A4-0166/95

Beslutning om en sammenhaengende beskaeftigelsesstrategi for Den Europaeiske Union

Europa-Parlamentet,

- der henviser til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 2, 3 A, 103, stk. 2, og 118 heri,

- der henviser til forretningsordenens artikel 135,

- der henviser til sin afgoerelse af 20. juli 1994 om nedsaettelse af et midlertidigt udvalg om beskaeftigelse samt om dette udvalgs talmaessige sammensaetning, funktionsperiode og sagsomraader ((EFT C 261 af 19.09.1994, s. 27.)), og navnlig til denne afgoerelses punkt 2, tredje afsnit,

- der henviser til Det Europaeiske Raads afgoerelser paa moederne i Edinburgh, Koebenhavn, Bruxelles, paa Korfu, i Essen og Cannes,

- der henviser til Kommissionens hvidbog om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse (KOM(93)0700),

- der henviser til Kommissionens rapport om beskaeftigelsen i Europa 1994 (KOM(94)0381),

- der henviser til meddelelse fra Kommissionen til Raadet om opfoelgning af Det Europaeiske Raad i Essen om beskaeftigelsen (KOM(95)0074),

- der henviser til sine beslutninger af 9. marts 1994 om hvidbog fra Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse ((EFT C 091 af 28.03.1994, s. 124.)), af 10. marts 1994 om beskaeftigelsen i Europa ((EFT C 091 af 28.03.1994, s. 224.)), af 1. december 1994 om en handlingsplan for beskaeftigelsespolitikken, der skal vedtages paa Det Europaeiske Raads moede i Essen ((EFT C 363 af 19.12.1994, s. 62.)) og af 7. april 1995 om Kommissionens OEkonomiske AArsberetning 1995 og Raadets rapport om gennemfoerelsen af de overordnede retningslinjer for den oekonomiske politik ((Protokol af denne dato, del II, punkt 10.)),

- der henviser til ILO's rapport om beskaeftigelsen i verden i 1995, hvori det erkendes, at hoej arbejdsloeshed skaber en raekke problemer, herunder stigende ulighed og social udstoedelse, stigende oekonomisk utryghed og menneskelige lidelser, og det konkluderes, at det ville vaere saerdeles gavnligt, hvis alle nationer fornyede deres indsats til fordel for fuld beskaeftigelse,

- der henviser til den Sociale Dialogs Makrooekonomiske Gruppes faelles udtalelse af 16. maj 1995, som indeholder arbejdsmarkedets parters retningslinjer for omdannelse af det oekonomiske genopsving til baeredygtig og jobskabende vaekst og er undertegnet af Den Europaeiske Faglige Samarbejdsorganisation, Sammenslutningen af Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i De Europaeiske Faellesskaber og Det Europaeiske Center for Offentlig Erhvervsvirksomhed;

- der henviser til betaenkning fra Det Midlertidige Udvalg om Beskaeftigelse og udtalelse fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik, fra Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse og fra Udvalget om Regionalpolitik (A4-0166/95),

A. der henviser til, at der i hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse er stillet forslag om oprettelse af 15 millioner nye arbejdspladser i Den Europaeiske Union inden aarhundredets udgang,

B. der henviser til, at Den Europaeiske Union boer fastholde denne maalsaetning for ikke at miste sine borgeres tillid, og at en manglende opfyldelse heraf kunne undergrave offentlighedens opbakning af selve den europaeiske integration,

C. der henviser til, at bekaempelsen af social udstoedelse, herunder arbejdsloeshed og langtidsledighed, skal tillaegges hoejeste prioritet i forbindelse med nationale og faellesskabsforanstaltninger, herunder strukturfondene, de nye faellesskabsinitiativer og det fjerde fattigdomsprogram,

D. der henviser til, at en oekonomisk og monetaer union paa lang sigt vil bidrage til en mere stabil oekonomisk situation og fremme beskaeftigelsesskabende foranstaltninger, men at den boer suppleres med en aktiv politik for beskaeftigelse og social enhed,

E. der henviser til, at genoprettelse af et hoejt beskaeftigelsesniveau er én af metoderne til at reducere gaeld og aarlige underskud, fordi arbejdsloeshedsunderstoettelsen saaledes kan nedsaettes, og de direkte og indirekte skatteindtaegter fra de nye arbejdstagere oeges,

F. der henviser til, at nettoopfyldelsen af maalet paa 15 millioner arbejdspladser i hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse forudsaetter, at Den Europaeiske Union vedtager en sammenhaengende beskaeftigelsesstrategi, der foerst og fremmest er baseret paa erkendelsen af, at den indsats, der goeres af Den Europaeiske Union, medlemsstaterne, de regionale og lokale myndigheder og arbejdsmarkedets parter skal kombinere effektive foranstaltninger paa ethvert egnet niveau; et vigtigt middel vil dog uden tvivl vaere en finanspolitisk koordinering,

G. der henviser til, at beskaeftigelsesstrategierne indebaerer, at der ikke alene sigtes mod gennemfoerelse af strukturreformer, der skal styrke jobskabelsen som en direkte foelgevirkning af den oekonomiske vaekst, men at der sikres en baeredygtig og miljoevenlig vaekst, der styrker den europaeiske oekonomis konkurrenceevne,

H. der henviser til det voksende antal beslutninger om omstrukturering, flytning og lukning af transnationale virksomheder, hvilket betyder, at ikke alene beskaeftigelsen generelt falder, men ogsaa, at der blandt arbejdstagerne og befolkningen som helhed opstaar et klima af stadig stoerre usikkerhed,

I. der paapeger betydningen af undervisning og uddannelse som en integrerende del af beskaeftigelsespolitikken og glaeder sig over de afgoerelser, Raadet har truffet for nylig paa dette omraade,

J. der henviser til, at beskaeftigelsesstrategierne under hensyntagen til kompetencefordelingen inden for dette omraade skal ledsages af en overvaagnings-, koordinerings- og samarbejdsprocedure, hvor resultaterne evalueres i overensstemmelse med de vedtagne kriterier, idet denne procedure gennemfoeres paa den mest gennemskuelige maade,

K. der henviser til, at de afgoerelser, der blev truffet paa topmoedet i Essen, er koncentreret om visse strukturreformaspekter, men at de er alt for spagfaerdige og alligevel ikke er tilstraekkelige til at gennemfoere den beskaeftigelsesstrategi, som allerede var vedtaget for Den Europaeiske Union, og som ikke blot skulle fremme de transeuropaeiske net, men ligeledes sikre smaa og mellemstore virksomheder europaeisk investeringsstoette, inden for rammerne af en afbalanceret regionalpolitik,

L. der henviser til, at afgoerelserne fra Essen-topmoedet i lighed med de ovennaevnte tidligere afgoerelser ogsaa boer suppleres, navnlig hvad angaar Den Europaeiske Unions og dens institutioners rolle i investerings- og beskaeftigelsespolitikken, vaekstaspekterne i forbindelse med jobskabelse og indfoerelsen af en kontrolprocedure, som muliggoer evaluering af medlemsstaternes aktioner,

I. POLITIKKERNE

1. mener, at maalsaetningen i hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse om at oprette mindst 15 millioner nye, varige arbejdspladser med henblik paa at halvere arbejdsloesheden maa vaere en af de vigtigste opgaver baade for Unionen, medlemsstaterne, de regionale og lokale myndigheder og arbejdsmarkedets parter, og at opnaaelse af social og oekonomisk konvergens samt accept af og fremskridt i forbindelse med den europaeiske integrationsproces og det demokratiske systems fremtid afhaenger af, at massearbejdsloesheden overvindes;

2. opfordrer Det Europaeiske Raad og Kommissionen til at anfoere retten til arbejde i den paa regeringskonferencen i 1996 reviderede unionstraktat;

3. mener, at en sammenhaengende beskaeftigelsesstrategi boer indebaere, at alle foranstaltninger, som har indflydelse paa beskaeftigelsessituationen, dvs. som er af oekonomisk, finansiel, strukturel, miljoemaessig, industriel, kommerciel og social art, integreres i en overordnet politik for jobskabelse; opfordrer Den Europaeiske Union og medlemsstaterne til at sikre en saadan samordnet fremgangsmaade og soerge for, at strategierne supplerer hinanden; dette boer dog gennemfoeres under hensyntagen til de omraader, som Unionen betragter som de vaesentligste;

4. paapeger, at Faellesskabet via strukturfondene, Samhoerighedsfonden og faellesskabsinitiativerne yder omfattende oekonomisk stoette til den sociale og oekonomiske udvikling og fremhaever, at medlemsstaterne og Faellesskabet boer lade disse fonde indgaa i deres beskaeftigelsesstrategi under saerlig hensyntagen til forskellige maalgrupper, der har saerlige vanskeligheder med at finde eller udvikle beskaeftigelsesmuligheder, samt til SMV og de lokale oekonomiske aktoerer;

5. anmoder Kommissionen og Raadet om at goere alt for at gennemfoere politikken til fremme af store infrastrukturprojekter, der udgoer en ny etape i den europaeiske integrationsproces og i bestraebelserne paa at bekaempe arbejdsloesheden; beklager de manglende resultater i saa henseende paa moederne i Essen og i Cannes;

6. mener, at ligestillingsprincippet boer have en fremtraedende placering i den sammenhaengende beskaeftigelsesstrategi; kvindernes problemer med at finde arbejde er uhyre store i dag, og vil blive tillagt saerlig betydning; ligestilling i forbindelse med betalt og ikke-betalt arbejdstid maa betragtes som en integrerende del af en saadan strategi;

7. anmoder Kommissionen om at goere alt for at indfoere sociale normer, der er i overensstemmelse med memorandumet fra det franske formandskab i Verdenshandelsorganisationen; anmoder Kommissionen om at ivaerksaette suspensionsordningen i Faellesskabets generelle toldpraeferenceordning i forbindelse med anvendelse af enhver form for tvangsarbejde og eksport af produkter fremstillet i faengsler;

8. anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om indtraengende at opfordre virksomheder med afdelinger i flere EU-lande til at undlade at traeffe beslutninger, som faar negative foelger for beskaeftigelsen, som arbejdstagerne ikke forinden er orienteret og hoert om, og som ikke ledsages af en trovaerdig omskolingsplan, jf. maalsaetningen i direktiv 94/45/EF ((EFT L 254 af 30.09.1994, s. 64.));

a) Den makrooekonomiske politik

9. erkender, at opfyldelsen af de konvergenskriterier, der er fastsat i traktaten om Den Europaeiske Union, kraever fasthed med hensyn til budget- og valutapolitikken; forventer, at dette vil skabe et mere stabilt oekonomisk klima og saaledes fremme opsving i investeringer og beskaeftigelse; mener imidlertid, at fremskridt hen imod OEMU'en boer opvejes af en aktiv beskaeftigelsesstrategi, og at dette paa unionsplan vil kraeve yderligere finansielle instrumenter, som goer det muligt at opfylde maalsaetninger for investering og jobskabelse; hilser derfor med tilfredshed Det Europaeiske Raads fremsynethed med hensyn til at indvillige i oprettelsen af Den Europaeiske Investeringsfond og unionsobligationer og opfordrer til, at disse instrumenter anvendes saa effektivt som muligt og om noedvendigt udvides for at opretholde de offentlige og private investeringer, fremme udviklingen af SMV, skabe beskaeftigelse og korrigere de oekonomiske konvergensplaners mulige deflatoriske virkninger;

10. anmoder Kommissionen om at foretage en loebende evaluering for at afklare den indbyrdes sammenhaeng mellem beskaeftigelsespolitik og de oevrige oekonomiske politikker, isaer den monetaere politik og rentepolitikken, og om at finde frem til, hvorledes disse politikker kan bidrage til at bevare et hoejt aktivitetsniveau og dermed et lavt arbejdsloeshedsniveau;

11. mener, at politikker med sigte paa at opretholde og oege saavel vaeksten som investeringerne i menneskelig og fysisk kapital blandt andet boer indeholde en fordobling af udgifterne til F& U for herved at bringe Europa op paa linje med de oekonomiske omraader, som er i direkte konkurrence med EU, og at det boer vaere en maalsaetning for saadanne politikker, at 3% af Den Europaeiske Unions BNP anvendes til F& U senest i aar 2000;

12. henviser til Kommissionens oekonomiske aarsberetning 1995 og til dens konklusion, nemlig at vaeksten i den europaeiske oekonomi kan opretholdes indtil aar 2000; anmoder dog Kommissionen om at offentliggoere sine egne vurderinger af saavel de mulige deflatoriske virkninger af opfyldelsen af de finansielle konvergenskriterier som af mulighederne for at udligne dette gennem udvidelse af laane- og udlaansfaciliteterne i forbindelse med Unionens obligationer og EIF;

b) Nedsaettelse af arbejdstiden og nye metoder vedroerende arbejdstilrettelaeggelse

13. er af den opfattelse, at maalsaetningen om 15 mio nye arbejdspladser ikke alene kan naas gennem investeringer og oekonomisk vaekst, men at bl.a. en bedre fordeling af det arbejde, der er til raadighed, paa kort sigt maa bidrage til at naa dette maal;

14. henviser til, at indfoerelse af orlovsordninger (orlov af familiemaessige, personlige eller uddannelsesmaessige aarsager), fremme af deltidsarbejde og nedsaettelse af arbejdstiden, hvadenten der er tale om den daglige, den ugentlige, den aarlige eller den livslange arbejdstid, selv om det ikke er den eneste loesning, til stadighed er en mulighed for at skabe balance mellem udbuddet af og efterspoergslen efter arbejde og imoedekomme oensket om stoerre livskvalitet og stoerre udfoldelsesmuligheder;

15. mener, at de forskellige eksempler paa virksomheder, der gennemfoerer interne forhandlinger om nedsaettelse af arbejdstiden bekraefter, at denne fremgangsmaade er effektiv for saa vidt angaar beskaeftigelse og jobskabelse, men bemaerker, at denne praksis ikke vinder udbredelse naer hurtigt nok til at bidrage til en generel loesning paa problemet; mener at aarsagen til dette doedvande ogsaa er et samspil mellem flere faktorer - naar der ses bort fra kvalitative hindringer -, nemlig det forhold, at det er umuligt for arbejdsgiverne at acceptere en forhoejelse af omkostningerne pr. produktenhed, hvilket ville true deres konkurrenceevne, og den omstaendighed, at arbejdstagerne, isaer arbejdstagere i de lavere indkomstgrupper, umuligt kan acceptere en vaesentlig loennedgang uden loenkompensation;

16. mener derfor, at planerne om at gennemfoere en nedsaettelse af arbejdstiden lettere kunne gennemfoeres, hvis der indfoeres en direkte eller indirekte stoetteordning til finansiering af nyansaettelser og til loenkompensation fortrinsvis til personale med beskedne indkomster; mener, at finansieringen af denne stoette i de fleste medlemsstater kan ske gennem besparelser i udgifterne til arbejdsloeshedsunderstoettelse fra det tidspunkt, hvor en understoettelsesberettiget faar arbejde; finder, at der i medlemsstaterne kan skabes mulighed for en genfordeling af disse stoettebeloeb, men at der absolut ikke maa fastsaettes noejagtige bestemmelser for nedsaettelsen af arbejdstiden, eller for den delvise eller fuldstaendige loenkompensation, idet disse bestemmelser boer fastsaettes aftalemaessigt gennem forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter;

17. anmoder Kommissionen om at opfordre arbejdsmarkedets parter til at aflaegge rapport om virkningerne af direktivet om visse aspekter af arbejdstiden, som skal vaere gennemfoert i medlemsstaterne senest den 23. november 1996; anmoder endvidere Kommissionen om at fortsaette sine droeftelser med arbejdsmarkedets parter og/eller sine undersoegelser vedroerende de aktiviteter eller sektorer, der er udelukket fra direktivets anvendelsesomraade;

18. er overbevist om, at indfoerelsen af forskellige orlovsordninger af familiaere, personlige eller uddannelsesmaessige aarsager, vil vaere en imoedekommelse af folks behov for at skabe bedre balance mellem tilvaerelsens erhvervsmaessige, sociale og familiaere aspekter; er overbevist om, at disse ordninger kan goere arbejdstilrettelaeggelsen mere fleksibel, og at saadanne ordninger med afbrudte karriereforloeb kan skabe beskaeftigelse for de arbejdsloese, som traeder ind i stedet; anmoder derfor arbejdsmarkedets parter om at indgaa en aftale paa europaeisk plan paa dette omraade;

19. mener, at det er umuligt at forbedre den interne fleksibilitet i virksomhederne og arbejdstilrettelaeggelsen uden at tage hensyn til den saerlige situation i den enkelte sektor og den enkelte virksomhed, og at dette skal afspejle behovet for forbedret livskvalitet; arbejdsmarkedets parter spiller derfor en afgoerende rolle i forbindelse med aendringer, idet forhandlinger og enighed er at foretraekke frem for paatvungne loesninger;

20. opfordrer arbejdsmarkedets parter, medlemsstaterne og Unionen til at traeffe foranstaltninger til at fremme deltidsarbejde, til nedsaettelse af den aarlige og livslange arbejdstid, afbrydelse af erhvervsarbejde, betalt frigoerelse til fremme af faglig videreuddannelse og andre former for arbejdstidsnedsaettelser, uden at virksomhedernes konkurrenceevne eller arbejdstagernes sociale sikring forringes, og saaledes at der udbydes de tjenesteydelser, som arbejdstagerne er afhaengige af;

21. advarer mod for store forhaabninger om, at arbejdstidsnedsaettelser kan omsaettes til en fuldstaendig afskaffelse af arbejdsloesheden, da det udbud af beskaeftigelse, der opstaar paa denne maade, i oejeblikket ikke finder en konkret modsvarende efterspoergsel og yderligere kraever en saerlig indsats for bedst muligt at omsaette arbejdstidsnedsaettelserne til oprettelse af nye arbejdspladser og besaettelse af de paagaeldende stillinger;

22. anmoder Kommissionen om som en prioritering at forelaegge en rapport om den mulige byttehandel mellem foertidspensionering og rekruttering af langtidsledige;

23. opfordrer til vedtagelse af nye og mere fleksible arbejdsformer og tilpasning til nye former for arbejdstilrettelaeggelse inden for rammerne af det nye maal nr. 4 under strukturfondene og af ADAPT- programmet med henblik paa at fremme effektiviteten og udnytte de menneskelige ressourcer; mener imidlertid, at en fleksibilitet i arbejdstilrettelaeggelsen skal ledsages af tilsvarende nye bestemmelser til regulering af arbejdsmarkedet, om noedvendigt paa europaeisk plan, for at undgaa faren for social dumping og saaledes, at indfoerelsen af fleksible former for arbejdstilrettelaeggelse aftales mellem arbejdsmarkedets parter;

24. gentager sit synspunkt, at en deregulering af arbejdsmarkedet ikke i sig selv er en metode til skabelse af nye arbejdspladser og under ingen omstaendigheder maa foere til en foroegelse af antallet af «andenrangsjob», som er karakteriseret ved meget lave loenninger, daarlige arbejdsforhold og -vilkaar, manglende sikkerhed og et begraenset udbytte;

25. mener, at fleksibilitet paa arbejdsmarkedet i form af tilpasningsevne og vilje til at indfoere nye arbejdsmoenstre eller former for arbejdstilrettelaeggelse er til fordel for baade arbejdstagere og arbejdsgivere og er en noedvendig forudsaetning for at sikre, at de europaeiske virksomheder forbliver konkurrencedygtige, og at de menneskelige ressourcer bidrager til at skabe stoerst mulig effektivitet;

26. gentager sin opfattelse, at der skal traeffes foranstaltninger paa EU- niveau med henblik paa isaer i graenseomraader at lette arbejdskraftens graenseoverskridende mobilitet ved at fjerne de mange resterende hindringer, navnlig med hensyn til beskatning, social sikring og adgang til sociale faciliteter og sundhedssektoren, og gaar ind for indfoerelsen af en «europaeisk test» med henblik paa at fastslaa, hvilke konsekvenser planlagte nationale foranstaltninger kan faa for arbejdstagernes bevaegelser hen over graenserne inden for EU;

c) Nye beskaeftigelsesomraader og hoejnelse af beskaeftigelsens kvalitet

27. mener, at Det Europaeiske Raad i Essen gjorde rigtigt i at henstille til medlemsstaterne at fremme jobskabelsesinitiativer under hensyntagen til de nye kvalifikationsbehov; er af den opfattelse, at der paa omraadet for professionelle serviceydelser i den personlige sektor og familiesektoren, i den sociale og kulturelle sektor, fritidssektoren og ikke mindst miljoesektoren findes et stort beskaeftigelsesskabende potentiale, men at det, hvis dette skal kunne realiseres, er noedvendigt, at medlemsstaterne ivaerksaetter - og Den Europaeiske Union tilskynder til - opfindsomme politikker, saerlig paa beskatningsomraadet, som dels sigter paa at tilskynde til en drejning af den private efterspoergsel i retning af sociale, kulturelle og miljoemaessige goder og dels sigter paa at fremme udbuddet ved at ivaerksaette partnerskabsoperationer mellem den offentlige sektor og den private sektor samt stoette initiativer fra kooperativer og frivillige sammenslutninger; paa denne maade vil man paa samme tid forfoelge maalet med at forbedre kvaliteten af de sociale, kulturelle og miljoemaessige tjenesteydelser og fremme beskaeftigelsen;

28. opfordrer i denne forbindelse Kommissionen til i forlaengelse af de allerede ivaerksatte studier og undersoegelser at forelaegge en samlet beretning om de erfaringer, der er gjort paa dette omraade i de forskellige stater, ligesom den skal fremsaette forslag og ideer vedroerende de metoder og midler, der med fordel kan udnyttes inden for Unionen og i medlemsstaterne med henblik paa en udvikling af disse nye omraader for oekonomiske og sociale initiativer;

29. paapeger, at produktivitet eller oekonomisk rentabilitet paa omraader som uddannelse, sundhed og sociale serviceydelser ikke kan maales efter samme kriterier som produktiviteten eller rentabiliteten inden for andre produktionssektorer, men at der dog kan foretages en effektiv styring paa disse omraader med henblik paa udvikling af jobskabelsesmulighederne og samtidig paa en kvalitetsstigning;

30. understreger, at jobskabelse paa trods af de ringe midler, der var afsat til de tre programmer vedroerende fattigdom opnaaede en vis succes, og gentager derfor sin opfordring til Raadet til endelig at vedtage det fjerde program vedroerende fattigdom for at vise stoerre solidaritet med de daarligst stillede grupper i samfundet;

31. finder, at udvikling af en regionalt og socialt orienteret tredje sektor mellem den handelsorienterede private sektor og den offentlige sektor, som overvejende skal vaere organiseret paa grundlag af almennyttige institutioner og kooperativer, er en af fremtidens vaesentlige opgaver;

32. er af den opfattelse, at anvendelsen af de nye informationsteknologier kan indebaere saavel besparelse som skabelse af arbejdspladser, saa laenge disse teknologier anvendes rationelt over det samlede privatoekonomiske, almennyttige og offentlige felt paa en maade, som forbedrer chancerne og valgmulighederne for alle borgere og ikke blot for et privilegeret mindretal;

33. opfordrer med henblik paa at bistaa medlemsstaterne med fastlaeggelsen af deres politik Kommissionen til i samarbejde med de relevante ministerraad at tilrettelaegge forummer, i hvilke udveksling af ideer, initiativer og god praksis inden for nye beskaeftigelsesomraader kan finde sted, og foreslaar Raadet at afsaette tilstraekkelige midler til finansiering af projekter i medlemsstaterne paa dette omraade;

d) Smaa og mellemstore virksomheder

34. er overbevist om, at SMV, og navnlig de mindste af dem, har det stoerste jobskabende potentiale af alle virksomhedstyper; konstaterer, at henstillingerne fra Essen generelt er relevante for SMV; henstiller til medlemsstaterne, at de ved gennemfoerelsen af deres fleraarige programmer paa de omraader, der er fastlagt i Essen-afgoerelserne, i saerlig grad har opmaerksomheden henvendt paa SMV's behov og interesser;

35. anmoder om stoette til den oekonomiske udvikling i de smaa og mellemstore virksomheder i almindelighed og i saerdeleshed til de smaa og mellemstore virksomheder, som er innoverende, eksporterende, investerende, ansaetter personale, er miljoevenlige og uddanner deres personale; opfordrer til i denne forbindelse at skabe en passende beskatningsmaessig, social, administrativ og lovgivningsmaessig ramme, som fremmer afgoerelser om ansaettelse; goer i denne sammenhaeng opmaerksom paa den saerlige betydning af gennemfoerelsen af det indre marked, bl.a. i forbindelse med tekniske bestemmelser, standardisering og certificering, tilvejebringelse af bedre finansieringsmuligheder, tvaernationalt samarbejde mellem virksomheder, adgang til offentlige kontrakter og til faellesskabspolitikker paa omraader som f.eks. forskning og udvikling, strukturfondene og faellesskabsinitiativerne, ved saavel etablering og udvikling af virksomheden og af en stabil, gennemsigtig og konsekvent lovgivningsramme og en forenkling af de bureaukratiske procedurer; opfordrer Kommissionen til at udarbejde et saerligt program for smaa og mellemstore virksomheders uddannelse af ledere og henviser desuden til, at medlemsstaterne boer laegge stoerre vaegt paa virksomhedsledelse;

36. konstaterer, at de hoeje arbejdskraftomkostninger navnlig i service- sektoren tynger de smaa og mellemstore virksomheder i saerlig grad; en nedsat momssats paa de arbejdskraftsintensive sektorer kunne bidrage til at lette denne byrde;

37. understreger, at Unionen og dens finansielle mellemled som EIB og EIF boer foere en mere aktiv politik for at styrke de regionale kreditinstitutter i naert samarbejde med de regionale udviklingsagenturer med henblik paa at fremme og stoette de lokale ivaerksaettere; denne model kan ogsaa anvendes med henblik paa at fremme markederne for lokal risikovillig kapital (boerser) og forbinde dem med net ogsaa paa nationalt og europaeisk plan;

e) Indirekte loenomkostninger

38. gaar ind for tidsbegraensede loentilskud med henblik paa genindslusning af langtidsledige paa arbejdsmarkedet samt for forbedring af de offentlige arbejdsformidlingers effektivitet, saaledes at de bliver mere attraktive for arbejdsgiverne, og saaledes at efterspoergslen paa arbejdskraft ogsaa kan komme til de jobsoegendes kundskab;

39. erkender desuden, at private arbejdsformidlingskontorer maaske ogsaa kan spille en rolle hvad angaar rekruttering til ledige job;

40. opfordrer medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter til i foerste raekke at lade produktivitetsstigningen resultere i skabelsen af nye arbejdspladser;

41. goer opmaerksom paa, at finansieringen af det sociale sikringssystem ikke laengere maa laegge byrder paa arbejdet i samme udstraekning, som det er tilfaeldet paa nuvaerende tidspunkt;

42. anser det for hensigtsmaessigt, at der paa unionsplan foretages en koordinering i medlemsstaterne, saaledes at der indfoeres en gradvis ensretning af loenstrukturerne, hvad angaar beskatning og afgiftsforpligtelser, som skal nedsaettes selektivt, saaledes at de kommer til at udgoere en effektiv tilskyndelse til rekruttering, idet der skal indfoeres kompensationsafgifter som f.eks. miljoeafgiften;

43. mener, at man udover besparelser paa udgiftssiden maa bestraebe sig paa at finde alternative kilder til finansiering af de sociale sikringsordninger, herunder kompenserende foranstaltninger for at undgaa uoenskede virkninger paa indkomstfordelingen, isaer for de daarligst stillede husstande og enkeltpersoner,hvilket dog ikke skal betyde, at de sociale risici privatiseres; er af den opfattelse, at finansieringen af de sociale sikringsordninger skal forblive en kollektiv opgave;

44. konstaterer, at der findes en konsensus med hensyn til behovet for at reducere de ikke-loenmaessige arbejdskraftomkostninger, og at visse medlemsstater allerede har truffet foranstaltninger paa dette omraade ved at kompensere for et formindsket skatteprovenu ved at flytte gebyrer og bidrag over paa andre kilder; det er noedvendigt at undersoege resultatet af disse initiativer grundigt og soerge for, at undersoegelsernes konklusioner offentliggoeres;

45. mener, at det i betragtning af udviklingen paa det indre marked er noedvendigt paa EU-niveau at overveje alternative finansieringskilder, og at foelgende for oejeblikket kan komme paa tale: CO2-afgift, beskatning af kapitalspekulation, beskatning af kapitalindkomster og bestemte momssatser;

f) Uddannelse og udvikling af menneskelige ressourcer

46. henviser til, at erhvervsuddannelse kun vil vaere af interesse, hvis tilegnelsen af erhvervsfaerdigheder formidler grundlaget for livslang uddannelse og for en forbedring af beskaeftigelsesmulighederne for den enkelte, og at den kun vil vaere fremtidsorienteret, hvis der ikke gennemfoeres for tidlige specialiseringer, saaledes at man kan undgaa «blindgyder» i forbindelse med fag, der viser sig at vaere chanceloese;

47. kraever derfor,

- at erhvervsuddannelsens kvalitet sikres og videreudvikles ved fortloebende modernisering af indhold og krav, og at skaberevnerne vaekkes og det personlige engagement samt kreativiteten oeges,

- at erhvervsuddannelsesudbuddet goeres tiltraekkende ved at fremme alternative ordninger,

- at der ydes et bidrag til at oege maends og kvinders mulighed for bedre at kombinere erhverv og familie ved kvalificering paa dette omraade,

- at kvindernes muligheder for aktiv deltagelse i det oekonomiske og sociale liv forbedres generelt,

- at der udvikles nye indholds- og tidsmaessigt sammenhaengende og gennemsigtige erhvervsuddannelser ved at sammenkaede uddannelse, uddannelsesledsagende supplerende kvalifikationer og videreuddannelse,

- at der skabes bedre forfremmelsesmuligheder for arbejdstagere, ved indfoerelse af vedvarende uddannelsesordninger,

- at videreuddannelsesudbuddet goeres mere gennemsigtigt,

- at finansiel fremme af videreuddannelsen saavel som informationer om uddannelses-, forfremmelses- og videreuddannelsesmuligheder forbedres,

- at uddannelsesmulighederne forbedres for alle unge

- at der aabnes mulighed for erhvervsuddannelse for unge, der trods omfattende hjaelp ikke indleder en erhvervsuddannelse, og for voksne uden afsluttet uddannelse,

- at aeldre arbejdstagere med helbredsproblemer og/eller daarlige kvalifikationer faar tilbudt saerlige uddannelses- eller efteruddannelsestilbud,

- at der laegges vaegt paa adgang til et bredt erhvervsspektrum i forbindelse med fornyelsen af uddannelseshvervene med udgangspunkt i, at de skal kunne anvendes over en lang periode;

g) OEkonomisk demokrati

48. paapeger, at en forbedring af produktiviteten er snaevert forbundet med information, hoering og deltagelse af arbejdstagerne i beslutningstagningen i deres virksomhed, saerlig hvor der er tale om overgang til mere fleksible produktionsmetoder; mener, at arbejdstagernes inddragelse i afgoerelser vedroerende driften baade paa virksomhedsniveau og paa lokalt, regionalt, nationalt og EU-plan boer vaere et uomgaengeligt element i de nye modeller for oekonomisk og social udvikling, som skal opstilles for at opnaa en baeredygtig udvikling og forbedre konkurrenceevnen for Unionens erhvervsliv; understreger i denne forbindelse betydningen, baade i henseende til metode og indhold, af dokumentet af 16. maj 1995 indeholdende arbejdsmarkedets parters retningslinjer for omdannelse af det oekonomiske genopsving til en proces med varig og jobskabende vaekst;

49. goer opmaerksom paa betydningen af en dialog mellem arbejdsmarkedets parter paa alle niveauer; understreger, at trovaerdigheden af EU's SMV- politik trues alvorligt, hvis Kommissionen ikke goer en stoerre indsats for at sikre den saerlige SMV-repraesentations deltagelse i den sociale dialog i EU paa alle omraader;

h) Den offentlige sektor

50. er af den opfattelse, at en ny definering og en forankring af den fremtidige offentlige sektor netop med henblik paa udfordringen fra den oekologiske omlaegning og de nye teknologier er en af de vaesentlige politiske opgaver, som er relevant for beskaeftigelsespolitikken, ligestillingen mellem maend og kvinder og den sociale beskyttelse;

II. PROCEDURER

51. mener, at det boer undgaas at anskue arbejdsmarkedspolitikken og den oekonomiske politik separat, at samarbejdet mellem medlemsstaterne og Unionens institutioner boer fremmes, og at beskaeftigelsen boer vaere det centrale punkt i faellesskabspolitikkerne;

52. noterer sig Kommissionens meddelelse til Raadet om opfoelgning af Det Europaeiske Raad i Essen om beskaeftigelsen, som udgoer et grundlag for udarbejdelse af en procedure til overvaagning af beskaeftigelsespolitikken, og som er et bemaerkelsesvaerdigt svar paa de tanker, der er givet udtryk for i punkt 30 og 39 i ovennaevnte beslutning af 1. december 1994; mener imidlertid, at dette kun er et foerste skridt i udarbejdelsen af en procedure, der evaluerer medlemsstaternes og Unionens resultater med hensyn til beskaeftigelse og social union;

53. anbefaler i betragtning af den store udfordring, som ligger i opfyldelse af saavel de finansielle konvergenskriterier med henblik paa en faelles valuta som beskaeftigelsesmaalsaetningen i hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse (eller, med EU-traktatens ord «et hoejt beskaeftigelsesniveau, et hoejt socialt beskyttelsesniveau, hoejnelse af levestandarden og livskvaliteten, oekonomisk og social samhoerighed samt solidaritet mellem Medlemsstaterne»), at den oekonomiske aarsberetning og beskaeftigelsesrapporten ligeledes fremsendes til orientering og opfoelgning til de nationale og regionale parlamenter;

54. foreslaar med hensyn til de i Kommissionens meddelelse fastsatte overvaagningsprocedurer for foerste halvaar, at:

- Kommissionen offentliggoer sin oekonomiske aarsberetning saa tidligt som muligt i aarets loeb, og at beretningen indeholder en evaluering om gennemfoerelsen af de overordnede oekonomiske retningslinjer, som vedtoges aaret forinden,

- Europa-Parlamentets foerste udtalelse fremsendes til de nationale parlamenter, saaledes at disse kan tage hensyn hertil i deres droeftelse af beretningen,

- Raadet af socialministre inddrages i udformningen af de oekonomiske retningslinjer for at sikre, at disse omfatter et stoerre og mere udbygget kapitel om beskaeftigelse,

- Kommissionen aflaegger beretning og forelaegger sin prioritering for de oekonomiske retningslinjer paa et faelles moede i Udvalget om OEkonomi- og Valutaspoergsmaal og Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse,

- at Kommissionen ikke vedtager sin henstilling om de overordnede retningslinjer, foer Parlamentet har vedtaget sin betaenkning,

- Raadet tidligst muligt fremsender retningslinjerne i deres endelige form til Europa-Parlamentet,

- arbejdsmarkedets parter inddrages;

55. hvad angaar overvaagningsprocedurerne for andet halvaar:

- opfordrer Kommissionen til at offentliggoere sin beskaeftigelsesrapport i juli og sin sammenfattende rapport i september,

- forventer, at Kommissionen forelaegger sin prioritering vedroerende den sammenfattende rapport paa et faelles moede i Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse og Udvalget om OEkonomi- og Valutaspoergsmaal,

- forventer, at den sammenfattende rapport indeholder en vurdering af medlemsstaternes beskaeftigelsespolitik, som gaelder dels politikken som helhed og dels gennemfoerelsen af medlemsstaternes fleraarige pro- grammer,

- mener, at der ville kunne skabes en hoejere grad af overensstemmelse mellem bidragene fra Raadet af socialministre og fra OEKOFIN-Raadet, hvis de i loebet af denne periode holdt et faelles moede,

- mener, at Kommissionens rapport til Det Europaeiske Raad og Det Europaeiske Raads egen vurdering boer udformes som «retningslinjer for beskaeftigelsen» (svarende til de oekonomiske retningslinjer) med forslag til medlemsstaterne om forbedringer af deres beskaeftigelsespolitik i almindelighed og deres fleraarige programmer i saerdeleshed,

- foreslaar, at arbejdsmarkedets parter inddrages;

56. understreger, at Det Staaende Udvalg for Beskaeftigelse boer spille en fremtraedende rolle i den nye overvaagningsprocedure; haaber, at dette bliver det centrale punkt i det nye forslag om styrkelse af dette udvalgs status, som Kommissionen har lovet i sit sociale handlingsprogram paa mellemlang sigt; erklaerer, at det oensker at blive repraesenteret i dette udvalg som led i forslaget om at oege dets rolle;

57. mener, at en overvaagningsprocedure boer udstyres med maalekriterier, der kan anvendes til maaling af fremskridt samt til i paakommende fald at saette maal; mener, at kriterierne skal vaere knyttet til saavel beskaeftigelsespolitikken generelt som til de fem indsatsomraader, der blev fastsat i Essen;

58. foreslaar med hensyn til de fem indsatsomraader fra Essen, at medlemsstaternes foranstaltninger til efterlevelse af Det Europaeiske Raads henstillinger og forpligtelser kontrolleres og vurderes paa effektiv vis, og at medlemsstaterne selv boer evaluere deres foranstaltninger og paavise, hvorledes specifikke aendringer i politikken bidrager til opnaaelsen af de maal, der er sat;

59. mener, at Parlamentet boer inddrages fuldt ud i de nye overvaagningsprocedurer for at sikre, at dets maalsaetninger paa omraadet forfoelges; paalaegger derfor de to staaende udvalg, der hovedsagelig har med beskaeftigelsespolitikken at goere, nemlig Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse og Udvalget om OEkonomi- og Valutaspoergsmaal, samt de oevrige relevante staaende udvalg,

- i hver moedeperiode i maj at udarbejde en faelles betaenkning om Kommissionens oekonomiske aarsberetning og overordnede oekonomiske retningslinjer,

- i hver moedeperiode i november at udarbejde en faelles betaenkning om den sammenfattende beskaeftigelsesrapport,

- til i samarbejde med alle andre relevante udvalg at udarbejde de naermere retningslinjer for tilrettelaeggelsen af ovennaevnte procedurer;

60. er af den opfattelse, at permanent afskaffelse af arbejdsloeshed og opnaaelse af fuld beskaeftigelse kraever en grad af social omstrukturering, der gaar videre end de her fremsatte henstillinger, idet det forudsaetter radikale aendringer i hele det vaerdisaet, der praeger det oekonomiske liv i dagens Europa; opfordrer alle med tro paa humanistiske vaerdier til at gaa sammen om at faa gennemfoert de noedvendige aendringer;

61. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og medlemsstaternes regeringer og parlamenter.