BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 2186/93 af 22. Juli 1993 om oprettelse i statistiske øjemed af EF-samordnede registre over foretagender

INDHOLDSFORTEGNELSE

RESUME

1. INDLEDNING

1.1. Rapportens formål og struktur

1.2. Baggrund for forordningen

1.2.1. Behovet for gode nationale registre over foretagender

1.2.2. Behovet for harmonisering af registrene over foretagender

2. ANVENDELSEN AF FORORDNINGEN: 1993-1998

2.1. Undtagelser

2.1.1. Den tyske undtagelse

2.1.2. Belgiens og Det Forenede Kongeriges anmodninger

2.2. Foranstaltninger til fremme af anvendelsen af forordningen

2.2.1. Økonomisk støtte til Den Europæiske Unions medlemsstater

2.2.2. Metodologiske anvisninger

2.2.3. Uddannelse

2.3. Måling af anvendelsen af forordningen

2.3.1. Undersøgelser af registre over foretagender

2.3.2. Registrenes dækning

2.3.3. Registrerede enheder

2.3.4. Registrerede variabler

2.4. Brugen af registre over foretagender

2.4.1. Resultater af undersøgelsen fra 1996

2.4.2. Anvendelsesområder

2.5. Registre over foretagender uden for Den Europæiske Union

2.5.1. Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde

2.5.2. De centraleuropæiske lande

2.5.3. Koordinering med FN's Økonomiske Kommission for Europa

2.6. Konklusion: Opnåede resultater og forestående opgaver

3. ANVENDELSEN AF FORORDNINGEN:

KVALITETSFORBEDRINGER FREMOVER

3.1. Behovet og principperne for en kvalitetspolitik

3.2. Kvalitetskrav

3.2.1. Dækningskrav til registrene over foretagender

3.2.2. Afgrænsning af de statistiske enheder

3.2.3. Variabler om enhederne

3.3. Gennemførelse af kvalitetspolitikken

3.4. Andre elementer af kvalitetspolitikken og behovet for metodologisk støtte

4. FORORDNINGENS VIDERE PERSPEKTIVER: REGISTRENES FREMTID

4.1. Registre over foretagender og deres stilling i det

europæiske erhvervsstatistiksystem

4.1.1. Nuværende situation

4.1.2. Problemer, der skal løses

4.1.3. Fremtidsperspektiver

4.2. Anvendelse af administrative kilder

4.2.1. Administrative kilder til registre over foretagender

4.2.2. Satellitregistre

4.3. Grupper af foretagender og globalisering

4.4. Håndbogen

4.5. Konklusion: en arbejdsplan for fremtiden

5. KONKLUSION

FORKORTELSER

REFERENCER

BILAG 1

Oversigt over data pr. land

Tabel 1: Registrerede enheder efter type statistisk enhed

Tabel 2: Dækning efter hovedafdeling i NACE Rev. 1 og efter type statistisk

Tabel 3: Registrerede variabler efter statistisk enhed

Tabel 4: Kilder til registre over foretagender efter type statistisk enhed

Bijlag 2

Oversigt over den økonomiske støtte til medlemsstaterne, 1993-1997

BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET

anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 2186/93 af 22. Juli 1993 om oprettelse i statistiske øjemed af EF-samordnede registre over foretagender

RESUME

Forordningen om oprettelse i statistiske øjemed af registre over foretagender blev vedtaget i 1993. I henhold til forordningen skal medlemsstaterne oprette registre over foretagender, som udøver økonomisk aktivitet, der bidrager til bruttonationalproduktet, de retlige enheder, som er ansvarlige for disse foretagender, og deres lokale enheder (med nogle få undtagelser, som nævnes i forordningen). I forordningen angives også, hvilke data vedrørende de tre typer af enheder det er obligatorisk og hvilke det er valgfrit at registrere, ligesom den indeholder bestemmelser om ajourføring af registrene, Kommissionens adgang til oplysninger og procedurerne.

Rapporten omfatter oplysninger om registrenes placering i det europæiske erhvervs-statistiksystem og begrundelsen for forordningen, anvendelsen af forordningen, og hvor langt man er nået. Det fremgår dog også af rapporten, at forordningen endnu ikke anvendes i fuldt omfang. Registrenes fremtidige rolle i det europæiske erhvervsstatistiksystem drøftes. Registrenes rolle i forbindelse med tilvejebringelse af statistik om meget aktuelle temaer som f.eks. globalisering behandles også.

Erfaringerne med anvendelsen af forordningen om registre over foretagender har generelt været positive; der er sket en enorm forbedring af registrene, som før forordningen var helt forskellige, og konvergensen er også blevet langt bedre. Dækningen er blevet stærkt forbedret, og mere end halvdelen af medlemsstaterne angiver allerede nu også de valgfri hovedafdelinger i NACE Rev. 1 [1]. Registrenes omkostningseffektivitet kan være meget høj i betragtning af de mulige fordele, som kan opnås ved en effektiv anvendelse af registre af høj kvalitet. Man kan nu betragte registrene som et effektivt redskab, som kan mindske kravene til virksomhederne, især SMV'er, om afgivelse af oplysninger.

[1] Oversigt over forkortelser se side 37.

Selv om resultaterne er relativt gode, er der stadig to hovedområder, som kræver en del arbejde. Det drejer sig om harmoniseringen af statistiske enheder og registrenes kvalitet. Selv om der er gennemført omfattende forbedringer på disse områder, har forskellene i den afgrænsning af foretagenderne, som medlemsstaterne anvender, meget stor betydning for sammenligneligheden af erhvervsstatistikkerne. På trods af at dækningen er blevet kraftigt forbedret og kan betragtes som generelt god, findes der hovedafdelinger i NACE Rev. 1, især inden for tjenesteydelser, som ikke dækkes godt nok, f.eks. små foretagender, nonprofitorganisationer og offentlige institutioner.

Det er en stor fremtidig udfordring at udvikle registrene til et redskab til globalisering af statistikkerne. Dette indebærer at lade registrene omfatte navn og adresse på en retlig enhed, som ikke er hjemmehørende i den samme medlemsstat som den retlige enhed, den kontrollerer, samt oplysninger om grupper af foretagender. Der er behov for undersøgelser og omfattende udvikling af metodologien, og dette arbejde gennemføres i nær fremtid.

Man ønsker ikke at ændre i teksten i forordningen om registre over foretagender på kort eller mellemlangt sigt hverken med hensyn til de obligatoriske eller de valgfri dele. På langt sigt kan de initiativer, som er taget især i forhold til grupper af foretagender og globalisering, føre til, at der bliver behov for ændringer i forordningen. I den forbindelse skal de valgfri variabler genovervejes. For at man kan være i stand til at forberede sig til anden fase af udviklingen af registrene, skal gennemførelsesfasen i forordningen afvikles hurtigt. Visse obligatoriske oplysninger er endnu ikke registreret i en række medlemsstaters registre, og disse medlems-stater bliver anmodet om at aflevere detaljerede oplysninger om og en køreplan for registreringen af disse oplysninger.

1. INDLEDNING

1.1. Rapportens formål og struktur

Den 22. juli 1993 blev Rådets forordning (EØF) nr. 2186/93 om oprettelse i statistiske øjemed af EF-samordnede registre over foretagender vedtaget. I henhold til forordningen skal medlemsstaterne i statistisk øjemed oprette et eller flere harmoniserede registre over alle foretagender, som udøver økonomisk aktivitet, der bidrager til bruttonationalproduktet angivet i markedspriser, de retlige enheder, som er ansvarlige for disse foretagender, og de lokale enheder, som henhører under disse foretagender. Herfra er dog undtaget visse aktiviteter, som er defineret i den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter i De Europæiske Fællesskaber, NACE Rev.1, nemlig denne nomenklaturs hovedafdeling A, B og L (det vil groft sagt sige landbrug, fiskeri og offentlig administration), hvis registrering er valgfri, og på visse betingelser husholdninger. Det blev bestemt, at foretagender skulle registreres i registret over foretagender før den 1. januar 1996, og de retlige enheder og de lokale enheder før den 1. januar 1997. I forordningen angives også en række data, som skal registreres for hver af de tre typer enheders vedkommende, og hvoraf nogle er valgfri. Derudover indeholder forordningen bestemmelser vedrørende ajourføringen af registrene, Kommissionens adgang til oplysninger, de nationale statistiske kontorers adgang til administrative og juridiske registre og procedurer vedrørende blandt andet undtagelser. Med hensyn til definitioner af termerne "foretagende", "retlig enhed" og "lokal enhed" henvises der i forordningen til Rådets forordning (EØF) nr. 696/93 af 15. marts 1993 om de statistiske enheder til observation og analyse af det produktive system i Det Europæiske Fællesskab.

Formålet med denne rapport er at leve op til én specifik artikel i forordningen, nemlig artikel 10, som lyder som følger:

Inden for en frist på fire år fra datoen for denne forordnings vedtagelse forelægger Kommissionen en rapport for Rådet om forordningens gennemførelse, eventuelt ledsaget af passende forslag under hensyn til de indvundne erfaringer.

Denne rapports struktur er som følger. I resten af dette afsnit findes baggrundsoplysninger om forordningens historie, registrenes placering i det europæiske erhvervsstatistiksystem og de vigtigste årsager til at have en sådan forordning. (Når der henvises til registrene, er det i betydningen registre over foretagender i statistiske øjemed, medmindre andet er angivet.) I det næste afsnit findes en udførlig beskrivelse af anvendelsen af forordningen i EØS-landene indtil nu og oplysninger om udviklingen i de centraleuropæiske lande. I punkt 2 kan man se, at der er gjort fremskridt med hensyn til indførelsen af registrene i medlemsstaterne, men man kan også se, at registrenes kvalitet og harmoniseringen af disse skal forbedres i fremtiden. Hvordan man gør det, drøftes i punkt 3. I punkt 4 udvider man perspektivet ved at betragte registrenes fremtidige placering i det europæiske erhvervsstatistiksystem, som stadig ikke er færdiggjort. Registrenes rolle med hensyn til tilvejebringelse af statistikker om meget aktuelle temaer som f.eks. globalisering behandles også. Til sidst i rapporten findes en konklusion.

1.2. Baggrund for forordningen

1.2.1. Behovet for gode nationale registre over foretagender

Registrene indeholder lister over foretagender, herunder oplysninger til identificering af foretagenderne som f.eks. adresser og variabler som størrelseskategori og vigtigste økonomiske aktivitet. De spiller en vigtig rolle i ethvert avanceret nationalt erhvervsstatistiksystem:

- de registrerede foretagender anvendes i undersøgelser af virksomheder og andre foretagender, hvad enten disse er baseret på stikprøver eller ej

- registrene gør det muligt at sikre, at undersøgelserne af virksomheder og andre foretagender koordineres, og at der ikke forekommer uhensigtsmæssige overlapninger eller mangler

- koordinering gør det muligt at planlægge undersøgelserne effektivt

- registrene gør det lettere at sammenkæde resultaterne af forskellige undersøgelser af foretagender

- de gør det muligt at overvåge og mindske de samlede krav til de enkelte foretagender om afgivelse af oplysninger

- registrene kan muligvis forbindes med andre institutioners registre, hvorved oplysninger, som er registreret hos andre institutioner, kan anvendes effektivt

- de kan bruges direkte som en informationskilde vedrørende det samlede antal foretagender i et land, deres data og udviklingen over tid.

På baggrund af disse karakteristika betragtes registrene som meget omkostningseffektive redskaber til udarbejdelse af erhvervsstatistikker.

1.2.2. Behovet for harmonisering af registrene over foretagender

På baggrund af registrenes betydning for de nationale statistiksystemer og behovet for at etablere et europæisk statistiksystem af høj kvalitet med harmoniserede oplysninger om medlemsstaterne baseret på fælles regler, definitioner og klassificering spurgte man i 1980'erne, om der var behov for at harmonisere medlemsstaternes registre. Man besluttede at udarbejde en fortegnelse over de nationale statistiske kontorers registre over foretagender, før man besvarede dette spørgsmål. Denne fortegnelse blev udarbejdet i 1988/1989.

På baggrund af fortegnelsen kunne to ting slås helt fast:

- I et antal medlemsstater udgjorde registrenes kvalitet og dækning ikke et tilstrækkeligt grundlag for de planlagte europæiske erhvervsstatistikker.

- Medlemsstaternes registre var alt for forskelligartede med hensyn til de anvendte definitioner til at danne grundlag for sammenlignelige erhvervsstatistikker. Der var især forskel på, hvilke statistiske enheder landene registrerer.

Man kom også frem til to konklusioner på baggrund af fortegnelsen:

- Der var behov for at udarbejde en fælles række af definitioner af statistiske enheder ved hjælp af en forordning.

- Der var behov for at hjælpe medlemsstaterne med at etablere den nødvendige infrastruktur for registrering af de vigtigste af disse enheder med en tilstrækkelig dækning og med en række standardiserede variabler; igen valgte man en forordning til formålet.

På baggrund heraf blev der udarbejdet udkast til forordningen om statistiske enheder og forordningen om registre over foretagender, som senere blev vedtaget. En anden årsag til forordningerne var, at man var ved at etablere det permanente system til indsamling af statistiske oplysninger om handel med varer og tjenesteydelser mellem medlemsstaterne (Intrastat), og dette system kunne drage fordel af forbedrede, harmoniserede registre over foretagender. Ydermere indså man, at brugen af sådanne registre ved statistiske undersøgelser ville have en positiv effekt på kravene til foretagenderne om afgivelse af oplysninger.

I betragtning af at registrene i de forskellige medlemsstater var på forskellige udviklingsstadier, betragtede man det hverken som gennemførligt eller ønskeligt at forpligte medlemsstaterne til på kort sigt at administrere registre, som dækker alle de statistiske enheder, som man anvender eller planlægger at anvende i det europæiske erhvervsstatistiksystem. I stedet besluttede man at udarbejde omfattende, harmoniserede registre i to faser, hvoraf den første omfattes af den nuværende forordning. Som følge heraf refererer man i forordningen kun til to statistiske enheder (foretagendet og den lokale enhed) og en enhed, som har forbindelse med de statistiske enheder (den retlige enhed) [2]. Andre statistiske enheder i det europæiske statistiksystem som f.eks. den faglige enhed, den lokale faglige enhed og den institutionelle enhed omfattes ikke af forordningen. Det præcise indhold af og tidsplanen for anden fase af udarbejdelsen af registrene over foretagender afhænger af denne evaluering; fremtidsplanerne beskrives i punkt fire.

[2] DEN RETLIGE ENHED BLEV IKKE SELV BETRAGTET SOM EN STATISTISK ENHED, DA DENNE ENHED IKKE ER SAMMENLIGNELIG LANDENE IMELLEM. YDERMERE GENNEMFØRER DEN I NOGLE TILFÆLDE ØKONOMISKE AKTIVITETER SAMMEN MED ANDRE RETLIGE ENHEDER. I SÅ FALD ER DET BEDRE AT HENREGNE DE RETLIGE ENHEDER TIL VIRKSOMHEDERNE I STATISTISKE ØJEMED FOR AT UNDGÅ FORKERTE STATISTISKE RESULTATER.

2. ANVENDELSEN AF FORORDNINGEN: 1993-1998

2.1. Undtagelser

I forordningens artikel 8 nævnes muligheden for undtagelsesbestemmelser, og i artikel 9 beskrives den procedure, som skal følges. Man har indrømmet Forbundsrepublikken Tyskland undtagelse [3]. To andre lande, Belgien og Det Forenede Kongerige, indgav en anmodning om undtagelse eller forespurgte, om de skulle anmode om undtagelse; i begge tilfælde anså man ikke undtagelser for nødvendige. Ingen andre lande har anmodet om undtagelse.

[3] I oktober 1993 anlagde Forbundsrepublikken Tyskland sag ved De Europæiske Fællesskabers Domstol med påstand om annulering af forordningen (sag C-426/93); i sin dom af 9. november 1995 gav Domstolen ikke Tyskland medhold.

2.1.1. Den tyske undtagelse

Den tyske anmodning om undtagelse [4] vedrørte tidsfristen for anvendelsen: man anmodede om en forlængelse af tidsfristen til den 31. december 1999. Grundene til anmodningen kan kort gengives således:

[4] Statistisches Bundesamt indgav anmodningen den 17. august 1994.

- der var behov for en lovændring for at få adgang til de juridiske og administrative arkiver, hvilket ville tage en vis tid

- etableringen af et register over ca. 3 millioner enheder ville medføre en hel del arbejde for Statistisches Bundesamt (det tyske nationale statistiske kontor) og for de statistiske kontorer i de enkelte delstater; det ville skabe et stort behov for både teknologi og arbejdskraft

- den bedste gennemførelse af det store antal undersøgelser af forskellige industrier og udarbejdelse af databaser i forlængelse af dette kunne opnås ved en sekventiel afvikling af arbejdet

- næsten hele sektoren af foretagender af ikke-kommerciel karakter var ikke omfattet af de periodiske undersøgelser; etableringen af et register for denne sektor ville kræve en betragtelig udviklingstid.

Sammen med anmodningen indsendte Tyskland en tidsplan for gennemførelsen, som lå inden for rammerne af den undtagelse, man havde anmodet om. Efter den positive udtalelse fra arbejdsgruppen vedrørende registre over foretagender godkendte Udvalget for Det Statistiske Program tidsplanen og den tyske anmodning [5].

[5] Anmodningen om undtagelse og den for Tyskland gældende tidsplan er behandlet i dokument 95/16/1 fra Udvalget for Det Statistiske Program.

2.1.2. Belgiens og Det Forenede Kongeriges anmodninger

Belgien anmodede [6] om en undtagelse i en række henseender vedrørende dækning, enheder og variabler, som skal registreres, krav om ajourføring og tidsplanen for gennemførelsen. De vigtigste punkter var forskelle med hensyn til definitionen af den lokale enhed på grund af karakteren af de administrative data, der var til rådighed, og en ændring af rækkefølgen for gennemførelse af forordningens bestemmelser vedrørende henholdsvis den retlige enhed og foretagendet. Forskellene med hensyn til definitionen af den lokale enhed ville kun være midlertidige. Dette problem ville være løst senest den 1. januar 1998, og i mellemtiden ville der være en approksimation for den lokale enhed til rådighed.

[6] Anmodningen blev indgivet af det belgiske nationale statistiske kontor den 6. februar 1995.

En ændring af anvendelsen af den retlige enhed og foretagendet ville medføre, at kun i 1996 skulle den retlige enhed anvendes som approksimation for foretagendet.

Arbejdsgruppen vedrørende registre over foretagender var enig med Eurostat i, at der ikke var behov for en undtagelse i dette tilfælde; Udvalget for Det Statistiske Program var enig heri, og undtagelsesproceduren blev annulleret. De fleste af de punkter, der var blevet taget op, drejede sig i virkeligheden om en afklaring af forordningens omfang og indhold. Derudover anså man ikke spørgsmålet om den lokale enhed og ændringen af rækkefølgen for den retlige enhed og foretagendet med hensyn til anvendelsen for særlig vigtig, da de foreslåede løsninger var tilstrækkelige.

Det Forenede Kongerige oplyste Eurostat om, at man søger at begrænse registrenes dækning til handlende, som er momsregistrerede eller, for arbejdsgivernes vedkommende, omfattet PAYE-systemet (pay as you earn - svarer til kildeskatteloven). På denne måde ville de mindste foretagender ikke blive registreret, og Det Forenede Kongerige anmodede om Eurostats udtalelse desangående.

Arbejdsgruppen vedrørende registre over foretagender bemærkede, at der var enighed om konventionen om, at et foretagende skal beskæftige mindst én person på halv tid. [7] En analyse, som Eurostat havde foretaget, viste, at grænsen for momsregistrering i Det Forenede Kongerige var således, at en ændring til afviklede arbejdstimer ville medføre, at alle foretagender med kun én halvtidsansat skulle registreres. Derfor var man enig om, at Det Forenede Kongerige med den nuværende grænse ikke havde grund til at anmode om undtagelse.

[7] Se punkt 6.3 i publikationen "Registre over foretagender, som kan anvendes i statistisk øjemed: Metodologiske anvisninger" - 1. udgave. Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer.

2.2. Foranstaltninger til fremme af anvendelsen af forordningen

2.2.1. Økonomisk støtte til Den Europæiske Unions medlemsstater

Fordi registrene i de enkelte medlemsstater befandt sig på forskellige udviklingstrin, da forordningen blev vedtaget, og på grund af de med gennemførelsen af forordningen forbundne udgifter gav Kommissionen økonomisk støtte til anvendelsen i medlemsstaterne. Fra 1993 til 1997 beløb den samlede økonomiske støtte sig til 2,81 mio. ECU (se bilag 2). I de første fire år blev støtten givet via aftaler, ifølge hvilke de nationale statistiske kontorer skulle gennemføre visse nærmere definerede aktiviteter. I 1997 bestod støtten af tilskud til aktiviteter, som de nationale statistiske kontorer gennemførte; man lavede også aftaler om disse aktiviteter. De fleste projekter drejede sig om at etablere eller foretage ændringer i registrene over foretagender eller at forbedre registrenes dækning.

De til rådighed værende midler blev tildelt på grundlag af projektforslag fra medlemsstaterne. Ikke alle medlemsstater fremlagde forslag, da de fik muligheden, hvilket er naturligt, når man tænker på forskellene på de enkelte medlemsstaters registre og på de forskellige behov. Der var ikke midler nok til at finansiere eller støtte alle de foreslåede støtteberettigede projekter. Derfor anvendte man følgende kriterier ved tildelingen af støtte [8]:

[8] Naturligvis skulle man også leve op til nogle formelle krav, som f.eks. at udgifterne klart skulle hidrøre fra projektet.

- behov, som skyldes uoverensstemmelser mellem registrenes faktiske form og forordningens krav

- medlemsstaternes egne tiltag for at imødekomme behovene

- det omfang, hvori projektforslaget imødekom behovene med hensyn til:

- dækning af forordningens obligatoriske anvendelsesområde

- registrering af de tre typer af enheder (foretagende, lokal enhed og retlig enhed)

- registrering af de data, som er obligatoriske ifølge forordningen, og

- forbedringer af kvaliteten

- det foreslåede projekts omkostningseffektivitet

- landenes indbyrdes forhold med hensyn til det relative velstandsniveau og antallet af foretagender i landet.

2.2.2. Metodologiske anvisninger

Fra begyndelsen var det klart, at det med hensyn til den statistiske metodologi af to grunde ikke var let at anvende forordningen. For det første kan forordningen om registre over foretagender og, hvad der er endnu vigtigere, forordningen om statistiske enheder, hvortil der henvises i forbindelse med de enheder, som skal registreres, ikke anvendes uden en fortolkning af disse forordningers begreber, definitioner og bestemmelser, og de ekspertdrøftelser, der gik forud for udarbejdelsen af begge forordninger, viste, at en sådan fortolkning ville kræve en omfattende indsats. For det andet: fordi registrene var på forskellige udviklingsstadier i de enkelte medlemsstater, ville nogle lande med ingen eller kun beskeden erfaring med registre over foretagender have behov for metodologiske retningslinjer for at kunne etablere og udvikle deres registre.

Disse to grunde var tilstrækkelige til at begynde at udarbejde metodologiske anvisninger, men der var en endnu vigtigere grund: Det blev stadig mere klart, at international sammenlignelighed af erhvervsstatistikkerne ikke var mulig, hvis definitionerne af statistiske enheder, især af foretagender, anvendtes på forskellig måde i registrene i de enkelte medlemsstater. (Se også punkt 3.2. om kvalitetskrav.)

Derfor er forholdet mellem foretagender og retlige enheder et af de vigtigste temaer i de metodologiske anvisninger, som på nuværende tidspunkt er blevet udarbejdet. De øvrige temaer omfatter:

- formålet med registrene

- principper for vedligeholdelse

- operationelle bestemmelser for den lokale enhed

- definition af visse kendetegn

- principper vedrørende adgang til registrene

- retningslinjer vedrørende kvalitet.

De metodologiske anvisninger blev offentliggjort i 1996. Yderligere metodologiske anvisninger er under udarbejdelse. På nuværende tidspunkt findes der et udkast til anvisninger vedrørende behandlingen af ændringer i registrene og særlige operationelle bestemmelser om behandlingen af store og komplekse foretagender.

De metodologiske anvisninger har bidraget kraftigt til at gøre det muligt at anvende forordningen i det omfang, som beskrives under næste punkt. Man har i den forbindelse gjort store fremskridt. Der er dog stadig behov for flere og mere detaljerede anvisninger. Dette er et af de største problemer med hensyn til at gennemføre anvendelsen af forordningen. I punkt 4.4 beskrives planerne for yderligere tilføjelser til anvisningerne.

2.2.3. Uddannelse

Det var fra begyndelsen klart, at der var behov for uddannelse for at øge kendskabet til registre over foretagender. Derfor blev der arrangeret kurser af TES-instituttet (Training of European Statisticians), et institut som samarbejder med Eurostat og medlemslandenes nationale statistiske kontorer. Medarbejdere fra det norske og det danske nationale statistiske kontor varetog kurserne, som blev planlagt i tæt samarbejde med Eurostat.

I forbindelse med kurserne udviklede det norske statistiske kontor, Statistisk sentralbyrå, på Eurostats vegne software for at vise, hvordan registrene administreres. Ved hjælp af denne software kan man se, hvordan retlige enheder, som er det input til registrene, man får fra myndigheder som f.eks. skattemyndighederne og de sociale myndigheder, behandles med henblik på at give output i registrene i form af statistiske enheder, dvs. foretagender og lokale enheder. Denne software anvendes nu på de kurser, som arrangeres af TES, og man overvejer desuden andre anvendelsesmuligheder.

Teorien vedrørende statistiske enheder demonstreres bedst ved hjælp af praktiske eksempler. Eurostat har derfor udarbejdet et antal praktiske eksempler på sager, som viser, hvordan foretagender og lokale enheder forholder sig til retlige enheder. Disse eksempler anvendes i uddannelsesøjemed - de kan behandles ved hjælp af den software, som bruges i uddannelsen - men de er også vigtige som støtte til de metodologiske anvisninger, da de giver den endelige fortolkning af definitionen på de statistiske enheder.

2.3. Måling af anvendelsen af forordningen

2.3.1. Undersøgelser af registre over foretagender

Efter vedtagelsen af forordningen besluttede Eurostat sammen med arbejdsgruppen vedrørende registre over foretagender at gennemføre årlige undersøgelser af omfanget af forordningens anvendelse i medlemsstaterne og Norge. På nuværende tidspunkt er der gennemført fire undersøgelser, den første af forholdene pr. 1. januar 1995, den anden af forholdene pr. 1. januar 1996, den tredje af forholdene pr. 1. januar 1997 og den seneste af forholdene pr. 1. januar 1998. I denne forbindelse udarbejdede man et spørgeskema til den første undersøgelse og ændrede dette til den anden, tredje og fjerde undersøgelse for at kunne tage hensyn til erfaringer fra den eller de foregående undersøgelser og slette eller tilføje spørgsmål, som man ikke behøver at stille hvert år. Det tredje og det fjerde spørgeskema var elektronisk. Alle spørgeskemaerne omfattede:

- den nationale lovgivning vedrørende registre over foretagender og adgang til administrative kilder i medlemsstaterne

- de i forbindelse med ajourføring af registrene anvendte kilder

- typen af de registrerede enheder, især den retlige enhed, foretagendet og den lokale enhed

- antallet af registrerede enheder

- dækningen i forhold til NACE Rev.1

- registrering af data

- planlagte ændringer.

De spørgsmål, som kun blev stillet i den første eller den anden undersøgelse, vedrørte:

- registrenes manglende dækning (det anslåede antal manglende enheder)

- registrenes for omfattende dækning (det anslåede antal inaktive enheder, som fejlagtigt er registreret som aktive, og enheder, som fejlagtigt er blevet registreret mere end en gang)

- anvendelsen af registrene

- de anvendte ressourcer (herunder de ressourcer, som er anvendt til at gennemføre NACE Rev. 1).

Der var god tilbagemelding på spørgeskemaerne: med undtagelse af to lande svarede alle i 1995, og alle svarede i 1996, 1997 og 1998. Der var dog mange tilfælde, hvor skemaet kun var delvist besvaret, især hvad angår de kvantitative data og oplysninger vedrørende de registrerede datas kvalitet. Undersøgelsernes resultater er det vigtigste kildemateriale for de følgende afsnit; medmindre andet er angivet, har man valgt at anvende den sidste undersøgelse til at beskrive de nuværende forhold. Der gives et resumé af de vigtigste resultater af undersøgelsen i bilag 1.

2.3.2. Registrenes dækning

Den i forordningen krævede dækning i forhold til NACE Rev.1 omfatter alle hovedafdelinger med undtagelse af landbrug, jagt og skovbrug, fiskeri, offentlig administration og forsvaret, obligatorisk social sikkerhed.

De nuværende forhold med hensyn til dækning er som følger [9]. Registrene over foretagender i alle medlemsstaterne omfatter de områder, som traditionelt dækkes af erhvervsstatistikker: råstofudvinding, fremstillingsvirksomhed, elektricitets-, gas- og vandforsyning, bygge- og anlægsvirksomhed, engros- og detailhandel, hotel- og restaurationsvirksomhed. Med hensyn til de hovedafdelinger i NACE Rev. 1, som vedrører tjenesteydelser, er dækningen knap så fuldstændig. Næsten alle landene dækker: transport, oplagrings-virksomhed og kommunikation, bank- og finansieringsvirksomhed, fast ejendom, udlejning og anden forretningsservice. Næsten alle landene dækker også følgende aktiviteter: uddannelse, sundhedsvæsen og sociale foranstaltninger, andre kollektive, sociale og personlige tjenesteydelser. Det forekommer dog ret ofte, at selv om landene dækker alle disse hovedafdelinger, så dækker de ikke alle de undergrupper, som disse består af. Sluttelig er følgende hovedafdelinger på grund af mangel på metodologiske retningslinier og gode kilder kun dækket i ringe omfang: private husholdninger med ansat medhjælp og eksterritoriale organer

[9] Den undersøgte dækning vedrører foretagendet.

Den gode dækning af områderne i traditionelle erhvervsstatistikker og den noget ringere dækning af tjenesteydelser generelt og nonprofitorganisationer især hænger sammen med to faktorer. For det første har man ved udarbejdelsen af registrene prioriteret de områder, som allerede er omfattet af statistikker. Udarbejdelsen af registre hænger i høj grad sammen med brugen af disse. Mens der på europæisk niveau er en lang tradition for erhvervsstatistikker vedrørende handel og industri, er man først for ret nylig i tilstrækkelig grad blevet opmærksom på statistikker vedrørende tjenesteydelser. I den forbindelse er den for nylig vedtagne forordning om statistik over erhvervsstrukturer meget vigtig. Registrenes dækning af de hovedafdelinger, som vedrører tjenesteydelser, vil uden tvivl forbedres i takt med, at denne forordning bliver anvendt i stigende omfang.

Den anden faktor, som ligger til grund for den manglende dækning af visse af de hovedafdelinger, der vedrører tjenesteydelser i NACE Rev.1, er behovet for metodologiske retningslinjer. Det er problematisk at definere og beskrive foretagender inden for nonprofitsektoren; de fleste nationale statistiske kontorer har ikke megen erfaring på området, i det mindste ikke i forbindelse med registre over foretagender. Udarbejdelsen af metodologiske anvisninger på dette område har høj prioritet for Eurostat (se også punkt 4.2.); indtil videre har udarbejdelsen af metodologiske anvisninger primært og nødvendigvis været rettet mod de områder, som allerede dækkes af de europæiske statistikker.

Årsagen til den ringe dækning af private husholdninger med ansat medhjælp og eksterritoriale organer skal sandsynligvis også findes i manglen på metodologiske retningslinjer. Nogle lande har ingen foretagender i disse hovedafdelinger i NACE Rev.1 på grund af definitionen af et foretagende: De mener, at der ikke findes foretagender i disse hovedafdelinger som følge af definitionen af et foretagende. Dette er et område, som kræver at blive belyst nærmere.

Endelig skal det bemærkes, at dækningen af små enheder er utilstrækkelig i nogle lande. Dette hænger i nogen grad sammen med tilgængeligheden og brugen af administrative oplysninger til statistiske formål. Selv om man i forordningens artikel 7 kræver adgang til administrative og juridiske registre, kan brugen af disse forbedres. Dette drøftes yderligere under punkt 4.2. En forbedring af dækningen af små enheder er vigtig i sammenhæng med kvalitetspolitikken, som behandles i punkt 3.

2.3.3. Registrerede enheder

Langt de fleste medlemsstater indberetter, at de registrerer de krævede enheder, hvilket kan ses i den første tabel i bilag 1. Alle lande indberetter foretagendet og den retlige enhed (i Irland indberettes administrative enheder som retlige enheder). Den lokale enhed registreres af alle lande med undtagelse af et, og man planlægger at tilføje dette land til registrene i løbet af kort tid (se også punkt 3.3.). Der synes at være belæg for den konklusion, at der har fundet en betragtelig konvergens sted med hensyn til registreringen af de statistiske enheder, siden udkastet til forordningen blev udarbejdet. Den opgørelse, som blev lavet i 1989, viste langt flere forskelligheder mellem de daværende tolv medlemsstater.

Selv om man har gjort fremskridt, er enhederne, som de er registreret i registrene, dog langt fra harmoniserede. Der er syv lande, som indberetter, at de registrerer både foretagendet og den retlige enhed, på trods af at de i virkeligheden kun skelner mellem de to typer enheder med hensyn til deres kendetegn. Det vil sige, at selv om foretagendet i forordningen vedrørende statistiske enheder defineres som bestående af en eller flere retlige enheder, har disse lande ingen foretagender i deres registre, som består af mere end en retlig enhed. De lande, som virkelig skelner mellem foretagendet og den retlige enhed i deres registre, har tendens til at anvende definitionen af et foretagende på forskellig måde i praksis.

Betydningen af manglen på harmonisering af enhederne bør ikke undervurderes. Spørgsmålet om, hvorvidt retlige enheder i det givne tilfælde skal betragtes som et foretagende under ét eller behandles som individuelle foretagender, har betydning for:

- antallet af målte foretagender

- foretagendernes størrelse, hvilket igen har betydning for udvælgelsen til undersøgelser

- klassificeringen af foretagenderne med hensyn til hovedaktivitet, hvilket igen har betydning for udvælgelsen til undersøgelser

- målingen af variabler (konsolideringseffekten)

- indplacering af variabler i kategorierne i NACE Rev. 1

- økonomiske nøgletal, som omfatter de ovennævnte data, som f.eks. omsætning pr. arbejdstager

- udviklingen i de ovennævnte data over tid.

Der blev for nylig gennemført en undersøgelse af, hvilken betydning det har, at der forekommer forskelligheder med hensyn til anvendelsen af definitionen af foretagender i registrene over foretagender. Denne undersøgelse [10], som omfatter tre medlemsstater, har vist, at betydningen for statistiske variabler som f.eks. omsætning og beskæftigelse er endog meget stor.

[10] Det nederlandske statistiske kontor lavede i maj 1998 på Eurostats vegne en undersøgelse af betydningen af divergerende fortolkninger af begrebet foretagende for statistiske data. Undersøgelsen omfattede en sammenligning af, hvordan foretagender defineres i Danmark, Nederlandene og Det Forenede Kongerige.

Selv om det er nødvendigt at gennemføre mere omfattende undersøgelser for præcist at kunne måle effekten af den forskelligartede praksis, er det klart, at erhversstatistikkernes internationale sammenlignelighed lider stærkt derunder.

Der er adskillige grunde til forskellene mellem landene med hensyn til de registrerede enheder. De er udtryk for forskellige statistiske traditioner, som ikke kan harmoniseres hurtigt. I de lande, hvor man ikke havde tradition for at skelne mellem det retlige enhed og foretagendet, er der behov for at udarbejde en metodologi, som gør dette muligt. Vejledningen med anvisninger vedrørende registrene og andre til rådighed værende dokumenter om metodologi er nyttige, men omfatter ikke de operationelle bestemmelser, som de nationale statistiske kontorer har behov for, da sådanne bestemmelser nødvendigvis må være landespecifikke, om ikke andet fordi de til rådighed værende administrative kilder er meget forskellige. Og på nogle områder er der behov for yderligere europæiske retningslinjer.

Sluttelig er det interessant at bemærke, at nogle lande registrerer flere typer enheder, end der kræves i forordningen om registre over foretagender; de registrerer også andre statistiske enheder, som er defineret i forordningen om statistiske enheder. Grupper af foretagender omfattes af registrene i cirka halvdelen af medlemsstaterne og den lokale faglige enhed i tre medlemsstater. Ingen lande indberettede, at de registrerede selve den faglige enhed.

2.3.4. Registrerede variabler

I bilag II i forordningen om registre over foretagender anføres de variabler, som skal registreres for den retlige enhed, foretagendet og den lokale enhed. Nogle af variablerne er valgfri. Forholdene vedrørende de vigtigste variabler vil blive drøftet for hver af de tre enheders vedkommende; dette gælder naturligvis kun de lande, som faktisk registrerer den enhed, det drejer sig om.

Den retlige enhed

Den retlige enhed er at betragte som et input til registrene og ikke som en statistisk enhed. I statistikkerne refererer man til foretagender eller andre statistiske enheder snarere end til den retlige enhed som sådan. Derfor er de data, som registreres vedrørende den retlige enhed, af administrativ karakter og omfatter ikke økonomisk aktivitet og størrelsesklasse [11].

[11] De fleste foretagender svarer til retlige enheder, hvorfor de nationale statistiske kontorer kan vælge at registrere de to enheder på samme måde i registrene over foretagender.

Juridiske personers retlige form og stiftelsesdato er dækket ganske godt i registrene; med hensyn til den retlige form anvender landene deres egen klassificering. Datoen, hvor den retlige enhed ophører med at være juridisk ansvarlig for foretagendet, er udeladt i de fleste registre. Hvorvidt en juridisk person har karakter af offentlig virksomhed, registreres kun i cirka halvdelen af medlemsstaterne. Dette er dog en variabel, som skal bruges i de obligatoriske EU-statistikker (statistik over erhvervsstrukturer), og forholdene bør forbedres meget hurtigt. Forbindelsen med registrene over aktørerne i intra-EU handelen (Intrastat) registreres også kun af et lille flertal af medlemsstaterne.

To former for valgfri kendetegn vedrørende kontrollen over en retlig enhed registreres kun af nogle få lande: firmanavn og adresse for en eventuel retlig enhed, som er beliggende i udlandet, som kontrollerer den retlige enhed, og identifikationsnummeret for den registrerede retlige enhed, som kontrollerer den retlige enhed. Disse variabler kan i fremtiden blive vigtige; dette behandles nærmere under punkt 4.4.

Foretagendet

De to vigtigste variabler vedrørende foretagendet, som registreres af alle medlemsstater, er koden for den økonomiske aktivitet og størrelse eller størrelsesklasse bestemt efter antallet af beskæftigede. For begge kendetegns vedkommende anvendes harmoniserede klassificeringer: det 4-cifrede niveau i NACE Rev.1 for den økonomiske aktivitets vedkommende, og en størrelsesklassificering, som forordningen indeholder nærmere bestemmelser om, for den anden variabels vedkommende. Der er dog nogle medlemsstater, der bestemmer størrelsesklassen efter antallet af ansatte i stedet for antallet af beskæftigede, fordi de ikke har tilstrækkelige administrative kilder til bestemmelse af denne variabel. Under visse omstændigheder skal også biaktiviteter registreres; dette gælder dog kun for foretagender, som gøres til genstand for undersøgelser. De fleste lande registrerer disse.

Tidspunktet for foretagendets etablering registreres af næsten alle landene og tidspunktet for dets ophør af et stort flertal. Nettoomsætningen, værdien af varer og tjenesteydelser (hvis denne overstiger 2 millioner ECU), registreres af næsten alle landene. Kun to medlemsstater registrerer den valgfri variabel nettoaktiver.

Den lokale enhed

Den lokale enheds aktivitetskode registreres af alle medlemsstaterne, og størrelsesklassen af alle lande med undtagelse af to. De fleste lande bestemmer størrelsesklassen efter antallet af beskæftigede i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningen, men der er lande, som ikke gør det, fordi de ikke har tilstrækkelige administrative kilder til bestemmelse af denne variabel. De samme klassificeringer, som er nævnt i forbindelse med variablerne for foretagendet, anvendes. For den lokale enheds vedkommende er registreringen af biaktiviteter valgfri, men gennemføres alligevel af seks lande. Tidspunktet for den lokale enheds etablering registreres af næsten alle landene, mens tidspunktet for dens ophør kun registreres af cirka halvdelen af medlemsstaterne, hvilket er færre end for foretagenderne. Alle landene registrerer den geografiske kode. Endelig registreres den variabel, som angiver, hvorvidt den gennemførte aktivitet er en hjælpeaktivitet for det foretagende, hvorunder den lokale enhed hører, af de fleste lande.

2.4. Brugen af registre over foretagender

2.4.1. Resultater af undersøgelsen fra 1996

I 1996 omfattede undersøgelsen af anvendelsen af forordningen et spørgsmål om brugen af registre over foretagender. Formålet med spørgsmålet var at klarlægge, i hvilket omfang registrene blev brugt i forbindelse med virksomhedsdemografiske statistikker [12], andre økonomiske statistikker eller med henblik på at koordinere forskellige undersøgelser.

[12] Virksomhedsdemografi omfatter statistikker om antallet af foretagender og andre enheder, deres fordeling med hensyn til størrelsesklasse, hovedafdeling i NACE Rev.1 osv. Også oplysninger om ændringer i antallet, f.eks. antallet af nye foretagender og deres data, omfattes heraf.

Syv af de seksten undersøgte lande indberettede, at de anvendte registrene til at udarbejde virksomhedsdemografiske statistikker vedrørende foretagendet, og tre anvendte dem til statistikker vedrørende den lokale enhed. Andre enheder blev også brugt til dette formål: tre lande udarbejdede sådanne statistikker vedrørende den retlige enhed, og to udarbejdede dem vedrørende den lokale faglige enhed. Alle landene med undtagelse af to anvendte registrene til andre økonomiske statistikker vedrørende f.eks. beskæftigelse, omsætning, kapitaludgifter, driftsoverskud, aktiver og passiver og resultatopgørelse. I forbindelse med disse variabler anvendte ti lande foretagendet, og fem lande anvendte den lokale enhed.

Også andre enheder blev anvendt: igen udarbejdede tre lande statistikker vedrørende den retlige enhed, og to vedrørende den lokale faglige enhed. Ti ud af seksten lande anvendte registrene til at koordinere forskellige undersøgelser og som stikprøvegrundlag.

Disse resultater bør fortolkes med forsigtighed. Nogle lande havde ikke foretagendet eller den lokale enhed, da undersøgelserne blev gennemført, så de kunne ikke anvende disse enheder. I nogle tilfælde anvendte de i stedet den retlige enhed eller den lokale faglige enhed. Under alle omstændigheder er det påfaldende, at cirka halvdelen af landene ikke anvendte den lokale enhed eller en tilsvarende enhed.

2.4.2. Anvendelsesområder

For at kunne fortolke resultaterne fra 1996 må man tage følgende i betragtning: hvilken anvendelse af registrene var og er krævet. Faktisk er der strengt taget ingen krav. I forordningen vedrørende registre over foretagender selv specificerer man ikke de statistikker, i forbindelse med hvilke registrene skal anvendes. Andre forordninger som f.eks. forordningen vedrørende statistik over erhvervsstrukturer, hvori det kræves, at visse erhvervsstatistikker skal udarbejdes, indeholder ikke bestemmelser om, at registrene skal anvendes. Med andre ord bestemmer forordningen om registre over foretagender, at medlemsstaterne skal have et redskab til udarbejdelse af erhvervsstatistikker, hvorimod det er op til medlemsstaterne selv, hvordan de vil anvende redskabet [13].

[13] Dette er også den vigtigste grund til, at spørgsmålet om anvendelsen ikke gentages hvert år.

I praksis anvendes registrene naturligvis i udstrakt grad i de fleste af de lande, hvor de er til rådighed og er af tilstrækkelig høj kvalitet. Faktisk ville anvendelsen af forordningen om statistik over erhvervsstrukturer ikke have været mulig, hvis ikke registrene havde været til rådighed i medlemsstaterne. Der er bred enighed om, at selv om der ikke er noget formelt krav om at anvende registrene, opvejer fordelene helt klart udgifterne. Og den mindskede byrde i form af krav til foretagenderne om afgivelse af oplysninger, som er en følge af, at registrene anvendes som et helt centralt værktøj, når der udarbejdes erhvervsstatistikker, udgør et vigtigt incitament til en udstrakt brug af dem.

At brugen af registrene overlades til medlemsstaterne, er stort set i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet. De enkelte lande kan bedst selv beslutte, på hvilken måde registrene passer ind i deres nationale system for statistisk dataindsamling, hvordan man etablerer forbindelse mellem data fra administrative kilder og det statistiske system, og hvordan man mindsker byrden i form af krav til foretagenderne om afgivelse af oplysninger. En harmonisering af brugen af registrene kan dog være til gavn for det europæiske erhvervsstatistiksystem. Hvis landene anvender deres registre i forbindelse med al erhvervsstatistik og anvender dem som et redskab til at koordinere forskellige undersøgelser og stikprøvegrundlag, forbedres datakvaliteten og sammenligneligheden.

Sluttelig skal det understreges, at brugen af registrene afhænger af, hvor anvendelige disse er i forhold til de krav, som forordningen om statistik over erhvervsstrukturer indeholder bestemmelser om. Det europæiske erhvervsstatistiksystem er under udarbejdelse; en række betydningsfulde forordninger vedrørende statistik er blevet vedtaget de seneste år. Men de statistiske enheder, som man beskæftiger sig med i forordningerne, er ikke altid de samme, som er til rådighed i registrene over foretagender. Dette begrænser den nuværende brug af registrene. Dette forhold behandles i punkt 4.

2.5. Registre over foretagender uden for Den Europæiske Union

2.5.1. Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde

Forordningen om registre over foretagender er også gældende for de andre EØS-lande, Norge, Island og Liechtenstein. I Norge er forholdene næsten de samme som i EU, og Norge er også omfattet af den årlige undersøgelse. Resultaterne fra Norge er med som bilag til denne rapport sammen med resultaterne fra EU-landene.

I Liechtenstein har man udarbejdet et nyt register, og Island har tilpasset sit register til EU-kravene.

2.5.2. De centraleuropæiske lande

Tolv centraleuropæiske og baltiske lande, Albanien, Bulgarien, Tjekkiet, Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Polen, Rumænien, Slovakiet og Slovenien deltager i Phare-programmet, hvorigennem de får hjælp til at udarbejde deres registre over foretagender og erhvervsstatistikker. Dette har man gjort hovedsageligt ved hjælp af to pilotprojekter i de centraleuropæiske lande: iværksætterpaneler fra 1995-1998 og fortsættelsen, SMV'ers demografi, som blev påbegyndt i 1998. Resultaterne af undersøgelserne er blevet offentliggjort, f.eks. foretagendernes data og nye foretagenders tilblivelse og overlevelse.

Forholdene vedrørende registrene i disse tolv lande undersøges også på stort set samme måde som i EU-landene. De centraleuropæiske lande har ydet og yder stadig en stor indsats for at oprette deres registre og reviderer i nogle tilfælde deres oprindelige registre helt. Forholdene er forskellige: i nogle lande nærmer man sig allerede forordningens krav om oprettelse af registre over foretagender, mens man i andre stadig har en stor opgave foran sig, især med hensyn til lokale enheder.

2.5.3. Koordinering med FN's Økonomiske Kommission for Europa

Arbejdsdelingen mellem Eurostat og FN's Økonomiske Kommission for Europa er blevet vedtaget, og Eurostat er hovedsageligt ansvarlig for at udarbejde metodologien vedrørende registre over foretagender og for at overvåge forholdene i EU-, EØS-, og Phare-landene. FN's Økonomiske Kommission for Europa overvåger forholdene i andre europæiske lande, i Tacis-landene (det tidligere Sovjetunionen og Mongoliet) og ikke-europæiske lande, som deltager i det arbejde, som FN's Økonomiske Kommission for Europa udfører i forbindelse med registrene (USA, Canada, Japan osv.). Ifølge Tacis-programmet kan EU også hjælpe Tacis-landene. FN's Økonomiske Kommission for Europa og Eurostat afholder fælles møder hvert eller hvert andet år.

De årlige rundbordskonferencer om rammerne for erhvervsundersøgelser er et vigtigt forum for drøftelser og udveksling af oplysninger. Det er især OECD-landene, som deltager i rundbordskonferencerne. Temaerne spænder fra rapporter om de opnåede fremskridt til den i forbindelse med registrene anvendte teknologi, globalisering, virksomhedsdemografi, standarder for registrene osv.

2.6. Konklusion: Opnåede resultater og forestående opgaver

De første fire års erfaringer med anvendelsen af forordningen er blandede. Meget er blevet opnået: alle medlemsstaterne anvender registre omfattende de vigtigste økonomiske enheder og variabler og med en god overordnet dækning.

Terminologien er blevet harmoniseret. Der er blevet udarbejdet metodologiske retningslinjer og forskellige uddannelsestilbud. Der er dog stadig meget arbejde, der skal gøres. I en række tilfælde har medlemsstaterne mangler i deres registres dækning, de registrerer ikke alle typer enheder eller anvender ikke visse variabler. I andre tilfælde er kvaliteten af visse dele af registrene mangelfuld. Ydermere venter der stadig landene en stor opgave med at harmonisere beskrivelsen af de registrerede statistiske enheder. Dette har stor betydning for sammenligneligheden af medlemsstaternes erhvervsstatistikker.

Det står dog klart, at forordningen endnu ikke anvendes i fuldt omfang på trods af de opnåede fremskridt. I den forbindelse gør to forhold sig gældende:

- Nogle lande anvender ikke dele af forordningen vedrørende dækning, registrerede enheder og variabler.

- I de lande, hvor forordningen er blevet anvendt til at etablere registre med det krævede indhold, er registrenes kvalitet ikke i alle tilfælde god nok til, at de kan udgøre et godt grundlag for gode og sammenlignelige europæiske erhvervsstatistikker.

Med hensyn til det første punkt skal forholdene bringes i orden, således at forordningens krav er klare. Konkret betyder det følgende:

- Alle de firecifrede grupper i NACE Rev.1 inden for forordningen anvendelsesområde, som ikke omfattes af en medlemsstats register, skal øjeblikkeligt indføjes i registeret. Hvis dette er umuligt, vil man anmode medlemsstaten om at forelægge en detaljeret plan og en tidsplan for indføjelsen deraf. Herfra er dog undtaget private husholdninger med ansat medhjælp og eksterritoriale organer, da visse forhold først skal afklares på EU-plan.

- Hvis en medlemsstat på nuværende tidspunkt ikke registrerer, hvilke store foretagender der består af mere end en retlig enhed, skal man, idet man tager de letteste sager først, ændre dette forhold øjeblikkeligt. Hvis dette er umuligt, vil man anmode medlemsstaten om at forelægge en detaljeret plan og en tidsplan for beskrivelsen af store foretagender.

- Alle de obligatoriske variabler, som er omfattet af forordningens bilag II, og som ikke registreres i en given medlemsstats register, skal øjeblikkeligt indføjes i registret. Hvis dette er umuligt, vil man anmode medlemsstaten om at forelægge en detaljeret plan og en tidsplan for indføjelsen. Hvis variablen størrelsesklasse ikke er baseret på antallet af beskæftigede, skal dette også ændres øjeblikkeligt. Hvis dette er umuligt, vil man anmode medlemsstaten om at forelægge en detaljeret plan og en tidsplan, hvori det angives, hvornår og hvordan dette ændres.

For så vidt angår det andet punkt, er man ved at udarbejde en kvalitetspolitik, som beskrives i næste afsnit. Denne politik er baseret på den antagelse, at alle krævede typer oplysninger rent faktisk registreres, selv om omfanget og kvaliteten muligvis ikke er tilstrækkelig.

3. ANVENDELSEN AF FORORDNINGEN: KVALITETSFORBEDRINGER FREMOVER

3.1. Behovet og principperne for en kvalitetspolitik

I de første tre år efter, at forordningen var blevet vedtaget, satte medlemsstaternes statistiske kontorer især ind på at oprette registre over foretagender eller på at tilpasse de eksisterende registre til kravene i forordningen. Samtidig forsøgte Eurostat at lette dette ved en række foranstaltninger som beskrevet i punkt 2.2, idet man lagde særlig vægt på metodologiske spørgsmål, da man havde erkendt, at disse kunne være et potentielt problem i forbindelse med anvendelsen af forordningen. I begyndelsen var hovedmålet, at de krævede typer enheder og variabler skulle registreres, og at de relevante økonomiske aktiviteter skulle være dækket. Som udgangspunktet var, måtte man nødvendigvis sørge for, at visse typer enheder og visse økonomiske aktiviteter var dækket, før man kunne tage stilling til kvalitetsspørgsmålet.

Denne pragmatiske strategi har givet gode resultater. Som det fremgår af punkt 2.3, har anvendelsen af forordningen generelt været en succes, idet medlemsstaterne (i det mindste de 14, som der ikke gælder undtagelsesbestemmelser for) alle har et register over foretagender med de vigtigste økonomiske enheder og variabler og en god generel dækning. Terminologien er blevet harmoniseret. Det står imidlertid klart, at kvaliteten af registrene over foretagender langt fra er perfekt i en række tilfælde, og landene har langt fra harmoniseret afgrænsningen af de statistiske enheder, de registrerer.

Efter de første år med anvendelsen af forordningen er tiden nu kommet til at fokusere på en forbedring af kvaliteten af registrene. En række medlemsstater har faktisk allerede planer for forbedringer. Eurostat indledte drøftelserne med medlemsstaterne om en kvalitetspolitik i juni 1997.

Forordningen indeholder ikke nærmere bestemmelser om kvalitetskrav. Selv om kravene til registrering af enheder, variabler og dækning er formuleret entydigt, er 100 % kvalitet tydeligvis ikke målet med forordningen. Ikke blot er det klart, at en sådan kvalitet ville være særdeles omkostningskrævende i forhold til resultatet og ville medføre en enorm administrativ byrde for virksomhederne, men artikel 5 i forordningen giver også nogle meget generelle regler for ajourføringen af registrene, som ikke lægger op til en perfekt kvalitet. Det hedder i artiklen: "Almindeligvis ajourføres data, der er indhentet fra administrative registre og årlige undersøgelser hvert år, og de øvrige data ajourføres hvert fjerde år". Proceduren for fastsættelse af gennemførelsesbestemmelser fremgår af artikel 8 og 9.

Eurostat ønsker at nå til enighed med medlemsstaterne om en række kvalitetskrav og om, hvordan de skal gennemføres. I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet vil medlemsstaterne fortsat have ansvaret for at udforme deres egen ajourføringsstrategi under hensyn til omkostningseffektivitet, tilgængeligheden af data, nationale behov og den administrative byrde for virksomhederne, forudsat at kvalitetskravene opfyldes. Disse krav indebærer, at kvalitetsniveauet bliver tilstrækkeligt højt og dataene tilstrækkeligt sammenlignelige, således som det kræves i forbindelse med det europæiske system af erhvervsstatistikker. Dette indebærer, at kvalitetskravene kommer til at vedrøre outputsiden af registrene over foretagender i højere grad end ajourføringsprocedurerne. Følgelig vil de være koncentreret om de statistiske enheder (foretagender og lokale enheder) og ikke om inputsiden af registrene over foretagender (de retlige enheder).

Kvalitetskravene skal være i overensstemmelse med følgende principper:

- Subsidiaritet som anført ovenfor.

- Samtlige kvalitetskrav skal kunne måles.

- Kvalitetskravene skal være baseret på de behov, som udspringer af det europæiske erhvervsstatistiksystem, specielt datasammenlignelighed mellem lande og sammenlignelighed mellem forskellige typer erhvervsstatistikker.

- Kvalitetskravene skal kun gælde de enheder og variabler, som det i henhold til forordningen er obligatorisk at registrere, og disses dækning. Der skal ikke være nogen krav for valgfri data.

3.2. Kvalitetskrav

Der er ved at blive udviklet kvalitetskrav. Der kan på nuværende tidspunkt kun gives et generelt overblik over, hvordan de kommer til at se ud. Der sondres mellem krav til, hvilken dækning registrene over foretagender har, krav til afgrænsningen af de statistiske enheder og krav til de registrerede variabler.

3.2.1. Dækningskrav til registrene over foretagender

I forbindelse med de kvalitative krav til, hvilken dækning registrene over foretagender skal have, må der sondres mellem enheder af forskellig størrelse, og kravene afhænger desuden af den økonomiske aktivitet, der udføres. Dækningen af større virksomheder skal naturligvis være mere fuldstændig end for små virksomheders vedkommende, ikke alene på grund af deres økonomiske betydning, men også for at lette den administrative byrde for SMV'erne. I de tjenesteydelsessektorer, hvor de små virksomheder dominerer, skal der i forbindelse med kravene tages hensyn hertil. I kravene vil der typisk være fastsat en procentvis minimumsdækning for hvert stratum. Denne procentsats kan fastsættes på grundlag af værditilvækstkriterier.

Kravene til dækning kan ikke begrænses til områder, som der traditionelt udarbejdes erhvervsstatistikker for. Forordningen om statistikker over erhvervsstrukturer har allerede et langt bredere anvendelsesområde (jf. punkt 2.3.2.), og forordningen om registre over foretagender har også et bredt anvendelsesområde, som blev valgt med fremtiden for øje. Desuden er statistikker over foretagender også vigtige for andre statistikker end statistikker over erhvervsstrukturer, eksempelvis virksomhedsdemografi, beskæftigelsesstatistik og, indirekte, nationalregnskaber. Af samme grund må kravene til dækning også omfatte små enheder. Registre over foretagender er et vigtigt værktøj for SMV-statistik.

Selv om det er let at definere, på hvilket niveau enhederne skal være dækket, er dette meget vanskeligt at måle, fordi det kræver, at man ved, i hvilket omfang enheder ikke er registreret. For at finde ud af dette kræves der andre datakilder, og disse er måske ikke umiddelbart tilgængelige.

3.2.2. Afgrænsning af de statistiske enheder

Behovet for kvalitetsnormer vedrørende afgrænsningen af de statistiske enheder, i første række foretagendet, skyldes den indflydelse, det har på statistiske målinger.

Det fremgik også af punkt 2.3.3, at der er behov for kvalitetsnormer på dette område.

I lighed med dækningen og hovedsagelig af de samme grunde må der ved kvalitetskravene sondres mellem foretagender af forskellig størrelse, ligesom de afhænger af foretagendets økonomiske aktivitet. Hensigten er at fastlægge et minimumskrav for korrekt afgrænsning for hvert stratum. Desværre er det meget kompliceret at udarbejde kvalitetsstandarder for enhedsafgrænsning. Det er meget svært at definere, hvad der er en korrekt afgræsning, og at måle den, idet procedurerne for ajourføring af registrene over foretagender varierer meget fra land til land og afhænger af anvendelsen af nationale datakilder. Der er også en række tekniske problemer, når dette kvalitetsaspekt skal kontrolleres statistisk. Det er klart, at der kræves metodologiske retningslinjer, før man kan fastlægge kvalitetsstandarder for afgrænsningen af enheder i en række tjenesteydelsessektorer. Det har været foreslået at begynde med at fastlægge metodologiske retningslinjer for behandlingen af holdingselskaber og grupper af foretagender, hvor et af foretagenderne i gruppen leverer personale til de øvrige foretagender. Dette arbejde må udføres i samarbejde med personer, der arbejder med nomenklaturer.

3.2.3. Variabler om enhederne

Kvalitetskravene vedrørende variabler kan naturligvis kun vedrøre variabler, som det er tvunget at registrere. De vigtigste krav kommer til at vedrøre den økonomiske aktivitet (firecifret kode i NACE Rev. 1) og størrelsesklassen udtrykt i antal beskæftigede, både for foretagendet og den lokale enhed.

Det er forholdsvis let at formulere kvalitetsstandarder for koden for den økonomiske aktivitet, selv om de ikke er lige så lette at måle. Kvalitetskravene for økonomisk aktivitet kan differentieres efter størrelsesklasse. De skal gælde hele registeret over foretagender af samme grund som anført under kravene til dækning [14].

[14] En anden grund er, at klassifikationsfejl på et område pr. definition har indflydelse på andre områder.

Ved kravene til størrelsesklassens korrekthed må der tages hensyn til de specifikke faktorer, som er bestemmende for kvaliteten af denne variabel, specielt om der foreligger administrative registre. I nogle lande er det meget vanskeligt at få oplysninger om antal beskæftigede set i forhold til antal ansatte. I nogle medlemsstater går der lang tid, før man kan få oplysninger fra socialsikringsregistre. Sådanne faktorer har nødvendigvis indflydelse på kvalitetskravene, og af hensyn til virksomhedernes administrative byrde bør de også have det.

3.3. Gennemførelse af kvalitetspolitikken

Der er flere trin i gennemførelsen af kvalitetspolitikken. Det første trin er som anført ovenfor at fastlægge og blive enige om kvalitetskravene. Kravene skal være realistiske. Det skal være muligt at opfylde ambitionsniveauet inden for fem til ti år for det store flertal af medlemsstater. I forbindelse med ambitionerne skal der ikke blot tages hensyn til behovet for registre af god kvalitet, de må også være baseret på registrenes nuværende situation som beskrevet i kapitel 2 og på de forbedringer, som der allerede er planer om. Nogle af de planlagte forbedringer er:

- Konkrete planer om at lade yderligere hovedafdelinger i NACE Rev.1 indgå i registrene.

- Den sidste manglende statistiske enhed (i en medlemsstat) vil blive tilføjet.

- Planer om at tilføje en eller flere nye variabler.

- At forbedre kvaliteten ved at anvende yderligere adminsitrative kilder.

Andet trin er at overvåge kvaliteten af registrene over foretagender. Hvis der opnås enighed om kvalitetsstandarderne, er det nødvendigt at kontrollere gennemførelsen af dem. Ideelt set skal kvaliteten af registrene måles systematisk, f.eks. ved hjælp af en regelmæssig kvalitetsundersøgelse [15], men dette er desværre meget dyrt.

[15] En kvalitetsundersøgelse kan defineres som en repræsentativ stikprøveundersøgelse af registeret over foretagender eller en del heraf med det formål at finde ud af, hvor korrekt indholdet af registeret eller den undersøgte del af registeret er.

I en række tilfælde er man nødt til at vurdere kvaliteten ved hjælp af indirekte metoder, f.eks. sammenligning med data fra andre kilder eller analyser af, hvordan administrative filer ajourføres. Selv om det ofte er problematisk at måle kvaliteten af registre over foretagender, er det vigtigt ikke blot at blive enig om kvalitetsstandarder, men også om, hvordan den faktiske kvalitet af registrene skal vurderes.

Næste skridt er at blive enige om en procedure for rapportering om kvaliteten af registre over foretagender til Eurostat. Indholdet og hyppigheden af sådanne rapporter skal fastlægges, og de skal standardiseres. Også dette kan være en kompliceret og tidskrævende opgave, hvilket erfaringerne med forordningen om statistikker over erhvervsstrukturer har vist. Ikke desto mindre er en rapporteringsordning et afgørende led i enhver kvalitetspolitik.

Hvis der er enighed om kvalitetskravene, målingen af kvaliteten og rapporteringsproceduren, bør dette formaliseres i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningen. I henhold til artikel 8 i forordningen skal gennemførelsesbestemmelserne fastsættes efter fremgangsmåden i artikel 9, som beskriver den procedure, der skal følges. Som led i denne procedure afgiver Udvalget for Det Statistiske Program en udtalelse, før gennemførelsesbestemmelserne vedtages endeligt. Gennemførelsesbestemmelserne bestående af kvalitetskrav, kvalitets-målingen og rapporteringsordningen vil være underlagt denne procedure.

Ud over den formelle gennemførelse af kvalitetspolitikken som beskrevet ovenfor kan der også sættes ind på andre områder. Eurostat forsøger at fremme videreformidlingen af god praksis, og medlemsstaterne kan lære meget af hinanden inden for kvalitetsforbedring af registre over foretagender, specielt ved at gøre optimal brug af administrative registre og ved at gøre den administrative byrde for virksomhederne så lille som mulig. En række igangværende initiativer beskrives i punkt 4.2.

3.4. Andre elementer af kvalitetspolitikken og behovet for metodologisk støtte

I en undersøgelse af optagelsen af virksomheder i registrene over foretagender i tre medlemsstater (jf. også punkt 2.3.3) blev virkningen af en række vigtige statistiske variabler analyseret. I undersøgelsen indgik ikke de mest enkle tilfælde, men der findes mere komplicerede tilfælde end dem, der blev undersøgt. Undersøgelsen viste, at det for alle 21 undersøgte virksomhedsgrupper gjaldt, at afgrænsningen blev foretaget forskelligt i de tre lande alt efter deres profilbestemmelser, hvilket fører til inkonsistente statistikker.

Forskellene i afgrænsning har en meget alvorlig indflydelse på datasammenligneligheden, og der er således et presserende behov for standardiseret anvendelse af begreber og definitioner, hvis man skal nå frem til harmoniserede og sammenlignelige erhvervsstatistikker.

Der er mellem Eurostat og samtlige medlemsstater enighed om behovet for at få inddraget kvalitetsaspektet i registrene over foretagender, men mange medlemsstater har også udtrykt ønske om yderligere retningslinjer og harmoniserede definitioner.

Der er allerede taget skridt til at indsamle dokumentation om profilbestemmelserne i medlemsstaterne og til at indsamle oplysninger om praksis for at få udarbejdet metodologisk støtte til mere harmoniserede EU-statistikker. Det er også foreslået at sammenligne registrene over foretagender med udefrakommende data, f.eks. arbejdsstyrkeundersøgelsens skøn over beskæftigelsen eller andre administrative systemer. Behovet for at anvende kvalitets-standarder anerkendes og støttes af medlemsstaterne.

4. FORORDNINGENS VIDERE PERSPEKTIVER: REGISTRENES FREMTID

4.1. Registre over foretagender og deres stilling i det europæiske erhvervsstatistiksystem

4.1.1. Nuværende situation

I de senere år er der sket store fremskridt med hensyn til at etablere et europæisk system af erhvervsstatistikker. Systemet er under hurtig udvikling. Der er blevet vedtaget en række forordninger, som på den ene eller anden måde er relevante for registre over foretagender. Blandt de vigtigste skal nævnes:

- forordningen om den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter (NACE Rev.1, 1990, ændret i 1993)

- forordningen om statistikker over udveksling af goder mellem medlemsstater (Intrastat, 1991, ændret i 1999)

- forordningen om statistik over lønstruktur og lønspredning (1999)

- forordningen om det europæiske national- og regionalregnskabssystem (1996)

- forordningen om statistik over erhvervsstrukturer (1996, ændret i 1998)

- forordningen om konjunkturstatistik (1998)

NACE-forordningen er relevant, fordi den anvendes direkte i forbindelse med registrene over foretagender, nemlig ved klassificeringen af både foretagender og lokale enheder. Dette indebærer også klassificering af biaktiviteter. Der er også en anden forordning, som indeholder standarder, som skal anvendes i registrene over foretagender, nemlig forordningen om de statistiske enheder, hvilket fremgår af det foregående. Begge forordninger blev vedtaget før forordningen om registre over foretagender.

Ud over de forordninger, som indeholder standarder, er der også forordninger vedrørende de erhvervsstatistikker, der skal udarbejdes. Medlemsstaterne har brug for registre over foretagender til at danne stikprøverammen for de statistiske undersøgelser. Den vigtigste forordning er formodentlig forordningen om erhvervsstrukturer, specielt fordi den er omfattende både med hensyn til dækning og variabler. Den nye forordning om konjunkturstatstik er også vigtig af samme grund. Selv om de statistikker, der udarbejdes på grundlag af Intrastat-forordningen, ikke er erhvervsstatistikker som sådan, er denne forordning, som blev vedtaget før forordningen om registre over foretagender, relevant, fordi den kræver af medlemsstaterne, at de fører et register over de erhvervsdrivende i EF-samhandelen (artikel 10), og i forordningen om registre over foretagender selv kræves det, at Intrastat-nummeret for retlige enheder registreres (variabel k).

ENS-forordningen (dvs. forordningen om det europæiske nationalregnskabssystem) er kun indirekte relevant. Nationalregnskabet er i vidt omfang baseret på erhvervsstatistikker, specielt data indsamlet som led i forordningen om statistikker over erhvervsstrukturer.

4.1.2. Problemer, der skal løses

Der er en række problemer vedrørende registre over foretagender og deres stilling i det europæiske erhvervsstatistiksystem på nuværende udviklingstrin. Nogle forordninger passer ikke til de statistiske enheder, som de henviser til. I mange tilfælde kan der være gode grunde hertil, men det er nødvendigt at sikre konsistensen, og man må sørge for, at registrene over foretagender kan danne den nødvendige ramme for europæiske erhvervsstatistikker.

Problemets kerne er valget af statistiske enheder i forordningen om statistik over erhvervsstrukturer, forordningen om konjunkturstatistik og forordningen om det europæiske nationalregnskabssystem sammenlignet med de statistiske enheder, der i henhold til forordningen om registre over foretagender skal registreres i disse registre. Den vigtigste statistiske enhed i forordningen om erhvervsstrukturer er firmaet, som der kan hentes oplysninger om i registrene over foretagender. Men det kræves i forordningen om statistik over erhvervsstrukturer også, at der indsamles oplysninger om faglige enheder for fem variabler [16] inden for industrien og bygge- og anlægssektoren, og denne enhed registreres ikke i nogle af registrene over foretagender i medlemsstaterne ifølge det årlige spørgeskema. Den faglige enhed er endnu mere vigtig i forordningen om konjunkturstatistik, hvor den er observationsenhed for alle variabler, der indsamles om industri og bygge- og anlægssektoren [17]. Den enhed, der anvendes til konjunkturstatistik om andre aktiviteter, er firmaet.

[16] Omsætning, produktionsværdi, lønomkostninger, bruttoinvestering i materielle anlægsaktiver og antal beskæftigede.

[17] På visse betingelser kan der anvendes andre typer enheder.

I registrene over foretagender registreres biaktiviteter, men der er ikke oplysninger om, hvorvidt en biaktivitet hænger sammen med en faglig enhed. Dette vil ofte ikke være tilfældet, bl.a. fordi der stilles strenge krav til tilgængeligheden af data for den faglige enhed. Desuden kan det, som erfaringen med harmonisering af foretagendet som enhed i medlemsstaterne har vist (jf. punkt 2.3.3), antages, at den faglige enhed ikke vil få samme indhold i medlemsstaterne uden metodologiske retningslinjer og samordning af registerpraksis. Med hensyn til data om faglige enheder kan man frygte, at de overhovedet ikke vil være sammenlignelige, og at landene kan få store problemer med dataindsamlingen og store omkostninger, når de forsøger at etablere populationen af faglige enheder. Der er også en stor risiko for en negativ effekt på den administrative byrde, der pålægges erhvervslivet.

I forordningen om statistik over erhvervsstrukturer kræves det, at der også skal indsamles regionale data, og i gennemførelsesbestemmelserne fastlægges den lokale enhed som den statistiske enhed, som disse data skal baseres på. Medlemsstaterne kan anvende den lokale enhed som den findes i registrene over foretagender eller en anden lokalt eller regionalt defineret enhed, men nogle medlemsstater vil måske også vælge at anvende foretagendet ved dataindsamling og anmode foretagendet om at levere en regional opdeling af variablerne. Det kan konkluderes, at der ikke er nogen overensstemmelsesproblemer med forordningen om registre over foretagender, når det gælder regionale data i forbindelse med statistik over erhvervsstrukturer. Det kræves ikke i forordningen om konjunkturstatistik, at der skal indsamles regionale data.

De statistiske enheder, der anvendes i nationalregnskaberne, er den institutionelle enhed og den lokale faglige enhed. Disse enheder er defineret i forordningen om statistiske enheder [18]. Den institutionelle enhed hænger nøje sammen med foretagendet, og statistikker over foretagender er derfor en god informationskilde i forbindelse med nationalregnskaber. Anvendelsen af den lokale faglige enhed er mere problematisk. Der findes i øjeblikket ingen europæiske statistikker, som giver data om denne enhed, så erhvervsstatistiske data skal genbehandles analytisk, f.eks. ved anvendelse af outputindikatorer, for at man kan udarbejde de relevante regnskaber. Da de fleste registre over foretagender ikke har den lokale faglige enhed (med undtagelse af tre medlemsstater), er registrene over foretagender ikke til nogen hjælp.

[18] De er nærmere bestemt blevet omdefineret og specificeret i ENS-forordningen.

Ud over de praktiske problemer med dataindsamling, datanøjagtighed og sammenlignelighed medlemsstaterne imellem er også erhvervsstatistikkernes kohærens et vigtigt spørgsmål. En række variabler i forordningen om erhvervsstrukturer, forordningen om konjunkturstatistik og ENS-forordningen er ens, men værdierne beregnes for forskellige statistiske enheder. Desuden afhænger dette af, hvilken økonomisk sektor der er tale om.

For Intrastats vedkommende er sagen en anden. Intrastat-forordningen blev vedtaget før forordningen om registre over foretagender. Derfor kunne den ikke henvise til eksisterende registre over foretagender. Følgelig er der i Intrastat-forordningen et selvstændigt krav om, at der skal være registre over enheder, selv om forordningen om registre over foretagender indeholder en sammenkædningsmulighed via en variabel for den retlige enhed.

Ovennævnte spørgsmål er en naturlig følge af, at det europæiske erhvervsstatistiksystem udvikler sig så hurtigt. Behovet for at tage fornyet stilling til valget af statistiske enheder i de forskellige forordninger indebærer flere muligheder. Her skal blot nævnes nogle få:

- At lade være med at ændre tingenes tilstand og acceptere konsekvenserne.

- At begrænse behovet for data om faglige enheder ved at ændre de pågældende forordninger; som en kompensation kunne man tilføje information om biaktiviteter.

- At integrere registeraspekterne i Intrastat-forordningen med forordningen om registre over foretagender og basere registeret over erhvervsdrivende i EF-samhandelen på foretagender frem for retlige enheder.

- At ændre kravene i nationalregnskaberne, således at de er bedre afstemt med de tilgængelige kilder, herunder de statistikker, der udarbejdes som led i forordningen om statistik over erhvervsstrukturer og forordningen om konjunkturstatistik.

- Kun at registrere biaktiviteter i registrene over foretagender, hvis de svarer til de operationelle enheder, som der foreligger data for.

- At registrere faglige enheder som separate enheder i registrene over foretagender.

4.1.3. Fremtidsperspektiver

Alle de nævnte muligheder indebærer fordele og ulemper med hensyn til statistikkernes kvalitet, dataenes sammenlignelighed, kohærensen, overensstemmelsen med bredere internationale retningslinjer, f.eks. retningslinjerne for nationalregnskaber, den administrative byrde, der pålægges virksomhederne, omkostninger osv. Det vil være nødvendigt at undersøge de forskellige muligheder nærmere. Spørgsmålet om de statistiske enheder i de forskellige forordninger må løses på en integreret måde på længere sigt.

At kræve registrering af faglige enheder eller lokale faglige enheder i registrene over foretagender forekommer ikke at være rimeligt i øjeblikket. Den faglige enhed anvendes kun meget sjældent som dataindsamlingsenhed (muligvis i en eller to medlemsstater), mens de øvrige anvender forskellige beregningsmetoder. Faglige enheder kan opbygges analytisk. De kan fastsættes tilnærmelsesvis ved at anvende lokale enheder eller aggregeres ud fra lokale faglige enheder i de medlemsstater, hvor disse findes i registrene over foretagender. At registrere lokale faglige enheder i registrene over foretagender ville være meget vigtigt for national- og regionalregnskaberne, men dette kræver store ressourcer.

Det europæiske erhvervsstatistiksystem er under opbygning, og det er vigtigt at finde en åben og fleksibel måde at tage fat på problemerne på. Når vi har fået mere erfaring med gennemførelsen af forordningen om statistik over erhvervsstrukturer og forordningen om konjunkturstatistik, bliver det muligt at undersøge virkningen af den manglende konsistens og at rette op på den.

At fortsætte harmoniseringen og afgrænsningen af de statistiske enheder har førsteprioritet. De forskellige profilbestemmelser fra land til land, har en meget alvorlig indflydelse på datasammenligneligheden, og der er et påtrængende behov for en harmoniseret anvendelse af begreber og definitioner harmoniseret, hvis man skal nå frem til harmoniserede og sammenlignelige erhvervsstatistikker. Dokumentationen i medlemsstaterne må forbedres, idet der i mange tilfælde ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger om de nationale procedurer. Medlemsstaterne skal oplyse om deres profilbestemmelser, hvis dette endnu ikke er sket, og holde Eurostat informeret om dem. Der skal nedsættes en særlig gruppe, der skal behandle praktiske spørgsmål om statistiske enheder, og denne gruppe skal prøve at udarbejde praksisrelaterede retningslinjer. Disse bør være baseret på rigtige eksempler fra medlemsstaterne. Eurostat vil i givet fald stå for nedsættelsen af denne særlige gruppe og dens procedurer.

Profilbestemmelser for foretagender er aktuelt i forbindelse med store og komplekse foretagender. Små enheder er det unødvendigt at gøre noget ved. Selv om større virksomheder kun udgør en lille del (et groft skøn siger 5%) af alle foretagender, har de indflydelse på en stor del af økonomien. De eksisterende operationelle bestemmelser skal måske ændres, hvis de ikke er klare og anvendelige. Som eksempel kan nævnes behandlingen af retlige enheder, der udfører hjælpeaktiviteter. I henhold til forordningen om statistiske enheder kan en retlig enhed, som udfører hjælpeaktiviteter for flere forskellige foretagender ikke splittes op.

4.2. Anvendelse af administrative kilder

4.2.1. Administrative kilder til registre over foretagender

Som understreget tidligere i denne rapport respekterer Eurostat subsidiaritetsprincippet og overlader valget og anvendelsen af kilder til ajourføring af registrene over foretagender til medlemsstaterne. Det europæiske statistiske system tilskynder til at anvende administrative kilder til statistiske formål, når det er muligt. I forordningen om registre over foretagender fastsættes det også i artikel 7, at medlemsstaternes statistiske kontorer kan anvende administrative eller juridiske registre på de vilkår, der er fastsat i den nationale lovgivning. Bilag 3 viser, at administrative kilder som f.eks. skatteregistre, socialsikringsregistre og handelsregistre er blevet anvendt af et flertal af medlemsstaterne ved ajourføring af registrene over foretagender, specielt til indsamling af data på foretagendeniveau.

Eurostat har i de senere år arbejdet med anvendelsen af administrative kilder til statistiske formål. I januar 1997 blev der afholdt et seminar i Luxembourg med det formål at fremme udvekslingen af erfaringer mellem medlemsstaterne. Deltagerne gav udtryk for, at der er interesse for at anvende administrative kilder, og der blev gjort opmærksom på de vanskeligheder, der er forbundet med anvendelsen af dem, og på udviklingsmulighederne.

Der er blevet udarbejdet en håndbog om god praksis på nationalt plan (Use of Administrative Sources for Business Statistics Purposes (version 1)). Denne håndbog kommer til at danne grundlag for en undersøgelse af, hvordan disse kilder kan indgå ved anvendelsen af de forskellige forordninger, der netop er vedtaget inden for erhvervsstatistik. Det skal understreges, at der er blevet taget særlig hensyn til mindre virksomheder, idet man ønsker at begrænse indberetningsbyrden.

Denne håndbog vil være en god lejlighed til at finde måder, hvorpå landene kan samarbejde med hinanden og med Eurostat for at udnytte administrative kilder til erhvervsstatistikker i så vidt omfang som muligt.

4.2.2. Satellitregistre

Satellitregistre er ikke en del af registrene over foretagender, men de er snævert forbundet med dem. De er mere begrænsede i omfang, f.eks. med hensyn til NACE Rev. 1, men de indeholder et eller flere kendetegn, som ikke findes i registrene over foretagender, specielt variabler til stratificeringsformål. Hvis man har en række yderligere kendetegn for nogle specifikke NACE-hovedafdelinger, kan undersøgelsen af disse hovedafdelinger blive mere effektiv, ligesom indberetningsbyrden nedbringes. Anvendelsen af satellitregistre er helt underlagt subsidiaritetsprincippet, idet der hverken findes eller er planer om retsakter herom.

I øjeblikket anvendes satellitregistre hovedsagelig inden for transport, turisme og handel. Nogle medlemsstater har planer om flere satellitregistre på mange områder. Anvendelsen af satellitregistre er indtil nu blevet undersøgt på to områder, nemlig turisme og handelssektoren. Arbejdet med den generelle behandling af satellitregistre, der skal indgå som et kapitel i håndbogen vedrørende registre over foretagender, er i gang.

4.3. Grupper af foretagender og globalisering

Når forordningen om registre over foretagender bliver anvendt i fuldt omfang, vil behovet for information om grupper af foretagender og om globalisering højst sandsynligt udgøre den største udfordring for udviklingen af registre over foretagender i de næste par år. Der er brug for information om både grupper af foretagender, der opererer på et enkelt lands område, og grupper af foretagender, der opererer i flere lande, selv om det normalt kun er den del af en tværnational gruppe af foretagender, der arbejder på et lands område, der kan observeres i et lands register over foretagender. De vigtigste oplysninger i forbindelse med grupper af foretagender er de demografiske (ændringer i gruppestrukturen osv.) og økonomiske. Grupper af foretagender kan også anvendes som en ramme for afgrænsning af foretagender.

Selv om grupper af foretagender ikke indgår i forordningen om registre over foretagender, indgår de allerede i eller skal efter planen i nær fremtid indgå i registrene i omkring halvdelen af medlemsstaterne. Dette skyldes deres store betydning på nationalt plan. Andre lande går trinvis frem og starter med at registrere forbindelserne i form af kontrol mellem foretagender eller overvejer at anvende kommercielle kilder. Man er således kommet et godt stykke videre med at få inddraget grupper af foretagender, men løsningerne og registreringen af residente og tværnationale grupper af foretagender er landespecifikke og ikke harmoniserede. Da man ikke ved, hvordan det forholder sig med grupper af foretagender i registrene over foretagender, blev der igangsat en undersøgelse i december 1998. Der vil fortsat blive arbejdet på at gøre definitionen på grupper af foretagender og definitionen på kontrol operationel.

Udviklingen af statistikker over globalisering afhænger meget af den centrale rolle, som registre over foretagender spiller som et infrastrukturmæssigt værktøj, som der allerede er blevet investeret meget i. Mens der har været en hurtig udvikling i oplysningerne om grupper af foretagender i registrene over foretagender, findes den valgfri variabel g for den retlige enhed i forordningen om registre over foretagender "firmanavn og adresse for en eventuel retlig enhed, som er beliggende i udlandet, hvis der ikke er tale om en fysisk person, som kontrollere den retlige enhed" ifølge den seneste undersøgelse kun i to EU-medlemsstaters registre over foretagender. Dette bør der hurtigt gøres noget ved.

I rapporten "The Impact of Globalisation on Statistics - Summary, Conclusions, Recommendations" fra arbejdsgruppen vedrørende globalisering gøres der status over spørgsmålet, ligesom der i rapporten også fremsættes forslag til videreudviklingen af globaliseringsstatistikker. Der er allerede blevet sat arbejde i gang på grundlag af rapporten. I dette arbejde indgår bl.a. spørgsmålet om, hvordan registrene over foretagender skal videreudvikles, idet der startes med gennemførlighedsundersøgelsen og metodologien for behandling af grupper af foretagender. Udviklingen af statistikker over globalisering kræver, at der arbejdes på flere områder ud over registrene over foretagender. De vigtigste er statistikker over udenlandske datterselskabers handel (som led i statistikken over erhvervsstrukturer), udenrigshandelsstatistik, statistik over udenlandske direkte investeringer og betalingsbalancestatistik.

4.4. Håndbogen

Håndbogen med retningslinjer er et vigtigt værktøj ved harmonsering af statistikkerne og har også et pædagogisk sigte i forhold til medlemsstaterne og ansøgerlandene.

I Eurostats publikation "Registre over foretagender, som kan anvendes i statistisk øjemed: metodologiske anvisninger, bind 1" (1996) indgår de første ti kapitler. Den er oversat til 11 EU-sprog og russisk. I disse kapitler er der allerede en række forældede og ufuldstændige spørgsmål og referencer. Desuden er det ikke altid klart, hvilke dele af kapitlerne der er en fortolkning af forordningen om registre over foretagender, og hvilke der går videre. Det er nødvendigt at få klarlagt dette og de første 10 kapitlers relation til de kommende yderligere kapitler, før håndbogen kan revideres. Den skal derfor efter planen revideres i år 2000.

De følgende kapitler (11 - 16) er næsten færdige. Kapitlerne oversættes til tysk og fransk, finpudses og offentliggøres som bind 2 i 1999. Disse kapitler vil muligvis senere blive oversat til andre EU-sprog.

Der findes forskellige udkast til kapitel 17 -19, ligesom der findes råskitser og input fra medlemsstaterne til nye kapitler. Tidsplanen for disse nye kapitler afhænger af, hvor meget de haster, og af, hvor langt man er med det nødvendige metodologiske arbejde, f.eks. vedrørende grupper af foretagender og kvalitet.

Man er begyndt at drøfte en forbedring af anvisningernes formelle status. Dette vedrører spørgsmålet om, hvorvidt de vigtigste dele, der kan betragtes som en fortolkning af forordningen om registre over foretagender, bør have en mere bindende status.

4.5. Konklusion: en arbejdsplan for fremtiden

Som det fremgår af punkt 1.2.2, var vedtagelsen af forordningen om registre over foretagender første skridt, der skulle følges op af et yderligere skridt på et tidspunkt i fremtiden. Da der fortsat er arbejde, der skal gøres i forbindelse med anvendelsen af forordningen, er tiden endnu ikke inde til at gå videre med næste fase i udviklingen af registre over foretagender, men kun til at forberede denne fase.

De vigtigste spørgsmål med hensyn til denne videreudvikling er anført nedenfor, og de hænger også logisk sammen.

- Kravene til kvalitetsforbedring er behandlet i kapitel 3. For at få forbedret kvaliteten af den obligatoriske del af registrene over foretagender kræves der stadig et stort stykke arbejde, men det er også nødvendigt at vurdere (og om muligt senere måle) kvaliteten af frivillige afsnit og kendetegn samt de nye statistiske enheder som f.eks. grupper af foretagender. Arbejdet med kvalitetsspørgsmålet kommer også til at resultere i et nyt eller revideret kapitel i håndbogen med anvisninger.

- Håndbogen med anvisninger. Arbejdet med håndbogen skal fortsættes. Planen er beskrevet i punkt 4.4 ovenfor. Håndbogen kan løbende sendes til brugerne, hovedsagelig i elektronisk format (om nødvendigt i trykt format), med angivelse af status for hvert kapitel (endelig udgave, første udkast osv.).

- Harmonisering af statistiske enheder. Dette indebærer, at der skal ske en videreudvikling af de operationelle bestemmelser for statistiske enheder og gennemføres case studies (som beskrevet i punkt 4.1.3 ovenfor). Disse operationelle bestemmelser vil indebære, at der kommer et eller flere nye kapitler i håndbogen med retningslinjer og sker en revision af nogle af de eksisterende kapitler. Eksemplerne fra praksis vil udgøre et separat (muligvis elektronisk) dokument.

- Forskning som f.eks. udvikling af en datamodel, udvikling af værktøjer som f.eks. til stikprøver. Teknologiske spørgsmål og forskning og udvikling inden for registre over foretagender behandles som tidligere i samarbejde med kontoret for forskning og udvikling og statistiske metoder.

- Årsrapport og koordinering. Årsrapporten har flere formål. Den er et middel til kontrol med anvendelsen af forordningen om registre over foretagender, den indeholder oplysninger om de anvendte kilder og lovgivningen, den behandler kvalitetsrelaterede spørgsmål, som det ikke er meningen at lade indgå i kvalitetsrapporten (kapitel 3), og den indeholder data om foretagendernes demografi, som samtidig har en koordinerings- og kvalitetsfunktion. Årsrapporten skal derfor udvikles yderligere (årsrapportens udvikling vil også blive drøftet i fremtiden i mere detaljeret form). Fra 1995 er antallet af virksomheder og lokale enheder blevet registreret på hovedafdelingsniveau i NACE Rev. 1. I henhold til forordningen om statistik over erhvervsstrukturer indsamles der også oplysninger om antal virksomheder og lokale enheder, men ikke for alle hovedafdelinger i NACE Rev. 1. Det er vigtigt at huske på, at forordningen om statistik over erhvervsstrukturer dækker markedsaktiviteter, mens registrene over foretagender i henhold til forordningen herom desuden omfatter ikke-markedsaktiviteter, der bidrager til BNP. Konjunkturstatistik, SMV-projektet, arbejdsstyrkeundersøgelsen, nationalregnskaberne mv. indeholder også relevant information om foretagendernes demografi. Disse oplysninger bør koordineres både i medlemsstaterne og på EU-plan, når statistikkerne udarbejdes, og specielt før de offentliggøres. Da registrene over foretagender er et centralt værktøj for erhvervsstatistikkerne og har en bredere dækning end statistikkerne over erhvervsstrukturer, har registrene over foretagender til opgave at fungere som koordinator for oplysninger om foretagendernes demografi og for undersøgelsesrammerne, naturligvis i snævert samarbejde med statistikken over erhvervsstrukturer, konjunkturstatistikken og andre statistikker. Det blev derfor på mødet i arbejdsgruppen vedrørende registre over foretagender i juni 1998 drøftet i årsrapporten også at inddrage beskæftigede (eller størrelsesklassen) og offentlige foretagender. Inddragelsen af beskæftigede er for det første vigtig på grund af koordineringen, specielt med forordningen om statistik over erhvervsstrukturer og videreudviklingen af denne. For det andet er den vigtig, fordi det tager lang tid at få afgrænset enhederne. Hvis antallet af foretagender ikke er sammenligneligt, giver beskæftigelsestallene særdeles værdifulde oplysninger. Beskæftigelsen i de lokale enheder (og grupper af foretagender, der skal indgå senere) er også uundværlig. Også inddragelsen af offentlige foretagender hænger sammen med statistikken over erhvervsstrukturer, i de tilfælde hvor disse oplysninger indsamles, men kun for hovedafdelingerne råstofudvinding, fremstillingsvirksomhed, elektricitets-, gas- og vandforsyning og bygge- og anlægsvirksomhed, som dækker under 30% af de offentlige foretagender. At offentlige foretagenders rolle ændrer sig, er lige så eller endnu mere interessant i forbindelse med andre sektorer: transport, telekommunikation, kollektive tjenesteydelser osv., hvor over 70% af de offentlige foretagender arbejder. Denne ændring bør overvåges. Oplysningen om, hvorvidt den retlige enhed er en offentlig virksomhed, er obligatorisk i henhold til forordningen om registre over foretagender.

- Grupper af foretagender og globalisering, som beskrevet i punkt 4.3 ovenfor. Metodologien for grupper af foretagender er meget kompliceret og vil blive udviklet under og efter gennemførlighedsundersøgelsen. Resultatet vil indgå som et kapitel i håndbogen med anvisninger. Oplysninger om grupper af foretagender foreslås også inkluderet i årsrapporten om registre over foretagender på et senere tidspunkt.

5. KONKLUSION

Erfaringerne med anvendelsen af forordningen om registre over foretagender har generelt været positive. Der er sket enorme forbedringer og konvergensen er blevet langt bedre i forhold til de helt forskellige registre over foretagender fra tiden før forordningen. Dækningen er i høj grad blevet bedre, og over halvdelen af medlemsstaterne lader allerede også de ikke-obligatoriske hovedafdelinger i NACE Rev. 1 indgå. Terminologien er i vidt omfang blevet standardiseret gennem forordningerne og håndbogen med anvisninger.

Oprettelsen af registrene over foretagender har været meget omkostningskrævende, men også vedligeholdelsen af registrene er dyr. Ikke desto mindre kan der være en meget god costbenefitratio for registrene over foretagender, når man tager de mulige fordele ved den effektive anvendelse af registre af høj kvalitet i betragtning. Registrene over foretagender kan nu betragtes som et effektivt værktøj til at begrænse indberetningsbyrden, specielt for små og mellemstore virksomheder, og til at gennemføre effektive undersøgelser, som er meget omkostningseffektive sammenlignet med tællinger. Man er ikke nået op på fuld omkostningseffektivitet i nogle medlemsstater, hvor manglen på administrative kilder har medført særlige vanskeligheder. Den økonomiske støtte, som medlemsstaterne har fået (bilag 4) har kun udgjort en relativt lille del af de samlede omkostninger ved at revidere registrene over foretagender. Forbedringen af registersystemet er stadig i gang, og der skal fortsat ydes økonomisk støtte, men i mindre omfang.

Selv om resultaterne er ret gode, specielt i betragtning af at NACE Rev. 1 skulle bringes i anvendelse samtidig, er der to vigtige områder, hvor der stadig kræves en del arbejde. Disse områder er harmoniseringen af de statistiske enheder og kvaliteten af registrene. Selv om der også er sket store forbedringer på disse områder, har de forskellige afgrænsninger af foretagenderne i de forskellige medlemsstater voldsomme konsekvenser for sammen-ligneligheden af erhvervsstatistikkerne. Selv om dækningen er blevet langt bedre og generelt kan betragtes som god, er der nogle hovedafdelinger i NACE Rev. 1, specielt inden for tjenesteydelsessektoren, som ikke er dækket godt nok, f.eks. små virksomheder, nonprofitinstitutioner og offentlige enheder. I mange medlemsstater er der også fortsat problemer med at registrere en række obligatoriske variabler. Medlemsstaterne stiller ikke spørgsmålstegn ved betydningen af god kvalitet, og principperne for, hvad den gode kvalitet skal være baseret på, er der i vidt omfang enighed om. På grund af anvendelsen af administrative kilder er problemerne med at måle kvaliteten imidlertid særdeles vanskelige, og de mangler endnu at blive løst.

Anvendelsen af registre over foretagender er underlagt subsidiaritetsprincippet, og der er ikke planer om at regulere den. Anvendelsen af registre over foretagender samt ajourførings-procedurerne varierer en del medlemsstaterne imellem. Da registrene indtager en vigtig plads i det europæiske statistiske system, er der blevet udarbejdet en håndbog om bedste praksis ved anvendelsen af administrative kilder. Registrene over foretagender bruges i stort omfang som undersøgelsesramme og koordineringsværktøj og også som datakilde i forbindelse med foretagendernes demografi. I forbindelse med foretagendernes demografi, dvs. foretagenders og lokale enheders (i fremtiden også grupper af foretagenders) antal, kendetegn, etablering og ophør, er der også andre kilder, og den rolle, som registrene over foretagender spiller som koordineringsværktøj, er uhyre vigtig. Alt efter lovgivningen i de enkelte medlemsstater kan registrene over foretagender også blive anvendt til ikke-statistiske formål i udstrakt grad. De kan anvendes til administrative formål i nogle medlemsstater, og de ikke-fortrolige oplysninger i dem kan også i høj grad blive anvendt til kommercielle formål.

Der ligger en stor udfordring i at få udviklet registrene over foretagender som et værktøj for globaliseringsstatistik. Dette betyder, at den valgfrie variabel g i forordningen om registre over foretagender "firmanavn og en adresse for en eventuel retlig enhed, som er beliggende i udlandet, hvis der ikke er tale om en fysisk person, som kontrollerer den retlige enhed" samt oplysninger om grupper af foretagender skal indgå i registrene. Det vil være nødvendigt at foretage grundige undersøgelser og at udarbejde en metodologi, og dette vil ske i nær fremtid. På længere sigt kan det blive nødvendigt med en retsakt, hvis der skal opnås harmonisering på EU-plan vedrørende grupper af foretagender.

Erfaringerne med anvendelsen af andre forordninger kan få indflydelse på udviklingen af registre over foretagender. Dette gælder især de to vigtigste erhvervsstatistikker, nemlig statistikken over erhvervsstrukturer og konjunkturstatistikkerne, hvor virkningerne af den inkonsistente anvendelse af statistiske enheder kan undersøges inden for de næste par år. Anvendelsen af statistiske enheder i andre statistikker, f.eks. nationalregnskaberne og Intrastat, er også vigtig. I øjeblikket er der ikke planer om at ændre forordningen om registre over foretagender som følge af disse andre forordninger. Ikke desto mindre er der et stort arbejde forbundet med den nødvendige metodologi for harmoniseringen af anvendelsen af statistiske enheder og for den analytiske opbygning af en række enheder.

At udvikle en metodologi for registre over foretagender har været og vil fortsat være et centralt punkt og et ansvarsområde for Eurostat. Dette vedrører ikke blot EU-landene, men også EØS, de central- og østeuropæiske lande og andre europæiske lande, således som det er aftalt mellem Eurostat og FN's Økonomiske Kommission for Europa. På trods af de store forbedringer der er sket med hensyn til metodologien, er dette et spørgsmål, der er i konstant udvikling, hvilket også klart fremgår af behovet for nye kapitler og behovet for at revidere ældre kapitler i håndbogen med anvisninger. Håndbogen er et harmoniseringsredskab og et vigtigt pædagogisk redskab.

Normerne for registre over foretagender er i første omgang blevet udviklet for områder, hvor der er en lang tradition for statistik (f.eks. industri og handel), og de mangler fortsat at blive specificeret for en række tjenesteydelser, specielt vedrørende behandlingen af nonprofitinstitutioner og offentlige enheder.

Der er ikke planer om ændringer i forordningen om registre over foretagender på kort eller lidt længere sigt, hverken vedrørende de obligatoriske eller valgfri dele af forordningen. På lang sigt kan de initiativer, der er sat i gang, specielt vedrørende grupper af foretagender og globalisering, indebære, at der opstår et behov for ændringer i forordningen. I den forbindelse må de valgfri variablers rolle tages op til overvejelse. Før man kan tage fat på anden fase af udviklingen af registre over foretagender, må den første fase af anvendelsen af forordningen om registre over foretagender først afsluttes hurtigt. Nogle obligatoriske oplysninger registreres endnu ikke i registrene over foretagender i en række medlemsstater, og disse medlemsstater vil blive anmodet om at indgive en detaljeret oversigt og tidsplan for, hvornår de bliver inddraget.

FORKORTELSER

EØS Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde

EN