DA   DA 
 
 
 EUROPA -
KOMMISSIONEN   
Bruxelles, den 26.4.2022  
COM(2022) 180 final  
 
RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA -PARLAMENTET OG RÅDET  
om anvendelsen af bilag XI til vedtægten for tjenestemænd, særlig artikel 66a   
 
1 
 RAPPORT  FRA  KOMMISSIONEN  TIL  EUROPA -PARLAMENTET  OG  RÅDET  
om anvendelsen af bilag XI til vedtægten for tjenestemænd, særlig artikel 66a  
 
1. INDLEDNING  
I henhold til artikel  15, stk. 2, i bilag XI til personalevedtægten (vedtægten) som senest 
ændret i 20131 skal Kommissionen inden den 31. marts 2022 forelægge en rapport for 
Europa -Parlamentet og Rådet, hvori der tages hensyn til den undersøgelse, som er blevet 
gennemført i henhold til artikel  2 i samme bilag, og hvori det vurderes, om udviklingen i EU -
tjenes temænds vederlags og pensioners købekraft svarer til de ændringer, der er sket med 
købekraften for vederlagene til nationale tjenestemænd i centraladministrationerne. Hvis det 
er relevant, skal Kommissionen på baggrund af denne rapport forelægge et forslag  til ændring 
af bilag XI samt artikel  66a i vedtægten på grundlag af artikel  336 i traktaten om Den 
Europæiske Funktionsmåde.  
Med denne rapport gennemføres den ovennævnte lovbestemmelse ved at vurdere opfyldelsen 
af EU -institutionernes ansættelsesbehov og beskrive processen og resultatet af 
gennemførelsen af bestemmelserne for ajourføring af vederlag og pensioner i henhold til 
vedtægtens bilag XI (i det følgende benævnt "metoden") samt solidaritetsbidraget i henhold 
til artikel 66a for perioden 2014 -2021.  
2. EU-INSTITUTIONERNES ANS ÆTTELSESBEHOV  
2.1. Lovbestemt krav om at undersøge ansættelsesbehov  
I henhold til artikel  2 i bilag XI til vedtægten skal Kommissionen regelmæssigt undersøge 
institutionernes ansættelsesbehov.  
Selv om ansættelser ud fra et operationelt sy nspunkt har til formål at besætte ledige stillinger 
i EU -institutionerne, skal tjenestemænd og øvrige ansatte i henhold til vedtægtens artikel  27 
og artikel 12 og 82 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte på den ene side opfylde de 
højeste krav til k valifikationer, indsats og integritet, og de skal på den anden side udvælges 
på et så bredt geografisk grundlag som muligt blandt statsborgere i Unionens medlemsstater.  
2.2. Bemærkninger om ansættelsesbehov  
Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) har ansvaret for udvælgelsen af 
tjenestemænd, som udgør den største andel af EU's personale. EU -institutionerne meddeler 
regelmæssigt deres ansættelsesbehov til EPSO, som udarbejder en årlig plan for afholdelse af 
udvælgelsesprøver og fastlægger udvælgelsesmet oder og -procedurer, herunder pointregler 
for hver udvælgelsesprøve. Sammen med den kontrol, der foretages ved ansættelsen, sikrer 
dette, at alle ansatte opfylder de højeste krav til kompetence, arbejdsindsats og integritet i 
overensstemmelse med vedtægten s artikel  27. 
                                                 
1 Europa -Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 af 22. oktober 2013.  
 
2 
 2.2.1.  Fald i antallet af ansøgninger til EU -udvælgelsesprøver  
Ved at sammenligne EU -institutionernes behov for ansættelse af ikke -sproglige 
administratorer (udtrykt i ønsket antal beståede ansøgere) med udvælgelsesprøvernes faktiske 
resultat viser bilag 1, at EPSO generelt har formået at udvælge det ønskede antal beståede 
ansøgere.  
Når dette er sagt, faldt antallet af ansøgere til udvælgelsesprøver for AD -generalister for alle 
klynger af medlemsstater (bilag 2). For de medlemsstater, der var tiltråd t inden 2004, 
begyndte antallet at falde efter reformen af personalevedtægten i 2004, mens antallet for 
medlemsstater, der tiltrådte efter 2004, begyndte at falde efter reformen af 
personalevedtægten i 2014 (bilag 3)2. Dette påvirkede EU -institutionernes e vne til at opfylde 
deres ansættelsesbehov og til at sikre en geografisk afbalanceret rekruttering.  
2.2.2.  Pragmatisk løsning gennemført af Kommissionen for at opfylde 
specifikke ansættelsesbehov  
For at imødekomme sine ansættelsesbehov ansatte Kommissionen i stig ende grad midlertidigt 
ansatte i faste stillinger, der normalt besættes af fastansatte tjenestemænd. I Kommissionen 
steg deres samlede antal uden for sprogtjenesterne fra 461 i 2013 (heraf 118 på 
administratorniveau) til 1672 i 2020 (heraf 825 på administr atorniveau).  
2.2.3.  En geografisk skæv rekruttering  
Kommissionen har haft problemer med at ansætte personale på et så bredt geografisk 
grundlag som muligt. I sin rapport fra 2018 vedtaget i henhold til vedtægtens artikel  273 
pegede Kommissionen navnlig på spørgs målet om tiltrækningskraft, der giver sig udslag i lav 
deltagelse i EU -udvælgelsesprøver i forhold til størrelsen af den relevante befolkning i nogle 
medlemsstater. Som følge heraf er nogle nationaliteter ikke tilstrækkelig repræsenteret på 
EPSO's lister o ver beståede ansøgere. Bilag 4 viser skævheden i ansøgningerne til EU -
udvælgelsesprøver siden 20184, hvilket har resulteret i en geografisk skæv rekruttering. 
Antallet af betydeligt underrepræsenterede nationaliteter blandt junioradministratorer er 
navnlig  steget til 13: østrigere, tjekker, estere, tyskere, danskere, finner, cyprioter, 
luxembourgere, maltesere, hollændere, polakker, slovakker og svenskere5.  
2.3. Sammenhæng mellem EU -institutionernes tiltrækningskraft og forskellige 
makroøkonomiske og socioøkono miske faktorer, herunder vederlag  
Tabellen nedenfor indeholder oplysninger om deltagelsen i EU -udvælgelsesprøver for hver 
medlemsstat i perioden 2013 -2019. Alle medlemsstater indgik i analysen med undtagelse af 
Belgien, de mindste medlemsstater målt i befo lkning og de medlemsstater, hvor deltagelsen 
                                                 
2 Antallet af ansøgninger fra græske og cypriotiske statsborge re var dog uændret eller steg.  
3 Kommissionens rapport til Europa -Parlamentet og Rådet af 15. juni 2018, berigtiget den 24. august 2018 
ved COM (2018) 377 final/2.  
4 I denne rapport defineres deltagelsesniveauet for hver medlemsstat som forholdet mellem an delen af 
kandidater og andelen af EU's befolkning i perioden 2013 -2019. Der anvendes en periode på syv år til at 
udjævne data, da EU -udvælgelsesprøver ikke afholdes regelmæssigt. På grund af pandemien og dens 
konsekvenser for afholdelsen af disse udvælgels esprøver betragtes 2020 og 2021 desuden som atypiske år 
og indgår derfor ikke i analysen.  
5 Situationen pr. 31. december 2021.  
 
3 
 ligger inden for et interval på 80 -120 %, dvs. tæt på "målet" for den ideelle deltagelse6. Mere 
præcist er de udelukkede medlemsstater:  
- Belgien, da overrepræsentationen af belgiske statsborgere blandt EPSO -ansøgere 
er knyttet til Bruxelles' status som hjemsted for flere EU -institutioner7 
- Cypern, Luxembourg og Malta, da analysen af andelen af ansøgere til EU -
udvælgelsesprøver i forhold til den nationale befolkning i betragtning af deres lille 
befolknings tal ikke er statistisk velfunderet  
- Ungarn, Slovakiet og Finland, da deres deltagelsesniveau (deltagelsesniveauet i 
forhold til procentdelen af EU's befolkning) ligger på mellem 80  % og 120  % målt 
over syv år og derfor er tæt på målet.  
 
For at vurdere de faktorer, der påvirker de enkelte medlemsstaters deltagelse i EU -
udvælgelsesprøver, er det nødvendigt at undersøge EU -institutionernes tiltrækningskraft i 
hele EU. Da valget om at ansøge om at deltage i en EU -udvælgelsesprøve i sidste ende fortsat 
er et pe rsonligt valg, der kan baseres på forskellige faktorer, vurderede Kommissionen, om 
                                                 
6 Da "målet" (deltagelsesniveau på 100  %) aldrig kan nås af statistiske årsager, valgte man kun at analysere 
medlemsstater, hvor der er en klar ubalance. Afskæringsniveauet blev fastsat til ±  20 % i forhold til et 
deltagelsesniveau på 100  %. Dette er i overensstemmelse med tilgangen i Kommissionens rapport vedtaget 
i henhold til artikel  27 i vedtægten for tjenestemænd og artikel  12 i ansættelsesvilkårene for de øvrige 
ansatte i Den Europæiske Union (geografisk balance) — COM (2018) 377 final.  
7 Det samme fænomen ses i andre internationale organisationers hovedsæde. Det tyske personale er f.eks. 
overrepræsenteret i Den Europæiske Cent ralbank.  

 
4 
 der var en mulig sammenhæng mellem en række makroøkonomiske og socioøkonomiske 
faktorer og de observerede tendenser i deltagelsen i de enkelte medlemsstater (bilag 5 -5.7). 
Kommissionen vurderede navnlig den relative nettoindkomst i medlemsstaterne (bilag 5.1 og 
5.2), arbejdsløshedsniveauet (bilag 5.3), den nationale beskæftigelsessituation (bilag 5.4), 
opfattelsen af EU (bilag 5.5), personlige økonomiske udsigter (bilag 5.6) og OECD's indeks 
for et bedre liv (Better Life Index) (bilag 5.7).  
På grundlag af disse oplysninger vurderede Kommissionen mulige sammenhænge mellem lav 
deltagelse i EU -udvælgelsesprøver og disse socioøkonomiske og makroøkonomiske faktorer. 
Der kan drages  følgende konklusioner:  
- EU-borgeres deltagelse i EU -udvælgelsesprøver hænger rimeligt sammen med 
nettoindkomsten i medlemsstaterne og opfattelsen af beskæftigelsesudsigterne på 
nationalt plan.  
 
- hvis analysen begrænses til de medlemsstater, der har de høje ste og laveste 
lønninger, er deltagelsen i EU -udvælgelsesprøver og nettoindkomstniveauet 
næsten fuldstændig korreleret8. Dette gælder især for Tyskland, Frankrig, 
Nederlandene, Østrig, Danmark, Irland, Sverige, Portugal, Slovenien, Litauen, 
Rumænien, Kroatien, Letland og Bulgarien. For medlemsstater med 
middellønninger er resultaterne imidlertid mere nuancerede og kræver, at der 
tages hensyn til andre socioøkonomiske faktorer  
 
- deltagelsen i EU -udvælgelsesprøver hænger tæt sammen med OECD's indeks for 
et bedre liv  
 
- deltagelsen hænger kun i begrænset omfang eller slet ikke sammen med det 
nationale arbejdsløshedsniveau, borgernes opfattelse af EU og opfattelsen af en 
forbedring af ens økonomiske situation i det kommende år.  
3. GENNEMFØRELSE AF VEDT ÆGTENS AR TIKEL  65 
3.1. Parallelitetsprincippet  
Dette princip om parallel udvikling i købekraften betyder, at EU -ansattes købekraft både 
følger udviklingen i den gennemsnitlige købekraft for tjenestemænd ansat i medlemsstaternes 
centraladministrationer opad og nedad. En vurdering af gennemførelsen af 
parallelitetsprincippet i den observerede periode kan yderligere afklare de problemer, der er 
konstateret i forbindelse med EU -institutionernes ansættelsesbehov.  
I henhold til artikel 65, stk. 1, i vedtægten afspejler ajourføringen af vederlag og pensioner 
den årlige udvikling mellem den 1. juli året forinden og den 1. juli i det indeværende år9 i: 
                                                 
8 De Forenede Nationer (FN) håndterer dette spørgsmål ved at anvende det såkaldte "Noblemaire -princip", 
dvs. en formel, der i det væsentlige fastsætter FN's lønniveau i forhold til den løn, der betales af den 
offentlige tjeneste i den medlemsstat,  som betaler den højeste løn (i de seneste år har dette konsekvent været 
USA). FN kan derfor tiltrække kandidater fra alle medlemsstater.  
9 Metoden er baseret på sammenligningen mellem et øjebliksbillede af en medlemsstats nationale 
aflønningssystem i juli  måned i det indeværende år med det tilsvarende øjebliksbillede i den samme 
medlemsstat i juli året forinden.  
 
5 
 - reallønningerne for tjenestemænd ansat i centraladministrationerne i en stikprøve 
på 10 medlemsstater, som repræsenterer mindst 75  % af EU's 
bruttonationalprodukt  (EU's BNP) 10. For hver af disse medlemsstater beregnes 
den årlige ændring i reallønnen renset for inflation og kaldes for den specifikke 
indikator. Den samlede specifikke indikator  er gennemsnittet af alle specifikke 
indikatorer vægtet i forhold til de en kelte medlemsstaters BNP  
- den årlige inflation i Bruxelles og Luxembourg (i samme forhold som 
fordelingen af EU -ansatte mellem de to byer). Dette kaldes det  fælles indeks .  
Den samlede specifikke indikator og det fælles indeks multipliceres for at beregne værdien af 
ajourføringen. Værdien af ajourføringen er udtrykt som en procentdel, der anvendes generelt 
på alle EU -ansattes nettovederlag og -pensioner med virkning pr.  1. juli11.  
Det er i den forbindelse vigtigt at gøre opmærksom på, at metoden ikke gør det muligt at 
medregne inflationen to gange, men sikrer en parallel udvikling af EU -ansattes og nationale 
tjenestemænds lønninger renset for inflation. Med henblik herpå beregnes den samlede 
specifikke indikator først renset for inflation i stikprøven på 1 0 medlemsstater, og den 
kombineres derefter med det fælles indeks. Nærmere oplysninger om udviklingen i den 
samlede specifikke indikator og det fælles indeks findes i punkt 3.  
3.2. Specifikke indikatorer  
I dette kapitel undersøges det, om den stikprøve af medle msstater, der i øjeblikket anvendes 
til at beregne den samlede specifikke indikator, afspejler de reelle ændringer i købekraften for 
alle nationale tjenestemænd korrekt, og om de generelle og specifikke undtagelser fra 
parallelitetsprincippet, der er indby gget i metoden, har ført til en væsentlig nedgang i EU -
tjenestemænds købekraft.  
3.2.1.  Beregning af den samlede specifikke indikator som defineret i henhold til 2013 -
metoden  
I henhold til 2013 -metoden blev den samlede specifikke indikator pr. 1. juli 2015 beregne t 
ved brug af en stikprøve på 11 referencemedlemsstater (vægtet i forhold til BNP): Belgien, 
Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Polen, Sverige og 
Det Forenede Kongerige.  
Pr. 1. januar 2021 anses Det Forenede Kongerige ikke længere for at være en EU -
medlemsstat, og siden denne dato er Det Forenede Kongerige derfor ikke medtaget i 
stikprøven til brug for beregning af den samlede specifikke indikator. Bilag 6 viser, at 
stikprøven stadig opfylder tærsklen på 75  % fastsat i artikel  1, stk.  4, i bilag XI til vedtægten 
efter Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union, og det er derfor ikke 
nødvendigt at ændre den. I forbindelse med gennemførelsen af den aftalte interinstitutionelle 
tilgang vedrørende henvisninger til Det Forenede Kongerige i EU -lovgivningen anvender 
                                                 
10 Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Polen og Sverige. Trods 
Det Forenede Kongeriges udtræden af De n Europæiske Union udgør stikprøven på 10 medlemsstater stadig 
mere end 75  % af EU's bruttonationalprodukt, jf. artikel  1, stk.  4, i bilag XI til vedtægten.  
11 For at tage hensyn til en væsentlig ændring i leveomkostningerne i Bruxelles og Luxembourg kan der 
foretages en mellemliggende ajourføring pr.  1. januar, jf. artikel 4 -7 i bilag XI i vedtægten.  
 
6 
 Eurostat med henblik på artikel  1, stk.  4, i bilag XI nu en stikprøve bestående af ovennævnte 
10 resterende medlemsstater.  
Årlige og kumulerede data pr. medlemsstat i den pågældende stikprøve  
Bilag 7 vi ser tidsserierne for de specifikke indikatorer i den pågældende stikprøve på 11 
medlemsstater siden den 1. juli 2015 samt et simpelt aritmetisk gennemsnit for perioden. 
Tabel 8 indeholder de samme data, men udtrykt som et kumuleret indeks (2014=100).  
Samle t specifik indikator for den pågældende stikprøve  
Den kumulerede virkning af den beregnede samlede specifikke indikator og den anvendte 
samlede specifikke indikator siden 1. juli 2015 er illustreret i bilag 9. Den beregnede samlede 
specifikke indikator sva rer til udviklingen i købekraften for tjenestemænd i stikprøven af 
medlemsstater i perioden (vægtet i forhold til BNP udtrykt i købekraftsstandarder). I 
overensstemmelse med parallelitetsprincippet (jf. afsnit 3.1) var udviklingen i købekraften for 
EU-ansatte den samme som i stikprøven, undtagen fra den 1. juli 2020 som følge af 
gennemførelsen af undtagelsesklausulen (jf. afsnit 3.2.4).  
Bilag 10 viser tidsserierne for den samlede specifikke indikator siden den 1. juli 2015 samt 
det fælles indeks og den dera f følgende årlige ajourføring for EU -ansatte. Den anvendte 
samlede specifikke indikator, beregnet som et simpelt gennemsnit for syvårsperioden, er 
100,6, og den kumulerede virkning af den anvendte samlede specifikke indikator i juli 2014 
(2014=100) er 103, 4.  
3.2.2.  Den samlede specifikke indikator som defineret i henhold til tidligere metoder  
Det har ikke altid været lovgivernes tilgang at anvende den nuværende lovgivningsmæssige 
løsning med en stikprøve på 10 medlemsstater til beregning af den samlede specifikke  
indikator. Den samlede specifikke indikator blev før for 2004 beregnet ud fra de statistiske 
data for alle medlemsstater (f.eks. 15 medlemsstater i 2003), mens der i perioden 2004 -2012 
blev anvendt en stikprøve på 8 referencemedlemsstater.  
Lovgiverens be slutning om at vedtage den nye metode var begrundet i en efterfølgende 
dataanalyse under antagelse af, at udviklingen i denne prøve nøje ville afspejle den 
gennemsnitlige udvikling i alle medlemsstater. Det skal imidlertid bemærkes, at en 
efterfølgende ana lyse viste, at den faktiske udvikling i købekraften i den udvalgte stikprøve 
efter 2004 var lavere end gennemsnittet for alle medlemsstater. I 2013 bibeholdt 
medlovgiveren princippet om en stikprøve af medlemsstater, men øgede antallet fra 8 til 11.  
For at  opfylde det lovbestemte krav om at analysere, om udviklingen i købekraften for EU -
tjenestemænd har været i overensstemmelse med ændringerne i købekraften for tjenestemænd 
i alle medlemsstaternes centraladministrationer, indeholder dette kapitel simulering er af 
udviklingen i den samlede specifikke indikator på grundlag af en stikprøve på otte 
medlemsstater eller uden stikprøve i perioden 2015 -2021.  
Ved brug af stikprøven på otte medlemsstater12 ville det simple gennemsnit af den årlige 
samlede specifikke indikator for perioden 2015 -2021 være på 100,4 og den kumulerede 
virkning (2014=100) på 102,5. Med alle medlemsstater ville det simple gennemsnit af den 
                                                 
12 Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene og Det Forenede Kongerige.  
 
7 
 årlige samlede specifikke indikator for p erioden 2015 -2021 være på 101,1 og den kumulerede 
virkning (2014=100) på 106,5.  
I bilag 11 til denne rapport sammenlignes udviklingen i den samlede specifikke indikator 
beregnet på grundlag af ovennævnte alternative stikprøver. På grundlag af stikprøven a f 
medlemsstater defineret i 2013 af medlovgiveren viser disse data, at udviklingen i EU -
ansattes købekraft kun opvejede halvdelen af ændringerne i købekraften for vederlaget til 
nationale tjenestemænd i centraladministrationerne, hvilket kan have bevirket,  at EU blev 
betragtet som en mindre attraktiv arbejdsgiver.  
3.2.3.  Specifik indikator: tendenser for de enkelte medlemsstater   
Beregningerne og tallene vedrørende de specifikke indikatorer i medlemsstaterne er baseret 
på data fremsendt og valideret af de ansvarli ge statistiske myndigheder i medlemsstaterne. 
Med henblik herpå er der med tiden blevet udviklet og ajourført et årligt spørgeskema 
vedrørende vederlag. Et sæt landespecifikke metodevejledninger og vurderingsrapporter vil 
endvidere blive offentliggjort med  henblik på at hæve gennemsigtighedsniveauet13. 
Bilag 12 indeholder de data, der foreligger for de enkelte medlemsstater for perioden 2015 -
2021, samt et simpelt aritmetisk gennemsnit for perioden. Tabel 13 indeholder de samme 
data, men udtrykt som et kumule ret indeks (2014=100). Blandt de medlemsstater, der indgår i 
stikprøven, observeres de største nettostigninger siden 2015 i Polen (121), Tyskland (109,8), 
Østrig (109,6) og Nederlandene (109). Lavere stigninger observeres i Luxembourg (101,6) og 
Belgien (1 01,8), og i stikprøven var det kun tjenestemænd i centraladministrationen i 
Frankrig, der oplevede et fald i deres nettokøbekraft (97,9).  
Da udviklingen i vederlaget til EU -ansatte beregnes på grundlag af det vægtede gennemsnit 
af en stikprøve af medlemss tater og som beskrevet i punkt 3.2.1, steg vederlaget til EU -
ansatte i samme periode med 103,4.  
Blandt de medlemsstater, der ikke indgår i stikprøven, observeres de største nettostigninger i 
Slovakiet (186,4), Tjekkiet (167,1), Bulgarien (156,3) og Rumæni en (148,1). Bilag 14 viser, 
at langt størstedelen af medlemsstaterne i stikprøven med lav deltagelse i EU -
udvælgelsesprøver afholdt af EPSO — jf. punkt 2 — havde specifikke indikatorer, der var 
langt bedre end den samlede specifikke indikator, som dannede grundlag for ajourføringen af 
vederlaget til EU -ansatte. EU's relative købekraft er med andre ord blevet mindre attraktiv for 
disse lande.  
3.2.4.  Generel fravigelse af parallelitetsprincippet: anvendelsen af moderations - og 
undtagelsesklausuler  
Som en fravigelse af princippet om parallelitet hvad angår udviklingen i købekraften 
begrænser en moderationsklausul høje stigninger i købekraften samt store tab i købekraften 
for et givet år. Såfremt den beregnede stigning i købekraften overstiger 2  % eller i tilfælde af 
en nedgang i købekraften på mere end 2  %, begrænses ændringerne i købekraften for EU -
                                                 
13 Den generelle metodevejledning til beregningen af specifikke indikatorer findes på Eurostats websted. 
Endvidere blev 13 landespecifikke vurderinger allerede offentliggjort i slutningen af 2018, og der arbejdes 
med andre nationale myndigheder på at øge antallet af offentliggjorte vurderinger (se følgende link: 
https://ec.europa.eu/eurostat/web/civil -servants -remuneration/specific -indicators/country -assessments ).  
 
8 
 ansatte til 2  %. Den del af stigningen eller nedgangen i købekraften, der overstiger 2  %, 
anvendes ni måneder senere med virkning fra den 1. april det følgende år.  
En anden  generel fravigelse er undtagelsesklausulen, som begrænser stigninger i købekraften 
for EU -ansatte i tilfælde af et økonomisk tilbageslag for EU's økonomi. I tilfælde af et 
forventet fald i EU's BNP i faste priser og en stigning i købekraften som målt ved den 
samlede specifikke indikator udsættes en del af stigningen i købekraften afhængigt af 
omfanget af faldet i BNP i faste priser. Såfremt EU's BNP i faste priser falder med mere end 
3 %, tildeles stigningen i købekraft på grundlag af førnævnte metode, når  økonomien 
genoprettes, dvs. når EU's BNP i faste priser er tilbage på samme niveau som før 
tilbageslaget (genopretningsklausulen). Hvis de endelige data fra Kommissionen om EU's 
BNP i faste priser adskiller sig fra de forventede tal i en sådan grad, at de t påvirker 
anvendelsen af undtagelsesklausulen, foretages de fornødne korrektioner, herunder 
ajourføringer med tilbagevirkende kraft, hvad enten de er positive eller negative14. 
Moderationsklausul : I perioden 2015 -2021 kontrollerede Eurostat behørigt tallen e for 
ajourføringerne i forhold til kriterierne for moderations - og undtagelsesklausulerne som 
fastsat i artikel 10 og 11 i bilag XI til vedtægten. Den samlede specifikke indikator overskred 
først den lovbestemte grænse på +2  %/-2 % i 2020, hvor den målte samlede specifikke 
indikator (+2,5  %) lå over den tærskel, der kræves for at udløse moderationsklausulen. I 
betragtning af den samtidige anvendelse af undtagelsesklausulen samme år (2020) og i 
overensstemmelse med artikel  10 i bilag XI til vedtægten fandt moderationsklausulen ikke 
anvendelse.  
Undtagelsesklausul : Den årlige prognose for væksten i EU's BNP, der forelå på tidspunktet 
for de enkelte årlige Eurostat -rapporter, var positiv, undtagen i 2020, hvor den forventede 
udvikling i Unionens BNP i faste pri ser som følge af covid -19-pandemien var negativ ( -
7,4 %)15. Undtagelsesklausulen i artikel  11, stk. 1, i bilag XI til vedtægten fandt derfor 
anvendelse i 2020. Da faldet i Unionens BNP var større end 3  %, blev den samlede specifikke 
indikator ikke anvendt t il at beregne værdien af ajourføringen af vederlag og pensioner. 
Derfor vil den samlede specifikke indikator, der ville være blevet medregnet i den årlige 
ajourføring for 2020 (+2,5  %), danne grundlag for beregningen af en fremtidig ajourføring, 
når den ku mulerede stigning i Unionens BNP i faste priser bliver positiv, jf. artikel 10 og 11, 
stk. 4, i bilag XI til vedtægten.  
Gennemførelsen af lovbestemte generelle fravigelser af parallelitetsprincippet og mere 
specifikt undtagelsesklausulen i 2020 er blevet gennemført strengt, hvilket har gjort det 
muligt at begrænse den årlige ajourføring på grundlag af metoden i tider med økonomiske 
tilbageslag og dermed resulteret i nettobesparelser på EU -budgettet. På den anden side 
påvirkede denne anvendelse af undtagels esklausulen den parallelle udvikling i købekraften 
for EU -tjenestemænd, da tjenestemænd i de nationale administrationer i stikprøven i samme 
periode reelt havde en højere købekraft på gennemsnitligt 2,5  %, hvilket har gjort EU mindre 
attraktiv siden 2020.  
                                                 
14 Gruppen vedrørende vedtægtens artikel 64 og 65 har besluttet, at der ved de "endelige data" fra 
Kommissionen om EU's BNP for et givet år forstås de d ata, der er tilgængelige den 30. september det 
følgende år. Denne præcisering blev anset for nødvendig, da BNP -data ofte revideres mange år efter 
referenceåret.  
15 I 2021 var det endelige tal målt af Eurostat for faldet i EU's BNP i 2020 i faste priser på -5,9 %.  
 
9 
 På samme måde viste den årlige ajourføring i 2020 effektiviteten af den automatiske 
moderationsklausul, som også blev indført i 2014. Hvis undtagelsesklausulen ikke var blevet 
udløst samtidig, ville moderationsklausulen automatisk have begrænset stigningen  i den 
samlede specifikke indikator indtil april 2021.  
Generelt kunne det konkluderes, at metodens automatik (dvs. ajourføringer af vederlag 
baseret på statistiske data, der har virkninger i henhold til vedtægten og uden behov for en ny 
retsakt) har funger et godt siden 2014. Den automatiske metode var egnet til formålet og 
gjorde det muligt at tage hensyn til de økonomiske forhold og udviklingen i købekraften, 
samtidig med at den administrative byrde blev reduceret betydeligt sammenlignet med den 
årlige anv endelse af den almindelige lovgivningsprocedure, der blev anvendt før 2014.  
3.2.5.  Særlig fravigelse af det generelle princip om parallelitet  
For at tage hensyn til den særligt vanskelige økonomiske og sociale situation i Unionen på 
daværende tidspunkt blev det s om led i 2014 -reformen også besluttet, at ajourføringen af 
vederlag og pensioner for hele personalet i EU -institutionerne, -organerne og -agenturerne 
ved hjælp af metoden skulle suspenderes i 2013 og 2014, og at de potentielle fordele for 
tjenestemænd og ø vrige ansatte i Den Europæiske Union som følge af anvendelsen af 
metoden ville blive opvejet af genindførelsen pr. 1. januar 2014 af et solidaritetsbidrag, der 
fratrækkes EU -ansattes løn med en højere sats.  
3.2.5.1.  Suspension af løntilpasninger i to år (2013 -2014)  
Som led i vedtægtsreformen i 2013 anmodede Det Europæiske Råd om, at ajourføringen af 
vederlag og pensioner for alle ansatte i EU -institutionerne suspenderes i to år ved hjælp af 
metoden. Der blev således ikke foretaget nogen ajourføring af ved erlag og pensioner i 2013 
og 201416 i henhold til den klare ordlyd af vedtægten. Ifølge Den Europæiske Revisionsret 
genererede denne toårige fastfrysning 1,5  mia. EUR i besparelser i den flerårige finansielle 
ramme for 2014 -202017.  
Selv om anvendelsen af pa rallelitetsprincippet ophørte i perioden 2013 -2014 som følge af 
suspensionen af ajourføringen, blev justeringskoefficienterne fortsat ajourført for at sikre 
lighed med hensyn til købekraft mellem de forskellige tjenestesteder.  
3.2.5.2.  Virkningen af EU's solidarite tsbidrag  
Solidaritetsbidraget er et bidrag, der fratrækkes EU -ansattes vederlag, og som pr. 1. januar 
2014 blev genindført med en forhøjet sats. Satsen for solidaritetsbidraget, der anvendes på 
beregningsgrundlaget fastsat i vedtægtens artikel 66a, stk. 3,  er på 6  %. Det forhøjes til 7  % 
for ansatte i lønklasse AD 15, løntrin 2, og derover. I forslaget til budgettet for 202218 
forventes indtægterne fra solidaritetsbidraget at nå op på 106  mio. EUR. Bilag 15 viser 
udviklingen i disse indtægter siden 2012.  
                                                 
16 I henhold til vedtægtens artikel 65, stk.  4. 
17 Den Europæiske Revisionsrets særberetning nr. 15/2019 om gennemførelsen i Kommissionen af 
personalereformpakken fra 2014 — Der er opnået store besparelser, men ikke uden konsekvenser for 
personalet.  
18 Forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2022 — COM (2021) 300.  
 
10 
 3.2.5.3.  Vurdering af de specifikke fravigelser af parallelitetsprincippet  
Som følge af disse specifikke fravigelser oplevede EU's ansatte en væsentlig nedgang i deres 
reelle købekraft. I nævnte periode tabte EU -ansatte ca. 10,3% af deres købekraft som følge af 
den ko mbinerede virkning af vedtægtsreformerne i 2004 og 2013, begrænsningen af 
løntilpasningen og gennemførelsen af undtagelsesklausulen i 2020. I samme periode 
oplevede tjenestemænd i medlemsstaternes centraladministrationer en gennemsnitlig stigning 
i købekra ften på 0,9  %19. 
3.3. Det fælles indeks  
Det fælles indeks måler ændringerne i leveomkostningerne i Belgien og Luxembourg for EU -
tjenestemænd i forhold til fordelingen af det personale, der gør tjeneste i disse medlemsstater, 
som målt ved det harmoniserede forbru gerprisindeks (HICP) for Belgiens vedkommende og 
ved forbrugerprisindekset (CPI) for Luxembourgs vedkommende, jf. artikel  1 i bilag XI til 
vedtægten. På grund af de specifikke forbrugsvægte, der anvendes til at aggregere det fælles 
indeks20, kan der være fo rskelle mellem dets udvikling og udviklingsmønstret for HICP i 
Belgien og forbrugerprisindekset i Luxembourg21 i et givet år.  
Bilag 16 viser tidsserierne for det fælles indeks (årlig stigning fra juni til juni i forhold til det 
foregående år) samt oplysnin ger for Belgiens HICP og Luxembourgs CPI. Det 
gennemsnitlige fælles indeks for perioden 2015 -2021 er på 101,4. Det kumulerede indeks for 
hele perioden frem til juni 2021 (juni 2014  = 100) er på 110,6. Til sammenligning kan det 
oplyses, at det gennemsnitlig e HICP i Belgien i samme periode er på 101,6, og det 
kumulerede indeks er på 111,4. Det gennemsnitlige CPI i Luxembourg i samme periode er på 
101,2, og det kumulerede indeks er på 108,8.  
Som følge af indførelsen af det fælles indeks i forbindelse med refor men af 
personalevedtægten i 2014 gjorde en del af ajourføringen, der svarede til inflationen målt i 
Bruxelles og Luxembourg, det muligt at sikre overensstemmelse mellem ajourføringen af 
EU-ansattes vederlag og inflationen målt i Bruxelles og Luxembourg. Bi lag 17 viser, at den 
kumulerede inflation målt i referenceperioden ville have været næsten den samme som den, 
der blev beregnet på grundlag af det fælles indeks22, hvis det internationale indeks for 
Bruxelles fortsat havde været grundlag for ajourføringen a f vederlag som under den tidligere 
metode. Det kumulerede fælles indeks er lavere end Belgiens HICP og højere end 
Luxembourgs CPI.   
                                                 
19 Rapport fra Kommissionen til Europa -Parlamentet og Rådet om oplysninger om indvirkningen på budgettet 
af den årlige ajourføring i 2021 af vederlag og pensione r til Den Europæiske Unions tjenestemænd og 
øvrige ansatte og de tilhørende justeringskoefficienter — COM(2021) 729.  
20 I forhold til de vægte, der almindeligvis anvendes i prisstatistikker, er hovedforskellen i forbindelse med 
aggregeringen af det fælles indeks anvendelsen af vægte for huslejeposter, der omfatter boligejere (i stedet 
for udelukkende at tage lejere i betragtning).  
21 De anførte værdier er for det samlede aggregerede indeks, og de faktiske beregninger er udført på detaljeret 
niveau.  
22 Bemærk , at inflationen i referenceperioden var historisk lav for alle komponentdelindekser. Bemærk også, 
at beregningen er baseret på et forbrugsmønster alene for Belgien, og at den kan give lidt anderledes 
resultater, hvis den kombineres med et specifikt forbru gsmønster for Luxembourg.  
 
11 
 4. GENNEMFØRELSE AF VEDT ÆGTENS ARTIKEL  64 
4.1. Princippet om lighed for købekraft mellem EU -ansatte — 
justeringskoefficienter  
Justeringskoefficienten udmønter i praksis det generelle princip om ligebehandling, som i 
dette tilfælde er lighed for købekraft mellem alle ansatte i EU's institutioner, organer og 
agenturer uanset tjenestested. Selv om de samme lønskalaer og grundbeløb g ælder for alle 
EU-ansatte, finder justeringskoefficienter anvendelse på ansatte på tjenestesteder uden for 
Bruxelles og Luxembourg, som hverken bør rammes økonomisk af højere leveomkostninger 
på de respektive tjenestesteder eller drage fordel af lavere lev eomkostninger23. 
Justeringskoefficienten fungerer derfor som en procentvis tilpasning af lønnen med henblik 
på at kompensere for forskellene mellem leveomkostningerne (hvad enten disse er positive 
eller negative) på de respektive tjenestesteder. Anvendelsen  af justeringskoefficienten er 
baseret på følgende formel:  
 
 
  
 
Justeringskoefficienterne ajourføres mindst en gang om året med virkning fra den 1. juli24. 
Metoden til beregning af justeringskoefficienterne fastlægges og forbedres løbende af 
Eurostat i samarbejde med de nationale statistiske kontorer. For den undersøgte periode skal 
følgende udvikling nævnes:  
- der er gennemført en mere veludviklet metode til sammenligning af 
omkostninger på sundheds - og uddannelsesområdet, herunder betalingsskoler, i 
de forskellige medlemsstater  
- dataindsamlingsarbejdet er blevet tilpasset i forbindelse med brexit og covid -19-
pandemiens konsekvenser  
- et stigende antal organisationer er villige til at samarbejde med Eurostat25 og til 
at anvende data fra Eurostat til forskellige formål.  
                                                 
23 Ansatte, der gør tjeneste i delegationer, har i henhold til artikel  11 i bilag X mulighed for at anmode om 
udbetaling af deres vederlag i euro med den justeringskoefficient, der gælder i Bruxelles.  
24 En mellemliggende ajourføri ng kan eventuelt finde sted med virkning fra den 1.  januar i tilfælde af en 
væsentlig ændring i leveomkostningerne mellem juni og december.  
25 Eksempelvis er de "husstandsbudgetundersøgelser", som foretages med henblik på at fastsætte 
forbrugsvægte, blevet fuldt ud harmoniseret med de samordnede organisationer (f.eks. OECD, 
Europarådet), og FN besluttede i 2015 at anvende Eurostats kildedata om justeringskoefficienter som input 
til at tilpasse lønningerne til deres ansatte, som arbejder i EU (ligesom Eurosta t anvender FN -data mange 
steder uden for EU).  Løn i Bruxelles  
 (i euro)  Vekselkurs  
 (= 1 for medlemsstater 
i euroområdet)  Løn på tjenestesteder   
 (i euro for 
medlemsstater i 
euroområdet)  Justerings -
koefficient  
(=købekraftsparitet/
vekselkurs)  X X = 
 
12 
 Tabel 18 indeholde r en oversigt over justeringskoefficienterne for de enkelte tjenestesteder i 
EU26 i perioden 2013 -2021. Det fremgår af tabellen, at justeringskoefficienterne for 
forskellige tjenestesteder har udviklet sig forskelligt over tid. På 15 tjenestesteder er de fa ldet, 
hvorimod de er steget på 16 tjenesteder.  
Siden ikrafttrædelsen af det ændrede bilag XI til vedtægten er der blevet anvendt en ny 
procedure for udarbejdelse og ophævelse af justeringskoefficienter uden for hovedstaden, jf. 
artikel 9 i bilaget27. Efter Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union 
beregnes justeringskoefficienten i Det Forenede Kongerige efter den metode, der har været 
gældende for tredjelande siden den 1. februar 202028. 
4.2. De problematikker, som Kommissionen er stødt på med hens yn ordningen med 
justeringskoefficienter  
4.2.1.  En opfattelse af, at justeringskoefficienterne har negativ indvirkning på købekraften 
og tiltrækningskraften af EU's offentlige tjeneste  
Som påpeget i 2018 i Kommissionens midtvejsrapport om gennemførelsen af bilag XI29 
opfattes justeringskoefficienter ofte fejlagtigt som drivkraften bag faldet i EU -tjenestemænds 
købekraft. Interessenter, herunder personale, personalerepræsentanter og repræsentanter for 
værtsstaten, stiller ofte spørgsmål til Kommissionens tjenestegre ne om 
justeringskoefficienternes rolle og om den metode, der anvendes til at beregne dem. Dette 
sker navnlig i sager vedrørende ansatte, hvor der på tjenestestedet anvendes en 
justeringskoefficient på mindre end 100, især når den pågældende koefficient jus teres 
nedad30.  
Justeringskoefficienterne har kun til formål at bevare ækvivalens i købekraften mellem 
tjenestemænd med tjenestested i de forskellige medlemsstater og i Bruxelles over tid. 
Omvendt har justeringskoefficienterne ikke til formål at opretholde købekraften på et bestemt 
niveau. Da købekraften for tjenestemænd i Bruxelles faldt siden 2004 (punkt 3.2.5), faldt 
købekraften i samme forhold for tjenestemænd på alle tjenestesteder. 
                                                 
26 I overensstemmelse med artikel 12 og 13 i bilag X til vedtægten kan særlige koefficienter 
(justeringskoefficienter) også anvendes på vederlag til tjenestemænd med tjenestested uden for EU. De 
ajourførte værdi  af disse justeringer er knyttet som bilag til de årlige rapporter fra Kommissionen om 
oplysninger om indvirkningen på budgettet af ajourføringerne. Eurostat har udviklet en særlig metode i 
samarbejde med nationale statistiske myndigheder.  
27 Den nævnte pro cedure indebærer navnlig Kommissionens vedtagelse af en delegeret retsakt efter en formel 
anmodning fra de relevante myndigheder i de berørte medlemsstater, administrationen i en af EU -
institutionerne eller repræsentanterne for EU -tjenestemænd på et bestem t tjenestested. For ansatte, der gør 
tjeneste i Bonn, ophørte det tyske statistiske kontor med at levere data til beregning af denne 
justeringskoefficient i Bonn i 2021. I mangel af oplysninger fra det relevante nationale statistiske kontor og 
i lyset af d et meget begrænsede antal berørte ansatte er justeringskoefficienten i Bonn blevet suspenderet og 
siden 2021 erstattet af den justeringskoefficient, der gælder i Tyskland.  
28 EUT C  211/8 af 25.6.2020 og EUT C  501 af 13.12.2021.  
29 Rapport fra Kommissionen ti l Europa -Parlamentet og Rådet om anvendelsen af bilag XI til vedtægten for 
tjenestemænd, særlig artikel 66a — COM(2018) 830.  
30 Et spørgsmål, der ofte stilles, vedrører det lokale anvendelsesområde, på grundlag af hvilket 
justeringskoefficienterne beregnes . Justeringskoefficienterne beregnes på grundlag af en sammenligning af 
leveomkostningerne i medlemsstaternes hovedstæder, undtagen i tilfælde, hvor lokale 
justeringskoefficienter beregnes for nogle medlemsstater, hvor lokale omkostninger afspejles (jf. sa g T-
618/20, FZ mod Kommissionen).  
 
13 
 Justeringskoefficienterne er således kun det middel, hvormed justeringe n gennemføres på 
tjenestesteder uden for Bruxelles og Luxembourg.  
Ovennævnte opfattelse af justeringskoefficienterne er også fortsat et problem for så vidt 
angår EU -administrationens tiltrækningskraft i visse medlemsstater. En række EU -agenturer 
beliggende  i medlemsstater, hvor der anvendes en justeringskoefficient på under 100, har i 
denne forbindelse meddelt Kommissionen en synlig negativ indvirkning på deres evne til at 
ansætte og fastholde et højt kvalificeret og geografisk afbalanceret personale. På sa mme 
måde rapporterede agenturer i medlemsstater med høje justeringskoefficienter også om 
lignende vanskeligheder, hvilket understreger det fald i EU -tjenestemænds nettokøbekraft, 
der er konstateret på mange tjenestesteder, uanset den gældende justeringskoe fficient.  
I denne forbindelse sikrer Kommissionen i forbindelse med hver ajourføring af 
justeringskoefficienterne, at andre institutioner får omfattende oplysninger om baggrunden 
for ajourføringen, og Kommissionen giver detaljerede forklaringer om udsvinge t i de 
forskellige justeringskoefficienter og udviklingen i de ansattes købekraft.  
4.2.2.  Manglende hensyntagen til udgifter afholdt uden for tjenestestedet  
I henhold til vedtægten er Eurostat og de nationale statistiske kontorer ansvarlige for at 
fastlægge den s tatistiske metode, der anvendes til beregning af justeringskoefficienterne og 
gennemførelsen heraf. Den eksisterende metode udviklet af Eurostat i samarbejde med de 
nationale statistiske kontorer er baseret på den antagelse, at tjenestemænds udgifter 
udelu kkende afholdes på tjenestestedet. Denne tilgang er ved at blive analyseret, da de 
ansattes overordnede forbrugsmønstre også omfatter udgifter afholdt uden for tjenestestedet 
("udgifter uden for området").  
I denne forbindelse blev Eurostat og de nationale  statistiske kontorer enige om, at der er 
behov for at ajourføre husstandsbudgetundersøgelserne for at kvantificere indvirkningen af 
udgifter uden for området på forbruget for EU -tjenestemænd, der gør tjeneste i andre lande. 
På dette grundlag drøftede stat istikere i Kommissionen og medlemsstaterne forsøgsresultater. 
Eurostat er navnlig begyndt at undersøge muligheden for at afspejle tjenestemænds 
forbrugsmønstre bedre ved at medtage udgifter, der afholdes uden for tjenestestedet. Bilag 19 
viser resultaterne  af dette indledende arbejde og navnlig den markante effekt af medtagelsen 
af udgifter uden for området i EU -tjenestemænds forbrugsmønstre.  
Hvad angår tjenestemænds forbrugsmønstre er der i ordningen med justeringskoefficienter 
fokus på bilaterale sammenl igninger mellem Bruxelles og tjenestestedet, men det kunne også 
overvejes at tage udgifter uden for området i betragtning. Det forventes, at Eurostats 
igangværende eksperimentelle arbejde vedrørende udgifter uden for området vil kunne 
anvendes i de kommend e år som et statistisk mål og kan føre til en udvikling af den anvendte 
statistiske metode, når statistikerne i Gruppen vedrørende vedtægtens artikel 64 og 65 når til 
enighed. Nogle af disse ændringer kan dog gennemføres inden for den nuværende lovramme.  
4.2.3.  Leveomkostningerne i Luxembourg  
Ved sidste reform af vedtægten i 2014 bibeholdt Europa -Parlamentet og Rådet den etablerede 
lovgivningsmæssige løsning, hvorved ingen justeringskoefficient anvendes på vederlag til 
tjenestemænd i Bruxelles og Luxembourg på gr und af disse tjenestesteders særlige 
referencerolle som hovedsæde og hjemsted for de fleste af institutionerne. Europa -
 
14 
 Parlamentet og Rådet besluttede samtidig at tage behørigt højde for inflationen i Luxembourg 
ved at oprette det fælles indeks.  
En række interessenter og visse personalerepræsentanter har påpeget, at der ikke anvendes en 
justeringskoefficient i Luxembourg i henhold til vedtægten. I denne forbindelse bestilte 
Kommissionen efter midtvejsrapporten om gennemførelsen af bilag XI31 en undersøgelse  af 
leveomkostningerne i Luxembourg for at vurdere, om den lovgivningsmæssige løsning i 
vedtægten fortsat var egnet til formålet. Kommissionen indgik kontrakt med AIRINC om at 
gennemføre undersøgelsen.  
Ifølge AIRINC kostede en bolig i Luxembourg i 2019 ca.  53 % mere end i Bruxelles. Husleje 
har været den vigtigste drivkraft bag den faldende købekraft for tjenestemænd, der arbejder 
og bor i Luxembourg, sammenlignet med tjenestemænd, der arbejder og bor i Bruxelles.  
AIRNC konkluderede imidlertid, at ganske s ærlige forhold gør sig gældende for 
Luxembourg, hvor tusindvis af de ansatte i EU -institutionerne bor i grænseregioner, hvor 
leveomkostningerne er betydeligt lavere end i Bruxelles. Disse tjenestemænd bor stadig i en 
sådan afstand fra tjenestestedet, at de  ikke hindres i udførelsen af deres arbejde32. Som følge 
af de særlige geografiske forhold i Luxembourg vil der ved indførelsen af en 
justeringskoefficient, som beregnes på grundlag af de omkostninger, der er konstateret i 
Luxembourg, muligvis ikke blive taget fuldt ud højde for de særlige forhold, der gør sig 
gældende for Luxembourg som tjenestested i EU33.  
Hertil kommer, at blandt de 80 poster, som Eurostat anvender til at sammenligne forskellene 
mellem tjenestesteder, er bolig den vigtigste post, og lev eomkostningerne i Luxembourg er 
klart højere end i Bruxelles34. 
Desuden kan nogle ansatte have købt deres bolig på et tidspunkt, hvor boligudgifterne i 
Luxembourg var lavere eller de samme som i Bruxelles, og de kan have draget fordel af de 
stigende priser på fast ejendom i forhold til nyankomne/eksisterende personale, som ikke har 
købt fast ejendom på et tidligere tidspunkt35.  
Det vurderes derfor, at indførelsen af en justeringskoefficient på nuværende tidspunkt ikke 
kan bidrage til at sikre lighed for købe kraft mellem EU -ansatte. Desuden kan indførelsen af 
en justeringskoefficient udelukkende på grundlag af et divergerende prisniveau/en 
divergerende udviklingstendens for en enkelt komponent indføre et element af ustabilitet, 
hvis prisniveauet/udviklingstend ensen for den enkelte komponent på et senere tidspunkt ikke 
længere afviger.  
                                                 
31 COM(2018) 830.  
32 Dette krav er fastsat i vedtægtens artikel  20.  
33 
https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/study_on_the_cost_of_living_for_eu_staff_posted_in_luxembou
rg_-_final_report_v26 -09-2019_0_0.pdf .  
34 Da den langvarige udvikling i EU med historisk lav inflation er ved at vende, og økonomierne i 
Luxembourg og Belgien fortsat er i vækst, synes der at være tegn på forskelle for visse andre varer og 
tjenesteydelser såsom sundhedspleje, uddannelse, møbler, a lkoholholdige drikkevarer og tobak.   
35 Dette kan formentlig være tilfældet på andre tjenestesteder, men i langt mere begrænset omfang som følge 
af det store antal ansatte.  
 
15 
 I denne forbindelse vurderer Kommissionen i øjeblikket sammen med andre berørte 
institutioner en række foranstaltninger, der muliggør en effektiv håndtering af de høje 
boligudgift er, som nogle af de ansatte, der bor i Luxembourg, har. Sådanne foranstaltninger 
vil gøre det muligt at tage højde for de særlige forhold i Luxembourg og navnlig for 
situationen for EU -ansatte, der er ansat i Luxembourg, men bor i nabolande.  
En arbejdsgru ppe med repræsentanter for EU -institutionernes forvaltninger med personale i 
Luxembourg drøfter i øjeblikket mulighederne for at tackle de udfordringer, som det mest 
sårbare personale, der er ansat og bor i Luxembourg, står over for36. 
Sideløbende hermed se r Kommissionen nærmere på den metodologiske udvikling vedrørende 
udgifter uden for området, der også kan indgå i overvejelserne om indførelsen af en 
justeringskoefficient for Luxembourg.  
En vurdering af indvirkningen af den målrettede sociale foranstaltni ng på Luxembourgs 
tiltrækningskraft som tjenestested samt det statistiske arbejde vedrørende udgifter uden for 
området bør indgå i overvejelserne om en mulig udvikling af den nuværende retlige ramme 
for at styrke ligheden for købekraft mellem EU -ansatte.  
5. KONKLUSIONER  
I henhold til artikel  15, stk.  3, i bilag XI til vedtægten finder metoden og artikel  66a i 
vedtægten fortsat anvendelse efter 2023, så længe Europa -Parlamentet og Rådet ikke har 
vedtaget en forordning på grundlag af et forslag fra Kommissionen .  
Siden 2014 har Kommissionen konstateret, at deltagelsen i EPSO -udvælgelsesprøver for 
generalister ikke har samme tiltrækningskraft i alle medlemsstater, hvilket har medført 
geografiske skævheder i personalesammensætningen i Kommissionen. I samme periode  
opvejede udviklingen i vederlaget til EU -tjenestemænd (+3,4) kun halvdelen af ændringerne i 
købekraften for vederlaget til nationale tjenestemænd i centraladministrationerne (+6,5).  
Den automatiske metode i bilag XI til vedtægten:  
- gjorde ende på tidlige re interinstitutionelle spændinger og retssager og blev 
fortsat løbende kontrolleret af Europa -Parlamentet og Rådet via Kommissionens 
årlige rapporter  
- viste sig at være effektiv, herunder i 2020, hvor den automatiske gennemførelse 
af undtagelsesklausulen b egrænsede lønstigninger i en tid med økonomisk 
afmatning og resulterede i nettobesparelser på EU -budgettet  
- resulterede i moderate lønstigninger og forhindrede — fra 2015 — de ansatte i at 
tabe yderligere købekraft ved at sikre en kumuleret årlig ajourførin g (114,3), der 
lå tæt på den kumulerede årlige inflation målt ved det fælles indeks for Bruxelles 
og Luxembourg (110,6)  
- resulterede i et fald i EU -ansattes købekraft på 0,2  % i 2021  
                                                 
36 En foranstaltning af social art kan vedtages i henhold til vedtægtens artikel  1, litra e), og begrænses til 
tjenestemænd i de laveste lønklasser under behørig hensyntagen til deres individuelle situation.  
 
16 
 - sikrede de EU -ansattes fortsatte bidrag til konsolideringen af de offentli ge 
finanser i Unionen ved at genindføre et solidaritetsbidrag med en højere sats  
- stod sin prøve i forbindelse med den juridiske kontrol ved de europæiske 
domstole i de få individuelle sager anlagt desangående og forhindrede sociale 
spændinger, da der ikke var større strejker i institutionerne i denne periode.  
Derfor mener Kommissionen på nuværende tidspunkt, at det er nødvendigt at evaluere 
mulige metodologiske forbedringer af ordningen med justeringskoefficienter og at vurdere 
muligheden for at udvide den stikprøve af medlemsstater, der anvendes til beregning af den 
samlede specifikke indikator, inden den forelægger et forslag om ændring af bilag XI til 
vedtægten.  
I overensstemmelse med artikel  15, stk.  3, i bilag XI til vedtægten vil Kommissionen derfor 
anvende den nuværende metode midlertidigt efter 2023 og samtidig sikre fortsat årlig 
rapportering til Europa -Parlamentet og Rådet om oplysninger om indvirkningen på budgettet 
af vederlag og pensioner.  
  
 
17 
  
BILAG  
Bilag 1: EPSO's ikke -sproglige AD -udvælgelsesprøver (alle profiler) efter offentliggørelsesår  
AD Ønsket antal beståede 
ansøgere  Antal beståede 
ansøgere  Opfyldelse af behov  
2013  474 457 96% 
2014  340 359 106 % 
2015  375 383 102 % 
2016  351 361 103 % 
2017  290 313 108 % 
2018  423 435 103 % 
2019  585 591 101 % 
 
Bilag 2: Antal deltagere i almindelige udvælgelsesprøver for generalister på AD -niveau 
(Kilde: EPSO)  
  1998  September 
2005  Marts 
2010  Marts 
2014  Marts 
2015  Marts 
2017  Marts 
2018  Marts 
2019  Gns. 
2017 -19 
mod gns. 
1998 -05 Gns. 
2014 -15 
mod 
gns. 
1998 -05 Gns. 
2017 -19 
mod 
gns. 
2014 -15 
AT 755 1162  259 397 453 376 471 373 -58 % -56 % -4 % 
BE 2735  3905  1745  2036  2111  1635  1537  1423  -54 % -38 % -26 % 
DK 531 1179  130 273 233 153 161 169 -81 % -70 % -36 % 
FI 795 538 298 258 265 304 223 330 -57 % -61 % 9 % 
FR 3647  4745  1696  2015  2176  1668  1643  1623  -61 % -50 % -22 % 
DE 2836  3573  1418  1947  2115  1473  1521  1464  -54 % -37 % -27 % 
EL 1075  873 1381  1812  2146  2533  2164  1844  124 % 103 % 10 % 
IE 425 279 153 182 172 167 176 191 -49 % -50 % 1 % 
IT 8918  7212  3676  4608  6982  5071  4712  5331  -38 % -28 % -13 % 
LU 106 92 33 42 70 56 54 67 -40 % -43 % 5 % 
NL 662 750 252 584 530 602 642 622 -12 % -21 % 12 % 
PT 1098  1746  556 1083  1133  736 629 595 -54 % -22 % -41 % 
ES 4335  3397  1786  3602  3818  3108  3050  3356  -18 % -4 % -15 % 
SE 1314  943 276 248 253 221 208 211 -81 % -78 % -15 % 
14 EUR  29232  30394  13659  19087  22457  18103  17191  17599  -41 % -30 % -15 % 
CY  189 84 117 157 123 143 143   0 % 
CZ  420 319 283 348 214 235 404   -10 % 
EE  105 140 234 279 111 92 91   -62 % 
HU  667 572 747 673 459 442 380   -40 % 
LV  145 247 193 197 128 146 118   -33 % 
LT  342 447 377 468 290 302 267   -32 % 
MT  174 79 91 100 70 78 74   -23 % 
PL  1097  1086  1146  1300  855 838 778   -33 % 
SK  378 454 370 391 259 243 274   -32 % 
SI  201 209 237 318 201 196 162   -33 % 
10 EUR  29232  3718  3637  3795  4231  2710  2715  2691    -33 % 
BG   1078  1065  1142  773 734 656   -35 % 
RO   2332  2323  2278  1558  1530  1490    -34 % 
2 EUR    3410  3388  3420  2331  2264  2146    -34 % 
HR    725 713 435 393 372   -44 % 
Udvælgelsesprøven i marts 2010 blev påvirket af særlige omstændigheder og blev først 
afholdt i 2013. Den tages derfor ikke i betragtning i forbindelse med sammenligningen.  
 
 
 Bilag 3: Antal deltagere i almindelige udvælgelsesprøver for generalister på 
administratorniveau (efter klynge)  
 
 
 
 15000170001900021000230002500027000290003100033000
1998 2005 2014 2015 2017 2018 2019Medlemsstater tiltrådt før 2004
1500200025003000350040004500
2005 2014 2015 2017 2018 2019Medlemsstater tiltrådt efter 2004
EUR 10 EUR 2
300350400450500550600650700750
2014 2015 2017 2018 2019Kroatien
 
 Bilag 4: Ansøgninger til EU -udvælgelsesprøver efter nationalitet  
Udvælgelsesprøver 
2013 -2019  Ansøgninger  
(antal)  Ansøgninger 
pr. mio. 
indbyggere  Ansøgninger   
(andel)  Befolkning   
(andel)  Vejledende 
sats Ansøgning er   
vs. 
Befolkning  Ansøgninger   
vs.   
Vejledende 
sats 
EL 19847  1851  8,7 % 2,4 % 3,1 % 362 % 281 % 
CY 1278  1459  0,6 % 0,2 % 0,8 % 286 % 72 % 
BE 16314  1423  7,1 % 2,6 % 3,1 % 279 % 229 % 
MT 676 1370  0,3 % 0,1 % 0,6 % 268 % 46 % 
BG 8722  1246  3,8 % 1,6 % 2,4 % 244 % 158 % 
LT 3235  1158  1,4 % 0,6 % 1,5 % 227 % 95 % 
HR 4185  1027  1,8 % 0,9 % 1,6 % 201 % 116 % 
EE 1304  984 0,6 % 0,3 % 0,8 % 193 % 71 % 
RO 18236  940 8,0 % 4,3 % 4,5 % 184 % 177 % 
SI 1927  926 0,8 % 0,5 % 1,0 % 181 % 88 % 
LU 524 856 0,2 % 0,1 % 0,8 % 168 % 31 % 
LV 1577  821 0,7 % 0,4 % 1,0 % 161 % 72 % 
PT 8397  817 3,7 % 2,3 % 3,1 % 160 % 120 % 
IT 47460  777 20,8 % 13,6 % 11,2 % 152 % 186 % 
ES 29352  625 12,8 % 10,5 % 8,9 % 122 % 144 % 
SK 2963  544 1,3 % 1,2 % 1,8 % 106 % 73 % 
HU 4862  498 2,1 % 2,2 % 3,0 % 97 % 71 % 
FI 2402  436 1,1 % 1,2 % 1,8 % 85 % 59 % 
AT 3296  373 1,4 % 2,0 % 2,6 % 73 % 56 % 
IE 1656  338 0,7 % 1,1 % 1,6 % 66 % 45 % 
FR 17009  254 7,4 % 15,0 % 11,6 % 50 % 64 % 
DK 1459  252 0,6 % 1,3 % 1,8 % 49 % 36 % 
NL 4338  249 1,9 % 3,9 % 3,9 % 49 % 49 % 
CZ 2539  241 1,1 % 2,4 % 3,1 % 47 % 36 % 
PL 9025  238 3,9 % 8,5 % 8,2 % 47 % 48 % 
SE 1880  184 0,8 % 2,3 % 2,7 % 36 % 30 % 
DE 14057  169 6,2 % 18,5 % 13,8 % 33 % 45 % 
 
 
 
 
 Bilag 5: Sammenhæng mellem EU-institutionernes tiltrækningskraft og forskellige makroøkonomiske og socioøkonomiske faktorer, herunder 
vederlag  
Korrelationskoefficienten er et mål for lineær  korrelation  mellem to datasæt. Det er forholdet mellem to variablers kovarians  og resultatet af 
deres standardafvigelser . Der er således i det væsentlige tale om en normaliseret måling af kovariansen, således at resultatet altid har en værdi på 
mellem -1 og 1. Ethvert tal mellem -0,7 og -1 eller mellem 0,7 og 1 betragtes — i denne rapport — som udtryk for en stærk korrelation.  
Nogle af de medlemsstater, der indgik i analysen, blev udelukket, da medtagelsen heraf ville have bragt korrelationernes stat istiske forsvarlighed 
i fare af følgende årsager. Belgien blev udelukket, da overrepræsentationen af belgiske statsborgere blandt EPSO -ansøgere er knyttet til 
Bruxelles' status som hjemsted for flere EU -institutioner. Cypern, Luxembourg og Malta blev udelu kket, da analysen af andelen af kandidater til 
EU-udvælgelsesprøver i forhold til den nationale befolkning ikke er statistisk velfunderet i lyset af deres lille befolkningstal . Ungarn, Slovakiet 
og Finland blev udelukket, da deres deltagelsesniveau (sammen ligning af deltagelsesniveauet med procentdelen af EU's befolkning) ligger på 
mellem 80  % og 120  % målt over syv år og derfor er tæt på målet.  
Bilag 5.1: Sammenhæng mellem nettoindkomst og deltagelse i EU -udvælgelsesprøver  — Eurostats database  
Tallene for den årlige nettoindkomst i medlemsstaterne, dvs. den "nettoløn, der hentes hjem", er hentet fra Eurostats database og beregne s som 
bruttoindkomst minus indkomstskat og bidrag til sociale ordninger plus familietillæg. I analysen er der fokus på den årlige n ettoindkomst i 2019 
i medlemsstaterne. Nettoindkomsten beregnes på grundlag af fire undersøgelser, der er gennemført i både den private og den of fentlige sektor. 
For at opveje virkningen af forskelle i prisniveauer mellem medlemsstaterne blev der anvendt k øbekraftspariteter til at udtrykke indkomsten i 
købekraftsstandarder i overensstemmelse med Eurostats standardmetode. Da EU -institutionerne ønsker at tiltrække både enlige kandidater og 
kandidater med familie, blev der anvendt to forskellige datasæt, som a fspejler to forskellige situationer. Først en enlig uden børn, der tjener 
167 % af gennemsnitsindkomsten, og dernæst et par med to børn, der begge tjener 100  % af gennemsnitsindkomsten.  
Medlemsstater  BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT LV LT NL AT PL PT RO SI SE 
Andel af kandidater i forhold til 
andel af befolkningen  244 
% 47 % 49 % 33 % 193 
% 66 % 362 
% 122 
% 50 % 201 
% 152 
% 161 
% 227 
% 49 % 73 % 47 % 160 
% 184 
% 181 
% 36 % 
Underrepræsenteret = -1 
Overrepræsenteret = 1  1 -1 -1 -1 1 -1 1 1 -1 1 1 1 1 -1 -1 -1 1 1 1 -1 
 
 Nettoindkomst i 2019 for en enlig 
uden børn, der tjener 167  % af 
gennemsnitsindkomsten (i KKS). BG 
= 1  1 1,33 2,12 2,40 1,36 2,03 1,46 1,81 2,00 1,09 1,64 1,02 1,20 2,49 2,30 1,48 1,28 1,15 1,26 1,98 
Korrelation  -0,76 
Nettoindkomst i 2019 for et par med 
to børn, der begge tjener 100  % af 
gennemsnitsindkomsten (i KKS). BG 
= 1 1 1,48 2,43 2,80 1,54 2,44 1,76 1,99 2,29 1,29 1,93 1,12 1,32 2,99 2,79 1,69 1,46 1,18 1,44 2,41 
Korrelation  -0,76 
 
Bilag 5.2: Sammenhæng mellem nettoindkomst i de medlemsstater, der har de højeste og laveste lønninger, og deltagelse i EU -
udvælgelsesprøver  — Eurostats database  
Når analysen er begrænset til de medlemsstater, der har de højeste og laveste lønninger, er deltagelsen i EU -udvælgelsesprøver og 
nettolønniveauet næsten fuldstændig korreleret. Dette gælder især for Tyskland, Frankrig, Nederlandene, Østrig, Danmark, Irla nd, Sverige, 
Portugal, Slovenien, Litauen, Rumænien, Kroatien, Letland og Bulgarien. For medlemsstater med middellønninger er resul taterne imidlertid 
mere nuancerede og kræver, at der tages hensyn til andre socioøkonomiske faktorer.  
Medlemsstater  BG DK DE IE FR HR LV LT NL AT PT RO SI SE 
Andel af kandidater i forhold til 
andel af befolkningen  244 
% 49 % 33 % 66 % 50 % 201 
% 161 
% 227 
% 49 % 73 % 160 
% 184 
% 181 
% 36 % 
Underrepræsenteret = -1 
Overrepræsenteret = 1  1 -1 -1 -1 -1 1 1 1 -1 -1 1 1 1 -1 
 
 Nettoindkomst i 2019 for en enlig 
uden børn, der tjener 167  % af 
gennemsnitsindkomsten (i KKS). BG 
= 1  1 2,12 2,40 2,03 2,00 1,09 1,02 1,20 2,49 2,30 1,28 1,15 1,26 1,98 
Korrelation  -0,96 
Nettoindkomst i 2019 for et par med 
to børn, der begge tjener 100  % af 
gennemsnitsindkomsten (i KKS). BG 
= 1 1 2,43 2,80 2,44 2,29 1,29 1,12 1,32 2,99 2,79 1,46 1,18 1,44 2,41 
Korrelation  -0,96 
 
Bilag 5.3: Sammenhæng mellem arbejdsløshedsniveauer og deltagelse i EU -udvælgelsesprøver  — Eurostats database  
I dette bilag vurderes det, om den økonomiske situation i medlemsstaterne til en vis grad er afgørende for viljen til at arbe jde i et andet land og 
for EU -institutionerne. En makroøkonomisk indikator, der kan påvirke dette valg, er arbejdsløshedsprocenten, som Eurostat også har o plyst. For 
at matche EPSO -ansøgerne i demografisk henseende medtoges kun arbejdsløse mellem 25 og 49 år i andet kvartal a f 2019 i analysen.  
Medlemsstater  BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT LV LT NL AT PL PT RO SI SE 
Andel af kandidater i forhold til 
andel af befolkningen  244 
% 47 % 49 % 33 % 193 
% 66 % 362 
% 122 
% 50 % 201 
% 152 
% 161 
% 227 
% 49 % 73 % 47 % 160 
% 184 
% 181 
% 36 % 
Underrepræsenteret = -1 
Overrepræsenteret = 1  1 -1 -1 -1 1 -1 1 1 -1 1 1 1 1 -1 -1 -1 1 1 1 -1 
Arbejdsløshedsniveau  4,3 % 1,8 % 4,8 % 3,2 % 4,0 % 4,2 % 17,6 
% 12,7 
% 7,5 % 6,9 % 10,5 
% 6,1 % 6,0 % 2,5 % 4,5 % 2,9 % 5,3 % 3,2 % 3,9 % 5,3 % 
 
 Korrelation  0,43 
 
Bilag 5.4: Sammenhæng mellem opfattelsen af den nationale beskæftigelsessituation og deltagelse i EU -udvælgelsesprøver  — Eurobarometer 
2019  
Et af de mere end 200 spørgsmål i Eurobarometerundersøgelsen37 vedrører borgernes opfattelse af beskæftigelsessituationen i deres land.  
Medlemsstater  BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT LV LT NL AT PL PT RO SI SE 
Andel af kandidater i forhold til 
andel af befolkningen  244 
% 47 % 49 % 33 % 193 
% 66 % 362 
% 122 
% 50 % 201 
% 152 
% 161 
% 227 
% 49 % 73 % 47 % 160 
% 184 
% 181 
% 36 % 
Underrepræsenteret = -1 
Overrepræsenteret = 1  1 -1 -1 -1 1 -1 1 1 -1 1 1 1 1 -1 -1 -1 1 1 1 -1 
Procentdel af befolkningen, der 
mener, at beskæftigelsessituationen i 
deres land er god  28 % 80 % 90 % 73 % 60 % 65 % 7 % 13 % 22 % 24 % 14 % 37 % 45 % 85 % 66 % 65 % 38 % 38 % 45 % 65 % 
Korrelation  -0,73 
 
  
                                                 
37 Eurobarometerundersøgelsen er en række undersøgelser, der anvendes af EU -institutionerne til at overvåge den offentlige mening om forskellige emner. I forbindelse 
med denne undersøgelse er dataene hentet fra Standard Eurobarometer 92, der blev gennemført i alle EU's medlemsstater i slutn ingen af 2019.  
 
 Bilag 5.5: Sammenhæng mellem opfattelsen af EU og deltagelse i EU -udvælgelsesprøver  — Eurobarometer 2019  
Mange spørgsmål i Eurobarometerundersøgelsen vedrører borgernes opfattelse af Den Europæiske Union som helhed og af EU -institutionerne i 
særdeleshed. Selv om EPSO -ansøgerne ikke nødvendigvis er repræsentative for EU -borgerne (navnlig med hensyn til aldersgrupper), kan det 
tænkes, at borgere i medlemsstater, der bakker mest op om det europæiske projekt, er mest tilbøjelige til at ansøge om at delt age i EU -
udvælgelsesprøver.  
Medlemsstater  BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT LV LT NL AT PL PT RO SI SE 
Andel af kandidater i forhold til 
andel af befolkningen  244 
% 47 % 49 % 33 % 193 
% 66 % 362 
% 122 
% 50 % 201 
% 152 
% 161 
% 227 
% 49 % 73 % 47 % 160 
% 184 
% 181 
% 36 % 
Underrepræsenteret = -1 
Overrepræsenteret = 1  1 -1 -1 -1 1 -1 1 1 -1 1 1 1 1 -1 -1 -1 1 1 1 -1 
Procentdel af befolkningen, der har 
en positiv opfattelse af EU  61 % 31 % 55 % 50 % 49 % 63 % 31 % 39 % 36 % 41 % 33 % 42 % 50 % 43 % 38 % 50 % 59 % 52 % 44 % 50 % 
Korrelation  -0,04 
 
Bilag 5.6: Sammenhæng mellem personlige økonomiske udsigter og deltagelse i EU-udvælgelsesprøve r — Eurobarometer 2019  
I Eurobarometerundersøgelsen anmodes borgerne om at beskrive deres forventninger til husstandens økonomiske situation i det f ølgende år. 
Forventningerne til den personlige økonomiske situation afhænger af de globale beskæftigelsesudsigter samt af personlige overvejelser 
vedrørende det forventede lønniveau, jobstabilitet osv.  
Medlemsstater  BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT LV LT NL AT PL PT RO SI SE 
Andel af kandidater i forhold til 
andel af befolkningen  244 
% 47 % 49 % 33 % 193 
% 66 % 362 
% 122 
% 50 % 201 
% 152 
% 161 
% 227 
% 49 % 73 % 47 % 160 
% 184 
% 181 
% 36 % 
 
 Underrepræsenteret = -1 
Overrepræsenteret = 1  1 -1 -1 -1 1 -1 1 1 -1 1 1 1 1 -1 -1 -1 1 1 1 -1 
Procentdel af befolkningen, der 
mener, at deres egen økonomiske 
situation vil blive forbedret i løbet af 
de næste 12 måneder  26 % 24 % 21 % 17 % 31 % 18 % 23 % 20 % 24 % 29 % 23 % 31 % 25 % 15 % 16 % 23 % 27 % 31 % 20 % 27 % 
Korrelation  -0,56 
 
Bilag 5.7: Sammenhæng mellem OECD's indeks for et bedre liv (Better Life Index) og deltagelse i EU -udvælgelsesprøver  — OECD  
OECD's indeks for et bedre liv er et sæt statistikker, der har til formål at sammenligne trivslen på tværs af lande. Trivsel omfatter materielle 
levevilkår, boligforhold, beskæftigelse, uddan nelse osv. Med henblik på sammenlignelighed er den indikator, der er valgt i forbindelse med 
undersøgelsen, generel tilfredshed med tilværelsen.  
Medlemsstater  BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT LV LT NL AT PL PT RO SI SE 
Andel af kandidater i forhold til 
andel af befolkningen  244 
% 47 % 49 % 33 % 193 
% 66 % 362 
% 122 
% 50 % 201 
% 152 
% 161 
% 227 
% 49 % 73 % 47 % 160 
% 184 
% 181 
% 36 % 
Underrepræsenteret = -1 
Overrepræsenteret = 1  1 -1 -1 -1 1 -1 1 1 -1 1 1 1 1 -1 -1 -1 1 1 1 -1 
OECD's indeks for et bedre  liv 
(Better Life Index)   6,7 7,6 7,0 5,7 7,0 5,4 6,3 6,5  6,0 5,9 5,9 7,4 7,1 6,1 5,4  5,9 7,3 
Korrelation  -0,84 
 
 
  
Bilag 6: Udviklingen i stikprøven af medlemsstater og deres respektive vægt (2014 = 100)  
 
 
  
BE DE ES FR IT LU NL AT PL SE UK
2014 2,6 19,6 8,2 14,1 11,8 0,3 4,5 2,2 5,0 2,4 13,8 84,5
2015 2,6 19,9 8,2 13,9 11,5 0,3 4,3 2,2 5,1 2,4 14,0 84,4
2016 2,6 19,7 8,2 13,8 11,3 0,3 4,3 2,2 5,2 2,4 14,0 84,0
2017 2,6 19,9 8,3 13,7 11,5 0,3 4,2 2,2 5,1 2,4 13,8 84,0
2018 2,6 19,9 8,3 13,5 11,4 0,3 4,3 2,2 5,2 2,4 13,7 83,8
2019 2,6 19,8 8,2 13,5 11,3 0,3 4,3 2,2 5,3 2,4 13,6 83,5
2020 2,6 19,4 8,2 13,8 11,1 0,3 4,3 2,2 5,4 2,4 13,5 83,2
2021 3,0 22,5 9,1 15,7 12,4 0,4 5,2 2,5 6,5 2,8 80,1EU 11
 
 Bilag 7: Årlige specifikke indikatorer for medlemsstater i stikprøven (2014 = 100)  
 
Bilag 8: Kumulerede årlige specifikke indikatorer for medlemsstater i stikprøven (2014 = 100)  
 
[1] [2] [3] [4] [5] [6] [7] [8] [9] [10] [11]
BE DE ES FR IT LU NL AT PL SE UK
2015 99,6 102,9 101,2 100,3 100,4 101,2 100,7 100,7 101,7 101,9 100,5
2016 100,8 103,7 107,2 100,4 100,6 100,4 106,9 105,0 109,5 104,9 101,1
2017 101,3 106,0 106,4 101,9 100,1 102,7 104,2 104,1 111,4 103,4 99,9
2018 100,5 106,7 103,0 99,5 102,5 101,3 105,6 103,7 110,5 104,0 98,6
2019 102,6 108,1 105,4 98,6 102,0 102,8 106,4 104,6 108,8 106,3 99,2
2020 104,2 109,7 108,0 98,7 106,4 105,1 108,8 110,6 116,6 107,6 102,4
2021 101,8 109,8 107,5 97,9 105,0 101,6 109,0 109,6 121,0 107,6 :
 
  
Bilag 9: Beregnet og anvendt samlet specifik indikator  
 
Bilag 10: Samlet specifik indikator, fælles indeks og årlig ajourføring (2014 = 100)  
  Samlet 
specifik 
indikator  Kumuleret  
2014 = 100  Fælles 
indeks  Kumuleret   
2014 = 100  Årlig 
ajourføring  Kumuleret   
2014 = 100  
2015  101,2  101,2  101,2  101,2  102,4  102,4  
2016  101,9  103,1  101,4  102,6  103,3  105,8  
2017  100,4  103,5  101,1  103,7  101,5  107,4  
2018  99,6 103,1  102,1  105,9  101,7  109,2  
2019  100,5  103,6  101,5  107,5  102,0  111,4  
2020  102,5  103,6  100,7  108,3  100,7  112,2  
2021  99,8 103,4  102,1  110,6  101,9  114,3  
 

 
 Bilag 11: Sammenligning af alternativ samlet specifik indikator beregnet på grundlag af forskellige stikprøver  
 
Bilag 12: Årlige specifikke indikatorer for alle medlemsstater (2014 = 100)  
 100101102103104105106107
2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021Sammenligning af alternativ specifik samlet indikator 
beregnet på grundlag af foskellige stikprøver
EU8 EU11 All MSMedlemsstater
[1] [2] [3] [4] [5] [6] [7] [8] [9] [10] [11] [12] [13] [14] [15] [16] [17] [18] [19] [20] [21] [22] [23] [24] [25] [26] [27] [28]
BE BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT CY LV LT LU HU MT NL AT PL PT RO SI SK FI SE UK
2015 99,6 101,8 101,2 99,7 102,9 105,4 100,9 101,1 101,2 100,3 99,9 100,4 102,1 108,8 102,4 101,2 100,6 101,1 100,7 100,7 101,7 96,7 104,7 100,8 101,0 100,0 101,9 100,5
2016 101,2 105,9 134,9 100,7 100,8 113,3 103,6 100,0 105,9 100,1 102,3 100,2 102,0 106,3 102,7 99,2 101,9 101,8 106,2 104,3 107,7 101,9 111,9 101,9 108,5 100,3 102,9 100,6
2017 100,5 102,5 106,9 101,0 102,2 98,7 103,7 99,1 99,3 101,5 102,4 99,5 100,3 95,0 99,3 102,3 109,1 101,1 97,5 99,1 101,7 101,0 111,0 100,5 109,2 99,1 98,6 98,8
2018 99,2 117,3 110,7 102,0 100,7 100,5 102,7 98,9 96,8 97,6 108,7 102,4 100,0 103,7 100,2 98,6 100,5 102,2 101,3 99,6 99,2 99,2 109,2 98,6 113,5 99,9 100,6 98,7
2019 102,1 104,3 97,9 100,5 101,3 108,5 99,9 100,1 102,3 99,1 102,5 99,5 101,2 100,7 113,6 101,5 97,4 100,9 100,8 100,9 98,5 99,8 108,3 102,0 112,3 102,7 102,2 100,6
2020 101,6 104,7 99,5 101,7 101,5 102,1 102,2 102,9 102,5 100,1 104,7 104,3 103,2 104,1 107,3 102,2 102,1 102,0 102,3 105,7 107,2 100,2 98,1 105,4 115,0 101,1 101,2 103,2
2021 97,7 110,4 106,2 99,6 100,1 112,5 100,3 99,4 99,5 99,2 102,3 98,7 99,3 100,8 100,7 96,7 101,7 105,0 100,2 99,1 103,8 101,2 98,1 98,9 106,2 100,6 100,0 :
 
  
Bilag 13: Kumulerede årlige specifikke indikatorer for alle medlemsstater (2014 = 100)  
[1] [2] [3] [4] [5] [6] [7] [8] [9] [10] [11] [12] [13] [14] [15] [16] [17] [18] [19] [20] [21] [22] [23] [24] [25] [26] [27] [28]
BE BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT CY LV LT LU HU MT NL AT PL PT RO SI SK FI SE UK
2015 99,6 101,8 101,2 99,7 102,9 105,4 100,9 101,1 101,2 100,3 99,9 100,4 102,1 108,8 102,4 101,2 100,6 101,1 100,7 100,7 101,7 96,7 104,7 100,8 101,0 100,0 101,9 100,5
2016 100,8 107,8 136,5 100,4 103,7 119,4 104,5 101,1 107,2 100,4 102,2 100,6 104,1 115,7 105,2 100,4 102,5 102,9 106,9 105,0 109,5 98,5 117,2 102,7 109,6 100,3 104,9 101,1
2017 101,3 110,5 145,9 101,4 106,0 117,8 108,4 100,2 106,4 101,9 104,7 100,1 104,4 109,9 104,5 102,7 111,8 104,0 104,2 104,1 111,4 99,5 130,1 103,2 119,7 99,4 103,4 99,9
2018 100,5 129,6 161,5 103,4 106,7 118,4 111,3 99,1 103,0 99,5 113,8 102,5 104,4 114,0 104,7 101,3 112,4 106,3 105,6 103,7 110,5 98,7 142,1 101,8 135,9 99,3 104,0 98,6
2019 102,6 135,2 158,1 103,9 108,1 128,5 111,2 99,2 105,4 98,6 116,6 102,0 105,7 114,8 118,9 102,8 109,5 107,3 106,4 104,6 108,8 98,5 153,9 103,8 152,6 102,0 106,3 99,2
2020 104,2 141,6 157,3 105,7 109,7 131,2 113,6 102,1 108,0 98,7 122,1 106,4 109,1 119,5 127,6 105,1 111,8 109,4 108,8 110,6 116,6 98,7 151,0 109,4 175,5 103,1 107,6 102,4
2021 101,8 156,3 167,1 105,3 109,8 147,6 113,9 101,5 107,5 97,9 124,9 105,0 108,3 120,5 128,5 101,6 113,7 114,9 109,0 109,6 121,0 99,9 148,1 108,2 186,4 103,7 107,6 :
 
 
Commission européenne/Europese Commissie, 1049 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË — tlf. +32 22991111  
Kontor:  L107 21/007 - Tlf. direkte linje +32 229 -90515  
 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, 2920 Luxembourg, LUXEMBOURG — Tlf. +  352 43011 
 
Gertrud.Ingestad@ec.europa.eu   
Bilag 14: Kumu lerede specifikke indikatorer for medlemsstater i stikprøven med lav 
deltagelse i EU -udvælgelsesprøver  
 
 
Bilag 15: Indtægter fra solidaritetsbidraget mellem 2012 og 2022  
 
 
 
 
 95,0100,0105,0110,0115,0120,0125,0
2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021Kumulerede specifikke indikatorer for medlemsstater i 
stikprøven med lav deltagelse i EU -udvælgelsesprøver
DE NL AT PL SE FR EU
€20.000.000,00 €30.000.000,00 €40.000.000,00 €50.000.000,00 €60.000.000,00 €70.000.000,00 €80.000.000,00 €90.000.000,00 €100.000.000,00 €110.000.000,00 
2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022Indtægter fra solidaritetsbidraget mellem 2012 og 2022
 
32 Bilag 16: Fælles indeks for Belgien og Luxembourg, Belgiens HICP og Luxembourgs 
CPI 
 
Bilag 17: Udviklingen i leveomkostningerne i Bruxelles (internationalt indeks for 
Bruxelles)  
 
 
 
 
 
 

 
33  
 
 
 
 
 
Bilag 18: Udviklingen af justeringskoefficienterne  
 
  

 
34 Bilag 19: Virkninger af Eurostats undersøgelser uden for området  
 Nuværende 
justeringskoefficienter —  
juli 2021  Anslået justeringskoefficient,  
inklusive udgifter uden for 
området  Ændring  
BE 100 100 0,0 % 
BG 61,7 64,8 5,0 % 
CZ 88,1 89,4 1,5 % 
DK 134,2  129,8  -3,3 % 
DE 101,4  100,9  -0,5 % 
DE Karlsruhe  96,9 96,8 -0,1 % 
DE München  113,4  111,6  -1,6 % 
EE 86,3 87,7 1,6 % 
IE  133,6  128,7  -3,7 % 
EL 85,2 86,2 1,2 % 
ES 96,3 96,4 0,1 % 
FR  119,9  117,2  -2,3 % 
HR 78,3 80,3 2,6 % 
IT 95,2 95,3 0,1 % 
IT Varese  91,2 91,8 0,7 % 
CY 82,2 83,7 1,8 % 
LV 80,0 82,1 2,6 % 
LT 80,1 81,8 2,1 % 
HU 76,1 78,6 3,3 % 
MT 94,0 94,5 0,5 % 
NL 111,4  109,6  -1,6 % 
AT 109,6  107,3  -2,1 % 
PL 70,6 73,7 4,4 % 
PT 91,4 91,9 0,5 % 
RO 68,5 71,2 3,9 % 
SI 84,9 86,1 1,4 % 
SK 79,9 81,6 2,1 % 
FI 118,6  115,7  -2,4 % 
SE  130,3  126,4  -3,0 %