DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/4

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2015/C 344/05)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1).

ENHEDSDOKUMENT

»TERNERA DE LOS PIRINEOS CATALANES«/»VEDELLA DELS PIRINEUS CATALANS«/»VEDELL DES PYRÉNÉES CATALANES«

EU-nr.: MULTI-PGI-0005-01042 — 23.4.2010

BOB ( ) BGB ( X )

1. Betegnelser

»Ternera de los Pirineos Catalanes«/»Vedella dels Pirineus Catalans«/»Vedell des Pyrénées Catalanes«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Spanien

Frankrig

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.1. Kød (og slagteaffald), fersk

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

Kød fra kvæg af landracerne Bruna de los Pirineos, Aubrac eller Gasconne eller fra krydsninger mellem køer af disse racer og tyre af racerne Charolais, Limousine eller Blonde d’Aquitaine.

Kalvene opdrættes ekstensivt sammen med deres mødre i de første måneder af deres liv. De slagtes, når de er mellem 8 og 12 måneder gamle, og når slagtekroppen som minimum vejer 160 kg.

Kødet kan sælges som hele, halve eller kvarte slagtekroppe (for-/bagpart) eller som udskæringer (inkl. hakkekød).

De af denne betegnelse beskyttede slagtekroppe falder ind under klasserne E, U eller R ifølge EUROP-klassificeringen, hvor profilerne varierer fra »meget konvekse« til »lige« og muskulaturen fra »exceptionel« til »god«.

Slagtekroppenes fedningsgrad svarer til klasse 2, 3 eller 4 ifølge EUROP-klassificeringen, og infiltreret fedt er synligt i muskelmassen.

Kødfarven kan variere fra en lys til klar rød farve. Fedtet er hvidt til cremefarvet.

Slagtekroppenes pH-værdi, som måles senest 24 timer efter slagtningen, skal være mindre end 6.

3.3. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

Kalvene lever af modermælk og frisk græs, indtil de er mindst fire måneder gamle.

Efter fravænningen og under væksten og opfedningen fodres dyrene med tørret foder og en afstemt formalet blanding af korn og bælgplanter.

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Det kød, der er omfattet af den beskyttede geografiske betegnelse, stammer fra kvæg af de racer, som er angivet i punkt 3.2., og som er født, opdrættet og opfedet i det afgrænsede geografiske område for denne beskyttede geografiske betegnelse.

Følgende etaper af kødproduktionen skal finde sted i det afgrænsede geografiske område:

— fødsel

— opdræt: ekstensivt opdræt på gårdarealerne eller på sommergræsningsområderne i bjergene, indtil de er mindst fire måneder gamle

— fravænning: fra firemåneders alderen

— vækst og opfedning: Anlæggene skal være enten helt eller delvist overdækkede, hvert dyr skal råde over et areal på mindst 3 m2, og der skal være et hvileområde, der er adskilt fra fodringsområdet. Der må højst være 20 dyr pr. anlæg.

3.5. Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

Slagtningen og udskæringen behøver ikke nødvendigvis at finde sted i området.

For at sikre dyrene så lidt stress som muligt og dermed garantere kvaliteten af det endelige produkt er transporttiden forud for slagtningen begrænset til tre timer.

Slagtekroppene skal af hensyn til modningen hvile i mindst seks dage, inden de afsættes til forbrugerne.

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

Den beskyttede geografiske betegnelse, dvs. »Ternera de los Pirineos Catalanes«, »Vedella dels Pirineus Catalans« eller »Vedell des Pyrénées Catalanes«, EU's BGB-symbol samt andre generelle oplysninger om gældende lovgivning skal obligatorisk og tydeligt angives på etiketterne.

På grund af de særlige sprogforhold i området kan der henvises til produktet på ethvert af de tre ligestillede sprog, der tales i det afgrænsede geografiske område for denne beskyttede geografiske betegnelse (spansk, catalansk og fransk).

4. Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Det geografiske område for den beskyttede geografiske betegnelse, den catalanske del af Pyrenæerne, er et kulturelt og geografisk homogent område, selv om det administrativt hører ind under to stater.

Den catalanske del af Pyrenæerne i Spanien:

Det geografiske område omfatter samtlige kommuner i distrikterne Alta Ribagorça, Alt Urgell, Berguedà, Cerdanya, Garrotxa, Pallars Jussà, Pallars Sobirà, Solsonès, Ripollès og Val d'Aran samt kommunerne i distrikterne Alt Empordà (Albanyà, Maçanet de Cabrenys og La Vajol), Bages (Aguilar de Segarra, Castellfollit del Boix, L’Estany, Moià, Mura, Sant Feliu Sasserra, Sant Mateu de Bages og Talamanca), Noguera (Àger, Alòs de Balaguer, Les Avellanes i Santa Linya, La Baronia de Rialb, Camarasa, Os de Balaguer og Vilanova de Meià), Osona (Alpens, Balenyà, El Brull, Centelles, Collsuspina, Espinelves, Folgueroles, Lluçà, Montesquiu, Muntanyola, Olost, Orís, Oristà, Perafita, Prats de Lluçanès, Rupit i Pruit, Sant Agustí de Lluçanès, Sant Bartomeu del Grau, Sant Boi de Lluçanès, Sant Julià de Vilatorta, Sant Martí de d’Albars, Sant Martí de Centelles, Sant Pere de Torelló, Sant Quirze de Besora, Sant Sadurní d’Osormort, Sant Vicenç de Torelló, Santa Eulàlia de Riuprimer, Santa Maria de Besora, Santa Maria de Corcó, Seva, Sobremunt, Sora, Tavèrnoles, Tavertet, Tona, Vidrà, Viladrau og Vilanova de Sau) og Pla de l’Estany (Sant Miquel de Campmajor).

Den catalanske del af Pyrenæerne i Frankrig:

I departementet Pyrénées-Orientales omfatter det geografiske område samtlige kommuner, der er del af kantonerne Vinça, Sournia, Arles sur Tech, Prats de Mollo, Prades, Olette, Mont Louis og Saillagouse, samt visse kommuner i kantonerne Perpignan (Perpignan), Millas (Corbère og Corbère les Cabanes), Thuir (Thuir, Castelnou, Camelas, Caixas, Sainte Colombe de la Commanderie, Fourques, Tordères, Llauro og Passa), Latour de France (Belesta og Caramany), Céret (Montauriol, Calmeilles, Oms, Taillet, Reynes, Céret, Vivès, Saint-Jean-Pla-de-Corts, Maureillas las Illas, Les Cluses, Le Perthus og l'Albère), Argelès (Montesquieu des Albères, Villelongue dels Monts, Laroque des Albères, Sorède og Argelès sur Mer) og Saint Paul de Fenouillet (Vira, Fenouillet, Caudiès de Fenouillèdes, Prugnanes, Fosse og Saint Martin).

I departementet Aude omfatter det geografiske område de kommuner, der grænser op til departementet Pyrénées-Orientales, og som ligger i Pyrenæer-bjergområdet, nemlig samtlige kommuner, der er del af kantonerne Axat, Belcaire, Mouthoumet og Quillan, samt visse kommuner i kantonerne Couiza (Arques, Bugarach, Camps sur l'Agly, Cassaignes, Couiza, Coustaussa, Cubières sur Cinoble, Fourtou, Luc sur Aude, Missègre, Peyrolles, Rennes le Château, Rennes les Bains, Serres, Sougraigne, Terroles og Valmigère), Lagrasse (Mayronnes og Saint Martin des Puits), Limoux (Alet les Bains, Bouriège, Bourigeole, Castelreng, Festes et Saint André, La Bezole, Saint Couat du Razès og Véraza), Saint Hilaire (Belcastel et Buc, Caunette sur Lauquet, Clermont sur Lauquet, Greffeil, Ladern sur Lauquet, Villardebelle og Villefloure) og Tuchan (Cucugnan, Duilhac sous Peyrepertuse, Maisons, Montgaillard, Padern og Rouffiac des Corbières).

5. Tilknytning til det geografiske område

Den catalanske del af Pyrenæerne egner sig særdeles godt til ekstensivt opdræt af kvæg. Området er kendetegnet ved højt- og lavtliggende bjergstrækninger og -enge med store, naturlige græsarealer, hvor dyrene kan opholde sig en stor del af året, indtil vejrforholdene bliver for dårlige. Middelhavets påvirkning af området (fugtigt, submediterrant klima) gør det muligt for dyrene at opholde sig længere tid på sommergræsningsområderne og bjergengene.

De rigelige vandmængder og de mange soltimer har en positiv indvirkning på udviklingen af en rig og karakteristisk flora (navnlig Festuca pratensis, Festuca alpina, Poa pratensis, Dactylis glomerata, Sisleria coeruela, Bromus erectus og Arrhenaterum elatius), som skaber fremragende græsningsarealer til kvæget. Takket være dette kan kvægavlerne desuden så en blanding af græs- og bælgplanter på de enge, der ligger i middelhøje bjergområder, til at fodre kvæget med i løbet af de perioder, hvor græsningsarealerne i de højere bjergområder ikke kan udnyttes. De mest udbredte foderafgrøder er kløver, rajgræs, lucerne, esparsette og svingel.

Det særligt kendetegnende ved denne beskyttede geografiske betegnelse er de anvendte racer (Bruna de los Pirineos, Aubrac og Gasconne), som er tilpasset miljøet og opdrættet i det fri. De er alle sammen landracer, der er typiske for området, og har de egenskaber, som er velegnede i forhold til de traditionelle opdrætsmetoder, der anvendes i bjergområder, idet de kan klare ekstreme vejrforhold, kun kræver små mængder foder for at overleve takket være deres evne til at udnytte de reserver, som opbygges, når der er rigeligt med foder (græsningsskifte), og er godt tilpasset klimaet og terrænet.

Det foder, der gives til kalvene som led i denne opdrætsmetode, giver kødet dets farve og mørhed, slagtekroppens form og det fedt, der er infiltreret i muskelmassen. Modermælken bidrager til, at kalvene vokser hurtigt, eftersom de derigennem får store mængder kalcium. Dette giver et veludviklet skelet, som gør, at kalvene kan udvikle en velformet slagtekrop. Den efterfølgende fodring med tørret foder og en afstemt formalet blanding af korn og bælgplanter under opfedningen gør det muligt at forbedre slagtekroppenes udvikling og form.

Befolkningen i den catalanske del af Pyrenæerne har i århundreder haft landbrug og kvægavl som vigtigste indtægtskilde. Allerede i middelalderen blev der opdrættet kvæg, men det var først i midten af det 19. århundrede, da der blev anlagt vandingskanaler, der gjorde det muligt at udvide foderarealerne og dermed kvægbestandene, at kvægavl blev vigtigere end fåreavl. Siden begyndelsen af det 20. århundrede har den catalanske del af Pyrenæerne uundgåeligt været præget af en gradvis affolkning, adskillige nedlæggelser af landbrugsarealer og husdyrbrug eller forandringer i den økonomiske aktivitet. Mellem 1933 og 1947 faldt antallet af fårebestande til det halve (på grund af borgerkrigen, afvandringen fra landet og det krævende arbejde ved fåreavl), hvilket førte til, at produktionen af oksekød voksede sig størst efter anden verdenskrig.

Historisk set rådede de små bedrifter i den catalanske del af Pyrenæerne kun over nogle få dyr (2-5 dyr), der blev holdt til arbejdsformål eller husstandens eget forbrug. Om sommeren blev dyrene sendt op til sommergræsningsområderne sammen med de kalve, der blev født om foråret. På denne måde var det muligt at bevare foderressourcerne i lave højder og frigøre arbejdskraft til andre sæsonbestemte aktiviteter på gården. Selv om bedrifterne i dag er blevet større, er de fortsat små (på 80 % af gårdene fødes der færre end 25 kalve om året), og kvægavlerne anvender stadig de traditionelle opdrætsmetoder, der giver de store slagtekroppe, som slagterne sætter stor pris på, og den farve, som kunderne er glade for.

I den catalanske del af Pyrenæerne afholdes der talrige festivaler, messer og markeder med fokus på husdyravl, på hvilke kalvene fra området spiller en fremtrædende rolle. Navnlig »Fira de Sant Ermengol de la Seu d’Urgell« (som går tilbage til det 11. århundrede), messerne i Olette, Prats de Mollo og Vinça samt vandringerne gennem bjerggræsningsområderne i den regionale naturpark i den catalanske del af Pyrenæerne er bemærkelsesværdige. Den store tilstrømning af turister til området har været med til at fremme kødets fremragende egenskaber og medvirket til, at kødet de seneste årtier har fået et godt omdømme blandt forbrugere og fagfolk uden for produktionsområdet. I en undersøgelse, der blev gennemført for 15 år siden, blev det konstateret, at det kalvekød, som produceres i området, er velkendt og nyder et godt ry, idet 60 % af de catalanske forbrugere kendte til det (i forhold til 16 % af forbrugerne i hele Spanien), og 45 % mente, at det bedste oksekød stammer fra dette geografiske område.

Alt dette har medført en række artikler i forskellige publikationer, som f.eks. »Cuina amb denominació d’origen« (Coessetània Edicions, 2014), »Regió7« (artikel af 3. maj 2009) eller »Bondia Andorra« (artikel af 7. april 2014), samt henvisninger online: http://www.lleidatur.com, http://www.laseu.cat eller http://www.gastroteca.cat.

Denne beskyttede geografiske betegnelse, som knytter sig tæt op af traditioner og bygger på de lokale kvægavleres ekspertise, er ikke kun anerkendt i befolkningen, men også godkendt af myndighederne. Det catalanske regionalstyre, Generalitat de Catalunya, godkendte kvalitetsbetegnelsen »Vedella dels Pirineus Catalans«/»Ternera de los Pirineos Catalanes« i 1994 (Cataloniens statstidende nr. 1999 af 18.1.1995), og i 2006 blev betegnelsen opført i »Inventario de Productos de la Tierra« (fortegnelse over landbrugsprodukter), der indeholder en oversigt over typiske og traditionelle landbrugsprodukter fra Catalonien.

Kort fortalt indebærer de svære levevilkår i disse bjergområder faktisk nogle klare fordele takket være den nære tilknytning, som produktionen af dette kvalitetskød har til området. Landracerne er i stand til at udnytte højtliggende såvel som lavtliggende bjergområder, hvilket bidrager til forvaltningen af det naturlige miljø. For kvægavlerne betyder det, at produktionen stiger i værdi (anerkendelse og et godt omdømme blandt forbrugere og distributører samt høje priser), hvilket gør det muligt for dem at beholde deres opdrætsmetoder (også til gavn for de øvrige led i kæden), blive i de vanskelige områder og bevare landlivet i bjerglandsbyerne.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014)

http://www.gencat.cat/alimentacio/pliego-ternera-pirineos-catalanes

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDC-Vedell-des-Pyreenes-Catalanes-FR-24-03-2015.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.