Resumé

Denne meddelelse indeholder en sammenfatning af Kommissionens vurdering af de udkast til budgetplaner for 2019, som euroområdets medlemsstater har fremlagt, herunder planer baseret på en uændret politik fremlagt af den lettiske og den luxembourgske regering, som afholdt nationale valg i oktober, samt den slovenske regering, hvor en ny regering tiltrådte den 13. september 2018. Italien fremlagde sit udkast til budgetplan den 16. oktober 2018 og efter Kommissionens udtalelse af 23. oktober 2018, som identificerede en særlig alvorlig overtrædelse, et revideret udkast til budgetplan den 13. november 2018. Efter afslutningen af stabilitetsstøtteprogrammet inden for rammerne af den europæiske stabilitetsmekanisme den 20. august 2018 har Grækenland fremlagt sit første udkast til budgetplan i dette efterår. I overensstemmelse med forordning (EU) nr. 473/2013 har Kommissionen vurderet nævnte planer og den samlede budgetsituation og finanspolitiske kurs i euroområdet som helhed.

Den samlede vurdering af udkastene til budgetplaner for 2019 og den samlede finanspolitiske kurs i euroområdet kan opsummeres således:

1.Vækstudsigterne for euroområdet er stadig positive, men aftaget siden vurderingen i foråret — Kommissionen og medlemsstaterne har nedjusteret deres vækstforventninger for 2018, og væksten forventes at aftage igen i 2019. Der forventes en økonomisk vækst over den potentielle i både 2018 og 2019 og en inflation tæt på 2 %, samtidig med at økonomien i euroområdet efter fem år med uafbrudt vækst i BNP går ind i en mindre dynamisk periode. Udsigterne påvirkes af en lang række usikkerhedsmomenter og er underlagt betydelige og indbyrdes forbundne nedadgående risici.

2.I Kommissionens efterårsprognose for 2018 forventes det samlede nominelle underskud i euroområdet, som har været konstant aftagende siden 2010, at falde til 0,6 % af BNP i 2018 for derefter at stige til 0,8 % af BNP i 2019. Det ville være den første stigning i euroområdets samlede underskud siden det toppede i 2009. I udkastene til budgetplaner opereres der med den samme udvikling for det samlede underskud.

3.For første gang siden indførelsen af euroen forventes ingen medlemsstat i euroområdet ifølge Kommissionens efterårsprognose for 2018 at have et underskud, som overstiger referenceværdien på 3 % af BNP i 2019. Af de medlemsstater, som forventes at have et underskud i 2019, er dette under 2 % af BNP for seks landes vedkommende. Ti medlemsstater forventes at have et overskud i 2019.

4.Kommissionen forventer, at euroområdets gældskvote vil fortsætte sin nedadgående tendens fra de seneste år og at falde fra omtrent 87 % i 2018 til ca. 85 % i 2019. Dette skyldes planlagte overskud på den primære saldo, gunstige makroøkonomiske forhold og fortsat lave rentesatser. I udkastene til budgetplaner opereres der med en tilsvarende reduktion i euroområdets gældskvote. Umiddelbart forventes Italien med en gældskvote, som ventes at ligge nogenlunde stabilt på omkring 131 %, at udvise væsentlige afvigelser fra gældsreduktionsmålet i 2018 og 2019. I mindre udstrækning forventes heller ikke Belgien at overholde gældsreduktionsmålet i nogen af årene. Portugal og Frankrig har efter ophævelsen af proceduren i forbindelse med deres uforholdsmæssigt store underskud i henholdsvis 2016 og 2017 været omfattet af overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet. Portugal forventes at opfylde overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet i 2018, men ikke i 2019, mens Frankrig ikke forventes at opfylde den i nogen af årene. Hvis Spanien foretager en varig korrektion af sit uforholdsmæssigt store underskud i 2018, vil det blive omfattet af overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet i 2019, men medlemsstaten forventes på nuværende tidspunkt ikke at opfylde den krævede tilpasning.

5.Antallet af medlemsstater, som ligger på eller over deres mellemfristede budgetmålsætning, forventes ifølge Kommissionens efterårsprognose for 2018 at stige fra syv til otte mellem 2018 og 2019, idet Østrig lige netop ventes at komme over sin mellemfristede budgetmålsætning i 2019. Spanien, Italien og Frankrig ventes også i 2019 at ligge langt under deres mellemfristede budgetmålsætning. Af de medlemsstater, som endnu ikke har nået deres mellemfristede budgetmålsætning, og som har fremlagt et fuldstændigt udkast til budgetplan, vil Italien ifølge Kommissionens nuværende forventninger endog bevæge sig endnu længere væk fra sin mellemfristede budgetmålsætning i 2019. I modsætning hertil forventes Estland og Frankrig at foretage en vis tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, mens stillingen for andre vil være stort set uændret.

6.Sammenlignet med forårsprognosen for 2018, hvori der opereredes med en fortsat nedbringelse af euroområdets samlede strukturelle underskud, forventer Kommissionen nu en stigning i det strukturelle underskud på 0,3 % af det potentielle BNP i 2019. Nævnte stigning er navnlig forårsaget af en forventet stigning i Italiens strukturelle underskud på 1,2 % af det potentielle BNP. Forventede lempelige finanspolitikker i medlemsstater med finanspolitisk råderum, navnlig Tyskland og Nederlandene, bidrager ligeledes til ændringen i det samlede tal for euroområdet. Når der ses bort fra Italien, forventes den samlede finanspolitiske kurs i euroområdet at være omtrent neutral i 2019. Den forventede ændring for euroområdet som helhed er i overensstemmelse med ændringen i den (genberegnede) strukturelle saldo i udkastene til budgetplaner. Den strukturelle primære saldo, som ikke omfatter renteudgifter, peger i retning af en tilsvarende ekspansiv kurs. Den diskretionære finanspolitiske indsats, en indikator, som ligger tæt på stabilitets- og vækstpagtens udgiftsmål, peger på en noget mere ekspansiv kurs (0,4 % af det potentielle BNP) i 2019 ifølge Kommissionens efterårsprognose for 2018.

7.Med hensyn til sammensætningen af den finanspolitiske tilpasning i euroområdet forventer Kommissionen, at stigningen i det strukturelle underskud i 2019 vil være forårsaget af et fald i den konjunkturkorrigerede indtægtskvote. Denne forventning er i overensstemmelse med udkastene til budgetplaner og skyldes virkningen af indberettede diskretionære indtægtsnedskæringer samt en forventet nedgang i indtægterne. Den konjunkturkorrigerede udgiftskvote forventes at være uændret i 2019 ifølge såvel Kommissionens efterårsprognose for 2018 som udkastene til budgetplaner trods et fortsat, om end lille fald i renteudgifterne mellem 2018 og 2019. Gevinster fra lavere renteudgifter bør anvendes til at fremskynde gældsnedbringelsen.

8.Medlemsstaternes budgetstillinger og dermed udfordringer med hensyn til gæld og holdbarhed er fortsat meget forskellige. Kun Cypern står over for finanspolitiske risici for holdbarheden på kort sigt, idet Kommissionens S0-indikator lige netop ligger over den kritiske tærskelværdi. Holdbarheden på kort sigt af de italienske offentlige finanser synes at være sårbar over for yderligere stigninger i omkostningerne ved udstedelse af gæld. Nogle meget forgældede medlemsstater står over for høje mellemfristede risici som følge af bl.a. det aktuelle gældsomfang, den aktuelle primære saldo og forventede omkostninger i forbindelse med befolkningens aldring. Flere af de pågældende medlemsstater planlægger enten en ret begrænset finanspolitisk tilpasning (Belgien, Spanien, Frankrig og Portugal) eller en finanspolitisk ekspansion (Italien) i 2019. For så vidt angår Belgien, Spanien og Portugal forventer Kommissionen ingen finanspolitisk tilpasning i 2019, mens ekspansionen i Italien forventes at være større end den, som ligger til grund for udkastet til budgetplan. Disse medlemsstater drager ikke i tilstrækkelig grad fordel af de nuværende gunstige makroøkonomiske betingelser og en akkommoderende pengepolitik til at genopbygge en finanspolitisk buffer. Manglende nedbringelse af den offentlige gæld øger risikoen for stigende markedspres på medlemsstater med høj offentlig gæld, hvilket kan smitte negativt af på markederne for offentlig gæld i andre af euroområdets medlemsstater.

9.Samtidig planlægger nogle medlemsstater med finanspolitisk råderum og store løbende overskud at bruge noget af deres finanspolitiske råderum i 2019, jf. også Kommissionens efterårsprognose fra 2018. Særlig Tyskland og Nederlandene planlægger en finanspolitisk ekspansion i 2019. En sådan tilgang er i overensstemmelse med Kommissionens tidligere finanspolitiske henstillinger. En stigning i de offentlige investeringer i disse medlemsstater ville smitte positivt af på resten af euroområdet. Den planlagte finanspolitiske lempelse i disse medlemsstater er imidlertid kun delvis rettet mod offentlige investeringer.

10.På grund af den manglende finanspolitiske tilpasning i nogle meget forgældede medlemsstater er finanspolitikkerne utilstrækkeligt differentierede, hvilket for euroområdet som helhed indebærer en let ekspansiv og procyklisk finanspolitisk kurs. Overholdelse af stabilitets- og vækstpagten samt delvis anvendelse af det finanspolitiske råderum i nogle medlemsstater ville for euroområdet som helhed medføre en stort set neutral til lettere kontraktiv finanspolitisk kurs i 2019. En sådan finanspolitisk kurs ville — som følge af pengepolitikkens fortsat understøttende virkning for økonomien — bidrage til et stort set afbalanceret policy-mix og reducere risiciene for finansiel ustabilitet.

Kommissionens vurdering af de enkelte medlemsstaters planer kan sammenfattes således:

Det reviderede udkast til budgetplan for Italien anses stadig for i særlig alvorlig grad at overtræde kravene i stabilitets- og vækstpagten, da medlemsstaten for 2019 planlægger en væsentlig afvigelse fra den anbefalede tilpasningssti i retning af den mellemfristede budgetmålsætning og i betragtning af den forventede væsentlige forringelse af den strukturelle saldo samt en vækstrate for de offentlige udgifter — netto for diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og engangsforanstaltninger— som ligger pænt over referencesatsen. Desuden har Italiens uafhængige institution for finanspolitisk overvågning ikke godkendt den makroøkonomiske prognose, der ligger til grund for udkastet til budgetplan for 2019, på grund af de betydelige nedadgående risici forbundet med disse fremskrivninger.

I forbindelse med de andre medlemsstater har Kommissionen i visse tilfælde identificeret risici for, at den planlagte finanspolitiske tilpasning ikke lever op til, hvad der kræves i henhold til stabilitets- og vækstpagten.



For så vidt angår de medlemsstater, der er omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten:

— for ti medlemsstater (Tyskland, Irland, Grækenland, Cypern, Litauen, Luxembourg, Malta, Nederlandene, Østrig og Finland) anses udkastene til budgetplaner for at overholde kravene for 2019 i stabilitets- og vækstpagten. For Østrig og Finland afhænger dette af den forventede opfyldelse af den mellemfristede budgetmålsætning under hensyntagen til eventuelle fradrag, hvis det er relevant. Hvis antagelsen ikke bekræftes i fremtidige vurderinger, skal der i den overordnede vurdering af overholdelsen tages hensyn til, hvor meget der afviges fra det af Rådet fastsatte krav.

— for tre medlemsstater (Estland, Letland og Slovakiet) anses udkastene til budgetplaner for bredt at overholde kravene for 2019 i stabilitets- og vækstpagten. For disse medlemsstaters vedkommende kan gennemførelsen af planerne resultere i en vis afvigelse fra landenes mellemfristede budgetmålsætning under hensyntagen til eventuelle fradrag, hvis det er relevant. Hvis den strukturelle saldo ikke længere forventes at ligge tæt på den mellemfristede budgetmålsætning i fremtidige vurderinger, skal der i den overordnede vurdering af overholdelsen tages hensyn til, hvor meget der afviges fra de af Rådet fastsatte krav.

— for fire medlemsstater (Belgien, Frankrig, Portugal og Slovenien) er der risiko for, at udkastene til budgetplaner ikke overholder kravene for 2019 i stabilitets- og vækstpagten. Gennemførelsen af nævnte medlemsstaters udkast til budgetplaner kan medføre en væsentlig afvigelse fra tilpasningsstien hen imod deres respektive mellemfristede budgetmålsætning. For Belgiens, Frankrigs og Portugals vedkommende forventes heller ikke gældsreduktionsmålet (i (overgangsfasens) overholdt.

For så vidt angår de resterende medlemsstater, der er omfattet af den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten (dvs. proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud):

— for Spanien, som kan blive omfattet af den forebyggende del fra 2019, hvis der sker en rettidig og holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud, er der risiko for, at udkastet til budgetplan ikke overholder kravene for 2019 i stabilitets- og vækstpagten, idet der ifølge Kommissionens efterårsprognose for 2018 forventes en væsentlig afvigelse fra den krævede tilpasningssti i retning af den mellemfristede budgetmålsætning og manglende overholdelse af overgangsfasens gældsreduktionsmål i 2019.