1. opfordrer i betragtning af disse overvejelser og konstateringer Kommissionen til:
7dash at gennemføre en omfattende undersøgelse af virkningerne af en eventuel overgang til princippet om
international konsumption for de europæiske producenter og forbrugere samt arbejdspladserne,
7dash at forelægge en beretning om eventuel misbrug af varemærkeretten, der er indberettet til Kommis-
sionen, og forklare, hvordan sådant misbrug er blevet behandlet, bl.a. med hensyn til konkurrence-
reglerne, og påpege eventuelle mangler i den nuværende lovgivning,
7dash at undersøge retsstillingen med hensyn til konsumption af varemærkerettigheder i de vigtigste handels-
nationer,
7dash at undersøge, om det forekommer muligt inden for rammerne af WTO eller WIPO at indgå en inter-
national aftale om harmoniserede regler for konsumption af varemærkerettigheder,
7dash på baggrund af Domstolens seneste afgørelser at undersøge behovet for en præcisering af direktiv
89/104/EØF, navnlig artikel7, for at opnå en højere grad af retssikkerhed og klarhed omkring rets-reglerne med hensyn til konkurrencerettens begrænsning af varemærkeretten, hvilket navnlig er nød-vendigt for de små og mellemstore virksomheder og forbrugerne,
7dash at undersøge, om det er nødvendigt med en præcisering af varemærkeretten med hensyn til ikke-
erhvervsmæssig import af varer, forbrugerne har købt over Internettet,
7dash senest den 31. december 2002 at aflægge en beretning indeholdende konkrete forslag til Parlamentet
om disse punkter;
2. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes rege-
ringer.
13. Konklusionerne fra FN’s konference om racisme
B5-0605, 0606, 0607, 0609 og 0610/2001
Europa-Parlamentets beslutning om verdenskonferencen mod racisme i Durban
Europa-Parlamentet,
7dash der henviser til EU-traktatens artikel6, 7 og 29 og EF-traktatens artikel13, som forpligter Den Euro-
pæiske Union og dens medlemsstater til at sikre høje standarder med hensyn til menneskerettighederog ikke-forskelsbehandling, og til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder,
7dash der henviser til den multilaterale konvention til bekæmpelse af alle former for racediskrimination fra
1965, rammekonventionen om beskyttelse af nationale mindretal fra 1995 og den europæiske kon-vention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder,
7dash der henviser til Rådets direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000, der yderligere bidrager til gennemførelse
af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse(
1),
7dash der henviser til, EU’s forberedelser til verdenskonferencen, navnlig henstillingen vedrørende Den Euro-
pæiske Unions holdning på verdenskonferencen i sin beslutning af 5. juli 2001 om menneskerettig-hederne(
2),
7dash der henviser til den erklæring, der blev vedtaget på den europæiske forberedelseskonference »All Dif-
ferent 7dash All Equal« i Strasbourg den 13. oktober 2000,
7dash der henviser til rammeaftalen af 5. juli 2000 om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og
Kommissionen(3),
(1) EFT L 180 af 19.7.2000, s. 22.
(2) »Vedtagne tekster«, punkt13.
(3) EFT C 121 af 24.4.2001, s. 122.11.4.2002 DA C87E/149 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 3. oktober 2001
7dash der henviser til Kommissionens meddelelse om, hvordan Den Europæiske Union kan medvirke til at
fremme menneskerettigheder og demokratisering i tredjelande (KOM(2001)252), og til Rådets konklu-sioner af 16. juni 2001 om denne meddelelse,
A. der henviser til, at Den Europæiske Union med udviklingen af et område med frihed, sikkerhed og
retfærdighed ikke blot sammen med medlemsstaterne spiller en vigtig rolle i bestræbelserne på atudrydde racisme og racediskrimination i EU, men også har mulighed for at spille en konstruktivrolle på den internationale scene, da racisme og forskelsbehandling på grund af race og etnisk oprin-delse grundlæggende er i modstrid med EU’s målsætninger udadtil såvel som indadtil,
B. der henviser til, at konferencen ved at nå til politisk enighed den 8. september 2001 om en sluterklæ-
ring og et handlingsprogram udsendte et budskab til verden og tog et skridt fremad imod afskaffelse afalle eksisterende former for racisme og fremmedhad, selv om det ikke lykkedes den at imødekommealle forventninger,
C. der henviser til, at forhandlingerne især var vanskelige, fordi spørgsmålene om erstatning til ofrene for
slaveri og konflikten i Mellemøsten dominerede og overskyggede det planlagte forløb,
D. der erkender, at det, der er sket i Europas historie, har afstedkommet langvarige lidelser, og glæder sig
over, at det nu erkendes, at zionisme ikke er racisme, og at holocaust var en enkeltstående begivenhedi verdenshistorien,
E. der henviser til, at Den Europæiske Union igennem Rådets formandskab, repræsenteret ved forman-
den, Louis Michel, på afgørende vis bidrog til at sikre, at der blev opnået enighed til sidst,
F. der henviser til, at den rolle, som især Europa-Parlamentets delegation, men også Kommissionen spil-
lede på konferencen, ikke i tilstrækkelig grad afspejlede EU’s voksende ansvar på dette område; derdesuden beklager, at Kommissionen kun var repræsenteret på tjenestemandsniveau, og at ikke allemedlemsstater var repræsenteret af højtstående ministre,
G. der henviser til, at der blev ydet et stort beløb i EU-støtte (3,7mio.EUR) til ngo’ernes og lavindkomst-
landenes deltagelse i fire regionale forberedelseskonferencer og i selve verdenskonferencen,
1. glæder sig over, at det på konferencen lykkedes at nå til enighed om en sluterklæring, der kommer til
at danne grundlag for den globale bekæmpelse af racisme og forskelsbehandling på grund af race og etniskoprindelse;
2. lykønsker Den Europæiske Union med, at det lykkedes den især ved rådsformandens indsats at lede
konferencen frem til et kompromis om en sluterklæring og dermed undgå et fuldstændigt sammenbrud ogsikre et acceptabelt resultat, men opfordrer indtrængende Den Europæiske Union til fortsat at øge sin
internationale kapacitet og forberede sig på de forventninger, der stilles til den;
3. beklager, at ngo-forummet forud for verdenskonfercen udarbejdede en »skyggeerklæring«, der på visse
punkter var så ekstrem i sin sprogbrug og sine krav, at FN’s højkommissær for menneskerettigheder ikkeså sig i stand til at anbefale den til verdenskonferencen og at nogle ngo’er tog afstand fra den, hvilket harsvækket civilsamfundets omdømme og indflydelse;
4. mener, at det i lyset af, hvor vidtrækkende Durban-konferencen om racisme var, og i betragtning af
de meget tydelige og beklagelige problemer, der opstod på forskellige niveauer under den langvarige for-handlingsproces, ville have været at foretrække, om der i forvejen var blevet gjort et større forberedelses-arbejde for at sikre enstemmig vedtagelse af slutkonklusionerne, og opfordrer FN til at overveje organise-ringen af fremtidige fora, planlægge en nykonference om ti år og se på, hvordan fremtidige ngo-fora skalorganiseres for at forhindre, at interessegrupper kaprer arrangementerne;C87E/150 DA 11.4.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 3. oktober 2001
5. tager til efterretning, at Den Europæiske Union tilsluttede sig formuleringer i sluterklæringen ved-
rørende slaveri, slavehandel og kolonialisering, der gik videre end oprindeligt forudset i EU’s fælles hold-ning, mens man veg uden om spørgsmålet om erstatning til ofrene;
6. glæder sig over, at man har erkendt, at praktisering af slaveri og slavehandel er en ond handling,
som, hvis den fandt sted i dag, ville blive betragtet som en forbrydelse imod menneskeheden; glæder sig
især over, at det for første gang er blevet erkendt på internationalt plan, at der diskrimineres imod Romaog Sinti, men beklager, at diskrimineringen mod Dalit-kasten ikke nævnes i sluterklæringen;
7. glæder sig over, at erklæringen støtter »det nye Afrika-initiativ«, og anmoder om, at den lovede yder-
ligere støtte til fremme af demokrati og politisk ledelse i Afrika, stilles til rådighed;
8. understreger nødvendigheden af, at der fokuseres på de konkrete foranstaltninger, man nåede til
enighed om i Durban, med henblik på at bekæmpe racisme, fremmedhad og forskelsbehandling, og atDen Europæiske Union støtter og fremmer gennemførelsen af foranstaltningerne igennem nationale hand-lingsplaner i Den Europæiske Union og påtager sig en ledende international rolle i bestræbelserne på at øgeandre landes evne til at bekæmpe racisme, fremmedhad og forskelsbehandling;
9. opfordrer til yderligere undersøgelse af, hvordan EU kan udnytte hele sin potentielle indflydelse på
det internationale arbejde med menneskerettigheder og bekæmpelse af forskelsbehandling, herunder
niveauer for politisk repræsentation og revision af den interinstitutionelle rammeaftale af 5. juli 2000, deri højere grad bør afspejle Den Europæiske Union og dens institutioners voksende ansvar i internationalefora, herunder især i FN-fora;
10. opfordrer indtrængende EU til at fremme aktioner til bekæmpelse af intolerance, herunder islamo-
fobi og antisemitisme;
11. opfordrer Kommissionen til at undersøge, hvordan EU-midlerne til konferencen blev tildelt og
anvendt;
12. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes
regeringer og parlamenter.11.4.2002 DA C87E/151 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 3. oktober 2001