Kommissionens meddelelse om visse aspekter ved behandlingen af konkurrencesager efter EKSF-traktatens udløb

(2002/C 152/03)

(EØS-relevant tekst)

1. INDLEDNING

1. I henhold til artikel 97 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF-traktaten) udløber denne traktat den 23. juli 2002(1). Det betyder principielt, at sektorer, der tidligere var omfattet af EKSF-traktaten og af de procedureregler og andre regler, der er afledt af EKSF-traktaten, fra den 24. juli 2002 vil være omfattet af EF-traktaten og af de procedureregler og andre regler, der er afledt af EF-traktaten(2).

2. Formålet med denne meddelelse er:

- at give de økonomiske aktører og de medlemsstater, der berøres af EKSF-traktaten og de afledte EKSF-regler, en kort oversigt over de vigtigste ændringer i relation til de gældende materielle regler og procedureregler som følge af overgangen til EF-reglerne (andet hovedafsnit)

- at redegøre for, hvordan Kommissionen vil behandle særlige problemer i forbindelse med overgangen fra EKSF-reglerne til EF-reglerne på kartelområdet(3) og inden for fusionskontrol(4) og statsstøttekontrol (tredje hovedafsnit).

3. De principper, der ligger til grund for de to traktaters konkurrenceregler, er de samme. EF-traktatens artikel 81 og 82 bygger tydeligvis på EKSF-traktatens tilsvarende artikel 65 og artikel 66, stk. 7. Desuden har praksis efter de to traktater i mange år været sammenfaldende. I den 20. beretning om konkurrencepolitikken (1990)(5) fremførte Kommissionen, at tiden var inde til så vidt muligt at samordne håndhævelsen af EKSF-traktatens og EF-traktatens konkurrenceregler. I 1998 offentliggjorde den en meddelelse(6) om samordning af procedurerne for behandling af fusioner efter EKSF-traktaten og EF-traktaten. I praksis vil ændringerne i både de materielle regler og procedurereglerne som følge af EKSF-traktatens udløb sandsynligvis kun være af begrænset omfang. Denne meddelelse tager sigte på at lette overgangen fra EKSF- til EF-reglerne ved at beskrive, hvordan bestemte situationer vil blive behandlet. Meddelelsen påvirker ikke Førsteinstansrettens og EF-Domstolens fortolkning af EKSF- og EF-reglerne.

2. DE VIGTIGSTE ÆNDRINGER SOM FØLGE AF EKSFTRAKTATENS UDLØB

2.1. Kartelreglerne

2.1.1. Kompetence

4. Efter EKSF-reglerne havde Kommissionen enekompetence, og de nationale konkurrencemyndigheder og domstole kunne derfor ikke behandle kul- og stålsager på grundlag af hverken EKSF-traktatens artikel 65 og 66(7) eller deres nationale konkurrenceregler.

5. Med overgangen til EF-reglerne vil de nationale konkurrencemyndigheder og domstole få kompetence(8) til at anvende Fællesskabets konkurrenceregler på kul- og stålindustrien, da EF-traktatens relevante bestemmelser har direkte virkning, bortset fra artikel 81, stk. 3, som Kommissionen fortsat har enekompetence til at anvende(9). Efter EF-reglerne vil Kommissionen og de nationale myndigheder og domstole således have parallel kompetence til at anvende Fællesskabets konkurrenceregler(10).

6. Det skal også bemærkes, at EF-traktatens artikel 81 og 82 kun gælder, hvis handelen mellem medlemsstaterne påvirkes, i modsætning til EKSF-traktatens artikel 65 og artikel 66, stk. 7, der ikke indeholdt betingelser vedrørende påvirkning af samhandelen. I tilfælde, hvor konkurrencebegrænsende aftaler eller praksis eller misbrug af en dominerende stilling ikke påvirker handelen mellem medlemsstaterne, vil de nationale konkurrencemyndigheder og domstole således kunne anvende deres nationale konkurrenceregler på kul- og stålindustrien fra den 24. juli 2002(11).

7. De nationale konkurrencemyndigheder og domstole, der ikke havde nogen beføjelse til at anvende EKSF-traktatens konkurrenceregler, vil nu kunne anvende enten deres nationale lovgivning og fællesskabsretten eller, hvis handelen mellem medlemsstaterne ikke påvirkes, udelukkende de relevante nationale regler.

2.1.2. Materielle kartelregler

8. Med hensyn til spørgsmålet om en mærkbar begrænsning af konkurrencen efter EF-traktatens artikel 81, stk. 1, skal Kommissionen påpege, at dens politik vedrørende aftaler af ringe betydning, målt ved markedsandel(12) (aftaler, som derfor ikke er omfattet af artikel 81, stk. 1(13)), vil gælde fuldt ud for kul- og stålindustrien fra den 24. juli 2002.

9. Efter EKSF-reglerne har joint ventures generelt været omfattet af fusionsbestemmelserne (EKSF-traktatens artikel 66, stk. 1-6)(14). Joint ventures, der anmeldes efter den 23. juli 2002, og som ikke har de karakteristika, der kendetegner et selvstændigt fungerende joint venture som omhandlet i forordning nr. 4064/89(15), vil blive betragtet som aftaler efter EF-traktatens artikel 81(16). Aftaler, der indgås af sådanne virksomheder, vil derfor være omfattet af de relevante bestemmelser i forordning nr. 17(17).

10. Ordningen hvorefter prislister og salgsbetingelser anmeldes til Kommissionen og offentliggøres, vil blive afskaffet(18). De pågældende virksomheder vil følgelig ikke længere være forpligtet til systematisk at meddele Kommissionen sådanne oplysninger, før de gør brug af dem(19).

2.1.3. Procedureregler på kartelområdet

11. Kommissionen har i mange år(20) bestræbt sig på at anvende de samme principper, blandt andet når det gælder procedurereglerne, ved behandling af sager efter EKSF-traktaten og efter EF-traktaten: vigtige proceduremæssige elementer, såsom aktindsigt, høringer eller indstilling af en sag med en administrativ skrivelse (comfort letter), blev således indført i EKSF-praksis på grundlag af EF-praksis. Overgangen til EF-reglerne vil øge gennemsigtigheden i forbindelse med denne praksis.

12. Med hensyn til konkurrencebegrænsende aftaler vil der blive indført to nye faktorer inden for de pågældende sektorer: kravet om, at parterne, når de anmoder Kommissionen om negativattest eller fritagelse, skal anmelde aftalerne på skema A/B(21), vil blive indført officielt(22). Desuden vil der blive indført et krav om forudgående høring af et rådgivende udvalg, inden Kommissionen træffer nogen form for beslutning omhandlet i artikel 10 i forordning nr. 17.

13. EF-reglerne om forbud mod misbrug af en dominerende stilling er også enklere end EKSF-reglerne. Efter proceduren i EF-traktatens artikel 82 kan Kommissionen således omgående træffe beslutninger, der finder direkte anvendelse, mens den efter EKSF-traktatens artikel 66, stk. 7, skal sende den pågældende virksomhed en EKSF-henstilling og først derefter kan træffe en beslutning i samråd med den pågældende medlemsstat.

2.2. Fusionskontrol

2.2.1. Kompetence

14. EKSF-traktaten giver Kommissionen enekompetence til at behandle alle fusioner, der involverer kul- og stålvirksomheder. Derimod giver Fællesskabets fusionsforordning(23) kun Kommissionen kompetence til at behandle fusioner, der involverer virksomheder, hvis omsætning overstiger bestemte tærskler. En række transaktioner, der efter EKSF-reglerne ville have krævet forhåndstilladelse fra Kommissionen, men som ikke opfylder tærsklerne efter fusionsforordningen, vil derfor efter EKSF-traktatens udløb falde uden for Kommissionens kompetence og behandles af de nationale myndigheder, hvis der findes nationale fusionsregler.

2.2.2. Materielle regler på fusionsområdet

15. Det materielle indhold i EKSF-traktatens artikel 66, stk. 2(24), og i artikel 2 i Fællesskabets fusionsforordning(25) er det samme, selv om det ikke er udtrykt i samme ordlyd.

2.2.3. Procedureregler på fusionsområdet

16. Procedurerne for behandling af fusioner har i vid udstrækning været samordnet siden marts 1998, da Kommissionen begyndte at anvende sin meddelelse om ensartede procedurer for behandling af fusioner efter EKSF-traktaten og EF-traktaten(26).

17. Tidsfristerne i forbindelse med anmeldelser efter EKSF-reglerne og EF-reglerne er dog forskellige. EKSF-reglerne tillader anmeldelse på et hvilket som helst tidspunkt, men den planlagte fusion kan ikke gennemføres lovligt uden Kommissionens forhåndstilladelse. Fusionsforordningen kræver, at parterne indgiver anmeldelse inden en uge efter den "udløsende begivenhed", dvs. det tidspunkt, da transaktionen bliver uigenkaldelig. Kommissionen skal derpå vedtage sin(e) beslutning(er) inden for de tidsfrister, der er fastsat i fusionsforordningen, da den planlagte fusion ellers er automatisk godkendt.

2.3. Kontrol med statsstøtte til stålindustrien

2.3.1. Materielle regler for støtte til stålindustrien

18. Med hensyn til statsstøttebegrebet indeholder EKSF-traktatens artikel 4, litra c), i modsætning til EF-traktatens artikel 87, intet krav om, at en foranstaltning skal påvirke handelen mellem medlemsstater for at kunne betragtes som statsstøtte. I praksis vil denne forskel dog være af meget begrænset betydning i betragtning af den intense handel med stålprodukter mellem medlemsstaterne.

19. Kriterierne for vurdering af, om statsstøtte er forenelig med fællesmarkedet efter EF-reglerne kan kort sammenfattes således:

- Regional investeringsstøtte vil fortsat være forbudt(27). Forbuddet gælder også supplerende regionalstøtte til små og mellemstore virksomheder (SMV).

- Støtte til redning og omstrukturering vil fortsat være forbudt(28).

- Efter EKSF-reglerne var miljøstøtte tilladt i henhold til Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse, der blev vedtaget i 1994(29) samt bilaget til stålstøttereglerne(30). Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse, der blev vedtaget i 2000, vil gælde fra den 24. juli 2002(31). Den vigtigste forskel mellem disse bestemmelser og de bestemmelser, der gjaldt for stålindustrien inden EKSF-traktatens udløb, er, at støtte til opfyldelse af standarder ikke længere er tilladt (undtagen støtte til SMV i et begrænset antal tilfælde).

- Støtte til forskning og udvikling vil fortsat være tilladt i overensstemmelse med Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling(32).

- Støtte til lukning vil fortsat være tilladt(33).

- Støtte til små og mellemstore virksomheder på op til henholdsvis 15 % og 7,5 % vil være tilladt i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 70/2001(34) (undtagen i forbindelse med store individuelle støtteforanstaltninger, der er omhandlet i forordningens artikel 6, og som fortsat vil være forbudt).

- De minimis-støtte vil være tilladt i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 69/2001(35).

- Uddannelsesstøtte vil være tilladt i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 68/2001(36).

- Beskæftigelsesstøtte vil være tilladt i henhold til retningslinjerne for beskæftigelsesstøtte(37).

2.3.2. Procedureregler for støtte til stålindustrien

20. Rådets forordning (EF) nr. 659/1999(38) vil gælde fra den 24. juli 2002, og dette vil ikke medføre større ændringer i forhold til stålstøttereglernes artikel 6(39).

21. Medmindre andet er fastsat, vil støtte til stålindustrien efter ordninger, som Kommissionen har godkendt, ikke længere være omfattet af kravet efter stålstøttereglerne om forhåndsanmeldelse. Det samme gælder støtte, der er omfattet af en gruppefritagelse i henhold til Kommissionens forordning nr. 70/2001(40) og nr. 68/2001(41).

2.4. Kontrol med statsstøtte til kulindustrien

2.4.1. Materielle regler for støtte til kulindustrien

22. Indtil EKSF-traktatens udløb vil støtte til kulindustrien blive vurderet på grundlag af beslutning nr. 3632/93/EKSF(42).

23. Den 25. juli 2001 vedtog Kommissionen et forslag til en rådsforordning om statsstøtte til kulindustrien efter EKSF-traktatens udløb(43). Forslaget er baseret på EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra e), og artikel 89. Det skal vedtages af Rådet efter udtalelse fra Europa-Parlamentet(44) og gælde fra den 24. juli 2002. I forordningsforslaget er det fastsat, at støtte, der dækker omkostningerne for 2002, på grundlag af en begrundet ansøgning fra medlemsstaten, fortsat vil være omfattet af reglerne og principperne i beslutning nr. 3632/93/EKSF.

2.4.2. Procedureregler for støtte til kulindustrien

24. Ifølge Kommissionens forslag af 25. juli 2001 vil statsstøtten til kulindustrien, ud over at være underlagt EF-traktatens artikel 88 og Rådets forordning (EF) nr. 659/1999, også være omfattet af særlige regler for anmeldelse, vurdering og godkendelse, der er fastsat i de statsstøtteregler, Kommissionen har foreslået.

3. SÆRLIGE SPØRGSMÅL I FORBINDELSE MED OVERGANGEN FRA EKSF-REGLERNE TIL EF-REGLERNE

25. Ved vurderingen af, hvilken indvirkning EKSF-traktatens udløb har på sager, der ellers ville være omfattet af EKSF-reglerne, må der skelnes mellem følgende tre situationer:

- For det første vil sager, der med hensyn til alle faktiske og retlige aspekter afsluttes senest den 23. juli 2002, kun være omfattet af EKSF-reglerne, og de skaber derfor ingen problemer.

- For det andet vil sager, hvor alle relevante begivenheder indtræffer efter den 23. juli 2002, kun være omfattet af EF-reglerne, og de skaber derfor heller ingen problemer.

- For det tredje kan sager, der ud fra et faktisk eller retligt synspunkt startede før EKSF-traktatens udløb, og som på en eller anden måde fortsætter efter dens udløb, give anledning til problemer, der specielt skyldes EKSF-traktatens udløb. I resten af denne meddelelse redegøres der for, hvordan Kommissionen vil behandle sådanne sager.

26. Med hensyn til procedurereglerne er det et grundprincip på alle tre områder (kartelregler, fusionskontrol, statsstøttekontrol), at de regler, der finder anvendelse, er dem, der gælder på det tidspunkt, da det pågældende proceduremæssige skridt indledes(45). Det betyder, at Kommissionen fra den 24. juli 2002 udelukkende vil anvende Fællesskabets procedureregler i alle verserende og nye sager. Proceduremæssige skridt, der er indledt korrekt efter EKSF-reglerne inden EKSF-traktatens udløb, vil efter traktatens udløb blive anset for at have opfyldt kravene til tilsvarende proceduremæssige skridt efter EF-reglerne, medmindre andet fremgår i denne meddelelse.

3.1. Kartelregler

3.1.1. Situationen efter den 23. juli 2002 med hensyn til restriktive aftaler/restriktiv samordnet praksis, som Kommissionen har fritaget på grundlag af EKSF-traktatens artikel 65, stk. 2, senest den 23. juli 2002

27. Fra den 24. juli 2002 vil alle Fællesskabets konkurrenceregler gælde for aftaler eller praksis, der tidligere er blevet tilladt eller har været genstand for en administrativ skrivelse (comfort letter) i henhold til EKSF-reglerne. Tilladelser efter EKSF-reglerne vil heller ikke længere være gyldige, når EKSF-traktaten udløber.

28. De pågældende virksomheder skal derfor undersøge, om deres aftaler eller forskellige former for praksis er lovlige efter EF-traktatens artikel 81 og 82. Kommissionen henleder opmærksomheden på de mange gruppefritagelser og retningslinjer, der gælder på dette område. I betragtning af ligheden mellem EKSF-traktatens artikel 65, stk. 2, og EF-traktatens artikel 81, stk. 3, og Kommissionens bestræbelser på i årenes løb at afpasse behandlingen af EKSF-sager efter EF-reglerne, skal den endvidere oplyse, at den efter 23. juli 2002 ikke agter at indlede procedurer efter EF-traktatens artikel 81 med hensyn til aftaler, der tidligere blev tilladt efter EKSF-reglerne, og at den under de foreliggende omstændighederne ikke vil pålægge virksomheder, der deltager i sådanne aftaler, bøder. Dette forudsætter, at de deltagende parter i de tilfælde, hvor Kommissionen har givet sin tilladelse med forbehold af visse betingelser eller tilsagn, fortsat opfylder disse.

29. Kommissionen forbeholder sig dog ret til at indlede procedurer efter EF-reglerne med hensyn til den fremtidige anvendelse af praksis og aftaler, omtalt i det foregående punkt, hvis det er klart, at de på grund af en væsentlig faktisk eller retlig udvikling ikke opfylder betingelserne for en fritagelse efter EF-traktatens artikel 81, stk. 3. I så fald vil Kommissionen respektere de deltagende virksomheders berettigede forventning og kun gribe ind i følgende tilfælde: når der er sket en ændring i nogle af de forhold, der lå til grund for beslutningen om tilladelse, når parterne ikke opfylder en betingelse eller et tilsagn, der var knyttet til beslutningen, når beslutningen er baseret på urigtige eller vildledende oplysninger, når parterne misbruger den tilladelse, de har fået ved beslutningen i henhold til EKSF-traktatens artikel 65, stk. 2.

3.1.2. Anmeldte sager, hvor Kommissionen indledte sin procedure inden EKSF-traktatens udløb, og hvor denne procedure fortsætter efter den 23. juli 2002

30. Hvad angår anmeldelser, der blev indgivet i henhold til EKSF-reglerne, og som stadig er under behandling på overgangstidspunktet, vil Kommissionen anvende EKSF-traktatens artikel 65, stk. 2, for perioden før traktatens udløb og EF-traktatens artikel 81, stk. 3, for den efterfølgende periode. Hvad proceduren angår, er det under alle omstændigheder EF-reglerne, der finder anvendelse efter EKSF-traktatens udløb.

3.1.3. Anvendelse af EKSF-traktatens artikel 65 og EF-traktatens artikel 81 på andre typer aftaler

31. Hvis Kommissionen, når den anvender Fællesskabets konkurrenceregler på aftaler, påviser en overtrædelse på et område, der er omfattet af EKSF-traktaten, vil de materielle regler, der finder anvendelse, uanset tidspunktet, være de gældende regler på det tidspunkt, hvor de forhold, der indebærer overtrædelse, fandt sted. Hvad proceduren angår, er det under alle omstændigheder EF-reglerne, der finder anvendelse efter EKSF-traktatens udløb(46).

3.2. Fusionskontrol

3.2.1. Beslutninger om tilladelse, hvortil der er knyttet betingelser/tilsagn, og som Kommissionen har vedtaget efter EKSF-traktaten inden dennes udløb, og kontrol med at disse betingelser/tilsagn er opfyldt efter den 23. juli 2002

32. Når en fusion er blevet tilladt efter EKSF-traktaten på visse betingelser og/eller med visse tilsagn, der fortsat gælder efter den 23. juli 2002, men ikke opfyldes på tilfredsstillende måde efter denne dato, vil Kommissionen anvende de relevante bestemmelser i Fællesskabets fusionsforordning(47).

33. Hvis det efter den 23. juli 2002 viser sig nødvendigt at ændre betingelserne og/eller de tilsagn, som virksomhederne har afgivet, for at deres fusion kunne tillades inden EKSF-traktatens udløb, vil Kommissionen ligeledes behandle sagen, som om den oprindelige beslutning om tilladelse var blevet vedtaget efter fusionsforordningen.

3.2.2. Fusioner anmeldt efter EKSF-traktaten og endnu ikke færdigbehandlet ved denne traktats udløb

34. De tre vigtigste situationer, der kan opstå i forbindelse med fusioner, som anmeldes efter EKSF-traktaten og ikke er færdigbehandlet ved denne traktats udløb:

- Hvis den anmeldte EKSF-sag ikke opfylder tærsklerne i fusionsforordningen, henhører sagen ikke længere under Kommissionen. I så fald skal parterne pr. 24. juli 2002 anmelde sagen til de kompetente nationale myndigheder, hvis krævet.

- Hvis den anmeldte EKSF-sag opfylder tærsklerne i fusionsforordningen, vil den fortsatte behandling ske efter fusionsforordningen, og fusionen vil blive behandlet som om den oprindelig var blevet anmeldt efter denne forordning, hvis den udløsende begivenhed i denne forordnings forstand fandt sted senest den 23. juli 2002. Hvis den udløsende begivenhed fandt sted senere, skal fusionen anmeldes på ny.

- I tilfælde, hvor den udløsende begivenhed har fundet sted, og en sag, der opfylder tærsklerne i fusionsforordningen, ved EKSF-traktatens udløb er kommet ind i den uformelle anden fase (der indledes ved et brev, hvori Kommissionen giver udtryk for sine betænkeligheder), men hvor der endnu ikke er vedtaget en klagepunktsmeddelelse, vil Kommissionen vedtage en beslutning efter fusionsforordningens artikel 6, stk. 1, litra c), så snart det er praktisk muligt efter EKSF-traktatens udløb. Kommissionen vil i sådanne tilfælde bestræbe sig på i videst muligt omfang at overholde de tidsfrister, der er fastsat i fusionsforordningen, regnet fra anmeldelsestidspunktet. Den vil især bestræbe sig på at sikre, at klagepunktsmeddelelsen sendes ud på rette tidspunkt, og at den samlede frist på fem måneder for vedtagelse af en endelig beslutning overholdes.

3.2.3. Anmeldelsesformular

35. Ovennævnte fremgangsmåde i relation til anmeldte EKSF-transaktioner, der ikke er færdigbehandlet, gælder kun, hvis anmeldelserne er indleveret på CO-formularen og er fuldstændige. Desuden fremgår det klart af selve fusionsforordningen, at fristen først begynder at løbe, når Kommissionen er i besiddelse af en fuldstændig anmeldelse i den foreskrevne form(48).

3.2.4. Transaktioner, der er fritaget for kravet om forhåndstilladelse efter EKSF-traktatens artikel 66

36. Beslutning nr. 25/67/EKSF(49) fritager en række transaktioner for kravet om forhåndstilladelse efter EKSF-traktatens artikel 66. Det er dog hverken i EKSF-traktaten eller i beslutning nr. 25/67/EKSF fastsat, hvornår fritagelsen får virkning. Der findes intet i EKSF-reglerne, som svarer til den "udløsende begivenhed" i fusionsforordningen(50). Når en transaktion, der er fritaget ved beslutning nr. 25/67/EKSF, er blevet definitiv (f.eks. hvis salgs- og købsaftalerne er blevet afsluttet og undertegnet) senest den 23. juli 2002, vil denne transaktion fortsat være fritaget for kravet om forhåndstilladelse efter fusionsforordningen. Hvis transaktionen derimod ikke er blevet definitiv inden den 24. juli 2002, skal den om nødvendigt anmeldes til Kommissionen efter fusionsforordningen, når den udløsende begivenhed indtræder.

3.2.5. EKSF-transaktioner, der ikke er fritaget og ikke er blevet anmeldt inden EKSF-traktatens udløb

37. Når en transaktion, der ikke er fritaget for kravet om forhåndstilladelse efter EKSF-traktatens artikel 66, ikke er blevet anmeldt inden traktatens udløb, skal parterne anmelde transaktionen efter fusionsforordningen, hvis betingelserne for en sådan anmeldelse er opfyldt. Hvis virksomhederne undlader at anmelde transaktionen under sådanne omstændigheder, kan de få pålagt bøder i henhold til fusionsforordningens artikel 14, stk. 1, litra a), fra den 31. juli 2002 (dvs. en uge efter, at fusionsforordningen er begyndt at finde anvendelse).

3.2.6. EKSF-transaktioner, der ikke er fritaget, men som er blevet gennemført uden at være anmeldt inden EKSF-traktatens udløb

38. Når en transaktion, der ikke er fritaget for kravet om forhåndstilladelse efter EKSF-traktatens artikel 66 og ikke er blevet anmeldt, jf. punkt 3.2.5, desuden er blevet gennemført inden EKSF-traktatens udløb, kan virksomhederne få pålagt bøder i henhold til fusionsforordningens artikel 14, stk. 2, litra b), fra den 24. juli 2002 for at have gennemført transaktionen uden tilladelse, forudsat at transaktionen falder ind under forordningens anvendelsesområde(51).

3.2.7. Joint ventures

39. Det har efter EKSF-traktaten været praksis at behandle de fleste joint ventures (med undtagelse af aftaler om fælles indkøb, fælles salg og specialiseringsaftaler samt aftaler, der nøje svarer til disse) som fusioner efter artikel 66. En række transaktioner, der er omfattet af kravet om forhåndstilladelse efter EKSF-traktatens artikel 66, vil derfor ikke nødvendigvis skulle anmeldes efter fusionsforordningen, f.eks. hvis der ikke er tale om selvstændigt fungerende joint ventures(52). Hvis anmeldelser af sådanne joint ventures, der ikke skal anmeldes efter fusionsforordningen, er under behandling på det tidspunkt, hvor EKSF-traktaten udløber, kan anmeldelserne eventuelt konverteres til anmeldelser efter forordning nr. 17 i henhold til gennemførelsesforordningens artikel 5(53).

40. EKSF-traktatens udløb får ingen indvirkning på joint ventures (hvad enten de fungerer selvstændigt eller ej), som er tilladt efter EKSF-traktatens artikel 66, stk. 2, senest den 23. juli 2002 eller omfattet af en fritagelse som omhandlet i punkt 36 ovenfor.

41. Efter EKSF-traktatens udløb vil fusionsforordningens artikel 2, stk. 4, blive anvendt på fusioner inden for kul- og stålindustrien, som falder ind under denne forordning. EKSF-reglerne indeholder intet modstykke til denne artikel, hvori det er fastsat, at der i tilfælde, hvor etableringen af et selvstændigt fungerende joint venture, som udgør en fusion i forordningens forstand, har til formål eller til følge at samordne fortsat uafhængige virksomheders konkurrencemæssige adfærd, foretages en vurdering af denne samordning efter kriterierne i EF-traktatens artikel 81(54).

3.3. Kontrol med statsstøtte til stålindustrien

42. Med hensyn til statsstøtte, som Kommissionen har godkendt i henhold til stålstøttereglerne(55) eller EKSF-traktatens artikel 95 på visse betingelser, vil den efter den 23. juli 2002 fortsat føre tilsyn med, om betingelserne er opfyldt. Hvis dette ikke er tilfældet, vil EF-traktatens artikel 88 finde anvendelse.

43. I tilfælde, hvor støtten blev anmeldt senest den 31. december 2001(56), og Kommissionen har indledt proceduren efter stålstøttereglernes artikel 6, stk. 5, vil den bestræbe sig på at vedtage en beslutning senest den 23. juli 2002 på grundlag af de oplysninger, den er i besiddelse af. Hvis dette er umuligt af objektive grunde, vil Kommissionen dog fortsætte undersøgelsen efter Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 og vedtage en endelig beslutning efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2.

44. Når Kommissionen træffer beslutninger efter den 23. juli 2002 om statsstøtteforanstaltninger, der er iværksat senest på dette tidspunkt uden Kommissionens forudgående godkendelse, vil den anvende sin meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte(57). Ifølge denne meddelelse skal Kommissionen altid vurdere statsstøttens forenelighed med fællesmarkedet på grundlag af de materielle regler i de gældende instrumenter på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet.

3.4. Kontrol med statsstøtte til kulindustrien

45. Efter EKSF-traktatens udløb vil Kommissionen fortsat føre tilsyn med medlemsstaternes anvendelse af beslutninger om godkendelse af statsstøtte i henhold til beslutning nr. 3632/93/EKSF(58). Hvis ikke beslutningerne overholdes, vil sagen blive undersøgt efter procedurerne i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999.

46. Det forventes, at størstedelen af den statsstøtte, der dækker omkostninger før 23. juli 2002 vil blive genstand for en kommissionsbeslutning inden EKSF-traktatens udløb. Der kan dog være sager, hvor Kommissionen ikke kan vedtage en beslutning inden EKSF-traktatens udløb. Disse mulige sager og Kommissionens foreslåede behandling heraf er som følger:

- Efter artikel 9, stk. 4, i beslutning nr. 3632/93/EKSF skal Kommissionen træffe beslutninger om de foranstaltninger, en medlemsstat har anmeldt, inden tre måneder efter modtagelsen af anmeldelsen. Det kan derfor forekomme, at Kommissionen ikke kan træffe beslutning inden traktatens udløb om støtte, der anmeldes mindre end tre måneder før EKSF-traktatens udløb (dvs. anmeldelser efter 23. april 2002). Det samme kan være tilfældet med en anmeldelse, der er indgivet tidligere, hvis Kommissionen har betragtet anmeldelsen som utilstrækkelig og anmodet medlemsstaten om yderligere oplysninger, eller hvis den finder det tvivlsomt, at støtten er forenelig med fællesmarkedet og derfor har indledt proceduren efter EKSF-traktatens artikel 88.

- Hvis Kommissionen ikke har truffet beslutning inden tre måneder fra anmeldelsestidspunktet, betyder EKSF-traktatens udløb ikke, at medlemsstaten har ret til at gennemføre den anmeldte foranstaltning ved udløbet af denne tremåneders periode, som det ville have været tilfældet, hvis artikel 9, stk. 4, i beslutning nr. 3632/93/EKSF stadig havde været i kraft. Anmeldelser, som medlemsstaterne indgiver før EKSF-traktatens udløb, og som ikke har været genstand for en formel kommissionsbeslutning, skal derfor betragtes som forældede (dvs. ikke-eksisterende fra et juridisk synspunkt) efter den 23. juli 2002.

- Medlemsstaten skal indgive en ny anmeldelse efter EF-traktatens bestemmelser og den eventuelle nye rådsforordning(59), som, når den er vedtaget, skal gælde fra den 24. juli 2002. I stedet - og dette er enklere - kan medlemsstaten underrette Kommissionen om, at den oprindelige anmeldelse skal betragtes som en ny anmeldelse. Kommissionens frist til at træffe beslutning begynder at løbe fra det tidspunkt, hvor denne (nye) anmeldelse er indgivet. Hvis et sådant tilfælde skulle opstå, vil Kommissionen bestræbe sig på at sikre, at der hurtigst muligt træffes en beslutning om den pågældende foranstaltning.

- Rådsforordningsforslaget(60), der for øjeblikket er under behandling(61) og som er bestemt til at finde anvendelse efter EKSF-traktatens udløb, indeholder bestemmelse om, at medlemsstaterne kan vælge, at reglerne og principperne i beslutning nr. 3632/93/EKSF anvendes på støtte, der dækker omkostninger for 2002.

47. Når Kommissionen træffer beslutninger efter den 23. juli 2002 om statsstøtteforanstaltninger, der er iværksat senest på dette tidspunkt uden Kommissionens forudgående godkendelse, vil den anvende de særlige bestemmelser i den rådsforordning, der for øjeblikket er under behandling(62). Når den vurderer støtte, der ikke falder ind under denne forordning, og som er ydet senest på dette tidspunkt uden Kommissionens forudgående godkendelse, vil Kommissionen anvende sin meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte(63). Ifølge denne meddelelse skal Kommissionen altid vurdere statsstøttens forenelighed med fællesmarkedet på grundlag af de materielle regler i de gældende instrumenter på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet.

(1) EKSF-traktatens artikel 97 har følgende ordlyd: "Denne traktat er indgået for en periode af halvtreds år fra tidspunktet for dens ikrafttræden."

(2) Spørgsmålet om, hvilke regler der gælder for de konkrete sager, der indledtes inden EKSF-traktatens udløb og ikke er fuldt afsluttet inden den 23. juli 2002, behandles i tredje hovedafsnit nedenfor.

(3) Udtrykket "kartelregler" omfatter i denne meddelelse forbuddet mod restriktive virksomhedsaftaler, vedtagelser inden for virksomhedssammenslutninger og samordnet praksis samt forbud mod misbrug af dominans (EKSF-traktatens artikel 65 og artikel 66, stk. 7, samt EF-traktatens artikel 81 og 82).

(4) Udtrykket "fusionskontrol" omfatter i denne meddelelse kontrollen med alle former for fusioner, hvad enten der er tale om fusioner mellem tidligere uafhængige virksomheder eller overtagelse af kontrollen med andre virksomheder (jf. EKSF-traktatens artikel 66, stk. 1, og artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89, ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1310/97).

(5) Europa-Kommissionen, 20. beretning om konkurrencepolitikken (1990), punkt 122.

(6) Kommissionens meddelelse om ensartede procedurer for behandling af fusioner efter EKSF-traktaten og EF-traktaten (EFT C 66 af 2.3.1998, s. 36).

(7) Jf. EF-Domstolens dom af 13.4.1994 i sag C-128/92, Banks, Sml. 1994 I, s. 1209, præmis 17 og 18.

(8) For de nationale myndigheders vedkommende på betingelse af, at deres nationale lovgivning giver dem mulighed for at anvende fællesskabsretten.

(9) Ifølge den foreslåede ændring af Rådets forordning nr. 17 (KOM(2000) 582 endelig af 27.9.2000), der for øjeblikket behandles i Rådet og Europa-Parlamentet, vil de nationale konkurrencemyndigheder og domstole få beføjelse til at anvende EF-traktatens artikel 81 og 82 fuldt ud.

(10) De nærmere enkeltheder i Kommissionens og de kompetente nationale myndigheders samarbejde er fastlagt i Kommissionens meddelelse om samarbejdet mellem Kommissionen og de nationale domstole om anvendelse af traktatens artikel 85 og 86 (EFT C 39 af 13.2.1993, s. 6) og i Kommissionens meddelelse om samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaternes konkurrencemyndigheder ved behandling af sager, der henhører under EF-traktatens artikel 85 og 86 (EFT C 313 af 15.10.1997, s. 3).

(11) Dette hindrer naturligvis ikke, at national ret kan finde anvendelse parallelt med fællesskabsretten, hvis betingelsen om en samhandelspåvirkning er opfyldt.

(12) Kommissionens meddelelse om aftaler af ringe betydning, der ikke indebærer en mærkbar begrænsning af konkurrencen i henhold til artikel 81, stk. 1, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (bagatelaftaler) (EFT C 368 af 22.12.2001, s. 13).

(13) Forudsat at de ikke indeholder alvorlige begrænsninger.

(14) EKSF-traktatens artikel 65, stk. 2, fandt dog anvendelse i tilfælde, hvor formålet var en aftale om fælles indkøb eller salg, en specialiseringsaftale eller tilsvarende aftaler.

(15) Begrebet beskrives nærmere i Kommissionens meddelelse om begrebet selvstændigt fungerende joint ventures efter Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EFT C 66 af 2.3.1998).

(16) Eneste undtagelse er transaktioner, der var fritaget for kravet om forhåndstilladelse efter EKSF-traktatens artikel 66, og som er blevet definitive inden den 24. juli 2002; jf. punkt 36 nedenfor.

(17) Dette vil indebære dels en ændring af tidsplanen (idet der er langt færre regler om tidsfristerne for Kommissionens undersøgelse af sådanne aftaler end for "fusions"-procedurerne, undtagen i forbindelse med joint ventures "af strukturel karakter" oprettet i samarbejdsøjemed, hvor der er indført en fremskyndet procedure ved Kommissionens forordning (EF) nr. 3385/94 af 21.12.1994), dels en ændring af forenelighedskriteriet.

(18) I henhold til EKSF-traktatens artikel 60, stk. 2, Den Høje Myndigheds beslutning nr. 4-53 af 12. februar 1953 (EFT af 12.2.1953, s. 3) og, udelukkende for kul, beslutning 72/443/EKSF af 22. december 1972 om pristilpasning ved salg af kul på det fælles marked (EFT L 297 af 30.12.1972, s. 45). I praksis var opfyldelsen af denne forpligtelse blevet gradvis lempet, men en række virksomheder inden for kulindustrien fortsatte alligevel med at sende Kommissionen disse oplysninger.

(19) Afskaffelsen af dette krav påvirker ikke Kommissionens beføjelser til at anmode de pågældende virksomheder om alle de oplysninger, der er nødvendige, for at den kan udføre sine opgaver i henhold til traktaten og fællesskabsretten.

(20) Europa-Kommissionen, 20. beretning om konkurrencepolitikken (1990), punkt 122.

(21) Kommissionen forordning (EF) nr. 3385/94 af 21. december 1994.

(22) Kommissionen har i forvejen anmodet de deltagende virksomheder om at benytte en forenklet formular til deres ansøgninger om tilladelse (21. beretning om konkurrencepolitikken (1991), punkt 138).

(23) Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89, ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1310/97.

(24) EKSF-traktatens artikel 66, stk. 2, har følgende ordlyd: "Kommissionen giver den i foregående stykke omtalte tilladelse, hvis den finder, at den påtænkte transaktion, for så vidt angår det eller dem af de pågældende produkter, der hører under dens kompetence, ikke sætter vedkommende personer eller virksomheder i stand til:

- at bestemme priserne, at kontrollere eller indskrænke produktionen eller distributionen eller at hindre opretholdelsen af en egentlig konkurrence på en betydelig del af markedet for disse produkter

- eller at unddrage sig de konkurrenceregler, der følger af anvendelsen af denne traktat, navnlig ved at skabe en kunstig fortrinsstilling, som medfører en væsentlig fordel i adgangen til forsyningskilderne og afsætningsmarkederne."

(25) Fusionsforordningens artikel 2, stk. 2, har følgende ordlyd: "Fusioner, der ikke skaber eller styrker en dominerende stilling, som bevirker, at den effektive konkurrence hæmmes betydeligt inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf, skal erklæres forenelige med fællesmarkedet." Fusionsforordningens artikel 2, stk. 3, har følgende ordlyd: "Fusioner, der skaber eller styrker en dominerende stilling, som bevirker, at den effektive konkurrence hæmmes betydeligt inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf, skal erklæres uforenelige med fællesmarkedet."

(26) EFT C 66 af 2.3.1998, s. 36.

(27) Kommissionens meddelelse om multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter (EFT C 70 af 19.3.2002, s. 8).

(28) Kommissionens meddelelse om støtte til redning og omstrukturering og støtte til lukning i stålindustrien (EFT C 70 af 19.3.2002, s. 21).

(29) EFT C 72 af 10.3.1994, s. 3.

(30) Kommissionens beslutning nr. 2496/96/EKSF af 18.12.1996 om fællesskabsregler for støtte til jern- og stålindustrien (EFT L 338 af 28.12.1996, s. 42).

(31) EFT C 37 af 3.2.2001, s. 3.

(32) EFT C 45 af 17.2.1996, s. 5.

(33) Kommissionens meddelelse om støtte til redning og omstrukturering og støtte til lukning i stålindustrien (EFT C 70 af 19.3.2002, s. 21).

(34) EFT L 10 af 13.1.2001, s. 33.

(35) EFT L 10 af 13.1.2001, s. 30.

(36) EFT L 10 af 13.1.2001, s. 20.

(37) EFT C 334 af 12.12.1995, s. 4. Nye regler er under udarbejdelse.

(38) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1).

(39) Kommissionens beslutning nr. 2496/96/EKSF af 18.12.1996 om fællesskabsregler for støtte til jern- og stålindustrien (EFT L 338 af 28.12.1996, s. 42).

(40) EFT L 10 af 13.1.2001, s. 33.

(41) EFT L 10 af 13.1.2001, s. 20.

(42) Kommissionen beslutning nr. 3632/93/EKSF af 28.12.1993 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien (EFT L 329 af 30.12.1993, s. 12).

(43) EFT C 304 af 30.10.2001, s. 202.

(44) Rådet opnåede politisk enighed om dette forslag den 7. juni 2002.

(45) Domstolens dom af 6.7.1993 i forenede sager C-121/91 og C-122/91, CT Control mod Kommissionen, Sml. 1993 I, s. 3873, præmis 22; Domstolens dom af 12.11.1981 i forenede sager 212-217/80, Amministrazione delle finanze dello Stato mod Salumi, Sml. 1981, s. 2735, præmis 9.

(46) Herunder Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager (EFT C 45 af 19.2.2002, s. 3).

(47) Fusionsforordningens artikel 6, stk. 3, og artikel 8, stk. 5.

(48) Fusionsforordningens artikel 10, stk. 1, og gennemførelsesforordningens artikel 3 og 4 (Kommissionens forordning (EF) nr. 447/98 af 1. marts 1998 om anmeldelser, frister og udtalelser i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EFT L 61 af 2.3.1998, s. 1)).

(49) Beslutning nr. 25/67 af 22. juni 1967 om en forordning om fritagelse for kravet om forhåndstilladelse i henhold til traktatens artikel 66, stk. 3 (EFT L 154 af 14.7.1967, s. 11, dansk specialudgave, serie 67, s. 168).

(50) Den "udløsende begivenhed" i fusionsforordningens forstand defineres som det tidspunkt, da transaktionen bliver definitiv, jf. punkt 17 ovenfor.

(51) Med hensyn til gennemførelse af en EKSF-transaktion, der ikke er fritaget, uden at den er blevet anmeldt eller tilladt på forhånd, henvises også til EKSF-traktatens artikel 66, stk. 6.

(52) Kommissionens meddelelse om begrebet selvstændigt fungerende joint ventures efter Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EFT C 66 af 2.3.1998, s. 1).

(53) Kommissionens forordning (EF) nr. 447/98 af 1. marts 1998 om anmeldelser, frister og udtalelser i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EFT L 61 af 2.3.1998, s. 1).

(54) Når en fusion inden for kul- eller stålindustrien er gennemført uden tilladelse inden EKSF-traktatens udløb, og de deltagende virksomheder faktisk var involveret i konkurrencebegrænsende praksis, der var uforenelig med EKSF-traktatens artikel 65, gælder principperne i punkt 3.1.3.

(55) Kommissionens beslutning nr. 2496/96/EKSF af 18. december 1996 om fællesskabsregler for støtte til jern- og stålindustrien (EFT L 338 af 28.12.1996, s. 42).

(56) I henhold til stålstøttereglernes artikel 6, stk. 1 og 2, skal støtteprojekter være anmeldt til Kommissionen senest den 31. december 2001.

(57) EFT C 119 af 22.5.2002, s. 22.

(58) Kommissionens beslutning nr. 3632/93/EKSF af 28. december 1993 om fællesskabsregler for statsstøtte til kulindustrien (EFT L 329 af 30.12.1993, s. 12).

(59) Jf. punkt 23 ovenfor.

(60) Jf. punkt 23 ovenfor.

(61) Jf. fodnote 44.

(62) Jf. punkt 23 ovenfor.

(63) EFT C 119 af 22.5.2002, s. 22.