lOMVfl SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(91) 258 ende I i g udg. 
Bruxelles, den 19 juli 1991 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG 
EUROPA-PARLAMENTET 
DEN FÆLLES LANDBRUGSPOLITIKS UDVIKLING OG FREMTID 
Opfølgning af dokumentet med Kommissionens betragtninger 
(K0M(91) 100 af 1. februar 1991) -
Kommissionens forslag 

Indholdsfortegnelse 
Side 
Indledning 3 
Første del: Markedsordningerne 7 
I. Korn, oliefrø og proteinafgrøder 7 
II. Tobak 17 
III. MæIk 20 
IV. Oksekød 25 
V. Fårekød 28 
VI. Andre markedsordninger 30 
VII. Forvaltning og kontrol 30 
Anden del: Ledsageforanstaltninger 32 
I. Handlingsprogram for landbrug og miljø 33 
II. Skovrejsning på landbrugsjord 35 
III. Strukturforbedring gennem førtidspensionering 36 
Budgetmæssige følger 38 
B i I ag I 39 
B i I ag I I 40 
- 3 -
MEPPELELSE FRA KQMM|SIQNEN T»L 
RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
Vedr.: Den fælles landbrugspolitiks udvikling og fremtid - Kommissionens 
forslag 
Indledning 
1. Kommissionen gjorde i sin meddele ise K0M(91)100 af 1. februar 1991 rede 
for sine overvejelser vedrørende den fælles landbrugspolitiks nuværende 
tilstand og behovet for grundlæggende ændringer. 
Meddelelsen indeholdt følgende konklusioner: 
de eksisterende prisgarantier fører i kraft af den direkte sammen­
kobling med produktionen til stigende produktion 
denne stigende produktion kan kun afsættes ved salg til interven­
tionslagrene, som allerede er for store, eller ved eksport ti I et 
allerede overforsynet verdensmarked 
den indbyggede tilskyndelse til mere intensiv og større produktion, 
som den nuværende mekanisme indeholder, medfører stigende risiko for 
mi Ijøet 
stadig stigende budgetomkostninger, som i vidt omfang skyldes et 
lille mindretal af landbrug, indebærer ikke nogen løsning på 
indkomstproblemet i landbruget i almindelighed. 
2. På baggrund af denne analyse foreslog Kommissionen en række mål og 
retningslinjer for en fremtidig politik. Det blev anset for en afgørende 
faktor at tilvejebringe et mere konkurrencedygtigt landbrug ved fortsat 
at sætte ind over for priserne. Det blev anerkendt, at landbrugerne 
skulle have kompensation for de lavere priser, at det ville være en 
fordel at gøre dette på en måde, der ville formindske produktionen og 
afspejle større interesse for miljøet, at støtten skulle fordeles bedre 
blandt landbrugerne under hensyntagen til vanskelighederne for visse 
producentkategorier og regioner, at der skulle gives mere specifikke 
tilskyndelser til miljøvenligt landbrug, at landbrugerens dobbeltrolle 
som fødevareproducent og beskytter af landskabet skulle anerkendes i 
højere grad, at der skulle tilskyndes til nonfoodanvendelse af landbrugs­
produkter og endelig, at landbrugerne i højere grad skulle tilskyndes til 
at gå på førtidspension. 
3. Med hensyn til den nye politiks budgetmæssige følger anerkendte Kommis­
sionen, at ydelse af en rimelig kompensation til producenterne for de 
lavere priser ville medføre ekstra budgetomkostninger. Det var imidlertid 
også opfattelsen, at disse ekstra budgetomkostninger kunne betragtes som 
berettigede - samtidig med, at princippet om budgetdisciplin, herunder 
retningslinjer for landbrugsudgifterne blev opretholdt - hvis følgen 
blev, at den fælles landbrugspolitik kom til at hvile på et sundere 
grundlag, der ville medføre interne fordele, f.eks. for producenterne og 
forbrugerne og for miljøet, og eksterne fordele i form af bidrag til 
stabilisering af verdensmarkedet. 
- 4 -
4. Alle medlemsstaterne, mange faglige organisationer og enkeltpersoner har 
givet udtryk for deres holdning til Kommissionens meddelelse. Der har 
været bred enighed om Kommissionens analyse og om behovet for at ændre de 
eksisterende mekanismer. Visse medlemsstater og landbrugsorganisationer 
var oprindelig modstander af ændringer, men der har selv fra disse parter 
kunnet konstateres en stigende støtte til det synspunkt, at reformer er 
nødvendige. Kommissionen erkender, at Rådets beslutninger om disse 
forslag vil blive resultatet af forhandlinger og kompromis'er. I disse 
forhandlinger vil Kommissionen indtage en fleksibel holdning for at 
imødekomme medlemsstaternes berettigede betænkeligheder. 
5. To aspekter har navnlig givet anledning til udbredte kommentarer i 
forbindelse med reaktionerne på Kommissionens meddelelse, nemlig 
prispolitikkens rolle og gradueringen. 
Kommissionens holdning vedrørende prispolitikken har mødt stærk støtte 
fra visse medlemsstater, forbrugerrepræsentanter og økonomiske 
analytikere. Andre medlemsstater og landbrugsorganisationer har 
argumenteret for det synspunkt, at en opretholdelse af de nuværende 
institutionelle priser sammen med en mere effektiv produktionsstyring på 
frivilligt grundlag og reduktion af importen ville medføre en mere stabil 
situation for Fællesskabets landbrug, uden at andre vigtige EF-interesser 
rammes. 
Mange landbrugere og repræsentanter for landbruget har understreget 
behovet for stabile flerårige rammer for landbrugspolitikken i stedet for 
den nuværende metode med etårige løsninger. Landbrugerne ville herved få 
et bedre grundlag for rationel planlægning, og usikkerheden i forbindelse 
med de årlige beslutninger, der er en del af prisfastsættelsessystemet, 
ville forsvinde. 
Landbrugsorganisationerne har også understreget, at enhver beskæring af 
Fællesskabets produktion med det formål at opnå bedre balance på 
verdensmarkedet må indgå i en sammenhængende international indsats, i 
forbindelse med hvilken alle de større producenter i verden må indgå 
lignende forpligtelser. 
6. Det andet aspekt vedrører den graduerede støtte. Visse medlemsstater og 
landbrugsorganisationer har udtrykt bekymring for, hvad de opfatter som 
diskriminerende behandling af visse producentgrupper, og for den virk­
ning, en dybtgående graduering på grundlag af EF-kriterier for landbruget 
generelt ville få i de enkelte medlemsstater. Andre medlemsstater og 
repræsentanter for landbruget har indtaget det modsatte synspunkt, idet 
de har givet udtryk for den opfattelse, at graduering skulle være et 
fremtrædende element i den nye politik. 
7. Det er Kommissionens opfattelse, at alle parter har haft tilstrækkelig 
tid til at gøre rede for deres synspunkter og få dem behandlet. For at 
undgå usikkerhed må der nu fremlægges forslag. Vedlagte forslag følger i 
det store og hele linjen i den foregående meddelelse, idet der dog er 
taget hensyn ti I de forskellige opfattelser i de tilfælde, hvor det er 
skønnet nødvendigt. 
8. Kommissionen mener ikke, at en opretholdelse af de eksisterende priser 
sammen med frivillige begrænsninger af produktionen og øgede 
- 5 -
importrestriktioner er en farbar vej. Fællesskabets prispolitik må 
baseres på behovet for at imødegå den uundgåelige konkurrence på 
hjemmemarkedet og på verdensmarkedet. 
Ikke desto mindre er en mere effektiv produktionsstyring et vigtigt 
element i de foreliggende forslag. Et heldigt resultat af anvendelsen af 
de foreslåede mekanismer afhænger af disses evne til at reducere produk­
tionen, således at der opnås bedre balance på markederne. Kommissionen er 
enig med landbrugets repræsentater i, at det er nødvendigt, at andre 
lande med produktion og eksport inden for landbruget gør en tilsvarende 
indsats. 
9. Kommissionen deler også landbrugsorganisationernes ønske om, at systemet 
skal sikre større stabilitet for landbrugerne. Den understreger, at den 
betydelige kompensation for landbrugerne, som er indeholdt i forslagene, 
og den større stabilitet, der vil opnås med en ordning med direkte 
betalinger, må betragtes som attraktive for landbrugerne. I forbindelse 
med markafgrøder er den direkte støtte uafhængig af produktionens 
størrelse. I husdyrsektoren er præmierne knyttet ti I en nøje defineret 
ekstensiv form for landbrug. Hvis der ikke gennemføres nogen reform, kan 
landbrugerne forvente, at der vil ske stadige ændringer af den 
eksisterende politik, og at markedssituationen vil være usikker. 
10. Forslagene imødekommer mange betænkeligheder vedrørende graduering, idet 
der er tale om en betydelig kompensation til alle landbrugere for 
nedskæringerne i priser og kvoter. Samtidig er den foreslåede politik 
udformet på en sådan måde, at det økonomiske og sociale sammenhold 
opretholdes til fordel for det store flertal af landbrugerne, som i 
mindre grad er i stand ti I at udnytte politikkens fordele. 
11. De foreliggende forslag, der dækker hovedsektorerne og omfatter ca. 75% 
af værdien af den landbrugsproduktion, der er omfattet af fælles markeds­
ordninger, indebærer en betydningsfuld og langtrækkende ændring af 
politikken, som vil medføre væsentlige fordele for Fællesskabet og dets 
borgere. 
Der er grænser for, hvad man kan opnå på kort sigt med reformer. Der er 
store forskelle i markedsordningerne og landbrugsmetoderne i medlems­
staterne, og dette kan give anledning til vanskeligheder med hensyn til 
sammenhæng og balance på det overordnede plan. Hertil kommer, at det ikke 
er hensigtsmæssigt at foreslå ændringer i visse markedsordninger, der er 
blevet vedtaget for nylig, eller som fungerer rimeligt godt. 
Ved udarbejdelsen af forslagene har Kommissionen været opmærksom på disse 
problemer, og den har søgt at løse dem rimeligt, f.eks. ved at udvikle 
præmiesystemet i kvægsektoren. Formålet hermed er at yde kompensation til 
landbrugere med en traditionel ekstensiv græsbaseret produktion, idet de 
ellers ville blive ramt af prisnedsættelserne for oksekød og mælk. 
Den anbefalede dybtgående ændring i politikken kan eventuelt medføre 
uventede reaktioner og bivirkninger, når de nye foranstaltninger bliver 
sat i kraft i praksis. Kommissionen vil holde øje hermed og træffe de 
nødvendige modforanstaltninger i det omfang, den har beføjelser hertil, 
eller i givet fald udarbejdet forslag til Rådet. 
- 6 -
12. Bortset fra ændringerne i foranstaltningerne vedrørende landbrug og miljø 
samt skovbrug og de forbedrede ordninger for førtidspension, som supple­
rer ændringerne i markedsordningerne, foreslår Kommissionen ikke yderli­
gere ændringer af strukturel art på indeværende tidspunkt. Udviklingen af 
samfundene på landet er ganske vist snævert knyttet til landbruget, men 
der må i stigende grad satses på, at nye muligheder tilvejebringes i 
andre sektorer. Som nævnt i den tidligere meddelelse vil politikken for 
udviklingen af landdistrikterne blive taget op ti I overvejelse i 
forbindelse med midtvejsrevisionen af strukturfondene senere i år. 
13. Som anført i afsnittet vedrørende budgetmæssige følger (side 38) vil de 
supplerende omkostninger for EUGFL, Garantisektionen, efter reformen 
komme ti I at udgøre 2 300 mio. ECU, når de nye ordninger fuldt ud er 
trådt i kraft. Dette er ca. 1 000 mio. ECU mindre end det beløb, der 
danner retningslinje for landbrugsudgifterne på grundlag af de eksiste­
rende regler og forudsigelserne vedrørende den forventede vækst i BNI 
over de næste fem år. 
Hvis de nye ordninger som foreslået træder fuldt ud i kraft i 1997, vil 
de forventede udgifter i dette år være væsentligt lavere end de udgifter, 
der må påregnes, hvis den hidtidige tendens i udgifterne for EUGFL, 
Garantisektionen, videreføres i en repræsentativ periode. Udgifterne kan 
forventes at falde efter 1997, når korrektionsforanstaItningerne og 
forbedrede priser på verdensmarkedet får virkning. 
14. Med hensyn til programmerne vedrørende landbrug og miljø, skovbrug og 
førtidspensionering forventes budgetudgifterne (i konstante 1992-priser) 
at udgøre ca. 4 000 mio. ECU i alt over en femårs periode. 
15. Kommissionen mener, at de ekstra omkostninger er velbegrundede, og at en 
forøgelse på ca. 1 500 mio. ECU af det beløb, der danner retningslinje 
for landbrugsudgifterne, er berettiget på grundlag af disse forslag og 
under hensyntagen til Tysklands forening. Den nye politik vil medføre et 
bedre afbalanceret EF-landbrug og vil give anledning til betydelige 
ekstra fordele for producenterne og forbrugerne, samtidig med at der 
tages hensyn til miljøet. Hovedfordelene vil være af intern art, men de 
foreslåede ændringer vil også være nyttige på internationalt niveau. 
- 7 -
Første del : Markedsordningerne 
I. Korn, oliefrø og proteinafgrøder 
A. Baggrund 
1. Der er ca. 4,3 mio. landbrug i Fællesskabet med dyrkning af korn, 
oliefrø og proteinafgrøder. Kvantitativt set (36 mio. ha, 172 mio. t 
i 1990/91) udgør korn langt den vigtigste afgrøde af de tre. 
Gennemsnitsarealet med korn er ca. 8 ha. Det store flertal af 
kornproducenterne (88% eller 3,7 mio. bedrifter) dyrker mindre end 20 
ha med korn. De tegner sig for 40% af det samlede kornareal og for en 
tredjedel af kornproduktionen. Gennemsnitsudbyttet i Fællesskabet 
ligger på mellem 4,5 og 5 t pr. ha, men med store udsving (fra under 
1 t til over 10 t pr. ha) afhængigt af de naturgivne vilkår og 
bedr iftstrukturen. 
Oliefrø dyrkes af 500 000 landbrugere på næsten 5,5 mio. ha. Produk­
tionen udgjorde 11,7 mio. t i 1990/91 (rapsfrø 5,9 mio. t, solsik­
kefrø 3,9 mio. t og sojabønner 1,9 mio. t), og der forventes en 
stigning til 13 mio. t i 1991/92 (inklusive de fem nye tyske 
delstater). 
2. Oliefrø og proteinafgrøder dyrkes normalt på landbrug, hvor der også 
dyrkes korn, og hvor kornudbyttet ligger over EF-gennemsnittet. Når 
en landbruger skal tilrettelægge anvendelsen af sin jord, kan han 
skifte mellem oliefrø og korn, afhængigt af afgrødernes relative 
rentabilitet og vejrforholdene. 
Oliefrø bruges til produktion af foderkager og olie til konsum, samt 
til foder og industriel anvendelse. Fællesskabets selvforsyningsgrad 
med al vegetabilsk olie (inklusive olivenolie) er ca. 65% (rapsolie 
125%, solsikkeolie 107%). For foderkager er selvforsyningsgraden ca. 
20% (80% for rapskager, 61% for solsikke, 7% for soja). Fællesskabets 
olieudvindingskapacitet er praktisk talt dobbelt så stor som produk-
t ionen af oliefrø. 
3. Arealet med proteinafgrøder ligger til stadighed på ca. 1,3 mio. ha 
med en produktion på ca. 5 mio. t (1,5 mio. t over garant i tærsk len). 
Afgrøden er særlig egnet til at indgå i omdriften. Hovedmarkedet er 
foder industr i en. 
4. På trods af en mindre produktionsnedgang i 1990/91 som følge af 
tørken har det konstante fald i anvendelsen af korn til foder (ca. 
1,5 mio. t om året), en uændret anvendelse til konsum og industri­
formål samt formindsket efterspørgsel på eksportmarkederne medført en 
kraftig forøgelse af interventionslagrene for korn (som for øjeblik­
ket udgør ca. 20 mio. t, hvilket er rekord. 
Kornproduktionen forventes i 1991/92 at stige igen (både hvad angår 
udbyttet og arealet), idet den ventes at nå op på ca. 180 mio. t. Som 
- 8 -
følge af den stadig stigende tendens i udbyttet kan det forventes, at 
den samlede kornproduktion når op på 187 mio. t i 1996. Eventuel 
stigning i forbruget til konsum og industriel anvendelse vil blive 
modvirket af det stadige fald i foderanvendelsen. Forbruget I 
Fællesskabet forventes at forblive på omkring 140 mio. t, hvorved der 
bliver et overskud til eksport på over 45 mio. t (sammenlignet med 
ca. 30 mio. t i 1990/91). De årlige overskud vil ligge væsentligt 
over de forventede eksportmuligheder. Den midlertidige jordudtag­
ningsordning, der blev vedtaget som en del af dette års prisforslag 
(15% af agerjorden med refusion af den forøgede medansvarsafgift på 
5% og udbetaling af en jordudtagningspræmie) skal medvirke ti I at 
begrænse de betydelige afsætningsproblemer, der imødeses fra 1992-
høsten, men forventes ikke at kunne løse de mere langsigtede 
vanskeligheder. 
5. Skønt der er en indbyrdes sammenhæng mellem korn, oliefrø og 
proteinafgrøder med hensyn til jordanvendelsen og anvendelsen til 
foder, er der kun ringe lighed mellem de fælles markedsordninger. 
Kornordningen er baseret på opretholdelse af producentpriserne gennem 
et højt beskyttelsesniveau ved grænsen, interventionsopkøb til 
garanterede priser og eksportrefusioner til dækning af forskellen 
mellem priserne i EF og på verdensmarkedet. Ordningerne for oliefrø 
og proteinafgrøder består hovedsagelig af udligningsgodtgørelser 
("deficiency payments") til industrien, som afspejler forskellen 
mellem den pris, som betales til producenten, og verdensmarkeds­
prisen. I begge tilfælde findes der en ordning med garant i tærskler og 
en tilhørende forminskelse af garantien, når produktionen overstiger 
visse nærmere fastsatte mængder. 
Hvis der ikke gennemføres nogen reform, vil kornproduktionen næsten 
med sikkerhed overstige garant i tærsk len (160 mio. t eksklusive de fem 
nye delstater) i de fleste år, hvilket så vil medføre yderligere 
medansvarsafgifter og årlige prisnedsættelser på 3%. 
Produktionen af oliefrø ligger normalt over garant i tærsk len og kan 
give anledning til drastiske prisnedsættelser, f.eks. 15,5%, 21% og 
30% for henholdsvis raps, solsikke og soja i 1990/91. 
6. På grundlag af konklusionerne fra GATT's "Oliefrøpanel" har 
Fællesskabet forpligtet sig til at reformere oliefrøordningen. Da 
kornsektoren også er udsat for alvorlige og voksende problemer 
(overskudsproduktion og stigende brug af kornsubstitutter), foreslår 
Kommissionen at reformere alle de pågældende sektorer. Resultatet 
heraf vil blive en mere sammenhængende politik for de vigtigste 
afgrødesektorer. Da disse produkter er væsentlige råstoffer for 
mælke- og kødproduktionen, vil reformen få betydelige følger for 
husdyrsektoren. 
- 9 -
B. Reformforslag 
1. De fælles markedsordninger og de institutionelle priser 
a. Korn 
a.1) De grundlæggende principper og instrumenter i den fælles 
markedsordning for korn vil blive opretholdt. Må I pr i sen bliver 
på 100 ECU/t, dvs. ca. 35% under den eksisterende gennem­
snitlige opkøbspris for korn. 100 ECU svarer til den forventede 
verdensmarkedspris på et stabiliseret verdensmarked. 
Interventionsprisen skal ligge 10% under og tærskelprisen 10% 
over må I pr i sen. 
a.2) Disse priser vil gælde for alle kornarter. Der vil blive indført 
en særlig korrektionsfaktor for ris for at sikre et tilsvarende 
system. 
a.3) De eksisterende stab i I iseringsordninger, herunder medansvars-
afgifter og maksimale garantimængder, vil blive ophævet, når den 
nye markedsordning er trådt i kraft fuldt ud. 
b. Oliefrø og proteinafgrøder 
b.1) Som anført ovenfor (se punkt 2.b og 2.c) vil støtten til oliefrø 
og proteinafgrøder blive ydet fuldt ud i form af en standar­
diseret godtgørelsesordning med hektarstøtte, der betales 
direkte til producenten. I denne sammenhæng vil de traditionelle 
institutionelle priser ikke længere blive anvendt. Der vil blive 
fastsat en referencepris for verdensmarkedet med henblik på 
beregningen af godtgørelserne. 
b.2) I forlængelse af den reformerede markedsordnings krav vil 
Kommissionen udvikle nye instrumenter til forvaltning af 
markedet for at lette en smertefri afsætning af hver enkelt 
afgrøde. For oliefrøs vedkommende vil disse instrumenter komme 
til at indgå i Kommissionens forslag, som vil blive forelagt før 
månedens udgang (se overgangsordningerne, punkt C.2 nedenfor). 
b.3) De nuværende maksimale garantimængder og de hertil knyttede 
stabilisatormekanismer bygger på det traditionelle system med 
institutionelle priser. Disse mekanismer vil ophøre, når den nye 
markedsordning er blevet gennemført fuldt ud. 
2. Indførelse af en ordning med godtgørelser 
Der vil blive indført en godtgørelsesordning for de eksisterende 
bedrifter for at udligne de indkomsttab, der vil følge af 
nedsættelsen af de institutionelle priser. Godtgørelserne vil blive 
udbetalt pr. hektar og vil ikke blive knyttet til det faktiske 
udbytte. Deltagelse i støtteordningen vil blive frivillig. 
- 10 -
a. Korn 
a.1) Indkomsttabet for korn bliver på 55 ECU/t, nemlig forskellen 
mellem den nye målpris på 100 ECU/t og den nuværende gennem­
snitlige opkøbspris på 155 ECU/t. Godtgørelsesbeløbene vil med 
mellemrum blive taget op til revision for at tage hensyn til 
udviklingen i produktiviteten og den forventede udvikling på 
hjemmemarkedet og på verdensmarkedet. 
a.2) Med henblik på fastsættelsen af hektarstøtten skal hver medlems­
stat udarbejde en regional iser ingspI an for sit område, som skal 
godkendes af Kommissionen. For hver region vil et historisk 
gennemsnitsudbytte for en treårsperiode blive beregnet; dette 
udbytte vil blive baseret på gennemsnittet for tre af de sidste 
fem høstår (1986/87-1990/91), idet der ses bort fra det laveste 
og det højeste tal. Dette regionale gennemsnitsudbytte vil danne 
grundlag for omregning af godtgørelsen ti I en regional hektar­
støtte (det regionale gennemsnitsudbytte i t/ha x 55 ECU/t). 
Ved udarbejdelsen af regional iser ingspI anen skal der også tages 
hensyn til særlige strukturelle forhold, der påvirker udbyttet 
(jordens frugtbarhed, kunstvanding mv.), således at der opnås 
mere homogene de I regioner og områder. 
a.3) Alle pålidelige statistiske oplysninger skal bruges ved udar­
bejdelsen af planerne. Det må forventes, at det vejede 
gennemsnit af udbyttet i regionerne eller delregionerne i denne 
plan kommer til at svare ti I et referencetal på landsplan, der 
er beregnet efter samme fremgangsmåde på grundlag af et 
gennemsnitligt udbytte på landsplan. Det vejede gennemsnit af 
gennemsnitsbeløbene på landsplan skal svare til gennemsnittet 
på EF-plan. 
Til illustration af, hvilket resultat systemet kan give, er det 
treårige gennemsnitsudbytte for Fællesskabet blevet beregnet til 
4,6 t/ha. Det vejledende EF-referencebeløb skal derfor være 253 
ECU/ha (4,6 t/ha x 55 ECU/t). 
a.4) Der vil blive udbetalt en særlig støtte for hård hvede på 300 
ECU/ha som et supplement i de traditionelle produktionsområder 
som hidtil defineret. Producenterne af hård hvede i disse 
områder vil hermed få fuld kompensation for indkomsttabet som 
følge af tilpasningen til den reducerede pris for andre 
kornarter. 
a.5) Godtgørelsen for korn pr. hektar og den særlige støtte for hård 
hvede vil blive udbetalt i første halvdel af høståret. 
b. Oliefrø 
b.1) Med henblik på beregningen af støtten for oliefrø vil der først 
blive fastsat et referencebeløb på EF-plan. Der vil i denne 
forbindelse blive taget hensyn til to elementer: 
- 11 -
- en referencepris for verdensmarkedet svarende til den 
forventede Iigevægtspris på et stabiliseret verdensmarked på 
mellemlang sigt; denne pris anslås til 163 ECU/t; 
- et anslået Iigevægtsforhold mellem priserne på oliefrø og 
korn, dvs. fastsættelse af priser, som ikke indebærer nogen 
særlig tilskyndelse til at vælge den ene afgrøde frem for den 
anden. 
På grundlag af et forhold på 2,1:1 vil EF-referencebeløbet for 
oliefrøstøtten eksempelvis blive fastsat til 384 ECU/ha på 
grundlag af et gennemsnitsudbytte for oliefrø for Fællesskabet 
på 2,36 t/ha. 
b.2) I et senere stadium vil EF-referencebeløbet blive regionaliseret 
for hver af de regioner, der er afgrænset i de regionaliserings-
planer, medlemsstaterne har udarbejdet (se punkt 2.a.2 ovenfor). 
Beregningen af støtten for oliefrø og regionaliseringen heraf er 
i Ilustreret i bi lag I. 
b.3) Støtten bliver ens for alle former for oliefrø. 
b.4) Støtten for oliefrø udbetales i to dele. Første del udbetales 
som forskud på grundlag af det dyrkede areal og under 
forudsætning af, at der er indgået kontrakt for afgrøden med en 
godkendt opkøber. Anden del vil blive udbetalt som et supplement 
ved produktionsårets slutning, og der vil i denne forbindelse 
blive taget hensyn til udviklingen i priserne på verdensmarkedet 
i forhold til referenceprisen, dog med en nærmere fastsat 
margen. Hvis der ikke er indgået kontrakt for afgrøden, vil hele 
støtten (basisbeløbet plus det variable supplement) blive 
udbetalt ved produktionsårets slutning. 
b.5) Som fastsat i tiltrædelsestraktaterne skal der fortsat gælde 
særlige bestemmelser for Spanien og Portugal, navnlig for 
solsikkefrø, indtil afslutningen af overgangsperioden, dvs. 
slutningen af produktionsåret 1995/96. 
b.6) Skulle der opstå akutte tilfælde af regional uligevægt som følge 
af de nye ordninger, vil Kommissionen træffe de nødvendige 
foranstaltninger til afhjælpning heraf. 
c. Proteinafgrøder 
c.1) Støtten til proteinafgrøder vil i første omgang blive fastsat 
på samme niveau som kornstøtten og vil blive regionaliseret på 
samme grundlag. 
c.2) Der ydes samme støtte til alle proteinafgrøder bortset fra 
tørret foder, for hvilket støtten afskaffes. 
c.3) Støtten vil blive udbetalt i to dele efter samme principper som 
for oliefrø. 
- 12 -
3. Forenklet støtteordning for mindre producenter 
Den valgte fremgangsmåde vil gøre det lettere at administrere 
ordningen og kontrollere dens anvendelse. Den giver ikke bestemte 
landbrugere adgang til godtgørelserne, da den gælder for alle 
producenter uanset bedriftsstørrelse. Som led i ordningen fritages 
mindre producenter for pligten til jordudtagning. 
a) Definition af mindre producenter 
Det foreslås, at mindre producenter defineres på grundlag af et 
areal, som svarer til årsproduktionen på højst 92 t korn. 
Anvender man gennemsnittet af kornudbyttet i Fællesskabet, 
svarer dette ti I en bedrift på 20 ha. Det gennemsnitlige 
kornudbytte i de forskellige regioner, de I regioner og områder, 
der er fastlagt i regional iser ingspI anerne for støtte (jf. 
ovenstående punkt 2.a.2), vil blive anvendt til fastlæggelse af, 
hvorvidt de enkelte producenter er støtteberettigede. Den 
grænse, som er fastlagt for hver region, refererer til arealet 
med såvel korn som oliefrø og proteinafgrøder. 
Producenter, som ikke falder ind under definitionen "mindre 
producenter", betragtes som "erhvervs I andbrugere". Dog kan 
mindre producenter vælge den "erhvervsmæssige" ordning (se 
nedenstående punkt 4), hvis det er ti I deres fordel. 
Der er gjort nærmere rede for begrebet "mindre producenter" i 
b i I ag II. 
b) Ordningen for mindre producenter 
b.1) Mindre producenter kan udnytte en forenklet støtteordning, 
forudsat at de underkaster sig visse administrative procedurer, 
der skal gøre kontrollen lettere. 
b.2) Under ordningen for mindre producenter betales kornstøtten (der 
er regionsbestemt) på hektarbasis for arealer med korn, oliefrø 
og proteinafgrøder, uanset afgrødesammensætningen. 
b.3) Der stilles ingen krav om jordudtagning. 
4. Støtteordning for "erhvervs I andbrugere" 
Landbrugere, der ikke falder ind under definitionen "mindre produ­
center" (samt landbrugere, der falder ind under denne definition, men 
som vælger den ordning, der her er tale om), kan udnytte ordningen 
for "erhvervslandbrugere" for at få adgang til de godtgørelser, der 
er nævnt under punkt 2. 
a. Produkt ionsstvr ino 
a.1) De enkelte landbrugere, der deltager i ordningen, skal udtage en 
forudfastlagt andel af deres arealer med korn, oliefrø og 
proteinafgrøder. Af miljøhensyn skal udtagningen ske på 
omdriftsbasis, og de udtagne arealer skal vedligeholdes, således 
at bestemte mindstenormer for miljøbeskyttelse overholdes. 
- 13 -
a.2) Udtagningskravet fastsættes indledningsvis til 15%. Andelen 
behandles på ny hvert år, for at der kan tages hensyn til 
produktions- og markedsudviklingen. 
a.3) Udtagne arealer, der ligger hen som midlertidig brakjord, kan 
også anvendes til nonfoodproduktion, forudsat at der kan 
foretages effektiv kontrol. 
b. Godtgørelse for lordudtagning 
b.1) Landbrugere, der deltager i ordningen for erhvervsbrug, får 
begrænset godtgørelse for udtagningsforpligtelsen og for de 
udtagne arealers vedligeholdelse på miljømæssigt acceptable 
vilkår. Godtgørelsesbeløbet for jordudtagningen svarer til den 
hektargodtgørelse for korn, der er beregnet på regionalt plan. 
b.2) Godtgørelsen ydes for udtagningsforpligtelsen, dvs. 15% af et 
areal, der svarer ti I en produktion på indtil 230 t korn. På 
grundlag af det gennemsnitlige kornudbytte i Fællesskabet svarer 
230 t til 50 ha. Det betyder, at den enkelte deltagende land­
bruger med 50 ha eller derover får godtgørelse for 7,5 af de 
udtagne hektarer. Deltagende bedrifter med under 50 ha modtager 
godtgørelse proportionalt, medmindre, naturligvis, de falder ind 
under kategorien af mindre landbrugere, for hvem udtagningsfor­
pl igtelsen ikke gælder. 
Det gennemsnitlige kornudbytte i regional iser ingspI anerne anven­
des til fastlæggelse af den øvre grænse for udtagningsgodtgørel-
sen på det tilsvarende regionale plan. 
Godtgøre Isesgrænsen gælder for summen af arealer med de tre 
afgrøder. 
C. Overgangsperiode 
1. Korn 
De institutionelle priser reduceres og godtgørelsesordningen indføres 
i tre faser: 
Første fase: denne fase begynder det første produktionsår, hvor 
reformen gennemføres. Den nye indikativpris (referencepris for 
støtteberegningen) bliver på 125 ECU/t. Godtgørelsen bliver på 30 
ECU/t. Dette svarer ti I en støtte på ca. 138 ECU/ha på grundlag af 
det gennemsnitlige kornudbytte i Fællesskabet. 
Anden fase: denne udgøres af det andet produktionsår, hvor reformen 
gennemføres. Indikativprisen reduceres til 110 ECU/t. Godtgørelsen 
fastsættes foreløbigt ti I 45 ECU/t. Dette svarer ti I en støtte på ca. 
207 ECU/ha på grundlag af det gennemsnitlige kornudbytte i 
Fællesskabet. 
14 -
Tredle fase: denne begynder det tredje produktionsår, hvor reformen 
gennemføres. Indikativprisen nedsættes til 100 ECU/t. Godtgørelsen 
fastsættes foreløbigt ti I 55 ECU/t. Dette svarer ti I en støtte på ca. 
253 ECU/ha på grundlag af det gennemsnitlige kornudbytte i 
Fællesskabet. 
Udtagningsgodtgørelsen beregnes på grundlag af 55 ECU/t multipliceret 
med det regionale kornudbytte; godtgørelsen udbetales med fuldt beløb 
fra første fase. 
2. Oliefrø og proteinafgrøder 
Reformen gennemføres i ét trin i det første produktionsår, hvor 
reformen gennemføres. For at opfylde de forpligtelser, EF har indgået 
i forbindelse med panelet om oliefrø, foreslås der dog en overgangs­
ordning inden den 31. Juli 1991 for oliefrø. Ordningen vil indeholde 
nogle af reformens aspekter, og den vil dække perioden fra 1991-
udsåningen (for 1992/93-produktionsåret) til datoen for reformens 
anvendelse. Overgangsordningen baseres på direkte godtgørelser til 
producenterne med relevant sikkerhed for, at produktionen holdes 
under kontrol. 
3. Generelt 
De nye mekanismer, som foreslås, forventes at kunne medføre en 
betydelig produktionsnedgang, således at der skabes bedre 
markedsligevægt. I praksis betyder dette, at de nuværende 
stab i I iseringsmekanismer ophæves. Kommissionen vil nøje følge 
udviklingen for at sikre, at de indførte mekanismer giver de ønskede 
resultater. 
Det er Kommissionens opfattelse, at det er nyttigt at fastlægge en 
overgangsperiode, hvor medlemsstaterne og landbrugerne kan tilpasse 
sig den nye ordning, men den henleder også opmærksomheden på de 
væsentlige fordele, der kan følge af en øjeblikkelig anvendelse af de 
nye kornordninger på linje med ordningen for oliefrø. Dette aspekt 
kan holdes for øje under forhandlingerne. 
D. Generelle regler for korn, oliefrø og proteinafgrøder 
1. Støtten betales én gang årligt for et bestemt areal uanset afgrøde. 
Arealer, der ikke tidligere har været dyrket, bliver ikke 
støtteberettigede, dog med undtagelse af arealer, der er blevet taget 
ud af produktion i tidligere år under den nuværende frivillige 
udtagningsordning. Der ydes ingen støtte til efterafgrøder efter 
hovedafgrøde. 
2. Støtten til korn, oliefrø og proteinafgrøder og den støtte, der er 
planlagt som led i det nye program for landbrug og miljø (se anden 
del, s. 33) er komplementære. Når der ydes støtte og der finder 
nonfoodproduktion sted på midlertidigt udtagne arealer, vil 
- 15 -
deltagerne blive mindet om, at den eksisterende miljølovgivning skal 
overholdes. 
3. De nye ordninger, der er foreslået, afløser den eksisterende 
frivillige femårs ordning med jordudtagning. Der vil dog blive 
indført relevante overgangsordninger for at beskytte producenter, der 
har indgået forpligtelser under den nuværende ordning, og for at 
sikre, at de ikke får færre finansielle fordele sammenlignet med 
støtten under de nye ordninger. Der vil blive opretholdt en lang­
sigtet udtagningsordning som en del af ordningerne for landbrug og 
miljø, og der vil blive anvendt en tilsvarende foranstaltning med 
henblik på skovrejsning. 
E. Sukker 
Kommissionen vil tage sukkerordningen op i lyset af reformen af 
sektoren for agerJordsafgrøder og i forbindelse med forslagene om den 
eksisterende ordnings fremtid; den nuværende ordning udløber ved 
udgangen af 1993. Der vil også blive taget hensyn til EF's inter­
nationale forpligtelser, navnlig som led i forbindelserne med AVS-
I andene. 
F. Vurder ing 
1. Den foreslåede ordning for agerjordsafgrøder er et radikalt brud med 
de nuværende ordninger. Fremover vil den garanti, der ydes landbru­
gerne, ikke først og fremmest være afhængig af de producerede 
mængder. På bedriftsniveau vil prisnedgangen, som landbrugerne får 
fuldt udlignet, betyde mærkbare ændringer i forholdet mellem 
inputpriser (gødningsstoffer og pesticider) og produktprisen. Disse 
ændringer forventes gradvis at blive til fordel for miljøet, fordi 
landbrugsdriften bliver mindre intensiv, og produktionen må også 
efterhånden forventes at blive mindre. På kort sigt vil udtagnings­
ordningen betyde produktionsnedgang. De årlige udtagningskrav vil 
blive justeret i lyset af markedssituationen, og der vil blive taget 
hensyn til produktionsudviklingen i Fællesskabet. Den foreslåede 
mekanisme giver Fællesskabet et fleksibelt og sikkert instrument til 
at påvirke det samlede output. 
2. Landbrugerne får større vished, stabilitet og sikkerhed i deres 
virksomhed, fordi en betydelig andel af deres årsindkomst er 
garanteret på forhånd. 
3. Med hensyn til kornanvendelsen i foder forventes den gradvise nedgang 
at ophøre, og der kan påregnes et større opsving, når reformen er 
bragt i anvendelse. Det forventes også, at priserne på kornsubsti­
tutter vil falde, omend ikke ti I et sådant punkt, at dette overgår de 
fordele, som følger af den væsentlige forbedring af kornets konkur­
renceevne. 
4. De lavere kornpriser vil blive til fordel for landbrugere, der 
producerer svinekød samt æg og fjerkrækød. For mælke- og oksekøds­
producenter vil fordelene variere afhængigt at, hvor meget korn 
henholdsvis kraftfoder der anvendes i foderet. Den betydelige 
variation i anvende Isesgraden for disse inputprodukter og ønsket om 
16 -
at tage hensyn til behovet for miljøbeskyttelse har foranlediget 
Kommissionen ti I at foreslå øget støtte til ekstensiv landbrugs­
drift, da de pågældende landbrugere vil få begrænset fordel af de 
lavere kornpriser. 
5. Ligeledes må det forventes, at forbrugerne får fordele af de fore­
slåede ændringer, fordi korn er en væsentlig bestanddel i største­
parten af husdyr foderet, og indgrebet i husdyrbruget skulle derfor 
betyde lavere priser for kød og mælk. 
6. Produktionsstyringen i Fællesskabet vil, især hvis den følges op af 
andre hovedleverandører til verdensmarkedet, bidrage ti I en bedre 
ligevægt på verdensmarkedet og til en generel prisforbedring. 
7. For oliefrø stemmer de nye ordninger overens med konklusionerne fra 
"sojapanelet" og de betyder en forenkling og en større klarhed. 
8. Nonfoodpolitikkens hidtil begrænsede succes kan for en stor del 
tilskrives de høje priser på de råvarer, der skal anvendes til sådan 
produktion. Når disse omkostninger bringes ned på verdensmarkeds-
niveau, vil dette sammen med muligheden for nonfoodproduktion på 
udtagne arealer bidrage til, at der åbnes nye muligheder for nævnte 
produktion, herunder produktion af energiprodukter. 
9. Hvad angår budgetspørgsmåiet kan følgende anføres: eftersom udgif­
terne til kornstøtten overføres fra forbrugeren til EF-budgettet, vil 
landbrugsudgifterne i denne sektor uundgåeligt stige på kort sigt. 
Stigningen vil delvis blive udlignet af: 
den forventede produktionsnedgang og en stigende efterspørgsel i 
selve kornsektoren; dette vil betyde, at udgifterne til 
intervention og eksportrestitutioner formindskes. 
besparelser i andre sektorer (husdyrbrug og forarbejdede 
produkter), eftersom udgifterne til markedsstøtte kan reduceres 
i et omfang, der svarer til nedgangen i inputpriserne. 
- 17 -
11. Tobak 
A. Paggrund 
Omkring 200 000 bedrifter med et gennemsnitligt produkt ionsareaI på 1 
ha producerer årligt 400 000 t tobak i Fællesskabet. Produktionen 
finder hovedsagelig sted i Italien (49%), Grækenland (31%) og, omend 
i mindre udstrækning, i Spanien (10%), Frankrig (7,5%), Tyskland, 
Portugal og Belgien (3,5%). 
Det samlede forbrug i Fællesskabet ligger på 600 000 t, hvoraf 64% 
importeres. Af den årlige EF-produktion på 400 000 t anvendes 220 000 
t i Fællesskabet selv, og 180 000 t (45%) eksporteres. 
Generelle sundhedshensyn og skift i smag hos rygerne har medført, at 
lyse, mindre toksiske sorter foretrækkes (flue cured tobak). Denne 
udviklingstendens har - sammen med en stærk stigning i produktionen 
af bestemte sorter uden afsætningsmuligheder - ført til strukturel 
uligevægt på markedet og dermed øgede budgetudgifter og voksende 
interventionslagre (for øjeblikket omkring 100 000 t). 
Tobaks importen er bundet i GATT, og der opkræves ingen importafgift. 
EF-støtten er hovedsagelig ment som en udligningsstøtte (deficiency 
payment), der ydes for 34 forskellige sorter, og som er udformet som 
kilopræmier, der på visse betingelser betales ti I de virksomheder, 
der foretager den første bearbejdning, dvs. forarbejder de tobaks­
blade, som er købt hos avlerne, til baller. I årenes løb har præmien 
imidlertid mistet sin karakter af "deficiency payment"; udviklingen 
afspejles også i indførelsen af eksportrestitutioner og interven-
t ionsforanstaltninger. 
B. Reformfprslåfl 
1. Præmieordning 
a. De 34 sorter, der produceres i Fællesskabet, inddeles i: 
- 5 grupper af sorter på grundlag af tørringsmetode 
- 3 "græske" sorter, som er klart anderledes. 
b. Der indføres én enkelt præmie pr. gruppe af sorter. 
c. I forbindelse med dyrkningskontrakter, som afsluttes mellem 
avlerne og de virksomheder, der foretager den første forarbejd­
ning, kan der ydes et præmietillæg på 10%, hvis kontrakterne 
afsluttes med producentsammenslutninger. For at forbedre den 
leverede tobaks kvalitet kan producentsammenslutningen anvende 
en koefficient for tillæg og fradrag for både præmien og for det 
tillæg, der ydes, fordi kontrakten er afsluttet med en produ­
centsammens Iutn i ng. 
- 18 -
d. Der etableres et kontro lagentur, som finansieres gennem et fra­
drag i præmien. Kontrollen iværksættes, når avleren leverer 
tobakken til den virksomhed, som foretager den første forarbejd­
ning. Agenturet skal kontrollere præmieudbetalingen og eventuelt 
spille en rolle ved administrationen af kvoteordningen, så det 
sikres, at avlerne behandles ligeligt. 
e. Det vil blive tilladt at etablere brancheorganisationer med 
henblik på at lette kontakterne i produktions- og afsætnings-
kæden (avlere, virksomheder for første forarbejdning og 
tobaks industr i en). 
2. Kvoteordning 
a. Der indføres en ordning med produktionskvoter pr. gruppe af 
sorter på medlemsstatsplan. Den samlede kvote vil blive 
reduceret betydeligt (til 340 000 t), og der vil ikke blive 
udbetalt præmier for produktion ud over denne samlede mængde. 
Kvoterne fordeles mellem avlere/grupper af avlere, i givet fald 
forarbejdningsvirksomheder; fordelingen sker generelt på 
grundlag af de gennemsnitlige mængder, som er produceret eller 
forarbejdet de seneste tre år. Der vil dog ske justeringer, idet 
der tages hensyn til den stærke stigning i sorterne af ringere 
kvalitet i nævnte periode; formålet hermed er at sikre, at 
produktionen af de mere markedsefterspurgte sorter ikke redu­
ceres. Der vil blive indført EF-bestemmelser, som skal sikre 
lige behandling af avlerne, når kvoterne bringes i anvendelse 
v i a forarbeJ dni ngsv i rksomhederne. 
3. Andre foranstaltninger 
a. Avlerne får støtte gennem præmien. Det vil således ikke længere 
være nødvendigt at anvende interventionsforanstaltninger og 
eksportrest i tut ioner. 
b. Der iværksættes et forskningsprogram med henblik på yderligere 
udvikling og identificering af tobaksorter, der har lavt 
tjæreindhold og er mindre sundhedsskadelige. Programmet 
finansieres ved hjælp af et fradrag i præmien og et tilsvarende 
direkte bidrag af EF-midler. 
c. Der iværksættes et omfattende omsti I Iingsprogram for Tsebelia og 
Mavra. 
C. Vurder ing 
De foreslåede foranstaltninger vil medføre en produktionsnedgang og 
justere udbuddet efter de efterspurgte sorter. Samtidig styrkes 
producentsammenslutningernes rolle i markedsforvaltningen, og 
kontrol agenturet vil få en vigtig funktion i tilsynet med, at 
udgifterne afholdes korrekt. 
Så længe der fortsat er en efterspørgsel efter tobak, er det rime­
ligt, at der ydes EF-støtte i producent leddet. Hvis der ses bort fra 
markedsaspektet, må det endvidere erkendes, at den socioøkonomiske 
- 19 -
situation inden for tobaksavlen, der finder sted i Fællesskabets 
mindst udviklede dele, og hvis udøvere kun har få økonomiske 
alternativer, kræver, at der fortsat kan ydes støtte. På den anden 
side må der ved støtteordningen lægges vægt på, at man fremmer 
sorter, der normalt er lavtydende, men som kan afsættes på markedet 
Der må sikres en solid videreførelse af forskningsprogrammer, der 
sigter på at udvikle mindre sundhedsskadelige sorter, og 
omsti 11ingsprogrammet skal gennemføres effektivt. 
- 20 -
III. Mælk 
A. Baggrund 
Der er ca. 1,5 mio. mælkeproducerende landbrugere i Fællesskabet, og 
den gennemsnitlige besætningsstørrelse er på 16 malkekøer pr. 
bedrift. Tre fjerdedele af bedrifterne producerer under 100 000 kg 
årligt. Mindre end 15% af bedrifterne har en årlig produktion på over 
200 000 kg, men de tegner sig for næsten halvdelen af Fællesskabets 
mælkeprodukt ion. 
Mælkeudbyttet pr. ko er steget med 1,5% om året, og det nuværende 
gennemsnit for Fællesskabet ligger på ca. 4 700 kg. Med en samlet 
bestand på 24,5 mio. malkekøer (inkI. de fem nye tyske delstater) er 
Fællesskabets produktionskapacitet på ca. 115 mio. t. 
Mælkeproduktionen er ikke faldet så meget, som det ville være 
nødvendigt for at opretholde en markeds Iigevægt. Det skyldes dels 
tildelingen af nye kvoter til SLOM-producenter, dels genfordelingen i 
1990 af en del af de kvoter, der blev indefrosset i 1988, og dels 
visse overskridelser af de gældende kvoter. 
Hvad efterspørgslen angår, er smørforbruget stadigt faldende. Til 
trods for dette fald forventes forbruget af mælk og mejeriprodukter 
(herunder forbruget i forbindelse med særlige subventionerede 
afsætningsforanstaltninger) at stabilisere sig omkring et samlet 
forbrug på knap 99 mio. t, hvilket giver en overskudsproduktion i 
forhold til det interne behov på mere end 15 mio. t. Uden de særlige 
interne afsætningsforanstaltninger (som koster mere end 2 mia. ECU i 
1991) ville det potentielle mælkeoverskud være på 25 mio. t. 
Med en næsten konstant andel på ca. 50% af verdensmarkedet for 
mejeriprodukter, men en mindre gunstig udvikling i efterspørgslen på 
verdensmarkedet (som er faldet fra et maksimum på 30 mio. t mælke­
ækvivalent i 1988 til 26,8 mio. t i 1990) er Fællesskabets lagre af 
smør og mælkepulver igen begyndt at vokse, og de er i øjeblikket på 
900 000 t. 
På mellemlang sigt forventes det interne forbrug i gunstigste fald at 
forblive stabilt, medens udsigterne for eksporten, navnlig for så 
vidt angår smør, ikke er lovende. Under disse omstændigheder vil den 
kvotenedskæring på 2%, som blev besluttet i forbindelse med pris­
pakken 1991/92, ikke være tilstrækkelig ti I at undgå en yderligere 
stigning i interventionslagrene. For at undgå sådanne stigninger 
anses en yderligere nedskæring på mindst 3% at være påkrævet. 
B. Reformforslag 
1. Kvoteordningen 
Den kvoteordning, som udløber i 1992, vil blive forlænget. 
- 21 -
a. Kvotenedskæring og genfordeling 
a.1) Udover den nedskæring på 2%, der blev besluttet i forbindelse 
med prispakken 1991/92, vil den samlede kvote blive nedskåret 
med yder I i gere 3%. 
a.2) Denne nedskæring vil blive opnået ved at reducere de indivi­
duelle referencemængder med 4%. Medlemsstaterne vil imidlertid 
blive pålagt at indføre en særlig ophørsordning, som er åben for 
alle producenter, med henblik på at skabe en mælkepulje, ved 
hjælp af hvilken de små og mellemstore producenter (som 
producerer under 200 000 kg om året) får mulighed for at undgå 
nedskæringer af kvoterne. Ordningen for frivilligt ophør vil 
blive på attraktive vilkår og med en medfinansiering fra 
Fællesskabet på op ti I 17 ECU/100 kg om året i hvert af de tre 
år. Præmieordningen vil blive administreret ved hjælp af 
garanterede obligationer som beskrevet under punkt b.2). 
a.3) Den ene af de fire procent, hvormed de individuelle reference­
mængder nedskæres, vil af medlemsstaterne blive genfordelt til 
særlige kategorier såsom-. 
- ekstensive malkekvægsbedrifter i bjergområder 
- ekstensive ma Ikekvægsbedrifter i andre ugunstigt stillede 
områder, hvor mælkeproduktionen økonomisk set udgør en 
væsentlig del af landbruget, og hvor de alternative mulig­
heder er begrænsede (disse områder vil blive fastlagt af 
medlemsstaterne og forelagt i en genfordel ingspI an, som skal 
godkendes af Kommissionen). 
Ved genfordelingen kan der også tages hensyn til andre priori­
teringskriterier (f.eks. ekstensive bedrifter uden for de 
ugunstigt stillede områder, unge landmænd, producenter af 
produkter af høj kvalitet til direkte markedsføring, deltagere i 
et program for landbrug og miljø osv.) som fastlagt i genforde-
I ingspI anen. 
b. Godtgørelse for kvotenedskæringen 
b.1) De landmænd, hvis kvoter nedskæres, vil modtage en årlig godtgø­
relse på 5 ECU/100 kg i en periode på ti år. Medlemsstaterne kan 
herudover yde et nationalt tillægsbeløb. 
b.2) Godtgørelsesordningen vil blive administreret ved hjælp af 
obligationer, der udstedes til de pågældende landbrugere, og på 
grundlag af hvilke Fællesskabet udbetaler årlige beløb i løbe­
tiden (ti år). Landbrugerne kan vælge at beholde obligationen og 
modtage de dertil knyttede årlige udbetalinger eller at sælge 
den på det private marked. 
- 22 -
c. Frivilligt opkøbsprogram 
Når den nye kvoteordning er blevet gennemført, kan medlems­
staterne frit vælge, om de vil fortsætte ordningen med opkøb/ 
genfordeling på frivillig basis. Landbrugerne vil så kunne afstå 
kvoter ti I de nationale myndigheder og ti I gengæld modtage 
obligationer (som er garanterede af Fællesskabet og af 
medlemsstaten). Det vil åbne mulighed for løbende at opbygge 
reservebeholdninger af kvoter. Reservebeholdningerne vil kunne 
anvendes til genfordeling af mælkekvoter til prioriterede 
kategorier af landbrugere (som beskrevet under punkt a.3), eller 
de vil under hensyntagen til den øjeblikkelige markedssituation 
kunne anvendes på anden måde. 
Programmet vil blive medfinansieret af Fællesskabet med 50%, dog 
højst med præmiebeløb på 2,5 ECU/100 kg i ti år. 
Pr iser og præmier 
a. De institutionelle priser for mejeriprodukter vil blive nedsat 
med 10% (15% for smør og 5% for skummetmælkspulver) for at tage 
hensyn bl.a. til den nedgang i produktionsomkostningerne, der 
følger af de lavere priser på korn og kraftfoder. 
b. Da det især er den intensive mælkeproduktion, der vil drage 
fordel af de lavere foderpriser, vil der blive indført en årlig 
malkekopræmie (75 ECU) for at undgå at straffe de pågældende 
producenter og for at tilskynde til ekstensiv mælkeproduktion. 
Præmien vil blive ydet for de første 40 køer i hver besætning på 
betingelse af, at nedenstående maksimale besætningstæthed fuldt 
ud overholdes: 
- i ugunstigt stillede områder: 1,4 storkreaturer pr. hektar 
foderareal 
i andre områder: 2 storkreaturer pr. hektar foderareal. 
I forbindelse med dette ekstensiveringskriterium vil der blive 
taget hensyn til antallet af kreaturer (malkekøer, ammekøer, 
handyr) og moder får. 
c. For producenter med årlige leverancer på under 24 000 I vil 
præmieudbetalingen ikke blive betinget af kravet vedrørende 
besætn i ngstæt hed. 
d. Medansvarsafgiften for mælk (der i øjeblikket betales uden for 
de ugunstigt stillede områder og andrager 1,5% af må I pr i sen for 
mængder ud over 60 000 I og 1% til og med 60 000 I) vil blive 
afskaffet. 
- 23 
e. Der vil blive udarbejdet et EF-program for reklame for mejeri­
produkter. Det vil blive samfinansieret af producenterne, 
handelen og Fællesskabet. En del af midlerne vil blive tilveje­
bragt ved en afgift på salg til intervention. 
C. Overgangsoer iode 
1. Nedskæringen af kvoterne vil foregå i tre trin: en nedsættelse på 2%, 
hvoraf 1% kan genfordeles, fra begyndelsen af det første produk­
tionsår under reformen og 1% (uden genfordeling) fra begyndelsen af 
hvert af de følgende to produktionsår. 
2. De institutionelle priser vil blive nedsat i tre trin: en nedsættelse 
på 4% (6% for smør og 2% for skummetmælkspulver) fra begyndelsen af 
det første produktionsår under reformen og 3% (4,5% for smør og 1,5% 
for skummetmælkspulver) fra begyndelsen af hvert af de følgende to 
produktionsår. 
3. Den nye malkekopræmie vil blive indført i tre lige store trin med 25 
ECU pr. ko fra begyndelsen af det første produktionsår under refor­
men. Betingelserne vedrørende besætningstætheden vil fra begyndelsen 
finde fuld anvendelse. 
4. Medansvarsafgiften for mælk vil blive afskaffet fra begyndelsen. 
D. Vurder ing 
1. En kvoteordning indebærer pr. definition, at der bør være en snæver 
forbinde i se mellem den kvoterede produktion og afsætningsmulig­
hederne. Til trods for, at der i forbindelse med dette års prispakke 
opnåedes enighed om en 2% nedskæring af kvoterne, viser størrelsen af 
de nuværende udgifter (mere end 6 mia. ECU i år) og ophobningen af 
interventionslagre, at der er behov for yderligere regulerende 
indgreb. Ved fastlæggelsen af de indgreb, der er nødvendige, må der 
tages hensyn til virkningerne for oksekødsektoren, hvor priserne 
allerede er lave. Det er derfor, der foreslås en gradvis løsning. 
Støttesatsen og betalingsmetoden i forbindelse med ophørsprogrammet, 
dvs. ved hjælp af obligationer, vil være ensbetydende med en 
attraktiv mulighed for de mælkeproducenter, som ønsker at forlade 
erhvervet på frivillig basis. Hvor producenter må acceptere en 
nedskæring i kvoterne, vil der blive ydet fuld godtgørelse. 
2. Den ordning med genfordeling, der foreslås for om muligt at undgå 
kvotenedskæringer for landbrugere med mindre end 200 000 kg, er 
udformet med henblik på at opretholde produktionen på de små til 
mellemstore bedrifter - dvs. ca. 90% af samtlige mælkeproducenter -
og derigennem tilskynde til større økonomisk og social samhørighed. 
3. Det permanente opkøbsprogram, hvor 50% af omkostningerne betales af 
Fællesskabet, er udformet med henblik på at opnå en ordning, ved 
hvilken de mælkemængder, der regelmæssigt stilles til rådighed af 
producenter, som ønsker at ophøre med produktionen, kan genfordeles 
til prioriterede kategorier af landbrugere eller anvendes på anden 
måde under hensyntagen til markedsbehovene. 
- 24 -
4. Opkøbs- og genfordel ingsordningerne finder anvendelse på nationalt 
plan. Det skulle helt kunne udrydde de betænkeligheder, der måtte 
være med hensyn til, om disse nye ordninger medfører ændringer af 
medlemsstaternes samlede kvoter. 
5. Forslaget vedrørende prisnedsættelserne for mælk indebærer større 
prisnedsættelser for smør som følge af vanskelighederne med at 
opretholde smørrets konkurrenceevne. 
6. Kopræmien indføres for at tilskynde til ekstensive produktions­
systemer, som i modsat fald ville blive ramt af prisnedsættelserne 
for mælken, men kun opnå små modsvarende fordele som følge af de 
lavere priser for inputtet. Selv om den foreslåede ordning med 
besætningstætheden som betingelse for ydelse af præmie er streng, 
idet der ikke ydes nogen støtte ved overskridelse af de fastsatte 
maksimumsværdier, kræver de miljømæssige hensyn, at landmændene 
aktivt tilskyndes ti I at vænne sig til mere ekstensive produk-
t ionssystemer. 
- 25 -
IV. Oksekød 
A. Baggrund 
Kvægopdræt (kødkvæg og malkekvæg), der finder sted på 2,6 mio. 
bedrifter med en gennemsnitlig besætningsstørrelse på 32 dyr, tegner 
sig for ca. en tredjedel af den samlede landbrugsproduktion i 
Fællesskabet (okse- og kalvekød 15%, mælk 17%). Langt den største del 
af bedrifterne (mellem 80 og 90%) har mindre end 20 stk. kødkvæg og 
tegner sig for 45% af oksekødsproduktionen. Mange bedrifter produ­
cerer både oksekød og mælk. 
Efter at have nået en bølgedal i 1989 er oksekødsproduktionen inde i 
en stigende fase af produkt ionscyklussen. Produktionen steg med 6,3% 
i 1990 til 7,927 mio. t og forventes i år at stige yderligere til 
8,040 mio. t (8,349 mio. t inklusive de fem nye tyske delstater). 
Flere faktorer har medvirket ti I en hurtig stigning i produktionen, 
såsom omlægning til kødproduktion på ma Ikekvægsbedrifter, en stigning 
i slagtevægten som følge af omstilling fra kalvekød til oksekød, og 
en øget import af kalve, navnlig fra Østeuropa (nu omfattet af 
beskyttelsesklausulen, så forstyrrelser af markedet kan undgås). Den 
nye nedskæring af mælkekvoterne, som blev vedtaget i forbindelse med 
prispakken 1991/92, vil igen øge slagtningerne og vil kunne forværre 
situationen. Det er grunden til, at de yderligere nedskæringer af 
mælkekvoterne foreslås gennemført i flere faser. 
Samtidig er det interne forbrug og den eksterne efterspørgsel vigende 
som følge af flere forhold i forbindelse med ændrede forbrugerønsker 
og vanskeligheder på tredje Iandsmarkeder. Interventionslagrene er 
blevet forøget til ca. 750 000 t. Budgetudgifterne til denne sektor 
har udvist en hurtig stigning i de sidste to år og overstiger nu 
4 mia. ECU årligt. 
B. Reformforslag 
1 • Priser oo præmier 
a. Interventionsprisen vil blive nedsat med 15%. Af denne 
prisnedsættelse repræsenterer 10% de lavere foderpriser, medens 
de resterende 5% anses at være nødvendige for, at oksekød 
fortsat kan være konkurrencedygtigt. 
b. For at godtgøre tabet i forbindelse med denne prisnedsættelse 
for de mere ekstensive oksekødsproducenter, som ikke vil være i 
stand til at drage fordel af de lavere priser på korn og 
kraftfoder, vil den nuværende særlige præmie for handyr blive 
forhøjet til 180 ECU pr. dyr. Præmien vil blive ydet for de 
første 90 dyr i hver besætning i tre årlige udbetalinger af 60 
ECU i takt med dyrets alder, nemlig når det er 6-9 måneder, 18-
21 måneder og 30-33 måneder. 
c. Den årlige ammekopræmie vil blive forhøjet ti I 75 ECU pr. ko 
(ligesom nu med mulighed for en national ti Ilægspræmie på indtil 
25 ECU). Ligesom for oksekødspræmiens vedkommende vil støtten 
blive begrænset til de første 90 dyr i hver besætning, og den 
vil kun blive ydet for kødkvægsracer og kombinationsracer 
(kød/mælk). 
26 -
d. Ekstensiveringskriteriet vil blive indført for den særlige 
præmie for handyr og for ammekopræmien. Udbetalingen af præmien 
er betinget af, at nedenstående maksimale besætningstæthed fuldt 
ud overholdes: 
- i ugunstigt stillede områder: 1,4 storkreaturer pr. hektar 
foderareal 
- i andre områder: 2 storkreaturer pr. hektar foderareal. 
Ved beregningen af besætningstætheden vil kreaturer (malkekøer, 
ammekøer, handyr) og moder får blive medregnet. 
2. Særlig afsætningsordning for unge tyrekalve fra malkekvægsbesætninger 
Kommissionen vil nøje følge udviklingen i kalvebestanden med henblik 
på hurtigt at kunne konstatere det, hvis der er forhold, som vil 
kunne føre til en senere overskudsproduktion. I den forbindelse vil 
der blive indført en forarbeJdnings-/markedsføringspræmie for tidlig 
afsætning af unge tyrekalve (8-10 dage) fra malkekvægsbesætninger. 
Præmien vil indledningsvis blive fastsat til 100 ECU pr. dyr. 
3. Reklameprogram og kontrol 
Der vil blive indledt et særligt reklame- og markedsfør ingsprogram på 
EF-plan. Programmet vil blive samfinansieret af producenterne, 
oksekøds industrien og Fællesskabet. En del af midlerne vil blive 
tilvejebragt ved en afgift på salg til intervention. Desuden vil der 
blive udarbejdet et program, som kan skabe sikkerhed for, at der ikke 
anvendes hormoner eller andre forbudte stoffer i forbindelse med 
oksekødsprodukt ionen. 
4. Overgangsper iode 
a. Prisnedsættelserne vil blive gennemført i tre lige store trin på 
5% fra henholdsvis det første, det andet og det tredje 
produktionsår i reformens gennemførelsesperiode. 
b. Den særlige præmie for handyr vil blive indført i tre trin som 
nedenfor anført: 
- Første trin: Fra det første produktionsår under reformen vil 
der blive udbetalt en præmie på 40 ECU pr. dyr - på de i 
punkt 1 anførte betingelser - for hvert dyr, der er 6-9, 18-
21 eller 30-33 måneder gammelt. 
- 27 -
- Andet trin: Fra det andet produktionsår under reformen vil 
præmien blive forhøjet ti I 50 ECU pr. dyr. 
- Tredie trin: Fra det tredje produktionsår under reformen vil 
præmien blive forhøjet ti I 60 ECU pr. dyr. 
c. Ammekopræmien vi I blive tilpasset i tre trin som nedenfor 
anført: 
- Første trin: Fra det første produktionsår under reformen vil 
præmien blive forhøjet ti I 55 ECU pr. ko (plus den nuværende 
ti Ilægspræmie) idet den dog begrænses til de første 90 dyr i 
hver besætning og kun ydes for køer af kødkvægsrace eller 
kombinat ionsrace. 
- Andet og tredie trin: Fra det andet produktionsår vil præmien 
blive forhøjet ti I 65 ECU pr. ko (plus den nuværende 
ti Ilægspræmie) og fra begyndelsen af det tredje produktionsår 
ti I 75 ECU pr. ko. 
d. Kravene vedrørende besætningstæthed vil finde anvendelse fra 
begyndelsen af det første produktionsår under reformen. 
C. Vurdering 
1. Formålet med reformforslagene er at nedbringe oksekødsproduktionen a) 
ved at indføre en mekanisme, nemlig afsætningsordningen for af kalve, 
der kan regulere en af forsyningskilderne, og b) ved at tilskynde til 
ekstensiv drift gennem en øget præmie og indførelse af strenge 
bestemmelser om den maksimale besætningstæthed. 
2. Nedsættelsen af de institutionelle priser skal medvirke ti I at 
opretholde oksekødets konkurrenceevne over for svinekød og 
fjerkrækød, der nyder godt af yderligere omkostningsbesparelser som 
følge af faldet i foderstofpriserne. 
3. De faktiske støttepriser for oksekød er kontinuerligt blevet nedsat i 
løbet af det sidste tiår. De foreslåede ændringer skal medvirke til, 
at forbruget af oksekød igen kan nå op på tidligere tiders niveau. 
Meget afhænger af mulighederne for at genvinde forbrugerens tillid; 
derfor forslaget om et reklameprogram og bedre garantier for 
produktets kvalitet. Situationen hvad angår de vigtigste 
tredje Iandsmarkeder er en afgørende faktor, og det samme gælder 
nødvendigheden af at opretholde fællesskabspræferencen. 
4. De begrænsninger af antallet af dyr, som er foreslået i forbindelse 
med præmierne, svarer til det maksimum, der allerede gælder i 
forbindelse med den nuværende oksekødspræmie, dvs. 90 dyr. 
- 28 -
V. Fårekød 
A. Baggrund 
Der er omkring 1 million landbrugere, som opdrætter får i 
Fællesskabet. 70% af bestanden findes i ugunstigt stillede områder 
eller bjergområder. Halvdelen af bedrifterne har under 50 moder får. 
Fårebestanden er tiltaget stærkt i de seneste år, nemlig med ca. 10 
mio. dyr fra 1987 til 1990, og bestanden er nu på mere end 100 mio. 
dyr. Siden da har bestanden stabiliseret sig, men produktionen er 
fortsat steget, omend mindre stærkt (6,6% i 1990 og et skøn på 1,3% 
for 1991). Forbruget er også steget, men i et langsommere tempo. På 
denne baggrund er selvforsyningsgraden fortsat steget til ca. 83%. 
Støtten inder for denne sektor er en form for udligningsgodtgørelse 
(deficiency payment), der udbetales som en moderfårspræmie og skal 
yde landmanden godtgørelse for udsvingene i markedspriserne. En 
stigende produktion og lave markedspriser har i de seneste år ført 
ti I en hurtig stigning i udgifterne inden for denne sektor, som i 
1991 når op på ca. 2,3 mia. ECU. 
B. Reformforslag 
1. Fra reformens første år vil antallet af præmieberettigede moder får 
blive begrænset på grundlag af producentens referencebesætning. 
Referencebesætningen vil være det antal moder får, der var 
præmieberettigede i 1990. 
Referencebesætningen kan imidlertid ikke overstige 750 moder får i 
ugunstigt stillede områder eller 350 i andre områder. Der ydes ingen 
præmie for moder får ud over referencebesætningen. Disse betingelser 
vil blive indført i tre trin som nedenfor anført: 
fra det første produktionsår under reformen vil det maksimale 
antal være 920 for ugunstigt stillede områder og 450 for andre 
områder, og for præmieberettigede moder får ud over nævnte antal 
vil der blive betalt 33% af præmien 
fra det andet produktionsår under reformen vil det maksimale 
antal være 830 for ugunstigt stillede områder og 400 for andre 
områder, og for præmieberettigede moder får ud over nævnte antal 
vil der blive betalt 17% af præmien 
fra det tredje produktionsår under reformen vil der gælde nye 
maksimale antal på henholdsvis 750 og 350, og der vil ikke blive 
udbetalt præmier for moderfår ud over nævnte antal. 
Med henblik på en forenkling af ordningen vil der ikke blive anvendt 
særlige kriterier for "præmieberettigede moderfår". 
2. Den nuværende ti Ilægspræmie (i øjeblikket 5 1/2 ECU pr. moderfår) til 
moderfårspræmien i ugunstigt stillede områder vil blive opretholdt. 
- 29 -
C. Vurdering 
1. I betragtning af, at denne sektor politisk set er ret følsom, og at 
der for forholdsvis nylig er gennemført en reform af den fælles 
markedsordning (1989), er der begrænsede muligheder for at ændre 
denne komplekse og relativt bekostelige ordning. Det vigtigste er at 
nedbringe produktionen i Fællesskabet, at opretholde fællesskabs­
præferencen og igen at bringe markedspriserne op på et rimeligt 
n i veau. 
2. Det dobbelte loft for præmien, nemlig begrænsningen til den enkelte 
producents referencebesætning i 1990 og nedsættelsen af det generelle 
maksimumsantal til 750 og 350 moderfår i henholdsvis de ugunstigt 
stillede områder og andre områder, vil skabe en rimelig balance 
mellem producenterne og udelukke en yderligere forøgelse af 
bestanden. På kort sigt vil der kunne opstå en vis stigning i 
antallet af slagtninger som følge af, at producenter nedbringer deres 
antal fra 1991-niveauet. Derefter skulle produktionen og udgifterne 
stabilisere sig, efterhånden som markedet igen kommer på fode. 
3. Den foreslåede afskaffelse af det særlige kriterium for 
"præmieberettigede" moderfår skulle forenkle administrationen af den 
nye ordning. 
- 30 -
VI. Andre markedsordninger 
Den planlagte reform vedrører 75% af værdien af den del af Fællesskabets 
landbrugsproduktion, der er omfattet af fælles markedsordninger. Reformen 
omfatter dog på nuværende tidspunkt ikke så vigtige produkter som 
olivenolie, sukker, frugt og grønsager og vin. Kommissionen mener ikke 
tidspunktet er inde til på ny at indlede en debat om disse produkter, da 
der Jo for nylig er blevet truffet en række beslutninger, f.eks. om den 
omfattende reform af olivenolieordningen i 1990 og om sukkerordningen i 
1991, 
Det foreslås at ophæve ordningen for tørret foder - der i de seneste år 
har givet anledning ti I en ukontrolleret produktionsudvidelse og en 
tilsvarende eksplosiv udgiftsforøgelse - ved udløbet af den treårige 
gennemførelsesperiode for reformer inden for planteproduktion. 
Kommissionen er også ved at forberede et forslag til ændring af den 
fælles markedsordning for vin, der vil blive forelagt i slutningen af 
1991. Det drejer sig om et teknisk meget indviklet område, og derfor bør 
forslaget forelægges og behandles særskilt. Eftersom høsten de seneste år 
har ligget under gennemsnittet, og man har truffet visse udbedr ingsforan-
staltninger, skulle det være muligt at holde udgifterne under kontrol, 
indtil der gennemføres en reform inden for denne sektor. 
Hvad angår friske frugter og grønsager, har de eksisterende stabilisa­
torordninger i form af interventionstærskler, hvor basispriser og 
opkøbspriser nedsættes, hvis tærsklen overskrides, været et effektivt 
middel til at bringe produktion og udgifter under kontrol. Der er ikke 
for øjeblikket nogen særlig grund ti I at ændre ordningerne. 
Også for ordningen for forarbejdede frugter og grønsager er der indført 
en stabilisatormekanisme, der indebærer, at producentstøtten nedsættes, 
hvis garantitærsklerne overskrides. For forarbejdede tomater er der 
indført en kvoteordning. Den nuværende ordning fungerer tilfredsstillende 
og lever også op ti I målsætningerne, så derfor er der ingen aktuelle 
planer om at lave om på den. 
Kommissionen er godt klar over, at omfattende ændringer af specifikke 
ordninger kan få uforudsete følger for andre sektorer, og af hensyn til 
sammenhængen kan det på et senere tidspunkt blive nødvendigt at foreslå 
ændringer i ordninger, der ikke indgår i disse forslag. Det er et aspekt, 
Kommissionen vil holde et vågent øje med ud fra reformforhandlingernes 
forløb. 
VII. Forvaltning og kontrol 
Indførelsen eller i visse tilfælde udvidelsen af støtteordninger, der er 
knyttet sammen med produktionsfaktorer, f.eks. bedr iftsstørrelse eller 
antal storkreattfrer, kan gøre det nødvendigt at samle en lang række 
komplekse data og gennemføre omfattende administrativ kontrol samt 
kontrol på stedet. Det samme gælder for alle nye foranstaltninger til 
begrænsning af produktionen på de enkelte bedrifter. 
- 31 -
Det vil kræve en omorganisering af de traditionelle metoder for støtte­
udbetaling, kontrol og bekæmpelse af svig, så man anvender en mere 
rationel fremgangsmåde og undgår overdrevent bureaukrati. 
Det er de enkelte medlemsstater, der har hovedansvaret for, at 
støtteordningerne forvaltes ordentligt, og at der alt efter de specifikke 
behov træffes de foranstaltninger, der er nødvendige for at EF-
bestemmelserne anvendes effektivt, samtidig med at de overholder de 
fastlagte fælles kriterier. 
Hvad angår de nærmere regler for gennemførelse og kontrol af de nye 
støtteordninger vil Kommissionen kun fastsætte de allermest nødvendige 
EF-bestemmelser. De enkelte medlemsstater skal så træffe deres egne 
detaljerede administrative foranstaltninger under Kommissionens tilsyn. 
Kommissionen har også planer om at træffe fornødne foranstaltninger til 
opdatering af de statistiske værktøjer, der er en forudsætning for 
iværksættelsen af de nye støtteordninger. Kommissionen mener desuden, at 
de nærmere bestemmelser for forvaltning og kontrol af støtteordningerne 
bør samles i én mekanisme. I den forbindelse bør der oprettes et register 
med de vigtigste data for hver bedrift. 
Kommissionen vil endvidere anvende alle tilrådighed stående midler til at 
fremme anvendelsen af ny teknik såsom edb-behandling og statellit-
informat ion. 
- 32 
ANDEN DEL : LEDSAGEFORANSTALTNINGER 
De foreslåede reformer medfører en del justeringer, men forventes generelt at 
få positive virkninger for landdistrikterne. De er udformet således, at den 
økonomiske og sociale samhørighed inden for EF styrkes, idet eksistens­
grundlaget for det store flertal af landbrugere sikres. Samtidig skulle den 
meget omfattende godtgørelse for pris- og kvotenedsættelser betyde, at byrden 
bliver lettere for de øvrige berørte landbrugere. De planlagte reformforan­
staltninger skulle også højne jordudnyttelses- og jordbevaringsstandarden og 
sikre en velafbalanceret udvikling af landskabet. 
Hvis de problemer, der på længere sigt gør sig gældende i samfundene i 
landdistrikterne, skal løses, må der føres en aktiv og integreret politik for 
udvikling af landdistrikterne. Et dynamisk landbrug er en integrerende del af 
udviklingen af landdistrikterne. En effektiv politik til udvikling af 
landdistrikterne må dog også indeholde bredere mål såsom omstilling i 
samfundene i landdistrikterne til nye økonomiske aktiviteter på og uden for 
bedr ifterne. 
Den kommende midtvejsvurdering af Fællesskabets strukturpolitik åbner mulighed 
for inden for relevante rammer at tage politikken ti i udvikling af 
landdistrikterne op ti I fornyet overvejelse. 
Under disse omstændigheder foreslår Kommissionen, at ledsageforanstaltningerne 
begrænses til tre centrale strukturforanstaltninger, der supplerer de 
foreslåede ændringer i markedsordningerne, og som åbner særlig mulighed for 
udvikling af landdistrikterne. 
Det drejer sig om et specifikt handlingsprogram for landbrug og miljø, et 
udbygget program for skovrejsning på landbrugsjord og en mere attraktiv 
førtidspnesionsordning. Hvis målene for disse programmer skal nås, er det af 
afgørende betydning, at de ekstramidler, som Fællesskabet skal stille til 
rådighed, resulterer i, at også de enkelte medlemsstater tager flere 
initiativer og afholder større udgifter. Derfor bør komplementar itetsprincippet 
som fastlagt i sturkturfondene anvendes. 
Hvad angår de finansielle midler, der skal stilles til rådighed, sørger 
Kommissionen for at de programmer, som medlemsstaterne og regionerne indsender, 
tilgodeses i samme grad. Kommissionen tager i den forbindelse hensyn til, hvor 
alvorlige problemerne i de pågældende områder er, og hvordan programmernes 
kvalitet er. også hvad angår mål nr. 1-områder og mål nr. 5-områder må det 
sikres, at der er sammenhæng mellem de nye foranstaltninger og allerede 
igangværende foranstaltninger, og at de nye midler kommer oven i tildelingerne 
under fællesskabsstøtterammerne. 
Med hensyn til EF-medfinansiering er det planen, at basissatsen skal fastsættes 
til 50%, men at der for mål nr. 1-områder under strukturfondene skal gælde en 
højere sats, nemlig 75%. 
- 33 -
I. Handl ingsprogram for landbrug oo mi I iø 
A. Baggrund 
1. Landbruget optager over halvdelen af Fællesskabets areal (80%, når 
man medregner skov). Kommissionen understregede i sit tidligere 
dokument med betragtninger, at landbrugerne spiller en væsentlig 
rolle i miljøbeskyttelsen i landdistrikterne og i landskabsplejen. 
Ifølge nævnte dokument bør denne rolle i højere grad erkendes, 
ligesom landbrugerne bør lønnes for deres indsats på dette område. 
Dette danner grundlag for det handlingsprogram for landbrug og miljø, 
der vil blive foreslået. 
B. Forslag 
1. Der indføres en støtte, som skal tilskynde landbrugerne ti I at 
anvende produktionsmetoder, der medfører ringe risiko for forurening 
og miljøbeskadigelse. For den vegetabilske produktion indebærer 
dette, at anvendelsen af potentielt forurenende stoffer (gødning, 
pesticider og herbicider) skal reduceres væsentligt. For den 
animalske produktion må antallet af dyr begrænses, hvor der opstår 
skader som følge af for stor fåre- og kvægbesætningstæthed. 
Landbrugere, der ønsker at få tildelt ovennævnte støtte, forpligter 
sig til at sørge for, at deres produktionsmetoder opfylder visse 
krav, men de får så ti I gengæld udbetalt godtgørelser for de tab, der 
lider i den forbindelse. Kravene fastsættes efter de forskellige 
miljømæssige forhold og de særlige behov i de enkelte berørte 
regioner eller områder. 
Den maksimale EF-medfinansiering fastsættes til 250 ECU/ha for 
markafgrøder og 210 ECU/storkreatur for animalsk produktion, hvor 
antallet af dyr reduceres. 
2. Der indføres en støtteordning til fremme af miljøvenlig forvaltning 
af landbrugsarealer for at bevare eller genetablere det naturlige 
miljøs mangfoldighed og kvalitet (landskab, flora og fauna). 
Der ydes støtte til landbrugere, der forpligter sig ti I at afstå fra 
at anvende miljøskadelige fremgangsmåder (f.eks. afvanding, 
kunstvanding, oppløjning af enge osv.), eller som forpligter sig til 
at genetablere tidligere naturforhold i tilfælde, hvor man har 
konstateret, at ændringen af naturforholdene har været skadelig for 
miljøet generelt og mere specifikt f.eks. for det naturlige dyreliv. 
Der ydes også støtte til landbrugere, der forligter sig til at 
ekstensivere landbruget på arealer, der landbrugsmæssigt set har 
ringe værdi. Den maksimale EF-medfinansiering fastsættes til 250 
ECU/ha for enårige afgrøder og græsningsarealer. 
3. Endelig indføres der en støtteordning, der skal sikre miljøpleje af 
landbrugsarealer, som landbrugere og ikke-landbrugere i 
landdistrikter har opgivet. Der ydes en fast årlig hektarstøtte. Den 
maksimale EF-medfinansiering fastsættes til 250 ECU/ha. 
4. De nye foranstaltninger vil blive forvaltet under flerårige program­
mer forhandlet mellem medlemsstaterne og Kommissionen. I disse 
- 34 -
programmer fastlægges det, hvilke foranstaltninger der er påkrævet i 
de pågældende områder, hvor store præmier der skal udbetales, hvordan 
de skal gradueres, hvilke betingelser modtagerne skal opfylde, og 
hvilke kontrolprocedurer der skal anvendes. Størrelsen af de 
forskellige former for støtte fastsættes i programmerne således, at 
støtten bliver attraktiv i de berørte områder. Den foreslåede støtte 
ydes i henhold til kontrakter indgået mellem landbrugere og 
anerkendte myndigheder. 
Handlingsprogrammet for landbrug og miljø suppleres med en langsigtet 
ordning (20 år) for udtagning af landbrugsjord til miljøformål. 
Udtaget jord kan f.eks. anvendes til oprettelse af reservater, 
biotoper, mindre naturparker osv. Ud over den eksisterende 
jordudtagningspræmie (Fællesskabet finansierer højst 600 ECU/ha) ydes 
der en ekstrapræmie på højst 100 ECU/ha (EF-finansieret) for 
opretholdelse af sunde miljøforhold på arealerne. 
- 35 -
II- Skovrejsning på landbrugsjord 
A. Baggrund 
Fællesskabet har et betydeligt underskud af træ og træprodukter, og 
det er velkendt, at skovbrug spiller en væsentlig rolle i 
jordudnyttelsen og for miljøet. 
Erfaringerne med landbrugernes skovrejsning på landbrugsjord har 
vist, at såvel investeringsstøtten som godtgørelsen af indkomsttabet, 
indtil træerne bliver hugstmodne, er for lav, som den er i dag. 
B. Forslag 
1. MaksimumstiIskuddet i forbindelse med EUGFL's refusion af udgifterne 
til skovrejsning forhøjes fra 1 800 ECU/ha til 2 000 ECU/ha for 
nåletræer og ti I 4 000 ECU/ha for løvtræer. 
2. Der kan ydes skovrejsningspræmie til private enkeltpersoner, 
sammenslutninger og offentlige myndigheder. 
3. Der kan højst ydes en støtte på 950 ECU/ha i fem år (1 900 ECU/ha for 
løvtræer) til pleje af nye beplantninger på landbrugsbedrifter. 
4. Maksimumsbeløbet for den årlige skovrejsningspræmie, som er på 150 
ECU/ha, og som er en godtgørelse for indkomsttabet, indtil træerne 
bliver hugstmodne, forhøjes, så den kommer op på samme niveau som den 
eksisterende jordudtagningspræmie for tilsvarende arealer i samme 
område (maksimumsstøtte på 600 ECU/ha). Præmien ydes maksimalt i 20 
år. 
5. Den årlige præmie på 150 ECU/ha ydes i 20 år til private 
enkeltpersoner (ikke-landbrugere), som foretager skovrejsning på 
landbrugsjord. Præmien er en godtgørelse for en del af udgifterne i 
forbindelse med skovbrugs invester inger. 
C. Vurdering 
I mange tilfælde bliver disponibel landbrugsjord, der er egnet til 
skovrejsning, ikke anvendt til skovrejsning, fordi ejerne er 
tilbageholdende med at påtage sig udgifterne til tilplantning med 
skov. Det er desuden nødvendigt at forhindre, at agerjord nedlægges, 
idet der ellers er risiko for erosion og naturforringelse. Under 
disse omstændigheder foreslår Kommissionen, at de nuværende 
foranstaltninger forbedres med henblik på at fremme skovrejsning på 
et sundt økologisk grundlag og forbedre miljøet i landdistrikterne. 
- 36 
Samtidig giver de nye foranstaltninger landbrugerne flere og 
forskelligartede indtægtskilder og vil på længere sigt nedbringe 
Fællesskabets træunderskud. 
III. Strukturforbedring gennem førtidspensionering 
A. Baggrund 
1. Det er meget vanskeligt i landbruget at lave om på traditionelle 
holdninger og udvikle nye muligheder, der vil gøre det muligt for 
samfundene i landdistrikterne at overleve og endog få ny fremgang. 
Her er der det særlige problem, at aldersstrukturen i landbrugs­
befolkningen ligger over gennemsnittet. Omkring 1 mio. landbrugere er 
over 65 år, og 2,5 mio. er mellem 55 og 65 år. Halvdelen af disse 
landbrugere har ingen efterfølger. 
To tredjedele af de 4,6 mio. landbrugere på over 55 år driver brug på 
under 5 ha. 
2. Mange mindre landbrug kan kun lige få økonomien til at hænge sammen, 
og mulighederne for at få tildelt yderligere støtte, f.eks. gennem 
ektensivering af produktionen og indførelse af andre miljøvenlige 
fremgangsmåder, er begrænsede. Dette har foranlediget Kommissionen 
ti I at foreslå en revision af den aktuelle førtidspensionsordning. 
B. Forslag 
1. Den nye ordning - som medlemsstaterne skal anvende - kan udnyttes af 
alle helt ids I andbrugere på 55 år og derover, der endnu ikke modtager 
pension. Den jord, der frigøres, skal anvendes: 
a) af deres efterfølgere eller andre landbrugere til forbedring af 
produktionsstrukturerne og til at sikre bedrifternes økonomiske 
bæredygt ighed 
b) til ikke-1 andbrugsmæssige formål, når det ikke er muligt at 
gennemføre en omstrukturering. 
Med hensyn til arealer, der tages ud af drift, fordi landbrugere 
vælger at få tildelt præmien for førtidspnesionering, henstilles det 
ti I de lokale myndigheder, at de opretholder en sund økologi på de 
pågældende jorder. Med henblik herpå vil der kunne ydes støtte til 
udnyttelse af Jorden til oprettelse af reservater, biotoper og mindre 
naturparker eller til skovrejsning, afhængig af de lokale forhold og 
behov. Det må kræves, at jorden i hvert fald får et minimum af 
vedligeholdelse. Der ydes finansiel støtte til disse formål under 
Fællesskabets handlingsprogram for landbrug og miljø og under 
skovrejsningsprogrammet. 
2. Det maksimale EF-tilskud (der kan suppleres med nationale tilskud) i 
forbindelse med førtidspensionering, består af et fast element på 
4 000 ECU, der skal sikre en vis min imums indkomst, og et variabelt 
- 37 -
element på 250 ECU/ha. EF-medfinansieringen kan dog højst komme op på 
10 000 ECU/år. 
3. Den nye førtidspensionsordning vil blive forvaltet under flerårige 
programmer forhandlet mellem Kommissionen og medlemsstaterne. Dette 
giver den største fleksiblitet med hensyn til de nationale og 
regionale forhold, der kan meget forskellige. I den forbindelse vil 
Kommissionen, for at ordningen kan blive effektiv, søge at udvirke, 
at den af Fællesskabet finansierede førtidspension ikke kommer til at 
medføre, at de nationale socialsikringsydelser, der ellers skal ydes, 
ikke bliver ydet eller bliver nedsat. 
4. Også landbrugsmedhjælpere vil kunne få tildelt førtidspension efter 
de faste satser og på de i de eksisterende ordninger gældende 
bet Inge Iser. 
5. For at de nye ordninger kan fungere gnidningsløst, oprettes der 
informations- og koordinat ionsnet på lokalt plan. Der vil blive ydet 
gradvis faldende støtte til etablering af de relevante kontorer. 
C. Vurder ing 
1. De attraktive støttesatser og fleksibiliteten i den nye ordning 
forventes at fremme tilpasningen og forbedringen af landbrugs­
strukturerne og gøre bedrifterne økonomisk mere bæredygtige. Dette 
forventes at blive tilfældet især i områder, der har store 
strukturbetingede handicap, fordi bedrifterne er små, og der er mange 
ældre landbrugere. 
2. Med tidligere førtidspensionsordninger opstod der store problemer på 
grund af den pludselige indkomstnedgang ved overgangen fra en 
favorabel EF-ordning ti I en finansielt mindre attraktiv national 
pensionsordning. Ved de tidligere ordninger var der også tendens til, 
at de nationale myndigheder nedsatte de sociale ydelser fra det 
tidspunkt, hvor der blev ydet EF-støtte. Ved at forvalte ført ids-
pensionsordningen gennem flerårige operationelle programmer opnår man 
den fornødne fleksiblitet til at løse sådanne problemer. 
- 38 -
Budgetmæssige følger 
Ethvert flerårigt skøn over de fremtidige landbrugsudgifter er forbundet med 
forbehold. En lang række uforudsigelige faktorer, både af intern og ekstern 
art, herunder ECU/dollar-kursen, vil få indflydelse på udgiftsudviklingen i 
reformperioden. Derudover betyder de gennemgribende Justeringer af eksisterende 
mekanismer, som en hovedomlægning af landbrugspolitikken kræver, at det bliver 
endnu vanskeligere at udarbejde præcise overslag. 
Når de foreslåede foranstaltninger finder fuld anvendelse, forventes de 
yderligere udgifter til markedssektorerne, sammenholdt med udgifterne i det 
foreløbige budgetforslag for 1992, at udgøre ca. 2 300 mio. ECU årligt, hvilket 
er ca. 1 000 mio. ECU mindre end det beløb, der gælder som retningslinje for 
landbrugsudgifterne; det forudsættes her, at de seneste tendenser i BNI-
udviklingen også gør sig gældende i de næste fem år, dvs. at den gennemsnitlige 
årlige stigning bliver nå ca. 2,5%. 
Ledsageforanstaltningerne vil kræve budgetbevillinger på ca. 4 000 mio. ECU 
over femårsperioden (1993/1997). Miljøprogrammet og programmet for førtids­
pensionering forventes hver for sig at medføre udgifter på 1 800 mio. ECU og 
skovrejsningsprogrammet ca. 300 mio. ECU. 
Det er Kommissionens opfattelse, at der er argumenter for at afholde 
budgetudgifterne til ledsageforanstaltningerne over andre budgetkapitler end de 
traditionelle, da der i høj grad er komplementaritet mellem foranstaltningerne 
og de nye markedsmekanismer, og fordi det er af betydning, at de aktioner, der 
skal finansieres med henblik på den kommende strukturfondsfase, og midlerne 
hertil ikke må bringes i fare. Dette aspekt vil blive behandlet yderligere i 
sammenhæng med Kommissionens forslag om Fællesskabets finansielle og 
budgetmæssige ordninger efter 1992. 
Kommissionen finder, at de yderligere udgifter er velbegrundede, og at det i 
sammenhæng med disse forslag og under hensyntagen til Tysklands forening er 
rimeligt, at grundlaget for landbrugsretningslinjerne forhøjes med ca. 1 500 
mio. ECU. 
- 39 -
Bilag I 
Illustration af beregningen af EF-referencebeløbet for støtten 
til oliefrø og regionaliseringen heraf 
Referencebeløb 
Forventet verdensmarkedspris for korn 
Godtgørelse for korn 
Tilsvarende EF-kornpris 
Ligevægtsskabende prisforhold 
Tilsvarende EF-oliefrøpris 
Anslået verdensmarkedspris for oliefrø 
Godtgørelse for oliefrø 
Gennemsnitligt EF-udbytte for oliefrø 
Referencestøtte for oliefrø 100 ECU/t 
55 ECU/t 
100 + 55 - 155 ECU/t 
2,1:1 
155 * 2,1 - 325,5 ECU/t 
163 ECU/t 
325,5-163 - 162,5 ECU/t 
2,36 t/ha 
162,5*2,36 - 383,5 ECU/ha 
Regional iser ing 
- Gennemsnitligt EF-udbytte for korn : 4,6 t/ha 
- Regionalt kornudbytte : 5 t/ha 
383.5*5 
- Støtte for oliefrø - 4,6 - 416,8 ECU/ha 
- 40 
Bilag ii 
Definition af mindre producenter op ti I 
92 tons kornækvivalenter 
I en region, hvor det gennemsnitlige kornudbytte svarer til EF-
gennemsnittet på 4,6 t/ha, råder en mindre producent over 20 ha med 
korn, oliefrø og proteinafgrøder eller derunder; den regionale 
godtgørelse pr. ha i denne region svarer også til EF-gennemsnittet (253 
ECU/ha); 
I en region, hvor gennemsnitsudbyttet anslåes til halvdelen af EF-
gennemsnittet, dvs. 2,3 t/ha, anses en producent med 40 ha med korn, 
oliefrø og proteinafgrøder eller derunder som en mindre producent for 
så vidt angår disse afgrøder; den regionale godtgørelse i denne region 
er 126,5 ECU/ha. 
- 41 -
SAMMENFATN I NG 
OVERSIGT OVER DE FINANSIELLE VIRKNINGER AF REFORMERNE AF 
DE FÆLLES MARKEDSORDNINGER 
(12 måneder - reformerne gennemført) 
Mio. ECU (B) 
I. Korn, oliefrø og proteinafgrøder 
Udgifter 
- hektarstøtte for dyrkede arealer 
- godtgørelse for jordudtagning 
sub-total 
Besparelser 
- nuværende udgifter (ændringsskrivelse 1992) 
nettoudgifter 
Afledte følger for andre sektorer 
- nedsættelse med 10% af de institutionelle priser 
for mejeriprodukter og oksekød 
mejeriprodukter*1) 
. oksekød 
- afskaffelse af restitutionerne for produkter på 
basis af korn 
svinekød 
æg og fjerkræ 
varer uden for bilag II (korndelen) 
- supplerende udgifter for fårekød 
(faldet i markedsprisen anslået til 10%) 
sub-total +13 122 
+ 841 
+13 963 
-10 505 
+ 3 458 
880 
520 
193 
259 
250 
+ 340 
- 1 762 
I alt rubrik I (afrundet) + 1 700 
(+) forøgelse af udgifterne 
(-) formindskelse af udgifterne 
(1) Heraf: nedsættelse af interventionsprisen for smør 15% 
nedsættelse af interventionsprisen for skummetmælkspulver 5% 
- 42 -
I I. Mælk 
- nedsættelse af kvoterne med 3% - 510 
- godtgørelse for 4% af kvoterne i form af: 
- . ophørsprogram for producenter, der producerer 
indtiI 200 000 kg 
(170 ECU/t i 3 år) 
. godtgørelse (50 ECU/t i 10 år) 
(beregning for det 4. udbetalingsår) + 355 
- ophørsprogram med genfordeling gældende for 
reformens 4. år p.m. 
- malkekopræmie (75 ECU/dyr for alle køer på 
bedrifter, der producerer under 24 000 kg, 
og for de 40 første køer på bedrifter 
med en besætningstæthed på højst 1,4 stor­
kreatur/ha foderareal i de ugunstigt stillede 
områder og 2 storkreaturer/ha foderareal i 
normale områder) + 1 370 
- afskaffelse af basismedansvarsafgiften + 280 
- supplerende udgifter i oksekødssektoren som 
følge af slagtning af malkekøer +(450)D 
lait rubrik II + 1 495 
III. Oksekød 
- yderligere nedsættelse af den institutionelle 
pr is med 5% - 260 
- nedsættelse med 125 000 t af de mængder, der op­
købes til intervention, som følge af indførelsen 
af en forarbejdningspræmie for unge kalve - 240 
- tilpasning af ammekopræmien (75 ECU/dyr for de 
90 første køer på hver bedrift med en besætnings­
tæthed på højst 1,4 storkreatur/ha i ugunstigt 
stillede områder og 2 storkreaturer/ha foderare­
al i normale områder) + 320 
- tilpasning af den særlige præmie (60 ECU/dyr pr. 
år for de 90 første stk. hankvæg på bedrifter med 
en besætningstæthed på højst 1,4 storkreaturer/ 
ha foderareal i ugunstigt stillede områder og 
2 storkreaturer/ha foderareal i normale områder + 460 
- præmier for forarbejdning af unge kalve i malke­
kvægsbesætninger 
(100 ECU/dyr, forventet antal 500 000 kalve) + 60 
I alt rubrik III + 340 
(1) Denne udgift vil skulle afholdes i løbet af de første regnskabsår 
efter reformen. Derfor er denne udgift ikke blevet sammentalt, idet 
disse følger vedrører en periode på 12 måneder efter gennemførelsen 
af reformerne. 
43 -
IV. Fårekød 
- begrænsning af præmien til kun at omfatte 
referencebesætn i ngen 
(præmieberettigede moderfår i 1990) 
- begrænsning af udbetalingen af præmien til kun 
at omfatte 750 dyr i ugunstigt stillede områder 
og 350 dyr i andre områder 70 
330 
I alt rubrik IV 400 
Tobak 
indførelse af kvoter 
afskaffelse af intervention 
afskaffelse af restitutioner 
omst i 11ingsforanstaltninger 218 
136 
64 
+ (29)(1) 
I alt rubrik V (afrundet) 420 
VI. Afskaffelse af støtten til tørret foder 
(over 4 år fra regnskabsåret 1993/94) 
(afrundet) 415 
TILSAMMEN FOR EUGFL. GARANTISEKTIONEN (afrundet) + 2 300 
(1) Denne udgift vil skulle afholdes i løbet af de tre første 
regnskabsår efter reformen. Derfor er denne udgift ikke blevet 
sammentalt, idet disse følger vedrører en periode på 12 måneder 
efter gennemførelsen af reformerne. 
\ 
REFORMEN AF DEN FÆLLES LANDBRUGSPOLITIK - LEDSAGEFORANSTALTNINGER 
Før t i dsoens i oner i ng 
EUGFL's bidrag 
Medlemsstaternes bidrag 
Mi 1 iø 
EUGFL's bidrag 
- reduktion af input/økolog i sk 
1andbrug/ekstens i ver i ng 
-miljøvenligt landbrug 
- landskabspleje. 
- skovrejsning 
- i alt 
Medlemsstaternes bidrag 
OMKOSTNINGER FOR EUGFL 1 ALT 1993 
29 
23 
5 
16 
18 
40 
79 
65 
108 1994 
183 
146 
22 
66 
77 
45 
210 
172 
393 1995 
411 
323 
45 
134 
156 
52 
387 
317 
798 1996 
542 
427 
73 
216 
252 
65 
606 
496 
1 148 1997 
635 
502 
111 
330 
385 
83. 
909 
744 
1 544 I alt 
(5 år) 
1 800 
1 421 
256 
762 
888 
285 
2 191 
1 794 
3 991 
(1) Herunder arealer, hvis udnyttelse opgives af landbrugere, der går på førtidspension 
(anslået til 16 mio. ECU i 1997) 
(2) på landbrugsarealer 
ISSN 0254-1459 
KOM (91) 258 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 03 
Katalognummer : CB-CO-91-316-DA-C 
ISBN 92-77-74411-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg