Nr. C 205/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 8. 82 
Udtalelse om udkast til handlingsprogram for De europæiske Fællesskaber på miljøområdet 
(1982-1986) 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende .nr. C 305 af 25. november 1981, side 2. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 19. november 1981 i medfør af artikel 198 i traktaten om oprettelse af 
Det europæiske økonomiske Fællesskab, at høre Det økonomiske og sociale Udvalg om det 
nævnte emne. * 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 19 8. plenarforsamling, afholdt i Bruxelles den 
26. og 27. maj 1982, sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR-
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 198, 
under henvisning til anmodning af 19. november 1981 
fra Rådet for De europæiske Fællesskaber om Udvalgets 
udtalelse om udkast til handlingsprogram for De euro­
pæiske Fællesskaber på miljøområdet (1982- 1986), 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalgets 
formand den 24. november 1981 om at pålægge afde­
lingen for miljøbeskyttelse, sundhedsvæsen og forbrug at 
udarbejde udtalelse om forslaget, 
under henvisning til forhandlingerne på afdelingens 
69. møde den 4. maj 1982, 
under henvisning til mundtlig beretning aflagt af ordfø­
reren, C. E. Mills, 
under henvisning til forhandlingerne på den 198. plenar­
forsamling den 26. og 27. maj 1982, — 
enstemmigt 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
1. Vurdering af Fællesskabets miljøpolitik 
1.1. Stats- og regeringscheferne understregede på top­
mødet i Paris 1972 bl.a., at »den økonomiske ekspan­
sion, der ikke er et mål i sig selv, først og fremmest skal 
sigte på at mindske forskellene i livsvilkårene. Dette må 
ske med deltagelse af alle samfundsgrupper. Den må føre 
til såvel en forbedring af tilværelsens kvalitative sider som 
en højere levestandard. I overensstemmelse med den 
europæiske livsholdning skal der lægges særlig vægt på 
ikke-materielle værdier og goder og på miljøbeskyttelse, 
for at fremskridtet kan tjene det enkelte menneske«. 
1.2. Denne politik blev omsat i to handlingsprogram­
mer (*), der dækkede perioden 1973 til 1981 og omfat­
tede 4 hovedpunkter: 
i1) EFT nr. C 112, af 20.12. 1973. EFT nr. C 139, af 
13. 6. 1977. — begrænsning af forurening og gener, der er skadelige 
for naturressourcerne, biosfæren og livskvaliteten; 
— beskyttelse af naturressourcerne og forbedring af 
livskvaliteten ved hjælp af præventive bestemmelser 
og foranstaltninger; 
— iværksættelse af foranstaltninger til støtte for oven­
nævnte aktioner; 
— løsning af visse problemer på internationalt plan. 
1.3. Der er lovgivningsmæssigt sket væsentlige frem­
skridt på mange af ovennævnte områder, som falder ind 
under miljøpolitikken. På mindre end 9 år har Fællesska­
bet vedtaget ca. 60 retsakter (hvoraf nogle imidlertid har 
et meget snævert anvendelsesområde) vedr. vand, luft, 
affald, støj og beskyttelse af miljø, landarealer og natur­
ressourcer. Der kunne være sket yderligere fremskridt, 
hvis Rådet havde kunnet træffe afgørelse om en række 
forslag, som Kommissionen allerede havde fremsat. 
Desuden bemærker Udvalget, at en række EF-afgørelser 
ikke kunne føres ud i praksis, fordi visse medlemsstater 
forsinkede deres indarbejdelse i den nationale lovgivning 
eller ikke på behørig måde iværksatte de foranstaltninger, 
som de formelt havde vedtaget. Udvalget henstiller til 
medlemsstaterne, at de opfylder deres forpligtelse til 
regelmæssigt at tilstille Kommissionen rapporter om 
fremskridt på dette område. 
Udvalget er af den opfattelse, at Kommissionen bør øge 
sin indsats og sørge for, at EF-lovgivningen indarbejdes i 
de nationale lovgivninger og anvendes korrekt, ikke blot 
af medlemsstaterne, men også af de regionale og lokale 
myndigheder, ligesom den bør sikre, at der strafforfølges 
på en så ensartet måde i medlemsstaterne, at forurenende 
virksomheder ikke drager ubillig fordel af eventuelle 
forskelle. 
1.4. Udvalget mener, at miljøpolitikken i langt højere 
grad bør samordnes med Fællesskabets politik på andre 
9. 8. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 205/29 
områder (navnlig landbrugspolitikken, industri- og 
finanspolitikken) med henblik på at udarbejde en hel­
hedsstrategi. 
Uden en sådan helhedsstrategi befrygter Udvalget, at 
miljøpolitikken kun bliver opfattet som et aspekt af 
Fællesskabets politik vedr. det interne marked; men det 
godkender dog Kommissionens bestræbelser til forebyg­
gelse af handelsmæssige forvridninger og til styrkelse af 
det fælles markeds funktion. 
På baggrund af de foregående bemærkninger er Udvalget 
af den opfattelse, at det er vigtigt, at Kommissionen 
udarbejder en beretning om Fællesskabets miljøpolitiske 
foranstaltniner med henblik på at fastlægge en prioritets­
rækkefølge for de foranstaltninger, som bør iværksættes 
på hvert enkelt område. 
2. Ny holdning til miljøpolitik 
2.1. Fællesskabets miljøpolitik, hvis oprindelige ho­
vedmål var bekæmpelse af forurening og gener, har 
gradvis udviklet sig til en altomfattende og forebyggende 
politik. Denne nye udvikling gør det muligt både at træffe 
miljøbeskyttelsesforanstaltninger, hvis omkostninger er 
begrænset mest muligt, og at nå frem til konkrete 
foranstaltninger til støtte for og opfølgning af den 
økonomiske udvikling. Udvalget kan støtte denne nye 
holdning, som også ligger til grund for de synspunkter, 
som det redegjorde for i udtalelsen om det andet miljø­
program. 
2.2. Udvalget understreger, at fjernelse af en miljø­
skade altid er dyrere end forebyggende miljøbeskyttelse. 
Det er derfor nødvendigt med en forudseende planlæg­
ning og udformning af en miljøpolitik. Ved planlægning 
af industriprojekter og indførelse af nye produkter skal 
der på forhånd foretages en vurdering af disses eventuelle 
indvirkninger på miljøet. 
I det store og hele er Udvalget enig med Kommissionen i, 
at miljøpolitikken er en strukturpolitik, som bør gennem­
føres uafhængigt af usikkerheden omkring de økonomi­
ske konjunkturer for at undgå, at de naturlige ressourcer 
bortødes og fremtidige muligheder går tabt. 
Udvalget mener, at Kommissionen fortsat bør vurdere 
forureningsbekæmpelsesforanstaltningernes cost-effecti-
veness til anvendelse ved udarbejdelsen af nye lovfor­
slag. 
2.3. Udvalget understreger, at det er vigtigt, at Fæl­
lesskabets miljøpolitik i højere grad tager hensyn til, at de 
regionale forhold er forskelligartede, for at undgå van­
skeligheder, som kunne opstå ved gennemførelsen af 
EF-foranstaltninger på dette område. Ved iværksættelsen 
af miljøpolitikken er det nødvendigt, at der tages større 
hensyn til de lokale myndigheders struktur, personale og 
budgetmidler. 
2.4. Endvidere opfordrer Udvalget Kommissionen til 
at opmuntre til mere effektive initiativer inden for oplysning ved ud over lokale myndigheder og tilknyttede 
sammenslutninger også at inddrage skoler, massemedier 
osv. for at offentligheden kan udvikle en mere økologisk 
modenhed og således sikre en større forståelse og støtte 
omkring miljøbeskyttelsen. 
2.5. Det er endvidere nødvendigt, at både Fællesska­
bet og de nationale og lokale myndigheder anerkender 
den rolle, som foreninger og samfundsgrupper spiller ved 
behandling af spørgsmål, som indvirker på livskvalite­
ten. 
2.6. Udvalget understreger ligeledes den vigtige rolle, 
som miljøpolitikken kan spille i forbindelse med en 
industriel innovationsstrategi, og at den kan medvirke til 
at skabe nye arbejdspladser. 
2.7. Der bør tages særlige miljømæssige initiativer for 
med EF-midler at beskytte middelhavsområdet mere 
effektivt i betragtning af det særlige forhold, at dette 
omslutter et samlet havområde. 
3. Generelle bemærkninger til udkast til handlingspro­
gram for De europæiske Fællesskaber på miljøområ­
det (1982-1986) 
3.1. Udvalget støtter Kommissionens ønske om at 
videreføre sine miljøpolitiske målsætninger og tilslutter 
sig dets udkast til handlingsprogram under forbehold af 
nedenstående bemærkninger. 
3.2. Selv om en aktiv milj øbeskyttelsespolitik generelt 
virker til fordel for økonomien på lang sigt, også 
makro-økonomisk set, må man dog i forbindelse med 
handlingsprogrammets gennemførelse i særlig grad være 
opmærksom på de mikro-økonomiske implikationer og 
kortfristede følgevirkninger. Miljøpolitiske afgørelser 
burde tage højde for risikoen for en forringelse af 
EF-producenternes konkurrenceevne, hvis man søger at 
gennemføre alt for ambitiøse foranstaltninger. Det ville 
ikke være i Fællesskabets almene interesse af føre en 
politik, der måtte foranledige virksomheder til at forlade 
Fællesskabet og genetablere sig i lande med mindre 
strenge miljønormer. Endvidere bør hverken den aktuelle 
økonomiske eller beskæftigelsesmæssige situation og ej 
heller konkurrenceproblemerne benyttes som et påskud 
for ikke at vedtage de nødvendige forordninger på 
miljøområdet. 
3.3. Udvalget erkender, at det med henblik på den 
mest fordelagtige udnyttelse af disponible ressourcer er 
absolut nødvendigt at fastlægge strategier og prioriteter 
inden for miljøkontrol for at opnå støtte fra befolknin­
gen, således at alle berørte parter medinddrages. 
3.4. Udvalget støtter Kommissionens initiativ, der 
sigter mod udviklingen af en helhedsstrategi, hvor miljø­
spørgsmål indgår som et led i den økonomiske og sociale 
udviklings bredere målsætning. 
Nr. C 205/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 8. 82 
4. Særlige bemærkninger 
4.1. Udvalget understreger nødvendigheden af at 
udvise påpasselighed i forbindelse med gennemførelsen af 
princippet »forureneren betaler«, således som det opfat­
tes for tiden for at sikre, at alle omkostninger som følge af 
forurening udelukkende afholdes af forureneren, selv om 
også disse omkostninger væltes over på forbrugerne. 
Udvalget anerkender og går ind for de internationalt 
accepterede rets- og ansvarsprincipper og opfordrer 
derfor Kommissionen til at sørge for oprettelse af en 
samling af de mest signifikante retsafgørelser vedrørende 
miljøskadeerstatninger; et sådant materiale, som til sta­
dighed skulle ajourføres, vil gøre det lettere at gennem­
føre anvendelsen af princippet »forureneren betaler«. 
4.2. Udvalget understreger nødvendigheder af, at 
Kommissionen, Rådet og andre berørte parter: 
— opmuntrer til en nedbringelse af enhver form for 
forurening, gener og ødelæggelse af landområder; 
— forudser og opmuntrer til forberedelsen af F&U 
programmer, også de lokale myndigheders, med det 
sigte at finde den bedste balance mellem skabelse af 
velstand, skabelse af beskæftigelse, ressourcebevarel­
se og sundhedsbeskyttelse; 
— giver mere konsekvent støtte til præventive foranstalt­
ninger navnlig ved hjælp af en bredere anvendelse af 
rene teknologier; 
— foreslår, hvorledes man bedst kan give de personer, 
der er beskæftiget inden for dette område, en passende 
uddannelse på både ledelses- og det tekniske plan 
samt med hensyn til tilsyn med kontrol, således at 
fejlskøn undgås, 
— begunstiger miljøbeskyttelsesforanstaltninger, som 
navnlig fremmer besparelser i energi og råmaterialer, 
når det drejer sig om ikke-forurenende og ikke-for-
nyelige råmaterialer (særlige ordninger for rene og 
fornyelige energikilder, biodynamisk landbrug, gen­
brug af affald osv.) samtidig med, at man forsøger at 
forebygge eller nedbringe de negative virkninger af 
anvendelsen af alternativer til olie. 
4.3. Udvalget konstaterer med tilfredshed, at EF-bud-
gettet for 1982 indeholder et nyt kapitel, hvor der er afsat 
midler til miljøforanstaltninger, hvilket kan betragtes 
som et første skridt hen imod skabelsen af en fond for 
miljøbeskyttelsespolitik. Det mener, at disse midler bør 
anvendes til et begrænset antal særlige projekter samt 
pilotprojekter. Disse projekter modtager ikke støtte fra 
andre EF-finansieringsinstrumenter, hvorfor de p.g.a. 
deres store betydning bør tildeles passende støtte over 
Fællesskabets almindelige budget. Udvalget anmoder endvidere Kommissionen om at 
opmuntre til anvendelsen af de eksisterende fonde -
Socialfonden, Landbrugsfondens udviklingssektion og 
Regionalfonden - når det drejer sig om projekter, som 
udover at opfylde de respektive fondes specifikke målsæt­
ninger også ville kunne tjene miljøbeskyttelsesformål. 
4.4. Industrien bør opmuntres til at udvikle udstyr til 
forureningskontrol ved at sørge for, at det nødvendige 
udstyr kan få samme beskatningsmæssige og finansielle 
støtte som andet industrielt udstyr. 
4.5. Udvalget støtter Kommissionen i dens tro på, at 
også landbruget er et erhverv, som må underkastes 
miljøbevarende og miljøbeskyttende foranstaltninger. 
Det er derfor nødvendigt både at gøre en kraftig indsats 
for at begrænse de risici, der er forbundet med visse 
produktionsformer og husdyravl og fremme anvendelsen 
af mindre forurenende landbrugsmetoder. 
4.6. Udvalget er foruroliget over den vedvarende 
udryddelse af flora- og faunaarter, hvilket er et tab for 
både Fællesskabet og verden som helhed og opfordrer 
Kommissionen til både finansielt og moralsk at støtte 
bevarelsen af vor genetiske arv. 
4.7. Udvalget erkender også, at der er et behov for at 
udvikle en virkelig fællesskabsskovbrugspolitik, navnlig 
med henblik på at opretholde en økologisk og klimatisk 
balance, specielt fordi EF ikke på nuværende tidspunkt er 
selvforsynende med træ. 
4.8. Udvalget støtter Kommissionens ønske om at 
fremskaffe mere fyldestgørende videnskabelige og tekni­
ske oplysninger på miljøområdet. Ved hjælp af sådanne 
oplysninger vil Kommissionen kunne udvikle en realistisk 
strategi for gennemførelsen af udkast til handlingspro­
gram, som fuldt ud tager højde for det nuværende 
økonomiske forhold. Der bør ydes støtte til offentliggø­
relse og udbredelse af disse forskningsresultater, således 
at flere oplysninger gøres tilgængelige for offentlig­
heden. 
4.9. Udvalget erkender, at der endnu er et stort 
arbejde tilbage at gøre inden for teknologien vedrørende 
forurening fra motorkøretøjer, og er af den opfattelse, at 
motorkøretøj sfabrikanterne i Fællesskabet bør intensive­
re deres indsats og producere mindre forurenende moto­
rer for at komme på højde med den teknologiske 
udvikling på dette område. 
Udvalget godkender, at der benyttes en »samlet« strategi, 
som den er udformet af Kommissionen for på én og 
samme tid at tage højde for de problemer, der knytter sig 
til energibesparelser, miljøbeskyttelse, brugernes sikker­
hed og konkurrenceevnen i EF's og den internationale 
automobilindustri. 
9. 8. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 205/31 
4.10. Da gennemførelsen af en miljøbeskyttelsespoli-
tik også involverer forbedringer i bymæssige områder og 
beskyttelse af Fællesskabets arkitektoniske og kunstneri­
ske arv, henstiller Udvalget, at Kommissionen fremmer 
passende foranstaltninger og i denne forbindelse er 
opmærksom på det arbejde, som Europarådet har udført 
på dette område. Udvalget håber, at der kan komme et 
snævrere samarbejde i stand mellem medlemsstaterne på 
dette punkt. 
4.11. Udvalget er i høj grad tilhænger af bestræbel­
serne på at give Fællesskabets miljøpolitik en internatio­
nal dimension. Gennem samarbejde med ligesindede 
tredjelande og internationale organisationer om at sam­
ordne internationale bestræbelser på at løse særlige 
problemer, kan Fællesskabet med størst fordel sikre en forhøjelse af livskvaliteten samt en forbedring og beskyt­
telse af miljøet. 
4.12. Afgørelser bør træffes på europæisk plan uden 
grænsehensyn fremfor inden for snævre nationale ram­
mer, og særlig opmærksomhed må vies grænseområder, 
hvor nabolande kan have forskellige interesser. 
For at mindske forskelle og undgå dobbeltarbejde bør der 
gøres fuldt brug af alle disponible procedurer for at lette 
en hurtig informationsudveksling mellem de berørte 
kredse og navnlig bør de allerede eksisterende muligheder 
i Kommissionen udnyttes. 
Fællesskabet bør også tiltræde de relevante internationale 
konventioner vedrørende miljø og tage hensyn til virk­
ningen af dets miljøpolitik på miljøet i den tredje 
verden. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. maj 1982. 
Tomas ROSEINGRAVE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg 
Følgende passager er ændret som følge af ændringsforslag, der blev vedtaget under forhandlingerne: 
Side 7 - pkt. 4.2., 4. led 
« - foreslår, hvorledes man bedst kan give de personer, der er beskæftiget inden for dette område, 
passende uddannelse,« 
Afstemningsresultat 
Ændringsforslaget blev enstemmigt vedtaget. 
Side 10 - pkt. 4.11. 
Følgende sætning udgik af punktet og erstattedes af et nyt pkt. 4.12.: 
»Bestræbelserne bør også koordineres i grænseområder inden for EF.« 
Afstemningsresultat 
Ændringsforslaget blev enstemmigt vedtaget.