Samtidig med at ECB anerkender de begrænsede formål med direktivforslaget, er det ECB’s opfattelse, at EU's lovgrundlag bør være konsekvent tværs af de finansielle sektorer, hvor det er hensigtsmæssigt, dvs. for at undgår lovgivningsmæssig arbitrage. ECB skal fx foreslå at fremme konvergens på tværs af sektorer med hensyn til følgende:

6.1. Behandling af finansielle beholdninger i beregningen af egenkapital: ved bestemmelse af egenkapital er det ECB’s synspunkt, at overensstemmelse i behandlingen af »deltagelse« i den samme sektor og på tværs af finansielle service sektorer bør øges for at forhindre tilsynsmæssig arbitrage mellem juridiske enheder og/eller mellem enheder inden for et finansielt konglomerat (15). ECB skal særligt anbefale en yderligere tilpasning af definitionen af deltagelse i forsikringsselskaber og kreditinstitutter i direktiv 2006/48/EF (16) og direktiv 2009/138/EF (17) og af de metoder, der anvendes på gruppe-niveau, til behandling af dobbeltgearing, som skyldes deltagelse på tværs af sektorer (18). Underudvalget for finansielle konglomerater, som oprettedes ved ESA-forordningerne (19) kunne spille en vigtig rolle i forbindelse med fremme konvergens på tværs af sektorer.

6.2. Håndtering af finansiel stabilitet: alle pro-cykliske virkninger, som skyldes gennemførelse af solvens II-regelsystemet, og efter omstændighederne, medvirken af kontracykliske mekanismer med henblik på finansiel stabilitet, herunder med hensyn tillæg for illikviditet, hvor der henvises til i direktivforslaget, kunne vurderes yderligere.

6.3. Aflønningspolitikker og — ordninger: i overensstemmelse med de formål i Kommissionens henstilling (20) ser ECB med tilfredshed på det igangværende arbejde omkring aflønningspolitikker og –ordninger i forbindelse med gennemførelse af solvens II-foranstaltningerne (21); de på højt internationalt niveau aftalte principper for aflønningspolitikker for banker og de tilhørende gennemførelsesstandarder (22) bør gælde for forsikringssektoren (23), med hensyntagen til de særlige forhold, hvor det er relevant.

6.4. Kreditvurderinger: i medfør af direktivforslaget vil EIOPA få overdraget visse opgaver i forbindelse med i) vurdering af godkendelse af eksterne kreditvurderingsinstitutter (»ECAI«) og ii) indpasning af deres kreditvurderinger på en objektiv skala med trin for kreditkvalitet (24), for hvilke Kommissionen vil skule vedtage detaljerede kriterier i form af delegerede retsakter (25) Medens ECB principielt støtter disse nye opgaver, som er overdraget til EIOPA og anerkender de særlige forhold i hver af de finansielle service sektorer, skal ECB også bemærke, at godkendelse af ECAI'er allerede er behandlet i forbindelse med direktiv 2006/48/EF (26) og forordning (EF) nr. 1060/2009 (27). På baggrund heraf og i lyset af disse spørgsmåls sektoroverskridende natur foreslår ECB derfor, inden der foretages lovgivningsmæssige initiativer, at der foretages en vurdering omfattende de tre ESA'er, med henblik på at sikre konsekvens og synergier mellem den relevante EU-lovgivning på sektorniveau, herunder eventuelle gennemførselsforanstaltninger.

6.5. Bestemmelse af »usædvanligt store fald på de finansielle markeder«: i tilfælde af, at solvenskapitalkravet ikke er opfyldt, kræver tilsynsmyndighederne, at et forsikrings- eller genforsikringsselskab tager de nødvendige tiltag inden for en længste periode på højest ni måneder (28). I tilfælde af usædvanligt store fald på de finansielle markeder, kan tilsynsmyndighederne forlænge denne frist med en passende periode, »idet alle relevante faktorer tages i betragtning« (29). I medfør af direktivforslaget vil EIOPA undersøge og fastslå eksistensen af usædvanlige store fald på de finansielle markeder, i lyset af hvilke Kommissionen vil vedtage delegerede retsakter, der angiver de procedurer, som EIOPA skal følge til bestemmelse af eksistensen af sådanne begivenheder og de »faktorer«, som der skal tages hensyn til, herunder det længste »passende tidsrum« (30). ECB kan støtte den rolle, som foreslås pålagt EIOPA til sikring af konsekvens af tiltag på tværs af medlemsstaterne. Af samme grund kan det også være hensigtsmæssigt at høre ESRB og at indføre kvalitative og kvantitative kriterier, metoder og krav til fastlæggelse af sådanne forhold.

Der bør tilvejebringes større klarhed over samspillet mellem EIOPA’s fastslåelse af usædvanlige store fald på de finansielle markeder og Rådets erklæringer af nødsituationer i samme betydning som i ESA-forordningerne (31) og også foranstaltninger, som tilsynsmyndigheder tager i usædvanlige tilfælde, såfremt der er tale om yderligere forringelse af den pågældende virksomheds finansielle situation (32).