ISSN 1831-07962012
DA
Særberetning nr. 23
HAR EU’S STRUKTURFORANSTALTNINGER 
TIL RETABLERING AF INDUSTRIELLE 
OG MILITÆRE BROWNFIELDOMRÅDER  
GIVET  GODE  RESULTATER?DEN EUROPÆISKE 
REVISIONSRET

HAR EU’S 
STRUKTURFORANSTALTNINGER TIL 
RETABLERING AF INDUSTRIELLE OG 
MILITÆRE BROWNFIELDOMRÅDER 
GIVET GODE RESULTATER?Særberetning nr. 23  2012
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET
12, rue Alcide De Gasperi
1615 Luxembourg
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
Fax +352 4398-46410
E-post: eca- info@eca.europa.eu
Internet: http://eca.europa.eu
Særberetning  nr. 23  2012
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren (http://europa.eu)
Katalogoplysninger findes bagest i denne publikation
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2013
ISBN 978-92-9241-090-2
doi:10.2865/56078
© Den Europæiske Union, 2012
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Printed in Luxembourg
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?3
INDHOLD
Punkt
 GLOSSAR
I–IV RESUMÉ
1–12  INDLEDNING
1–3  BROWNFIELDOMRÅDER I  EU
4–6  EU‑INTERVENTIONER TIL RETABLERING AF INDUSTRIELLE OG MILITÆRE BROWNFIELDOMRÅDER
7–12  EU‑STRUKTURFORANSTAL TNINGER TIL MEDFINANSIERING AF RETABLERING AF BROWNFIELDOMRÅDER
13–17  REVISIONENS OMFANG OG MÅL
18–58  BEMÆRKNINGER
18–34  OPFYLDTE DE RETABLERINGSPROJEKTER, SOM EU MEDFINANSIEREDE, DERES MÅL?
22–25  OPRYDNINGSRESULTATER BLEV IKKE ALTID CERTIFICERET KORREKT
26–30  DE FLESTE PROJEKTER OPFYLDTE DERES MÅL MED HENSYN TIL FYSISKE OUTPUT, MEN I  MANGE TILFÆLDE 
ER DEN ØNSKEDE ANVENDELSE AF DE SANEREDE AREALER OG BYGNINGER ENDNU IKKE OPNÅET
31 DE ØKONOMISKE AKTIVITETER HAR SKABT FÆRRE JOB END FORVENTET
32–34  ALLE PROJEKTERNE HAVDE NØGLEKARAKTERISTIKA MED POSITIV BETYDNING FOR DERES BÆREDYGTIGHED
35–45  VAR MÅLRETNINGEN AF EU’S STØTTE TIL RETABLERING AF INDUSTRIELLE OG MILITÆRE OMRÅDER 
BASERET  PÅ ROBUSTE KRITERIER?
37–42  ALLE MEDLEMSSTATERNE HAR EN POLITIK FOR RETABLERING AF BROWNFIELDOMRÅDER, SOM ER BASERET 
PÅ EN RÆKKE ANERKENDTE PRINCIPPER …
43–44  … MEN MANGLEN PÅ FULDSTÆNDIGE OG HENSIGTSMÆSSIGE REGISTRE, SOM OGSÅ OMFATTER FORURENEDE 
BROWNFIELDOMRÅDER, GØR DET VANSKELIGT AT FORETAGE PRIORITERINGER
45 DER KAN GØRES MERE FOR AT FREMME BEDSTE PRAKSIS MED HENSYN TIL RETABLERING
4
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?46–58  BLEV RESUL TATERNE OPNÅET MED DE LAVEST MULIGE OMKOSTNINGER FOR EU‑BUDGETTET?
48 DET BLEV IKKE ALTID VURDERET, OM DER VAR BEHOV FOR OFFENTLIG STØTTE, HERUNDER EU‑MIDLER, OG …
49 … DE FINANSIERINGSKLØFTBEREGNINGER, DER BLEV FORETAGET, VAR MANGELFULDE
50–55  MYNDIGHEDERNE ER OPMÆRKSOMME PÅ PRINCIPPET OM, AT FORURENEREN BETALER, MEN I  DE UNDERSØGTE 
TILFÆLDE AFHOLDT FORURENEREN IKKE DE FULDE UDGIFTER TIL RENSNING AF JORD
56 MANGELFULD ANVENDELSE AF STATSSTØTTEREGLER
57–58  DER ER KUN BEGRÆNSEDE MULIGHEDER FOR AT KRÆVE TILBAGEBETALING AF DEN OFFENTLIGE STØTTE, 
NÅR  RETABLERINGSPROJEKTER SKABER STØRRE INDTÆGTER END FORVENTET
59–73  KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
59–63  SAMLET KONKLUSION
64–65  OPFYLDELSE AF MÅLENE FOR RETABLERING AF INDUSTRIELLE OG MILITÆRE OMRÅDER
66–68  KRITERIER FOR TILDELING AF EU‑STØTTE TIL RETABLERING AF INDUSTRIELLE OG MILITÆRE OMRÅDER
69–73  OMKOSTNINGERNE I  FORHOLD TIL DE OPNÅEDE RESUL TATER
 BILAG I — STRUKTURFORANSTAL TNINGERNES FINANSIERING TIL RETABLERING AF 
INDUSTRIELLE OG MILITÆRE OMRÅDER (PERIODERNE 2000 ‑200 6 OG 2007 ‑2013)
 BILAG II — DE 27 PROJEKTER I  DEN REVIDEREDE STIKPRØVE
KOMMISSIONENS SVAR
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?5
GLOSSAR
Brownfieldområde : Et område, som er forladt eller underudnyttet på grund af tidligere aktiviteter på selve området 
eller i nærheden (i denne beretning industrielle eller militære aktiviteter), og som kun kan bringes i anvendelig stand 
ved hjælp af en intervention. Området kan være forurenet.
Concerted Action on Brownfield and Economic Regeneration Network (CABERNET) : Europæisk ekspertnetværk, 
der beskæftiger sig med emner vedrørende retablering af brownfieldområder. Netværkets mål er at styrke retable -
ringen af brownfieldområder i sammenhæng med princippet om bæredygtig udvikling gennem udveksling af erfa -
ringer fra hele Europa, udvikling af nye værktøjer og forvaltningsstrategier og udarbejdelse af en begrebsmæssig 
ramme for koordinerede forskningsaktiviteter. CABERNET modtog oprindelig støtte fra EU under femte rammeprogram 
for forskning.
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) : Finansielt instrument, der har til formål at fremme den øko -
nomiske og sociale samhørighed mellem EU’s regioner. EFRU- interventioner gennemføres primært via operationelle 
programmer, som omfatter en lang række projekter.
EEA : Det Europæiske Miljøagentur. EEA’s medlemmer er EU’s 27 medlemsstater plus Island, Liechtenstein, Norge, 
Schweiz og Tyrkiet.
Finansieringskløft-metoden : Metode til sikring af, at indtægtsskabende projekter kun får de offentlige midler, som 
er nødvendige, og ikke overfinansieres uberettiget. Støtten til et projekt må ikke være større end differencen mellem 
de diskonterede udgifter og de diskonterede nettoindtægter.
Forurenet areal : Et område, hvor forekomsten af farlige stoffer forårsaget af menneskelige aktiviteter er dokumente -
ret og af et sådant omfang, at den vurderes at udgøre en alvorlig fare for menneskers sundhed eller miljøet. Risikoen 
vurderes under hensyntagen til jordens nuværende og godkendte fremtidige anvendelse. De mest almindelige typer 
forurenede arealer er industrielle og militære brownfieldområder, lossepladser og landbrugsjord.
Forvaltnings-myndighed : En national, regional eller lokal myndighed eller et offentligt eller privat organ, som med -
lemsstaten udpeger til at forvalte et operationelt program.
Greenfieldområde : Et ikke-byggemodnet område, der ligger i en by eller et landdistrikt og anvendes til landbrug eller 
landskabsarkitektur eller ligger hen som vild natur.
Network for Industrially Contaminated Land in Europe (NICOLE) : Forum, der beskæftiger sig med emner ved -
rørende forvaltning af forurenet jord i Europa. Forummets mål er at fremme samarbejdet mellem erhvervslivet, den 
akademiske verden og tjenesteyderne om udvikling og anvendelse af bæredygtige teknologier til forvaltning af jord, 
der er forurenet af industri- og handelsaktiviteter. NICOLE modtog oprindelig støtte fra EU under fjerde rammeprogram 
for forskning.
Offentlig-privat partnerskab : En enhed, som ejes i fællesskab af en offentlig og en privat partner, og som er oprettet 
til at udføre retableringsarbejde.
6
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?Operationelt program (OP) : Et investeringsprogram, som udarbejdes af en medlemsstat, der modtager struktur -
fondsmidler, og godkendes af Kommissionen, og som omfatter et sammenhængende sæt prioriterede felter med 
flerårige foranstaltninger.
Programmerings-periode : En flerårig ramme, inden for hvilken udgifterne til strukturfondene og Samhørighedsfon -
den planlægges og afholdes.
Retablering/oprydning/sanering : Som anvendt i denne beretning kan »retablering« af et industrielt eller militært 
område omfatte to typer foranstaltninger, afhængigt af områdets tilstand:
a) Oprydning: Foranstaltning, der gennemføres for at stabilisere jorden og fjerne, kontrollere, inddæmme 
eller reducere de forurenende stoffer i jord, overfladevand, grundvand, vegetation og bygninger, så det 
forringede område ikke længere udgør en alvorlig fare for mennesker eller miljøet under hensyntagen til 
jordens nuværende og godkendte fremtidige anvendelse.
b) Sanering: Foranstaltning, der gennemføres på et ikke-forurenet areal — eller på et forurenet areal efter 
oprydning — for at gøre jorden og bygningerne klar til deres endelige anvendelse. Sanering kan omfatte 
nedrivning af gamle bygninger, landskabsarkitektur, arealopdeling, anlæggelse af basal infrastruktur såsom 
forsyningsinstallationer og veje, og somme tider bygge- og anlægsarbejde.
Samhørigheds-fonden : Finansielt instrument, der har til formål at styrke den økonomiske og sociale samhørighed 
ved at finansiere miljø- og transportprojekter i medlemsstater med en BNI på under 90 % af EU-gennemsnittet.
Stort projekt : Et projekt, hvortil der ansøges om medfinansiering fra EFRU eller Samhørighedsfonden, og hvis samlede 
udgifter overstiger 50 millioner euro. Et stort projekt omfatter typisk flere arbejder, aktiviteter eller tjenesteydelser, som 
skal udfylde en uopdelelig økonomisk eller teknisk funktion og har klart definerede mål.
Struktur-foranstaltninger : I denne beretning: Interventioner gennemført af Den Europæiske Fond for Regionalud -
vikling og af Samhørighedsfonden.
Støttemodtager : En offentligretlig eller privatretlig juridisk person, der fra EFRU eller Samhørighedsfonden modta -
ger støtte til retablering af et brownfieldområde (alternative betegnelser er »projektleder« og i denne beretning også 
»udvikler«). Ofte sælger eller udlejer støttemodtageren grunde eller bygninger til investorer, når området er retableret.
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?7
RESUMÉ
b) I alle medlemsstaterne gennemføres brownfieldpo -
litikken primært ved hjælp af lokalplanlægningsin -
strumenter, som fremmer anvendelsen af en række 
væsentlige bedste praksis, navnlig princippet om 
retablering af brownfieldområder frem for udvikling 
af greenfieldområder, mens midlertidig anvendelse 
af brownfieldområder sjældent fremmes. Manglen 
på fuldstændige og hensigtsmæssige registre, som 
også omfatter forurenede brownfieldområder, gør 
det imidlertid vanskeligt at foretage prioriteringer. 
Strukturfondsforordningerne stiller ikke krav om en 
integreret udviklingsplan, og der ydes ikke tilstræk -
kelig støtte til genanvendelse af brownfieldområder 
frem for udvikling af greenfieldområder.
c) Resultaterne kunne være opnået med lavere omkost -
ninger for de nationale budgetter og EU-budgettet, 
eftersom tilskuddet i ni projekter ikke var fastsat på 
grundlag af en indtægtsberegning, og eftersom ind -
tægtsberegningen var mangelfuld i halvdelen af de 
projekter, hvor der var foretaget en sådan. En del af 
udgifterne til miljøudbedring er desuden blevet dæk -
ket af nationale midler og EU-midler, fordi princip -
pet om, at forureneren betaler, ikke er blevet anvendt 
fuldt ud, og fordi visse regler om statsstøtte ikke er 
blevet fulgt. Bestemmelserne i strukturfondsforord -
ningerne og de særlige klausuler i tilskudsbeslutnin -
gerne vedrørende retableringsprojekter giver ikke til -
strækkelige muligheder for at kræve tilbagebetaling 
af den offentlige støtte, når projekterne skaber større 
indtægter end forventet.I.
I de seneste årtier er flere og flere industrielle og militære 
områder kommet til at ligge forladte hen (som såkaldte 
brownfieldområder). Antallet af brownfieldområder 
i EU-landene skønnes at spænde fra nogle få hundrede 
i små medlemsstater til nogle få hundrede tusinde i større 
medlemsstater med en rig industriarv. Mange brownfield -
områder er forurenede. For at beskytte menneskers sund -
hed og miljøet og for at modvirke planløs byspredning 
fremmer EU’s strukturforanstaltninger retablering og gen -
anvendelse af brownfieldområder.
II.
Formålet med Rettens revision var at vurdere, om pro -
jektmålene blev opfyldt, om målretningen af EU’s støtte 
var baseret på robuste kriterier, og om resultaterne blev 
opnået med de lavest mulige omkostninger for EU-bud -
gettet. Retten undersøgte selv resultaterne af 27 retable -
ringsprojekter og gennemgik de værktøjer i medlemssta -
terne, som vedrører retablering af brownfieldområder og 
danner rammen om de medfinansierede interventioner.
III.
Retten konkluderede følgende:
a) Oprydningsresultater certificeres ikke altid korrekt, og 
der er stor forskel på de nationale screeningsværdier 
for jordforurening. De fleste projekter opfyldte de -
res mål med hensyn til fysiske output, men i mange 
tilfælde er den ønskede anvendelse af de sanerede 
arealer og bygninger ikke opnået, og der er skabt fær -
re job end forventet. To væsentlige faktorer forklarer 
delvis de beskedne resultater: den økonomiske tilba -
gegang og det forhold, at udviklingen af områderne 
ikke byggede på en grundig markedsanalyse - eller at 
man så bort fra denne analyse. Alle projekterne havde 
nøglekarakteristika med positiv betydning for deres 
langsigtede bæredygtighed, men kun to tredjedele 
af projekterne indgik i en integreret udviklingsplan.
8
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?IV.
Retten fremsætter følgende anbefalinger:
a) Medlemsstaterne bør anmode projektledere om at 
foretage markedsanalyser og overveje relevante mu -
ligheder for fremtidig anvendelse af de pågældende 
brownfieldområder. De bør stille krav om, at projek -
ter til retablering af brownfieldområder indgår i en 
integreret udviklingsplan, og at oprydningsresulta -
ter certificeres af en kompetent myndighed eller et 
akkrediteret organ.
b) Medlemsstaterne bør overveje at udarbejde stra -
tegier med klare mål vedrørende retablering af 
brownfieldområder, undgå anvendelse af greenfiel -
dområder, medmindre dette er absolut nødvendigt, 
og i sådanne tilfælde stille krav om kompenserende 
foranstaltninger. De bør overveje foranstaltninger, 
der kan anvendes i forbindelse med problematiske 
privatejede områder, når ejeren ikke iværksætter de 
nødvendige aktioner, overveje oftere at anvende re -
tablerede områder midlertidigt til greenfieldformål 
og oprette registre over brownfieldområder og for -
urenede arealer med standardiseret information, der 
kan lægges til grund for prioritering af interventioner.
c) Medlemsstaterne bør for hvert projekt foretage en 
nøje beregning af finansieringskløften. De bør fast -
sætte som krav, at anvendelse af princippet om, at 
forureneren betaler, gøres til en betingelse for tilde -
ling af EU-finansiering, og de bør anvende bestem -
melserne i de statsstøtteordninger, som er aftalt med 
Kommissionen. De bør fastsætte tilbagebetalings -
klausuler i alle tilskudsbeslutninger vedrørende retab -
leringsprojekter, så de får mulighed for at genvurdere 
projekternes finansielle resultater i lyset af udviklin -
gen over en længere periode (f.eks. 15 år) og får mu -
lighed for at kræve tilbagebetaling af hele tilskud -
det eller en del af det, når projekterne skaber større 
indtægter end forventet. Kommissionen bør følge op 
på anvendelsen af sådanne tilbagebetalingsklausuler.
d) Kommissionen bør i samarbejde med medlems -
staterne og på grundlag af videnskabeligt bevis og 
bedste praksis fremsætte forslag til EU-standarder for 
definition af forurenede arealer og fastlæggelse af de 
miljø- og sundhedsmæssige risici, som de udgør, og 
fremsætte forslag til en metode til fastlæggelse af op -
rydningsstandarder, som er specifikke for det relevan -
te område og tager højde for dets endelige anven -
delse. Kommissionen bør fremme anvendelsen af en 
metode til integreret udvikling ved at stille krav om, at 
medfinansierede projekter til retablering af brownfiel -
dområder skal indgå i en integreret udviklingsplan.e) Kommissionen og medlemsstaterne bør støtte an -
vendelsen af bedste praksis i forbindelse med re -
tablering af brownfieldområder og prioritere retab -
lering af brownfieldområder frem for anvendelse 
af greenfieldområder.RESUMÉ
9
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?
Foto 1 — Et ikonisk tårn på et nedlagt kraftværk, der renoveres og omdannes 
til kunst- og kulturcenter (Łódź, Polen)
10
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?BROWNFIELDOMRÅDER I  EU
1. I de seneste årtier er flere og flere industrielle og militære områder kom -
met til at ligge forladte hen (som såkaldte brownfieldområder). Antal -
let af brownfieldområder i EU-landene skønnes at spænde fra nogle få 
hundrede i små medlemsstater med en begrænset industriarv til nogle få 
hundrede tusinde i større medlemsstater med en rig industriarv1. Områ -
derne ligger ofte i regioner og byområder, som er i økonomisk og social 
tilbagegang. Retablering af industrielle og militære brownfieldområder 
har stor miljømæssig, økonomisk og social effekt.
2. Mange brownfieldområder er forurenede, og det vil kræve flere årtiers 
samordnet indsats at rette op på fortidens synder. Det Europæiske Mil -
jøagentur (EEA) anslår, at der er 250 000 forurenede arealer, og at der er 
3 millioner potentielt forurenede arealer, hvor det bør undersøges, om 
oprydning er påkrævet. I ca. 70 % af tilfældene skyldes forureningen 
militær eller industriel aktivitet2.1 CABERNET (2006): 
»Sustainable Brownfield 
Regeneration« (baseret 
på data indsamlet af 
medlemsstaterne fra sidst 
i 90’erne til begyndelsen af 
00’erne).
2 EEA (2007): »Progress 
in management of 
contaminated sites« (CSI 015). 
Af andre forureningskilder 
kan nævnes lossepladser 
og landbrugsaktiviteter.INDLEDNING
Foto 2 — Gennem et rør pumpes rensevæske ned i forurenet 
jord på et stålværk (Dunaujvaros, Ungarn)
11
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?
3. Retablering af brownfieldområder kan føre til forskellige resultater: Områ -
derne kan anvendes til økonomiske aktiviteter, udlægges som offentlige 
arealer eller fungere som arealreserver. Når et område skal anvendes til 
økonomiske aktiviteter, vil saneringen omfatte opførelse af bygninger el -
ler tage sigte på klargøring af grunde, der kan sælges til investorer. Dette 
kan gøres af en privat eller en offentlig projektleder. Kun økonomiske 
aktiviteter forventes at være jobskabende (jf. figur 1 ).
EU‑INTERVENTIONER TIL RETABLERING AF 
INDUSTRIELLE OG MILITÆRE BROWNFIELDOMRÅDER
4. Retablering indgår som et aspekt i medlemsstaternes miljøpolitik og 
politik for fysisk planlægning.
FIGUR 1
AKTIONER TIL RETABLERING AF INDUSTRIELLE OG MILITÆRE OMRÅDER OG DE 
POTENTIELLE RESUL TATER
Anlæggelse af basal
infrastruktur
(forsyningsinstallationer,
veje osv.)
Opførelse af bygninger,
der er klar til brugArealopdelingØkonomisk aktivitet
(jobskabelse osv.)
Nedrivning af
gamle bygningerOprydning Sanering
Rensning
Stabilisering LandskabsarkitekturRetableringsaktionerPotentielle resultater
af retablering
Oﬀentligt areal
(f.eks. park)
Arealreserve
(oﬀentlig eller privat)
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
12
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?5. EU’s miljødirektiver er især relevante, når der er forureningsproblemer 
på et område. Disse direktiver har fokus på forebyggelse af forurening3 
samt forvaltning og kontrol af overfladevand og grundvand4.
6. Samhørighedspolitikken fremmer integrerede udviklingstiltag og genan -
vendelse af brownfieldområder frem for anvendelse af greenfieldområder5.3 Europa-Parlamentets og 
Rådets direktiv 2008/1/EF af 
15. januar 2008 (EUT L 24 af 
29.1.2008, s. 8) om ophævelse 
af Rådets direktiv 96/61/EF 
af 24. september 1996 om 
integreret forebyggelse og 
bekæmpelse af forurening 
(EFT L 257 af 10.10.1996, 
s. 26), Europa-Parlamentets 
og Rådets direktiv 2010/75/
EU af 24. november 2010 
om industrielle emissioner 
(EUT L 334 af 17.12.2010, s. 17) 
og Europa-Parlamentets og 
Rådets direktiv 2004/35/EF af 
21. april 2004 om miljøansvar 
for så vidt angår forebyggelse 
og afhjælpning af miljøskader 
(miljøansvarsdirektivet) 
(EUT L 143 af 30.4.2004, p. 56).
4 Europa-Parlamentets og 
Rådets direktiv 2000/60/
EF af 23. oktober 2000 om 
fastlæggelse af en ramme for 
Fællesskabets vandpolitiske 
foranstaltninger (EFT L 327 
af 22.12.2000, s. 1) og 
Europa-Parlamentets og 
Rådets direktiv 2006/118/
EF af 12. december 2006 om 
beskyttelse af grundvandet 
mod forurening og 
forringelse (EUT L 372 af 
27.12.2006, s. 19).
5 Rådets beslutning 
2006/702/EF af 
6. oktober 2006 om 
Fællesskabets strategiske 
retningslinjer for 
samhørighed (EUT L 291 af 
21.10.2006, s. 11). KOM(2004) 
60 endelig - På vej mod en 
temastrategi for bymiljøet. 
KOM(1999) 344 endelig 
— Strukturfondene og 
deres samordning med 
Samhørighedsfonden 
— Retningslinjer for 
programmer for perioden 
2000-2006. Kommissionens 
retningslinjer for 
fællesskabsinitiativet URBAN 
II, vedtaget den 28. april 2000.
Foto 3 — Der forberedes nye konstruktioner på et tidligere kraftværk 
(Łódź, Polen).
13
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?EU‑STRUKTURFORANSTAL TNINGER TIL 
MEDFINANSIERING AF RETABLERING AF 
BROWNFIELDOMRÅDER
7. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Samhørigheds -
fonden kan medfinansiere retablering af brownfieldområder i de regio -
ner i medlemsstaterne, som er støtteberettigede. I det følgende bruges 
udtrykket strukturforanstaltninger som betegnelse for foranstaltninger 
under disse fonde. Støtten kan nå op på 85 % af de støtteberettigede 
udgifter i de enkelte projekter6.
8. I tabel 1  vises det, hvor meget finansiering der i alt blev tildelt til retab -
lering af brownfieldområder i de to perioder, som revisionen omfattede, 
og hvilke medlemsstater, der modtog mest støtte. En fuld oversigt over 
støtten fordelt på medlemsstater findes i  bilag I .
9. De medfinansierede projekter vedrørte forskellige retableringsaktiviteter:
 ο oprydning af ustabile og forurenede arealer (jf. foto 2  og 9)
 ο sanering af områder7 (jf. foto 7 )
 ο eller fuld retablering af forurenede brownfieldområder ved hjælp af både 
oprydnings- og saneringsforanstaltninger (jf. foto 1, 3, 4, 5, 6, 8  og 10).6 Siden 2007 har 
medlemsstaterne kunnet 
investere en del af de midler, 
som de modtager fra EU’s 
strukturforanstaltninger, 
i revolverende fonde under 
Jessicainitiativet, som støtter 
genanvendelse af finansielle 
ressourcer og fremskyndelse 
af investeringer i EU’s 
byområder. Da revisionen 
fandt sted, var disse fonde 
stadig under oprettelse, og 
kun ganske få beskæftigede 
sig med retablering af 
brownfieldområder.
7 Boligprojekter var ikke 
berettigede til finansiel 
støtte fra EFRU og 
Samhørighedsfonden i de 
programmeringsperioder, 
som revisionen omfattede.
TABEL 1
FINANSIERING TILDEL T TIL RETABLERING AF BROWNFIELDOMRÅDER — DE STØRSTE 
MODTAGERE AF STØTTE
2000-2006 2007-2013
Tildelt finansiering 2,3 milliarder euro 3,4 milliarder euro
Største modtagereTyskland, Det Forenede Kongerige 
og FrankrigUngarn, Den Tjekkiske Republik, 
Tyskland, Rumænien, Italien og Polen
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret på grundlag af data indsamlet af Kommissionen.
14
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?10.  Medfinansierede projekter indgår i operationelle programmer, der gen -
nemføres under delt forvaltning, og Kommissionen bærer det endelige 
ansvar for budgetgennemførelsen8. Det vil nærmere bestemt sige, at:
a) Kommissionen fører forhandlinger om og godkender de program -
mer, som medlemsstaterne har foreslået, og tildeler ressourcer.
b) Medlemsstaterne/regionerne forvalter programmerne og gennem -
fører dem ved at udvælge projekter, som de derefter fører kontrol 
med og vurderer.
c) Kommissionen er involveret i programovervågningen, indgår forplig -
telser, afholder godkendte udgifter og efterprøver kontrolsystemerne.
11.  I programmeringsperioden 2000-2006 havde Kommissionen en særlig 
procedure for godkendelse af samhørighedsfondsprojekter og store 
EFRU-projekter (projekter med samlede udgifter på over 50 millio -
ner euro). I programmeringsperioden 2007-2013 skulle kun projekter til 
over 50 millioner euro godkendes af Kommissionen9.
12.  To generaldirektorater i Kommissionen spiller en vigtig rolle i forbindelse 
med retablering af industrielle og militære områder:
 ο GD for Regionalpolitik og Bypolitik er ansvarligt for EU’s budget på om -
rådet regionalpolitik, som medfinansierer retablering af industrielle og 
militære områder.
 ο GD for Miljø er ansvarligt for EU’s miljøpolitik. Det skal overvåge gennemfø -
relsen af de relevante direktiver og opfyldelsen af deres specifikke mål, og 
det bliver hørt af GD for Regionalpolitik og Bypolitik om kvaliteten af forslag 
til operationelle programmer og store projekter10.8 Artikel 17, stk. 1, i TEU og 
artikel 317 i TEUF.
9 Fra 1. januar 2007 til 
25. juni 2010 var beløbet 
25 millioner euro i forbindelse 
med miljøprojekter.
10 I programmeringsperioden 
2000-2006 blev GD for 
Miljø også hørt af GD 
for Regionalpolitik og 
Bypolitik vedrørende 
projektansøgninger under 
Samhørighedsfonden.
15
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?
REVISIONENS OMFANG OG MÅL
13.  Hovedformålet med Rettens revision var at vurdere, om EU’s strukturfor -
anstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområ -
der har givet gode resultater.
14.  Retten undersøgte:
 ο om de retableringsprojekter, som EU medfinansierede, opfyldte deres mål
 ο om målretningen af EU’s støtte til retablering af industrielle og militære 
områder var baseret på robuste kriterier
 ο om resultaterne blev opnået med de lavest mulige omkostninger for 
EU-budgettet.
15.  Revisionen blev foretaget fra marts til december 2011 i Kommissionen 
og i de fem medlemsstater, der tegnede sig for hovedparten af udgif -
terne til de projekter, der blev finansieret i programmeringsperioderne 
2000-2006 og 2007-2013: Tyskland, Det Forenede Kongerige, Ungarn, 
Polen og Den Tjekkiske Republik.
16.  Retten undersøgte en stikprøve på 27 projekter, der blev støttet af EFRU 
eller Samhørighedsfonden og modtog i alt 231 millioner euro i EU-med -
finansiering (jf. bilag II ):
 ο Fire af de 27 projekter omfattede kun oprydningsaktioner, seks om -
fattede kun saneringsaktioner, og 17 omfattede både oprydnings- 
og saneringsaktioner.
 ο 23 af de 27 projekter havde jobskabelse som et af deres mål.
 ο fra programmeringsperioden 2000-2006 indeholdt stikprøven kun afslut -
tede projekter (22 projekter), hvorimod der var medtaget igangværende 
projekter fra programmeringsperioden 2007-2013 (fem projekter)11.
 ο 22 af stikprøvens EFRU-projekter blev kun godkendt af forvaltningsmyn -
dighederne på medlemsstatsniveau, mens de sidste fem projekter (fire 
store EFRU-projekter og ét samhørighedsfondsprojekt) også blev godkendt 
af Kommissionen.11 Det tager normalt flere 
år at gennemføre et projekt. 
Retten var derfor nødt 
til at udtage stikprøvens 
afsluttede projekter fra 
programmeringsperioden 
2000-2006, hvor Tyskland 
og Det Forenede Kongerige 
var de største modtagere 
og derfor blev udtaget til 
revisionen.
16
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?
Foto 4 — Der anlægges veje og forsyningsinstallationer på et område, 
hvor der tidligere lå slaggedynger fra en kulmine (Jaworzno, Polen).
17.  Retten gennemgik projektsager hos Kommissionen, hos forvaltnings -
myndigheden for det pågældende operationelle program og hos støt -
temodtagerne. Revisionsholdet interviewede repræsentanter for Kom -
missionen, repræsentanter for de regionale og lokale myndigheder, der 
var ansvarlige for fysisk planlægning, og repræsentanter for de offentlige 
eller private virksomheder, der var ansvarlige for udformningen og gen -
nemførelsen af de udvalgte oprydnings- og saneringsprojekter.
17
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?
BEMÆRKNINGER
OPFYLDTE DE RETABLERINGSPROJEKTER, SOM EU 
MEDFINANSIEREDE, DERES MÅL?
18.  Retableringsresultater kan måles ved hjælp af outputindikatorer, som 
viser gennemførelsen af de fysiske aspekter, og resultatindikatorer, som 
bør gøre det muligt at vurdere, i hvor høj grad projektet har dækket de 
identificerede behov12.
19.  Det er almindeligt anerkendt, at en række bedste praksis13 har en positiv 
indvirkning på de retablerede områders bæredygtighed og de langsig -
tede resultater. Blandt disse praksis kan nævnes:
 ο at rensningsarbejde certificeres af en kompetent myndighed eller et ak -
krediteret organ
 ο at reglerne for fysisk planlægning i regionen overholdes
 ο at der udarbejdes en integreret udviklingsplan, der kan tiltrække bestemte 
erhvervssektorer samt små og mellemstore virksomheder (SMV’er), som 
passer til områdets socioøkonomiske baggrund, idet der især lægges vægt 
på bestemte vidensområder, eksisterende kompetencer og forbindelser 
til lokale forskningsinstitutioner eller akademiske institutioner. Planen bør 
også omfatte udviklingstiltag i bolig-, transport- og fritidssektoren for at 
gøre området mere attraktivt og fremme jobskabelsen i lokalsamfundet
 ο at området forsynes med tilstrækkelige faciliteter (tilkørselsveje, offentlig 
transport, elektricitet og vand, kloakering, bredbåndsforbindelse osv.).
20.  De retableringsaktiviteter, som en projektleder har forpligtet sig til at 
levere, kan betegnes som endogene faktorer, eftersom de i princippet 
er under vedkommendes direkte kontrol. Der er imidlertid mange andre 
faktorer, der har stor betydning for resultatopnåelsen, f.eks. de generelle 
økonomiske vilkår14. Projektlederen har ikke nødvendigvis nogen direkte 
indflydelse på disse eksogene faktorer.12 Eksempler på indikatorer: 
koncentrationsniveauer 
for forurenende stoffer 
efter oprydning, antal 
hektar retableret jord, 
antal kvadratmeter opført 
af projektleder, antal 
kvadratmeter opført af 
investorer efter projektets 
fuldførelse, brug af 
byggemodnede grunde 
og bygninger samt antal 
job i virksomhederne på 
området. Kilde : GD for 
Regionalpolitik og Bypolitiks 
metodebeskrivelser 
vedrørende overvågnings- 
og evalueringsindikatorer: 
»Arbejdspapir nr. 3« for 
programmeringsperioden 
2000-2006 og »Working 
Document No 2« for 
programmeringsperioden 
2007-2013. »RESCUE-
Administrative Tools and 
Incentives for Sustainable 
Brownfield Regeneration, 
EU 5th Research Framework 
Programme, Action 4, 
July 2005«.
13 Anbefalet af førende 
organisationer på dette 
felt, bl.a. Verdensbanken, 
CABERNET og NICOLE.
14 Det kan også være 
andre faktorer med 
relation til den region, 
som området ligger i, f.eks. 
arbejdsmarkedsforhold.
18
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?21.  Med hensyn til projekterne i stikprøven undersøgte Retten:
a) om eventuelt rensningsarbejde var blevet certificeret af en kom -
petent myndighed
b) om projekterne havde opfyldt deres mål, især eventuelle  
jobskabelsesmål
c) om der ved gennemførelsen af projekterne blev anvendt bedste 
praksis, som bidrog til at gøre resultaterne bæredygtige.
Foto 5 — På en grund, hvor der tidligere lå en batterifabrik, 
har man renset jorden og anlagt en kommunal park 
(Marcali, Ungarn).
19
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?OPRYDNINGSRESUL TATER BLEV IKKE AL TID CERTIFICERET KORREKT
22.  Certificering af de opnåede resultater i forbindelse med rensning og 
stabilisering af jord betragtes — især af potentielle investorer — som 
et væsentligt element til sikring af, at området ikke udgør en fare for 
miljøet og sundheden, og som en bedste praksis, der bidrager til at gøre 
det retablerede område bæredygtigt.
23.  I 17 af de 21 undersøgte projekter, som omfattede oprydning, var arbej -
det afsluttet, da revisionen fandt sted:
 ο I ni af disse afsluttede projekter var arbejdet blevet overvåget eller certifice -
ret af den pågældende regions miljø- eller minedriftsmyndighed.
 ο I de otte andre projekter var arbejdet ikke blevet overvåget eller certificeret 
af en sådan myndighed.
24.  Kortlægning af forurenede arealer, fastsættelse af oprydningsmål og 
overvågning foretages på medlemsstatsniveau. Der er stor forskel på 
de nationale screeningsværdier for jordforurening15, især med hensyn 
til, hvor mange forurenende stoffer og hvor store koncentrationer der 
følges op på. Der er ikke på EU-niveau fastsat standarder for, hvornår et 
område udgør en alvorlig fare for menneskers sundhed og for jord eller 
vand. De besøgte medlemsstater har deres egne metoder til fastlæggelse 
af de værdier, der skal være nået efter oprydning, men der findes ingen 
standardmetode på EU-niveau. På EU-niveau er der heller ikke fastsat 
procedurer for kontrol af, om oprydningsarbejde foretages korrekt.
25.  Kommissionens forslag til et direktiv om rammebestemmelser om beskyt -
telse af jordbunden16 indeholder bestemmelser om, at medlemsstaterne 
skal kortlægge de forurenede arealer på deres territorium, opstille meto -
der til bestemmelse af, om arealer er forurenede, og sørge for oprydning 
af forurenede arealer17. Dette forslag er stadig under behandling i Rådet. 
Flere eksperter mener, at en harmonisering kan være gavnlig.15 Mange lande har 
screeningsværdier for 
jord, som er generiske 
kvalitetsstandarder til 
brug i forbindelse med 
forvaltning af forurenet 
jord. Der er normalt tale om 
koncentrationsgrænseværdier 
for forurenende stoffer (mg 
pr. kg jord på tørvægtsbasis), 
og overskridelser fører til 
anbefaling eller pålæg om 
bestemte foranstaltninger. 
Jf. »Derivation methods of soil 
screening values in Europe. 
A review and evaluation of 
national procedures towards 
harmonisation«. JRC (Joint 
Research Centre) Scientific 
and Technical Reports, 
EUR 22805 EN-2007.
16 KOM(2006) 232 
endelig af 22. september 
2006 — Forslag til 
Europa-Parlamentets 
og Rådets direktiv om 
rammebestemmelser om 
beskyttelse af jordbunden 
og om ændring af 
direktiv 2004/35/EF.
17 I den aktuelle 
arbejdsversion, som ændret 
af Rådets miljøgruppe 
(dokument 6124/1/10 
REV 1 af 4. marts 2010), 
indeholder forslaget desuden 
bestemmelser om, at 
Kommissionen skal vedtage 
delegerede retsakter om 
fælles tekniske elementer 
vedrørende risikovurdering 
i forbindelse med 
jordforurening.
20
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?DE FLESTE PROJEKTER OPFYLDTE DERES MÅL MED HENSYN TIL FYSISKE 
OUTPUT, MEN I  MANGE TILFÆLDE ER DEN ØNSKEDE ANVENDELSE 
AF DE SANEREDE AREALER OG BYGNINGER ENDNU IKKE OPNÅET
26.  22 af de 27 undersøgte projekter var gennemført. For disse 22 afsluttede 
projekter gjaldt følgende:
 ο 18 projekter opfyldte fuldt ud deres mål med hensyn til nedrivningsarbejde, 
rensning af jord, landskabsarkitektur, anlæggelse af basal infrastruktur og 
opførelse af de bygninger, som projektlederen havde planlagt
 ο fire projekter opfyldte mellem 90 % og 100 % af de forventede outputmål.
27.  For de 13 undersøgte projekter, hvor projektlederens hensigt var at klar -
gøre grunde, så de kunne sælges til potentielle investorer (jf. punkt 3), 
gjaldt det, at der medio 2011 i gennemsnit kun var opført industri- og 
kontorbygninger på 25 % af grundene18. For disse bygningers vedkom -
mende var udnyttelsesgraden 89 %.
28.  I fem projekter havde projektlederen opført indflytningsklare bygninger. 
For disse bygningers vedkommende var den gennemsnitlige udnyttel -
sesgrad 76 %.
29.  På de udviklingsgrunde, der var beregnet til standardudlejning, var ud -
nyttelsesgraden lavere end på de brugertilpassede udviklingsgrunde, 
der var beregnet til en bestemt modtager såsom et industriprojekt el -
ler en teknologipark, der var planlagt før retableringsprojektets start. 
Førstnævnte type udviklingsprojekter er mere afhængige af de gene -
relle økonomiske forhold og tilgængeligheden af offentlig finansiering 
(jf.  tekstboks 1  og foto 6 ).18 Projektlederen havde solgt 
yderligere 10 % af grundene, 
men opførelsen af bygninger 
var endnu ikke påbegyndt.
21
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?TEKSTBOKS 1
EKSEMPEL PÅ ET UDVIKLINGSPROJEKT BEREGNET TIL STANDARDUDLEJNING
På en tidligere industrihavn (Barrow-in-Furness, Det Forenede Kongerige) skulle et areal på 23 ha retableres og 
udvikles til et erhvervsområde, der kunne tiltrække SMV’er. Arbejdet blev indstillet i 2010, fordi der på grund 
af manglende tilsagn fra endelige brugere i form af private eller offentlige industri- eller handelsvirksomheder 
ikke kunne opnås national finansiering til at færdiggøre udviklingsprojektet. Da revisionen fandt sted, var der 
endnu ikke opført bygninger på området.
Foto 6 — Indflytningsklare bygninger opført på en grund, hvor der tidligere lå en kemikaliefabrik (Widnes, Det Forenede Kongerige)
22
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?30.  Den forholdsvis lave bebyggelsesgrad på de byggemodnede grunde i de 
projekter til retablering af brownfieldområder, som Retten undersøgte i for -
bindelse med denne revision, skyldes flere forskellige faktorer, blandt andet 
den økonomiske tilbagegang siden 2008. Af andre faktorer kan nævnes:
 ο at nogle retableringsprojekter blev godkendt, selv om der ikke forelå grun -
dige markedsanalyser, som dokumenterede et behov for nye industri- og 
kontorbygninger (jf. tekstboks 2 )
 ο at der, når der forelå markedsanalyser, ikke blev taget tilstrækkelig hensyn til 
disses konklusioner, især om risikoen for konkurrence mellem flere grunde 
i samme område eller om manglende tilpasning til de lokale socioøkono -
miske karakteristika (jf. tekstboks 3 ).
TEKSTBOKS 2
EKSEMPLER PÅ RETABLERINGSOMRÅDER, HVOR DEN FORVENTEDE MARKEDSAKTIVITET 
IKKE ER OPNÅET
På et tidligere olieraffinaderi (Braunsbedra, Tyskland), hvor retableringsprojektet startede i 2002, havde in -
vestorer købt 50 % af det samlede byggemodnede areal, og på et tidligere metalværk (Halle, Tyskland), hvor 
retableringsprojektet startede i 2003, var 11 % blevet købt. Det gjaldt for begge projekter, at da den første 
tilskudsbeslutning var truffet, skulle projektlederen dokumentere, at der allerede var modtaget henvendelser 
fra investorer vedrørende en væsentlig del af det retablerede areal. Selv om forvaltningsmyndigheden var 
afhængig af projektlederens egne oplysninger om sådanne henvendelser, havde den imidlertid ikke opstillet 
præcise kriterier, som gjorde det muligt at kontrollere opfyldelsen af dette krav.
TEKSTBOKS 3
EKSEMPLER PÅ PROJEKTER, HVOR DER IKKE BLEV TAGET TILSTRÆKKELIG HENSYN TIL 
RESUL TATERNE AF MARKEDSANALYSEN
Et projekt vedrørende et tidligere metalværk (Barnsley, Det Forenede Kongerige) omfattede opførelse af en 
kontorbygning i flere etager med et gulvareal på 10  750 m2. Projektet blev godkendt, selv om markedsanalysen 
advarede om, at der ikke var et marked for den foreslåede type bygning. Byggeriet blev afsluttet sidst i 2008, 
men det var svært at få udlejet kontorlokalerne. I august 2010 solgte projektlederen kontorbygningen til den 
lokale myndighed. I marts 2011 blev kun to af de seks etager benyttet.
Et projekt vedrørende et tidligere stålværk (Dortmund, Tyskland) omfattede udvikling af en teknologipark og 
andre faciliteter. De projektdokumenter, der blev indsendt til brug i forbindelse med forvaltningsmyndighedens 
og Kommissionens første vurdering, fremhævede en række problemer såsom den store afstand til et universitet, 
konkurrencen med andre erhvervsområder i byen og det stærke fokus på informationsteknologi og mikrosy -
stemteknologi — to sektorer med udsigt til faldende vækst. Fra 2005 til 2008 blev der gradvist byggemodnet 
og klargjort grunde. Det gik imidlertid langsommere end forventet med køb og opførelse af kontorbygninger. 
Medio 2011 var kun 22 % af det disponible areal blevet solgt.
23
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?DE ØKONOMISKE AKTIVITETER HAR SKABT FÆRRE JOB END 
FORVENTET
31.  23 af de 27 projekter, der blev undersøgt i forbindelse med revisionen, 
havde jobskabelse som et af deres mål, og der forelå rapporteringsdata 
for 10 af disse projekter. Da revisionen fandt sted, var der skabt færre job 
end forventet, fordi:
 ο skabelsen af det fulde antal job var et mere langsigtet mål
 ο opførelsen af bygninger var forsinket (jf. punkt 20 og 27)
 ο den økonomiske aktivitet på områderne var mindre arbejdskraftintensiv 
end forventet.
ALLE PROJEKTERNE HAVDE NØGLEKARAKTERISTIKA MED POSITIV 
BETYDNING FOR DERES BÆREDYGTIGHED
32.  Alle de projekter til retablering af brownfieldområder, som Retten un -
dersøgte, havde nogle af de nøglekarakteristika, som anses for at være 
bedste praksis til sikring af områdernes bæredygtighed og de langsig -
tede resultater:
 ο Alle områderne blev byggemodnet i overensstemmelse med den area -
lanvendelse, som var fastsat i planerne for fysisk planlægning, og de har 
tilstrækkelige faciliteter i form af transport, kloakering og infrastrukturer til 
informations- og kommunikationsteknologi.
 ο Nogle af områderne er strategisk placeret og betjenes af trimodale trans -
portnet (vej, jernbane og vandveje).
 ο De nye bygninger på områderne opfylder de gældende miljøkrav.
33.  18 af de 27 projekter indgik i integrerede udviklingsplaner for de re -
spektive geografiske eller økonomiske områder. Retten noterede sig, at 
selv når der var en integreret tilgang, havde de undersøgte projekter 
kun en beskeden effekt med hensyn til at skabe job og uddannelsesmu -
ligheder til lokalsamfundet. Det skyldtes, at mange af de projekter, der 
blev udvalgt til revisionen, havde fokus på højteknologiske aktiviteter 
og sigtede mod at få effekt på en hel by eller region snarere end på lo -
kalsamfundet. I nogle medlemsstater havde de regionale myndigheder 
været opmærksomme på, at projekterne kun kunne forventes at få en 
beskeden lokal effekt, og de havde derfor lagt planer, som gjorde det 
muligt for lokalsamfundene at drage fordel af retableringen, f.eks. ved at 
gøre nogle af de offentlige områder til parker, kulturområder og sports -
anlæg og ved at hjælpe lokale beboere med at opnå ikke-specialiserede 
job og udvikle serviceaktiviteter.
24
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?34.  I tekstboks 4  beskrives eksempler på projekter, hvor betingelserne for 
bæredygtighed var særlig gode.
VAR MÅLRETNINGEN AF EU’S STØTTE TIL 
RETABLERING AF INDUSTRIELLE OG MILITÆRE 
OMRÅDER BASERET PÅ ROBUSTE KRITERIER?
35.  Vellykket retablering af industrielle og militære områder forudsætter, at 
aktionerne kan prioriteres ud fra en strategi baseret på planlægnings -
principper og et godt kendskab til de miljømæssige, økonomiske og 
sociale problemer og trusler, der skal håndteres. De vigtigste planlæg -
ningsprincipper19 er:
 ο at genanvendelse af brownfieldområder prioriteres frem for anvendelse af 
greenfieldområder
 ο at retablerede områder før deres endelige anvendelse midlertidigt anven -
des til greenfieldformål, så sanering af brownfieldområder til uhensigtsmæs -
sige aktiviteter undgås.19 Anbefalet af førende 
organisationer på dette 
felt, bl.a. Verdensbanken, 
CABERNET og NICOLE.
TEKSTBOKS 4
EKSEMPLER PÅ PROJEKTER, HVOR BETINGELSERNE FOR BÆREDYGTIGHED 
VAR  SÆRLIG  GODE
På et tidligere stålværk (Duisburg, Tyskland) blev der foretaget oprydning af området, og det blev forsynet med 
basal infrastruktur med henblik på anvendelse som et trimodalt logistikcenter. Medio 2011 var det udviklede 
areal næsten fuldt udnyttet af flere forskellige virksomheder, der beskæftiger sig med læsning og opbevaring 
af containere. Området blev udviklet som en prioriteret erhvervsklynge (priority business cluster) for logistik 
og ligger ved en sejlbar flod. Havnen deltager også i logistikrelaterede samarbejds- og forskningsprojekter med 
universiteter og forskningsinstitutter.
Ved et tidligere stål- og metalværk (Plzeň, Den Tjekkiske Republik) blev der opført en industrihal med støtte fra 
EFRU. Området anvendes som en særlig klynge (specific cluster) til metalproduktion med betydelig støtte fra 
værtsbyen, og projektet suppleres af andre investeringer, især i udvidelse af vejnet og jernbaneforbindelser. 
Virksomhederne på området arbejder tæt sammen med et netværk af forskningscentre, tekniske skoler, gym -
nasier og et videnskabscenter for børn.
25
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?36.  Retten undersøgte:
 ο om medlemsstaterne havde nationale, regionale eller lokale strategier for 
retablering af brownfieldområder baseret på gode planlægningspraksis 
og registre over brownfieldområder med beskrivelser af de relevante pro -
blemer og trusler
 ο om EU-fondene tilskynder til anvendelse af disse bedste praksis.
ALLE MEDLEMSSTATERNE HAR EN POLITIK FOR RETABLERING AF 
BROWNFIELDOMRÅDER, SOM ER BASERET PÅ EN RÆKKE ANERKENDTE 
PRINCIPPER …
37.  I alle de besøgte medlemsstater gennemføres brownfieldpolitikken pri -
mært ved hjælp af lokalplanlægningsinstrumenter, som fremmer anven -
delsen af bestemte nøgleprincipper og bedste praksis.
38.  Retablering af brownfieldområder frem for udvikling af greenfieldom -
råder fremmes ved at begrænse eller forhindre udviklingsprojekter på 
greenfieldområder og ved at stille brownfieldområder til rådighed. Flere 
forskellige værktøjer gør dette muligt:
 ο Nye udviklingsområder kan afsættes til formålet ved ændringer i arealan -
vendelsesplanen, men kun hvis allerede byggemodnede arealer ikke kan 
anvendes, og der er et påviseligt behov for nye arealer.
 ο De lokale myndigheder har bemyndigelse til at ekspropriere brownfieldområder.
 ο Ethvert specifikt udviklingstiltag kræver en byggetilladelse. I denne tilla -
delse fastsættes betingelserne vedrørende jordundersøgelser og eventuel 
oprydning af brownfieldområder.
26
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?39.  Midlertidig anvendelse af retablerede områder til greenfieldformål er 
sjældent forekommet i de medlemsstater, som Retten besøgte i forbin -
delse med revisionen. Men:
 ο princippet blev behandlet af Det Forenede Kongeriges regering i dennes 
anbefalinger fra marts 200820: Når brownfieldområder ikke er egnede til an -
dre udviklingsformål, bør midlertidig anvendelse af dem til greenfieldformål 
fremmes med henblik på at modvirke det visuelle og økonomiske forfald, 
som er forbundet med disse områder
 ο i Tyskland fremføres det af BBSR21, at brownfieldområder i højere grad bør 
retableres med henblik på — i hvert fald midlertidig — anvendelse til fritids- 
og naturformål og i mindre grad med henblik på økonomiske aktiviteter. 
Periodiske undersøgelser foretaget af BBSR viser, at selv om et stort areal 
brownfieldområder retableres, stiger mængden af dem fortsat, fordi antallet 
og arealet af områder, der bliver forladt, er større end antallet og arealet af 
områder, der bliver retableret22.
40.  I alle de besøgte medlemsstater er retablering af brownfieldområder 
ofte blevet hindret af flere faktorer:
 ο De offentlige organer, der er ansvarlige for oprydning eller retablering af 
brownfieldområder, mangler finansielle ressourcer.
 ο Der mangler regionale strategier, som er baseret på tilstrækkelige oplys -
ninger såsom registre over eksisterende brownfieldområder, og et system, 
som tilskynder til at bruge nationale midler og EU-midler til retablering af 
de højest prioriterede områder.
 ο Det er vanskeligt at fastslå, hvem der ejer områderne og har ansvaret for 
oprydningen af dem.
 ο Når brownfieldområder er privatejede, har offentlige og private aktører må -
ske ikke samme interesser med hensyn til retablering.
41.  Blandt de fem besøgte medlemsstater er det kun i Det Forenede Konge -
rige (England), der fastsættes kvantificerede mål for, hvor stort et areal 
brownfieldområder der skal retableres. Siden 2000 har reglerne for fysisk 
planlægning indeholdt mål for den samlede genanvendelse af brownfiel -
dområder (17 % af det aktuelle brownfieldareal senest i 2010) og specifikt 
for opførelse af boliger (senest i 2008 skulle 60 % af alle nye huse bygges 
på brownfieldområder), men der er ikke fastsat mål for genanvendelse 
af brownfieldområder til udvikling af industri/erhverv. De fastsatte mål 
er stort set blevet opfyldt23.20 »Securing the Future 
Supply of Brownfield Land: 
Government Response 
to English Partnerships’ 
Recommendations on the 
National Brownfield Strategy«, 
Communities and Local 
Government, London, 
4. marts 2008.
21 Bundesinstitut für Bau-, 
Stadt- und Raumforschung 
(det føderale institut 
for forskning i byggeri, 
byanliggender og fysisk 
planlægning).
22 I Tyskland er den 
planlagte nyanvendelse 
af brownfieldområder 
fastsat som følger (2006): 
natur 19 %, beboelse 19 %, 
industri/handel 62 %. Ifølge 
BBSR’s forskere ville en mere 
realistisk fordeling være: natur 
70 %, beboelse 20 %, industri/
handel 10 %. Dr. Fabian 
Dosch, BBSR-Bonn. Session 14 
REFINA Stuttgart 26.4.2007.
23 Fra 2002 til 2009 
mindskedes 
brownfieldarealet i England 
med 20,4 % fra 40 714 ha til 
33 390 ha. I 2009 blev 77 % 
af de opførte huse bygget 
på brownfieldområder. 
Kilde:  »Trends in previously 
developed land and housing 
stock by Government Office 
Region (2002, 2009)«. Homes 
and Communities Agency.
27
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?42.  I Tyskland indeholder reglerne for fysisk planlægning og miljø ikke som 
sådan mål for retablering af brownfieldområder. Det er imidlertid et af 
målene for den føderale bæredygtighedsstrategi fra 2002 at reducere 
væksten i anvendelse af greenfieldområder fra 129 ha pr. dag i perioden 
1993-1996 til 30 ha pr. dag i 2020. Nye statistikker24 viser, at væksten 
i arealanvendelse er faldet kraftigt i Tyskland siden 2006. Gennemsnittet 
i perioden 2007-2010 var 87 ha pr. dag.
... MEN MANGLEN PÅ FULDSTÆNDIGE OG HENSIGTSMÆSSIGE REGISTRE, 
SOM OGSÅ OMFATTER FORURENEDE BROWNFIELDOMRÅDER, GØR DET 
VANSKELIGT AT FORETAGE PRIORITERINGER
43.  I de besøgte medlemsstater er der gjort en række tiltag for at udarbejde 
brownfieldregistre på lokalt, regionalt eller nationalt niveau. Disse regi -
stre giver en del viden om situationen med hensyn til brownfieldområ -
der, men de er ufuldstændige og kan ikke kombineres eller indeholder 
ikke oplysninger, der kan lægges til grund for prioritering af offentli -
ge interventioner vedrørende ét brownfieldområde frem for et andet 
(jf.  tekstboks 5 ).24 »Nachhaltige 
Entwicklung in Deutschland 
Indikatorenbericht 2012«, 
Statistisches Bundesamt, 
Wiesbaden, 2012. 
TEKSTBOKS 5
EKSEMPLER PÅ DE BESØGTE MEDLEMSSTATERS TIL TAG FOR AT UDARBEJDE 
BROWNFIELDREGISTRE
I Den Tjekkiske Republik blev der oprettet en national brownfielddatabase efter en undersøgelse i 2005-2007, 
der identificerede 2 355 brownfieldområder med et areal på i alt 10 326 ha25. Databasen indeholder imidlertid 
kun data om områder, hvis ejere har givet tilladelse til, at oplysningerne må offentliggøres, og den omfatter 
ikke områder i Prag. En anden database omfatter brownfieldområder i alle landets regioner, men kun områder 
med kommunen som hovedejer (375 områder).
Polen har ikke et landsdækkende register over brownfieldområder. Nogle oplysninger foreligger på regionalt 
eller lokalt niveau, men de kan ikke sammenlignes, fordi der ikke findes en ensartet metode til indsamling og 
opstilling af dataene. I 2005 blev der iværksat et pilotprojekt, som førte til udarbejdelse af en oversigt over 
brownfieldområder i tre regioner. Udarbejdelsen af en national oversigt over brownfieldområder blev imidlertid 
standset på dette tidlige tidspunkt.
25 Ifølge nogle eksperter er det mere sandsynligt, at det samlede brownfieldareal i  Den Tjekkiske Republik er på mellem 27 000 og 38 000 ha.
28
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?26 For at kunne opnå 
støtte skulle projekterne 
ligge i en by med over 
5 000 indbyggere, dække et 
brownfieldareal på over 40 ha 
og opfylde mindst tre af otte 
socioøkonomiske kriterier.44.  I alle de fem besøgte medlemsstater indsamles der oplysninger om for -
urenede og potentielt forurenede arealer. Registrene indeholder imid -
lertid aldrig alle de relevante områder, og kun i Den Tjekkiske Republik 
og Ungarn foreligger der oplysninger, som gør det muligt at foretage 
prioriteringer (jf. tekstboks 6 ).
DER KAN GØRES MERE FOR AT FREMME BEDSTE PRAKSIS MED 
HENSYN TIL RETABLERING
45.  Selv om strukturfondsforordningerne ikke indeholder bestemmelser, 
der tager sigte på at fremme aspekter af bedste praksis med hensyn til 
retablering af brownfieldområder, noterede Retten sig, at medlemssta -
terne har taget en række initiativer:
 ο To medlemsstater prioriterer brownfieldprojekter frem for greenfieldprojek -
ter i udvælgelsesprocessen med henblik på tildeling af tilskud.
 ο I det operationelle program for Polen er det fastsat som en betingelse for 
EU-finansiering, at der findes en integreret plan for fysisk planlægning.
 ο I Ungarn26 var det et specifikt udvælgelseskriterium, i hvor høj grad projek -
terne tog sigte på at afhjælpe sociale og økonomiske problemer.
TEKSTBOKS 6
EKSEMPLER PÅ MEDLEMSSTATERNES REGISTRE OVER FORURENEDE ELLER POTENTIEL T 
FORURENEDE AREALER
I England og Wales fører miljøagenturet kun et register over særlige højrisikoområder (33 områder medio 2011). Det 
er ikke blevet ajourført siden 31. marts 2007. De lokale myndigheder fører registre over andre forurenede arealer.
Den Tjekkiske Republiks nationale database over forurenede og potentielt forurenede arealer, SEKM27, omfatter 
tidligere industri-, militær- og mineområder samt lossepladser osv. Områderne klassificeres og prioriteres: På 
områderne i den højest prioriterede kategori er der brug for omgående oprydning (130 områder). Der udvikles 
i øjeblikket en ny database over forurenede arealer med det formål at samle data fra forskellige kilder og ajour -
føre den eksisterende nationale database.
Ungarn har siden 1996 haft en plan for oprydning af forurenede arealer. Det vigtigste mål er at identificere 
forurenede arealer og foretage oprydning for at undgå, at forureningen spreder sig til grundvandet. Implemen -
teringen af denne plan understøttes af et register over forurenede arealer, som udgør en potentiel trussel mod 
vandkvaliteten. Områderne klassificeres og prioriteres på grundlag af flere miljø- og sundhedsmæssige kriterier.
27 Systém Evidence Kontaminovaných Míst (systemregister over forurenede grunde).
29
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?BLEV RESUL TATERNE OPNÅET MED DE LAVEST 
MULIGE OMKOSTNINGER FOR EU‑BUDGETTET?
46.  Retablering af brownfieldområder er potentielt overskudsgivende og 
kan derfor udføres af private investorer. I forbindelse med projekter, der 
kun er marginalt rentable, må den offentlige og den private sektor dele 
risici og omkostninger, og fuld offentlig finansiering kan være nødvendig 
i tilfælde af alvorlige ulemper, f.eks. hvis arealerne er kraftigt forurenede, 
beliggenheden er dårlig, eller ejendomsmarkedet er trægt. Når den of -
fentlige medfinansiering af retableringsprojekter skal fastlægges, er det 
meget vigtigt, at det offentlige bidrag begrænses til det, der er nød -
vendigt for at sikre projektets gennemførelse: Det offentlige bidrag bør 
ikke være større end finansieringskløften mellem de omkostninger, der 
er forbundet med investeringen, og de indtægter, som den forventes at 
skabe28.
47.  Med henblik på at vurdere, om de 27 undersøgte retableringsprojekter 
kunne være gennemført med lavere omkostninger, navnlig for EU-bud -
gettet, undersøgte Retten:
 ο om det offentlige tilskud, herunder EU-bidraget, var blevet fastsat på et 
passende niveau ved hjælp af finansieringskløftmetoden, og om finansie -
ringskløften var blevet beregnet korrekt
 ο om den grundværdi, der ved beregningen af finansieringskløften indgik 
i projektomkostningerne, var fastsat under hensyntagen til princippet om, 
at forureneren betaler. Dette princip foreskriver, at forureneren skal afholde 
udgifterne til oprydning af en beskadiget grund
 ο om de relevante statsstøtteregler til forebyggelse af konkurrenceforvridning 
var overholdt
 ο om tilskudsbeslutningen omfattede en tilbagebetalingsmekanisme, som 
ville træde i kraft, hvis projektet skabte større indtægter end forventet på 
tidspunktet for godkendelsen af tilskuddet.28 Omkostninger og 
indtægter diskonteres for at 
tage højde for den tid, der 
går mellem de forskellige 
pengestrømme.
30
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?29 For at kunne indgå 
i de støtteberettigede 
omkostninger, der lægges til 
grund for beregningen af EU’s 
medfinansiering, må udgifter 
til køb af jord højst anmeldes 
med et beløb svarende 
til 10 % af de samlede 
projektomkostninger. 
Desuden skal der være en 
direkte forbindelse mellem 
jordkøbet og formålene med 
det medfinansierede projekt, 
og der skal fremlægges en 
erklæring fra en uafhængig 
skønsmand eller et behørigt 
autoriseret officielt organ, 
der bekræfter, at prisen ikke 
overstiger markedsværdien. 
Jf. Kommissionens 
forordning (EF) nr. 448/2004 
af 10. marts 2004 
om fastsættelse af 
gennemførelsesbestemmelser 
til Rådets forordning 
(EF) nr. 1260/1999 for så vidt 
angår støtteberettigede 
udgifter i forbindelse 
med foranstaltninger 
medfinansieret af 
strukturfondene og om 
tilbagetrækning af forordning 
(EF) nr. 1145/2003 (EUT L 72 af 
11.3.2004, s. 66).DET BLEV IKKE AL TID VURDERET, OM DER VAR BEHOV FOR OFFENTLIG 
STØTTE, HERUNDER EU‑MIDLER, OG …
48.  Retten undersøgte 27 projekter i forbindelse med revisionen:
 ο I forbindelse med 15 af projekterne beregnede støttemodtageren finansie -
ringskløften på anmodning af Kommissionen eller forvaltningsmyndigheden.
 ο I forbindelse med de andre 12 projekter blev finansieringskløften ikke be -
regnet. Med hensyn til tre af disse projekter var denne undladelse rimelig, 
fordi projekterne ikke forventedes at skabe indtægter, idet de enten kun 
omfattede rensning eller havde til formål at skabe parker og arealreserver. 
Her kan finansieringskløften siges at være 100 %. De sidste ni projekter 
uden finansieringskløftberegninger vil imidlertid skabe indtægter fra salg 
eller leje af sanerede grunde og bygninger (jf. tekstboks 7 ). Hvis man havde 
foretaget en analyse af finansieringskløften i disse ni tilfælde, ville tilskud -
det - herunder EU-bidraget - være blevet lavere.
... DE FINANSIERINGSKLØFTBEREGNINGER, DER BLEV FORETAGET, 
VAR MANGELFULDE
49.  I de tilfælde, hvor der forelå en beregning af finansieringskløften, kon -
staterede Retten følgende mangler:
 ο I tre tilfælde, hvor det medfinansierede projekt vedrørte en del af et større 
brownfieldområde, blev de indtægter, som udvikleren opnåede fra området 
som helhed, ikke taget i betragtning ved beregningen af finansieringskløf -
ten, selv om strukturforanstaltningerne havde medfinansieret hele områ -
dets basale infrastruktur (enten under et andet projekt i samme program -
meringsperiode (2000-2006) eller i den foregående periode (1994-1999)) 
(jf. tekstboks 8 ).
 ο I fem tilfælde, hvor udgifterne til køb af jord indgik i de anmeldte omkost -
ninger29, var der enten ikke en erklæring fra en uafhængig skønsmand om 
jordens markedsværdi, eller også var det umuligt at fastslå, om købsprisen 
eller markedsværdien var lavest (jf. tekstboks 9 ).
31
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?TEKSTBOKS 8
EKSEMPEL PÅ, AT FINANSIERINGSKLØFTANALYSEN KUN VEDRØRTE EN DEL AF OMRÅDET
Et tidligere kulmineanlæg/koksværk (Sheffield, Det Forenede Kongerige) udvikles i flere faser. I perioden 2000-2006 
blev der ydet EFRU-støtte til anden fase af udviklingen med henblik på opførelse af et antal industri- og 
kontorbygninger. Den finansieringskløftberegning, der blev lagt til grund for dette EFRU-tilskud, omfattede kun 
omkostninger og udgifter i denne anden fase. Den omfattede ikke de indtægter, der blev skabt andre steder på 
det pågældende område samlet set.
TEKSTBOKS 9
EKSEMPLER PÅ, AT DEN JORDPRIS, DER BLEV BETAL T OG ANMELDT I  FORBINDELSE MED 
PROJEKTET, IKKE VAR UNDERBYGGET AF EN ERKLÆRING FRA EN UAFHÆNGIG SKØNSMAND
I et projekt vedrørende et tidligere åbent minebrud (Rotherham, Det Forenede Kongerige), som blev gennem -
ført i form af et offentlig-privat partnerskab, var jorden den private partners eneste bidrag. I forbindelse med 
EFRU-tilskuddet var grundværdien på 6,7 millioner GBP medregnet som en støtteberettiget udgift. Dette beløb 
var 3,4 millioner GBP højere end den markedsværdi, der var beregnet af en skønsmand (»chartered surveyor«).
I et projekt vedrørende et tidligere stålværk (Dortmund, Tyskland) var den pris, som projektlederen havde betalt 
for jorden, medregnet i projektomkostningerne. I forbindelse med tildelingen af EFRU’s medfinansiering blev 
denne pris imidlertid ikke sammenholdt med markedsværdien som beregnet af en uafhængig skønsmand eller 
et behørigt autoriseret officielt organ. Først senere — i 2006 — udarbejdede den lokale myndighed, som var 
en af udviklingspartnerne, en rapport, der bekræftede, at købsprisen svarede til markedsværdien. Til denne 
værdiansættelse blev der imidlertid benyttet en markedsværdi pr. kvadratmeter, som var højere end de officielle 
referencepriser for grunde i samme område, og den blev anvendt på et areal på 82 ha, selv om kun ca. 40 ha 
skulle bruges til byggeri (resten af området skulle udlægges til grønne områder).TEKSTBOKS 7
EKSEMPLER PÅ PROJEKTER, SOM VAR FULDT OFFENTLIGT FINANSIEREDE OG KUNNE 
FORVENTES AT SKABE INDTÆGTER, MEN MANGLEDE EN FINANSIERINGSKLØFTBEREGNING
I et projekt vedrørende en offentlig arealreserve (Halton, Det Forenede Kongerige) ville den lokale myndighed 
opføre en lagerbygning, som skulle drives på markedsvilkår og potentielt skabe indtægter. Udviklingsomkost -
ningerne (jorderhvervelse og landskabsarkitektur) var fuldt finansieret med offentlige midler, hvoraf 29 % var 
dækket af EFRU-medfinansiering. Der blev imidlertid ikke udarbejdet en finansieringskløftanalyse, der omfattede 
de fremtidige indtægter.
Udviklingen af et område, hvor der tidligere var planlagt et kernekraftværk (Arneburg, Tyskland) (jf. foto 7 ), vil sand -
synligvis skabe indtægter for den private jordejer, fordi området har infrastruktur til trimodal transport og dermed er 
attraktivt for bestemte industrier. Der blev imidlertid ikke udarbejdet en finansieringskløftanalyse for dette projekt.
32
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?30 Artikel 191, stk. 2, i TEUF.
31 Disse vilkår omfatter 
normalt undtagelser 
vedrørende ansvaret for 
oprydning af forurenet jord.MYNDIGHEDERNE ER OPMÆRKSOMME PÅ PRINCIPPET OM, AT 
FORURENEREN BETALER, MEN I  DE UNDERSØGTE TILFÆLDE AFHOLDT 
FORURENEREN IKKE DE FULDE UDGIFTER TIL RENSNING AF JORD
50.  EUF-traktaten30 fastsætter, at EU’s miljøpolitik bygger på princippet om, 
at forureneren betaler for sine miljøskader. I alle de besøgte medlems -
stater har princippet om, at forureneren betaler, siden 1990’erne været 
et af de grundlæggende principper i miljølovgivningen. Det foreskriver, 
at forurenere samt jordejere og deres lejere, som er forpligtede til at 
forhindre skader på deres ejendom, er ansvarlige for de anrettede skader. 
Offentlige tilskud bør derfor kun medfinansiere udgifter til oprydning 
af jord, når alle retslige muligheder for at håndhæve princippet om, at 
forureneren betaler, er udtømt, og anvendelsen af offentlige midler så -
ledes er sidste udvej.
51.  En stor del af den forurenede jord, der opryddes med finansiel støtte fra 
EU og andre offentlige kilder, er et resultat af Europas tidligere sværin -
dustrielle og militære aktiviteter. I mange af de mest alvorlige tilfælde 
er det svært i praksis at anvende princippet om, at forureneren betaler. 
Tit kan der ikke stilles krav om betaling for oprydning til den enhed, der 
oprindelig var ansvarlig for at forurene et område, fordi denne enhed 
ikke længere eksisterer, fordi det var en statslig virksomhed, eller fordi 
området er blevet solgt til en privat ejer på særlige vilkår31.
52.  I den stikprøve af EFRU-støttede projekter, som blev undersøgt i forbin -
delse med revisionen, var der 21 projekter, der omfattede oprydningsar -
bejde. I ingen af disse projekter havde den enhed, der var ansvarlig for 
den oprindelige forurening, afholdt de fulde oprydningsudgifter:
 ο 13 projekter vedrørte områder, hvor forureningen skyldtes private virk -
somheder, men hvor princippet om, at forureneren betaler, kun var blevet 
anvendt delvis.
 ο Seks projekter vedrørte områder, hvor forureningen skyldtes statslige virk -
somheder, og hvor den nye ejer påtog sig at foretage oprydning af jorden 
med offentlig støtte.
 ο Med hensyn til de to sidste områder påtog staten sig det fulde ansvar for 
oprydningen af jorden, som var blevet forurenet af statslige virksomheder.
33
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?53.  Når forurenet jord sælges til en udvikler, gives der ofte et nedslag i prisen 
som kompensation for det arbejde, det vil kræve at gøre jordkvaliteten 
brugbar. Selv om der er givet sådanne prisnedslag, ansøger udviklere 
dog somme tider om yderligere offentlig støtte til at betale for det op -
rydningsarbejde, de faktisk får udført. I sådanne tilfælde, hvor udviklere 
både får prisnedslag og støtte til oprydningsarbejde, er der en risiko for 
dobbeltfinansiering med offentlige midler. De offentlige myndigheder 
bør være opmærksomme på denne risiko.
54.  Aftaler mellem sælgere og udviklere er imidlertid meget komplekse, og 
med hensyn til oprydningsaspektet kan de omfatte prisnedslag, tilskud 
og detaljerede bestemmelser om placeringen af ansvaret for miljøud -
bedring. Det er i sig selv en stor udfordring at foretage en tilbundsgå -
ende vurdering af sådanne aftaler med udgangspunkt i princippet om 
forsvarlig økonomisk forvaltning, herunder at fastlægge, i hvilket omfang 
EU-midler kan være anvendt til at støtte oprydningsarbejde, som udvik -
leren allerede har modtaget kompensation for. Forskellige faktorer kan 
bidrage til at vanskeliggøre vurderingen:
 ο Hvis der ikke foreligger pålidelige grundvurderinger, fører det til usikkerhed 
om jordens markedsværdi og den reelle værdi af de prisnedslag, der er 
givet i købsaftalerne.
 ο En mangel på detaljerede undersøgelser af forureningsproblemerne på et om -
råde kan føre til, at udgifterne til oprydning undervurderes (jf. tekstboks 10 ).
 ο Jordkøbsaftaler kan være ugennemsigtige med hensyn til parternes ansvar 
for oprydning.
TEKSTBOKS 10
EKSEMPLER PÅ, AT OPRYDNINGSUDGIFTERNE BLEV UNDERVURDERET, OG DEN 
NØDVENDIGE EKSTRAFINANSIERING KOM FRA EU OG ANDRE OFFENTLIGE KILDER
På et tidligere stålværk (Dortmund, Tyskland) købte et offentligt agentur forurenet jord fra den forurenende 
enhed, som var en privat virksomhed. På daværende tidspunkt blev udgifterne til oprydning anslået til 58 mil-
lioner euro, og sælgeren gav et prisnedslag på halvdelen af dette beløb (29 millioner euro) mod at blive løst fra 
sit ansvar for miljøudbedring. Oprydningen kom imidlertid til at koste 74,8 millioner euro (16,8 millioner euro 
mere end det beløb, som prisnedslaget var beregnet på grundlag af ). Prisstigningen blev dækket af det offent -
lige agentur med 25 % tilskud fra EFRU. I dette tilfælde betalte den forurenende enhed kun 29 millioner euro 
af de samlede oprydningsudgifter på 74,8 millioner euro.
Med hensyn til et tidligere metalværk (Barnsley, Det Forenede Kongerige) var det oprindelige skøn vedrørende 
udgifterne til rensning af jord for lavt, hvilket betød, at forvaltningsmyndigheden godkendte en forhøjelse af 
de samlede omkostninger med 15 % og en tilsvarende forhøjelse af EFRU-tilskuddet.
34
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?32 »Guide to Cost Benefit 
Analysis of Investment 
Projects«. Europa-
Kommissionen, GD for 
Regionalpolitik og Bypolitik, 
juli 2008.
33 Jf. støtteregel nr. 2 
i forordning (EF) nr. 448/2004 
og artikel 55, stk. 3, i Rådets 
forordning (EF) nr. 1083/2006 
af 11. juli 2006 om generelle 
bestemmelser for Den 
Europæiske Fond for 
Regionaludvikling, Den 
Europæiske Socialfond og 
Samhørighedsfonden og 
ophævelse af forordning 
(EF) nr. 1260/1999 (EUT L 210 
af 31.7.2006, s. 25).55.  På grund af disse komplekse situationer er der blandt de undersøgte 
projekter tilfælde, hvor der ikke findes et klart grundlag for værdian -
sættelse af jord og gamle bygninger. Det kan derfor ikke udelukkes, at 
behovet for offentlige midler er ansat for højt. Eftersom aktiviteterne er 
berettigede til EFRU-medfinansiering med støttesatser på op til 85 %, er 
dette et lige så stort problem for EU som for de nationale myndigheder.
MANGELFULD ANVENDELSE AF STATSSTØTTEREGLER
56.  Kommissionen og medlemsstaten havde aftalt særlige regler om stats -
støtte, som vedrørte 16 projekter. I otte tilfælde blev disse regler ikke 
anvendt fuldt ud (jf. tekstboks 11 ).
DER ER KUN BEGRÆNSEDE MULIGHEDER FOR AT KRÆVE 
TILBAGEBETALING AF DEN OFFENTLIGE STØTTE, NÅR 
RETABLERINGSPROJEKTER SKABER STØRRE INDTÆGTER END FORVENTET
57.  Retableringsprojekter kan føre til indtægter fra salg eller udlejning af 
aktiver. Det offentlige bidrag bør derfor fastlægges før godkendelsen 
af tilskuddet på grundlag af skøn over indtægter og omkostninger i en 
periode på 20 år32 (jf. punkt 46). Når et retableringsprojekt er gennemført, 
kan de faktiske indtægter og omkostninger adskille sig fra de oprindelige 
skøn. En eventuel genberegning af det offentlige bidrag med tilbagevir -
kende kraft under hensyntagen til de faktiske indtægter og omkostninger 
kunne i så fald vise, at projektet burde have modtaget et mindre tilskud. 
Det kunne medføre krav om tilbagebetaling af hele tilskuddet eller en 
del af det. Strukturfondsforordningerne stiller ikke krav om, at finansie -
ringskløften skal genvurderes på grundlag af de faktiske tal, men nogle 
medlemsstater tog selv initiativ til at indsætte en tilbagebetalingsklausul 
i tilskudsbeslutningerne. Det var tilfældet i otte af de 15 projekter, hvor 
finansieringskløften var beregnet (jf. punkt 48). I Tyskland tages der ved 
genvurderingen højde for indtægter skabt i de første 15 år efter afslut -
ningen af projektet.
58.  I de tilfælde, hvor det ikke var muligt at foretage et skøn over indtægterne 
på forhånd, eller hvor projekterne ikke forventedes at skabe indtægter, 
giver strukturfondsforordningerne forvaltningsmyndighederne mulighed 
for at kræve tilbagebetaling af indtægterne — for 2000-2006-periodens 
vedkommende indtil afslutningen af det operationelle program, og 
2007-2013-periodens vedkommende i de første fem år efter projektets 
afslutning33. Eftersom retableringsprojekter ofte modnes over lang tid, er 
den periode på fem år, der i øjeblikket tages i betragtning i forbindelse 
med vurderingen af disse indtægter, for kort.
35
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?TEKSTBOKS 11
EKSEMPLER PÅ MANGLENDE OVERHOLDELSE AF STATSSTØTTEREGLER
Det Forenede Kongeriges statsstøtteregler34 fastsætter, at når en jordejer også er projektleder, må projektlederens 
fortjeneste ikke indgå i beregningen af den offentlige finansielle støtte35. I forbindelse med en tidligere kemi -
kaliefabrik (Widnes, Det Forenede Kongerige) og et tidligere kulmineanlæg/koksværk (Sheffield, Det Forenede 
Kongerige) blev denne regel imidlertid ikke overholdt, idet projektlederens fortjeneste indgik i beregningen. På 
daværende tidspunkt fandt det regionale udviklingsagentur dette acceptabelt, men den procentuelle fortjeneste 
blev ikke fastsat af en skønsmand (»chartered surveyor«) som foreskrevet i den relevante statsstøtteordning.
På et tidligere åbent minebrud 
(Rotherham, Det Forenede Kon -
gerige) blev området saneret af 
et offentlig-privat partnerskab. 
Den private partner bidrog med 
jorden, som vurderedes at udgøre 
30 % af de samlede projektom -
kostninger, mens retableringsar -
bejdet, der skulle betales af den 
offentlige partner, vurderedes at 
udgøre 70 %. Da grundene blev 
solgt, gik 70 % af indtægterne 
imidlertid til den private partner 
og 30 % til den offentlige partner. 
På denne måde fik den private 
partner en fordel i strid med den 
relevante statsstøtteordning.
På et område, hvor der tidligere 
var planlagt et kernekraftværk 
(Arneburg, Tyskland) (jf. foto 7 ), 
blev retablering af jord, der var 
ejet af en privat gruppe, betalt 
af projektlederen (en kommune) 
med det formål at tiltrække industrielle investorer. Ejeren havde erhvervet jorden i 1993 og foretaget nedriv -
ningsarbejde. Efter godkendelsen af retableringsprojektet solgte jordejeren grunde til en meget højere pris end 
den oprindelige. I henhold til bestemmelserne i den relevante statsstøtteordning36 burde kontrakten mellem 
projektlederen og jordejeren have fastsat, at enhver fortjeneste ved salg af jord skulle gå videre til kommunen.
34 N 747/A/99 — »Partnership support for regeneration (1): Support for speculative developments« (SG (2001) D/ 286569).
35 I nogle tilfælde fastsættes fortjenesten til 15  % af bygningernes salgsværdi plus 10 % af grundenes salgsværdi.
36 Statsstøtteordning N  644 A/B/2002, godkendt af Kommissionen den 9.7.2003, som gengiver reglerne i »Rahmenplan 31« (især del II, punkt 7 ).
Foto 7 — En cellulosefabrik på et område, hvor der tidligere var planlagt 
et kernekraftværk (Arneburg, Tyskland)
36
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?
Foto 8 — Nedrivning og renovering af gamle bygninger på et nedlagt kraftværk, der omdannes 
til kunst- og kulturcenter (Łódź, Polen)
37
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?
KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
SAMLET KONKLUSION
59.  Det er fortsat en stor udfordring for mange medlemsstater at håndtere 
årtiers forurening på industrielle og militære områder. Det vil sandsyn -
ligvis også fremover være nødvendigt at anvende offentlige midler til 
at finansiere oprydningen og retableringen af disse områder. For mange 
medlemsstater har strukturforanstaltningerne været en meget vigtig fi -
nansieringskilde til dette formål. 
60.  De EU-støttede projekter leverer normalt den planlagte infrastruktur. 
I mange tilfælde sker fremskridtene imidlertid langsommere end forud -
set, og der skabes færre job end forventet.
61.  Princippet om, at forureneren betaler, er velkendt, men på grund af prak -
tiske vanskeligheder er det tit de offentlige myndigheder, der med støtte 
fra EU’s strukturforanstaltninger ender med at betale for en stor del af op -
rydningsarbejdet. I ingen af de projekter, der blev undersøgt i forbindel -
se med denne revision, afholdt forureneren de fulde oprydningsudgifter.
62.  I de tilfælde, hvor der foretages finansieringskløftberegninger, er de ofte 
ikke robuste nok, og der er ikke altid fastsat tilbagebetalingsklausuler 
i tilskudsbeslutningerne.
63.  Medlemsstaterne anvender en række gode praksis og principper i deres 
retableringsaktiviteter, men der mangler detaljerede oplysninger om 
problemernes omfang, og mulighederne for at prioritere aktioner på de 
hårdest ramte områder kunne således være bedre.
38
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?OPFYLDELSE AF MÅLENE FOR RETABLERING AF 
INDUSTRIELLE OG MILITÆRE OMRÅDER
64.  De fleste projekter opfyldte deres mål med hensyn til fysiske output. 
Oprydningsresultater blev imidlertid ikke altid certificeret korrekt, og 
der er stor forskel på de nationale screeningsværdier for jordforurening. 
Kommissionen har fremsat forslag til et direktiv om rammebestemmelser 
om beskyttelse af jordbunden (jf. punkt 22-25).
65.  Da revisionen fandt sted, havde de fleste projekter opnået beskedne re -
sultater med hensyn til økonomisk aktivitet og beskæftigelse. Resultatop -
nåelsen er blevet påvirket af den økonomiske tilbagegang, og de medfi -
nansierede udviklingsprojekter byggede ikke i tilstrækkeligt omfang på 
markedsanalyser. De bedste resultater blev konstateret i forbindelse med 
områder, der blev retableret som led i en klar og integreret, brugertilpas -
set udviklingsplan under anvendelse af hovedparten af de almindeligt 
anerkendte bedste praksis vedrørende retablering (jf. punkt 26-34).
Foto 9 — En tønde med støbte plastickugler til fjernelse af forurenende stoffer 
fra et forurenet områdes undergrund (Dunaujvaros, Ungarn)
39
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?Medlemsstaterne bør:
a) stille krav om, at projekter til retablering af brownfieldområder 
indgår i  en integreret udviklingsplan for den pågældende by eller 
region
b) anmode projektledere om at foretage markedsanalyser og overveje 
relevante muligheder for fremtidig anvendelse af de pågældende 
brownfieldområder på grundlag af den integrerede udviklingsplan
c) sikre, at oprydningsresultater certificeres af en kompetent myn -
dighed eller et akkrediteret organ.
Kommissionen bør:
a) i samarbejde med medlemsstaterne og på grundlag af videnska -
beligt bevis og bedste praksis fremsætte forslag til:
i) EU-standarder for definition af forurenede arealer og fastlæg -
gelse af de miljø- og sundhedsmæssige risici, som de udgør
ii) en EU-metode til fastlæggelse af oprydningsstandarder, som 
er specifikke for det relevante område og tager højde for 
dets endelige anvendelse
b) gennem det operationelle program fremme anvendelsen af en 
metode til integreret udvikling ved at stille krav om, at medfi -
nansierede projekter til retablering af brownfieldområder skal 
indgå i en integreret udviklingsplan.ANBEFALING 1
KRITERIER FOR TILDELING AF EU‑STØTTE TIL 
RETABLERING AF INDUSTRIELLE OG MILITÆRE 
OMRÅDER
66.  Retableringsarbejdet i medlemsstaterne gennemføres under anvendelse af 
hovedparten af de almindeligt anerkendte bedste praksis, men der er væ -
sentlige hindringer, f.eks. mangel på finansielle ressourcer (jf. punkt 37-42).
67.  De nationale registre giver en del viden om situationen med hensyn til 
brownfieldområder, men de er ufuldstændige i alle de besøgte medlems -
stater, og kun i to af disse medlemsstater indeholder de oplysninger, der 
kan lægges til grund for prioritering af offentlige interventioner vedrø -
rende forurenede arealer (jf. punkt 43 og 44).
40
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?68.  Selv om strukturfondsforordningerne ikke indeholder bestemmelser, der 
tager sigte på at fremme aspekter af bedste praksis med hensyn til retab -
lering af brownfieldområder, støtter nogle medlemsstater anvendelsen 
af en metode til integreret udvikling og princippet om retablering af 
brownfieldområder frem for udvikling af greenfieldområder (jf. punkt 45).
Medlemsstaterne bør:
a) overveje at udarbejde strategier med klare mål vedrørende re -
tablering af brownfieldområder
b) fremme retablering af brownfieldområder og undgå anvendelse af 
greenfieldområder, medmindre dette er absolut nødvendigt, og 
i sådanne tilfælde stille krav om kompenserende foranstaltninger
c) overveje foranstaltninger, der kan anvendes i  forbindelse med 
problematiske privatejede områder, når ejeren ikke iværksætter 
de nødvendige aktioner
d) overveje oftere at anvende retablerede brownfieldområder mid -
lertidigt til greenfieldformål
e) stille krav til de regionale eller lokale myndigheder om at føre 
registre over brownfieldområder og forurenede arealer. Disse 
registre bør som minimum være standardiserede på medlems -
statsniveau, så de kan konsolideres til et nationalt register med 
henblik på at lette gennemførelsen af en politik for retablering 
og oprydning af brownfieldområder
f) udarbejde lister over brownfieldområder, hvor der er mistanke 
om forurening, og klassificere dem i henhold til de relevante 
miljø- og sundhedsmæssige risici. Der bør foretages en priorite -
ring af områderne med henblik på udarbejdelse af oprydnings -
planer, der kan bidrage til sundhedsbeskyttelse og opfyldelse 
af EU’s miljømæssige mål såsom sikring af den gode økologiske 
vandkvalitet, der kræves i  vandrammedirektivet.
Kommissionen og medlemsstaterne bør:
a) støtte anvendelsen af bedste praksis i forbindelse med udvikling 
af erhvervsområder og prioritere retablering af brownfieldområ -
der frem for anvendelse af greenfieldområder.ANBEFALING 2
41
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?OMKOSTNINGERNE I  FORHOLD TIL DE OPNÅEDE 
RESUL TATER
69.  Resultaterne kunne af flere årsager være opnået med færre EU-midler.
70.  I de indtægtsskabende projekter var det offentlige tilskud ikke altid fast -
sat på grundlag af en finansieringskløftberegning, og hvis der forelå en 
sådan beregning, var den mangelfuld (jf. punkt 48 og 49).
71.  I de tilfælde, hvor finansieringskløften var beregnet, omfattede tilskuds -
beslutningen ikke altid en tilbagebetalingsklausul, som ville træde i kraft, 
hvis projektet skabte større indtægter end forventet, og strukturfonds -
forordningerne stiller ikke krav om en sådan klausul. I de tilfælde, hvor 
det ikke var muligt at foretage et skøn over indtægterne på forhånd, 
eller hvor projekterne ikke forventedes at skabe indtægter, giver struk -
turfondsforordningerne forvaltningsmyndighederne mulighed for at 
kræve tilbagebetaling af indtægterne. Eftersom retableringsprojekter 
ofte modnes over lang tid, er den periode på fem år, der i øjeblikket tages 
i betragtning i forbindelse med vurderingen af disse indtægter, for kort 
(jf. punkt 57 og 58).
72.  Selv om princippet om, at forureneren betaler, er indarbejdet i medlems -
staternes lovgivningsmæssige rammer, er det ikke blevet anvendt fuldt 
ud, og en del af udgifterne til miljøudbedring er blevet dækket af natio -
nale midler og EU-midler. Ofte er aftaler mellem forurenere, jordejere og 
udviklere ikke tilstrækkelig gennemsigtige, og det er ikke altid muligt 
at afgøre, i hvilket omfang forurenerne faktisk har afholdt udgifterne til 
oprydningsarbejdet (jf. punkt 50-55).
73.  Medlemsstaternes myndigheder anvendte ikke fuldt ud de særlige regler 
om statsstøtte (jf. punkt 56).
42
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?Medlemsstaterne bør:
a) for hvert projekt foretage en nøje beregning af finansieringskløften
b) fastsætte som krav i forbindelse med alle retableringsprojekter, 
at anvendelsesgraden af princippet om, at forureneren betaler, 
udtrykkeligt vurderes, og at anvendelse af dette princip gøres til 
en betingelse for tildeling af EU-finansiering
c) anvende alle bestemmelserne i de statsstøtteordninger, som er 
aftalt med Kommissionen
d) foretage detaljeret kontrol for at sikre, at der ikke ydes støtte til 
oprydning i  tilfælde, hvor udvikleren allerede har fået prisnedslag. 
Med henblik på denne kontrol bør den offentlige myndighed råde 
over en pålidelig vurdering af jordens markedsværdi og et reali -
stisk skøn over oprydningsudgifterne, og den bør have fuld ind -
sigt i vilkårene for jorderhvervelsen og eventuelle prisnedslag
e) fastsætte tilbagebetalingsklausuler i alle tilskudsbeslutninger 
vedrørende retableringsprojekter, så de får mulighed for at gen -
vurdere projekternes finansielle resultater i lyset af udviklingen 
over en længere periode (f.eks. 15 år) og får mulighed for at kræve 
tilbagebetaling af hele tilskuddet eller en del af det, når projek -
terne skaber større indtægter end forventet. Kommissionen bør 
følge op på anvendelsen af sådanne tilbagebetalingsklausuler.
Kommissionen bør:
a) overveje muligheden for at fastlægge fælles principper for an -
vendelse af princippet om, at forureneren betaler, når der er tale 
om forurening, som fandt sted, før dette princip blev indført 
i lovgivningen
b) minde medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder om, at de er for -
pligtede til at beregne finansieringskløften i alle projekter, som kan 
skabe indtægter, og anvende alle de relevante statsstøtteregler.ANBEFALING 3
Vedtaget af Afdeling II, der ledes af Harald NOACK, medlem af 
Revisionsretten, i Luxembourg på mødet den 12. december 2012.
På Revisionsrettens vegne
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
Formand

43
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?
Foto 10 — Et areal forberedt til anlæggelse af vejinfrastruktur på et område, hvor der tidligere lå slaggedynger 
fra en kulmine (Jaworzno, Polen)
44
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?BILAG I
STRUKTURFORANSTAL TNINGERNES FINANSIERING TIL RETABLERING AF INDUSTRIELLE 
OG MILITÆRE OMRÅDER (PERIODERNE 2000 ‑20061 OG 2007 ‑2013)
Strukturforanstaltningerne 2000-2006 - retablering 
af industrielle og militære områderStrukturforanstaltningerne 2007-2013 - retablering 
af industrielle og militære områder
Medlemsstat RangTildelt beløb 
(euro)% Medlemsstat RangTildelt beløb 
(euro)%
Tyskland 1 645 490 864 28,7 Ungarn 1 475 191 832 14,0
Det Forenede Kongerige 2 574 288 905 25,5 Den Tjekkiske Republik 2 372 290 509 11,0
Frankrig 3 195 305 373 8,7 Tyskland 3 335 518 228 9,9
Nederlandene 4 160 821 924 7,2 Rumænien 4 316 430 710 9,3
Portugal 5 156 012 908 6,9 Italien 5 298 355 961 8,8
Italien 6 143 383 095 6,4 Polen 6 278 413 953 8,2
Belgien 7 65 421 025 2,9 Portugal 7 191 960 262 5,7
Grækenland 8 55 655 389 2,5 Det Forenede Kongerige 8 178 957 047 5,3
Spanien 9 54 873 962 2,4 Spanien 9 177 403 701 5,2
Den Tjekkiske Republik 10 46 073 161 2,0 Estland 10 138 045 325 4,1
Polen 11 43 940 360 2,0 Slovenien 11 130 400 000 3,8
Ungarn 12 28 773 946 1,3 Bulgarien 12 108 322 014 3,2
Finland 13 18 104 950 0,8 Frankrig 13 90 193 437 2,7
EU interregionalt 14 17 035 874 0,8 Belgien 14 62 048 204 1,8
EU grænseoverskridende 15 13 996 478 0,6 Letland 15 49 000 000 1,4
Letland 16 11 414 454 0,5 Malta 16 48 280 000 1,4
Luxembourg 17 10 019 687 0,4 EU grænseoverskridende 17 47 801 926 1,4
Slovenien 18 2 924 609 0,1 Nederlandene 18 28 799 000 0,8
Malta 19 2 539 367 0,1 Grækenland 19 26 295 000 0,8
Estland 20 1 712 389 0,1 Cypern 20 16 150 000 0,5
Østrig 21 674 726 0,0 Litauen 21 14 501 892 0,4
Luxembourg 22 3 786 550 0,1
Finland 23 2 071 886 0,1
EU I ALT 2 248 463 446 100,0 EU I ALT 3 390 217 437 100,0
1 For perioden 2000-2006 vedrører EU-10-medlemsstaternes tal 2004 og fremefter.
Kilde:  Data fra GD for Regionalpolitik og Bypolitik, 31.12.2010.
45
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?BILAG II
DE 27 PROJEKTER I  DEN REVIDEREDE STIKPRØVE
Retableringsarbejde 
medfinansieret af EFRUPlanlagt retablerings-
resultat/planlagt 
fremtidig anvendelseEr det EU-medfinansierede projekt afsluttet?
EFRU-medfinansierng (millioner euro)
Er jobskabelse et af målene?
Rensning/stabilisering af jord
Landskabsarkitektur
Nedrivning/renovering af gamle bygninger
Veje, faciliteter og andre infrastrukturer
Arealopdeling med henblik på videresalg 
eller udlejning
Opførelse af indflytningsklare bygninger
Jord og bygninger til industrieller 
handelsaktiviteter
Jord og bygninger til offentlig brug
Offentlig park
Reserve (offentlig eller privat)Kun oprydningTidligere 
uranbehandlingsanlæg**Mydlovary (CZ) J 18,50 √ √ √
Tidligere kulmine/kemisk affaldBerhida-
Peremartoni (HU)16,83 √ √
Stålværk Dunaujvaros (HU) J 2,93 J √ √
Tidligere sprængstoffabrikBerhida-
Peremartoni (HU)0,06 J √ √Kun saneringTidligere stål- og metalværk Pilsen (CZ) J 1,36 J √ √
Elektronikfabrik Brno (CZ) J 0,43 J √ √
Tidligere olieraffinaderi Braunsbedra (DE) J 6,32 J √ √ √ √
Tidligere planlagt 
kernekraftværkArneburg (DE) J 26,58 J √ √ √
Tidligere kulmineskakt Jaworzno (PL) J 3,32 J √ √ √ √
Offentlig arealreserve Halton (UK) J 2,53 J √ √ √
46
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?Retableringsarbejde 
medfinansieret af EFRUPlanlagt retablerings-
resultat/planlagt 
fremtidig anvendelseEr det EU-medfinansierede projekt afsluttet?
EFRU-medfinansierng (millioner euro)
Er jobskabelse et af målene?
Rensning/stabilisering af jord
Landskabsarkitektur
Nedrivning/renovering af gamle bygninger
Veje, faciliteter og andre infrastrukturer
Arealopdeling med henblik på videresalg 
eller udlejning
Opførelse af indflytningsklare bygninger
Jord og bygninger til industrieller 
handelsaktiviteter
Jord og bygninger til offentlig brug
Offentlig park
Reserve (offentlig eller privat)Kombineret oprydning og saneringTidligere metalværk Halle (DE) J 3,79 J √ √ √
Tidligere kulmine/koksværk III* Essen (DE) J 2,21 J √ √ √ √ √
Slaggedynger fra en kulmine Jaworzno (PL) 7,07 J √ √ √ √
Tidligere industrihavn IBarrow-in-Furness 
(UK)J 5,89 J √ √ √ √ √
Tidligere industrihavn IIBarrow-in-Furness 
(UK)J 5,79 J √ √ √ √ √
Tidligere stålværk I Duisburg (DE) J 15,21 J √ √ √ √ √
Tidligere zinkværk II Duisburg (DE) J 20,90 J √ √ √ √ √
Tidligere stålværk* Dortmund (DE) J 30,32 J √ √ √ √ √ √
Tidligere kulmine/koksværk I* Essen (DE) J 12,79 J √ √ √ √ √ √ √
Tidligere kulmine/koksværk II Essen (DE) 3,02 √ √ √ √
Tidligere kaserne 
og batterifabrikMarcali (HU) J 3,02 √ √ √ √ √ √
Tidligere kraftværk* Łódź (PL) 20,61 J √ √ √ √ √ √ √
Tidligere åbent minebrud I  Rotherham (UK) J 4,51 J √ √ √ √ √ √
Tidligere åbent minebrud II Rotherham (UK) J 5,22 J √ √ √ √ √
Tidligere kulmine/koksværk Sheffield (UK) J 10,33 J √ √ √ √ √ √ √
Tidligere metalværk Barnsley (UK) J 8,81 J √ √ √ √ √ √ √
Tidligere kemikaliefabrik Widnes (UK) J 2,53 J √ √ √ √ √ √BILAG II
Noter : Projekter under Samhørighedsfonden (**) eller store EFRU-projekter (*), som skulle forhåndsgodkendes af Europa-Kommissionen.
Kilde: Endelige OP-gennemførelsesrapporter for projekter i  programmeringsperioden 2000-2006 og tilskudsbeslutninger for projekter i programmeringsperioden 2007-2013. 
Beløb i nationale valutaer er omregnet til euro på grundlag af den gennemsnitlige vekselkurs fastsat af Den Europæiske Centralbank i den relevante programmeringsperiode.
47
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?
KOMMISSIONENS  
SVAR
RESUMÉ
I.
Retablering af militære og industrielle områder eller brownfiel -
dområder er vigtig, når en region skal gøres mere attraktiv, og 
det bidrager til jobskabelse.
III. a)
Certificering anses for at være god praksis. Manglende certi -
ficering og forskelle mellem nationale screeningsværdier for 
jordforurening er dog ikke nødvendigvis et udtryk for, at rens -
nings- og retableringsarbejdet ikke er blevet udført korrekt. 
Projektudvikling sker altid i perioder med økonomisk usikker -
hed. Visse projekter er blevet forsinket som følge af finansielle 
begrænsninger i forbindelse med den økonomiske afmatning 
kombineret med nedbringelse af underskud på nationalt 
niveau. Begge faktorer har haft en indvirkning på de offentlige 
politiske prioriteringer. Endvidere er jobskabelse et af de lang -
sigtede mål med disse projekter.
Begrebet »integreret byudviklingsplan« er indbygget i Fæl -
lesskabets strategiske retningslinjer og i artikel 44 i forord -
ning (EF) nr. 1828/2006. Det finansieringstekniske instrument 
JESSICA kan kun anvendes i områder, der er omfattet af en 
sådan plan. Derudover kan Den Europæiske Fond for Regio -
naludvikling (EFRU) i medfør af artikel 8 i forordning (EF) 
nr. 1080/2006 yde støtte til integrerede og bæredygtige stra -
tegier for, hvordan den høje koncentration af økonomiske, 
miljømæssige og sociale problemer i byområder takles, her -
under rehabilitering af det fysiske miljø og genanvendelse af 
forladte industrigrunde.III. b)
I 2006 fremlagde Kommissionen et forslag til direktiv om ramme -
bestemmelser om beskyttelse af jordbunden (KOM(2006) 232), 
der indeholder en definition af »forurenet areal«, og i henhold til 
hvilket der skal udarbejdes en opgørelse over sådanne arealer på 
medlemsstaternes territorium. Brownfieldområder er ofte forure -
nede og ville derfor også blive kortlagt. Europa-Parlamentet ved -
tog forslaget ved førstebehandlingen i november 2007. Rådet 
mangler stadig at nå frem til en fælles holdning.
Kommissionen har også taget initiativer til at fremme god prak -
sis uden for den lovgivningsmæssige ramme, f.eks. til at støtte 
retableringen af forladte brownfieldområder frem for anven -
delse af greenfieldområder og koordineret arealanvendelse.
III. c)
Kommissionen erkender, at der tidligere har været visse svag -
heder med hensyn til at fastsætte støttesatserne, hvilket til dels 
skyldes den lovgivningsmæssige ramme. For projekter, der blev 
gennemført i perioden 2000-2006, og som genererede betyde -
lige nettoindtægter, blev der fastsat maksimale medfinansie -
ringssatser i henhold til artikel 29 i forordning (EF) 1260/1999. 
Metoden til beregning af finansieringskløften blev forankret 
i forordningen gældende for perioden 2007-2013.
I perioden 2007-2013 medtages indtægter, som kan fastslås på 
forhånd, i en periode på mellem 10 og 30 år, afhængigt af sek -
toren. For miljøsektoren anbefales det i vejledningen til cost-
benefit-analyse at anvende en referencetidshorisont på 30 år til 
diskontering af projektets udgifter og indtægter. 
Kommissionen er af den opfattelse, at det er god praksis at 
medtage en tilbagebetalingsklausul i den tilsagnsskrivelse, som 
udstedes af forvaltningsmyndigheden, og at en sådan klausul 
med fordel kan indarbejdes i medlemsstaternes nationale regler. 
Anvendelse af princippet om, at forureneren betaler, er van -
skelig i praksis. Det er ofte ikke muligt at kræve, at den person 
eller juridiske enhed, der i første omgang var ansvarlig for for -
ureningen, skal betale for oprydningen, da denne person eller 
juridiske enhed i mange tilfælde ikke længere eksisterer eller 
kan dokumentere, at de regler, der gjaldt på tidspunktet for for -
ureningen, blev overholdt.
KOMMISSIONENS  
SVAR48
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?IV. a)
Kommissionen tilslutter sig denne anbefaling til medlemssta -
terne og har allerede anmodet om en integreret udviklingsstra -
tegi — ikke kun inden for den fælles strategiske ramme (FSR), 
men også inden for Kommissionens forordning.
IV. b)
Kommissionens tjenestegrene har for nylig offentliggjort et 
arbejdsdokument (SWD(2012) 101 final/2), der indeholder 
»Retningslinjer om bedste praksis for at begrænse, afhjælpe 
eller kompensere for jordforsegling«. Dokumentet indeholder 
en beskrivelse af de metoder, som er blevet anvendt i med -
lemsstaterne, herunder forebyggelse af omlægning af grønne 
områder og efterfølgende forsegling af (en del af ) sådanne 
områders overflade samt genanvendelse af allerede bebyg -
gede områder, f.eks. brownfieldområder.
IV. c)
For så vidt angår statsstøtte og princippet om, at forureneren 
betaler, er Revisionsrettens bemærkninger allerede indarbej -
det i den lovgivningsmæssige ramme for strukturfondene for 
2007-2013.
Med hensyn til tilbagebetalingsklausulen i den tilsagnsskrivelse, 
som udstedes af forvaltningsmyndigheden, mener Kommissio -
nen, at det er et eksempel på god praksis, som med fordel kan 
indarbejdes i medlemsstaternes nationale regler. I henhold til 
princippet om delt forvaltning bør forvaltningsmyndighederne 
dog, eftersom det er dem, der træffer beslutningerne om til -
skud og fører tilsyn med projekternes gennemførelse, også føre 
tilsyn med anvendelsen af tilbagebetalingsklausulen.
IV. d)
Kommissionen tilslutter sig Revisionsrettens anbefaling, men 
bemærker, at den i 2006 fremlagde et forslag til direktiv om ram -
mebestemmelser om beskyttelse af jordbunden (KOM(2006) 232), 
der skabte et retsgrundlag for at fremsætte forslag til EU-standar -
der for definition af forurenede arealer og fastlæggelse af den 
risiko, som de udgør, samt metoder til oprydning. Kommissionen 
understreger, at ansvaret for vedtagelsen af konkret EU-lovgivning 
vedrørende jordbunden påhviler medlovgiverne.
Brownfieldområder er ofte beliggende i byområder. Kommis -
sionen fremmer allerede integreret bæredygtig byudvikling 
gennem de nuværende mainstreamprogrammer og via det 
finansielle instrument JESSICA, i henhold til hvilket der skal 
udarbejdes en integreret byudviklingsplan.
Endvidere opfordrer Kommissionen kraftigt til, at medlems -
staterne inkorporerer retablering af brownfieldområder 
som en central del af deres integrerede byudviklingsstra -
tegi, da »retablering af brownfieldområder« er en af de fire 
byspecifikke investeringsprioriteringer.
Denne strategi vil blive væsentligt styrket i perioden 2014-2020.IV. e)
Kommissionen har taget initiativer til at fremme god praksis 
uden for den lovgivningsmæssige ramme, f.eks. til at støtte 
retableringen af forladte brownfieldområder frem for anven -
delse af greenfieldområder og koordineret arealanvendelse.
Endvidere bemærker Kommissionen, at dens forslag til et direk -
tiv om rammebestemmelser om beskyttelse af jordbunden 
(KOM(2006) 232) ville kræve kortlægning af forurenede arealer 
på nationale områder.
49
KOMMISSIONENS  
SVAR
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?INDLEDNING
5.
Kommissionen bemærker, at selskaber, der udfører miljøfarlige 
aktiviteter, har et klart ansvar for at rydde op efter jordbunds -
forurening, som har fundet sted efter den 30. april 2007 — 
ikrafttrædelsesdatoen for direktivet om miljøansvar 2004/35/EF. 
I den forbindelse minder Kommissionen om, at den fremlagde 
et forslag til et direktiv om rammebestemmelser om beskyt -
telse af jordbunden (KOM(2006) 232) i 2006, i henhold til hvil -
ket alle forurenede arealer, herunder dem, der blev forurenet 
før april 2007, ville skulle kortlægges. Dette forslag er stadig 
under behandling i Rådet. Europa-Parlamentet vedtog forsla -
get ved førstebehandlingen i november 2007.
6.
Fremme af en integreret udviklingsstrategi og genanvendelse 
af brownfieldområder er brede begreber1. 
Den integrerede udviklingsstrategi fremmes gennem de for -
skellige dimensioner af bylivet — den miljømæssige, økono -
miske, sociale og kulturelle dimension er tæt forbundet. Byud -
vikling kan kun lykkes, hvis der lægges en overordnet strategi. 
Foranstaltninger vedrørende fysisk byfornyelse skal derfor kom -
bineres med foranstaltninger, der fremmer uddannelse, økono -
misk udvikling, social inklusion og miljøbeskyttelse.
1 Se artikel 8  i  forordning (EF) nr. 1 080/2006 og meddelelsen 
»Samhørighedspolitikken og byerne: byernes og de bymæssige bebyggelsers 
bidrag til vækst og beskæftigelse i regionerne «, KOM(2006) 385 endelig.REVISIONENS OMFANG OG MÅL
17.
Med undtagelse af store projekter gemmes projektsa -
ger ikke af Kommissionen, men af medlemsstaternes 
forvaltningsmyndigheder.
BEMÆRKNINGER
23. Andet led
Certificering anses for at være god praksis. Manglende certifi -
cering er dog ikke nødvendigvis et udtryk for, at rensnings- og 
retableringsarbejdet ikke er blevet udført korrekt.
Se også Kommissionens svar på punkt 5 og henvisningen til 
Kommissionens forslag fra 2006 til et direktiv om rammebe -
stemmelser om beskyttelse af jordbunden (KOM(2006) 232).
24.
Der findes ingen harmoniserede screeningsværdier for forure -
nende stoffer eller standarder for, hvornår et område udgør en 
alvorlig fare for miljøet og menneskers sundhed, ligesom der 
heller ikke findes en EU-harmoniseret definition af »forurenet 
areal«. I 2006 fremlagde Kommissionen et forslag til et direk -
tiv om rammebestemmelser om beskyttelse af jordbunden 
(KOM(2006) 232), der indeholder en definition af »forurenet 
areal«, og i henhold til hvilket der skal udarbejdes en opgø -
relse over sådanne arealer på medlemsstaternes territorium. 
Vedtagelsen af dette direktiv ville skabe det nødvendige rets -
grundlag for den efterfølgende vedtagelse — hvis behovet 
skulle opstå og efter informationsudveksling med medlems -
staterne — af fælles tekniske værktøjer på EU-plan til vur -
dering af risikoen for jordforurening, uden hensyntagen til 
risikoacceptabiliteten. 
Se også Kommissionens svar til punkt 5.
KOMMISSIONENS  
SVAR50
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?26.
Kommissionen glæder sig over, at 20 ud af 22 afsluttede revi -
derede projekter helt eller i vid udstrækning (> 90 %) opfyldte 
deres output-mål. 
27.
I forbindelse med retablering af brownfieldområder tager det 
lang tid at opnå de forventede resultater.
Tekstboks 1
Eksemplet med den tidligere industrihavn (Barrow-in-Furness, 
Det Forenede Kongerige) viser, hvor vanskeligt det er at gen -
nemføre projekter under en økonomisk krise. 
Tekstboks 2
I dette eksempel, der vedrører et tidligere olieraffinaderi 
(Braunsbedra, Tyskland), var undersøgelse af markedsførings -
mulighederne for det retablerede areal en betingelse for 
finansiering. Forvaltningsmyndigheden kan dog ikke forudse 
begivenheder, som vil finde sted flere år ud i fremtiden, på tids -
punktet for godkendelse af finansieringen. Uanset hvilke krite -
rier der opstilles, er det eneste, der kan kontrolleres, hvorvidt 
markedsanalysen er plausibel.
Tekstboks 3
Eksemplet med det tidligere metalværk (Barnsley, Det Forenede 
Kongerige, betegnes en »renæssanceby« i den regionale udvik -
lingsplan) viser, hvor vanskeligt det er at gennemføre projekter 
under en økonomisk krise. At gøre områder mere attraktive er en 
af EFRU’s målsætninger, og dette kan ikke altid måles kvantitativt.
Gennemførelsen af et projekt vedrørende et tidligere stålværk 
(Dortmund, Tyskland) er delvist betinget af eksterne faktorer, 
som hverken medlemsstaten eller Kommissionen har indflydelse 
på. Det forhold, at kun 22 % af det disponible areal var blevet 
solgt i midten af 2011, kan tilskrives den økonomiske krise.31.
I forbindelse med retablering af brownfieldområder tager det 
lang tid at opnå de forventede resultater og virkninger. Jobska -
belse er en langsigtet målsætning, især når projekterne har til 
formål at forbedre rammerne for økonomisk aktivitet.
32.
Kommissionen glæder sig over resultaterne af Revisionsrettens 
undersøgelser.
38.
Kommissionens tjenestegrene har for nylig offentliggjort et 
arbejdsdokument (SWD(2012) 101 final/2), der indeholder 
»Retningslinjer om bedste praksis for at begrænse, afhjælpe 
eller kompensere for jordforsegling«. Dokumentet indeholder 
en beskrivelse af de metoder, som er blevet anvendt i med -
lemsstaterne, herunder forebyggelse af omlægning af grønne 
områder og efterfølgende forsegling af (en del af ) sådanne 
områders overflade samt genanvendelse af allerede bebyg -
gede områder, f.eks. brownfieldområder. 
39.
Kommissionen bemærker, at der i mindst to ud af de fem revi -
derede medlemsstater var fastlagt bestemmelser til fremme af 
midlertidig anvendelse af retablerede brownfieldområder.
40.
Kommissionen bemærker, at begrænsninger i nationale og/eller 
regionale budgetter, tilstedeværelsen af registre for brownfiel -
dområder og de usikkerheder, der er forbundet med jordbesid -
delse, altid har indflydelse på gennemførelsen af projekter.
40. Andet led
Kommissionen bemærker, at der i forslaget til direktiv om ram -
mebestemmelser om beskyttelse af jordbunden (KOM(2006) 232) 
stilles krav om, at medlemsstaterne kortlægger forurenede are -
aler på deres territorium og gør en sådan opgørelse offentligt 
tilgængelig (se også Kommissionens svar til punkt 24). Brownfiel -
dområder er ofte forurenede og ville derfor også blive kortlagt.
43.
Kommissionen henviser til sit svar under punkt 24 og 40: Den 
bemærker, at der i forslaget til direktiv om rammebestemmel -
ser om beskyttelse af jordbunden stilles krav om, at medlems -
staterne kortlægger forurenede arealer på deres territorium og 
gør en sådan opgørelse offentligt tilgængelig.
51
KOMMISSIONENS  
SVAR
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?Tekstboks 5
Selv om der er taget initiativer på lokalt plan i Polen, ville et 
nationalt register helt bestemt give en bedre prioritering.
Det »nationale koncept for fysisk planlægning 2030« (National 
Spatial Development Concept 2030), som blev vedtaget af den 
polske regering i marts 2012, vil imidlertid sikre, at planlægnin -
gen af og den overordnede strategi for de genoplivede arealer 
koordineres.
44.
Kommissionen henviser til sit svar på punkt 43.
Tekstboks 6
Kommissionen henviser til sit svar på punkt 40, andet led.
45.
Udvælgelseskriterierne for projekter, der medfinansieres af EFRU, 
fastsættes af overvågningsudvalgene for programmerne. Kom -
missionen opfordrer til, at der i udvælgelseskriterierne medtages 
begreber som værditilvækst, valuta for pengene og miljømæssig 
bæredygtighed, og anbefaler brug af bedste praksis.
I denne forbindelse går Kommissionen videre end retsak -
terne og træffer forskellige foranstaltninger for at fremme 
god praksis. Eksempelvis fremmer den i sin meddelelse »Sam -
hørighedspolitikken og byerne: byernes og de bymæssige 
bebyggelsers bidrag til vækst og beskæftigelse i regionerne« 
(KOM(2006) 385, endelig) retablering af forladte brownfieldom -
råder frem for udvikling af greenfieldområder og koordineret 
arealanvendelse samt samhørighedspolitikker til forvaltning 
af byspredning. Kommissionens tjenestegrene har endvidere 
fået udarbejdet og har offentliggjort en ekspertrapport online 
om resultaterne af en workshop på konferencen »Regioner for 
økonomisk forandring« i 2010 vedrørende genanvendelse af 
brownfieldområder og bygninger, der indeholder eksempler 
på god praksis. 45. Første led
Denne prioritering af projekter og beslutningen om omfanget 
af EU-finansieringen af projekterne hører under programmyn -
dighedernes kompetence.
48. Andet led
Kommissionen erkender, at der tidligere har været visse svag -
heder med hensyn til at fastsætte støttesatserne, hvilket til dels 
skyldes den lovgivningsmæssige ramme. For projekter, der blev 
gennemført i perioden 2000-2006, og som genererede betyde -
lige nettoindtægter, blev der fastsat maksimale medfinansie -
ringssatser i henhold til artikel 29 i forordning (EF) 1260/1999. 
Metoden til beregning af finansieringskløften blev forankret 
i forordningen gældende for perioden 2007-2013.
Tekstboks 7
I forbindelse med projektet vedrørende en offentlig arealre -
serve (Halton, Det Forenede Kongerige) blev den metode til 
finansieringskløftberegning, der er anvendt siden 2007, ikke 
anvendt på samme måde i perioden 2000-2006. Medfinansie -
ringen fra EFRU lå under den maksimale interventionssats som 
anført i artikel 29 i forordning (EF) nr. 1260/1999 og tog derfor 
hensyn til de indtægter, der potentielt ville blive genereret, 
i overensstemmelse med gældende bestemmelser.
For så vidt angår det tidligere planlagte kernekraftværk (Arne -
burg, Tyskland), blev den metode til beregning af finansierings -
kløften, der er anvendt siden 2007, ikke anvendt på samme 
måde i perioden 2000-2006 (se artikel 29, stk. 4, i forordning 
(EF) nr. 1260/1999).
49.
Kommissionen erkender, at der tidligere har været visse svag -
heder med hensyn til at fastsætte støttesatserne, hvilket til 
dels skyldes den lovgivningsmæssige ramme. For projekter, der 
skabte betydelige nettoindtægter, blev de maksimale medfinan -
sieringssatser fastsat i overensstemmelse med artikel 29, stk. 4, 
i forordning (EF) nr. 1260/1999, der finder anvendelse på føl -
gende tre tilfælde. Metoden til beregning af finansieringskløften 
blev forankret i forordningen gældende for perioden 2007-2013.
49. Første led
Kommissionen noterer sig, at Revisionsretten for otte ud af de 
15 reviderede projekter, hvor støttemodtageren foretog en 
beregning af finansieringskløften, ikke fandt, at der var genere -
ret indtægter i forbindelse med andre udviklingsprojekter, som 
blev gennemført af samme udvikler.
KOMMISSIONENS  
SVAR52
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?49. Andet led
Markedsværdien af jord skal uden tvivl fastsættes af en uaf -
hængig skønsmand. Kommissionen noterer sig, at Revisions -
retten for 22 ud af de 27 reviderede projekter ikke havde nogen 
bemærkninger til denne værdiansættelse.
Tekstboks 8
For så vidt angår det tidligere kulmineanlæg/koksværk (Sheffield, 
Det Forenede Kongerige), henvises der til svaret i tekstboks 7.
Tekstboks 9
I forbindelse med det tidligere åbne minebrud (Rotherham, Det 
Forenede Kongerige) skulle støtteberettigelsen for opkøbt jord 
have været vurderet i forhold til statsstøtteordningen i overens -
stemmelse med regel 5 i forordning (EF) nr. 1685/2000. I hen -
hold til statsstøtteordningen skulle jorden have været vurderet 
til nul eller i visse tilfælde til den faktiske købspris eller mar -
kedsværdien, hvilken måtte være lavere. 
Med hensyn til det tidligere stålværk (Dortmund, Tyskland) vil 
Kommissionen foretage en opfølgning.
50.
Princippet om, at forureneren betaler, som fastsat i artikel 191, 
stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde 
(TEUF), er et centralt princip inden for miljøpolitik. Princippet 
er fastsat på EU-niveau, og enkeltpersoner kan ikke direkte hen -
holde sig til denne artikel i TEUF med henblik på at fravige natio -
nal lovgivning på et område, der er omfattet af miljølovgivning, 
og for hvilket der endnu ikke findes EU-lovgivning vedtaget på 
grundlag af samme artikel2. Denne artikel er med andre ord bin -
dende på medlemsstatsniveau, for så vidt den er blevet gennem -
ført gennem en afledt retsakt på EU-niveau, f.eks. gennem direkti -
ver (f.eks. direktiv 2004/35/EF om miljøansvar, direktiv 2000/60/EF 
om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske for -
anstaltninger, direktiv 2008/98/EF om affald, direktiv 2006/21/EF 
om håndtering af affald fra udvindingsindustrien osv.).
I henhold til EF-retningslinjerne for statsstøtte til miljøbe -
skyttelse3 er anvendelsen af princippet om, at forureneren 
betaler, således relevant, hvis der ikke findes en sådan afledt 
retsakt på EU-niveau, og såfremt det er fastsat i gældende 
national lovgivning.
2 Den Europæiske Unions Domstols dom af 9. marts 2010 i sag C-378/08, 
præmis 46.
3 EUT C  82 af 1.4.2008, s. 1-33.51.
Ud over bemærkningerne til punkt 50 ville Kommissionens 
forslag til et direktiv om rammebestemmelser om beskyttelse 
af jordbunden sikre etablering af en egnet økonomisk meka -
nisme til finansiering af undersøgelse og oprydning af »her -
reløse« forureninger (dvs. forurenede arealer, som er underlagt 
princippet om, at forureneren betaler, men hvor den fysiske 
eller juridiske person, der er ansvarlig for forureningen, ikke 
kan identificeres eller stilles til ansvar under EU-lovgivning eller 
national lovgivning eller ikke kan tvinges til at betale omkost -
ningerne til undersøgelse og oprydning).
53.
Kommissionen er enig i, at programmyndighederne skal være 
på vagt med hensyn til at afbøde den beskrevne risiko.
54.
Som anført af Revisionsretten i punkt 53-55 er de reviderede 
projekter forbundet med mange problemer, især med hensyn 
til aftaler mellem sælgere og udviklere af forurenet jord.
Tekstboks 10
Med hensyn til det tidligere stålværk (Dortmund, Tyskland) vil 
Kommissionen foretage en opfølgning.
55.
Kommissionen anbefaler altid, at jord (og bygninger) værdian -
sættes af en uafhængig skønsmand eller et behørigt bemyn -
diget officielt organ (regel 5 i forordning (EF) nr. 1685/2000). 
Tekstboks 11
Med hensyn til den tidligere kemikaliefabrik (Widnes, Det For -
enede Kongerige) og det tidligere kulmineanlæg/koksværk 
(Sheffield, Det Forenede Kongerige) vil Kommissionen foretage 
en opfølgning.
I forbindelse med det tidligere åbne minebrud (Rotherham, 
Det Forenede Kongerige) har forvaltningsmyndigheden oplyst 
Kommissionen om, at den har taget initiativ til at informere det 
britiske Homes and Community Agency (HCA), som er ny ejer 
og ansvarligt organ, om sagen.
53
KOMMISSIONENS  
SVAR
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?57.
Kommissionen er af den opfattelse, at det er god praksis at 
medtage en tilbagebetalingsklausul i den tilsagnsskrivelse, som 
udstedes af forvaltningsmyndigheden, og at en sådan klausul 
med fordel kan indarbejdes i medlemsstaternes nationale regler.
I programmeringsperioden 2000-2006 begrænsede artikel 29, 
stk. 4, i forordning (EF) nr. 1260/1999 EU’s bidrag til indtægts -
skabende projekter, afhængig af prioriteret mål og den sektor, 
der blev investeret i. For så vidt angår perioden 2007-2013, 
fastlægger artikel 55, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1083/2006 fæl -
les retningslinjer for håndtering af indtægter, som der ikke er 
aflagt regnskab for på tidspunktet for indsendelse af projektet. 
I 2008 blev der fastsat yderligere retningslinjer for en standardi -
seret tilgang til beregning af finansieringskløften og indtægts -
skabende projekter i vejledningen til cost-benefit-analyse, der 
gælder for alle medlemsstater, men som kan tilpasses speci -
fikke nationale forhold. Derfor har nogle medlemsstater fastlagt 
deres egne retningslinjer for cost-benefit-analyse, hvorfor der 
forekommer visse forskelle mellem medlemsstaterne. I starten 
af programmeringsperioden 2007-2013 blev der offentliggjort 
klare og fuldstændige vejledningsnotater for indtægtsska -
bende projekter (COCOF 07/0074/09 og 08/0012/02).
58.
Kommissionen mener, at forvaltningsmyndigheden i forbin -
delse med projekter, hvor indtægterne ikke kan forudses eller 
beregnes på tidspunktet for deres godkendelse, bør have 
mulighed for at verificere, om der er skabt indtægter, efter pro -
jektets afslutning. Den periode, der henvises til i forordningen, 
er tilstrækkelig lang, eftersom den udgør en fin balance mel -
lem behovet for at fastslå mulige indtægter, når de genereres, 
og forvaltningsmyndighedens og støttemodtagernes rimelige 
forventning om at lukke projekterne ned, når de er afsluttet.KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
59.
Retablering af militære og industrielle områder eller brownfield -
områder er første skridt, når en region skal gøres mere attraktiv, 
og en forudsætning for udviklingen af jobskabende aktiviteter.
60.
Nogle projekter blev forsinket på grund af finansielle begræns -
ninger i forbindelse med den økonomiske krise, og jobskabelse 
er et af de langsigtede mål med disse projekter.
61.
Anvendelse af princippet om, at forureneren betaler, er van -
skelig i praksis. Det er ofte ikke muligt at kræve, at den person 
eller juridiske enhed, der i første omgang var ansvarlig for for -
ureningen, skal betale for oprydningen, da denne person eller 
juridiske enhed i mange tilfælde ikke længere eksisterer eller 
kan dokumentere, at de regler, der gjaldt på tidspunktet for for -
ureningen, blev overholdt.
62.
Kommissionen er af den opfattelse, at det er god praksis at 
medtage en tilbagebetalingsklausul i den tilsagnsskrivelse, som 
udstedes af forvaltningsmyndigheden, og at en sådan klausul 
med fordel kan indarbejdes i medlemsstaternes nationale regler.
KOMMISSIONENS  
SVAR54
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?64.
Certificering anses for at være god praksis. Manglende certifi -
cering og forskelle mellem de nationale screeningsværdier for 
jordforurening er dog ikke nødvendigvis et udtryk for, at rens -
nings- og retableringsarbejdet ikke er blevet udført korrekt. 
Kommissionens forslag til et direktiv om rammebestemmelser 
om beskyttelse af jordbunden (KOM(2006) 232) indeholder en 
definition af »forurenet areal« og kræver, at der udarbejdes en 
opgørelse over sådanne arealer på medlemsstaternes territorium. 
65.
Projektudvikling sker altid i perioder med økonomisk usikker -
hed, og økonomisk afmatning kombineret med nedbringelse 
af underskud på nationalt niveau har indflydelse på de offent -
lige politiske prioriteringer.
Begrebet »integreret byudviklingsplan« er indbygget i Fælles -
skabets strategiske retningslinjer og i artikel 44 i forordning (EF) 
nr. 1828/2006. Det finansieringstekniske instrument JESSICA kan 
kun anvendes i områder, der er omfattet af en sådan plan. Derud -
over kan EFRU i medfør af artikel 8 i forordning (EF) nr. 1080/2006 
yde støtte til integrerede og bæredygtige strategier for, hvordan 
den høje koncentration af økonomiske, miljømæssige og sociale 
problemer i byområder takles, herunder rehabilitering af det fysi -
ske miljø og genanvendelse af forladte industrigrunde.
Anbefaling 1 til medlemsstaterne
Kommissionen tilslutter sig denne anbefaling til medlemssta -
terne og har allerede anmodet om en integreret udviklings -
plan — ikke kun inden for den fælles strategiske ramme, men 
også inden for Kommissionens forordning.
Anbefaling 1 a) til Kommissionen
Kommissionen tilslutter sig Revisionsrettens anbefaling, 
men bemærker, at den i 2006 fremlagde et forslag til direk -
tiv om rammebestemmelser om beskyttelse af jordbunden 
(KOM(2006) 232), der skabte et retsgrundlag for at foreslå EU-
standarder for definitionen af forurenede arealer, den risiko, de 
udgør, og metoder til oprydning.
Et sådant direktiv ville harmonisere definitionen af »forurenet 
areal« i hele EU og bl.a. pålægge medlemsstaterne en forplig -
telse til at foretage oprydning af forurenede arealer. Direktivet 
ville også give Kommissionen mulighed for — hvis behovet 
skulle opstå og efter informationsudveksling med medlems -
staterne  — at vedtage fælles tekniske værktøjer på EU-plan til 
vurdering af risikoen for jordforurening.
Kommissionen understreger, at ansvaret for vedtagelsen 
af konkret EU-lovgivning vedrørende jordbunden påhviler 
medlovgiverne.Anbefaling 1 b) til Kommissionen
Brownfieldområder er ofte beliggende i byområder. Kommissi -
onen fremmer allerede integreret bæredygtig byudvikling gen -
nem de nuværende mainstreamprogrammer. Denne tilgang vil 
blive væsentligt styrket i perioden 2014-2020 med kravet om, 
at mindst 5 % af medlemsstaternes EFRU-tilskud skal bruges på 
integrerede aktiviteter med henblik på bæredygtig byudvikling. 
Integreret byudvikling fremmes endvidere via det finansielle 
instrument JESSICA, i henhold til hvilket der skal udarbejdes en 
integreret byudviklingsplan. 
Derudover opfordrer Kommissionen kraftigt til, at medlems -
staterne inkorporerer retablering af brownfieldområder 
som en central del af deres tilgang til integreret byudvik -
ling, da »retablering af brownfieldområder« er en af de fire 
byspecifikke investeringsprioriteringer.
Samlet svar på punkt 66 og 67
Eksterne faktorer, som ligger uden for programmyndigheder -
nes ansvarsområde, f.eks. begrænsninger i nationale og/eller 
regionale budgetter og de usikkerheder, der er forbundet med 
jordbesiddelse, har altid indflydelse på gennemførelsen af 
retableringsprojekter.
I forslaget til direktiv om rammebestemmelser om beskyttelse 
af jordbunden (KOM(2006) 232) stilles der krav om, at medlems -
staterne kortlægger forurenede arealer på deres territorium og 
gør en sådan opgørelse offentligt tilgængelig. Brownfieldområ -
der er ofte forurenede og ville derfor også blive kortlagt.
68.
Udvælgelseskriterierne for projekter, der medfinansieres af EFRU, 
fastsættes af overvågningsudvalgene for programmerne. Kom -
missionen opfordrer til, at der i udvælgelseskriterierne medtages 
begreber som værditilvækst, valuta for pengene og miljømæssig 
bæredygtighed, og anbefaler brug af bedste praksis.
Kommissionen har også taget initiativer til at fremme god 
praksis uden for den lovgivningsmæssige ramme, f.eks. ved 
at støtte retableringen af forladte brownfieldområder frem for 
brug af greenfieldområder og koordineret arealanvendelse.
55
KOMMISSIONENS  
SVAR
Særberetning nr. 23/2012 – Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?Anbefaling 2 b) til medlemsstaterne
Kommissionen minder om, at dens tjenestegrene for nylig har 
offentliggjort et arbejdsdokument (SWD(2012) 101 final/2), der 
indeholder »Retningslinjer om bedste praksis for at begrænse, 
afhjælpe eller kompensere for jordforsegling«. Dokumen -
tet indeholder en beskrivelse af de metoder, som er blevet 
anvendt i medlemsstaterne, herunder forebyggelse af omlæg -
ning af grønne områder og efterfølgende forsegling af (en del 
af ) sådanne områders overflade samt genanvendelse af alle -
rede bebyggede områder, f.eks. brownfieldområder.
Anbefaling 2 til Kommissionen og 
medlemsstaterne
Kommissionen har taget initiativer til at fremme god praksis 
uden for den lovgivningsmæssige ramme, f.eks. at ved at støtte 
retableringen af forladte brownfieldområder frem for brug af 
greenfieldområder og koordineret arealanvendelse.
70.
Kommissionen erkender, at der tidligere har været visse svag -
heder med hensyn til at fastsætte støttesatserne, hvilket til 
dels skyldes den lovgivningsmæssige ramme. For projekter, der 
blev gennemført i perioden 2000-2006, og som genererede 
betydelige nettoindtægter, blev der fastsat maksimale medfi -
nansieringssatser i henhold til artikel 29, stk. 4, i forordning (EF) 
nr. 1260/1999. Metoden til beregning af finansieringskløften 
blev forankret i forordningen gældende for perioden 2007-2013.
71.
Kommissionen er af den opfattelse, at det er god praksis at 
medtage en tilbagebetalingsklausul i den tilsagnsskrivelse, 
som udstedes af forvaltningsmyndigheden, og at en sådan 
klausul med fordel kan indarbejdes i medlemsstaternes nati -
onale regler. I henhold til princippet om delt forvaltning bør 
forvaltningsmyndighederne dog, eftersom det er dem, der 
træffer beslutningerne om tilskud og fører tilsyn med pro -
jekternes gennemførelse, også føre tilsyn med anvendelsen 
af tilbagebetalingsklausulen.
Kommissionen mener, at forvaltningsmyndigheden i forbin -
delse med projekter, hvor indtægterne ikke kan forudses eller 
beregnes på tidspunktet for deres godkendelse, bør have 
mulighed for at verificere, om der er skabt indtægter, efter pro -
jektets afslutning. Den periode, der henvises til i forordningen, 
er tilstrækkelig lang, eftersom den udgør en fin balance mel -
lem behovet for at fastslå mulige indtægter, når de genereres, 
og forvaltningsmyndighedens og støttemodtagernes rimelige 
forventning om at lukke projekterne ned, når de er afsluttet.72.
Kommissionen bemærker, at programmyndighederne skal 
være på vagt med hensyn til at afbøde den risiko, der som 
beskrevet er forbundet med komplekse aftaler mellem forure -
nere, jordejere og udviklere.
Kommissionen anbefaler altid, at jord (og bygninger) værdian -
sættes af en uafhængig skønsmand eller et behørigt bemyn -
diget officielt organ (regel 5 i forordning (EF) nr. 1685/2000). 
73.
Kommissionen er enig i, at de nationale myndigheder altid skal 
overholde statsstøttereglerne, da de er en del af de lovkrav, 
som er fastsat for strukturfondene.
Anbefaling 3 e) til medlemsstaterne
Kommissionen er af den opfattelse, at det er god praksis at 
medtage en tilbagebetalingsklausul i den tilsagnsskrivelse, som 
udstedes af forvaltningsmyndigheden, og at en sådan klausul 
med fordel kan indarbejdes i medlemsstaternes nationale regler. 
I henhold til princippet om delt forvaltning bør forvaltningsmyn -
dighederne dog, eftersom det er dem, der træffer beslutningerne 
om tilskud og fører tilsyn med projekternes gennemførelse, også 
føre tilsyn med anvendelsen af tilbagebetalingsklausulen.
Anbefaling 3 a) til Kommissionen
For så vidt angår fastlæggelsen af fælles regler for anvendelsen 
af princippet om, at forureneren betaler, mener Kommissionen, 
at sådanne regler allerede findes.
Anbefaling 3 b) til Kommissionen
Kommissionen har allerede gennemført Revisionsrettens anbe -
faling. Overholdelse af statsstøtteregler har altid været et lov -
krav. I henhold til Kommissionens lovgivningsmæssige ramme 
skal metoden til finansieringskløftberegning tages i betragtning 
i programmeringsperioden 2007-2013. Kommissionen har i sam -
råd med medlemsstaterne offentliggjort klare og fuldstændige 
vejledningsnotater for indtægtsskabende projekter i starten af 
programmeringsperioden (COCOF 07/0074/09 og 08/0012/02).

Den Europæiske Revisionsret
Særberetning nr. 23/2012
Har EU’s strukturforanstaltninger til retablering af industrielle og militære brownfieldområder givet gode resultater?
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor
2013 — 55 s. — 21 × 29,7 cm
ISBN 978-92-9241-090-2
doi:10.2865/56078

SÅDAN FÅR MAN FAT I  PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
•	 Via	EU	Bookshop	 (http://bookshop.europa.eu).
•		Hos	Den	Europæiske	 Unions	repræsentationer	 eller	delegationer.  
Kontaktoplysninger kan findes på: http://ec.europa.eu  
eller fås ved at sende en fax til +352 2929-42758.
Betalingspublikationer:
•	 Via	EU	Bookshop	 (http://bookshop.europa.eu).
Betalingsabonnementer (f.eks. Den Europæiske Unions Tidende  og samlinger af afgørelser 
fra Den Europæiske Unions Domstol):
•		Via	Den	Europæiske	 Unions	Publikationskontors	 salgskontorer  
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_da.htm).
QJ-AB-12-024-DA-C
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET
I EUROPA ER DER FLERE OG FLERE FORLADTE INDUSTRIELLE OG MILITÆRE 
OMRÅDER (SÅKALDTE BROWNFIELDOMRÅDER), SOM BØR RETABLERES, 
OG MANGE AF DEM ER FORURENEDE. EU’S STRUKTURFORANSTALTNINGER 
HAR FREMMET RETABLERING AF BROWNFIELDOMRÅDER FOR AT BESKYT -
TE MENNESKERS SUNDHED OG MILJØET OG FOR AT MODVIRKE PLANLØS 
BYSPREDNING.
REVISIONSRETTEN UNDERSØGER I  DENNE BERETNING, OM DE EU-FINAN -
SIEREDE RETABLERINGSPROJEKTER OPFYLDTE DERES MÅL, OM MÅLRET -
NINGEN AF EU’S STØTTE VAR BASERET PÅ ROBUSTE KRITERIER, OG OM  
RESULTATERNE BLEV OPNÅET MED DE LAVEST MULIGE OMKOSTNINGER 
FOR EU-BUDGETTET.