KOMMISSIONENS HENSTILLING om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politikker for 2000 jf. artikel 99, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab

INDHOLDSFORTEGNELSE

I. Overordnede oekonomisk-politiske retningslinjer

1. Indledning

2. Hovedprioriteringer og oekonomisk-politiske behov

2.1 EU's oekonomiske situation ved indgangen til det nye aartusind

2.2 Vigtigste udfordinger

2.3 Videreudvikling af strategien: styrkelse af EU-oekonomiens vaekstpotentiel

3. Henstillinger

3.1 En vaekst- og stabilitetsorienteret makrooekonomisk politik

3.2 Sunde offentlige finanser

3.3 Forbedring af de offentlige finansers kvalitet og baeredygtighed

3.4 En passende loenudvikling

3.5 Fremme af et videnbaseret samfund

3.6 Effektive produktmarkeder (vare- og tjenestemarkeder)

3.7 Mere integrerede og velfungerende kapitalmarkeder

3.8 Mere velfungerende arbejdsmarkeder

3.9 Fremme af en baeredygtig udvikling

II. Landespecifikke retningslinjer for den oekonomiske politik

1. Belgien

2. Danmark

3. Tyskland

4. Graekenland

5. Spanien

6. Frankrig

7. Irland

8. Italien

9. Luxembourg

10. Nederlandene

11. OEstrig

12. Portugal

13. Finland

14. Sverige

15. Det Forenede Kongerige

I. Overordnede oekonomisk-politiske retningslinjer

1. Indledning

I traktaten er det fastsat, at medlemsstaterne skal foere deres oekonomiske politik med henblik paa at bidrage til virkeliggoerelsen af EU's maal og i forbindelse med de overordnede retningslinjer for den oekonomiske politik (artikel 98). Traktaten kraever ogsaa, at medlemsstaterne betragter deres oekonomiske politikker som et spoergsmaal af faelles interesse og samordner dem i Raadet (artikel 99). Med henblik herpaa har Raadet aarligt siden indledningen af Den OEkonomiske og Monetaere Unions anden fase [1] vedtaget de overordnede retningslinjer for den oekonomiske politik paa grundlag af Kommissionens henstilling. De overordnede retningslinjer er et centralt element i samordningen af den oekonomiske politik og danner grundlag for fastlaeggelsen af medlemsstaternes og EU's generelle politiske maalsaetninger og retningen i den oekonomiske politik. Retningslinjerne har ogsaa faaet stoerre betydning i betragtning af Raadets rapport om samordning af den oekonomiske politik, der blev godkendt paa Det Europaeiske Raads moede i Helsingfors og Det Europaeiske Raads saerlige moede om "beskaeftigelse, oekonomiske reformer og social samhoerighed" i Lissabon, hvor man besluttede at afholde et moede om oekonomiske og sociale spoergsmaal hvert foraar.

[1] De foerste overordnede retningslinjer blev vedtaget i december 1993 foer indledningen af OEMU's anden fase den 1. januar 1994. Siden er der blevet vedtaget saadanne retningslinjer hver sommer.

De foreliggende retningslinjer, der bygger paa og udvider den eksisterende strategi, er en konkret udmoentning af Lissabon-topmoedets konklusioner. Retningslinjerne fokuserer isaer paa strukturpolitikkernes mellem- og langsigtede konsekvenser, paa reformer, der skal fremme det oekonomiske vaekstpotentiel, beskaeftigelsen og den sociale samhoerighed, og paa overgangen til en videnbaseret oekonomi. De enkelte spoergsmaal vil blive behandlet mere indgaaende inden for rammerne af Cardiff- og Luxembourg-processerne. Retningslinjernes aendrede fokus afspejler ogsaa Lissabon-konklusionernes klare understregning af, at alle eksisterende instrumenter skal forenkles og stroemlines. For at forbedre samordningen opfordres Raadet i sine andre sammensaetninger til at bidrage til OEKOFIN-Raadets udarbejdelse af de overordnede retningslinjer for den oekonomiske politik.

Baggrunden for de overordnede retningslinjer for 2000 er den oekonomiske situation og de oekonomiske udsigter som skitseret i Kommissionens oekonomiske prognoser fra foraaret 2000. Desuden har Kommissionen vaeret opmaerksom paa behovet for at udvikle synergier mellem de forskellige samordningsprocesser, isaer retningslinjerne for beskaeftigelsen og overvaagningen af strukturreformerne. Endelig har Kommissionen ved udarbejdelsen af sin henstilling for 2000 ogsaa benyttet resultaterne og konklusionerne af sin rapport om gennemfoerelsen af retningslinjerne for 1999. Rapporten konkluderede, at gennemfoerelsen af de overordnede retningslinjer for 1999 generelt var opmuntrende. Den generelle makrooekonomiske styring var hensigtsmaessig. Udviklingen i arbejdsmarkedsreformerne varierer, idet der i mange medlemsstater blev gennemfoert en aktiv arbejdsmarkedspolitik, mens det kun var nogle faa medlemsstater, der tog fat paa at loese problemerne med dagpengesystemerne og de stive regler for jobbeskyttelse. Med hensyn til oekonomiske reformer er der gjort stoerst fremskridt inden for gennemfoerelsen af lovgivningen om det indre marked og liberaliseringen af telekommunikations- og elmarkederne. Der kan konstateres en vis, om end utilstraekkelig forbedring inden for kontrol med statsstoette og udvikling af markederne for risikovillig kapital. Paa en raekke andre omraader er der kun sket smaa fremskridt; dette gaelder bl.a. haandhaevelsen af reglerne for offentlige indkoeb samt fremme af F&U og innovation.

2. Hovedprioriteringer og oekonomisk-politiske behov

2.1 EU's oekonomiske situation ved indgangen til det nye aartusind

Arven efter 1990'erne - Igennem de sidste ti aar har EU fremmet den oekonomiske integration betydeligt og skabt solide rammer for gennemfoerelsen af den oekonomiske politik. Det indre marked er stort set faerdigetableret, og foerhen overregulerede erhvervssektorer er nu blevet liberaliseret og udsat for konkurrence. Der er indfoert en stabilitetsorienteret monetaer politik, stoettet af fornuftige budgetpolitikker og en rimelig loenudvikling. Euroen har vundet godt fodfaeste, og der er skabt overordnede rammer for koordineringen af den oekonomiske politik og beskaeftigelsespolitikken.

Paa trods af denne imponerende indsats var EU's oekonomiske resultater skuffende i 1990'erne, baade i forhold til tidligere og sammenholdt med USA.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Den oekonomiske vaekst var relativt svag, der skete ingen nettoforbedring i beskaeftigelsen, og arbejdsloesheden er stadig stoerre end ved aartiets begyndelse. Levestandarden i EU er gennemsnitlig ca. 35% lavere end i USA til trods for at produktionen pr. arbejdstime nu efter fyrre aars efterslaeb er naesten den samme som i USA. Den store forskel i per capita-indkomsten kan delvis tilskrives den lave og stagnerende beskaeftigelses- og erhvervsfrekvens. Realinvesteringerne i EU steg naesten heller ikke i 1990'erne, hvilket medfoerte et yderligere fald i investeringskvoten, mens realinvesteringerne i USA naesten blev fordoblet.

Paradokset mellem den imponerende forbedring af rammebetingelserne og de beskedne oekonomiske resultater er tegn paa de alvorlige makrooekonomiske ubalancer og de usmidige strukturer, der gjorde sig gaeldende i begyndelsen af det foregaaende aarti. Det afspejler til dels ogsaa de sent paabegyndte oekonomiske reformer i mange medlemsstater, og den tid det tager, foer et rimeligt policy-mix begynder at slaa igennem. I denne forbindelse skal det bemaerkes, at flere medlemsstater har oplevet en imponerende oekonomisk udvikling i det seneste aarti. Selv om

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

de fleste ogsaa var beroert af afmatningen i begyndelsen af 1990'erne, oplevede de efterfoelgende et staerkt opsving, der mindskede arbejdsloesheden betydeligt, i visse tilfaelde til niveauer, man ikke havde set siden begyndelsen af 1970'erne. Selv om landespecifikke faktorer ogsaa spillede ind, er det faelles for disse lande, at en hurtig makrooekonomisk tilpasning blev gennemfoert sideloebende med en omfattende strukturreformpakke, og at denne strategi blev gennemfoert maalbevidst.

Paa vej ind i en positiv udvikling - Siden forsommeren 1999, hvor de sidste overordnede oekonomiske retningslinjer blev vedtaget, har EU vaeret praeget af et stadig mere solidt og bredt funderet oekonomisk opsving. Under indflydelse af stimulerende makrooekonomiske politikker, en konkurrencedygtig eurokurs og en voksende global oekonomisk aktivitet forventes opsvinget at tage yderligere til i det indevaerende og det kommende aar. Med den fortsat betydelige uudnyttede kapacitet paa vare- og arbejdsmarkederne i de fleste medlemsstater og udsigterne til et rimeligt opsving i investeringerne, skulle man kunne opleve en kraftig vaekst uden at stoede paa kapacitetsbegraensninger og uden at skabe inflatoriske spaendinger, hvis loenudviklingen som ventet holder sig paa et rimeligt niveau. I lande, som er laengere fremme i konjunkturforloebet, er der dog visse tegn paa flaskehalse og risiko for overophedning. Den markante depreciering af euroen og den kraftige stigning i oliepriserne peger desuden i retning af oeget risiko for importeret inflation.

Jobskabelsen har fortsat vaeret kraftig, idet vaeksten har vaeret mere jobintensiv, og dette har medfoert en gradvis faldende arbejdsloeshed. Paa baggrund af de gunstige vaekstudsigter, den fortsatte tilgang til de mere arbejdskraftintensive servicesektorer og bestraebelserne paa at forbedre det effektive udbud af arbejdskraft, forventes der fortsat en kraftig vaekst i beskaeftigelsen og dermed en yderligere nedgang i arbejdsloesheden.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

De lysere oekonomiske udsigter afspejler til dels en raekke gunstige konjunkturbestemte faktorers indflydelse. De skyldes dog isaer en vellykket makrooekonomiske styring, der i stadig stigende grad understoettes af det tilfredsstillende strukturpolitiske klima. Hvis de foreliggende retningslinjer foelges maalbevidst, vil EU's oekonomi kunne komme ind i en positiv udvikling med staerk vaekst i produktionen, stor tillid og hoej jobskabelse. Under disse betingelser skulle en aarlig oekonomisk vaekstrate paa ca. 3% for EU som helhed vaere realistisk for de kommende aar.

2.2 Vigtigste udfordringer

Paa denne baggrund staar de europaeiske beslutningstagere over for nye udfordringer og muligheder i de kommende aar. De vigtigste udfordringer bestaar i en tilbagevenden til fuld beskaeftigelse, overgang til en videnbaseret oekonomi, virkningerne af en hastig befolkningsaeldning og en forbedring af den sociale samhoerighed. Disse problemer goer sig gaeldende for samtlige medlemsstater, men der er markante forskelle med hensyn til problemernes omfang og i hvor hoej grad de enkelte lande har forberedt sig paa at loese dem.

Genskabelse af fuld beskaeftigelse - Selv om arbejdsloesheden gradvis falder, er den stadigvaek uacceptabelt hoej med ca. 9% af EU's arbejdsstyrke og en betydelig koensbetinget forskel i de fleste medlemsstater. Desuden er EU's beskaeftigelses- og erhvervsfrekvens lav, isaer for kvinder og aeldre arbejdstagere i mange lande. At en stor befolkningsandel ikke er beskaeftiget, medfoerer betydelige oekonomiske og sociale omkostninger. Tilbagevenden til fuld beskaeftigelse er derfor stadig et vigtigt oekonomisk og socialpolitisk maal, som isaer indebaerer jobskabelse inden for servicesektoren og oeget erhvervsfrekvens for kvinder og aeldre arbejdstagere. Som det blev understreget paa Det Europaeiske Raads saerlige moede i Lissabon, er det overordnede maal at oege beskaeftigelsen fra gennemsnitlig 61% i dag til 70% inden 2010 og at oege beskaeftigelsen for kvinder fra gennemsnitlig 51% i dag til over 60% inden 2010 for EU som helhed. Gennemfoerelsen af disse maalsaetninger paa mellemlang til lang sigt vil ikke blot medvirke til en permanent staerkere oekonomisk vaekst i EU, men ogsaa i vaesentligt omfang bidrage til at lette medlemsstaternes offentlige finanser og socialsikringssystemer og til en effektiv bekaempelse af social udstoedelse.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Fremme af overgangen til en videnbaseret oekonomi - Innovation og videnakkumulering bliver en stadig vigtigere drivkraft for konkurrenceevnen, produktiviteten, den oekonomiske vaekst, beskaeftigelsen og levestandarden. Alligevel er EU bagefter USA, baade naar det gaelder innovationskapacitet, hvor forskellen er vokset siden midten af 1990'erne, og naar det gaelder produktion og udbredelse af informations- og kommunikationsteknologier (ICT). Desuden er der en alvorlig mangel paa kompetence, isaer inden for de videnskabelige og teknologiske sektorer, ligesom der er mangel paa grundlaeggende ICT-kendskab hos arbejdstagere og mangel paa eksperter inden for informationssamfundet. Loesning af dette problem vil derfor kraeve tilpasning af de oekonomiske strukturer, ressourceallokering mellem sektorer, virksomheder og erhverv samt en bedre tilpasning mellem kompetence og job.

Forberedelse til befolkningsaeldningen - EU forventes efter 2010 at opleve en betydelig stigning i antallet af aeldre, der ikke er erhvervsaktive, og et fald i arbejdsstyrken. Bortset fra de potentielt kraftige virkninger paa den samlede opsparing vil den voksende forsoergerbyrde faa betydelige foelger

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

for arbejdskraftens bidrag til den oekonomiske vaekst og de offentlige finansers holdbarhed. En voksende forsoergerbyrde vil betyde lavere oekonomisk vaekst, medmindre den opvejes af kraftige produktivitetsstigninger. Med hensyn til befolkningsaeldningens budgetmaessige virkninger forventes en uaendret politik at foere til store stigninger i udgifterne til offentlige pensions- og sundhedssystemer. For at loese dette problem maa hver medlemsstat udvikle en samlet strategi, herunder foranstaltninger til sikring af holdbare offentlige finanser, reform af pensions- og sygesikringsordninger og fremme af erhvervsfrekvensen, isaer blandt aeldre arbejdstagere. Paa denne baggrund opfordrede Det Europaeiske Raad i Lissabon til et staerkere samarbejde mellem medlemsstaterne, isaer om den langsigtede udvikling i socialsikringen.

Forbedring af den sociale samhoerighed - Selv om EU's borgere gennemsnitlig har en hoej levestandard og et hoejt socialt beskyttelsesniveau, er social udstoedelse stadig et saerdeles udbredt faenomen. Arbejdsloesheden er fortsat hovedaarsag til social udstoedelse i EU. Social udstoedelse skyldes specielt, at der er mange langtidsledige, og at arbejdsloesheden er staerkt koncentreret - i bestemte regioner eller kommuner og inden for bestemte sociale grupper eller kategorier af arbejdstagere. Selv om social udstoedelse er mere end et arbejdsmarkedsspoergsmaal, er et arbejde dog den bedste beskyttelse mod det. Den bedste maade, hvorpaa den oekonomiske politik kan bidrage til social integration, er derfor ved at skabe bedre rammebetingelser for en hoej beskaeftigelse og en lav arbejdsloeshed.

2.3 Udvikling af strategien: styrkelse af EU-oekonomiens vaekstpotentiel

Udfordringerne i forbindelse med genskabelse af fuld beskaeftigelse, etablering af en videnbaseret oekonomi, forberedelse til befolkningsaeldningen og sikring af den sociale samhoerighed er indbyrdes forbundne og skal loeses gennem en sammenhaengende og overordnet oekonomisk-politisk strategi paa mellemlang eller lang sigt. Denne strategi skal isaer tage sigte paa at forbedre EU-oekonomiens evne til at skabe hoeje ikke-inflatoriske vaekstrater over en laengere periode. Selv om der i forbindelse med det nuvaerende konjunkturopsving kan forventes betydelige fremskridt med hensyn til loesning af udfordringerne, er det vanskeligt at se, hvorledes denne udvikling kan opretholdes over tid uden en vaesentlig stigning i EU-oekonomiens potentielle produktion. EU-landenes politikker boer derfor tage sigte paa:

- at opretholde vaekst- og stabilitetsorienterede makrooekonomiske politikker

- at fremme udviklingen af den videnbaserede oekonomiske aktivitet

- at fremskynde gennemgribende og omfattende reformer af vare-, kapital- og arbejdsmarkederne, og

- at modernisere socialsikringsordningerne.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Foranstaltningerne paa disse fire omraader er alle af stor betydning. De er indbyrdes forbundne, stoetter gensidigt hinanden og skal gennemfoeres samtidigt for at kunne loese udfordringerne. Sunde makrooekonomiske forhold er det bedste grundlag for hurtigst muligt at kunne udnytte alle fordelene ved at gaa over til en videnbaseret oekonomi og ved de oekonomiske reformer. Omvendt vil effektivt fungerende markeder og moderne socialsikringsordninger betyde, at de makrooekonomiske politikker virker bedre. Det indebaerer, at en effektiv oekonomisk-politisk indsats er noedt til at vaere vidtfavnende, saa vil den bedre kunne give forbrugerne og investorerne tillid og dermed hurtigere skabe positive virkninger. Den udtrykkelige sammenhaeng mellem behovet for reformer og gennemfoerelsen af EU's vigtigste maalsaetninger, isaer fuld beskaeftigelse og social samhoerighed, vil betyde, at denne strategi og de aendringer, den indebaerer, vinder stoerre stoette hos borgerne.

Hovedlinjerne i strategien er skitseret nedenfor, og de specifikke anbefalinger er anfoert i punkt 3. Denne strategi boer foelges maalbevidst af alle beslutningstagere og gennemfoeres samordnet, for at man kan opnaa et velafvejet og omfattende policy-mix, der styrker betingelserne for jobskabelse, for innovation og videnakkumulering og for stoerre social integration. Strategien skal:

(i) sikre vaekst- og stabilitetsorienterede makrooekonomiske politikker

(ii) opretholde sunde offentlige finanser

(iii) forbedre de offentlige finansers kvalitet og holdbarhed

(iv) fremme en rimelig loenudvikling

(v) fremme en videnbaseret oekonomi

(vi) sikre effektive vare- og tjenestemarkeder

(vii) styrke kapitalmarkederne gennem yderligere integration og udvikling

(viii) styrke arbejdsmarkederne, og

(ix) fremme en holdbar udvikling.

Medlemsstaterne staar generelt over for de samme udfordringer og behov, og de generelle anbefalinger i punkt 3 gaelder derfor dem alle. Samtidig er der stor forskel paa medlemsstaternes oekonomiske resultater og udsigter, og paa deres strukturer og institutioner. Dette betyder, at prioriteringerne inden for den samlede strategi varierer noget fra medlemsstat til medlemsstat. Disse prioriteringer er behandlet i del II, der omfatter de landespecifikke oekonomiske retningslinjer. Det skal i denne forbindelse bemaerkes, at medlemsstaterne er i gang med at revidere deres nationale handlingsplaner for beskaeftigelsen under hensyn til retningslinjerne for beskaeftigelsen for 2000. De landespecifikke retningslinjer, hvad arbejdsmarkedsspoergsmaalene angaar, supplerer derfor retningslinjerne for beskaeftigelsen for 2000 og danner grundlag for gennemfoerelsen af de reviderede nationale handlingsplaner.

3. Henstillinger

3.1 En vaekst- og stabilitetsorienteret makrooekonomisk politik

Det makrooekonomiske policy-mix spiller en afgoerende rolle for vaekst og beskaeftigelse og for bevarelse af prisstabilitet. Paa kort sigt skal det stoette opsvinget og sikre fuld udnyttelse af det nuvaerende vaekstpotentiale. Paa mellemlang sigt skal det bidrage til at skabe et grundlag, der kan holde oekonomien paa en baeredygtig, staerk og ikke-inflationaer vaekst- og beskaeftigelsesfremmende vej, bl.a. gennem et passende opsparings- og investeringsniveau. I euroomraadet boer et saadant policy-mix omfatte foelgende elementer:

i. en pengepolitik, der tager sigte paa at bevare prisstabilitet i overensstemmelse med traktaten

ii. en vedholdende indsats for saa hurtigt som muligt at bringe budgettet taet paa balance eller i overskud og bevare denne situation paa mellemlang sigt (se afsnit 3.2)

iii. en fortsat ansvarlig adfaerd fra arbejdsmarkedets parters side, som sikrer en loenudvikling, der harmonerer med prisstabilitet og jobskabelse (se afsnit 3.4).

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Medlemsstaterne uden for euroomraadet, der selv har ansvaret for penge- og valutakurspolitikken, boer ligeledes bevare en stabilitetsorienteret makrooekonomisk politik som grundlag for en vedvarende vaekst og jobskabelse. De boer:

iv. fortsaette den stramme gennemfoerelse af konvergensprogrammerne

v. foere en penge- og budgetpolitik, der fastholder og om noedvendigt oege prisstabiliteten og de offentlige finansers baeredygtighed. Det vil ligeledes hjaelpe lande med at vaere forberedt paa indfoerelsen af euroen, og

vi. bevare en sund penge- og budgetpolitik for at opfylde valutakursforpligtelserne - for de to medlemsstater, der deltager i ERM 2 (Danmark og Graekenland) - eller opfylde inflationsmaalet og paa den maade skabe betingelser for valutakursstabilitet i de to medlemsstater, der forfoelger direkte inflationsmaal (Sverige og Det Forenede Kongerige).

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

3.2 Sunde offentlige finanser

Sunde budgetstillinger paa linje med stabilitets- og vaekstpagten vil give de automatiske stabilisatorer fuldt raaderum uden risiko for at overskride graensen for budgetunderskuddet, dvs. 3% af BNP. Det vil ligeledes bidrage til at holde et lavt renteniveau, oege investeringerne, yderligere nedbringe forholdet mellem den offentlige gaeld og BNP og styrke investorernes tillid takket vaere en oeget trovaerdighed for OEMU'ens budgetrammer. Da det forventes, at vaeksten i produktionen vil ligge over det potentielle niveau, boer man undgaa en procyklisk udvikling af finanspolitikken. Da budgetprognoserne ikke tyder paa en forbedring af den underliggende situation for euroomraadet og hele EU, er det noedvendigt med en yderligere budgetkonsolidering. Da den oekonomiske og budgetmaessige situation er forskellig i medlemsstaterne, skal timingen og hastigheden for en yderligere tilpasning afpasses efter nationale forhold. Generelt opfordres medlemsstaterne imidlertid til:

i. at udnytte den bedre end forventede oekonomiske vaekst til at opnaa budgetstillinger i 2000, der ligger klart under maalene i de ajourfoerte stabilitets- og konvergensprogrammer; det er i overensstemmelse med sidste aars henstilling om at koncentrere budget justeringen i begyndelsen af aar 2000, og det skulle vaere absolut muligt i de fleste medlemsstater, da resultaterne i 1999 var bedre end forventet

ii. opnaa budgetstillinger taet paa balance eller i overskud tidligere end planlagt i de ajourfoerte stabilitets- og konvergens programmer, saaledes at der senest i 2001 opnaas en tilstraekkelig margen til at klare foelgerne af en ugunstig konjunkturmaessig udvikling

iii. om noedvendigt fortsaette budget konsolideringen ud over minimums kravene i stabilitets- og vaekstpagten for paa den maade at skabe en yderligere margen for konjunkturmaessig stabilisering, give mulighed for at klare en eventuel uventet budgetmaessig udvikling, sikre en hurtigere nedbringelse af gaelden og vaere klar til de budgetmaessige udfordringer som foelge af befolkningens aldring.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

3.3 Forbedring af de offentlige finansers kvalitet og baeredygtighed

De nuvaerende gunstige oekonomiske udsigter giver mulighed for at gennemfoere omfattende reformer, der medfoerer en udgiftsomlaegning og en skattelettelse, samtidig med at budgetkonsolideringen styrkes. Sammensaetningen og kvaliteten af budgetkonsolideringen bidrager til at fremme beskaeftigelsen og sikre, at OEMU'en fungerer gnidningsloest. Det er noedvendigt at omlaegge de offentlige udgifter for at stoette investeringerne i fysisk og human kapital og styrke oekonomiens vaekstpotentiale. Skattereformer, der tager sigte paa at lette skattebyrden og fjerne skatteforvridninger, vil i hoej grad bidrage til at oege vaekst- og beskaeftigelsespotentialet. Endvidere skal skattesystemerne indrettes, saa de kan klare de udfordringer, der foelger af oekonomisk integration og den teknologiske udvikling. Det er vigtigt, at de sociale sikringssystemer stoetter de oekonomiske reformer og tilpasses for at sikre, at det kan betale sig at arbejde, at motivationshaemmende forhold fjernes, og at kvalitetstjenester kan udbydes effektivt. Samtidig skal moderniseringen af velfaerdsstaten sikre, at fremkomsten af "den nye oekonomi" ikke oeger de nuvaerende sociale problemer i forbindelse med arbejdsloeshed, social udelukkelse og fattigdom. Der er behov for paa mellemlang og lang sigt at sikre baeredygtige offentlige finanser, samtidig med at der tages hoejde for demografiske og andre langsigtede strukturelle udviklinger. Medlemsstaterne boer:

i. forbedre budgetstillingerne gennem udgiftstilbageholdenhed snarere end via skatteforhoejelser

ii. indfoere eller forbedre de mekanismer og institutioner, der medvirker til at holde udgiftsniveauet under kontrol, saaledes at skatterne kan nedsaettes, uden at det hindrer opnaaelse eller fastholdelse af sunde budgetstillinger; i den forbindelse boer der fastsaettes stramme mellemsigtede retningslinjer for den aarlige vaekst i primaerudgifterne, saaledes at udgifts stigningen i faste priser ligger godt under produktionsstigningen i faste priser paa mellemlang sigt

iii. omlaegning af de offentlige udgifter til fordel for investeringer i anlaegskapital og menneskelig kapital, F&U, innovation og informationsteknologier og til fordel for udgifter til en aktiv arbejdsmarkedspolitik i overensstemmelse med beskaeftigelsesretningslinjerne.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

iv. nyvurdere dagpengesystemerne for at fremme beskaeftigelsen, nyvurdere pensions- og sundhedssystemerne, saa de bliver mere effektive og tager hoejde for befolkningens aldring

v. nedsaette det samlede skattetryk isaer paa de laveste indkomster inden for rammerne af en fortsat budgetkonsolidering

vi. goere skattesystemerne mere effektive og gennemsigtige, bl.a. ved at udvide skattegrundlaget, nedsaette skatte procenterne og sikre hensigtsmaessige inddrivelsesprocedurer

vii. ivaerksaette reformer af momssystemet for at forenkle og modernisere de eksisterende regler og sikre en mere ensartet anvendelse af de gaeldende bestemmelser og en styrkelse af det administrative samarbejde. Afslutte de igangvaerende droeftelser om beskatning af e-handel, der kan medvirke til at sikre, at det indre marked fungerer harmonisk, og

viii. arbejde videre med skattekoordineringen for at undgaa skadelig skattekonkurrence; naa til enighed om skattepakken i overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Helsingfors i december 1999.

EU boer ligesom medlemsstaterne sikre en stram budgetdisciplin. Det gaelder alle finansielle omraader, samtidig med at den interinstitutionelle aftale om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren skal overholdes; der boer vaere en fleksibel allokering af faellesskabsressourcer for at fremme den oekonomiske virkning af EU-budgettet.

3.4 En passende loenudvikling

Loenudviklingen i medlemsstaterne boer afspejle de forskellige oekonomiske og beskaeftigelsesmaessige situationer. Regeringerne kan skabe de rette betingelser, der kan fremme forhandlingerne mellem arbejdsmarkedets parter. For at loenudviklingen kan bidrage til et beskaeftigelsesfremmende policy-mix boer arbejdsmarkedets parter fortsaette deres ansvarlige kurs og indgaa loenaftaler i medlemsstaterne, der er forenelige med de generelle principper, der fremgaar af de overordnede oekonomiske retningslinjer for den oekonomiske politik. De boer:

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

i. sikre, at de nominelle loenstigninger er forenelige med prisstabilitet. I euroomraadet betyder det, at de samlede loenstigninger skal vaere forenelige med maalet om at holde prisstigningerne inden for ECB's prisstabilitetsmaalsaetning; selv om der kan vaere forskelle imellem medlemsstaterne, er det vigtigt, at loenudviklingen paa nationalt niveau er afpasset efter de nationale oekonomiske forhold

ii. sikre, at realloensstigningerne er tilpasset arbejdsproduktivitetsstigningerne og samtidig tage hoejde for om noedvendigt at oege og efterfoelgende fastholde rentabiliteten af kapacitets- og beskaeftigelsesfremmende investeringer. Det betyder, at mulighederne for realloensstigninger i de lande, hvor produktivitetsstigningen er faldende, vil vaere begraenset. Konkret betyder det, at nedsat arbejdstid ikke boer foere til en stigning i de reale bruttoloenomkostninger pr. enhed. For at en oeget rentabilitet kan foere til flere investeringer i EU, er det vigtigt at skabe et investeringsfremmende miljoe hvad angaar efterspoergselsudvikling, arbejdsmarkedsbetingelser, beskatning og retlige rammer

iii. sikre, at der ved overenskomst forhandlingerne tages hensyn til forskellene i produktiviteten (kvalifika tioner eller geografisk omraade), naar loenniveauet skal fastsaettes, og

iv. fortsaette en politik, der tager sigte paa at nedbringe forskellen mellem maends og kvinders loenninger, der skyldes de facto diskriminering.

3.5 Skabelse af et videnbaseret samfund

Den Europaeiske Union er noedt til at forbedre sin innovationsevne som et vigtigt led i bestraebelserne paa at forbedre vaeksten og beskaeftigelsen. Men virkningen af innovation og teknologi vil blive beskeden, hvis der ikke samtidig gennemfoeres en bredere reform af produkt-, kapital- og arbejdsmarkederne. Konkurrence og velfungerende finansmarkeder har afgoerende betydning for at styrke innovation og sikre en bedre teknologispredning. Medlemsstaterne boer:

i. tilvejebringe passende incitamenter for at oege den private sektors deltagelse i finansieringen af F&U-omkostninger, bl.a. ved at bruge skattepolitikken og forbedre risikokapitalmarkederne

ii. oege konkurrencen paa produkt- og kapitalmarkederne for at styrke virksomhedernes incitament til at innovere og fremme spredning af teknologi og information

iii. sikre en passende offentlig stoette til finansiering af grundforskning, oprettelse af forskningsparker og tilvejebringelse af incitamenter til at styrke forbindelserne mellem forskningsinstitutter og erhvervsliv

iv. sikre billig og hurtig Internet-adgang

v. traeffe foranstaltninger for at mindske opsplitningen af F&U-indsatsen og styrke samarbejdet paa EU-niveau for at oprette et europaeisk forsknings- og innovations omraade; fremme forskningscentrenes etablering af netvaerk i 2001 og tage skridt til at fjerne hindringer for forsker mobiliteten i 2002; paa grundlag af et kommissionsforslag sikre indfoerelse af et EU-patentsystem inden udgangen af 2001, og

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

vi. styrke uddannelsesindsatsen baade i det private og det offentlige for at forbedre arbejdskraftens omstillingsevne og undgaa arbejdsloeshed og social udstoedelse paa grund af manglende kvalifikationer; fremme livslang uddannelse i informationssamfundets nye opgaver; i 2010 have halveret antallet af 18-24-aarige, der kun har en uddannelse paa foerste del af sekundaertrinnet; oege antallet af forskere og ingenioerer; sikre, at alle skoler ved udgangen af 2001 har adgang til Internettet og multimedieressourcer, og at der er det noedvendige antal uddannede laerere ved udgangen af 2002; i hoejere grad anvende informationsteknologi i skolerne.

3.6 Effektive produktmarkeder (vare- og tjenestemarkeder)

Velfungerende produktmarkeder er af afgoerende betydning for, at EU-landene fuldt ud kan udnytte de muligheder, der foelger af indfoerelsen af euroen, globaliseringen og den nye teknologi og spille en afgoerende rolle i bekaempelsen af arbejdsloesheden. Der er allerede gjort store fremskridt paa dette omraade, bl.a. som foelge af de strukturreformer, der er gennemfoert i medlemsstaterne, og det fremstoed, der foelger af Cardiff-processen. Der er imidlertid gjort faerrest fremskridt paa tjenestemarkederne. Ved udgangen af 2000 er det noedvendigt med en strategi for at fjerne hindringerne for handel med tjenesteydelser. Medlemsstaterne boer:

i. sikre en fuldstaendig og effektiv gennemfoerelse af reglerne for det indre marked, isaer inden for offentlige indkoeb og tekniske standarder

ii. sikre uafhaengighed for konkurrence myndighederne; give konkurrence myndighederne befoejelse til at anvende EF-traktatens artikel 81 (karteller) og 82 (misbrug af dominerende stilling)

iii. nedbringe statsstoetteniveauet, navnlig ad hoc-stoetten, og kanalisere denne stoette mod horisontale maal; forbedre kontrollen med statsstoette og vurderingen af dens effektivitet

iv. afslutte liberaliseringen af telemarkedet ved udgangen af 2001, og navnlig indfoere oeget konkurrence hvad angaar lokalnet inden udgangen af 2000

v. fremskynde liberaliseringen af energi (elektricitet og gas), posttjenester og transport; som et minimum boer der sikres fuld gennemfoerelse af de faellesskabs direktiver, der liberaliserer markederne for forsyningstjenester; det skal sikres, at fordelene ved lavere priser og hoej kvalitet ogsaa straks kommer forbrugerne og brugerne i industrien til gode gennem passende regulering og under hensyntagen til public service-forpligtelser

vi. styrke konkurrencen paa tjeneste markederne, navnlig inden for finansielle tjenester, distributionssektoren og tjeneste ydelser til virksomhederne, og traeffe foranstaltninger, saaledes at den elektroniske handel fuldt ud kan udvikle sit potentiale

vii. lette de administrative byrder paa erhvervslivet, navnlig de smaa og mellemstore virksomheder, og udarbejde en strategi for yderligere samordning for at lette de administrative procedurer i 2001

viii. traeffe foranstaltninger for at goere den offentlige administration mere effektiv ved i hoejere grad at anvende de nye management- og kommunikations teknikker (e-handel, Internet, offentlige indkoeb online) og ved at fremme gennemsigtige offentlige/private partner skaber, og

ix. sikre en effektiv gennemfoerelse af de mange administrative reformer for at opnaa konkrete resultater med hensyn til oekonomisk effektivitet.

3.7 Mere integrerede og velfungerende kapitalmarkeder

Effektive integrerede kapitalmarkeder forbedrer tilraadighedsstillelsen af kapital og goer den billigere. De fremmer gennemfoerelsen af strukturreformer og stoetter paa afgoerende vis ivaerksaetterkulturen. Sunde finansielle systemer bidrager ligeledes til makrooekonomisk stabilitet. Siden indfoerelsen af euroen er der sket opmuntrende fremskridt med hensyn til integration af kapitalmarkederne ikke mindst gennem den igangvaerende gennemfoerelse af handlingsplanerne for finansielle tjenesteydelser og risikovillig kapital. Dette arbejde er en af de vigtigste politiske prioriteter. Det Europaeiske Raad i Lissabon opfordrede til fuld gennemfoerelse af handlingsplanerne i henholdsvis 2005 og 2003. Det er noedvendigt i saa hoej grad som muligt at:

i. lette adgangen til investeringskapital paa EU-niveau i saa vidt omfang som muligt, herunder for smaa og mellemstore virksomheder, ved hjaelp af en "enhedstilladelse for emittenter"

ii. lette alle investorers adgang til det integrerede marked ved at fjerne hindringer for investeringer i pensionsfonde, sikre en passende investorbeskyttelse, afklare sondringen mellem institutionelle og private investorer, revurdere adfaerdskodeksen og forbedre rammerne for institutionelle investorers investeringsaktiviteter

iii. fremme yderligere integration af markederne for statsobligationer gennem mere konsultation og aabenhed om gaeldsudstedelsesteknikker og -instru menter og en forbedring af markederne for graenseoverskridende salg og tilbagekoeb ("repo")

iv. sikre stoerre effektivitet og integration af vaerdipapirclearing og vaerdipapirafvikling for at lette og fremme sunde graense overskridende aktiviteter

v. sikre bedre sammenlignelighed for regnskaber fra virksomheder, der har behov for adgang til et integreret kapitalmarked, og give EU mulighed for hurtigt at reagere paa udviklingen inden for international regnskabsfoering

vi. fremskynde skattemaessige foranstaltninger for at fremme oprettelsen af nye firmaer og investeringer i risikovillig kapital, aendringer i konkurslovgivningen for at give ivaerksaettere en ny chance og foranstaltninger til fremme af medarbejderes deltagelse

vii. sikre et mere intensivt samarbejde mellem lovgivnings- og tilsynsmyndigheder for EU's kapitalmarked, og

viii. goere hurtige fremskridt med de laenge eksisterende forslag om overtagelsestilbud og kreditinstitutters og forsikrings selskabers omstrukturering og konkurs.

EU boer bidrage til den internationale finansielle og monetaere stabilitet ved at indgaa i en effektiv dialog med de vaesentligste handelspartnere. EU boer ligeledes deltage i opbygningen af et internationalt finansielt og monetaert system, der er tilpasset kapitalmarkedernes internationa lisering.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

3.8 Mere velfungerende arbejdsmarkeder

Situationen paa arbejdsmarkedet er blevet bedre, men der er store forskelle fra medlemsstat til medlemsstat, bl.a. paa grund af forskellige fremskridt med gennemfoerelsen af strukturreformer og aktive foranstaltninger for at forbedre beskaeftigelsesegnetheden. De lande, der har gjort flest fremskridt, hoester fordelene i form af hoejere beskaeftigelse og lavere strukturel arbejdsloeshed. Der er imidlertid fortsat betydelige problemer. Saaledes er arbejdsloesheden fortsat uacceptabelt hoej og koncentreret paa visse grupper og omraader, og langtidsledigheden udgoer en stor procentdel. Den lave beskaeftigelsesgrad, navnlig blandt kvinder og aeldre, begraenser EU's vaekstpotentiale. Den demografiske udvikling i EU vil endvidere betyde stagnation i den erhvervsaktive befolknings vaekst. For at klare disse problemer og fuldt ud drage fordel af den videnbaserede oekonomi er det noedvendigt at sikre en hurtig og aaben gennemfoerelse af de fire hovedlinjer i retningslinjerne for beskaeftigelse. Vaegten paa investeringer i menneskelige ressourcer er en hovedhjoernesten i den europaeiske sociale model. Medlemsstaterne boer::

i. fremme overgangen fra passive til aktive foranstaltninger og traeffe forebyggende foranstaltninger for at bremse udviklingen i ungdomsarbejdsloesheden og langtids ledigheden i overensstemmelse med beskaeftigelsesretningslinjerne; navnlig styrke beskaeftigelsesegnetheden gennem skattenedsaettelser, isaer til gavn for de lavtloennede; lette adgangen til erhvervs uddannelse og livslang uddannelse og sikre reintegrering af arbejdsloese gennem maalrettede aktive programmer; inddrage arbejdsmarkedets parter i bestraebelsen paa sammen med de offentlige myndigheder at forbedre den almene uddannelse, erhvervsuddannelsen og mulighederne for livslang uddannelse

ii. tilpasse skatte- og dagpengesystemerne, saa der sikres passende incitamenter og beloenning for deltagelse i et aktivt arbejdsliv; nyvurdere varigheden af og kriterierne for tildeling af ydelser under dagpengesystemet; undgaa, at ledige overfoeres til dyre passive dagpengesystemer

iii. fremme mobiliteten, bl.a. ved at forbedre mulighederne for overfoersel af pensionsrettigheder for at fremme mobiliteten mellem sektorer og omraader i EU

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

iv. modernisere arbejdstilrettelaeggelsen i samarbejde med arbejdsmarkedets parter, herunder indfoerelse af fleksible aarsbaserede arbejdstidsordninger, foranstaltninger til fremme af deltidsarbejde og en nyvurdering af en stram jobbeskyttelses lovgivning og hoeje fratraedelses godtgoerelser; enhver form for generel forkortelse af arbejdstiden - enten gennem lovgivning eller overenskomster - boer ledsages af bestraebelser paa at undgaa stigende enhedsloenomkostninger og under hensyntagen til det fremtidige arbejdskraft udbud, og

v. styrke indsatsen paa ligestillingsomraadet, bl.a. ved at forbedre incitamenterne i skatte- og dagpengesystemerne og fremme en politik, der giver mulighed for at forene arbejde og familieliv.

3.9 Fremme af en baeredygtig udvikling

Fremme af miljoevenlige teknologier, produkter og adfaerd kan bidrage til en mere baeredygtig udvikling. En sund miljoepolitik, der tager sigte paa at udnytte de effektivitetsforbedringer, der foelger af markedsbaserede instrumenter, vil ligeledes kunne give mere effektive oekonomiske strukturer og paa den maade bidrage til hoejere vaekst og beskaeftigelse. Medlemsstaterne boer:

i. indfoere eller styrke markedsbaserede politikker, som f.eks. beskatning, bruger afgifter, ansvarsforsikringsordninger og omsaettelige forureningstilladelser, der prissaetter knappe ressourcer; hjaelpe med at opfylde EU-maalsaetningerne efter Kyoto-protokollen og bidrage til at bryde forbindelsen mellem pres paa miljoeet og oekonomisk vaekst, og

ii. revurdere eksisterende eller nye politikker, der har en negativ miljoevirkning, som f.eks. skadelige sektormaessige tilskud og skattefritagelser.

II. Landespecifikke retningslinjer for den oekonomiske politik

1. Belgien

Efter en opbremsning i 1999 forventes der et opsving i den oekonomiske aktivitet i 2000 baaret af den indenlandske efterspoergsel, navnlig det private forbrug og investeringer, og et fortsat positivt bidrag fra nettoeksporten. Jobskabelsen forventes at fortsaette i 2000 og at blive yderligere styrket i 2001, i takt med at den nedsatte skat paa arbejde faar virkning.

Budgetpolitikken

Belgien har gjort yderligere fremskridt med budgettilpasningen i 1999, idet det samlede offentlige underskud faldt til 0,9% af BNP, hvilket er under maalet i stabilitetsprogrammet, og den offentlige gaeld faldt til 114,4% af BNP. Ifoelge det ajourfoerte stabilitetsprogram for 2000-2003 vil Belgien fortsaette budget konsolideringen baseret paa et stort overskud paa primaerbalancen, saaledes at der i 2002 vil vaere opnaaet balance paa budgettet og en gaeldskvote paa omkring 100% af BNP i 2003. Paa baggrund af ovenstaaende boer budgetpolitikken fokusere paa foelgende:

i. opnaaelse af bedre budgetresultater i 2000 end maalet paa et underskud paa 1% af BNP, der fremgaar af budgettet og det ajourfoerte stabilitetsprogram, i lyset af de forbedrede budgetresultater i 1999 og bedre udsigter for BNP-vaeksten i 2000 end i budgettet

ii. fastholdelse af den aarlige vaekstrate for de primaere udgifter inden for den graense paa 1,5%, der er fastsat i det ajourfoerte stabilitetsprogram og paa den maade tillade en lettelse af skattebyrden, navnlig paa arbejde, samtidig med at maalet om et lavere offentligt underskud fastholdes

iii. overskuddet paa primaerbalancen boer holdes paa over 6% af BNP for at sikre en fortsat nedbringelse af det samlede offentlige underskud og en hurtig nedbringelse af den offentlige gaeldskvote, og

iv. overskuddet af privatiseringer eller andet salg af aktiver, som staten ejer, boer anvendes til at nedbringe den offentlige gaeld.

Produktmarkedet

Belgien er godt integreret i den europaeiske oekonomi. Den belgiske oekonomis aabenhed skaber konkurrence, navnlig paa produktmarkedet. Der er imidlertid fortsat problemer i visse tjenestesektorer. Der er gjort betydelige fremskridt med gennemfoerelsen af lovgivningen om det indre marked, men gennemfoerelsen boer fremskyndes. Den belgiske regering har forpligtet sig til at nedbringe den administrative byrde for virksomheder med 25%, mens den sidder ved magten. Paa trods af den seneste indsats er forholdet mellem F&U-udgifter og BNP fortsat under gennemsnittet i EU, og det samme gaelder for anvendelsen af informations- og kommunikationsteknologier. Paa grund af ovenstaaende boer Belgien goere en saerlig indsats paa foelgende omraader:

i. loese problemet med manglende konkurrence paa tjenestemarkederne, hvilket bidrager til hoeje priser og ringe produktivitet i sektorer som f.eks. energi, telekommunikation, jernbanetransport og tjenesteydelser til erhvervslivet

ii. fremme liberaliseringen af el- og gasmarkedet og styrke de befoejelser, der er tillagt de tilsynsmyndigheder, der har ansvar for energi og telekommunikation

iii. uden ophoer gennemfoere og noeje overvaage de forskellige foranstaltninger, der er planlagt for at nedbringe den administrative byrde for erhvervslivet, og

iv. oege aabenheden om forholdet mellem den offentlige og den private sektor, bl.a. inden for rammerne af offentlige/private partnerskaber for at undgaa konkurrence forvridning.

Kapitalmarkedet

Der er ivaerksat en raekke reformer for at goere markedet mere effektivt i et stadig mere konkurrencepraeget miljoe. Risikovillig kapital domineres i hoej grad af den offentlige sektor og er karakteriseret ved en hoej procentdel af udviklingsinvesteringer og hoejteknologiske investeringer. Selv om koncentrationen af udviklingsinvesteringer generelt er positiv, kan manglen paa privat risikovillig kapital og mellemfinansiering paa lang sigt begraense vaeksten paa markedet for risikovillig kapital. I lyset af ovenstaaende boer Belgien fokusere paa foelgende:

i. forsoege yderligere at fremme privat i modsaetning til offentlig risikovillig kapital gennem bedre skatteforhold; i saerdeleshed forsoege at saenke aktieselskabsskatten og goere kapitaltab fradragsberettigede.

Arbejdsmarkedet

Det belgiske arbejdsmarked har klaret sig forholdsvis godt hvad angaar vaekst i beskaeftigelsen. Med udgangspunkt i en lav samlet beskaeftigelsesgrad, navnlig for kvinder og aeldre, har udbuddet af arbejdskraft vaeret stoet stigende. Den stigende beskaeftigelse har derfor ikke saa meget vist sig ved en lavere arbejdsloeshed. Arbejdsloesheden er fortsat en af de hoejeste blandt de mindre medlemsstater, og der er udtalte regionale forskelle. Opdelt ansvar mellem forbundsregeringen, regionerne og faelles skaberne kraever en betydelig koordinering. I lyset af ovenstaaende boer Belgien fokusere paa foelgende:

i. styrke foranstaltningerne til fremme af mobilitet mellem og inden for regionerne og opfordre arbejdsmarkedets parter til i hoejere grad at lade loenforhandlingerne afspejle lokale arbejdsmarkedsforhold og/eller virksomhedernes finansielle situation paa grund af de udtalte regionale forskelle hvad angaar arbejdsloeshed. Arbejdsmarkedets parter og de offentlige myndigheder boer ligeledes inden for deres respektive ansvarsomraader vaere mere opmaerksomme paa at sikre efteruddannelse af arbejdskraften, og

ii. styrke aktive arbejdsmarkeds foranstaltninger for at skabe incitamenter til at deltage i de aktive foranstaltninger og acceptere nye jobtilbud; de aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger boer kombineres med en nyvurdering af eventuelle demotiverende foelger af skatte- og dagpengeordningerne, herunder varigheden af retten til dagpenge, for beskaeftigelsen af kvinder og aeldre arbejdstagere.

2. Danmark

Den oekonomiske vaekst forventes at tage til igen i 2000, da den indenlandske efterspoergsel, navnlig det private forbrug, vil blive styrket samtidig med de lysere udsigter for eksportmarkederne. Arbejdsloesheden, der med 4,5% af arbejdsstyrken ved udgangen af 1999 naaede det laveste niveau siden 1970'erne, forventes at stige igen i loebet af aaret.

Budgetpolitikken

De offentlige finanser i Danmark blev staerkt forbedret i 1999, idet det samlede offentlige overskud var paa 3% af BNP, hvilket er en halv procent hoejere end forventet, da budgettet blev vedtaget. I 2000 forventes det samlede offentlige overskud at blive paa omkring 2,2% af BNP og ifoelge det ajourfoerte danske konvergensprogram derefter at stige til ca. 3% af BNP i 2005. Der har regelmaessigt vaere tale om overskridelser af budgettet i amter og kommuner. I lyset af ovenstaaende boer budgetpolitikken fokusere paa foelgende:

i. overholde regeringens maal om at begraense realvaeksten i det offentlige forbrug til 1,2% i budgettet for 2000; i den henseende boer situationen i amter og kommuner overvaages; der boer overvejes staerkere institutionelle rammer, der respekterer amters og kommuners autonomi, hvis der er risiko for, at dette maal ikke kan opfyldes, og

ii. fortsaette faldet i baade skatte- og udgiftskvoten som anfoert i det ajourfoerte konvergensprogram i betragt ning af den gunstige situation for de offentlige finanser, da det vil forbedre de oekonomiske incitamenter og give et mere gunstigt mellemsigtet perspektiv for vaekst og beskaeftigelse.

Produktmarkederne

Danmark er blandt de lande, der er naaet laengst med en reform af produktmarkedet, navnlig inden for netvaerksindustrierne. Der er imidlertid fortsat plads til forbedringer med prisniveauet og produktiviteten i den danske oekonomi, hvis problemet med utilstraekkelig konkurrence i visse sektorer loeses, som f.eks. mad- og drikkevarer, byggematerialer og detailhandelen. De danske kommercielle F&U-resultater kan ikke staa maal med resultaterne i de oevrige nordiske lande. I lyset af ovenstaaende boer Danmark fokusere paa foelgende:

i. fortsat foere en politik, der tager sigte paa at styrke konkurrencepolitikken og sikre, at den implementeres fuldt ud; give Konkurrenceraadet befoejelse til at anvende EF-traktatens artikel 81 og 82

ii. fortsaette bestraebelserne paa at forbedre den offentlige sektors effektivitet, f.eks. ved mere systematisk at anvende offentlig licitation, da den offentlige sektor i Danmark fortsat er blandt de stoerste i EU, og

iii. styrke indsatsen for at oege teknologioverfoerslen fra forsknings institutter til erhvervslivet og fremme ivaerksaetning i de hoejteknologiske sektorer.

Kapitalmarkedet

Der er gennemfoert betydelige reformer for at goere markedet mere effektivt og tilvejebringe risikovillig kapital. Aktiemarkedet er imidlertid fortsat forholdsvis lille, navnlig sammenlignet med obligationsmarkedet. I 1998 blev der oprettet et marked for vaekstvirksomheder, men kun forholdsvis faa virksomheder er boersnoteret. Paa trods af de gennemfoerte reformer er markedet for risikovillig kapital fortsat lille. I lyset af ovenstaaende boer Danmark fokusere paa foelgende:

i. oege kilderne til finansiering af risiko kapitalinvesteringer ved yderligere at lette de kvantitative begraensninger for pensionsfondsinvesteringer, og

ii. vaere saerlig opmaerksom paa de eksempler paa god praksis, der blev fremsat i meddelelsen fra oktober 1999 om risikovillig kapital paa omraaderne beskatning af investeringer i risikovillig kapital, konkurslovgivning og fremme af nye former for medarbejderdeltagelse, herunder aktieoptioner.

Arbejdsmarkedet

Situationen paa arbejdsmarkedet har forbedret sig maerkbart i Danmark i de seneste aar, delvis som foelge af de omfattende strukturreformer, der er blevet gennemfoert siden midten af 1990'erne. Paa grund af den hoeje beskaeftigelsesgrad og den lave arbejdsloeshed kan det imidlertid vise sig vanskeligt paa lang sigt at sikre den noedvendige arbejdsstyrke. Den demografiske udvikling og indfoerelsen af seks ugers ferie vil ikke hjaelpe paa denne situation. Paa trods af de seneste aendringer af skattereglerne er skatten paa arbejde fortsat hoej, og dagpengeordningerne er vidtraekkende og kompensationsgraden er hoej. I lyset af ovenstaaende boer Danmark fokusere paa foelgende:

i. fortsaette reformerne for at nedbringe det samlede skattetryk paa arbejde, navnlig marginalskatten paa de lave indkomster, og oege incitamenterne til at soege arbejde eller blive i arbejde; noeje overvaage reformen af foertidspensionsordningen i betragtning af behovet for at oege arbejdskraftudbuddet.

3. Tyskland

Den oekonomiske aktivitet tog maerkbart fart i anden halvdel af 1999, da bidraget fra nettoeksporten for foerste gang siden midten af 1998 blev positivt igen. Da det forventes, at nettoeksporten vil holde sit niveau, og da den indenlandske efterspoergsel baeres af det forventede fald i arbejdsloesheden, vil vaeksten i BNP formodentlig blive klart hoejere end i 1999.

Budgetpolitikken

Konsolideringen af de offentlige finanser i Tyskland fortsatte i 1999, idet det samlede offentlige underskud faldt til 1,1% af BNP sammenlignet med 2%-maalet i det oprindelige stabilitetsprogram. Ifoelge det ajourfoerte stabilitetsprogram pr. 1. februar 2000 forventes underskuddet at falde til 1% af BNP i 2000. Dette beskedne fald i underskuddet - paa trods af en ambitioes sparepakke paa forbundsniveau - skyldes blandt andet en forvaerring af finanserne paa regionalt niveau og i den sociale sektor. I 2001 vil de planlagte reformer af indkomst- og selskabsskatten foere til en forvaerring af det samlede offentlige underskud til omkring 1,5% af BNP. I lyset af ovenstaaende boer Tyskland fokusere paa foelgende:

i. sikre at underskuddet ligger under maalet paa 1% af BNP, hvis den oekonomiske vaekst bliver hoejere end forventet i budgettet

ii. gennemfoere reformer af indkomst- og selskabsbeskatningen i 2001 med stor forsigtighed for at nedbringe risikoen for en varig forvaerring af det strukturelle underskud

iii. gennemfoere strukturreformer af det sociale sikringssystem (navnlig pension og sundhed), da de er noeglen til baeredygtige finanser paa mellemlang sigt, og

iv. sikre, at gaeldskvoten bliver nedadgaaende ved fuldt ud at overholde de planlagte underskudsmaal og fortsat udnytte privatiseringsmuligheder paa samtlige offentlige myndighedsniveauer.

Produktmarkedet

Tyskland er godt integreret paa de europaeiske produktmarkeder. Paa trods af de seneste meget omtalte sager er de tyske virksomheders internationale engagement under det niveau, man kunne forvente af et land af denne stoerrelse, men med den seneste skattereform kan det aendre sig. Det tyske prisniveau ligger ligeledes over EU-gennemsnittet. En raekke reformer har imidlertid paa det seneste bidraget til at forbedre de tyske produktmarkeder, navnlig aendring af konkurrencepolitikken og liberalisering af netvaerksindustrier. I lyset af ovenstaaende boer Tyskland fokusere paa foelgende:

i. sikre en stoerre aabenhed for offentlige indkoeb

ii. fortsat nedbringe statsstoetten, herunder ad hoc-stoette og sektorbestemt stoette

iii. indfoere konkurrencefremmende regler for eltransmissionsafgifter, saaledes at fordelene ved liberaliseringen af elsektoren udnyttes fuldt ud, og

iv. goere en yderligere indsats for at fjerne restriktioner og administrative byrder for smaa og mellemstore virksomheder, navnlig for tjenesteydelser til erhvervslivet og haandvaerksvirksomheder.

Kapitalmarkedet

Det tyske kapitalmarked har vaeret dynamisk i de sidste fem aar, navnlig i 1999. Isaer har det vaeret en succes med udviklingen af Neuer Markt, der er et aktiemarked for hoejteknologiske virksomheder i staerk vaekst. Som foelge af den staerke offentlige stoette og den seneste markedsudvikling er det tyske marked for risikovillig kapital i staerk vaekst, og der er endda betydelige udviklings investeringer. I lyset af ovenstaaende boer Tyskland fokusere paa foelgende:

i. vaere saerlig opmaerksom paa de eksempler paa god praksis, der blev fremsat i meddelelsen fra oktober 1999 om risikovillig kapital paa omraaderne beskatning, konkurslovgivning (netop revideret men stadig meget streng) og stoette til aktieoptionsordninger.

Arbejdsmarkedet

Situationen paa det tyske arbejdsmarked har forbedret sig en smule i 1999, dog udelukkende i den vestlige del af landet. 'Joballiancen' har udstukket rammer for den nyligt aftalte loentilbageholdenhed, herunder bedre muligheder for deltidsarbejde for aeldre, som arbejds markedets parter skal gennemfoere. En vidtraekkende skattereform, der flytter vaegten fra skat paa arbejde til groenne afgifter, er allerede blevet gennemfoert, og der er planer om at gaa videre med denne reform. Pensionsstigningerne vil aftage, hvilket skulle goere det muligt at holde pensionsbidragene paa et stabilt niveau. I lyset af ovenstaaende boer Tyskland fokusere paa foelgende:

i. kritisk revurdere politikken i den oestlige del af landet, hvor arbejdsmarkeds problemerne stadigvaek - 10 aar efter genforeningen - er saerdeles store. En saadan vurdering boer bl.a. omfatte effektivitetsoverfoersler og en vurdering af, hvordan arbejdsmarkedets parter kan anspore til jobskabelse ved hjaelp af oeget fleksibilitet paa arbejdsmarkedet og passende loenstrukturer

ii. fortsaette og overvaage indsatsen for gradvist at nedbringe skattetrykket paa arbejde ved at saenke skatter og sociale sikringsbidrag. I saerdeleshed boer loenomkostningerne i den laveste ende af loenskalaen reduceres yderligere, samtidig med at behovet for budgetkonsolidering tilgodeses, og

iii. fjerne motivationshaemmende faktorer i skatte- og dagpengesystemet, der afskraekker visse grupper fra at soege arbejde, navnlig aeldre; revurdere de eksisterende regler, der giver mulighed for foertidspension, og foere en politik, der bedst sikrer, at arbejdstagerne ikke traekker sig tilbage fra arbejdsmarkedet paa et tidligt tidspunkt, og som fremmer beskaeftigelse af aeldre arbejdstagere.

4. Graekenland

Opsvinget i den oekonomiske aktivitet, der startede i 1994, er fortsat kraftigt; i 1999 laa den reale BNP-vaekst i Graekenland over EU-gennemsnittet for fjerde aar i traek paa trods af en mindre opbremsning paa grund af den eksterne udvikling. Konsolideringen af vaekstfasen forventes at paavirke arbejdsmarkedet positivt; arbejdsloeshedsprocenten begyndte at falde i 1999 og forventes at vaere fortsat faldende i de kommende aar.

Budgetpolitikken

Graekenland gjorde yderligere fremskridt i 1999 med forbedringen af budgetsituationen, idet det samlede offentlige underskud faldt til 1,6% af BNP, hvilket er under maalet i konvergensprogrammet, og den offentlige gaeld faldt til 104,4% af BNP. Den hurtige nedbringelse af underskuddet skyldes meget stoerre budgetindtaegter end forventet, hvilket mere end opvejede omkostningsoverskridelsen. I det ajourfoerte konvergensprogram forventes et yderligere fald i det offentlige underskud i 2000 og 2001. Budgetkonsolideringen stoettes af et stort overskud paa primaerbalancen, hvoraf en del kan tilskrives det sociale sikringssystem efter reformerne i 1990'erne; der forventes en yderligere reform af denne sektor vaesentligst paa grund af befolkningens aldring. I lyset af ovenstaaende boer Graekenland fokusere paa foelgende:

i. betragte maalet for det samlede offentlige underskud i 2000 paa 1,2% af BNP, der er fastsat i budgettet, som en oevre graense; et bedre resultat paa indkomstsiden boer foere til et lavere samlet offentligt underskud; stramme budgetpolitikken yderligere i 2001, hvis der opstaar inflationspres

ii. sikre udgiftskontrol gennem klare og bindende standarder for at nedbringe forholdet mellem de loebende udgifter paa primaerbalancen og BNP

iii. fortsaette reformen af det sociale sikringssystem for at sikre systemets overlevelse paa lang sigt; forbedre kapitalforvaltningen gennem sociale sikringsfonde kombineret med en fortsat rationalisering af og kontrol med udgifterne, og

iv. gennemfoere den privatisering, der er planlagt for 2000 og i de foelgende aar, for at sikre en hurtigere nedbringelse af gaeldskvoten.

Produktmarkedet

Graekenland er delvis paa grund af sin geografiske beliggenhed mindre integreret i de europaeiske produktmarkeder end andre medlemsstater. Prisniveauet er hoejt i betragtning af den graeske levestandard, og produktiviteten ligger under gennemsnittet i EU, selv om den forbedres. Paa trods af betydelige fremskridt med privatisering af offentlige virksomheder og enkelte foranstaltninger til fremme af ivaerksaetning og innovation sker reformerne paa produktmarkedet forholdsvis langsomt. I lyset af ovenstaaende boer Graekenland fokusere paa foelgende:

i. forbedre gennemfoerelsen og anvendelsen af lovgivningen om det indre marked

ii. fremme liberaliseringen af telekommu nikation, elektricitet og gas

iii. traeffe konkrete foranstaltninger for at fremme oprettelse af virksomheder, og

iv. traeffe yderligere foranstaltninger for at fremme spredningen af F&U og informations- og kommunikations teknologier og fremme den private sektors finansiering af F&U.

Kapitalmarkedet

Paa grund af den igangvaerende liberalisering aabnes det graeske kapitalmarked i stadig hoejere grad for konkurrence. Aktiemarkedet har draget fordel af reformerne vedroerende corporate governance og noteringsbetingelserne og indfoerelsen af immaterielle vaerdipapirer. Risikokapital investeringerne er derimod fortsat de laveste i EU paa trods af incitamenter gennem skattelettelser og finansielle stoetteprogrammer. Det begraenser i hoej grad finansieringsmulighederne for nye vaekstvirksomheder. I lyset af ovenstaaende boer Graekenland fokusere paa foelgende:

i. fremskynde gennemfoerelsen af de foranstaltninger, der er indeholdt i handlingsplanen for risikovillig kapital for 1998 og laegge saerlig vaegt paa eksemplerne paa god praksis i meddelelsen fra oktober 1999.

Arbejdsmarkedet

Det graeske arbejdsmarked har ikke i saa hoej grad som forventet draget fordel af det lange oekonomiske opsving. Selv om der har vaeret stigende beskaeftigelse, har arbejdsloesheden alligevel vaeret stigende i de seneste aar paa grund af en stoerre arbejdsstyrke. Arbejdsloesheden er nu faldende, men der er fortsat betydelige strukturelle problemer, herunder en lav beskaeftigelsesgrad, lav deltidsbeskaeftigelse, lav beskaeftigelse af kvinder og hoej langtidsledighed. Der er taget initiativer til gennemfoerelse af strukturreformer af arbejdsmarkedet og en praeventiv tilgang til bekaempelse af ungdoms- og langtidsledighed: disse initiativer er dog blevet vanskeliggjort af manglen paa en moderne og effektiv arbejdsformidling. Skattebyrden paa arbejde er blevet lettet. Resultaterne af reformerne til fremme af deltidsarbejde og mere fleksible arbejdstider har imidlertid hidtil vaeret begraensede paa grund af vanskeligheder med implementeringen. Samtidig har muligheden for at fravaelge centraliserede overenskomst forhandlinger i praksis ikke medfoert stoerre decentralisering af loenforhandlingerne. I lyset af ovenstaaende boer Graekenland fokusere paa foelgende:

i. traeffe afgoerende, sammenhaengende og synlige foranstaltninger for at undgaa, at unge og voksne arbejdsloese bliver langtidsledige; navnlig styrke indsatsen for at afslutte reformen af arbejdsformidlingen for at gennemfoere de praeventive foranstaltninger i overensstemmelse med beskaeftigelsesretningslinjerne 1 og 2; fortsaette reformen af uddannelses systemerne i overensstemmelse med behovet i produktionssektoren

ii. sikre fuld og effektiv gennemfoerelse af de arbejdsmarkedsreformer, der blev opnaaet enighed om i 1998, navnlig hvad angaar fremme af deltidsarbejde og mere fleksible arbejdstider, og

iii. revurdere loendannelsessystemerne med arbejdsmarkedets parter for at tilpasse loenudviklingen til produktivitetsforskellene paa geografisk niveau, sektor- og virksomhedsniveau, og navnlig sikre, at muligheden for fravalg af sektoraftaler efter den nationale beskaeftigelsesplan bliver en konkret realitet.

5. Spanien

I 1999 blev vaeksten i BNP paa sit hidtidige stabile leje, samtidig med at der var en staerk jobskabelse. Prognoserne for 2000 er gunstige baseret paa en mere moderat udvikling i den indenlandske efterspoergsel og en forbedring af den spanske eksport. Prisudviklingen har imidlertid vaeret vaerre end forventet siden anden halvdel af 1999 men forventes at falde i loebet af 2000, forudsat overenskomsterne forbliver moderate.

Budgetpolitikken

I 1999 var der klare fremskridt med budgetkonsolideringen, idet det samlede offentlige underskud faldt til 1,1% af BNP, hvilket er et halvt procentpoint under maalet i det oprindelige stabilitetsprogram. Ifoelge det ajourfoerte stabilitetsprogram forventes det samlede offentlige underskud at blive yderligere nedbragt i 2000 og 2001 og vende sig til et overskud i 2002 og 2003, hvilket vaesentligst vil ske gennem en stramning af udgifterne paa primaerbalancen. Det vil ligeledes goere det muligt at lette skattebyrden. For at loese problemet med befolkningens aldring er der oprettet en social pensionsreservefond. I lyset af ovenstaaende boer budgetpolitikken tage sigte paa foelgende:

i. opnaa og eventuelt forbedre budgetmaalene i det ajourfoerte stabilitetsprogram paa grund af de bedre end forventede resultater i 1999; allerede i 2000 vaere indstillet paa at stramme finanspolitikken yderligere for at imoedegaa en eventuelt risiko for overophedning

ii. gennemfoere den planlagte reform af den nationale budgetlov i 2000 for at forbedre kontrollen med udgifterne paa primaer balancen, hvilket har afgoerende betydning for budgetkonsolideringen; det skulle goere det muligt at begraense ikke-budgetterede udgifter til foerst og fremmest at omfatte uforudsete udgifter

iii. gradvis udbygge pensionsreservefonden, der blev oprettet i budgettet for 2000 for at loese det langsigtede problem med befolkningens aldring; traeffe yderligere foranstaltninger i den nye samtalerunde mellem regeringen og arbejdsmarkedets parter om en reform af pensionssystemet, der skal gennemfoeres i 2000 inden for rammerne af den saakaldte Pacto de Toledo, og

iv. fortsaette og fuldt ud respektere den gaeldende interne stabilitetspagt mellem regionerne og staten, da de regionale regeringer spiller en stadig stoerre rolle paa mange udgiftsomraader.

Produktmarkedet

Spanien er moderat integreret i de europaeiske produktmarkeder. Der er truffet en raekke foranstaltninger for at forbedre konkurrencen paa produktmarkedet, herunder en bedre gennemfoerelse af lovgivningen om det indre marked, fremskridt med liberaliseringen af telekommunikation, styrkelse af konkurrence loven og oprettelse af one-stop-shops for smaa og mellemstore virksomheder. I den nye plan for videnskab og teknologi satses der paa en betydelig stigning af udgifterne til F&U i forhold til BNP. I lyset af ovenstaaende boer Spanien fokusere paa foelgende:

i. fortsaette 1999-reformen af konkurrence loven; inden for rammerne af denne reform vaere saerlig opmaerksom paa at styrke de uafhaengige konkurrence myndigheders mulighed for at behandle sager

ii. fortsaette nedbringelsen af den sektor specifikke stoette (jernbaner, kul, skibsbygning)

iii. traeffe foranstaltninger for at styrke konkurrencen, bl.a. inden for sektorer som elektricitet, gas og detailhandel, og bringe prisen paa vand naermere det reelle omkostningsniveau, og

iv. fortsaette foranstaltningerne for at lette de administrative byrder, navnlig for smaa og mellemstore virksomheder, isaer da de smaa og mellemstore virksomheder skaber et stort antal arbejdspladser i erhvervslivet, og udvide det geografiske daekningsomraade for one-stop-shops for erhvervslivet.

Kapitalmarkedet

Kapitalmarkedet udvikler sig hurtigt paa grund af de reformer, der er gennemfoert for at lette virksomhedernes adgang og fremme investeringer i unoterede papirer, og som foelge af privatiseringsprocessen og husholdningernes stigende aktieinvesteringer. Risikokapitalmarkedet er imidlertid fortsat lille. I lyset af ovenstaaende boer Spanien fokusere paa foelgende:

i. goere en yderligere indsats for at udvikle risikokapitalmarkederne og navnlig oege udviklingsinvesteringerne; vaere saerlig opmaerksom paa de eksempler paa god praksis, der blev fremsat i meddelelsen fra oktober 1999 om risikovillig kapital paa omraaderne konkurslovgivning, fremme af nye former for medarbejderdeltagelse og styrkelse af aktiemarkedet for smaa og mellemstore virksomheder.

Arbejdsmarkedet

Det spanske arbejdsmarked er begyndt at fungere betydelig bedre i de seneste aar med et bemaerkelsesvaerdigt fald i arbejdsloesheden og en staerk vaekst i beskaeftigelsen, navnlig deltidsbeskaeftigelsen. Der er gjort en indsats for at skifte fra passive til aktive arbejds markedspolitikker, herunder styrke den praeventive indsats for at bekaempe ungdoms- og langtidsledigheden. Skattebyrden paa arbejde er blevet lettet, navnlig i den lavere ende af loenskalaen. Arbejdsloesheden er imidlertid fortsat den hoejeste i EU, og der er fortsat betydelige strukturproblemer, bl.a. opsplitningen af arbejdsmarkedet mellem fast og midlertidigt ansat personale, kvinders lave deltagelse paa arbejdsmarkedet og en lav beskaeftigelsesgrad samt store regionale forskelle. Der er ligeledes en vis risiko for loenpres. I lyset af ovenstaaende boer Spanien fokusere paa foelgende:

i. sammen med arbejdsmarkedets parter revurdere loendannelsessystemet og den regionale-lokale anvendelse af det sociale sikringssystem samt tage skridt til at forbedre situationen paa boligmarkedet for at fremme mobilitet og fjerne regionale forskelle paa arbejdsloeshedsomraadet

ii. fortsaette indsatsen for at goere de aktive arbejdsmarkedspolitikker mere effektive for at nedbringe langtidsledigheden og kombinere dette med en revurdering af skatte- og dagpengesystemerne for at goere det mere attraktivt at ansaette og tage arbejde og deltage i aktive arbejds markedsprogrammer; revurdere kvaliteten og effektiviteten af erhvervsuddannelsen i skolesystemet, og

iii. sammen med arbejdsmarkedets parter revurdere den stramme lovgivning om ansaettelsestryghed og mindske hindringerne for afskedigelse for at faa faerre tidsbegraensede ansaettelses kontrakter og fremme fleksibiliteten paa arbejdsmarkedet.

6. Frankrig

Den oekonomiske aktivitet blev styrket i midten af 1999 og opsvinget ser ud til at vaere godt forankret paa nuvaerende tidspunkt; der vil fortsat vaere god vaekst i 2000 og deraf foelgende staerk jobskabelse. Paa trods af ovennaevnte vaekstpotentiale forventes det, at inflationspresset fortsat vil vaere under kontrol som foelge af oeget konkurrence og moderate loenstigninger.

Budgetpolitikken

Frankrig gjorde i 1999 synlige fremskridt med forbedringen af budgetstillingen, idet det samlede offentlige underskud faldt til 1,8% af BNP, hvilket er et halvt procentpoint under maalet i det oprindelige stabilitetsprogram. Ifoelge det ajourfoerte stabilitetsprogram forventes der en yderligere reduktion af gaeldskvoten i 2000 og derefter. Det skyldes en stram udgiftsstyring, der ligeledes vil give mulighed for at lette skattebyrden. Paa mellemlang sigt vil de offentlige finanser, navnlig pensionssystemet og sygesikringen, blive paalagt yderligere byrder som foelge af befolkningens aldring. I lyset af ovenstaaende boer budgetpolitikken tage sigte paa foelgende:

i. nedbringe det offentlige underskud i 2000 til et niveau, der ligger klart under niveauet i det ajourfoerte stabilitetsprogram, paa grund af de bedre end forventede resultater for det offentlige underskud i 1999 og de positive vaekstprognoser

ii. hurtigt traeffe korrigerende foranstalt ninger, hvis der konstateres en maerkbar afvigelse fra de udgiftsmaal, der er fastsat i det ajourfoerte stabilitetsprogram for de enkelte sektorer; gennemfoere saadanne korrigerende foranstaltninger samme aar eller senest det foelgende aar

iii. laegge stoerre vaegt paa en hurtigere nedbringelse af underskuddet end paa yderligere skattelettelser i 2000 og 2001, hvis der konstateres stoerre budget margener, for at undgaa en finanspolitisk stimulering af en allerede kraftig oekonomisk aktivitet, og

iv. rette reformen af pensionssystemet, der forventes at begynde i 2000, mod langsigtet baeredygtighed for de offentlige finanser under inddragelse af retfaerdighedshensyn - herunder retfaerdighed mellem generationerne.

Produktmarkedet

Frankrig er ret godt integreret i de europaeiske produktmarkeder. I den seneste tid er strukturreformerne blevet fremskyndet, hvilket giver bedre konkurrenceforhold og mindre bureaukrati for virksomhederne. Den nuvaerende mere gunstige makrooekonomiske situation giver Frankrig mulighed for at gennemfoere yderligere reformer. I lyset af ovenstaaende boer Frankrig fokusere paa foelgende:

i. forbedre gennemfoerelsen af direktiverne om det indre marked, da Frankrigs resultattavle her er daarlig og paa det seneste er blevet forvaerret; loese problemerne med anvendelsen af reglerne om det indre marked; fortsaette indsatsen for at indfoere stoerre aabenhed i offentlige udbuds procedurer

ii. noeje overvaage og sikre et fald i det forholdsvis hoeje niveau for ad hoc-stoette

iii. udbygge den allerede indledte liberalisering af netvaerksindustrierne, navnlig i energisektoren, og

iv. fortsaette indsatsen for at forenkle formaliteterne for erhvervslivet og fremme innovation.

Kapitalmarkedet

Det franske kapitalmarked er veludviklet og effektivt. Aktiemarkedet har udviklet sig dynamisk i 1990'erne takket vaere indfoerelsen af moderne teknologi, oprettelse af et marked for vaekstvirksomheder, privatisering og indfoerelse af skattemaessige foranstaltninger til stoette for aktieinvesteringer. Der er truffet en raekke foranstaltninger for at fremme udviklingen af risikovillig kapital. Risikokapitalmarkedet er imidlertid fortsat underudviklet til trods for den seneste vaekst. I lyset af ovenstaaende boer Frankrig fokusere paa foelgende:

i. goere det nemmere for institutionelle investorer at investere paa aktiemarkeder og i risikokapital, og

ii. vaere saerlig opmaerksom paa de eksempler paa god praksis, der blev fremsat i meddelelsen fra oktober 1999 om risikovillig kapital for at forbedre skattereglerne, aendre konkurslovgivningen og yderligere fremme nye former for medarbejderdeltagelse.

Arbejdsmarkedet

Situationen paa arbejdsmarkedet i Frankrig er blevet forbedret, selv om en arbejdsloeshed paa 11% af arbejdsstyrken i 1999 fortsat er en af de hoejeste i EU. Faldet i ungdomsarbejdsloesheden har vaeret endnu mere maerkbart, da nye omfattende foranstaltninger gradvist er traadt i kraft. Den nominelle loenstigning har vaeret moderat paa trods af den oegede efterspoergsel efter arbejdskraft i den seneste tid. Den naeste loenforhandlingsrunde vil blive afgoerende, da man der skal tage hoejde for foelgerne af den gradvise indfoerelse af en 35-timers arbejdsuge. Den effektive skat paa arbejde og kompensationsgraden i dagpengesystemet ligger over gennem snittet i EU, og det gaeldende regelvaerk er fortsat ret tungt. I lyset af ovenstaaende boer Frankrig fokusere paa foelgende:

i. fortsaette og vurdere arbejdsmarkeds politiske foranstaltninger, der kan lette skattetrykket paa arbejde, navnlig for uuddannet og lavtloennet arbejdskraft

ii. revurdere dagpengesystemet og lovgivningen om ansaettelsestryghed for at tilskynde arbejdstagerne til at tage arbejde og deltage i aktive foranstaltninger samt anspore arbejdsgiverne til at ansaette, og

iii. noeje overvaage reformen om 35-timers arbejdsuge for at undgaa negative foelger for loenomkostningerne, udbuddet af arbejds kraft og arbejdstilrettelaeggelsen paa mellemlang sigt.

7. Irland

Der var igen i 1999 en usaedvanlig kraftig vaekst i BNP, og denne forventes at fortsaette i 2000 - om end paa et lidt lavere niveau - da vaeksten i efterspoergslen fortsat vil vaere stor. Den nuvaerende accelererende inflation skyldes til dels engangsfaktorer, og den underliggende inflation vil formodentlig kunne holdes nede, men der er tegn paa overophedning, saerlig paa arbejdsmarkedet. Begraensninger paa udbudssiden vil derfor paa kort sigt baade kunne skabe inflation og true vaeksten.

Budgetpolitik

I 1999 var der igen et solidt overskud paa de offentlige finanser, anslaaet til 2 % af BNP. I stabilitetsprogrammet forventes det, at der ogsaa de kommende aar vil vaere overskud. Der er nu klare tegn paa et opadgaaende inflationspres i oekonomien og fremkomsten af begraensninger paa udbudssiden, baade af fysisk art, herunder infrastruktur, og paa arbejdsmarkedet. Paa den baggrund boer budgetpolitikken fokusere paa:

i. at man allerede i 2000 er klar til at anvende budgetpolitikken til at sikre oekonomisk stabilitet i betragtning af den betydelige overophedning af oekonomien; 2001-budgettet skal indrettes efter dette maal;

ii. at begraense realvaeksten i det offentlige forbrug fra de 4,3 %, der blev anslaaet for 1999, til 2,7 % i 2002 som anfoert i det ajourfoerte stabilitetsprogram;

iii. at sikre, at maalene i den nationale udviklingsplan prioriteres hoejt, da det er noedvendigt at daekke infrastrukturbehovet i den kraftigt voksende oekonomi, samtidig med at skattepolitikkens stabilitetsmaal opfyldes.

Produktmarkeder

Irlands oekonomi er meget godt integreret med resten af EU; priserne er ret lave, til trods for den seneste tids hurtige stigning i priserne paa boliger og visse tjenesteydelser, og produktiviteten er hoej. Der er de seneste aar gennemfoert en raekke reformer vedroerende produktmarkeder. Der er gjort fremskridt med indfoerelsen af konkurrence i telesektoren, elektricitets- og gasmarkederne vil gradvis blive aabnet for konkurrence, og regeringen er begyndt at anvende partnerskaber mellem den offentlige og private sektor for at effektivisere de offentlige tjenester. Statens forskningsudgifter ligger ret lavt, men budgetbevillingerne til F&U vil nu blive sat kraftigt i vejret. Paa den baggrund boer Irland prioritere foelgende punkter hoejt:

i. konkurrencemyndigheden boer have befoejelse til at haandhaeve EF-traktatens artikel 81 og 82; der boer aabnes mulighed for en reel styrkelse af konkurrencepolitikken under den reform af konkurrencelovgivningen, der skal gennemfoeres i aar, saa den ikke begraenses til procedurespoergsmaal;

ii. foranstaltninger til yderligere liberalisering af transport sektoren; der boer specielt skabes konkurrence i bustransporten i byomraader og i jernbanesektoren, f.eks. gennem franchising.

Kapitalmarkeder

Kapitalmarkederne udvikler sig tilfredsstillende, og den samlede boersvaerdi som procent af BNP er blevet fordoblet i loebet af fem aar. Antallet af boersnoterede virksomheder ligger dog fortsat lavt. Der er truffet forskellige foranstaltninger for at fremme risikovillig kapital, og der er sket en positiv bevaegelse bort fra offentlige til private investorer. Investeringerne, der traditionelt har vaeret koncentreret om virksomheders senere udviklingsfaser (ekspansion), er i stigende grad blevet rettet mod de tidlige faser. Investeringsniveauet ligger dog alt i alt stadig lavt. Paa den baggrund boer Irland prioritere foelgende punkt hoejt:

i. der boer goeres en yderligere indsats for at fremme risikovillig kapital specielt til igangsaetning af virksomheder og finansiering af de indledende faser.

Arbejdsmarkedet

Staerk vaekst i beskaeftigelsen og en arbejdsloeshed paa et historisk lavt niveau er de hovedtraek, der for oejeblikket kendetegner det irske arbejdsmarked. Erhvervsfrekvensen svarer til niveauet i euro-omraadet, kvindernes andel i arbejdsstyrken er stigende, og den seneste udvikling viser et stoerre fald i langtidsledigheden. Befolkningsmaessige faktorer vil fortsat medfoere en foroegelse af arbejdsstyrken, men situationen generelt giver anledning til bekymring over, at et strammere arbejdsmarked kunne begraense den oekonomiske vaekst. Paa den baggrund boer Irland fokusere paa foelgende omraader:

i. loenudviklingen maa overvaages, saa det sikres, at den er forenelig med den loentilbage holdenhed, der er noedvendig for at opretholde vaeksten i beskaeftigelsen;

ii. der maa vedtages en sammenhaengende strategi for at faa flere kvinder ud paa arbejdsmarkedet, bl.a. maa demotiverende faktorer fjernes, og for at faa indfoert foranstaltninger, der goer det lettere at forene arbejde og familieliv; specielt skal der satses paa fleksible orlovsordninger og goeres en vedvarende indsats for at haeve standarden for boernepasning og andre former for omsorg.

8. Italien

Siden sidste halvaar af 1999 har der vaeret en klart tiltagende vaekst i Italiens oekonomi, og der er fortsat udsigt til en solid vaekst i 2000-2001. Grundlaget for vaeksten er den hjemlige efterspoergsel og den stigende nettoeksport. Trods et mere fleksibelt arbejdsmarked er arbejds loesheden igen begyndt at stige.

Budgetpolitik

Italien reducerede i 1999 det samlede underskud paa de offentlige finanser til 1,9 % af BNP, en smule bedre end det oprindelige maal paa 2,0 %. Det primaere overskud laa imidlertid lavere end forventet (4,9 % af BNP i stedet for 5,5 %), og gaelden laa stadig helt oppe paa 114,9 % af BNP. I det ajourfoerte stabilitets program regnes der med en yderligere reduktion af underskuddet til 0,1 % i 2003. Denne reduktion skulle fremkomme som resultat af en stram udgiftsstyring, hvilket ogsaa vil give mulighed for at nedbringe skattetrykket. Paa mellemlang sigt vil Italiens offentlige finanser, isaer pensionssystemet, blive stadig haardere belastet som foelge af befolkningens stigende gennemsnitsalder. Paa den baggrund boer budgetpolitikken fokusere paa foelgende punkter:

i. Italien boer i 2000 og 2001 opnaa bedre budgetresultater end planlagt og saaledes fremme en nedbringelse af den stadig hoeje gaeld/BNP-rate i lyset af det cykliske opsving, der formodentlig er staerkere end forudsat i det ajourfoerte stabilitetsprogram;

ii. der boer som et minimum opnaas et primaert overskud paa 5,0 % af BNP i 2000 og 2001 som fastsat i det ajourfoerte stabilitets program, nemlig gennem stram styring af de loebende primaere udgifter;

iii. den forventede stigning i forholdet mellem pensionsudgifter og BNP boer paa mellemlang sigt holdes nede; der boer derfor hurtigst muligt tages fat paa en revurdering af pensionssystemet og tages yderligere skridt til en reform af systemet, bl.a. ved at fremme udbredelsen af kapitaldaekkede pensions ordninger;

iv. det planlagte privatiseringsprogram boer gennemfoeres efter tidsplanen eller om muligt fremskyndes, isaer inden for energi- og transport sektorerne; indtaegterne fra privatiseringen boer anvendes til yderligere at nedbringe den offentlige gaeld.

Produktmarkeder

Italien er i mindre grad integreret i de europaeiske produktmarkeder end de andre store medlemsstater. Italienske virksomheders internationale engagement ligger under, hvad man kunne forvente af et land af denne stoerrelse. Prisniveauet i Italien ligger imidlertid betydeligt under EU-gennemsnittet, og produktiviteten kan sammenlignes med niveauet i Frankrig og Tyskland. Der er gennemfoert en raekke reformer, der har vaeret med til at faa produktmarkedet til at fungere bedre, isaer med hensyn til privatisering og liberalisering af offentlige tjenesteydelser og reduktion af de administrative byrder, der paahviler SMV. Paa den baggrund boer Italien fokusere paa foelgende punkter:

i. der boer goeres yderligere fremskridt med hensyn til transponering af lovgivningen om det indre marked, da ikke-gennemfoerelsesprocenten paa det sociale omraade fortsat ligger hoejt sammenlignet med andre medlemsstater, og da en raekke indikatorer tyder paa problemer i forbindelse med offentlige indkoeb;

ii. der skal goeres en oeget indsats for yderligere at nedbringe det generelle statsstoetteniveau uden for landbrugssektoren og for at aendre stoettestrukturen, da omfanget af statsstoetten uden for landbrugssektoren udtrykt som procent af BNP fortsat ligger blandt de hoejeste i EU, og da regionalstoettens andel er vokset paa bekostning af andre horisontale maal;

iii. der skal fortsat goeres en indsats for at forenkle de lovgivningsmaessige rammer for virksomhederne og for at udvikle saakaldte one-stop-shops;

iv. initiativer til fremme af F&U boer styrkes, isaer i lyset af at F&U-udgifterne udgoer en meget lille del af BNP.

Kapitalmarkeder

Der er gjort vaesentlige fremskridt hen imod udvikling af dybere og mere integrerede finansielle markeder og fremme af risikovillig kapital i Italien. Det italienske aktiemarked vokser hurtigt, bl.a. paa grund af det igangvaerende omfattende privatiseringsprogram. Risikovillig kapital og privat aktiekapital er ogsaa vokset hurtigt de seneste aar, og oprettelsen af Nuovo Mercato vil yderligere fremme denne udvikling. Men alligevel er markedet for risikovillig kapital stadig underudviklet. Paa den baggrund boer Italien fokusere paa foelgende:

i. indsatsen for at fremme risikovillig kapital boer viderefoeres, isaer ved yderligere at forbedre den skattemaessige behandling af risikovillig kapital, ved at goere det lettere for institutionelle investorer at investere i aktier og risikovillig kapital, og ved at reformere konkurslovgivningen.

Arbejdsmarkedet

Trods beskedne forbedringer i den seneste tid er arbejdsmarkedssituationen fortsat vanskelig, med en lav beskaeftigelsesgrad, hoej strukturel arbejdsloeshed og store regionale forskelle. Adskilte del-arbejdsmarkeder, atypiske arbejds kontrakter, en stor uformel oekonomi og ulige fordeling af arbejdsloesheden paa grupper og regioner viser de strukturelle problemer. Mange underliggende strukturer er ugunstige for beskaeftigelsen, herunder hoej beskatning af arbejde, lempelig administration af socialsikringsordningerne kombi neret med en streng lovgivning om tryghed i ansaettelsen og et kompliceret loenforhandlingssystem. Der er ganske vist gjort en stor indsats for at reducere beskatningen af arbejde, modernisere administrationen og indfoere nye maader at reformere paa, men ingen af disse foranstaltninger har endnu rigtig baaret frugt. Der er et klart behov for at supplere disse bestraebelser med omfattende strukturelle foranstaltninger. Paa den baggrund boer Italien fokusere paa foelgende punkter:

i. der boer ske en ombalancering af den beskyttelse, som ydes af henholdsvis socialsikringsordninger og lovgivning om tryghed i ansaettelsen, og en styrkelse af de aktive arbejdsmarkeds foranstaltninger; forbedring af arbejds loeshedsunderstoettelsen boer kombineres med en mere fleksibel lovgivning om tryghed i ansaettelsen og en stramning af reglerne om ret til pensioner og andre ydelser, samtidig med, at der stilles passende krav om at paatage sig anvist arbejde og skabes incitamenter til at deltage aktivt i arbejdsmarkeds programmer;

ii. fleksibiliteten paa arbejdsmarkedet boer fremmes, idet der isaer boer goeres en yderligere indsats for at fremme loenfleksibilitet i overensstemmelse med produktivitetsforskelle mellem regionerne;

iii. bestraebelserne for at reducere beskatningen af arbejde boer viderefoeres, og udviklingen boer foelges noeje, isaer virkningen af midlertidige skatte- og socialbidragsforanstaltninger rettet mod ugunstigt stillede arbejdsmarkedsgrupper og regioner.

9. Luxembourg

Realvaeksten i BNP var meget hoej i 1999 til trods for en ugunstig ekstern udvikling, og den hoeje vaekst forventes at fortsaette. Arbejdsloesheden er stadig meget lav, og der er et vist inflationspres.

Budgetpolitik

Paa grund af den hurtige oekonomiske vaekst og den deraf foelgende stigning i skatteprovenuet har Luxembourg de seneste mange aar kunnet notere paene overskud. Paa den baggrund boer budgetpolitikken fokusere paa foelgende punkter:

i. der boer vaere en stram styring af statens loebende udgifter for at goere det lettere at naa de opstillede budgetmaal og samtidig give mulighed for at nedbringe skattetrykket som anfoert i det ajourfoerte stabilitetsprogram;

ii. gennemfoerelsen af en sund finanspolitik boer kombineres med reformer, navnlig paa socialsikringsomraadet, der er noedvendige for at sikre systemets levedygtighed paa lang sigt og forberede det paa den udfordring, som befolkningens stadig hoejere gennemsnitsalder udgoer.

Produktmarkeder

Luxembourgs oekonomi er meget godt integreret i det europaeiske produktmarked, og landets makrooekonomiske resultater er fremragende. Derimod er man ikke saa langt fremme, naar det drejer sig om gennem strukturforanstaltninger at faa produktmarkederne til at fungere bedre. Men der goeres dog fremskridt. Ophaevelsen af prisregulerings- og regionalstoetteordningerne, der skulle finde sted i naer fremtid, maa isaer hilses velkommen. Paa den baggrund boer Luxembourg fokusere paa foelgende punkter:

i. gennemfoerelsen i national lov af lovgivningen om det indre marked boer fremskyndes, isaer for saa vidt angaar transport, motorkoeretoejer, plantesund hedsundersoegelser og sociale spoergsmaal;

ii. der boer vedtages en ny konkurrencelov, der giver myndighederne mulighed for at foere en mere aktiv konkurrencepolitik og befoejelse til at haandhaeve EF-traktatens artikel 81 og 82;

iii. der boer skabes gunstige betingelser for at komme paa forkant med den nyeste udvikling i informationssamfundet, isaer fordi informations- og kommunikations teknologien foerst er begyndt at slaa igennem paa et meget sent tidspunkt for et land med en saa hoej levestandard.

Arbejdsmarkedet

Det luxembourgske arbejdsmarked fungerer godt, med den laveste arbejdsloeshed og den hoejeste indenlandske beskaeftigelsesgrad i EU, hvoraf graensearbejdere tegner sig for en stor del. Beskaeftigelsen blandt landets egne borgere er ikke helt saa god, med en lav erhvervsfrekvens for kvinder og aeldre arbejdstagere. Skoent arbejdsmarkedet fungerer uden stoerre problemer, er visse af de underliggende skatte- og social sikringssystemer ikke saerlig beskaeftigelses fremmende. Paa den baggrund boer Luxembourg fokusere paa foelgende:

i. skatte- og socialsikringssystemerne boer undersoeges for at fjerne faktorer, der haemmer deltagelsen i arbejdsmarkedet, og der boer fortsat goeres en indsats for at oege erhvervsfrekvensen blandt den indenlandske befolkning, isaer blandt kvinder og aeldre arbejdstagere.

10. Nederlandene

Den oekonomiske aktivitet faldt ikke naevnevaerdigt i 1999 i forhold til det hoeje vaekstniveau, der blev naaet i 1998. Som resultat heraf steg beskaeftigelsen fortsat i hurtigt tempo, og den registrerede arbejdsloeshed faldt til et niveau, der ikke er set siden begyndelsen af 1970'erne. Vaeksten vil formodentlig tiltage i 2000 som foelge af forbedringen af den eksterne oekonomiske situation. Den hurtige vaekst og det gradvis strammere arbejdsmarked vaekker bekymring over udviklingen i priserne og - i endnu hoejere grad - i loenningerne, der nu vokser betydeligt hurtigere end i nabolandene.

Budgetpolitik

Den kraftige oekonomiske vaekst oegede statens indtaegter i 1999, saa det offentlige underskud, der i aarets begyndelse forventedes at vokse, efterhaanden vendtes til et overskud paa 0,5 % af BNP. Siden midten af 1990'erne har Nederlandenes budgetstrategi gaaet ud paa at begraense statens udgifter ved at fastsaette maksimale stigningstakter og derved reducere skattetrykket og samtidig det offentlige underskud. Der er planlagt en stoerre skattereform i 2001, der vil indebaere en nedsaettelse af de personlige skatter og en foroegelse af den indirekte beskatning. Paa den baggrund boer budget politikken fokusere paa foelgende punkter:

i. det offentlige overskud i 1999 boer foroeges i 2000 i lyset af de positive vaekstprognoser; man boer vaere parat til allerede i 2000 at stramme budget politikken, hvis inflationspresset tiltager ud over den stigning, der skyldes stigningen i importpriser, og specielt hvis den nuvaerende tendens til loenstigninger fortsaetter;

ii. de offentlige udgifter boer overvaages noeje i 2001 for at sikre, at provenutabet ved skattereformen hoejst giver anledning til en begraenset og midlertidig forvaerring af budgetsituationen.

Produktmarkeder

Nederlandene er meget godt integreret i den europaeiske oekonomi, og dets produktmarkeder funger ret godt. De strukturelle reformer har vaeret effektive, selv om der stadig er visse problemer med transponering og gennemfoerelse af lovgivning om det indre marked (for saa vidt angaar transport og offentlige indkoeb). Konkurrencepolitikken boer fortsat styrkes, og det samme gaelder liberaliseringen af energi- og transportsektorerne. Den private sektors andel af F&U-udgifterne er relativt lav, og teknologi overfoerslen mellem offentlig og privat forskning er stadig utilstraekkelig. Paa den baggrund boer Nederlandene fokusere paa foelgende punkter:

i. der boer goeres yderligere fremskridt med haandhaevelsen af direktiverne om offentlige indkoeb, da den andel, som vaerdien af udbud offentliggjort i EFT udgoer af de samlede offentlige indkoeb, er blandt de laveste i EU;

ii. reformen af retsforskrifter og privatiseringen boer viderefoeres som grundlag for indfoerelse af konkurrence i netvaerksindustrierne; specielt boer transpo neringen af direktiver om det indre marked fremskyndes for saa vidt angaar transport omraadet; der boer vedtages en forordning om adgang til kabelnettet for at undgaa, at kabelselskaber faar en dominerende stilling inden for telefoni- og Internettjenester;

iii. der boer traeffes yderligere foranstaltninger for at oege den private sektors engagement i F&U og for at fremme teknologioverfoersel mellem offentlig og privat forskning.

Kapitalmarkeder

Nederlandenes aktiemarked og risikokapital marked er veludviklede og konkurrencedygtige. Risikokapitalmarkedet er vokset kraftigt de seneste aar, bl.a. paa grund af gunstige skatteregler. Der investeres dog fortsat relativt lidt i virksomheders foerste udviklingsfase. Paa den baggrund boer Nederlandene fokusere paa foelgende:

i. indsatsen boer koncentreres om at fremme investeringer i virksomheders foerste udviklingsfase; man boer overveje de eksempler paa den bedste praksis, der er anfoert i Kommissionens meddelelse om risikokapital fra oktober 1999, og fremme innovative ordninger for ansattes medejerskab, herunder i form af aktieoptioner.

Arbejdsmarkedet

Det nederlandske arbejdsmarked har vaeret blandt de mest velfungerende i EU de seneste aar, ikke mindst paa grund af den sammenhaengende strategi, der har ligget bag de gennemfoerte reformer. Reformer af skatte- og socialsikringssystemer har nedsat skattetrykket paa arbejde og oeget arbejdsmotivationen. Der er truffet foranstaltninger for at oege beskaeftigelsen blandt specielle grupper, herunder aeldre arbejdstagere og handicappede. Der er dog stadig betydelige strukturelle uligevaegte, idet en stor procentdel af folk i den erhvervsdygtige alder passivt modtager arbejdsloesheds- og invalididetsydelser. Paa den baggrund boer Nederlandene fokusere paa foelgende:

i. der boer fortsat goeres en indsats for at forbedre skatte- og socialsikringssystemet, saa man fjerner faktorer, der kan mindske motivationen til at soege arbejde, isaer blandt kvinder og aeldre arbejdstagere; der boer fortsat goeres en resolut indsats for at reducere det store antal personer, der befinder sig uden for arbejdsmarkedet og er afhaengige af ordninger for passiv indkomststoette.

11. OEstrig

OEstrig oplever for oejeblikket et opsving i den oekonomiske vaekst, der skyldes en velafbalanceret udvikling i alle efterspoergselskomponenter, isaer det solide private forbrug. Beskaeftigelsen vil formodentlig fortsat stige og kan i kombination med et stadig elastisk arbejdskraftudbud foere til et fald i arbejdsloesheden.

Budgetpolitik

OEstrig gjorde i 1999 visse fremskridt hen imod en konsolidering af de offentlige finanser, idet underskuddet faldt til de 2,0 % af BNP, der var sat som maal i det oprindelige stabilitetsprogram. Paa baggrund af en maerkbar skattelettelse som foelge af reformen af indkomstskatten regnes der i det ajourfoerte stabilitetsprogram med et samlet underskud paa de offentlige finanser paa 1,7 % af BNP i 2000 og med yderligere reduktioner i de foelgende aar. Dette maal vil imidlertid blive naaet ved hjaelp af omfattende engangsforanstaltninger. For at opnaa en varig forbedring af statens finanser paa mellemlang og lang sigt forudses der i det ajourfoerte stabilitetsprogram betydelige strukturelle foranstaltninger, foerst og fremmest paa pensions- og sundhedsomraadet. Paa den baggrund boer budgetpolitikken fokusere paa foelgende punkter:

i. som et minimum boer man naa det maal, at det samlede offentlige underskud udgoer hoejst 1,7 % af BNP i 2000, idet dette vil bidrage til at skabe en klar nedadgaaende tendens i gaeldsforholdet; der boer opnaas vaesentlige besparelser paa udgiftssiden og udoeves streng udgiftskontrol under budgetgennemfoerelsen for at daekke omkostningerne ved reformen af indkomstskatten og familieydelserne;

ii. engangsforanstaltningerne i 2000 boer erstattes af mere permanente foran staltninger, der kan goere de offentlige finanser baeredygtige paa laengere sigt;

iii. man boer gennemfoere den bebudede pensionsreform, der gaar ud paa fra og med 2001 at haeve den gennemsnitlige pensionsalder, og viderefoere bestrae belserne for at give pensionssystemet, der for oejeblikket overvejende finansieres gennem loebende bidrag, et solideret grundlag.

Produktmarkeder

Mens OEstrig hurtigt er ved at blive integreret i det europaeiske handelssystem, ligger landets deltagelse i direkte udenlandske investeringer og graenseoverskridende fusioner og virksomheds overtagelser under gennem snittet. OEstrig har anlagt en ret forsigtig tilgang til spoergsmaalet om reform af produktmarkeder. Men der er dog gjort visse fremskridt med hensyn til transponering af lovgivning om det indre marked, styrkelse af konkurrencepolitikken og libe ralisering af telesektoren. Der er ogsaa taget nogle initiativer for at forenkle procedurerne for igangsaetning af ny virksomheder, og der er opstillet det maal, at F&U-udgifterne skal stige til 2,5 % af BNP i 2005 (fra 1,6 % af BNP i 1998). Paa den baggrund boer OEstrig fokusere paa foelgende punkter:

i. der boer goeres yderligere fremskridt med hensyn til transponeringen af Faellesskabets retningslinjer for offentlige indkoeb, navnlig paa provinsplan, hvor processen er blevet forsinket;

ii. lovgivningsreformen inden for energi- og transportsektorerne boer fremskyndes, saa der sikres effektiv konkurrence paa markedet;

iii. der boer traeffes yderligere foranstaltninger for at styrke den private sektors engagement i F&U og fremme teknologioverfoersel mellem offentlig og privat forskning.

Kapitalmarkeder

Regeringen har gennemfoert flere reformer for at stimulere aktiemarkedet og risikokapitalmarkedet. Aktiemarkedet er dog fortsat lille, og risiko kapitalinvesteringerne ligger ogsaa lavt og er koncentreret om virksomhedernes senere udviklingsfaser. Paa den baggrund boer OEstrig fokusere paa:

i. at modernisere tilsynsreglerne, forbedre ledelsen af virksomheder (corporate governance), fjerne faktorer, der hindrer institutionelle investorer i at investere i aktier, og indfoere skatteincitamenter for investeringer i aktier og risikokapital;

ii. gennemfoere de foranstaltninger, der er anfoert i handlingsplanen for risikokapital fra 1998, navnlig for saa vidt angaar beskatning af ny virksomheder, risikokapitalinvesteringer og insolvens- og konkurslovgivning.

Arbejdsmarkedet

OEstrigs arbejdsmarked fungerer relativt godt. Arbejdsloesheden er lav, og beskaeftigelsesgraden er hoej. Dog ligger erhvervsfrekvensen for aeldre arbejdstagere lavere end EU-gennemsnittet, hvilket delvis skyldes den demotiverende effekt af ordningerne for foertidig pensionering. Et andet traek ved det oestrigske arbejdsmarked er det smidige samarbejde mellem arbejdsmarkedets parter, der kan ses som et forbillede for mange andre lande. Paa den baggrund boer OEstrig fokusere paa:

i. hurtigst muligt at gennemfoere de bebudede reformer om hoejere pensionsalder for foertidspensionister og skaerpelse af bistands reglerne, der maa hilses velkommen i betragtning af det ret stramme arbejdsmarked, og paa at stoette pensions reformen gennem yderligere foranstalt ninger for aeldre arbejdstagere, saa arbejdsloesheden i denne aldersgruppe ikke stiger;

ii. at viderefoere indsatsen for at reducere den hoeje beskatning af arbejde, navnlig ved at fokusere paa problemgrupper paa arbejdsmarkedet.

12. Portugal

Efter nedgangen i baade den indenlandske og udenlandske efterspoergsel i 1999 begyndte eksporten at stige i anden halvdel af 1999, hvilket tyder paa, at den oekonomiske aktivitet vil blive oeget i 2000. Jobskabelsen forventes at forblive stabil i 2000, men dog noget langsommere paa grund af en mere afbalanceret vaekst. Der er en stigende ubalance paa de loebende poster, og gaeldsbyrden inden for den private sektor er steget kraftigt.

Budgetpolitikken

I 1999 faldt underskuddet paa de offentlige finanser til 2,0% af BNP, hvilket var maalsaetningen i det oprindelige stabilitetssprogram. Ifoelge det ajourfoerte stabilitetsprogram boer budgetunderskuddet i forhold til BNP falde til 1,5% i 2000 og derefter holdes paa dette niveau. Begraensningen af underskuddet i 2000 boer fremkomme gennem en kraftig oegning af skatteprovenuet som foelge af en mere effektiv skatteopkraevning, som vil mere end opveje den planlagte stigning i de samlede udgifter. For at understoette den skattemaessige konsolidering paa mellemlang sigt omfatter det ajourfoerte stabilitetssprogram forskellige reformplaner, foerst og fremmest indfoersel af en ny grundlaeggende budgetlovgivning, en ny lov om folkepension og foranstaltninger inden for sygesikring. Paa denne baggrund boer budgetpolitikken tage sigte paa:

i. som et minimum at opnaa maalsaetningen med et underskud paa 1,5% af BNP i 2000, hvilket forudsaetter en streng kontrol med de primaere udgifter, som er steget betydeligt igennem de senere aar; i denne forbindelse boer de udgiftsbeloeb, der er frosset paa 2000-budgettet ikke anvendes til at opnaa dette maal og saaledes skabe en "stoedpude" af ressourcer, som skulle kunne absorbere et eventuelt underskud i skatteprovenuet;

ii. at finanspolitikken bidrager til at opnaa en mere afbalanceret oekonomisk politik, der kan korrigere de vaesentligste ubalancer inden for Portuga