Nr. C 191/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22.7.91 
Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets beslutning om ændring af bilag II til Rådets 
direktiv 79/409/EØF om beskyttelse af vilde fugle 
(91/C 191/06) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 27. marts 1991 under henvisning til 
EØF-Traktatens artikel 130 S at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for miljø-, sundheds- og forbrugerspørgs­
mål, som udpegede Hans Jiirgen Wick til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 17. 
maj 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 287. plenarforsamling af 29.-30. maj 1991, 
mødet den 29. maj, enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Resumé af Kommissionens forslag 
1.1. Kommissionens forslag tager sigte på at ændre 
Rådets direktiv 79/409/EØF om beskyttelse af vilde 
fugle, især bilag II heri, som angiver de arter, der kan 
jages i EF. 
Forslaget omfatter hovedsagelig fem arter (skovskade, 
husskade, allike, råge og krage), som skal medtages i 
bilag II, 2. del (der omfatter de arter, som kun kan jages 
i de medlemsstater, hvorunder de er angivet). 
1.2. Kommissionen foreslår disse ændringer, fordi 
en række medlemsstater har anmodet herom. An­
modningerne er blevet gennemgået på grundlag af de 
videnskabelige oplysninger, medlemsstaterne har ind­
givet. 
Ved evalueringen har Kommissionen taget hensyn til, at 
de pågældende arter, siden direktiv 79/409/EØF trådte i 
kraft, har været genstand for en lang række fravigelser 
i medfør af direktivets artikel 9. Begrundelsen herfor 
har været de skader, som disse arter har forvoldt på 
landbrugsafgrøder og/eller det vilde dyreliv. 
Kommissionen finder det følgelig berettiget at foreslå 
at medtage disse arter i bilag II, 2. del, til direktiv 79/ 
409/EØF for således at tillade jagt på dem. Denne jagt 
kan mindske behovet for at benytte sig af fravigelser, 
og i betragtning af udviklingen i bestanden af de pågæl­
dende arter skulle en sådan praksis ikke indebære nogen 
trussel mod deres overlevelse. 
1.3. I henhold til artikel 7 i direktiv 79/409/EØF skal 
jagten udøves i overensstemmelse med princippet om 
en fornuftig udnyttelse og økologisk afbalanceret regu­
lering af de pågældende fuglearter. Disse arter må især 
ikke jages i redetiden, de forskellige faser af yngletiden 
eller — når der er tale om trækfugle — under deres 
træk til redebygningsstedet. Kommissionen mener, at i det omfang den »normale« 
jagt som defineret i artikel 7 ikke er tilstrækkelig til at 
opfylde målsætningerne for regulering af fuglebestande, 
vil der i medfør af artikel 9 i direktivet kunne vedtages 
fravigelser i særlige tidsrum eller med særlige jagtmeto­
der. Reguleringen har til formål at hindre omfattende 
skader på afgrøder, besætninger og fiskeriområder samt 
at beskytte faunaen. 
ØSU godkender Kommissionens forslag, hvortil den 
dog fremsætter følgende bemærkninger: 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. I sin udtalelse af 25.-26.maj 1977 (EFT nr. 
C 152 af 29. 6. 1977) bifaldt ØSU kraftigt de generelle 
principper, der lå til grund for Kommissionens forslag 
om beskyttelse af fugle. Også i dag anser ØSU denne 
fælles lovgivning for beskyttelse af vildtlevende fugle 
for at være en yderst effektiv foranstaltning til beskyttel­
se af miljøet og fredning af den fælles arv af fugle i 
Europa og mener, at den skulle kunne hilses velkommen 
af et stort flertal i EF-landene. 
2.2. I sin udtalelse gjorde ØSU imidlertid også op­
mærksom på den konflikt, der kan opstå mellem på 
den ene side den økonomiske udvikling såsom frem­
skridt inden for landbrugssektoren og udviklingen af 
landdistrikter og på den anden side beskyttelse af fugle, 
men udtrykte håb om, at direktivet vil blive anvendt på 
en sådan måde, at man finder frem til de fornødne 
kompromisløsninger. 
2.3. Det skal her bemærkes, at Kommissionen i det 
oprindelige direktivforslag [KOM (76) 676 endelig udg.] 
klassificerede de fem arter, det foreliggende forslag 
omhandler, i et bilag II, 3. del, omfattende i alt tretten 
arter, som kunne undtages fra de »normale« bestemmel­
ser for de arter, der nævnes i bilag II, 1. del og 2. del, 
uden at dette dog måtte føre til en uønsket nedgang i 
bestandene af de tretten arter. 
22. 7. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 191/15 
Kommissionen begrundede denne klassificering med, at 
de pågældende arter »kan forvolde skader«, som »ikke 
blot vedrører økonomiske sektorer som f.eks. landbru­
get, men ligeledes kan ramme andre vilde arter«, samt 
»at de forvoldte skader optræder med en vis re­
gelmæssighed.« 
2.4. I sin udtalelse af 25.-26. maj 1977 godkendte 
ØSU dette princip og foreslog sågar, at undtagelsen i 
artikel 7, stk. 5, for de i bilag II, 3. del, omhandlede 
arter blev udvidet, således at også æg fra disse arter 
kunne indsamles på lovlig vis. Dette ville efter ØSU's 
mening forbedre direktivet og åbne mulighed for lovlig 
udnyttelse af almindeligt forekommende skadedyrsarter 
uden på nogen måde at forringe beskyttelsen af nyttige 
eller sjældne arter. 
2.5. Da Rådets direktiv 79/409/EØF blev vedtaget 
den 2. april 1979, kunne ØSU blot konstatere, at dets 
forslag ikke var blevet imødekommet, og at de fleste af 
de tretten fuglearter, der havde været nævnt i bilag II, 
3. del, og i bilag II, sågar var blevet helt slettet og 
således de jure ville blive strengt beskyttet. 
ØSU beklager udtrykkeligt denne afgørelse fra Rådets 
side, idet det foreliggende forslag fra Kommissionen, 
der tager sigte på igen at medtage fem af de tretten 
fuglearter i bilag II, er et bevis a posteriori på, at 
forslaget i udtalelsen af 25.-26. maj 1977 var berettiget. 
Det fremgår faktisk af det informationsmateriale, Kom­
missionen har stillet til rådighed, at den undtagelsesord­
ning, som i medfør af artikel 9 har været gældende for 
disse arter siden 1979, ikke har fungeret tilfredsstillende, 
og at den har været forbundet med betydelige admini­
strationsomkostninger. 
Nu fastslår Kommissionen ligeledes, at der skal gøres 
mindre brug af fravigelser »i medfør af artikel 9« for 
de arter, som regelmæssigt forvolder skader på land­
brugsafgrøder og/eller det vilde dyreliv, og tilslutter sig 
dermed den argumentation, der lå til grund for ØSU's 
udtalelse i 1977. 
2.6. Det er helt givet ikke længere på sin plads at 
tale om »skadelige« fuglearter (»opportunistiske« arter 
ville være bedre), idet ingen dyreart i sig selv er helt 
igennem skadelig (eller helt igennem nyttig), men er det 
kun i mere eller mindre grad under visse omstændighe­
der i bestemte tidsperioder eller i bestemte områder. 
ØSU er imidlertid af den opfattelse, at det skulle være 
muligt at indføre en fleksibel ordning for regulering af 
de fuglearter, som med en vis regelmæssighed, og i 
store områder af EF, anretter skader på økonomiske 
interesser eller ødelægger eller truer med at ødelægge 
den økologiske balance. En sådan ordning bør i over­
ensstemmelse med artikel 2 i direktiv 79/409/EØF imø­
dekomme økologiske, videnskabelige og kulturelle krav 
og samtidig tilgodese økonomiske og rekreative hensyn. 2.7. I den forbindelse gør ØSU opmærksom på, at 
Bern-Konventionen fra 1979 om »Beskyttelse af Euro­
pas vilde dyr og planter samt naturlige levesteder« -
som med Rådets afgørelse nr. 82/72/EØF (EFT nr. 
L 38 af 10. 2. 1982) om fuglearterne har fået retsgyldig­
hed i hele EF — specifikt udelukker de såkaldte »oppor­
tunistiske« arter fra særlige beskyttelsesforanstaltning­
er. Dette betyder følgelig, at disse arter i kraft af to 
forskellige EF-bestemmelser har fået tildelt en forskellig 
beskyttelsesmæssig status, og der er dermed opstået en 
beklagelig usikkerhed på det juridiske område. 
2.8. ØSU undrer sig derfor over, hvorfor Kommissio­
nen ikke genoptager den idé, der lå bag dens oprindelige 
forslag fra 1977, og tilføjer et særskilt bilag II, 3 del, 
for »opportunistiske« fuglearter, for hvilke der skal 
gælde et lavere beskyttelsesniveau (dvs. uden at dette 
indebærer en fuldstændig ophævelse af samtlige beskyt­
telsesforanstaltninger). Faktisk fremgår det af det fore­
liggende forslag fra Kommissionen, at man under visse 
omstændigheder dog stadig skal gøre udførligt brug af 
undtagelsesbestemmelserne i artikel 9 (jf. punkt 1.3). 
Netop for de fem berørte arter, men også for andre 
arter, der var anført i 1977-forslagets bilag II, 3 del, er 
det blevet videnskabeligt fastslået, at de forvoldte ska­
der hovedsagelig optræder om foråret (bl.a. i andre og 
mere sjældne fuglearters æglægnings- og yngletid), og 
at artikel 7 ikke tillader en regulering på dette tidspunkt. 
Når der kun kan reguleres efter undtagelsesbestemmel­
serne i artikel 9, anrettes der betydelige skader (der 
f.eks. forvoldes af råger og især af ringduer), specielt 
på landbrugsafgrøder, som sågar hovedsagelig optræ­
der om foråret og om sommeren. ØSU finder det uhen­
sigtsmæssigt at have en lovgivning, som kræver, at der 
hvert år skal opereres med en lang række fravigelser af 
et begrænset antal og altid enslydende årsager. Fravigel­
ser bør i kraft af deres art være begrænset til særlige 
og usædvanlige omstændigheder, således at de beskyt­
telsesforanstaltninger, der er fastsat for fuglearter, som 
virkelig behøver beskyttelse, ikke udhules. 
2.9. Eftersom naturlige fænomener altid er i bevægel­
se, og den sociale og økonomiske udvikling er af en 
foranderlig karakter, erkender ØSU, at det er ønskeligt 
med en vis fleksibilitet i lovgivningen, og at især de 
forskellige bilag til direktiv 79/409/EØF bør revideres 
med en vis regelmæssighed (f.eks. hvert femte år) efter 
forud fastlagte kriterier. En dyreart, der er sjælden i 
dag, kan om nogle år forekomme i store mængder som 
følge af ændrede miljøfaktorer. Det modsatte fænomen 
forekommer også. Nye landbrugsmetoder eller -afgrø­
der kan endvidere pludselig forvolde større skader. En­
delig bør der også tages hensyn til de regionale forskelle 
i EF. 
Nr. C 191/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 7. 91 
2.10. En fugleart, som illustrerer denne problematik 
godt, er skarven (phalacrocorax carbo), hvor antallet 
af ynglende par i de sidste ti år er steget kraftigt i EF 
(f.eks. DK: fra 2 037 i 1980 til 24 000 i dag; NL: fra 
under 3 000 i begyndelsen af 70'erne til 13 500 i dag; 
F: over 25 000 overvintrende skarve, dvs. tre gange så 
mange som for 20 år siden). Dette har medført, at de 
økonomiske skader, fiskeriet har lidt, i nogle områder 
har antaget et uforsvarligt omfang. Her foreligger der 
eksempler fra Tyskland: i Slesvig-Holsten har fire store 
dambrug måtte lukke på grund af skarve-angreb. I 
Bayern anslås de 4 000 skarve, der blev optalt i 1990, 
at have et næringsbehov på ca. 360 t fisk i perioden fra 
oktober til marts. 
En anden art, hvor bestanden er vokset betydeligt, og 
som i visse områder anretter store skader, er edderfug­
len (somateria mollissima). I La Spezia-bugten i Nordi­
talien har ca. 600 edderfugle i de sidste to år været i 
færd med decideret at ødelægge et 13 ha stort område 
med blåmuslinge-opdræt. Edderfuglen er kun anført 
under tre medlemsstater (Danmark, Frankrig og Irland) 
i bilag II, 2 del, og en vis regulering via jagt er således 
i henhold til direktivet ikke tilladt i det ovennævnte 
område. 
Der kan naturligvis ydes økonomisk erstatning for det 
tab, der lides i sådanne tilfælde. ØSU finder det dog 
påkrævet, at man samtidig tillader en vis regulering af 
arter, som det ikke længere er nødvendigt eller sågar 
uønskeligt at frede totalt. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Direktivforslaget 
3.1.1. Artikel2 
ØSU udtrykker tilfredshed med, at direktivet skal træde 
i kraft senest den 16. august 1991. Det tvivler dog på, 
Bryssel, den 29. maj 1991. at det er realistisk at operere med en så kort frist. 
3.2. Bilag U/2 
3.2.1. Artikel nr. 74 — pica pica (hus-
skade) 
ØSU konstaterer, at der er tre medlemsstater (Græken­
land, Irland og Italien), hvor denne fugleart ikke er 
opregnet i bilag II, anden del, selv om der er videnskabe­
lige beviser for, at bestanden også i disse lande er 
vokset betydeligt. Kommissionen må takkes for at have 
medtaget de relevante oplysninger i en videnskabelig 
rapport. Men den har sandsynligvis ikke været i besid­
delse af de formelle meddelelser fra de nævnte tre 
medlemsstater. ØSU opfordrer Kommissionen til endnu 
en gang at forsøge at få indhentet disse meddelelser, 
således at der kan tages fuld hensyn til situationen i alle 
medlemsstaterne. 
3.2.2. Artikel nr. 77 — corvus corone 
(krage) 
Ligesom det var tilfældet med art 74 pica pica (husska-
de), er corvus corone (krage) ikke opregnet under de 
tre ovennævnte medlemsstater (Grækenland, Irland, 
Italien). Kragen bør også anføres for disse tre medlems­
stater i bilag II. 
3.2.3. ØSU foreslår desuden, at også andre fuglear­
ter, som bevisligt med en vis regelmæssighed anretter 
skader på afgrøder, besætninger, fiskeriområder eller 
andre vilde dyrearter, medtages i bilag II. I den forbin­
delse skal det i det enkelte tilfælde undersøges, om de 
begrænsninger, der er fastsat i artikel 7, stk. 4, i direktiv 
79/409/EØF, tillader en reel regulering, således at man 
ikke til stadighed må anvende de restriktive undtagelses­
bestemmelser i artikel 9. 
Fran^ois STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg