Forslag til Rådets direktiv om begrænsning af emissionen af flygtige organiske forbindelser fra anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse industrielle aktiviteter (97/C 99/02) (EØS relevant tekst) KOM(96) 538 endelig udg. - 96/0276 (SYN)

(Forelagt af Kommissionen, den 18. februar 1997)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 S, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg,

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C og i samarbejde med Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I Det Europæiske Fællesskabs handlingsprogrammer på miljøområdet, der blev godkendt af Rådet og repræsentanter for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, ved resolution af 22. november 1973 (1), 17. maj 1977 (2), 7. februar 1983 (3), 19. oktober 1987 (4) og 1. februar 1993 (5) fremhæves betydningen af at forebygge og nedbringe luftforureningen;

(2) i resolutionen af 19. oktober 1987 understreges betydningen af fællesskabsaktioner, der blandt andet koncentreres om gennemførelse af passende standarder, der skal sikre et højt niveau for offentlig sundhed og miljøbeskyttelse;

(3) Fællesskabet og medlemsstaterne er parter til protokollen til konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande af 1979 vedrørende kontrol med emissioner af flygtige organiske forbindelser med henblik på at begrænse deres grænseoverskridende strømme og strømme af de deraf følgende sekundære fotokemiske oxidanter, med det formål at beskytte menneskers sundhed og miljøet mod skadelige virkninger.

(4) forurening fra flygtige organiske forbindelser (VOC) i en medlemsstat vil ofte indvirke på luft og vand i andre medlemsstater; i henhold til traktatens artikel 130 R er det nødvendigt at gennemføre aktioner på fællesskabsplan;

(5) anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse processer og industrielle anlæg giver på grund af deres egenskaber anledning til emissioner af organiske forbindelser til luften, som kan være skadelige for den offentlige sundhed og/eller bidrager til den lokale eller grænseoverskridende dannelse af fotokemiske oxidanter i troposfærens grænselag, hvilket igen skader naturlige ressourcer af afgørende miljømæssig og økonomisk betydning og under visse eksponeringsforhold medfører skadelige virkninger for menneskers sundhed;

(6) de seneste års hyppige forekomster af høje ozonkoncentrationer i troposfæren har vakt udbredt bekymring for virkningen på den offentlige sundhed og miljøet;

(7) der er derfor behov for forebyggende indsats såvel for at beskytte den offentlige sundhed og miljøet mod virkningerne af særligt skadelige emissioner fra anvendelse af organiske opløsningsmidler som for at sikre borgernes ret til et rent og sundt miljø;

(8) emissioner af organiske forbindelser kan undgås eller nedbringes i mange processer og anlæg, fordi der er eller inden for de kommende år vil blive adgang til andre mindre skadelige stoffer; hvis der ikke findes egnede erstatningsstoffer, bør der træffes andre tekniske foranstaltninger for at nedbringe emissionen til miljøet, så meget som det er økonomisk og teknisk muligt;

(9) anvendelse af organiske opløsningsmidler og emissioner af organiske forbindelser med de alvorligste virkninger for den offentlige sundhed bør begrænses, så meget som det er teknisk muligt;

(10) anlæg og processer, der er omfattet af dette direktiv, og som ikke kræver tilladelse i henhold til fællesskabslovgivning eller national lovgivning, bør som mindstekrav registreres;

(11) organiske opløsningsmidler anvendes i mange forskellige typer anlæg og processer, således at der - ud over de generelle krav - må fastsættes særlige krav, herunder tærskler for størrelsen af anlæg, som er omfattet af dette direktiv;

(12) for at nå et højt miljøbeskyttelsesniveau er det nødvendigt at fastsætte og overholde emissionsgrænser for organiske forbindelser samt passende driftsvilkår - i overensstemmelse med princippet om bedste tilgængelige teknologi - for visse industrielle anlæg og processer inden for Fællesskabet, hvori der anvendes organiske opløsningsmidler;

(13) driftslederen bør sikre, at emissionen af organiske opløsningsmidler, herunder diffus emission, og emissionen af organiske forbindelser nedbringes; en plan for forvaltningen af opløsningsmidler er et vigtigt redskab til verificering af denne indsats; trods den vejledning, som kan gives, er forvaltningsplanen ikke udviklet til et sådant stade, at der kan opstilles en fællesskabsmetode; Kommissionen bør med henblik på udarbejdelse af en sådan metode i egnede tilfælde tage hensyn til udviklingen inden for anvendelse af sådanne planer;

(14) medlemsstaterne kan i visse tilfælde fritage en driftsleder fra at overholde emissionsgrænseværdierne, fordi andre foranstaltninger, som anvendelse af produkter med ringe eller intet indhold af opløsningsmidler, giver alternative muligheder for at nå en tilsvarende nedbringning af emissionen;

(15) bestående procedurer og anlæg bør tilpasses, så de inden for en passende tidsfrist overholder de emissionsgrænseværdier, som er fastlagt for nye anlæg og processer; tidsfristerne skal stemme overens med tidsrammen for efterlevelse af Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (6);

(16) der bør tages passende hensyn til emissionsbegrænsende foranstaltninger, som er vedtaget inden direktivets ikrafttræden;

(17) af hensyn til konkurrenceevnen kan det i mange tilfælde tillades, at små og mellemstore virksomheder overholder mindre strenge krav;

(18) ved væsentlige ændringer af bestående anlæg omfattet af dette direktiv skal det væsentligt ændrede udstyr i anlæggene opfylde kravene til nye anlæg;

(19) der skal gennemføres overvågning af emissionerne, herunder anvendelse af måleteknik, med henblik på at vurdere massekoncentrationen eller mængden af forurenende stoffer, der må udledes til miljøet;

(20) medlemsstaterne bør fastlægge de procedurer og træffe de foranstaltninger, der skal anvendes i tilfælde af overskridelse af emissionsgrænserne;

(21) medlemsstaterne bør træffe egnede foranstaltninger for at fremme udviklingen i forbindelse med den bedste tilgængelige teknologi med henblik på at mindske emissionen af organiske opløsningsmidler og organiske forbindelser til miljøet;

(22) medlemsstaterne bør fremsende indberetninger til Kommissionen om gennemførelsen af dette direktiv;

(23) nogle medlemsstater har allerede vedtaget foranstaltninger til nedbringning af flygtige organiske forbindelser, som måske ikke er forenelige med foranstaltningerne i dette direktiv; alternative metoder kan gøre det muligt at opfylde direktivets mål på en mere effektiv måde end ensartede emissionsgrænseværdier; medlemsstaterne kan derfor fritages fra at opfylde emissionsbegrænsningen, hvis de gennemfører en national plan, som inden for tidsfristen for gennemførelse af direktivet medfører mindst samme reduktion af emissionen af organiske forbindelser fra de pågældende processer og industrielle anlæg;

(24) Kommissionen og medlemsstaterne bør samarbejde for at sikre udveksling af oplysninger om gennemførelsen af direktivet og om fremskridt med hensyn til mulighederne for substitution -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1 Formål og anvendelsesområde

Formålet med dette direktiv er at forebygge eller nedbringe de direkte og indirekte virkninger af emissionen af flygtige organiske forbindelser til miljøet, især til luften, og de mulige risici for den offentlige sundhed, ved at tilvejebringe foranstaltninger og procedurer, der skal gennemføres for de industrielle aktiviteter, der er anført i bilag I, for så vidt som de udføres inden for de tærskelområder, der er anført i bilag III, del A.

Artikel 2 Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

1. Tilladelse:

Procedure, hvorunder de kompetente myndigheder meddeler tilladelse til at drive hele eller dele af et anlæg, ved hjælp af en eller flere skriftlige afgørelser.

2. Kompetente myndigheder:

Myndigheder eller organer, som i henhold til lovgivning i medlemsstaterne er ansvarlige for opfyldelsen af de forpligtelser, der følger af dette direktiv.

3. Indesluttede vilkår:

Anlæg, der drives på en sådan måde, at emissionen kan opsamles, og derfor ikke som helhed er diffus.

4. Emission:

Udledning til miljøet af stoffer eller præparater fra et anlæg eller en proces.

5. Diffus emission:

Uopsamlet emission af flygtige organiske forbindelser til luft, jord, og vand, samt medmindre andet fremgår af bilag III, opløsningsmidler, der er indeholdt i et produkt. Den omfatter diffus emission, som frigøres til det udendørs miljø gennem vinduer, døre, ventilationskanaler og lignende åbninger.

6. Vejledende emissionsværdi:

Emissionsbegrænsning, som, så vidt det er teknisk og økonomisk muligt, ikke bør overskrides.

7. Emissionsgrænseværdi:

Maksimal mængde gasformige organiske forbindelser eller gruppe af gasformige organiske forbindelser indeholdt i spildgasser fra et anlæg, som ikke må overskrides under normale driftsvilkår. Hvis ikke andet anføres i bilag III, skal den beregnes i forhold enten til samlet mængde organisk kulstof eller til masse af enkelte organiske forbindelser pr. volumen spildgas, idet der antages at være standardvilkår for temperatur og tryk. Gasmængder, som tilsættes spildgassen med henblik på køling eller fortynding, indgår ikke i bestemmelsen af massekoncentrationen af det forurenende stof i spildgassen.

8. Emissionskrav:

Type af numeriske emissionskrav bortset fra emissionsgrænseværdier, grænseværdier for diffus emission eller vejledende værdier for diffus emission.

9. Grænseværdi for diffus emission:

En mængde flygtige organiske forbindelser, som udledes i form af diffus emission, som ikke må overskrides.

10. Vejledende værdi for diffus emission:

En mængde organiske opløsningsmidler, som udledes i form af diffus emission, som, så vidt det er teknisk og økonomisk muligt, ikke bør overskrides.

11. Anlæg:

Stationær teknisk enhed, hvor der gennemføres en eller flere af de aktiviteter, som er nævnt i bilag I. Det omfatter produktionsmaskiner og hjælpeudstyr, som er nødvendigt for udførelse af den proces eller de processer, der finder sted på samme anlægsområde.

12. Bestående anlæg:

Et anlæg, som enten er i drift, eller som er godkendt senere med lovgivning, der var gældende inden datoen for dette direktivs gennemførelse, eller for hvilket der efter den kompetente myndigheds opfattelse er indgivet en komplet ansøgning om godkendelse under forudsætning af, at anlægget sættes i drift senest et år efter dette direktivs frist for gennemførelse.

13. Nyt anlæg:

Et anlæg, som indgiver sin første komplette ansøgning om godkendelse efter datoen for dette direktivs vedtagelse, eller som sættes i drift mere end et år efter direktivets vedtagelse.

14. Driftsleder:

En fysisk eller juridisk person, der driver eller ejer anlægget, eller som efter national lovgivning har fået overdraget den afgørende økonomiske dispositionsret med hensyn til driften heraf.

15. Organisk forbindelse:

Forbindelser, der indeholder mindst grundstoffet kulstof og et eller flere af stofferne brint, halogen, ilt, svovl, fosfor, silikone eller kvælstof, med undtagelse af kulilte og uorganiske carbonater og bicarbonater.

16. Organisk opløsningsmiddel:

Flygtige organiske forbindelser, som anvendes alene eller sammen med andre agenser og uden at undergå kemisk ændring, med henblik på at opløse råmateriale, produkter eller affaldsmateriale, eller som anvendes som rensemiddel til opløsning af urenheder, eller som opløsende eller dispergerende middel, eller som middel til justering af viskositet eller overfladespænding, eller som blødgøringsmiddel, eller som konserveringsmiddel. I dette direktiv anses den fraktion af creosot, som overskrider den fastsatte tærskel for damptrykket under de pågældende anvendelsesbetingelser, som et organisk opløsningsmiddel.

17. Registrering:

Procedure fastlagt i retsakt, hvorunder driftslederen underretter den kompetente myndighed om planen om at drive et anlæg eller en proces, som er omfattet af dette direktiv. De kompetente myndigheder skal bekræfte modtagelsen af underretningen.

18. Stoffer:

Kemiske grundstoffer og deres forbindelser, som de forefindes naturligt eller industrielt fremstillet, i fast eller flydende form eller i gas- eller dampform.

19. Væsentlig ændring:

- For små anlæg: en stigning i den nominelle kapacitet på over 25 %

- for anlæg, der omfattes af Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening: den definition, som er anført i direktivet

- alle andre anlæg: en stigning i den nominelle kapacitet på over 10 %.

20. Flygtig organisk forbindelse (VOC):

- Organisk forbindelse, hvis damptryk ved 293,15 K er 0,01 kPa eller mere, eller med tilsvarende flygtighed under de særlige anvendelsesforhold.

Visse tekniske udtryk er defineret i bilag II.

Artikel 3 Krav til nye anlæg

Medlemsstaterne vedtager de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at alle nye anlæg, som ikke allerede er tilladt i henhold til direktiv 96/61/EF, bliver registreret eller godkendt med hensyn til de aktiviteter, der henhører under det i artikel 1 anførte anvendelsesområde, inden de tages i drift, samt at nye anlæg opfylder kravene i artikel 5-9.

Artikel 4 Krav til bestående anlæg

Medlemsstaterne vedtager de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at:

1) Alle bestående anlæg, som ikke allerede er godkendt i henhold til direktiv 96/61/EF, skal registreres eller have tilladelse inden udløbet af den første frist for efterlevelse, jf. bilag III, del B.

2) Bestående anlæg skal opfylde kravene i artikel 5-9 senest den 30. oktober 2007.

3) Når et anlæg ændres væsentligt, eller som følge af væsentlige ændringer falder ind under dette direktivs anvendelsesområde for første gang, skal den del af anlægget, som ændres væsentligt, betragtes enten som et nyt anlæg, eller som et bestående anlæg, forudsat de samlede emissioner fra anlægget ikke overskrider de emissioner, der ville være forekommet, hvis anlægget var blevet betragtet som et nyt anlæg.

Artikel 5 Begrænsning af emissionen

1. Medlemsstaterne vedtager passende foranstaltninger, enten gennem specifikation af vilkårene for tilladelse, eller for anlæg, der skal registreres, gennem bindende regler, for at sikre, at stk. 2-9 overholdes.

2. Alle anlæg skal overholde emissionsgrænseværdierne, de grænseværdier for diffus emission og andre emissionskrav i bilag III, del A, eller opfylde kravene i reduktionsprogrammet i bilag III, del B. Reduktionsprogrammet fritager ikke anlæg, der udleder de i stk. 6, 7 og 8 omhandlede stoffer, fra at overholde de deri anførte krav. Visse anlæg, som på datoen for dette direktivs gennemførelse allerede har taget reduktionsudstyr i brug, er fritaget fra emissionsgrænseværdierne i bilag III, del A, forudsat de samlede emissioner fra anlægget ikke overskrider den emission, der ville være forekommet, hvis alle kravene i bilag III, del A var opfyldt. Omfanget og arten af undtagelsen er anført i bilag III, del A. For anlæg, der ikke bruger reduktionsprogrammet, skal reduktionsudstyr installeret efter datoen for dette direktivs gennemførelse opfylde alle kravene i bilag III, del A.

3. Anlæg, hvor der udføres to eller flere aktiviteter, som hver for sig overskrider tærsklerne i bilag III, del A:

a) skal for stoffer anført i stk. 6 og 8 opfylde kravene heri for hver enkelt proces

b) skal for alle andre stoffer enten:

i) opfylde kravene i stk. 2 for hver enkelt proces, eller

ii) udlede emissioner, der samlet ikke overskrider de emissioner, der ville være forekommet, hvis nr. i) var blevet anvendt.

4. De vejledende grænser for diffus emission i bilag III, del A skal overholdes, så vidt det er teknisk og økonomisk muligt.

5. Processer og anlæg, der ikke bruger reduktionsprogrammet i bilag III, del B, skal gennemføres under indesluttede forhold, medmindre det er teknisk og økonomisk umuligt, samt at emissioner fra alle processer og anlæg, der er omfattet af dette direktiv, udledes på en sådan måde, at den offentlige sundhed og miljøet sikres.

6. Stoffer eller præparater, som på grund af deres indhold af flygtige organiske forbindelser klassificeret som kræftfremkaldende, mutagene eller reproduktionstoksiske efter Rådets direktiv 67/548/EØF (7) er mærket med risikosætningerne R45, R46, R49, R60, R61, skal så vidt muligt snarest erstattes af mindre skadelige stoffer eller præparater.

7. For betydelige udledninger af de organiske forbindelser, der er omhandlet i stk. 6, dvs. udledninger hvor massestrømmen af summen af forbindelser, der giver anledning til den i stk. 6 angivne mærkning, er lig med eller højere end 10 g/h, gælder en emissionsgrænseværdi på 2 mg/m³. Emissionsgrænseværdien refererer til massesummen af de enkelte forbindelser.

8. For betydelige udledninger af halogenerede organiske opløsningsmidler mærket med risikosætning R40, dvs. udledninger hvor massestrømmen af summen af forbindelser, der giver anledning til mærkning med R40 er lig med eller højere end 100 g/h, gælder en emissionsgrænseværdi på 20 mg/m³. Emissionsgrænseværdien refererer til massesummen af de enkelte forbindelser.

9. Der skal træffes de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger til at reducere emissioner til det mindst mulige under opstart op nedlukning.

10. Når der gennemføres en risikovurdering i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 (8) eller Rådets direktiv 88/379/EØF (9) af de stoffer, der giver anledning til mærkning med R40, R60 eller R61, og som er omfattet af dette direktiv, tager Kommissionen efter proceduren i artikel 13 hensyn til konklusionerne af risikovurderingen og ændrer om nødvendigt bestemmelserne vedrørende disse stoffer.

Artikel 6 Substitution

1. Kommissionen sikrer, at der på den administrativt mest effektive måde udveksles oplysninger mellem medlemsstaterne og de berørte sektorer om brugen af organiske stoffer og deres mulige erstatningsstoffer for at tage stilling til spørgsmål vedrørende brugsegnethed, mulige miljøvirkninger, samt omkostninger og fordele ved de foreliggende muligheder med henblik på at vejlede om brugen af materialer med mindst mulig potentiel virkning på luft, vand, jord, økosystemer og offentlig sundhed. Kommissionen offentliggør resultaterne af udvekslingen af informationer inden for hver sektor.

2. Medlemsstaterne sikrer, at:

a) der tages hensyn til den i stk. 1 omhandlede vejledning ved godkendelse af anlæg, således at de materialer, som har mindst mulig potentiel virkning på luft, vand, jord og offentlig sundhed, anvendes

b) den i stk. 1 omhandlede vejledning stilles til rådighed, når der er tale om anlæg, der skal registreres.

Artikel 7 Overvågning

Medlemsstaterne fastsætter passende krav vedrørende overvågning af udledninger, herunder målemetoder og -hyppighed, evalueringsprocedure, samt krav om, at de kompetente myndigheder forsynes med de data, som er nødvendige for at kontrollere, at dette direktiv overholdes. Emissioner fra skorstene med tilknyttet reduktionsudstyr, som på det endelige udledningspunkt udsender over 10 kg/h samlet mængde organisk kulstof (TOC) (bestemt som glidende 8-timersgennemsnit), skal måles kontinuerligt.

Artikel 8 Verificering af overholdelsen af emissionsgrænserne

1. Overholdelse af bestemmelserne i artikel 5, stk. 7 og 8, verificeres på grundlag af massekoncentrationen af de enkelte organiske forbindelser. I alle andre tilfælde verificeres overholdelse på grundlag af den totale mængde organisk kulstof, der udledes.

2. For kontinuerlige målinger betragtes emissionsgrænseværdierne i artikel 5 og bilag III, del A som overholdt, hvis:

a) ingen af de glidende gennemsnit over otte timers normal drift overskrider emissionsgrænseværdierne

b) ingen af 1-timesgennemsnittene overskrider den fastlagte emissionsgrænseværdi med mere end en faktor 1,5.

Beregningen af de i første afsnit omhandlede værdier må kun bygge på de perioder, hvor anlæggene eller processerne faktisk er i normal drift.

3. Ved periodiske målinger skal der foretages tre aflæsninger under hver måleoperation, som skal finde sted med højst 24 måneders mellemrum. Emissionsgrænseværdierne i artikel 5 og bilag III, del A betragtes som overholdt, hvis ingen af værdierne, målt ved gyldige stikprøvemålinger, overskrider emissionsgrænseværdien. Efter væsentlige ændringer skal overholdelsen på ny verificeres.

4. Opfyldelsen af følgende skal påvises til de kompetente myndigheders tilfredshed:

- grænseværdier for diffus emission og vejledende værdier

- kravene i reduktionsprogrammet i bilag III, del B

- bestemmelserne i artikel 5, stk. 3, og

- emissionskrav udtrykt som emission af opløsningsmidler pr. fremstillet enhed.

Bilag IV indeholder retningslinjer vedrørende Planen for forvaltning af opløsningsmidler, som kan danne grundlag for påvisning af overholdelse af disse parametre.

5. Kommissionen foranstalter udveksling af oplysninger om brug af Planen for forvaltning af opløsningsmidler i medlemsstaterne baseret på data for gennemførelsen af dette direktiv i de tre år, der følger efter datoen for direktivets gennemførelse. Ud fra resultaterne af udvekslingen af oplysninger foretager Kommissionen efter proceduren i artikel 13 om nødvendigt ændringer af denne artikel og af bilag IV.

Artikel 9 Manglende overholdelse

1. Med henblik på tilfælde af konstaterede overtrædelser af kravene i dette direktiv træffer medlemsstaterne passende foranstaltninger til sikring af, at:

a) driftslederen underretter den kompetente myndighed og træffer foranstaltninger til at sikre, at kravene hurtigst muligt atter overholdes

b) driften af anlægget om nødvendigt forbydes.

2. Hvis målene i den nationale plan ikke nås, skal medlemsstaterne sikre, at industrisektorer, som ikke opfylder deres tilsagn eller forpligtelser i henhold til planen, forpligtes til at overholde den emissionsbegrænsning, der er anført i artikel 5, stk. 2, 3 og 4, og bilag III, som sikrer, at disse tilsagn eller forpligtelser overholdes, og som mindst opfylder bestemmelserne i artikel 5, stk. 2, 3 og 4, og bilag III. Efterlevelse af disse krav skal ske inden for samme tidsfrister, som gælder for andre anlæg af samme type, eller senest to år efter, at den manglende efterlevelse er fastslået, idet den længste af disse to frister finder anvendelse.

Artikel 10 Informationssystemer og indberetning

1. Hvert tredje år sender medlemsstaterne Kommissionen oplysninger om gennemførelsen af dette direktiv som led i en sektorspecifik rapport, der også omfatter andre relevante fællesskabsdirektiver. Rapporten udarbejdes på grundlag af et spørgeskema eller en formular, som Kommissionen udformer efter proceduren i artikel 6 i Rådets direktiv 91/692/EØF (10). Spørgeskemaet eller formularen sendes til medlemsstaterne seks måneder før starten på den periode, som rapporten dækker. Rapporten sendes til Kommissionen senest ni måneder efter udløbet af den treårsperiode, som den dækker.

Medlemsstaterne offentliggør indberetningerne, samtidigt med at de fremsendes til Kommissionen, jf. dog artikel 3, stk. 2 og 3, i direktiv 90/313/EØF (11). Den første indberetning skal dække perioden 2000-2003.

2. De oplysninger, der indberettes i henhold til stk. 1, skal navnlig omfatte:

a) oplysninger om tilladelser og registrering i henhold til dette direktiv

b) oplysninger om graden af overholdelse af kravene i artikel 5, stk. 2, 3 og 4, og i bilag III, eller kravene i artikel 12

c) overholdelse af kravene i artikel 5, stk. 6 og 8.

Artikel 11 Offentlig adgang til oplysninger

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at ansøgninger om tilladelse til nye anlæg eller væsentlige ændringer i en passende tidsperiode stilles til rådighed for offentligheden, som kan fremsætte kommentarer hertil, inden den kompetente myndighed træffer sin afgørelse, jf. i øvrigt direktiv 90/313/EØF. Med forbehold af bestemmelserne i direktiv 96/61/EF stilles der ikke krav med hensyn til den form, hvori oplysningerne skal stilles til rådighed for offentligheden.

Den kompetente myndigheds afgørelse, ledsaget af mindst en genpart af tilladelsen og eventuelle senere ajourføringer af denne, skal ligeledes stilles til rådighed for offentligheden.

For anlæg, der registreres, skal registeret og de generelle regler herom stilles til rådighed for offentligheden.

2. De resultater af emissionsovervågningen ifølge vilkårene for tilladelse eller registrering i henhold til artikel 7, som den kompetente myndighed ligger inde med, skal også stilles til rådighed for offentligheden.

3. Stk. 1 og 2 finder anvendelse med forbehold af bestemmelserne i artikel 3, stk. 2 og 3, i direktiv 90/313/EØF vedrørende de begrundelser, hvormed offentlige myndigheder kan afvise at stille oplysninger til rådighed for offentligheden, herunder forretnings- og fabrikshemmeligheder.

Artikel 12 Nationale planer

1. Medlemsstaterne kan udarbejde og gennemføre nationale planer om reduktion af emissionen fra de processer og industrielle anlæg, der er omfattet af artikel 1. Planerne skal føre til en reduktion af den årlige emission af flygtige organiske forbindelser fra anlæg, der omfattes af dette direktiv, af mindst samme størrelsesorden, som ville være opnået den 30. oktober 2007 ved anvendelse af emissionsgrænserne i artikel 5, stk. 2, 3 og 4, samt bilag III.

Medlemsstater, der udarbejder og gennemfører nationale planer, er undtaget fra kravet om gennemførelse af de emissionsgrænseværdier, der er fastlagt i artikel 5, stk. 2, 3 og 4, samt bilag III.

2. Planen skal omfatte en fortegnelse over retslige foranstaltninger, der er truffet eller vil blive truffet for at sikre, at de mål, der er anført i stk. 1, nås, herunder oplysninger om den foreslåede mekanisme til overvågning af planen. Den skal endvidere indeholde bindende foreløbige reduktionsmål, som kan danne grundlag for en vurdering af fremskridt med hensyn til opfyldelsen af målene.

3. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen en genpart af planen inden datoen for dette direktivs gennemførelse. Planen skal ledsages af tilstrækkeligt baggrundsmateriale til, at det kan verificeres, at målet i stk. 1 kan nås, herunder enhver dokumentation, som Kommissionen måtte anmode om.

4. Medlemsstaterne udpeger en national myndighed med ansvar for indsamling og evaluering af de oplysninger, der er anført i stk. 3, samt for gennemførelse af den nationale plan.

5. Hvis Kommissionen under gennemgang af planen eller behandling af de statusrapporter, medlemsstaterne fremsender i henhold til artikel 10, ikke er overbevist om, at resultaterne af programmet kan nås inden for den fastsatte frist, underretter den medlemsstaten og det i artikel 13 omhandlede udvalg om sin opfattelse samt om baggrunden herfor. Kommissionen foretager denne underretning inden seks måneder efter modtagelse af planen eller rapporten. Medlemsstaten underretter derefter inden for tre måneder Kommissionen om de korrigerende foranstaltninger, den vil træffe for at sikre, at målene nås.

6. For så vidt angår den oprindelige plan, er medlemsstaterne, såfremt Kommissionen inden for seks måneder efter modtagelsen af underretningen om korrigerende foranstaltninger, fastslår, at foranstaltningerne ikke er tilstrækkelige til at sikre, at planens målsætning nås inden for den fastsatte frist, forpligtet til at opfylde kravene i artikel 5, stk. 2, 3 og 4, samt bilag III inden for den frist, der i dette direktiv er fastsat for bestående anlæg, og for nye anlæg inden for tolv måneder efter Kommissionens afgørelse.

Artikel 13 Rådgivende udvalg

1. Kommissionen bistås af det udvalg, som er oprettet i medfør af artikel 19, stk. 1, i direktiv 96/61/EF, i det følgende benævnt »udvalget«, idet udvalget følger proceduren for rådgivende udvalg.

2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning.

Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen.

Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.

Artikel 14 Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter, hvilke sanktioner der skal gælde for overtrædelse af nationale bestemmelser til gennemførelse af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til håndhævelse heraf. Sanktioner skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen disse bestemmelser senest den dato, der er anført i artikel 15, og meddeler snarest muligt eventuelle senere ændringer heraf.

Artikel 15 Gennemførelse

Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1999. De underretter straks Kommissionen herom.

Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelse ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 16 Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 17 Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

(1) EFT nr. C 112 af 20. 12. 1973, s. 1.

(2) EFT nr. C 139 af 13. 6. 1977, s. 1.

(3) EFT nr. C 46 af 17. 2. 1983, s. 1.

(4) EFT nr. C 328 af 7. 12. 1987, s. 1.

(5) EFT nr. C 138 af 1. 2. 1993, s. 1.

(6) EFT nr. L 257 af 10. 10. 1996, s. 26.

(7) EFT nr. 196 af 16. 8. 1967, s. 1.

(8) EFT nr. L 84 af 5. 4. 1993, s. 1.

(9) EFT nr. L 187 af 16. 7. 1988, s. 14.

(10) EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 48.

(11) EFT nr. L 158 af 23. 6. 1990, s. 56.

BILAG I

ANVENDELSESOMRÅDE

Kategorier af industrielle aktiviteter, der er omfattet af artikel 1. Hver af aktiviteterne omfatter rensning af procesudstyr, men ikke rensning af emner.

Påføring af klæbestoffer

- Processer, hvorunder klæbestoffer påføres en overflade, med undtagelse af påføring af klæbestof og laminering i forbindelse med grafiske processer.

Lakering

- Processer til enkelt påføring eller flere påføringer af kontinuert lag på:

- følgende køretøjer:

- nye biler, defineret som køretøjer i kategori M1 i direktiv 70/156/EØF, og kategori N1, for så vidt de behandles i samme anlæg som køretøjer i kategori M1

- førerhuse til lastvogne, defineret som førerens kabine, og alle integrerede indretninger til teknisk udstyr, i køretøjer af kategori N2 og N3 i direktiv 70/156/EØF

- varevogne og lastvogne, defineret som køretøjer i kategorierne N1, N2, N3 i direktiv 70/156/EØF, med undtagelse af førerhuse til lastvogne

- busser, defineret som køretøjer i kategorierne M2 og M3 i direktiv 70/156/EØF

- metal- og plastoverflader

- træoverflader

- tekstil, stof, film og papiroverflader

- læder.

Processerne omfatter ikke overfladebehandling af substrater med metaller ved elektroforese og kemisk sprøjtning. Hvis behandlingsprocessen omfatter et trin, hvor den pågældende artikel trykkes, anses trykningen som en del af lakeringen. Trykning som særskilt proces er ikke omfattet.

Coil coating

- Processer, hvor coiled stål, rustfri stål, overfladebehandlet stål, kobberlegeringer eller aluminiumstrimmel påføres enten filmdannende lag eller laminat i en kontinuert proces.

Omdannelse af naturligt eller syntetisk gummi

- Blanding, formaling, opblanding, kalandrering, ekstrusion og vulkanisering af naturlig eller syntetisk gummi og andre hjælpeoperationer til omdannelse af naturlig eller syntetisk gummi til færdigt produkt.

Kemisk rensning

- Processer med brug af flygtige organiske forbindelser til fjernelse af urenheder fra følgende færdige forbrugsvarer: pelse, læder, ruskind, tekstiler eller andre genstande fremstillet af fibre.

Imprægnering af træoverflader

- Processer, hvorunder der tilføres konserveringsmiddel til træ.

Fremstilling af midler til overfladebehandling, lakker, trykfarve og klæbemidler

- Fremstilling af ovennævnte færdige produkter og af mellemprodukter på samme anlæg, ved blanding af farvestoffer, harpiks og klæbematerialer med organiske opløsningsmidler eller andre bærere, herunder dispergering og forspredning, justering af viskositet og farve, samt påfyldning af det færdige produkt i beholder.

Fremstilling af farmaceutiske produkter

- Kemisk syntese, gæring, ekstraktion, formulering og færdiggørelse af farmaceutiske produkter eller mellemprodukter.

Trykning (grafisk industri)

- Reproduktion af tekster/og eller billeder, hvorunder trykfarve under anvendelse af billedbærer overføres til en hvilken som helst overflade, herunder tilknyttede teknikker til lakering, overfladebehandling og laminering. Direktivet omfatter kun følgende underprocesser:

flexografi: trykproces med billedbærer af gummi eller elastiske polymerer, hvor trykfarven ligger over de trykfri områder, og under anvendelse af flydende trykfarve, som tørrer ved fordampning

heatset web offset: web-baseret trykproces med billedbærer, hvor områder med og uden tryk ligger på samme plan; web-baseret betyder, at materialet, der skal påføres tryk, føres ind i maskinen fra en bane, i modsætning til enkeltark. Det trykfri område behandles, så det tiltrækker vand og skyr trykfarve. Trykområdet behandles, så det modtager og overfører trykfarve til den overflade, der skal påføres tryk. Fordampning sker i en ovn, hvori varm luft blæses hen over papirbanen

laminering i tilknytning til trykprocessen: sammenklæbning af to eller flere bøjelige materialer, så der frembringes laminater

dybtryk af publikationer: fototryk til trykpapir til blade, brochurer, kataloger eller lignende publikationer, under anvendelse af toluen-baseret trykfarve

rotogravure: trykproces med anvendelse af cylindrisk billedbærer, hvor trykområdet ligger under området, der ikke skal påføres tryk, med anvendelse af trykfarve, som tørrer ved fordampning. Fordybningerne fyldes med trykfarve, og overskudsfarve renses af trykfri områder, inden overfladen, der skal påføres tryk, bringes i kontakt med cylinderen og løfter trykfarven fra fordybningerne

serigrafi: web-baseret trykproces, hvor trykfarve påføres overfladen, der skal påføres tryk, ved passage gennem en porøs ramme, hvor trykområdet er frit, og det trykfri område er lukket af, under anvendelse af flydende trykfarve, som tørrer udelukkende ved fordampning. Web-baseret betyder, at materialet, der skal trykkes, føres til maskinen fra en bane og ikke i enkeltark

limning: proces, hvor lak eller klæber ansmøres et bøjeligt materiale med henblik på forsegling af emballage.

Overfladerensning

- Processer, bortset fra kemisk rensning, med anvendelse af organiske opløsningsmidler til fjernelse af urenheder fra materialers overflade, herunder affedtning. Renseprocesser bestående af mere end ét trin før eller efter eventuelle andre procestrin anses som én overfladerensningsproces. Processen vedrører rensning af emner, ikke rensning af procesudstyr.

Ekstraktion af vegetabilsk olie og raffinering af fedt og vegetabilsk olie

- Ekstraktion af vegetabilsk olie fra frø og andet vegetabilsk materiale, forarbejdning af tørre rester til fremstilling af foder, rensning af fedt og vegetabilsk olie hidrørende fra frø, vegetabilsk materiale og/eller animalsk materiale.

Autoreparation og -lakering (1)

- Processer til lakering af køretøjer bestemt til færdsel på vej, som defineret i direktiv 70/156/EØF, eller dele heraf, som gennemføres som del af reparationsarbejde, vedligeholdelse eller dekorering uden for bilfabrikkerne, og overfladebehandling af køretøjer med efterbehandlingsmaterialer, som ikke foretages i tilknytning til den oprindelige fremstillingsproces.

Overfladebehandling af beviklende tråd

- Lakering af metalliske ledere, som anvendes til bevikling af spoler i bl.a. transformere og motorer.

Træ- og plastlaminering

- Sammenføjning af træ og/eller plast til fremstilling af laminat.

(1) Kommissionen skal overveje, hvilke metoder der kan anvendes til regulering af denne sektor ved hjælp af kontrol med de produkter, der anvendes, og kan eventuelt efterfølgende fjerne sektoren fra direktivforslagets anvendelsesområde med henblik på at foretage anden regulering.

BILAG II

TEKNISKE DEFINITIONER

I dette direktiv forstås ved:

Klæbemiddel

- Præparater, herunder organiske opløsningsmidler eller præparater, der indeholder organiske opløsningsmidler, som er nødvendige for dets rette anvendelse, som anvendes til at sammenføje enkeltdele af en fremstillet artikel.

Halogenerede organiske opløsningsmidler

- Et organisk opløsningsmiddel, der indeholder mindst et halogenatom pr. molekyle.

Overfladebehandlingsmiddel

- Præparater, herunder organiske opløsningsmidler eller præparater, der indeholder organiske opløsningsmidler, som er nødvendige for dens rette udførelse, som anvendes til at opnå dekorative, beskyttende eller andre funktionelle virkninger på en overflade.

Forbrug

- Det samlede input af organiske opløsningsmidler i et anlæg eller en proces pr. kalenderår eller anden tolv måneders periode, minus eventuelle organiske forbindelser, som genvindes med henblik på genbrug.

Trykfarve

- Præparat, herunder organiske opløsningsmidler eller præparater, der indeholder de organiske opløsningsmidler, der er nødvendige for dens rette anvendelse, som anvendes i en trykproces for at trykke tekst eller billeder på en overflade.

Glidende ottetimersgennemsnit

- Beregning en gang i timen af det aritmetiske gennemsnit af alle gyldige aflæsninger foretaget i den forudgående ottetimers periode under normale driftsvilkår og beregnet efter hver ottetimers periode under normale driftsvilkår.

Nominel kapacitet

- Maksimal masse af organiske opløsningsmidler, der anvendes i et anlæg som gennemsnit over en dag, hvis anlægget drives under normale driftsvilkår ved designoutput.

Normal drift

- Driftsperioder i et anlæg eller en proces, med undtagelse af opstart og afslutning samt vedligeholdelse af udstyr.

Præparat

- Blandinger eller opløsninger af to eller flere stoffer.

Genbrug af organiske opløsningsmidler

- Anvendelse af organiske opløsningsmidler, der er genvundet fra et anlæg, med henblik på teknisk eller erhvervsmæssig anvendelse, herunder som brændstof, for så vidt som den kompetente myndighed får tilfredsstillende dokumentation herfor, med undtagelse af behandling af genvundne organiske opløsningsmidler som affald.

Standardvilkår

- En temperatur på 273,15 Kelvin og et tryk på 101,3 kPa.

Opstart og nedlukning

- Operationer, hvorunder en proces, udstyrsdel eller beholder tages ud af eller sættes i drift eller tages ud af tomgang. Regelmæssigt oscillerende procesfaser anses ikke som opstart eller afslutning.

Lille anlæg

- Anlæg, som henhører under punkt 6, 11 eller 12 i bilag III, del A, eller under de laveste tærskelområder i punkt 1, 3, 4, 5, 8, 10, 13, 16 eller 18 i bilag III, del A.

Lak

- Gennemsigtigt overfladelag.

Spildgasser

- Endelig gasformig udledning, som indeholder organiske forbindelser eller andre forurenende stoffer, fra røgkanal, skorsten eller kontroludstyr til luften. De volumetriske strømningshastigheder udtrykkes i m³/h ved standardvilkår.

BILAG III

A. TÆRSKLER OG EMISSIONSBEGRÆNSNING

>TABELPOSITION>

Undtagelse fra artikel 5, stk. 2

Anlæg, som i overensstemmelse med ovenstående tabel overholder emissionsgrænserne på 75 mgC/m³ eller 100 mgC/m³, og som anvender bestående kontroludstyr, der overholder en emissionsgrænseværdi på 150 mgC/m³ og er sat i drift i 1994 eller senere, er undtaget fra emissionsgrænseværdierne i tabellen, forudsat at anlæggets samlede emission ikke overstiger den, der ville være forekommet, hvis kravene i tabellen var opfyldt.

Lakering af køretøjer

Emissionsgrænserne udtrykkes i gram opløsningsmiddel, der udledes, i forhold til produktets overfladeareal i kvadratmeter.

Overfladearealet af produkter anført i nedenstående tabel defineres således:

- Overfladearealet beregnet ud fra den samlede overflade, der skal behandles ved elektroforese, og overfladearealet af eventuelle dele, som tilføjes i efterfølgende faser af behandlingsprocessen, og som gennemgår samme overfladebehandlinger som dem, der anvendes på selve produktet, eller det samlede overfladeareal af produktet, der behandles i anlægget.

Overfladen af det areal, der skal behandles ved elektroforese, beregnes ved hjælp af følgende formel:

>NUM>2 × produktets samlede vægt

>DEN>metalpladens gennemsnitlige tykkelse × massefylde

Denne metode anvendes også for andre behandlede dele fremstillet af plade.

Computerstøttet design (CAD) eller andre tilsvarende metoder anvendes til beregning af overfladearealet af andre tilføjede dele, eller af det samlede overfladeareal, som behandles i anlægget.

Den samlede emissionsgrænse i nedenstående tabel refererer til alle procesfaser, som udføres i samme anlæg, fra elektroforetisk behandling eller anden overfladebehandling, frem til slutbehandling med voks og polering af toplag, samt opløsningsmiddel, der anvendes ved rensning af procesudstyr. Grænsen udtrykkes som massesum af organiske forbindelser pr. m² af det behandlede produkts samlede overfladeareal.

>TABELPOSITION>

Anlæg til lakering af køretøjer, som ligger under tærsklen for forbrug af opløsningsmidler i tabellen, skal opfylde kravene for reparation af køretøjer i nærværende bilag.

B. REDUKTIONSPROGRAM

1. Principper

Formålet med reduktionsprogrammet er at gøre det muligt gennem andre midler at nå emissionsbegrænsninger svarende til dem, der ville være opnået under anvendelse af grænseværdierne. Ved udformningen af planen skal følgende forhold inddrages:

i) Hvis alternative stoffer, som indeholder ringe mængder af eller ingen opløsningsmidler, er under udvikling, skal driftslederen have forlænget tidsfristen for gennemførelse af sine programmer for emissionsbegrænsningen.

ii) Referencepunktet for emissionsbegrænsninger skal så nøjagtigt som muligt svare til den emission, som ville være forekommet, hvis der ikke var gennemført begrænsningsaktioner. Følgende program gælder for anlæg, for hvilke et konstant tørstofindhold i produktet kan antages og bruges til fastlæggelse af referencepunktet for emissionsbegrænsningen. Hvis metoden ikke er anvendelig, kan den kompetente myndighed igangsætte alternative undtagelsesprogrammer, som efter den vurdering opfylder de her anførte principper.

2. Praksis

i) Driftslederen fremsender et program for emissionsbegrænsningen, som især redegør for faldet i det gennemsnitlige indhold af opløsningsmiddel i det samlede input og/eller den øgede effektivitet i anvendelsen af tørstoffer, som kræves for at opnå en begrænsning af den samlede emission fra anlægget til en given procentdel af den årlige referenceemission, kaldet målemissionen. Det skal ske inden for følgende tidsramme:

>TABELPOSITION>

ii) Den årlige referenceemission beregnes på følgende måde:

a) Der foretages en bestemmelse af den samlede masse af tørstoffer i mængden af overfladebehandlingsmiddel og/eller trykfarve, lak eller klæbemiddel, der forbruges pr. år.

b) Den årlige referenceemission beregnes ved at multiplicere massen under litra a) med den relevante faktor fra nedenstående tabel. De kompetente myndigheder kan tilpasse faktorerne til de enkelte anlæg, så de afspejler en påvist effektivitetsstigning i anvendelsen af tørstoffer:

>TABELPOSITION>

Anlæg til overfladebehandling af køretøjer med et forbrug af opløsningsmidler under det i ovenstående tabel anførte, skal opfylde kravene i del A til anlæg til reparation af køretøjer.

iii) Målemissionen svarer til den årlige referenceemission multipliceret med en procentdel lig med:

- for anlæg under punkt 6 og de laveste tærskelområder i del A, punkt 8 og 10: (grænseværdi for diffus emission + 15)

- for alle andre anlæg: (grænseværdi for diffus emission + 5).

iv) Kravene er opfyldt, hvis det faktiske forbrug af opløsningsmiddel, bestemt ud fra Planen for forvaltning af opløsningsmidler, er mindre end eller lig med målemissionen.

BILAG IV

PLAN FOR FORVALTNING AF OPLØSNINGSMIDLER

1. Indledning

Dette bilag indeholder retningslinjer for gennemførelse af en plan for forvaltning af opløsningsmidler. Der fastlægges principper (punkt 2), rammer for massebalancen (punkt 3) og krav til verificering af overholdelse (punkt 4).

2. Principper

Planen for forvaltning af opløsningsmidler tjener følgende formål:

i) verificering af overholdelse, i henhold til artikel 8, stk. 4

ii) identifikation af fremtidige reduktionsmuligheder

iii) grundlag for fremlæggelse af oplysninger til offentligheden om forbrug og emission af opløsningsmidler, samt overholdelse af direktivet.

3. Definitioner

Følgende definitioner danner grundlag for beregningen af massebalance:

I. Input af organiske opløsningsmidler:

I.1. Mængde organiske opløsningsmidler eller mængde i det købte præparat, som anvendes som input til processen i det tidsrum, hvor massebalancen beregnes.

I.2. Mængde organiske opløsningsmidler eller mængde præparater, der genvindes og genbruges som input til processen. (Det recirkulerede opløsningsmiddel medregnes, hver gang det indgår i processen).

O. Output af organiske opløsningsmidler:

O.1. Opfanget emission af organiske opløsningsmidler og/eller organiske forbindelser hidrørende for forbrug af opløsningsmidler, som udledes gennem skorsten eller efter kontroludstyr.

O.2. Organiske opløsningsmidler, som går tabt i vand, hvis der ved beregning af punkt O.5 tages passende hensyn til spildevandsbehandling.

O.3. Mængden af organiske opløsningsmidler, der er tilbage som forurening eller reststoffer i de produkter, der fremstilles under processen.

O.4. Diffus emission af organiske opløsningsmidler til luften, herunder almindelig ventilation af lokaler, hvor luften udledes til det udendørs miljø gennem vinduer, døre, ventilationskanaler og lignende åbninger.

O.5. Organiske opløsningsmidler og/eller organiske forbindelser, som undslipper som følge af kemiske eller fysiske reaktioner (herunder f.eks. midler som destrueres bl.a. gennem forbrænding eller anden behandling af spildgasser eller spildevand, eller som opfanges, f.eks. gennem adsorption, som ikke medregnes under punkt O.6, O.7 eller O.8).

O.6. Organiske opløsningsmidler, som er indeholdt i indsamlet affald.

O.7. Organiske opløsningsmidler eller organiske opløsningsmidler indeholdt i præparater, som sælges eller agtes solgt som artikler med handelsværdi.

O.8. Organiske opløsningsmidler indeholdt i præparater, der genvindes til genbrug, men ikke som input i processen, som ikke medregnes under punkt O.7.

O.9. Organiske opløsningsmidler, der bortskaffes til jord.

4. Retningslinjer om brug af Planen for forvaltning af opløsningsmidler til verificering af kravenes overholdelse

Anvendelse af Planen for forvaltning af opløsningsmidler afhænger af de krav, der skal verificeres:

i) Verificering af overholdelse af reduktionsmetoden i bilag III, del B, med emissionsgrænse udtrykt som emission af opløsningsmiddel pr. produktenhed, samt af kravene i artikel 5, stk. 3, litra b).

a) For alle processer under bilag III, del B bør udarbejdes en årlig plan for forvaltning af opløsningsmidler, til bestemmelse af F.forbrug, som kan beregnes ved følgende ligning:

F = I.1 - O.8

Lignende beregning bør gennemføres for at bestemme mængden af tørstoffer i overfladebehandling, med henblik på at udlede den årlige referenceemission og målemissionen for hvert år.

b) Til vurdering af overholdelse af emissionsgrænse udtrykt i emission af opløsningsmiddel pr. produktenhed bør der udarbejdes en årlig plan for forvaltning af opløsningsmidler, som bruges til bestemmelse af emission. E.emissionen kan beregnes ved følgende ligning:

E = D + O.1

hvor D er diffus emission, som defineret i nr. ii), litra a) nedenfor. Emissionstallet divideres derefter med det relevante produktparameter.

c) Ved vurdering af overholdelsen af kravene i artikel 5, stk. 3, litra b), bør der udarbejdes en årlig plan for forvaltning af opløsningsmidler til bestemmelse af samlet emission fra alle berørte processer, og dette tal skal derefter sammenholdes med den samlede emission, som ville være forekommet, hvis kravene i bilag III var opfyldt for hver proces for sig.

ii) Bestemmelse af diffus emission, der sammenholdes med de vejledende værdier og grænseværdierne i bilag III, del A:

a) Metode

Diffus emission kan beregnes ved følgende ligning:

D = I.1 - O.1 - O.5 - O.6 - O.7 - O.8

Denne emission kan bestemmes ved direkte målinger af mængder. Tilsvarende beregning kan foretages ved hjælp af alternative metoder, f.eks. på grundlag af effektiviteten, hvormed emissioner opfanges under processen.

Grænsen for diffus emission udtrykkes som en andel af input, som kan beregnes ved følgende ligning:

I = I.1 + I.2

b) Hyppighed

Diffus emission i en anlægsdel kan bestemmes ved et sæt korte, men omfattende målinger, som ikke behøver at blive gentaget, før udstyret ændres. Medmindre hver enkelt anlægsdel overholder grænseværdierne for diffus emission, bør der derfor udarbejdes en årlig plan for forvaltning af opløsningsmidler for anlægget som helhed, for at sikre at det overholder grænseværdien for diffus emission.