nødvendig, egnet og hensigtsmæssig til at nå det ønskede mål. Der foreslås en effektiv styrkelse af samarbejdet mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem Kommissionen og medlemsstaterne uden at begrænse medlemsstaternes evne til at beskytte euroen mod falskmøntneri. Det er berettiget at gribe ind på EU-niveau, da det helt klart gør det nemmere for medlemsstaternes at beskytte euroen i fællesskab og fremmer anvendelsen af fælles EU-strukturer med henblik på at øge samarbejdet og informationsudvekslingen mellem kompetente myndigheder.Valg af retsakt

En forordning betragtes som det mest hensigtsmæssige retlige instrument til fastlæggelse af regler om beskyttelse af euroen mod falskmøntneri. Den udgør en forlængelse af Rådets forordning (EU) 2015/768 af 11. maj 2015 om udvidelse af anvendelsen af forordning (EU) nr. 331/2014 om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri (Pericles 2020-programmet) til også at omfatte de medlemsstater, der ikke deltager i euroen.

3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

Kommissionen har gennemført en forudgående evaluering (SWD(2018) 281) i forbindelse udarbejdelsen af forordning (EU) nr. .../2018 om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri i tiden efter 2020 (Pericles IV-programmet). Den indsamlede dokumentation, der blev præsenteret som en del af denne forudgående evaluering, kan direkte overføres til nærværende forslag.