KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 31.01.1996 
KOM(96) 26 endelig udg. 
96/0033 (PRT) 
Forslag til 
RÅDETS DIREKTIV 
om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, 
der er indgået af UNICE, CEEP og EFS 
(forelagt af Kommissionen) 

BEGRUNDELSE 
Indledning 
1. Foreningen af arbejde og familieliv er et vigtigt element i ligestillingspolitikken. Siden 
begyndelsen af 1980erne har det været et prioriteret område for Kommissionen. Den 
24. november 1983 forelagde Kommissionen et forslag til rådsdirektiv om for­
ældreorlov og orlov af familiemæssige årsager(1). Formålet med dette forslag var at 
give arbejdstagere ret til en mindsteorlov i forbindelse med fødsel eller adoption. Der 
skulle ligeledes kunne gives orlov til arbejdstagere af andre familiemæssige årsager. 
2. Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav sin udtalelse den 24. maj 1984. 
Europa-Parlamentet meddelte sin udtalelse den 30. marts 1984, hvori det foreslog 17 
ændringsforslag til Kommissionens forslag. I overensstemmelse med traktatens 
artikel 149 forelagde Kommissionen den 15. november 1984 et ændret forslag(2) for 
Rådet med nogle af de ændringsforslag, Parlamentet havde foreslået. 
3. Dette forslag blev drøftet i Rådet og blandt ministrene ved forskellige lejligheder 
mellem 1985 og 1994, men der har ikke kunnet opnås enstemmighed, som det kræves 
ifølge artikel 100. Selv om der har været indgående drøftelser i Rådet, og man er nået 
frem til bred enighed her, blandt andet i 1993, er forslaget endnu ikke blevet vedtaget. 
4. Kommissionen har ud over dette forslag udsendt en række tekster inden for de seneste 
10 år, hvori det understreges, hvor vigtig denne forening af arbejde og familieliv er 
for at kunne nå frem til ligestilling på arbejdsmarkedet. En lang række af disse 
initiativer har fået støtte af ministerrådet^. 
5. I juli 1994 offentliggjorde Kommissionen hvidbogen om fremtiden for europæisk 
social- og arbejdsmarkedspolitik. Heri understreger Kommissionen endnu en gang sin 
vilje til at gøre noget på dette område og siger i kapitel 3 og 5, at den vil undersøge 
muligheden af et rammedirektiv vedrørende kombination af arbejde og familieliv, 
herunder afbrydelse af erhvervsarbejde i forbindelse med forældreorlov. Formålet med 
dette forslag skulle være at fremme udviklingen af nye modeller, der egner sig bedre 
til det europæiske samfunds behov, og at lette kvinders fulde integrering på arbejds­
markedet. 
(i) 
(2) 
(3) KOM(83) 686 endelig udg. 
KOM(84) 631 endelig udg. 
Der kan f.eks. nævnes punkt 16 i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæg­
gende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, det tredje handlingsprogram på 
mellemlang sigt om lige muligheder for kvinder og mænd, 1991-1995 og Rådets 
henstilling af 31. marts 1992 om børnepasning (EFT nr. L 123 af 8.5.1992, s. 16). 
6. Eftersom man ikke er kommet videre i Rådet, har Kommissionen besluttet at indlede 
den procedure, der omhandles i artikel 3 i aftalen om social- og arbejdsmarkeds­
politikken. Den 22. februar 1995 godkendte den indledningen af høringer af ar 
bejdsmarkedets parter i henhold til artikel 3, stk. 2, i denne aftale på basis af en tekst, 
som gav en historisk oversigt over Kommissionens politik på området under 
forskellige perspektiver. Efter en høringsperiode på 6 uger modtog Kommissionen 
17 svar. 
7. Af svarene fra arbejdsmarkedets parter fremgår det, at der er en vis enighed om 
muligheden for at tage et initiativ i en eller anden form på dette område og efter de 
retningslinier, som er opstillet i den første tekst fra Kommissionen. Arbejdsmarkedets 
parter har meget tydeligt givet udtryk for, at de også ønsker fremme af lige muligheder 
for mænd og kvinder. Med hensyn til hvilken form og hvilket indhold der vil være 
egnet for en kommende indsats på området, er der generelt enighed om, at et 
fællesskabsinitiativ kunne være en mulighed. Et minimalt forslag kunne være en 
fællesskabsretsakt, der anbefaler forskellige regler og normer. Nogle har ligeledes 
foreslået, at der udarbejdes en bindende rammelov på fællesskabsplan med henblik på 
at indføre retningslinier, der skal iværksættes på nationalt eller lokalt plan eller på 
virksomhedsplan. Der er ligeledes ofte blevet slået til lyd for, at arbejdsmarkedets 
parter skal spille en aktiv rolle ved udarbejdelsen af de pågældende principper, og når 
de skal konkretiseres via de kollektive forhandlinger. 
8. Kommissionen har gennemgået disse svar og har besluttet at lancere den anden høring 
af arbejdsmarkedets parter, som er fastsat i artikel 3, stk. 3, i aftalen om social- og 
arbejdsmarkedspolitikken. Den 5. juli meddelte tre organisationer (UNICE, CEEP og 
EFS), at de ville indlede forhandlinger om dette emne og specielt om forældreorlov. 
På baggrund af disse forhandlinger indgik de tre organisationer den 14. december en 
rammeaftale. Denne aftale blev umiddelbart efter sendt til Kommissionen, og parterne 
anmodede under henvisning til artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejds­
markedspolitikken om, at denne rammeaftale blev iværksat ved en radsafgørelse på 
forslag af Kommissionen. 
Gennemgang af aftalen 
9. I sin meddelelse om gennemførelse af protokollen om social og arbejdsmarkeds-
politikken(4) understregede Kommissionen, at den i kraft af sin rolle som traktaternes 
vogter udarbejder (...) sine forslag til afgørelse, som den forelægger Rådet, idet den 
tager hensyn til de kontraherende parters repræsentative status, deres mandat samt 
"lovmæssigheden" af enhver bestemmelse i den kollektive aftale i forhold til fælles­
skabslovgivningen og under overholdelse af bestemmelserne vedrørende små og 
mellemstore virksomheder i artikel 2, stk. 2. Under alle omstændigheder agte} Kom­
missionen at udarbejde en begrundet udtalelse om ethvert forslag, som forelægges for 
Rådet vedrørende dette område, med Kommissionens bemærkninger til og vurdering 
af den aftale, der er indgået mellem arbejdsmarkedets parter. 
(4) KOM(93) 600 af 14. december 1993. 
i. De kontraherende parteis repræsentative status og deres mandat 
10. De parter, der er med i aftalen, er UNICE, CEEP og EFS. De tre organisationer har 
siden 1985 været involveret i uafhængige og frivillige drøftelser, den såkaldte sociale 
dialog fra "Val Duchesse". Dialogen resulterede i 14 fælles udtalelser, 2 henstillinger 
og 2 aftaler. Der blev især indgået en betydningsfuld aftale i oktober 1991, hvorefter 
man skulle definere den sociale dialogs rolle og plads i de nye fællesskabsrammer. 
Artikel 3 og 4 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken er i vid udstrækning 
inspireret af denne aftale. 
11. De tre organisationer opfylder alle følgende kriterier, som er defineret i Kommis­
sionens meddelelse (punkt 24): 
de er tværfaglige og opererer på europæisk plan 
de er sammensat af organisationer, som indgår som et integreret og anerkendt 
element i strukturerne for dialogen mellem arbejdsmarkedets parter i med­
lemsstaterne, og de har kapacitet til at forhandle aftaler og er repræsentative 
i samtlige medlemsstater 
de har relevante strukturer, der sikrer en effektiv deltagelse i gennemførelsen 
af aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken. 
12. Disse tre organisationer er de eneste tre tværfaglige organisationer af generel art, som 
er anført i bilag 2 i Kommissionens meddelelse. I øvrigt når undersøgelsen af arbejds­
markedets parter, der er vedlagt meddelelsen, frem til en række konklusioner vedrø­
rende arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationernes repræsentativitet. 
A rbejdsgiverorsanisationer 
12.1 Den mest repræsentative arbejdsgiverorganisation for samtlige industrigrene og 
virksomhedskategorier er UNICE. I alle medlemsstaterne er de tværfaglige 
arbejdsgiverforbund, der er tilknyttet UNICE, langt de mest repræsentative. 
Alle medlemmerne har på nationalt plan direkte eller indirekte en rolle at spille 
i de kollektive forhandlinger og deltager i Den internationale Arbej dskonfe-
rence. CEEP har en signifikant repræsentation hvad angår virksomheder, som 
er offentlige eller med offentlig deltagelse i medlemsstaterne. 
A rbejdstagerorganisationer 
12.2 Den generelle tværfaglige arbejdstagerorganisation, som er langt den mest 
repræsentative, er EFS. I alle medlemsstaterne er de fagforeninger, der er til­
knyttet ESF, de mest repræsentative. Alle medlemmerne har på nationalt plan 
direkte eller indirekte en rolle at spille i de kollektive forhandlinger og deltager 
i Den internationale Arbejdskonference. 
13. Kommissionen har konstateret, at de tre organisationer har fået særligt mandat fra 
deres medlemmer på nationalt plan til at forhandle forældreorlov, og de har indgået 
en rammeaftale i deres navn. Medlemmerne har godkendt rammeaftalen. 
14. Kommissionen har ud fra denne undersøgelse konkluderet, at de tre organisationer 
opfylder kravet om repræsentativitet, som Kommissionen ville verificere, inden den 
oversendte sit forslag. Rammeaftalen blev sendt til alle de fagforenings- og 
arbejdsgiverorganisationer, som var blevet hørt eller informeret i forvejen, og der blev 
arrangeret et informations- og høringsmøde med dem. Nogle af organisationerne har 
anfægtet de underskrivende parters repræsentativitet og fremført, at aftalen ikke tager 
hensyn til visse sektorers eller virksomhedskategoriers interesser. Andre har derimod 
lagt vægt på, at bestemmelserne i aftalen er så fleksible, at man ved gennemførelsen 
i national ret har mulighed for at tage hensyn til visse sektorers eller delsektorers 
specifikke behov. 
ii. "Lovmæssigheden" af aftalens bestemmelser 
15. Kommissionen har nøje undersøgt hver enkelt bestemmelse i rammeaftalen og finder 
ikke, at de væsentlige bestemmelser i aftalen (§ 1, 2 og 3) er i modstrid med fælles­
skabsretten. Det forhold, at aftalen indeholder forpligtelser for medlemsstaterne, stiller 
ikke spørgsmål ved dens lovmæssighed. Tværtimod fremgår det af den 2. erklæring 
til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken^, at det andet trin i gennemførelsen 
af aftalerne mellem arbejdsmarkedets parter på fællesskabsplan kan indebære for­
pligtelser for medlemsstaterne. Disse forpligtelser følger ikke direkte af aftalen mellem 
arbejdsmarkedets parter, men af selve gennemførelsen af denne aftale. Med hensyn til 
indholdet af aftalen omhandler punkt iv Kommissionens vurdering heraf. 
16. § 4 er med hensyn til procedureregler for gennemførelse af aftalen af en anden art. 
Uden dermed at ændre disse regler er Kommissionen nødt til i den retsakt, som fore­
lægges for Rådet, at foreslå bestemmelser om, at rammeaftalen mellem arbejdsmar­
kedets parter gennemføres i medlemsstaterne under overholdelse af fællesskabsretten. 
iii. Overholdelse af bestemmelserne vedrørende små og mellemstore virksomheder 
17. Ifølge artikel 2, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken skal det i al 
lovgivning på området undgås at pålægge administrative, finansielle og retlige byrder 
af en sådan art, at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virk­
somheder. 
(5) "De elleve Høje Kontraherende parter erklærer, at det første trin i gennemførelsen af 
aftalerne mellem arbejdsmarkedets parter på fællesskabsplan - der er nævnt i artikel 4, 
stk. 2 - består i at udbygge aftalernes indhold ved kollektive forhandlinger efter hver 
medlemsstats regler, og at dette derfor ikke indebærer, at medlemsstaterne har pligt 
til direkte at anvende disse aftaler eller udarbejde regler for gennemførelse heraf, eller 
at de har pligt til at ændre de gældende nationale bestemmelser for at lette iværk­
sættelsen af disse." 
18. Problemerne for små og mellemstore virksomheder har været genstand for særlig 
opmærksomhed under udarbejdelsen af rammeaftalen. Der er således to udtrykkelige 
henvisninger: 
Betragtning 12: "Denne aftale tager hensyn til, at det er nødvendigt at forbedre 
kravene i social- og arbejdsmarkedspolitikken, at fremme Fælles­
skabets konkurrenceevne og at undgå at pålægge administrative, 
finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer oprettelse 
og udvikling af små og mellemstore virksomheder." 
§ 2.3.f: "Medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter kan blandt andet 
(...) give tilladelse til særlige ordninger for at imødekomme behovet 
hos små virksomheder i forbindelse med drift og organisation." 
19. Aftalen tager således hensyn til de særlige forhold i små og mellemstore virksomheder, 
og der gives udtrykkeligt tilladelse til, at medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets 
parter kan indføre særlige ordninger. 
20. Endvidere giver andre bestemmelser i rammeaftalen, selv om der ikke udtrykkeligt 
henvises til små og mellemstore virksomheder, mulighed for at træffe særlige nationale 
foranstaltninger, hvori der tages hensyn til deres specifikke situation. Det drejer sig 
blandt andet om følgende paragraffer: 
§ 2.3a: "Medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter kan blandt andet 
(...) beslutte, om forældreorloven skal tildeles på fuldtid, på deltid, 
i flere dele eller i form af en afspadseringsordning." 
§ 2.3.e: "Medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter kan (..) fastsætte, 
under hvilke omstændigheder arbejdsgiveren kan udsætte forældre­
orloven under henvisning til virksomhedens funktion." 
Disse to paragraffer viser, at arbejdsmarkedets parter er villige til at tilskynde til 
indførelse af nye, fleksible former for arbejds- og arbejdstidstilrettelæggelse, som er 
bedre tilpasset til samfundets skiftende behov, og der bør tages hensyn til såvel 
virksomhedernes som arbejdstagernes behov (betragtning 6). 
21. Følgelig har Kommissionen kunnet konkludere, at bestemmelserne vedrørende små og 
mellemstore virksomheder er blevet overholdt. Da arbejdsmarkedets parter redigerede 
rammeaftalen, sørgede de for, at der var plads til, at der kunne tages hensyn til de 
særlige forhold for små og mellemstore virksomheder, blandt andet i forbindelse med 
gennemførelsen i national ret. 
iv. Vurdering af aftalen 
22. Kommissionen betragter forældreorlov som en væsentlig faktor, når det drejer sig om 
forening af familieliv og arbejdsliv. Deri er også et vigtigt element, når der skal 
indføres nye, fleksible former for arbejds- og arbejdstidstilrettelæggelse. Kommissio­
nen har derfor konsulteret arbejdsmarkedets parter som led i denne bredere frem­
gangsmåde. Bidraget fra arbejdsmarkedets parter er i sig selv positivt, fordi det på 
samme tid tager hensyn til virksomhedernes konkurrenceevne og arbejdstagerens 
interesser. 
23. Kommissionen kan fuldt ud tilslutte sig målene i rammeaftalen, og mener at den er 
vigtig ud fra to aspekter. 
24. På den ene side er minimumsforskrifter på forældreorlovsområdet et vigtigt skridt på 
vejen mod lige muligheder for mænd og kvinder. Delingen af ansvaret for familien på 
begge forældre er et væsentligt element i de strategier, der er beregnet på at forbedre 
ligestillingen på arbejdsmarkedet. Det giver ligeledes mulighed for at øge erhvervs­
frekvensen for kvinder. Foreningen af arbejdsliv og familieliv bør være del af en 
langsigtet strategi til fremme af kvinders deltagelse i den erhvervsaktive del af be­
folkningen. På Det Europæiske Råds møde i Essen i december 1994 gav man højeste 
prioritet til fremme af beskæftigelse og ligestilling. Dette blev understreget på møderne 
i Det Europæiske Råd i Cannes og Madrid. 
25. På den anden side bidrager indførelsen af forældreorlov også til gennemførelse af det 
andet prioriterede område, der blev fastsat af Det Europæiske Råd i Essen - indførelse 
af nye, fleksible former for arbejdstilrettelæggelse. Denne fleksibilitet skal imøde­
komme behovene hos virksomheder, som over for den internationale konkurrence må 
øge deres konkurrenceevne. Den skal ligeledes tage hensyn til arbejdstagernes 
interesser og give dem mulighed for i højere grad at kunne tilpasse deres arbejdstid 
til deres behov. En aftale herom mellem arbejdsmarkedets parter, som er resultatet af 
forhandlinger mellem arbejdsgivere og arbejdstagere, synes at være det, der er mest 
hensigtsmæssigt til at forene de to parters interesser. 
26. Kommissionen betragter alle disse betingelser som værende til stede for at kunne 
oversende et forslag til gennemførelse af rammeaftalen mellem arbejdsmarkedets parter 
ved en radsafgørelse. 
Kommissionens forslag 
27. I sin meddelelse af 14. december 1993 udtalte Kommissionen at, hvis en aftale, der 
er indgået på fællesskabsplan, gennemføres via Rådets afgørelse på grundlag af 
Kommissionens forslag, har Rådet i henhold til Kommissionen ikke mulighed for at 
ændre aftalen. Kommissionen nøjes derfor, efter at den har set nærmere på den aftale, 
arbejdsmarkedets parter har indgået, under alle omstændigheder med at foreslå, at 
Rådet vedtager en afgørelse vedrørende aftalen i den form, i hvilken den er blevet 
indgået. 
28. Endvidere udtalte Kommissionen, at Rådets afgørelse begrænses til at gøre bestem­
melserne i den fælles aftale, der er indgået mellem de pågældende arbejdsmarkeds­
parter, bindende for disse, således at aftalens tekst ikke vil indgå som en del af af­
gørelsen, men vil foreligge som bilag hertil. 
29. Endelig meddelte Kommissionen, at såfremt Rådet beslutter i overensstemmelse med 
de procedurer, der er fastsat i sidste afsnit i artikel 4, stk. 2, ikke at iværksætte aftalen 
i den form, den er indgået mellem arbejdsmarkedets parter, trækker Kommissionen sit 
forslag til afgørelse tilbage og undersøger muligheden for på grundlag af det udførte 
arbejde at fremsætte et forslag til retsakt på det pågældende område. 
30. Kommissionen har ikke inddraget aftalens tekst i sit forslag, men har vedlagt den som 
bilag hertil. Endvidere understreges det, at hvis Rådet skulle ændre rammeaftalen, der 
er indgået mellem arbejdsmarkedets parter, vil Kommissionen trække sit forslag 
tilbage. 
i. Retsgrundlag 
31. Ifølge artikel 4, stk. 2 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken//wafer/væ^fc-
sættelsen af aftaler, der indgås på fællesskabsplan, sted (...) i spørgsmål under artikel 2 
efter fælles anmodning fra de underskrivende parter, ved en afgørelse, som Rådet 
træffer på forslag af Kommissionen. Aftalen om forældreorlov falder ind under lige­
stilling mellem mænd og kvinder med hensyn til lige muligheder for mænd og kvinder 
på arbejdsmarkedet og ligebehandling i arbejdet, som omhandles i artikel 2, stk. 1, i 
aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken. Dette emne hører ind under de 
områder, hvor Rådet kan træffe afgørelse med kvalificeret flertal. Følgelig er artikel 4, 
stk. 2, et passende retsgrundlag for Kommissionens forslag. 
32. Denne artikel omtaler ikke høringen af Europa-Parlamentet i forbindelse med 
anmodninger til Kommissionen fra arbejdsmarkedets parter. Som Kommissionen har 
forpligtet sig til i nævnte meddelelse, har den holdt Europa-Parlamentet informeret om 
de forskellige faser i høringen af arbejdsmarkedets parter, og det får tilsendt dette 
forslag, så det i givet fald kan meddele Kommissionen og Rådet sin udtalelse. Det 
samme gælder for Det Økonomiske og Sociale Udvalg. 
ii. Retsaktens form 
33. Begrebet "afgørelse", som anvendes i artikel 4, stk. 2 i aftalen om social- og arbejds­
markedspolitikken, henviser til en af de bindende retsakter i traktatens artikel 189. Det 
er Kommissionen, der skal foreslå Rådet, hvilken af de tre bindende retsakter i den 
pågældende artikel (forordning, direktiv eller beslutning), der vil være mest hen­
sigtsmæssig. I den pågældende sag er det i betragtning af arten (rammeaftale) og ind­
holdet af teksten fra arbejdsmarkedets parter klart, at denne rammeaftale vil kunne 
anvendes indirekte og omsættes til medlemsstaternes nationale ret af medlemsstaterne 
eller arbejdsmarkedets parter. Den mest passende retsakt til gennemførelse heraf vi: 
i dette tilfælde være et rådsdirektiv. Endvidere mener Kommissionen, at i lyset af 
indgåede forpligtelser bør aftalens tekst ikke indgå i afgørelsen, men vedlægges som 
bilag hertil. 
8 
34. Kommissionen har følgende kommentarer til de enkelte artikler i direktivforslaget: 
artikel 1 
34.1 Denne artikel begrænser sig til at gøre rammeaftalen mellem arbejdsmarkedets 
parter obligatorisk, således at den kan gennemføres ved en radsafgørelse som 
anført i artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken. 
artikel 2 og 3 
34.2 Disse artikler indeholder de sædvanlige bestemmelser om gennemførelse i 
medlemsstaternes nationale ret. Mere specielt fremgår det af artikel 2, stk. 1, 
at direktivets bestemmelser kun indeholder mindstekrav og giver medlems­
staterne mulighed for at vedtage strengere bestemmelser på det pågældende 
område. 
34.3 Artikel 2, stk. 2, indeholder en klausul om, at medlemsstater, som når direk­
tivet skal vedtages, allerede har et højere beskyttelsesniveau end det, der er 
sikret i rammeaftalen, som er vedlagt som bilag til direktivet, ikke kan forringe 
dette niveau. Den pågældende klausul henviser til det generelle niveau for 
beskyttelse af arbejdstagerne, som vedtages med fællesskabsdirektivet, men 
medlemsstaterne har stadig mulighed for at vedtage andre bestemmelser som 
følge af deres økonomiske og sociale politik, dog under overholdelse af 
mindstekravene i rammeaftalen. Det er under alle omstændigheder klart, at 
medlemsstaternes manøvremargen kun vedrører et beskyttelsesniveau, der 
ligger over den sokkel, der er sikret med direktivet. 
34.4 Artikel 2, stk 3, indeholder en klausul med forbud mod forskelsbehandling i 
overensstemmelse med den forpligtelse, som Kommissionen har påtaget sig i 
meddelelsen om racisme, fremmedhad og antisemitisme(6). Der skal ligeledes 
i den forbindelse henvises til den højtidelige erklæring, der blev vedtaget af 
arbejdsmarkedets parter i Firenze i oktober 1995 om forebyggelse af race­
diskrimination og fremmedhad og om fremme af lige muligheder på arbejds­
pladsen. 
34.5 I artikel 2, stk. 4, pålægges det medlemsstaterne at indføre sanktioner, som er 
effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virk­
ning. Som i alle juridiske systemer er det også i forbindelse med håndhævelse 
af fællesskabsretten vigtigt på den ene side at få alle, som har forpligtelser i 
henhold til den pågældende ret, til at undlade at overtræde bestemmelserne, og 
på den anden side at sørge for, at de, som ikke overholder dem, bliver behørigt 
straffede. 
(6) KOM(95) 653 endelig udg. af 13. december 1995. 
9 
Begrundelse for direktivet set i forhold til subsidiaritetsprincippet 
3 5. Forslaget til Rådets direktiv om rammeaftalen vedrørende forældreorlov, der er indgået 
mellem UNICE, CEEP og EFS, er i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet 
med hensyn til de to kriterier, dvs, nødvendighed og proportionalitet, sådan som de 
er beskrevet i artikel 3 B i Maastricht-traktaten. 
36. Hvad angår det første kriterium, nødvendigheden af at Fællesskabet handler, så er det 
begrundet, i og med at arbejdsmarkedets parter i forbindelse med proceduren som 
foreskrevet i artikel 3 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken er blevet enige 
om, at det er nødvendigt med en fællesskabsindsats på området, og at de har anmodet 
om, at deres aftale, som er indgået på fællesskabsplan, gennemføres ved en afgørelse, 
som Rådet træffer på forslag fra Kommissionen i medfør af artikel 4, stk. 2, i 
førnævnte aftale. Det skal endvidere understreges, at "forældreorlov" indgår i de foran­
staltninger, som giver mænd og kvinder mulighed for at forene deres erhvervsmæssige 
og familiemæssige forpligtelser med henblik på at fremme ligestillingen, som Det 
Europæiske Råd i Essen i december 1994 gav højeste prioritet. 
37. Hvad angår proportionalitetsprincippet så imødekommer Rådets direktiv dette krav, i 
og med at det begrænser sig til åt fastsætte de overordnede mål, der skal nås af med­
lemsstaterne, idet selve indholdet af direktivet ikke er fastsat af Fællesskabet, men af 
arbejdsmarkedets parter. 
Konklusion 
38. Rådet anmodes om at vedtage direktivforslaget om rammeaftalen vedrørende for­
ældreorlov, der er indgået mellem UNICE, CEEP og EFS. 
10 
Forslag til 
RÅDETS DIREKTIV 
om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, 
der er indgået af UNICE, CEEP og EFS 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er knyttet som bilag 
til protokol nr. 14 om social- og arbejdsmarkedspolitikken, som igen er knyttet som bilag til 
traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 4, stk. 2, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen(l), og 
ud fra følgende betragtninger: 
Med udgangspunkt i protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er knyttet som 
bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, er medlemsstaterne, bortset 
fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, (i det følgende benævnt "med­
lemsstaterne"), som ønsker at gennemføre socialpagten af 1989, blevet indbyrdes enige om 
en aftale om social- og arbejdsmarkedspolitikken; 
arbejdsmarkedets parter kan i henhold til artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmar­
kedspolitikken i fællesskab anmode om, at aftaler, der indgås på fællesskabsplan, iværksættes 
ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen; 
i punkt 16 i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og 
sociale rettigheder, der vedrører ligebehandling af mænd og kvinder, er det blandt andet 
fastsat, at "der skal endvidere træffes foranstaltninger, der skal gøre det muligt for mænd og 
kvinder at forene deres erhvervsmæssige og familiemæssige forpligtelser"; 
selv om der er bred enighed mellem de fleste af medlemsstaterne, har Rådet ikke været i stand 
til at træffe en afgørelse om forslaget til Rådets direktiv om forældreorlov og orlov af 
familiemæssige årsager(2), som ændret(3) den 15. november 1984; 
Kommissionen har i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i aftalen om social- og arbejds­
markedspolitikken konsulteret arbejdsmarkedets parter om de mulige retningslinjer for en 
fællesskabsindsats med henblik på at forene arbejdsliv og familieliv; 
Kommissionen har efter denne konsultation ment, at en fællesskabsindsats var hensigtsmæssig 
og har derpå konsulteret arbejdsmarkedets parter om indholdet af det påtænkte forslag i 
overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, i den pågældende aftale; 
(O 
(2) 
(3) EFT nr. CL­
EFT nr. C 333 af 9.12.1983, s. 6. 
EFTnr. C 316 af 27.11.1984, s. 7. 
11 
de generelle tværfaglige organisationer (UNICE, CEEP og EFS) har ved en fælles skrivelse 
af 5. juli 1995 meddelt Kommissionen, at de ønskede at indlede proceduren i artikel 4 i den 
pågældende aftale; 
nævnte tværfaglige organisationer har den 14. december 1995 indgået en rammeaftale ved­
rørende forældreorlov, og de har fremsendt en fælles anmodning til Kommissionen om, at 
rammeaftalen vedrørende forældreorlov iværksættes ved en afgørelse, som Rådet træffer på 
forslag af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i den pågældende aftale; 
Rådet har i sin resolution af 6. december 1994 om visse perspektiver for en social- og arbejds­
markedspolitik for Den Europæiske Union: Bidrag til økonomisk og social konvergens i 
Unionen(4) anmodet arbejdsmarkedets parter om at være sig bevidst, at de selv har mulighed 
for at indgå overenskomster, eftersom de som regel er tættere på de sociale og arbejds­
markedsmæssige problemer og den sociale og arbejdsmarkedsmæssige virkelighed; og i 
Madrid har de medlemmer af Det Europæiske Råd, hvis stat deltager i aftalen, der er knyttet 
som bilag til protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken i traktaten, udtrykt glæde 
over indgåelsen af denne rammeaftale; 
et direktiv, jf. traktatens artikel 189, vil være en passende retsakt til gennemførelse af 
rammeaftalen; det binder medlemsstaterne med hensyn til det tilsigtede mål, men overlader 
det til dem at bestemme form og midler for gennemførelsen; 
i overensstemmelse med subsidiaritets- og proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 3 B, 
kan målene for dette direktiv ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og de kan 
derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan; dette direktiv begrænser sig til det minimum, 
der er nødvendigt for at nå disse mål; 
Kommissionen har udarbejdet sit forslag til Rådets direktiv under hensyntagen til de 
kontraherende parters repræsentative status, deres mandat samt lovmæssigheden af hver enkelt 
bestemmelse i rammeaftalen og under overholdelse af de relevante bestemmelser vedrørende 
små og mellemstore virksomheder; 
Kommissionen har i overensstemmelse med sin meddelelse om gennemførelsen af protokollen 
om social- og arbejdsmarkedspolitikken underrettet Europa-Parlamentet og tilsendt det aftalens 
tekst vedlagt forslaget til direktiv samt begrundelsen; 
Kommissionen har ligeledes underrettet Det Økonomiske og Sociale Udvalg og tilsendt det 
aftalens tekst vedlagt forslaget til direktiv samt begrundelsen; 
nærværende direktiv bør indeholde mindstekrav, hvilket givet medlemsstaterne mulighed for 
at indføre mere gunstige bestemmelser; 
gennemførelsen af direktivet kan ikke berettige nogen forringelse i forhold til den nuværende 
situation i den enkelte medlemsstat; 
(4) EFT nr. C 368 af 23.12.1994, s. 6. 
12 
i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale 
rettigheder anerkendes betydningen af at bekæmpe alle former for forskelsbehandling, her­
under forskelsbehandling på grundlag af køn, hudfarve, race, religiøs, politisk eller anden 
overbevisning; Kommissionen vedtog den 13. december 1995 en meddelelse om racisme, 
fremmedhad og antisemitisme(5), og arbejdsmarkedets parter vedtog i oktober 1995 i Firenze 
en højtidelig erklæring om forebyggelse af racediskrimination og fremmedhad og om fremme 
af lige muligheder på arbejdspladsen; 
ifølge traktatens artikel 5 skal medlemsstaterne træffe alle almindelige eller særlige foran­
staltninger, som er egnede til at sikre fællesskabsrettens fulde gennemførelse og effektivitet, 
herunder sanktioner, der er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har en af­
skrækkende virkning; 
en medlemsstat kan efter fælles anmodning fra arbejdsmarkedets parter overlade det til dem 
at gennemføre dette direktiv, under forudsætning af at den træffer alle de nødvendige foran­
staltninger til på et hvilket som helst tidspunkt at være i stand til at sikre de resultater, der 
er foreskrevet i nærværende direktiv; 
iværksættelsen af rammeaftalen bidrager til gennemførelse af de mål, der er anført i artikel 1 
i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken; 
forældreorlov hører under området ligestilling mellem mænd og kvinder på arbejdspladsen, 
som omhandles i artikel 2, stk. 1, i sidstnævnte aftale, og følgelig træffer Rådet afgørelse med 
kvalificeret flertal -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
Rammeaftalen vedrørende forældreorlov, der blev indgået den 14 december 1995 mellem de 
generelle tværfaglige organisationer (UNICE, CEEP og EFS), og som er knyttet som bilag til 
dette direktiv, gøres obligatorisk. 
Artikel 2 
1. Medlemsstaterne kan indføre bestemmelser, der er gunstigere end dem, der er fastsat 
i dette direktiv. 
2. Gennemførelsen af dette direktiv udgør under ingen omstændigheder en tilstrækkelig 
begrundelse til at forringe det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagerne på det 
område, der dækkes af direktivet; dette berører ikke medlemsstaternes og/eller arbejds­
markedets parters ret til under hensyn til situationens udvikling at vedtage love og 
administrative eller kontraktmæssige bestemmelser, som er anderledes i forhold til 
dem, som er gældende på det tidspunkt, hvor direktivet vedtages, forudsat at mindste­
kravene i dette direktiv overholdes. 
(5) KOM(95) 653 endelig udg. 
13 
3. De bestemmelser, som medlemsstaterne vedtager til gennemførelse af nærværende 
direktiv, skal forbyde enhver form for forskelsbehandling på grundlag af race, køn, 
seksuel orientering, hudfarve, religion og national oprindelse. 
4. Medlemsstaterne fastsætter de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse 
af de nationale gennemførelsesbestemmelser til dette direktiv og træffer alle nødven­
dige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen af disse bestemmelser. Sanktionerne 
skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende 
virkning. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen disse bestemmelser senest på den 
i stk 5 nævnte dato samt enhver senere ændring, som vedrører dem, snarest muligt. 
5. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for 
at efterkomme dette direktiv senest den 31. marts 1998, eller de sikrer sig, at ar­
bejdsmarkedets parter senest denne dato har indført de nødvendige bestemmelser ad 
aftalemæssig vej, idet medlemsstaterne skal træffe de nødvendige foranstaltninger for 
på et hvilket som helst tidspunkt at være i stand til at sikre de resultater, der er 
foreskrevet i dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom. 
Medlemsstaterne kan om nødvendigt for at tage hensyn til særlige vanskeligheder eller 
til gennemførelse i form af kollektiv overenskomst råde over maksimalt et år yder­
ligere. De underretter straks Kommissionen om disse omstændigheder. . 
Når medlemsstaterne vedtager de i stk. 1, første afsnit, nævnte love og bestemmelser, 
skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen 
ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes 
af medlemsstaterne. 
Artikel 3 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne 
Formand 
14 
BILAG 
RAMMEAFTALE VEDRØRENDE FORÆLDREORLOV 
INDLEDNING 
Vedlagte rammeaftale er et tilsagn fra UNICE, CEEP og EFS om at ville indføre minimums­
forskrifter for forældreorlov, som et vigtigt middel til at forene arbejdsliv og familieliv og til 
at fremme lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder. 
EFS, UNICE og CEEP anmoder Kommissionen om at forelægge denne rammeaftale for 
Rådet, således at det ved en afgørelse gør disse minimumsforskrifter bindende i medlems­
staterne i Det Europæiske Fællesskab, bortset fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og 
Nordirland. 
15 
DE UNDERSKRIVENDE PARTER HAR 
1. under henvisning til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er knyttet som 
bilag til protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, som igen er knyttet som 
bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 3, stk. 4, 
og artikel 4, stk. 2, og 
ud fra følgende betragtninger: 
2. I henhold til artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken skal 
iværksættelsen af aftaler, der indgås på fællesskabsplan, finde sted efter fælles anmod­
ning fra de underskrivende parter, ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af 
Kommissionen; 
3. Kommissionen har meddelt, at den har til hensigt at foreslå en fællesskabsindsats 
vedrørende forening af arbejdsliv og familieliv; 
4. i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og 
sociale rettigheder er det i punkt 16, der vedrører ligebehandling af mænd og kvinder, 
fastsat, at der skal træffes foranstaltninger, der skal gøre det muligt for mænd og 
kvinder at forene deres erhvervsmæssige og familiemæssige forpligtelser; 
5. i Rådets resolution af 6. december 1994 erkendes det, at en effektiv ligestillingspolitik 
forudsætter en global og integreret strategi, som giver mulighed for en bedre tilrette­
læggelse af arbejdstiden, en større fleksibilitet samt en lettere tilbagevenden til ar­
bejdslivet, og det tages ad notam, at arbejdsmarkedets parter spiller en vigtig rolle på 
dette område og med hensyn til at give mænd og kvinder mulighed for at forene det 
arbejdsmæssige ansvar og de familiemæssige forpligtelser; 
6. i foranstaltningerne til forening af arbejdsliv og familieliv bør der tilskyndes til at 
indføre nye, fleksible former for arbej ds- og arbej dstidstilrettelæggelse, som er bedre 
tilpasset samfundets skiftende behov, og der bør tages hensyn til såvel virksomhe­
dernes som arbejdstagernes behov; 
7. familiepolitikken bør ses på baggrund af de demografiske ændringer, konsekvenserne 
af befolkningens aldring, generationernes tilnærmelse og større deltagelse af kvinder 
på arbejdsmarkedet; 
8. mænd bør tilskyndes til at påtage sig en lige så stor del af det familiemæssige ansvar 
som kvinder; de bør f.eks. tilskyndes til at tage forældreorlov gennem eksempelvis 
bevidstgørelseskampagner; 
16 
9. denne aftale er en rammeaftale, som indeholder minimumsforskrifter for og bestem­
melser om forældreorlov, som ikke er det samme som barselsorlov, og fravær fra 
arbejdet som følge af force majeure, og den overlader det til medlemsstaterne og til 
arbejdsmarkedets parter at indføre betingelserne for at få adgang hertil og gennem­
førelsesbestemmelserne, således at der kan tages hensyn til situationen i den enkelte 
medlemsstat; 
10.* medlemsstaterne bør sørge for, at naturalydelser, der udbetales gennem sygesikringen, 
opretholdes under minimumsperioden for forældreorlov; 
11. medlemsstaterne bør ligeledes, når det viser sig hensigtsmæssigt under hensyn til 
nationale vilkår og budgetsituationen, overveje uændret opretholdelse af rettigheder 
med hensyn til socialsikringsydelser under minimumsperioden for forældreorlov; 
12. denne aftale tager hensyn til, at det er nødvendigt at skærpe kravene i social- og 
arbejdsmarkedspolitikken, at fremme fællesskabsøkonomiens konkurrenceevne og at 
undgå at pålægge administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de 
hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder; 
13. arbejdsmarkedets parter er dem, der er bedst placeret til at finde løsninger, som 
imødekommer arbejdsgivernes og arbejdstagernes behov, og de bør følgelig overdrages 
en speciel rolle i forbindelse med gennemførelsen og anvendelsen af denne aftale -
INDGÅET FØLGENDE AFTALE: 
§ 1 : Genstand og anvendelsesområde 
1. Denne aftale indeholder minimumsforskrifter, der skal gøre det lettere at forene ar­
bejdsmæssigt og familiemæssigt ansvar for forældre, som arbejder. 
2. Denne aftale finder anvendelse på alle arbejdstagere, mænd såvel som kvinder, der har 
en ansættelseskontrakt eller et ansættelsesforhold, som er defineret ved lov, kollektiv 
overenskomst eller gældende praksis i den enkelte medlemsstat. 
§ 2: Forældreorlov 
1. I medfør af denne aftale, dog under forbehold af § 2, stk. 2, bevilges arbejdstagere, 
mænd såvel som kvinder, individuel ret til forældreorlov i forbindelse med et barns 
fødsel eller adoption af et barn, for at den pågældende kan passe dette barn i mindst 
tre måneder indtil en nærmere fastsat alder, der kan strække sig, indtil barnet fylder 
otte år, og som fastlægges af medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter. 
2. For at fremme lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder mener de 
underskrivende parter af denne aftale, at retten til forældreorlov som defineret i § 2, 
stk. 1, i princippet ikke bør kunne overdrages til andre. 
17 
3. Adgangsbetingelserne for og gennemførelsesbestemmelserne vedrørende forældreorlov 
fastlægges ved lov og/eller kollektive overenskomster i medlemsstaterne under over­
holdelse af minimumsforskrifterne i denne aftale. Medlemsstaterne og/eller arbejds­
markedets parter kan blandt andet: 
a. beslutte, om forældreorloven skal tildeles på fuldtid, på deltid, i flere dele eller 
i form af en afspadseringsordning 
b. lade retten til forældreorlov være afhængig af en arbejdsperiode og/eller en 
anciennitetsperiode, som ikke må overstige et år 
c. tilpasse betingelserne for adgang til og gennemførelsesbestemmelserne vedrø­
rende forældreorlov til de særlige omstændigheder i forbindelse med adoption 
d. fastsætte varselsperioder, som en arbejdstager, der gør brug af sin ret til for­
ældreorlov, skal give arbejdsgiveren, med hensyn til henholdsvis påbegyndelse 
og afslutning af orlovsperioden 
e. fastsætte, under hvilke omstændigheder arbejdsgiveren efter høring i overens­
stemmelse med lov, kollektive overenskomster og gældende praksis er beret­
tiget til at udsætte forældreorloven under henvisning til virksomhedens drift 
(feks. når arbejdet er sæsonbetonet, når der ikke kan findes en afløser, inden 
orloven træder i kraft, når en større del af arbejdskraften anmoder om for­
ældreorlov på samme tid, når en særlig arbejdsfunktion er af strategisk betyd­
ning). Ethvert problem, som følger af håndhævelsen af denne bestemmelse, 
skal løses i overensstemmelse med national ret, kollektive overenskomster og 
gældende praksis 
f i tilslutning til punkt e) give tilladelse til særlige ordninger for at imødekomme 
behovet hos små virksomheder i forbindelse med drift og organisation. 
4. For at sikre, at arbejdstagerne kan udøve deres ret til forældreorlov, træffer med­
lemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter de foranstaltninger, der er nødvendige 
for at beskytte arbejdstagerne mod afskedigelse som følge af ansøgning om for­
ældreorlov eller som følge af selve orloven, i overensstemmelse med national ret, 
kollektive overenskomster og gældende praksis. 
5. Ved orlovens ophør har arbejdsgiveren ret til at vende tilbage til den samme stilling 
eller, hvis dette er umuligt, til en tilsvarende eller lignende stilling i overensstemmelse 
med deres ansættelseskontrakt eller ansættelsesforhold. 
6. Erhvervede rettigheder eller rettigheder, som arbejdstageren er i færd med at erhverve 
på tidspunktet for forældreorlovens ikrafttræden, opretholdes uændret, indtil forældre­
orloven ophører. Ved orlovens ophør gælder disse rettigheder, med eventuelle ændrin­
ger som følge af national ret, kollektive overenskomster eller gældende praksis. 
7. Medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter fastsætter, hvilken ordning der skal 
gælde for ansættelseskontrakten eller ansættelsesforholdet under orlovsperioden. 
18 
8. Alle spørgsmål vedrørende social sikring i tilknytning til denne aftale skal undersøges 
og afgøres af medlemsstaterne i overensstemmelse med national ret under hensyntagen 
til, hvor stor betydning en fortsættelse af retten til sociale sikringsydelser vil have for 
de forskellige risici, navnlig sygdomsbehandling. 
§ 3: Fravær fra arbejdet som følge af force majeure 
1. Medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter træffer de nødvendige foranstalt­
ninger for at tillade arbejdstagerne at tage fri fra arbejdet i overensstemmelse med 
national ret, kollektive overenskomster og/eller gældende praksis som følge af force 
majeure, når tvingende familiemæssige årsager gør sig gældende, det være sig sygdom 
eller ulykke, der gør det påtrængende nødvendigt, at arbejdstageren er til stede øjeblik­
keligt. 
2. Medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter kan præcisere betingelserne for 
adgang og håndhævelse af § 3, stk. 1, og begrænse denne ret til en vis varighed om 
året og/eller for hvert tilfælde. 
$ 4: Afsluttende bestemmelser 
1. Medlemsstaterne kan opretholde eller indføre bestemmelser, der er mere gunstige end 
dem, der er fastsat i denne aftale. 
2. Gennemførelsen af bestemmelserne i denne aftale udgør ikke en gyldig begrundelse 
til at forringe det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagerne på det område, der 
dækkes af denne aftale; dette berører ikke medlemsstaternes og/eller arbejdsmarkedets 
parters ret til under hensyn til situationens udvikling (herunder indførelse af en 
bestemmelse om, at retten ikke kan overdrages til andre) at udarbejde love og 
administrative eller kontraktmæssige bestemmelser, som er anderledes, forudsat at 
mindstekravene i denne aftale er overholdt. 
3. Denne aftale er ikke til hinder for, at arbejdsmarkedets parter på passende plan, her­
under på europæisk plan, kan indgå overenskomster om tilpasning og/eller supplering 
af bestemmelserne heri for at tage hensyn til særlige omstændigheder. 
4. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for 
at efterkomme Rådets afgørelse senest to år efter dens vedtagelse, eller de sikrer sig1*1, 
at arbejdsmarkedets parter inden udgangen på denne periode har indført de nødvendige 
foranstaltninger ad aftalemæssig vej. Medlemsstaterne kan om nødvendigt for at tage 
hensyn til særlige vanskeligheder eller til gennemførelse ved kollektiv overenskomst 
råde over maksimalt et år yderligere for at efterkomme denne afgørelse. 
(*} som anført i artikel 2, stk. 4, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken i 
traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. 
19 
5. Forebyggelse og behandling af tvister og klager som følge af anvendelsen af denne 
aftale sker i overensstemmelse med national ret, kollektive overenskomster og gæl­
dende praksis. 
6. Uden at det berører Kommissionens, de nationale domstoles og Domstolens respektive 
beføjelser, bør ethvert spørgsmål vedrørende fortolkning af denne aftale på europæisk 
plan i første omgang af Kommissionen forelægges de underskrivende parter, som 
afgiver udtalelse herom. 
7. De underskrivende parter vil se på anvendelsen af denne aftale fem år efter datoen for 
Rådets afgørelse, hvis en af parterne i denne aftale anmoder herom. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 1995. 
Fritz Verzetnitsch, 
Formand for EFS Antonio Castellano Auyanet, 
Formand for CEEP François Perigot, 
Formand for UNICE 
Emilio Gabaglio, 
Generalsekretær tor EFS Roger Gourvès, 
Generalsekretær for CEEP Zygmunt Tyszkiewicz, 
Generalsekretær for UNICE 
EFS 
Blvd Emile Jacqmain 155 
B-1210 Bruxelles CEEP 
Rue de la Charité 15 
B-1040 Bruxelles UNICK 
Rue Joseph II 40 
B-1040 Bruxelles 
20 
KONSEKVENSANALYSE 
FORSLAGETS KONSEKVENSER FOR VIRKSOMHEDERNE 
OG ISÆR FOR SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER (SMV) 
Forslagets titel: Forslag til Rådets direktiv om rammeaftalen vedrørende forældreorlov, 
der er indgået af UNICE, CEEP og EFS 
Forslaget 
1. Subsidiaritetsprincippet taget i betragtning hvorfor er det nødvendigt med en 
fællesskabslovgivning på området, og hvad er hovedmålene herfor? 
Formålet med dette direktiv er, i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i aftalen om 
social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er bilag til traktaten, at gennemføre ramme 
aftalen vedrørende forældreorlov. Ifølge denne artikel er det muligt at iværksætte 
aftaler, der er indgået mellem arbejdsmarkedets parter, ved en afgørelse, som Rådet 
træffer på forslag af Kommissionen. De underskrivende parter har i fællesskab bedt 
Kommissionen om at forelægge Rådet et forslag. Kommissionen har i overens 
stemmelse med sin meddelelse om gennemførelse af protokollen om social- og 
arbejdsmarkedspolitikken^ foretaget en tredobbelt analyse af aftalen. Kommissionen 
mener, at alle betingelser er opfyldt (de underskrivende parter er repræsentative, 
bestemmelserne i aftalen er lovgyldige, og de specifikke bestemmelser vedrørende 
SMV er overholdt), og at forslaget til Rådets direktiv bør vedtages. Det Europæiske 
Råd i Madrid var i øvrigt yderst tilfredse med indgåelsen af denne aftale. 
Konsekvenser for virksomhederne 
2. Hvem vil blive berørt af forslaget? 
Alle virksomheder og alle arbejdstagere vil kunne blive berørt af rammeaftalen, 
uafhængigt af aktivitetssektor og af virksomhedens størrelse. 
3. Hvilke foranstaltninger skal virksomhederne træffe for at efterleve forslaget? 
Virksomhederne har visse muligheder for at afhjælpe fraværet af arbejdstagere, der er 
på forældreorlov. De vigtigste muligheder er: 
ansættelse af en stedfortræder 
fordeling af arbejdet på kollegerne 
arbejdet bliver liggende, til den pågældende vender tilbage. 
(i) KOM(93) 600 endelig udg. 
21 
4. Hvilke økonomiske virkninger kan forslaget få? 
Indførelse af forældreorlov bidrager også til gennemførelse af det andet prioriterede 
område, der blev fastsat af Det Europæiske Råd i Essen - indførelse af nye, fleksible 
former for arbejdstilrettelæggelse. Denne fleksibilitet skal imødekomme behovene hos 
de virksomheder, som over for den internationale konkurrence må øge deres konkur­
renceevne. Der skal ligeledes tages hensyn til arbejdstagerens interesser, og de skal 
have mulighed for i højere grad at kunne tilpasse deres arbejdstid til deres behov. En 
aftale herom mellem arbejdsmarkedets parter, som er resultatet af forhandlinger 
mellem arbejdsgivere og arbejdstagere, synes at være det, der er mest hensigtsmæssigt 
til at forene de to parters interesser. 
Den garanti for bevarelse af beskæftigelse, som er knyttet til forældreorlov, bør kunne 
styrke båndene til arbejdsmarkedet - hvor der ellers tidligere var tale om et brud med 
arbejdslivet - hvilket kan være en fordel for både arbejdstagere og virksomheder. 
Arbejdstagerne kan undgå nogle omkostninger ved at skulle genindsluses i 
erhvervslivet og bevare de erhvervserfaringer, de har opnået, og deres anciennitet hos 
deres arbejdsgiver. Arbejdsgiverne bevarer den arbejdskraft, som de har uddannet, og 
skal, alt efter hvordan de har erstattet medarbejderen, der er på orlov, ikke påtage sig 
nye udgifter for at ansætte eller uddanne nyt personale. 
5. Indeholder forslaget foranstaltninger, som tager hensyn til den specifikke situation i 
små og mellemstore virksomheder (begrænsede eller anderledes krav, etc)? 
Ja, jf. punkt 17-21 i begrundelsen til forslaget. 
Høring 
6. Listen over organisationer, som er blevet hørt om forslaget, og som har fremført 
væsentlige elementer i deres forslag. 
Listen over organisationer, der er blevet hørt, er vedlagt som bilag. Med hensyn til 
deres holdning henvises til punkt 14 i begrundelsen. 
22 
ISSN 0254-1459 
K0M(96) 26 endelig udg 
DOKUMENTER 
DA 04 
Katalognummer: CB-CO-96-048-DA-C 
ISBN 92-78-00156-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
23