[OMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
H 
KOM(93) 447 endelig udg. 
Bruxelles, den i. oktober 1993 
Korslag til 
RÅDETS FORORDNING (EØF) 
om ændring af antidumpingforanstaltningerne 
vedrørende importen af ferrosilicium 
med oprindelse i Rusland, Kasakhstan, 
Ukraine, Island, Norge, Sverige, 
Venezuela og Brasilien 
(forelagt af Kommissionen) 
- 2 
Begrundelse 
1. Kommissionen offentliggjorde en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende nr. C 115 af 6. maj 1992 om indledning i henhold til artikel 14 
og 15 i Rådets forordning (fc:øl-') ni . 2423/88 af en fornyet undersøgelse 
af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen til Fællesskabet af 
ferrosilicium med oprindelse i Norge, Island, Sverige, Venezuela, Brasi­
lien, republikkerne i det tidligere Sovjetunionen og det tidligere Jugo­
slavien . 
2. Kommissionen gennemførte sin undersøgelse i perioden fra den 
1. januar 199 1 til don 30. april 1992. 
3. Kommissionen bi-regiiode on normal værdi for Norge, Island og Venezuela, 
da salget på deres respektive hjemmemarkeder ikke var tilstrækkeligt 
stort til at være repræsentativt. 
For Brasiliens vedkommende blev den normale værdi fastlagt på måneds­
basis på grund af den endemiske inflation, enten under henvisning til 
salg på hjemmemarkedet eller i påkommende tilfælde under henvisning til 
en beregnet værdi, når hjemmemarkedspriserne ikke gav mulighed for at 
dække alle omkostninger. 
Norge blev valgt som referenceland for Kasakhstan, Ukraine og Rusland, 
der betragtedes som lande uden markedsøkonomi. Eksportørerne gjorde ikke 
indsigelse herimod. Den normale værdi blev følgelig beregnet på grundlag 
af de norske produktionsomkostninger. 
Kommissionen beregnede ikke dumpingmargener for republikkerne i det tid­
ligere Jugoslavien, da deres bidrag til skaden var minimalt. 
4. Sammenligningen af den normale værdi og prisen ved eksport til Fælles­
skabet viste dumpingmargener på 9,2* til 25* for Brasilien, 20,4* for 
Venezuela, 6,8* for Norge og Island, 7,4* for Sverige og på 74% for 
Ukraine, Kasakhstan og Rusland. 
5. Hvad angår spørgsmålet om skade, forsøgte Kommissionen ved undersøgelser 
at fastslå, om EF-erhvervsgrenens situation havde ændret sig som følge 
af eksportørernes optræden på EF's marked siden indførelsen af de pågæl­
dende antidumpingforanstaltninger. Kommissionen undersøgte også, om de 
eksisterende antidumpingforanstaltningers ophør ville føre til yderli­
gere skade. 
Undersøgelsen viste, at den nuværende situation i EF med nedgang i salg, 
tab af markedsandele og finansielle tab betød, at det stadig er nødven­
digt med beskyttelse mod dumpingimport fra de nævnte lande. Kommissionen 
konstaterede, at foranstaltningerne ikke havde kunnet forhindre pris­
underbud på dumpingimporten i forhold til fællesskabsproducenternes 
priser. En ophævelse af de gældende antidumpingforanstaltninger ville 
ikke være berettiget under disse omstændigheder. 
- 3 -
6. Hvad angår Fællesskabets interesser, er formålet med at fjerne de uret­
færdige fordele ved dumpingpraksis at hindre yderligere tilbagegang for 
fællesskabsproducenterne og således bidrage til, at brugerne fortsat har 
det bredest mulige udvalg af producenter til rådighed. 
Det er også påvist, at brugerne ikke vil blive særlig berørt rent pris­
mæssigt, hvis antidumpingforanstaltningerne videreføres, fordi ferrosi­
licium kun indgår i ubetydeligt omfang i stålproduktionen. 
7. Antidumpingforanstaltningerne bør derfor videreføres og justeres på bag­
grund af resultaterne af den fornyede undersøgelse. 
8. Da skadetærsklen er højere end dumpingmargenen, bør tolden fastsættes på 
grundlag af følgende konstaterede dumpingmargener: 
Norge 6,8% 
Island 6,8% 
Sverige 7,4% 
Venezuela 20,4% 
Brasilien 9,2% til 25% 
Rusland, Ukraine og Kasakhstan 74% 
- 4 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EØF) 
om ændring af antidumpingforanstaltningerne 
vedrørende importen af ferrosilicium 
med oprindelse i Rusland, Kasakhstan, 
Ukraine, Island, Norge, Sverige, 
Venezuela og Brasilien 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om 
beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke 
er medlemmer af Det Europæiske økonomiske Fællesskabe), særlig artikel 14 
og 15, 
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter konsultationer i 
det rådgivende udvalg, der er nedsat i henhold til nævnte forordning, og 
ud fra følgende betragtninger: 
A. PROCEDURE 
(1) Kommissionen indførte ved forordning (EØF) nr. 24Q9/87<2) en midler­
tidig antidumpingtold på importen af ferrosilicium med oprindelse i 
Brasilien og godtog tilsagn fra et brasiliansk selskab og Promsyrio-
import i Sovjetunionen. 
(2) Rådet indførte ved forordning (EØF) nr. 3650/87<3) en endelig anti­
dumpingtold på importen af ferrosilicium med oprindelse i Brasilien. 
(3) Rådet godtog i februar 1990 tilsagn ved forordning (EØF) 
nr. 341/90<4) og indførte en endelig antidumpingtold på importen af 
ferrosilicium med oprindelse i Island, Norge, Sverige, Venezuela og 
Jugoslavien, bortset fra ferrosilicium solgt til eksport til Fælles­
skabet af de selskaber, hvis tilsagn var blevet godtaget. 
(4) Rådet indførte ved forordning (EØF) nr. 1115/91<5) en endelig anti­
dumpingtold i forbindelse med den fornyede undersøgelse af anti­
dumpingforanstaltningerne vedrørende importen af ferrosilicium med 
oprindelse i Brasilien. 
(1) EFT nr. L 209 af 2.8.1998, s. 1. 
(2) EFT nr. L 219 af 8.8.1987, s. 24 
(3) EFT nr. L 343 af 5.12.1987, s. 1 
(4) EFT nr. L 38 af 10.2.1990, s. 1. 
(5) EFT nr. L 111 af 3.5.1991, s. 1. 
- 5 -
Kommissionen godtog ved afgørelse 91/240/EØK(6) tilsagn afgivet af 
visse eksportører i forbindelse med den fornyede undersøgelse af 
antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af ferrosilicium 
med oprindelse i Brasilien og afsluttede undersøgelsen angående de 
pågældende eksportører. 
(5) Kommissionen offentliggjorde i februar 1992 en meddelelse(') om det 
forestående ophør af tilsagnet fra det sovjetiske selskab Promsyrio-
import i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EØF) 
nr. 2423/88. 
(6) I februar 1992 anmodede Liaison Committee of Ferro-Alloys Industries 
i EF (CLIFA) på vegne af fællesskabsproducenter, som det hævdes 
tegner sig for 98% af produktionen i Fællesskabet af ferrosilicium, 
om en fornyet undersøgelse af alle ovennævnte foranstaltninger 
(betragtning 1-4). 
(7) Kommissionen besluttede efter konsultationer, at der var tilstrække­
ligt bevis til at begrunde en fornyet undersøgelse af de i betragt­
ning 1-4 nævnte forordninger og afgørelser i overensstemmelse med 
artikel 14 og 15 i forordning (EØF) nr. 2423/88 og offentliggjorde en 
meddelelse om indledning af en undersøgelse i maj 1992(8) . 
(8) Kommissionen offentliggjorde i august 1992(9) j_ overensstemmelse med 
artikel 15, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 2423/88 en meddelelse om, 
at de gældende antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af 
ferrosilicium med oprindelse i det tidligere Sovjetunionen videre­
førtes under den fornyede procedure. 
(9) Kommissionen underrettede officielt de eksportører og fællesskabspro­
ducenter, som den vidste var berørt af proceduren, og gav dem lejlig­
hed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode 
om at blive hørt mundtligt. 
(10) På en importørs anmodning gav Kommissionen endvidere de direkte be­
rørte parter lejlighed til at blive hørt mundtligt i overensstemmelse 
med artikel 7, stk. 6, i forordning (EØF) nr. 2423/88. 
(11) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den 
anså for nødvendige for at fastslå, om der fandt dumping sted og for­
voldtes skade som følge heraf, og aflagde kontrolbesøg hos: 
a) Producenter i EF: 
Sociedad Espanola de Carburos Metålicos, Spanien 
Péchiney Electrométallurgie, Frankrig 
SKW Trostberg AG, Tyskland 
(6) EFT nr. L 111 af 3.5.1991, s. 47. 
(7) EFT nr. C 37 af 15.2.1992, s. 22. 
(8) EFT nr. c 115 af 6.5.1992, s. 2. 
(9) EFT nr. C 186 af 23.7.1992, s. 25. 
- 6 -
b) Eksporterende producenter : 
Fesil KS, Norge 
Elkem A/S, Norge 
- Icelandic Alloys, Island 
Vargôn Alloys, Sverige 
CVG Fesilven, Venezuela 
Companhia Brasileira Carbureto de calcio (CbCC), Brasilien 
Companhia de Ferroligas da Bahia Ferbasa, Brasilien 
Italmagnésio SA, Brasilien 
Companhia Paulista de Ferroligas, Brasilien 
Tovarna Dusika Ruse, Slovenien 
c) Uafhængige importører : 
Considar, Belgien 
S.A. des Minerais, Luxembourg 
d) Forretningsmæss i gt forbundne importører : 
Elkem GmbH, Tyskland 
- Elkem Alloys Ltd, Det Forenede Kongerige 
Fesil Alloys Ltd, Det Forenede Kongerige 
Fesil GmbH, Tyskland 
(12) Kommissionen anmodede om og modtog redegørelser fra klagerne, de 
nævnte eksportører samt en række henholdsvis uafhængige og forbundne 
importører og efterprøvede alle oplysninger i det omfang, den fandt 
det nødvendigt. 
(13) Eksportørerne, forbundne importører, en uafhængig importør og den 
klagende erhvervsgren anmodede og blev underrettet om de væsentligste 
kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen 
havde til hensigt at anbefale indførelse af en ændret antidumping­
told. Kommissionen tog i sine afgørelser behørigt hensyn til de på­
gældende parters redegørelser. 
(14) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden 1. januar 1991 -
30. april 1992. 
B. VARE 
(15) Varebeskrivelse 
Den pågældende vare er ferrosilicium med indhold af silicium på 20 
til 96 vægtprocent, eksporteret af de lande, der er omfattet af den 
fornyede undersøgelse, og henhørende under KN-kode 7202 21 90, 
7202 21 10 og ex 7202 29 00. 
- 7 
(16) En eksportør og en importør påstod, at der er væsentlige forskelle i 
fysiske egenskaber ved de hyppigst solgte kvaliteter af ferrosili­
cium, dvs. ferrosilicium med indhold af silicium på 45 vægtprocent og 
75 vægtprocent, for så vidt angår kemisk sammensætning, tyngde, vægt, 
masse, densitet, farve, hårdhed og kølefaktor, samt at de metal-
lurgiske egenskaber ikke er de samme. De påstod også, at produktions­
processen for de to typer kræver forskellige produktionsfaciliteter 
og derfor fører til forskelle i klassificering, håndtering, forbrug, 
forsyning og prisfastsættelse. 
Endvidere påpegede de to parter, at ferrosilicium med indhold af 
silicium på 45 vægtprocent ikke kan ombyttes med ferrosilicium med 
indhold af silicium på 75 vægtprocent. Ferrosilicium med indhold af 
silicium på 45 vægtprocent burde derfor undtages fra proceduren. 
(17) For så vidt angår de tilfælde, hvor den pågældende vare består af 
flere kvaliteter, ønsker Kommissionen at minde om, at spørgsmålet om, 
hvorvidt disse forskellige varetyper kan betragtes som en og samme 
vare, skal besvares på grundlag af de forskellige kvaliteters fysiske 
og kemiske egenskaber og anvendelser. 
(18) Undersøgelsen har vist, at ferrosilicium med indhold af silicium på 
45 vægtprocent og på 75 vægtprocent har samme grundlæggende fysiske 
og kemiske egenskaber. De kan desuden erstatte hinanden i de vigtig­
ste anvendelser som af i 1tningsmiddel i stålproduktion og/eller som 
legeringsbestanddel i højtemperaturstål og pladestål og må derfor 
anses for at være en og samme vare i forbindelse med denne procedure. 
(19) Samme vare 
Kommissionen fastslog, at ferrosilicium produceret i EF og ferrosili­
cium solgt eller produceret i Brasilien, Venezuela, Island, Norge, 
Sverige og republikkerne i det tidligere Jugoslavien er samme vare i 
enhver henseende som den vare, der eksporteres af de lande, der er 
omfattet af denne procedure. 
(20) Rådet bekræfter disse resultater. 
C. NORMAL VÆRDI OG EKSPORTPRIS 
1. Norge 
(a) Normal værdi 
(21) De norske producenter deltog i to særskilte koncerner og solgte 
gennem forbundne salgsselskaber, som eksporterer størstedelen af 
deres varer til forbundne importører i Fællesskabet. 
(22) Salget på det norske hjemmemarked udgjorde i intet tilfælde 5% af 
eksporten af varen til Fællesskabet, hvilket Kommissionen altid har 
anset for den mindste repræsentative mængde med henblik på en sammen­
ligning . 
- 8 -
(23) Den normale værdi for de norske producenter blev derfor beregnet i 
henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i forordning (EØF) 
nr. 2423/88. Den blev beregnet på grundlag af de faste og variable 
omkostninger til råmaterialer og fremstilling af den vare, der 
eksporteredes til Fællesskabet, plus et rimeligt beløb for salgs-, 
administrations- og andre generalomkostninger såvel som en rimelig 
fortjenstmargen. For hver af de to norske koncerner blev der beregnet 
et vejet gennemsnit af de producerende datterselskabers produktions­
omkostninger . 
I begge tilfælde blev hverken ferrosilicium eller varer fra samme 
erhvervssektor solgt i repræsentative mængder på hjemmemarkedet, og 
salgs-, general- og administrationsomkostninger samt fortjeneste blev 
derfor fastlagt på grundlag af de oplysninger, Kommissionen havde til 
rådighed om denne varesektor i Norge. Det blev anset for at være et 
rimeligt grundlag i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), 
nr. ii), i forordning (EØF) nr. 2423/88. 
En fortjenstmargen på 6% blev lagt til de samlede omkostninger ved 
varen. Det var i overensstemmelse med, hvad der blev anset for nød­
vendigt for, at EF-erhvervsgrenen fortsat kunne være levedygtig. 
(b) Eksportpris 
(24) I de tilfælde, hvor varerne solgtes direkte til uafhængige importører 
i Fællesskabet, blev eksportpriserne fastlagt på grundlag af de 
priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for varen ved 
eksport til Fællesskabet. 
(25) I de tilfælde, hvor varerne eksporteredes til forbundne importører i 
Fællesskabet, blev eksportpriserne beregnet i overensstemmelse med 
artikel 2, stk. 8, litra b), i forordning (EØF) nr. 2423/88 på grund­
lag af priserne ved videresalg til den første uafhængige køber med 
justering for alle omkostninger, der påløb mellem import og videre­
salg, samt en fortjenstmargen på 3%, som blev anset for rimelig på 
grundlag af de oplysninger, Kommissionen havde til rådighed om den 
pågældende varesektor. 
2. Island 
(a) Normal værdi 
(26) Ferrosilicium solgtes ikke på hjemmemarkedet i Island, og den normale 
værdi blev derfor beregnet i henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), 
nr. ii), i forordning (EØF) nr. 2423/88. For så vidt angår salgs-, 
general- og administrationsomkostninger og fortjeneste, var det samme 
situation som for Norge, og den normale værdi blev derfor fastlagt på 
samme grundlag (se betragtning 23). 
(b) Eksportpr i s 
(27) Islands eneste producent, Icelandic Alloys Ltd, solgte sine varer til 
Fællesskabet gennem en norsk koncern, som har en betydelig aktiepost 
i selskabet (se betragtning 21). 
- 9 
(28) For at opnå sammenlignelighed mellem den normale værdi og eksportpri­
sen måtte denne derfor beregnes på grundlag af den pris, til hvilken 
det norske selskab videresolgte den pågældende vare til uafhængige 
købere i Fællesskabet, jf. artikel 2, stk. 8, litra b), i forordning 
(EØF) nr. 2423/88. Der blev i overensstemmelse hermed foretaget 
justering for en anslået fortjenstmargen på 3% i forbindelse med salg 
i den pågældende sektor. 
3. Sverige 
(a) Normal værdi 
(29) Den svenske producents salg på hjemmemarkedet omfattede mere end 5% 
af eksporten til Fællesskabet og var således af tilstrækkeligt stort 
omfang til at udgøre et repræsentativt marked og et passende grundlag 
for beregningen af den normale værdi. 
(30) Den normale værdi blev derfor beregnet på grundlag af de vejede gen­
nemsnitlige hjemmemarkedspriser for ferrosilicium i normal handel i 
overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra a), i forordning (EØF) 
nr. 2423/88. 
(31) Kommissionen anvendte nettopriser, eksklusive alle rabatter og afslag 
med direkte tilknytning til de pågældende salg. 
(b) Eksportpris 
(32) Da alle varer eksporteredes direkte til uafhængige importører i 
Fællesskabet, blev eksportpriserne fastsat på grundlag af de priser, 
der faktisk var betalt eller skulle betales for varen ved eksport til 
Fællesskabet. 
4. Venezuela 
(a) Normal værdi 
(33) Den venezuelanske producents salg på hjemmemarkedet omfattede mere 
end 5% af eksporten til Fællesskabet og var derfor af tilstrækkeligt 
stort omfang til at udgøre et repræsentativt marked og et passende 
grundlag for beregningen af den normale værdi. 
(34) 70% af salget på hjemmemarkedet foregik til forbundne selskaber til 
forarbejdning og kunne derfor ikke betragtes som salg i normal han­
del. Den resterende del af salget skete ikke til priser, som i normal 
handel gav mulighed for at dække alle rimeligt fordelte omkostninger. 
Den normale værdi blev derfor beregnet i overensstemmelse med 
artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i forordning (EØF) nr. 2423/88. 
Kommissionen kunne i betragtning af hjemmemarkedssalgets omfang be­
regne salgs-, general- og administrationsomkostningerne under henvis­
ning til de omkostninger, der påløb for producenten på salget af 
varerne? på h jemineinarkedet. 
En fortjenstmargen på 6% på de samlede produktionsomkostninger blev 
anset for rimelig (se betragtning 23). 
- 10 -
(b) Eksportpris 
(35) Da varerne solgtes direkte til uafhængige importører i Fællesskabet, 
blev eksportpriserne fastlagt på grundlag af de priser, der faktisk 
var betalt eller skulle betales for varen ved eksport til Fælles­
skabet . 
5. Brasilien 
(a) Normal værdi 
(36) Alle de brasilianske producenters samlede salg på hjemmemarkedet 
omfattede mere end 5% af eksporten til Fællesskabet og var derfor af 
tilstrækkeligt stort omfang til at udgøre et repræsentativt marked og 
et passende grundlag for beregningen af den normale værdi. 
(37) I betragtning af de betydelige prissvingninger som følge af den høje 
inflation i Brasilien, blev den normale værdi fastlagt på måneds­
basis, enten under henvisning til salget på hjemmemarkedet eller i 
påkommende tilfælde under henvisning til den beregnede værdi som 
defineret i det følgende. 
(38) Kommissionen undersøgte, hvorvidt varerne var blevet solgt i normal 
handel på hjemmemarkedet, ved i hvert enkelt tilfælde at sammenligne 
hjemmemarkedspriserne med produktionsomkostningerne pr. ton for hver 
enkelt producent i samme månedlige periode. 
I de måneder, hvor salget blev anset for fortjenstgivende, blev den 
normale værdi fastlagt for den pågældende måned på grundlag af 
hjemmemarkedspriserne i henhold til artikel 2, stk. 3, litra a), i 
forordning (EØF) nr. 2423/88. 
I alle andre tilfælde blev den normale værdi beregnet i henhold til 
artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i forordning (EØF) nr. 2423/88. 
På grund af salgets omfang på hjemmemarkedet kunne Kommissionen be­
regne salgs-, general- og administrationsomkostningerne under henvis­
ning til de påløbne omkostninger for producenten ved salg på hjemme­
markedet. En fortjenstmargen på 6% blev også tilføjet (se betragt­
ning 23 ) . 
(b) Eksportpris 
(39) Da varerne solgtes direkte til uafhængige importører i Fællesskabet, 
blev eksportpriserne fastlagt på grundlag af de priser, der faktisk 
var betalt eller skulle betales for varen ved eksport til Fælles­
skabet. 
- 11 -
6. Kasakhstan, Ukraine, Rusland 
(a) Normal værdi 
(40) Ifølge de oplysninger, Kommissionen har til rådighed, var der kun 
faciliteter til produktion af ferrosilicium i Kasakhstan, Ukraine og 
Rusland blandt landene i det tidligere Sovjetunionen. Det var imid­
lertid ikke muligt at skelne mellem varerne på grundlag af oprin­
delse, da de eksporteredes til Fællesskabet af en russisk forhandler, 
som ikke foretog en sådan sondring. 
Da alle tre lande er statshandelslande efter artikel 2, stk. 5, i 
forordning (EØF) nr. 2423/88, blev den normale værdi fastlagt på 
grundlag af oplysninger fra et land med markedsøkonomi, hvor varen 
produceredes. 
Kommissionen valgte Norge som referenceland. Producenterne fra de tre 
berørte lande gjorde ikke indsigelse herimod. Den norske ferrosili-
ciumindustri angav store produktionsmængder og lave produktionsom­
kostninger og syntes i sammenligning med andre kendte producentlande 
at være en effektiv producent på grund af den lette adgang til vand-
kraftelektricitet, som er det dyreste input i forbindelse med produk­
tionen af ferrosilicium. Norge blev derfor anset for at være et 
hensigtsmæssigt og ikke urimeligt valg som land med markedsøkonomi. 
(41) Den normale værdi for Norge blev fastlagt som beskrevet i betragt­
ning 23. 
(b) Eksportpris 
(42) Producenterne fra Ukraine og Rusland samarbejdede ikke, og det 
konstateredes, at det spørgeskema, som producenten fra Kasakhstan 
havde udfyldt, var unøjagtigt for så vidt angår eksportpriser, og 
oplysningerne kunne derfor ikke bruges. 
Kommissionen kontrollerede mere end 7 0% af den samlede eksport fore­
taget gennem handelsorganisationen Promsyrioimport, som repræsente­
rede producenter i Kasakhstan, Ukraine og Rusland. Det blev betragtet 
som en repræsentativ mængde for alle transaktioner foretaget af pro­
ducenterne i Kasakhstan, Ukraine og Rusland i denne periode. 
Eksportprisen blev derfor fastlagt på grundlag af prisen til den 
første uafhængige køber. 
D. SAMMENLIGNING 
(43) Ved sammenligningen af den normale værdi og eksportpriserne tog 
Kommissionen for hvert enkelt land i overensstemmelse med artikel 2, 
stk. 9 og 10, i forordning (EØF) nr. 2423/88 i påkommende tilfælde 
hensyn til forskelle, som direkte påvirkede prisernes sammenligne­
lighed såsom visse salgsomkostninger, dvs. kreditvilkår, transport-, 
forsikrings-, håndterings- og emballeringsomkostninger og andre 
omkostninger. 
- 12 -
For Kasakhstan, Ukraine og Rusland blev der foretaget justering for 
forskelle i fysiske egenskaber, specielt sigtning, knusning og vej­
ning. Den normale værdi for alle tre lande blev justeret med et beløb 
baseret på et rimeligt skøn over værdien, da påstanden om forskelle 
var underbygget. 
(44) Til alle sammenligninger anvendtes priser i samme handelsled. 
E. DUMPINGMARGEN 
(45) Dumpingmargenerne var lig med forskellen mellem den normale værdi og 
prisen ved eksport til Fællesskabet. 
1. Norge 
(46) For selskaberne Elkem og Fesil var den vejede gennemsnitlige dumping­
margen 6,8% af prisen frit Fællesskabets grænse, ufortoldet. 
(47) Det blev fastslået, at de to selskaber var ansvarlige for al eksport 
til Fællesskabet af ferrosilicium af norsk oprindelse, og det blev 
derfor anset for passende at anvende denne margen for Norge som 
helhed. 
2. Island 
(48) For det berørte selskab var den vejede gennemsnitlige dumpingmargen 
6,8% af prisen frit Fællesskabets grænse, ufortoldet. 
(49) Det blev fastslået, at selskabet var ansvarligt for al eksport til 
Fællesskabet af ferrosilicium af islandsk oprindelse, og det blev 
derfor anset for passende at anvende denne margen for Island som 
helhed. 
3. Sverige 
(50) For det berørte selskab var den vejede gennemsnitlige dumpingmargen 
7,4% af prisen frit Fællesskabets grænse, ufortoldet. 
(51) Det blev fastslået, at selskabet var ansvarligt for al eksport til 
Fællesskabet af ferrosilicium af svensk oprindelse, og det blev 
derfor anset for passende at anvende denne margen for Sverige som 
helhed. 
4. Venezuela 
(52) For selskabet CVG Fesilven var den vejede gennemsnitlige dumpingmar­
gen 20^,4* af prisen frit Fællesskabets grænse, ufortoldet. 
- 13 -
(53) For så vidt angår de selskaber, som hverken samarbejdede i forbin­
delse med undersøgelsen eller besvarede Kommissionens spørgeskema på 
en tilfredsstillende måde, fastlagde Kommissionen dumpingmargenen på 
grundlag af de tilgængelige oplysninger i overensstemmelse med 
artikel 7, stk. 7, litra b), i forordninq (EØF) nr. 2423/88. Kommis­
sionen anså i den forbindelse den margen, der var fastslået for sel­
skabet Fesilven, for det bedst egnede grundlag. 
5. Brasilien 
(54) For de berørte selskaber udgjorde de vejede gennemsnitlige dumping­
margener følgende procentsatser af prisen frit Fællesskabets grænse, 
ufortoldet: 
Companhia Brasileira Carbureto de Cålcio 9,2% 
Ferbasa 22,8* 
Italmagnésio 25,0% 
(55) For de brasilianske selskaber, som samarbejdede i forbindelse med 
undersøgelsen, og for hvilke det konstateredes, at de ikke havde 
eksporteret den pågældende vare i undersøgelsesperioden (Rima 
Electrometalurgia S.A., Companhia Paulista de Ferroligas, Companhia 
Ferroligas Minas Gerais Minasligas), fandt Kommissionen, at det bedst 
egnede grundlag var den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, der 
konstateredes for de selskaber, som eksporterede. Denne margen var 
2 0,53%. 
(56) For selskaber, som hverken samarbejdede i forbindelse med undersøgel­
sen eller besvarede Kommissionens spørgeskema på en tilfredsstillende 
måde, fandt Kommissionen, at dumpingmargenen burde fastlægges på 
grundlag af de tilgængelige oplysninger i overensstemmelse med 
artikel 7, stk. 7, litra b), i forordning (EØF) nr. 2423/88. Kommis­
sionen fandt i den forbindelse, at de mest rimelige kendsgerninger 
var blevet fastslået i forbindelse med undersøgelsen, og at det bedst 
egnede grundlag ville være den højeste konstaterede dumpingmargen for 
Brasilien for at undgå omgåelse af antidumpingtolden og ikke belønne 
manglende samarbejdsvilje. 
6. Kasakhstan, Ukraine og Rusland 
(57) For de pågældende lande udgjorde de vejede gennemsnitlige dumping­
margener følgende procentsatser af prisen frit Fællesskabets grænse, 
ufortoldet: 
Kasakhstan 74% 
Ukraine 74% 
Rusland 74% 
- 14 -
7. De øvrige republikker fra det tidligere sovjetunionen 
(58) En fornyet undersøgelse af foranstaltningerne vedrørende disse repu­
blikker var ikke nødvendig, da den pågældende vare med oprindelse i 
de øvrige republikker fra det tidligere Sovjetunionen ikke importe­
redes til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Antidumpingforan­
staltningerne vedrørende disse republikker bør derfor ikke opret­
holdes . 
8. Den tidligere jugoslaviske republik Makedonien og Bosnien-Hercegovina 
og Slovenien 
(59) Der blev ikke foretaget dumpingberegninger for producenter etableret 
i ovennævnte lande, da deres bidrag til den forvoldte skade var 
négligeable (se betragtning 62). 
9. Konklusioner 
(60) Rådet bekræfter ovenstående konklusioner. 
F. SKADE 
1. Kumulering 
(6 1) Virkningerne af importen fra de lande, der indgik i den fornyede 
undersøgelse, måtte generelt set analyseres kumulativt, eftersom 
eksporten af varer med oprindelse i hvert enkelt land omfattede bety­
delige mængder af den pågældende vare, konkurrerede med produktionen 
i Fællesskabet og med hinanden, og fordi forhandlernes markedsadfærd 
var identisk. 
(62) Importen fra Bosnien-Hercegovina og Slovenien og den tidligere jugo­
slaviske republik Makedonien var imidlertid minimal. En negligeabel 
import fra disse lande efter toldens indførelse er ikke en omstændig­
hed, der i forbindelse med en fornyet procedure i sig selv berettiger 
til, at tolden ophæves over for disse lande, eller at importen fra 
disse lande ikke kumuleres med anden import; det konstateredes imid­
lertid, at produktionsfaciliteterne i Bosnien-Hercegovina er blevet 
alvorligt ødelagt og vil være ude af drift i et betragteligt tidsrum. 
Den nuværende kapacitet i den tidligere jugoslaviske republik Makedo­
nien og i Slovenien er så ubetydelig, at eksporten til Fællesskabet 
sandsynligvis vil være negligeabel i den nærmeste fremtid. Det kan 
derfor forventes, at importen fra disse lande vil forblive på et 
minimalt niveau efter foranstaltningernes ophævelse. Bidrag til yder­
ligere skade eller trussel om skade kan derfor ikke tilskrives impor­
ten fra disse lande. 
(63) Rådet bekræfter disse resultater. 
- 15 -
2. Dumpingimportens omfang, markedsandel og priser 
Importmængde 
(64) Importen af ferrosilicium fra de lande, der er omfattet af den forny­
ede undersøgelse, steg fra 56% af forbruget i 1988 til 60* i 1991 og 
69% i begyndelsen af 1992: 
importen af varer fra Kasakhstan, Rusland og Ukraine steg stærkt 
fra 30 000 t i 1988 (markedsandel på 6%), til 72 000 t i 1991 
(markedsandel på 14%) og 90 000 t i 1992 (markedsandel på 16%) 
importen fra Norge (ca. 200 000 t om året), Island (ca. 20 000 t 
om året) og Sverige (ca. 12 000 t om året) var forholdsvis stabil 
mellem 1988 og 1992 med markedandele på ca. 40% for Norge, 4% for 
Island og over 2% for Sverige i 1992 
importen fra Brasilien steg fra 9 000 t i 1988 (markedsandel på 
næsten 2%), til 16 600 t i 1991 (markedsandel på 3,2%) og ca. 
28 000 t i 1992 (markedsandel på 5,5% beregnet på årsbasis); i 
samme periode steg importen fra Venezuela fra 1 000 t i 1988, til 
8 600 t i 1991 og ca. 9 000 t (markedsandel på 2%) 
importen fra Bosnien-Hercegovina og Slovenien og den tidligere 
jugoslaviske republik Makedonien, de eneste lande i det tidligere 
Jugoslavien, som producerer ferrosilicium, faldt drastisk fra 
18 000 t i 1988 (markedsandel på ca. 4%) til 3 000 t for Slove­
nien, 2 000 t for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien 
og til under 1 000 t for Bosnien-Hercegovina i 1992 (en markeds­
andel på under 1,2% for de tre lande tilsammen). 
Pris 
(65) Priserne frit Fællesskabets grænse, fortoldet, til den første uafhæn­
gige køber i Fællesskabet for varen ved import fra de lande, der er 
omfattet af den fornyede undersøgelse, var lavere end fællesskabs­
producenternes gennemsnitspriser ab fabrik, som allerede var lave. 
Sammenligningen blev foretaget i samme handelsled og viste følgende 
gennemsnitlige underbudsmargener: 
9,9% for Norge 
9,9% for Island 
7,8% for Sverige 
- 20,1% for Brasilien 
20,0% for Venezuela 
58,2* for Ukraine, Rusland og Kasakhstan 
(66) Rådet bekræfter disse resultater. 
- 16 -
3. EF-erhvervsgrenens situation 
Produktion, kapacitet og udnyttelsesgrad 
(67) Fællesskabets produktion af ferrosilicium faldt fra ca. 190 000 t i 
1989 til 132 000 t i 1991 og 102 000 t i 1992. Selv om produktions­
kapaciteten formindskedes fra næsten 255 000 t i 1989 til ca. 
200 000 t i 1992, faldt udnyttelsesgraden ikke desto mindre fra 75% i 
1989 til 48% i 1992. 
Salgsmængde og markedsandel 
(68) Der var en nedgang i fællesskabsproducenternes salg af ferrosilicium 
i Fællesskabet fra 163 000 t i 1989 til 135 000 t i 1990, 122 000 t i 
1991 og ca. 100 000 t i 1992. 
Mellem 1989 og 1992 formindskedes fællesskabsproducenternes markeds­
andel således: fra 30% i 1989, til 25% i 1990, 23% i 1991 og 13% i 
1992 (fire måneder), samtidig med at det årlige forbrug i Fælles­
skabet steg mellem 1988 og 1989 fra 490 000 t til 535 000 t og siden 
har ligget på samme niveau. 
Prisudvikling 
(69) Importprisniveauet i undersøgelsesperioden betød, at fællesskabspro­
ducenterne måtte sælge varen i Fællesskabet til priser, der i de 
fleste tilfælde ikke gav dem dækning for produktionsomkostningerne. 
Det lave prisniveau forhindrede således ikke blot fællesskabsprodu­
centerne i at hæve priserne for at dække de stigende produktionsom­
kostninger, men tvang dem også til at sænke priserne, hvilket dog 
ikke bragte tabet af markedsandele til ophør. 
Fortjeneste 
(70) På grund af pristrykket og den faldende kapacitetsudnyttelse, som 
indvirkede negativt på mulighederne for at dække de faste omkostnin­
ger i denne meget kapitalkrævende industri, registrerede fællesskabs­
producenterne som helhed dårlige finansielle resultater fra 1987 
(undtagen i 1989, hvor de opnåede en mindre fortjeneste). Situationen 
forværredes yderligere efter 1990, specielt i undersøgelsesperioden, 
hvor alle fællesskabsproducenter led store tab. Et vejet gennemsnit 
af fællesskabsproducenternes resultater viser et tab på ca. 34% i 
denne periode. 
Beskæftigelse og investering 
(71) Ferrosiliciumindustrien er ikke nogen arbejdskraftskrævende industri. 
Men der' ei alligevel konstateret en lille, men konstant nedgang i 
beskæf t ige 1 sen. 
Investeringerne er blevet skåret ned, og i Italien har tre selskaber 
indstillet deres ferrosiliciumproduktion. 
- 17 
Konklusion 
(72) Fællesskabsproducenternes position er forringet betydeligt som følge 
af de finansielle tab og tabet af markedsandele. Kommissionen konklu­
derer derfor, at erhvervsgrenen er forvoldt væsentlig skade, jf. 
artikel 4, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2423/88. 
(73) Rådet bekræfter disse resultater og konklusioner. 
4. Årsagssammenhæng 
(74) Kommissionen undersøgte, hvorvidt den væsentlige skade, der var 
påført erhvervsgrenen i Fællesskabet, skyldtes virkningerne af 
dumpingimporten, og konstaterede, at den stigende strøm af importe­
rede varer fra de lande, der er omfattet af den fornyede undersø­
gelse, faldt sammen med et betydeligt tab af markedsandele og nedsat 
fortjeneste for erhvervsgrenen i Fællesskabet. Fællesskabets marked 
for ferrosilicium er et gennemsigtigt, prisfølsomt marked, hvor 
prisunderbuddene fra producenterne i de af undersøgelsen omfattede 
lande straks trykkede fælleskabsproducenternes priser. Fællesskabs­
producenterne måtte justere priserne for at imødegå denne nedadgående 
pristendens. 
(75) Rådet bekræfter disse resultater. 
5. Andre faktorer 
(76) Kommissionen undersøgte også, om der var forårsaget fællesskabsprodu­
centerne skade af andre faktorer end dumpingimporten. 
(77) Det er allerede konstateret, at mange af fællesskabsproducenternes 
vanskeligheder skyldtes dumpingimport fra andre tredjelande som Syd­
afrika og Kina. Dette ændrer imidlertid ikke noget ved konklusionen, 
at de betydelige mængder og de lave priser på dumpingimporten fra de 
undersøgte lande også havde stor indvirkning på erhvervsgrenens 
vanskelige situation. 
(78) Kommissionen fandt ikke andre faktorer, som kunne forklare EF-
erhvervsgrenens vanskelige økonomiske situation. Der var således ikke 
tale om nogen anden betydelig import end den omtalte, og der var 
ingen nedgang i efterspørgslen mellem 1990 og 1992. 
6. Konklusion 
(79) Selv om importen fra Sydafrika, Kina, Polen og Egypten også har bi­
draget til KF-erhvervsgrenens vanskelige situation, konkluderer 
Kommissionen under disse omstændigheder, at virkningerne af dumping­
importen af ferrosilicium med oprindelse i Brasilien, Venezuela, 
Norge, Island, Sverige, Ukraine, Kasakhstan og Rusland, særskilt 
betragtet, må anses for stadig at forvolde erhvervsgrenen i Fælles­
skabet væsentlig skade. Enhver ophævelse af foranstaltningerne over 
for disse producenter vil derfor forøge skaden. Under disse omstæn­
digheder er det ikke berettiget at ophæve foranstaltningerne. Forhol­
dene kræver tværtimod en tilpasning af de eksisterende foranstalt­
ninger til den nye situation. 
- 18 -
Forbliver de gældende foranstaltninger uændret, udløber de eller 
ophæves de, vil det nemlig betyde yderligere prisfald på de importe­
rede varer, større pristryk på hele markedet i Fællesskabet, yderli­
gere tab af markedsandele og nedgang i fortjeneste for den pågældende 
erhvervsgren i Fællesskabet. 
(80) Rådet bekræfter disse resultater og konklusioner 
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER 
(81) Ved vurderingen af Fællesskabets interesser tog Kommissionen hensyn 
til visse grundlæggende elementer. Det egentlige formål med antidum­
pingforanstaltninger er at forhindre konkurrencefordrejning som følge 
af illoyal handelspraksis og således genetablere åbne, redelige kon­
kurrencevilkår på markedet i Fællesskabet, hvilket grundlæggende er i 
Fællesskabets interesse. Opretholdes de gældende foranstaltninger 
ikke, vil det desuden yderligere forværre EF-erhvervsgrenens allerede 
vanskelige situation, som specielt giver sig udslag i manglende 
fortjeneste og tab af markedsandele, hvilket bringer erhvervsgrenens 
levedygtighed i fare. Tvinges erhvervsgrenen til at indstille produk­
tionen, vil Fællesskabet blive fuldstændig afhængigt af forsyninger 
fra tredjelande. 
Uden antidumpingforanstaltninger er der stor sandsynlighed for, at 
visse fællesskabsproducenter vil forsvinde i den nærmeste fremtid på 
grund af de tab, nogle af dem har lidt over en længere periode. Det 
bør i den forbindelse bemærkes, at nogle italienske producenter ind­
stillede produktionen i begyndelsen af 1991. Enhver yderligere for­
værring af situationen vil bringe beskæftigelsen og investeringerne i 
den pågældende sektor i fare. 
(82) Kommissionen erkender, at en antidumpingtold kan påvirke prisniveauet 
for de pågældende eksportører i Fællesskabet og følgelig have en vis 
indflydelse på deres varers relative konkurrencedygtighed. Den kon­
kurrencefordel, der mistes, er imidlertid en følge af illoyal han­
delspraksis, som antidumpingforanstaltningerne har til formål at 
fjerne. 
(83) Det blev også gjort gældende, at antidumpingforanstaltninger ville 
nedsætte antallet af konkurrenter på markedet. Det er imidlertid 
Kommissionens opfattelse, at antallet af konkurrenter på markedet i 
Fællesskabet ikke vil blive reduceret, hvis der indføres antidum­
pingforanstaltninger. Tværtimod, formålet med at fjerne de uretmæs­
sige fordele som følge af dumpingpraksis er at bringe EF-erhvervs­
grenens tilbagegang til standsning og således at bidrage til opret­
holdelse af et bredt udvalgt af ferrosiliciumproducenter. 
- 19 
(84) Hvad angår forarbejdningsindustriens interesser, dvs. producenterne 
af specialstål, som er de endelige brugere af den pågældende vare i 
Fællesskabet, må de kortsigtede prisfordele vurderes på baggrund af 
de langsigtede virkninger af uredelige illoyale konkurrencevilkår. 
Hvis de gældende foranstaltninger ikke opretholdes, vil det således 
være en alvorlig trussel for EF-erhvervsgrenens levedygtighed, og 
forsyningerne og konkurrencen vil blive reduceret på forbrugernes 
bekostning, hvis erhvervsgrenen forsvinder. Det må desuden nævnes, at 
prisen på ferrosilicium i gennemsnit kun udgør 0,2% af omkostningerne 
til en ton stål. Stigende omkostninger som følge af antidumpingforan­
staltninger vil derfor kun have ubetydelige virkninger for de ende­
lige brugere. 
(85) Kommissionen finder derfor, at Fællesskabets interesser kræver en 
videreførelse af antidumpingforanstaltningerne for at hindre, at der 
forårsages yderligere skade som følge af dumpingimporten. 
(86) Rådet bekræfter disse konklusioner. 
H. TILSAGN 
(87) To selskaber afgav reviderede pristilsagn. 
(88) Alle priser i tidligere tilsagn er systematisk blevet underbudt, og 
Kommissionen finder, at tilsagn ikke længere kan betragtes som et 
egnet middel til at afhjælpe skaden. 
(89) Rådet bekræfter dette standpunkt. 
I. TOLDSATS 
(90) For at tilpasse foranstaltningerne til de ændrede omstændigheder og 
forhindre, at der forvoldes yderligere skade, bør antidumpingforan­
staltningerne fastsættes på en sådan måde, at erhvervsgrenen i 
Fællesskabet kan opnå en rimelig fortjeneste i fremtiden, og nedgan­
gen i salget bringes til ophør. 
(91) Kommissionen har i den forbindelse beregnet de vejede gennemsnitlige 
produktionsomkostninger for fællesskabsproducenterne inklusive en 
fortjeneste på 6%, baseret på tidligere udbytte, hvilket blev anset 
for rimeligt med henblik på at sikre industrien produktive investe­
ringer på lang sigt. Da forskellene mellem disse omkostninger og den 
gennemsnitlige eksportpris frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, er 
højere end dumpingmargenerne for alle berørte selskaber og lande, bør 
tolden fastsættes på grundlag af de konstaterede dumpingmargener. 
- 20 -
(92) Der bør derfor indføres følgende antidumpingtold: 
Norge : 6,8% 
Island: 6,8% 
Sverige : 7,4% 
Venezuela: 20,4% 
Brasilien: 25,0% 
Companhia Brasileira 
Carbureto de Cålcio 9,2% 
Ferbasa 22,8% 
Rima Electrometalurgia 20,5% 
Companhia Paulista de Ferroligas 20,5% 
Companhia Ferroligas Minas Gerais 
Minasligas 20,5% 
Rusland: 7 4,0* 
Ukraine: 74,0* 
Kasakhstan: 7 4,0% 
(93) For selskaber, som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, 
et det Kommissionens opfattelse, at tolden bør fastsættes på grundlag 
af de tilgængelige oplysninger i overensstemmelse med artikel 7, 
stk. 7, litra b), i forordning (EØF) nr. 2423/88. For ikke at belønne 
manglende samarbejdsvilje blev det fastslået, at de mest rimelige 
kendsgerninger blev fastlagt ved undersøgelsen, og at der ikke var 
nogen grund til at antage, at en told, der er lavere end den højeste 
nødvendige told, ville være tilstrækkelig til at fjerne den skade, 
der forårsagedes af importen. Kommissionen finder det derfor nødven­
digt at indføre den højeste beregnede told for ferrosilicium med 
oprindelse i hvert enkelt land, der indgår i undersøgelsen. 
(94) Kommissionen er som altid rede til at gennemføre en ny undersøgelse 
med hensyn til de selskaber, der ikke eksporterede den pågældende 
vare i undersøgelsesperioden, som ikke er forbundet med selskaber med 
eksport i den pågældende periode, og som har til hensigt at påbegynde 
en eksport til Fællesskabet. 
(95) Rådet bekræfter ovenstående. 
J. OPHÆVELSE AF FORORDNINGER OG AFGØRELSER 
(96) Forordning (EØF) nr. 2409/87, nr. 341/90 og nr. 1115/91 samt afgø­
relse 91/240/EØF bør derfor ophæves -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af ferrosilicium med 
indhold af silicium på 20 til 96 vægtprocent, henhørende under KN-kode 
7202 21 10, 7202 21 90 og ex 7202 29 00 (TARIC-kode 7202 29 00 11) og 
med oprindelse i Norge, Sverige, Island, Brasilien, Venezuela, Kasakh­
stan, Rusland og Ukraine. 
- 21 -
2. Tolden, der beregnes på grundlag af varens pris frit Fællesskabets 
grænse, ufortoldet, fastsættes således: 
6,8% for ferrosilicium med oprindelse i Norge 
6,8% for ferrosilicium med oprindelse i Island 
7,4% for ferrosilicium med oprindelse i Sverige 
20,4% for ferrosilicium med oprindelse i Venezuela 
25,0% for ferrosilicium med oprindelse i Brasilien (TARIC-
tillægskode 8731), bortset fra ferrosilicium fremstillet af 
nedennævnte selskaber, for hvilke der fastsættes følgende 
s a t s e r : 
9,2% for Cia Brasileira Carbureto de Cålcio, Rio de Janeiro 
(TARIC-tillægskode 8729) 
22,8% for Cia de Ferro Ligas da Bahia (Ferbasa), Pojuca, Bahia 
(TARIC-tillægskode 8730) 
20,5% for Cia Rima Electrometalurgia S.A., Belo Horizonte 
(TARIC-tillægskode 8734) 
20,5* for Cia Paulista de Ferroligas, Sào Paulo (TARIC-
tillægskode 8734) 
20,5* for cia Ferroligas Minas Gerais, Minasligas, Contagem, 
MG (TARIC-tillægskode 8734) 
74,0% for ferrosilicium med oprindelse i Rusland, Kasakhstan og 
Ukraine 
3. Gældende bestemmelser for told finder anvendelse. 
4. Forordning (EØF) nr. 2409/87, nr. 341/90 og nr. 1115/91 samt afgørelse 
91/240/EØF ophæves. 
Artikel 2 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæ­
iske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
- 2. Z. -
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 447 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 08 
Katalognummer : CB-CO-93-490-DA-C 
ISBN 92-77-59451-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg