Regionsudvalgets udtalelse om "Regionalpolitikkens indvirkning på investeringsfremmende foranstaltninger: En ny tilgang til anvendelsen af strukturfondene"

(2000/C 57/09)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til præsidiets beslutning af 10. marts 1999 om i henhold til EF-traktatens artikel 198 C, stk. 4, at afgive udtalelse om dette emne og henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 1 "Regionalpolitik, Strukturfondene, Økonomisk og Social Samhørighed, Grænseoverskridende og Interregionalt Samarbejde" i samarbejde med Underudvalg 6 "Beskæftigelse, Økonomisk Politik, Det Indre Marked, Industri, SMV",

under henvisning til bidraget fra Underudvalg 6 "Beskæftigelse, Økonomisk Politik, Det Indre Marked, Industri, SMV" ª,

under henvisning til forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 127/99 rev. 2), der blev vedtaget af Underudvalg 1 den 6. oktober 1999 med Waltraud Klasnic (A, PPE) og Göran Färm (S, PSE) som ordførere -

på den 31. plenarforsamling den 17.-18. november 1999 (mødet den 18. november) vedtaget følgende udtalelse.

1. Generel baggrund

1.1. Mange forretningsaktiviteter bliver mere og mere globale. Det teknologiske fremskridt og den hastige internationalisering af forretningsmarkederne er medvirkende faktorer. EU's virksomheders evne til at konkurrere på dette marked har afgørende betydning for den fremtidige vækst og velstand i EU.

1.2. Indførelsen af ØMU'en har ført til, at nogle af de traditionelle midler til at tiltrække investeringer er forsvundet. De faste valutakurser sætter en stopper for valutakurssvingninger. Medlemsstaterne kan ikke længere fristes af at ty til at devaluere for at forbedre deres konkurrenceevne.

1.3. ØMU'en ændrer også betingelserne på kreditmarkedet og vurderingen af andre økonomiske faktorer. Konkurrencen skærpes, og virksomhederne kan lettere sammenligne lånevilkår. En fælles valuta fremhæver også forskelle i lønninger, skatter og afgifter.

1.4. Et ensartet fælles marked med en fælles valuta gør det lettere for firmaer at opsplitte deres aktiviteter. Arbejdsintensive dele, der ikke kræver en særligt uddannet arbejdskraft, henlægges til områder med lave lønomkostninger. Forskning og udvikling samt aktiviteter, der kræver en højt specialiseret arbejdskraft, placeres i områder med de bedste universiteter. Dette er en naturlig udvikling, hvor der foretages en afvejning ud fra de komparative fordele, men hvis det drives for vidt, medfører det alvorlige problemer.

1.5. I de mere begunstigede regioner forsvinder et stort antal job for kortuddannede. Dette kan resultere i et todelt arbejdsmarked, hvor der er stor efterspørgsel efter højtkvalificerede arbejdstagere, medens der samtidig er stor arbejdsløshed i sårbare grupper. I de mindre velstående regioner er der risiko for, at man fastholder en struktur, der domineres af fabriksjob. Dette understreger, at der er behov for, at støtteforanstaltninger i mindre begunstigede regioner skal koncentreres om at udvikle infrastruktur, almen og faglig uddannelse samt andre sociale tjenesteydelser.

1.6. Den forestående udvidelse af EU påvirker allerede nu virksomhedernes investeringsbeslutninger. De kommende medlemslande udgør et stort, vigtigt fremtidigt marked med vækstmuligheder og øget efterspørgsel. Optagelsen af disse lande vil få kolossale følgevirkninger for arbejdsmarkedet, især i de tilstødende lande. I en overgangsperiode vil de lavere lønomkostninger og det faktum, at de nye lande i starten ikke har nået de miljømæssige og sociale standarder, være vigtige faktorer for investeringer.

2. EU's regionalpolitiks betydning for virksomhedsetableringer

2.1. En af EU's vigtigste målsætninger er nedfældet i EU-traktatens artikel 158, stk. 2: "Fællesskabet stræber navnlig efter at formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre situationen for de mindst begunstigede områder eller øer, herunder landdistrikter."

2.2. Endvidere er EU's regionaludviklingsfonds opgave fastlagt i traktatens artikel 160. "Den Europæiske Fond for Regionaludvikling skal bidrage til at udligne de største regionale skævheder i Fællesskabet ved at deltage i udviklingen og strukturtilpasningen af de områder, der er bagefter i udvikling, og i omstillingen af de industriområder, der er i tilbagegang."

2.3. En af de vigtigste målsætninger for EU's regionalpolitik er at støtte udviklingen i sårbare regioner, således at der kan skabes nye, varige arbejdspladser. EU's strukturfonde har i mange år ydet værdifuld støtte til at fremme udviklingen af svage regioner. Der er mange gode eksempler på, hvordan EU-støtte har bidraget til en positiv udvikling i mindre begunstigede regioner og i kriseramte industriområder. Strukturfondene udgør et vigtigt fælles instrument til skabelse af nye job og til styrkelse af EU's konkurrenceevne.

2.4. Regionsudvalget er bekymret for en forvrængning af strukturfondenes grundlæggende målsætninger. EU's regionalpolitik skal sørge for, at direkte subsidier ikke bruges til at flytte bestående arbejdspladser fra én del af Europa til en anden. Man bør derfor fremme en politik, der konsekvent tager hensyn til de regionale udviklingsforskelle, der nævnes i Amsterdam-traktatens artikel 158, dersom støtten til de europæiske virksomheder skulle blive sænket. Det strukturfondsprogram for perioden 2000-2006, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd i Berlin inden for rammerne af Agenda 2000, spiller i den forbindelse en nøglerolle.

2.5. Befolkningsudviklingen går i retning af et Europa med en stadig ældre arbejdsstyrke. Samtidig går den teknologiske udvikling meget hurtigt. Der er behov for en stor indsats, hvis arbejdskraftens færdigheder skal holde trit med forandringerne i almindelighed, og hvis man skal klare sig i den hårde internationale konkurrence. Når tilgangen af ung, nyuddannet arbejdskraft bliver mindre, er virksomhederne nødt til at finde nye måder at dække deres rekrutteringsbehov på(1).

2.6. Den vigtigste opgave for de nationale programmer, der nu udarbejdes i medlemsstaterne for at omsætte EU's nye strukturfondsprogram i praksis, bør derfor være at støtte en uddannelsesindsats, der skal styrke arbejdskraftens færdigheder i EU som helhed. Derudover bør strukturfondene fortsat yde støtte til udbygning af infrastruktur, uddannelse, FTU, erhvervsinvesteringer, samt generelt hjælpe med at fremme stabile, gunstige rammebetingelser og igangsætte en udvikling i mindre begunstigede områder. Hensigten bør være at finde frem til langsigtede løsninger, der kan fremme et nærmiljø, der i højere grad er befordrende for vækst, således at der kan skabes varige jobmuligheder. Medlemsstaterne vil derefter være i stand til at leve op til den målsætning, der er nedfældet i Amsterdam-traktatens beskæftigelsesafsnit, om at tilstræbe et højt beskæftigelsesniveau.

3. Erhvervsstøtteordninger som middel til at tiltrække investeringer til EU's regioner

3.1. EF-traktaterne og det indre marked sikrer virksomhederne retten til at flytte deres aktiviteter til andre dele af Den Europæiske Union. Det er imidlertid meget problematisk, hvis der ydes offentlig støtte for at tilskynde virksomheder til at flytte deres aktiviteter, navnlig hvis udflytningsbeslutningerne tilsyneladende skyldes incitamenter, der ikke fremmer varig beskæftigelse.

3.2. EU's regionalpolitik har været meget gavnlig for udviklingen af regionerne og har forbedret balancen og samhørigheden i EU. Alligevel er der en tiltagende offentlig debat om erhvervsstøtteordninger, fordi EU-reglerne i undtagelsestilfælde ikke er fulgt. De vigtigste debatpunkter er følgende:

- Tilskud til erhvervelse af eller gratis overdragelse af grunde, bygninger eller andre faciliteter til virksomheder, der flytter deres produktion fra én del af EU til en anden.

- Kombination af denne støtte med en underskov af lokal/regional/national støtte, der falder helt uden for EU's strukturstøtteforordninger, og som synes at være i direkte strid med EU's konkurrencepolitik og statsstøtteregler.

- Dertil kommer, at arbejdsgiverne i visse medlemsstater presser ansættelsesvilkårene (social dumping). Dette indebærer en stor risiko for den sociale samhørighed i EU, der har den høje beskyttelse af arbejdstagerne som en af sine mærkesager. Det er derfor absolut nødvendigt at hindre, at der konkurreres på bekostning af arbejdsvilkårene. En harmonisering af disse bør indgå i protokollen om anvendelsen af fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, der indgår i traktaten om Den Europæiske Union.

- I visse tilfælde er der også tale om særlige skattebegunstigelser (fiskal dumping). For eksempel er det et anerkendt faktum, at kapital- og erhvervsskatter er meget forskellige fra den ene medlemsstat til den anden, ligesom der i nogle medlemsstater er væsentlige forskelle mellem regionerne, hvilket for tiden har tendens til at fremme omfattende flytninger på regionalt plan, udelukkende begrundet i skattemæssige overvejelser. Der er risiko for, at skatteniveauet trykkes så meget, at det bliver særdeles vanskeligt at finansiere uddannelse og social sikring.

3.3. Der må tages skridt til at sikre, at investeringsfremmende foranstaltninger ikke virker konkurrenceforvridende og fører til unfair støtte. Statsstøtte skal anvendes til at fremme en konkurrence, der skaber økonomisk effektivitet, bæredygtig vækst og varig beskæftigelse. Støtteforanstaltninger er vigtige midler til at afhjælpe vækstvanskeligheder i strukturelt dårligt stillede regioner og til at fremme den økonomiske og sociale samhørighed i EU.

3.4. I en situation med vedvarende høj arbejdsløshed bliver kampen om at tiltrække virksomheder stadig mere indædt. Der er fare for, at varig beskæftigelse vil blive undermineret af kortsigtede foranstaltninger, der er beregnet til at lokke virksomheder til.

3.5. Hvis en virksomheds lokaliseringsvalg snarere sker på grundlag af en håndfuld tilskudsordninger end stedets mere langsigtede komparative fordele, kan der under alle omstændigheder blive tale om en beslutning med kort levetid. Nye tilbud om tilskud kan føre til nye beslutninger om at flytte. Det er der flere eksempler på. De regioner, der går ind i dette spil, hvor virksomheder ofte spiller forskellige regioner ud mod hinanden, bør være bevidste om, at de selv kan ende som tabere. Pligten til på den ene side at leve op til Maastricht-kriterierne og kapløbet om på den anden side at tilbyde størst mulig statsstøtte inklusive skattelettelser kan føre til alvorlige problemer for såvel medlemsstaterne som de regionale og lokale myndigheder, hvilket kan have en negativ effekt.

4. Virksomhedsflytninger som en konsekvens af erhvervsstøtteordninger

4.1. Omstrukturering er et naturligt og nødvendigt element i udviklingen i industrien og det indre marked. En uundgåelig bivirkning er den totale eller delvise lukning af virksomheder, etablering af nye virksomheder og flytning af virksomheder eller forretningsaktiviteter. Hvert år forsvinder cirka 10 % af alle job, men de erstattes af et stort set lige så stort antal nye job. Dette stiller store krav til enkeltpersoners, virksomheders og regioners tilpasningsevne.

4.2. I en sund markedsøkonomi vejer virksomhederne de forskellige områders og regioners relative fordele op mod hinanden, når der skal træffes en beslutning om virksomhedens placering. Denne proces kræver, at samfundet iværksætter forskellige foranstaltninger og sikrer, at de grundlæggende EU-regler om fair konkurrence overholdes, og at konkurrenceforvridende støtte forbydes.

4.3. I begyndelsen af 1990'erne undersøgte Kommissionen regionernes konkurrenceevne målt ud fra deres evne til at tiltrække investorer. Denne undersøgelse blev foretaget i forbindelse med færdiggørelsen af det indre marked. Regionerne blev opdelt i tre kategorier (højtudviklede regioner, kriseramte industrielle regioner, underudviklede regioner), og der blev opstillet 37 forskellige faktorer, der har betydning for regionernes konkurrenceevne. De virksomheder, der deltog i undersøgelsen, blev bedt om at anføre, hvilke faktorer de prioriterede højest.

4.4. Til trods for forskelle mellem de tre kategorier af regioner var følgende faktorer klare topscorere:

- låneomkostninger

- indkomst- og selskabsskat

- adgang til kvalificeret arbejdskraft

- indirekte lønomkostninger

- arbejdsmarkedslovgivning

- økonomisk vækstrate

- lønniveau.

4.5. I samme forbindelse gjorde Kommissionen opmærksom på en lang række foranstaltninger til fremme af regionernes konkurrenceevne, der er de lokale og regionale myndigheders ansvar. Der blev bl.a. peget på uddannelsessystemet, infrastruktur, regionalpolitik, den regionale økonomi og sociale ydelser.

4.6. Vurderingerne afhænger delvist af, hvilken type forretningsaktivitet der er tale om. En virksomhed, der har brug for en faglært, veluddannet arbejdskraft, vil komme til en helt anden konklusion end en virksomhed, der har brug for at placere en arbejdsintensiv produktion. Adskillige andre undersøgelser viser, at firmaer i vækstsektorer med en højtuddannet arbejdskraft lægger stigende vægt på "bløde" faktorer såsom tilstedeværelsen af gode skoler, miljø, fritidsfaciliteter, sundhedsvæsen og andre sociale ydelser. En lav kriminalitet er ligeledes et vigtigt parameter.

5. Europa-Kommissionens nuværende rolle

5.1. I 1997 vedtog Kommissionen nogle nye retningslinjer for statsstøtte til regionerne. Disse retningslinjer indeholder i punkt 4.10 og 4.14 en bestemmelse om, at medlemsstater kun må yde regionalstøtte til en virksomhed, hvis investeringen og arbejdspladserne bliver i området i mindst fem år. Inden den 1. januar 2000 skal medlemsstaterne gennemgå deres nationale støtteordninger med henblik på at bringe dem i overensstemmelse med de nye regler. Endvidere definerer disse retningslinjer begrebet "startinvestering", som kan finansieres med regionalstøtte.

5.2. Hvad angår EU's kommende program for regionalstøtte år 2000-2006 indeholder forordningen om de generelle bestemmelser om strukturfondene en tilsvarende bestemmelse i artikel 30, stk. 4, vedrørende virksomhedsudflytning. Det specificeres, at en virksomhed kun må fortsætte med at modtage strukturfondsstøtte, hvis den ikke undergår en væsentlig omstrukturering, der først og fremmest skyldes virksomhedslukning eller udflytning. Denne bestemmelse skal træde i kraft senest fem år efter den kompetente nationale myndighed har truffet beslutning om støtte fra EU's strukturfonde.

5.3. De retningslinjer, som Kommissionen er i færd med at udarbejde for den kommende programperiode, indeholder en passus om, at strukturfondene ikke udelukkende bør anvendes til at omplacere eksisterende forretningsaktiviteter.

5.4. En af Kommissionens vigtigste opgaver er at kontrollere, at konkurrencelovgivningen og reglerne om statsstøtte overholdes. I princippet er konkurrenceforvridende statsstøtte udelukket. Det er ikke altid let at tilgodese såvel behovet for at støtte udviklingen af underudviklede områder som kravet om fair konkurrencevilkår på det indre marked. Siden april 1998 har de multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter været gældende(2). Hensigten med disse bestemmelser er at skabe grundlag for at føre strengere kontrol med statsstøtte til større investeringsprojekter. Samtidig bør der helst sikres en rimelig balance mellem EU's tre overordnede politikmål, nemlig at forhindre konkurrenceforvridning på det indre marked, at forstærke den økonomiske og sociale samhørighed og at forbedre erhvervslivets konkurrenceevne.

5.5. Bilindustriens globale betydning og høje mobilitet fik Kommissionen til også at fokusere specielt på denne industrisektor for at undgå konkurrenceforvridning mellem virksomheder, der modtog helt overdrevne tilbud om statsstøtte. Der blev indført en særlig ordning med EF-rammebestemmelser for statsstøtte til motorkøretøjsindustrien(3), der kræver, at Kommissionen skal forelægges en detaljeret analyse af investeringsbeslutningen, før den kan godkendes. Afhængigt af erfaringerne med disse rammebestemmelser bør der opstilles lignende bestemmelser for andre sektorer som f.eks. telekommunikationssektoren. Desuden bør der opstilles rammebestemmelser for andre højkonkurrencesektorer og for vigende industrisektorer.

5.6. I slutningen af marts 1999 offentliggjorde Kommissionen sin syvende rapport om statsstøtte i hvilken den bemærkede, at statsstøtten udgør ikke mindre end 95 mia. euro pr. år, og at de 38 mia. går til fremstillingsindustrien. Selv om Kommissionen kunne konstatere en faldende tendens, var statsstøtten fortsat alt for høj og i strid med princippet om fair konkurrence på det indre marked.

5.7. I øvrigt var der store forskelle mellem medlemsstaterne. Den nedadgående tendens har ganske rigtigt været synlig i nogen tid, men ikke i alle medlemsstater. I halvdelen af medlemsstaterne er statsstøtten i perioden 1995-1997 steget eller blevet på samme niveau som i 1993-1995. Derfor vil Kommissionens kontrol af støtten fortsat stå højt på dagsordenen. Kommissionen bemærker, at reglerne er der, men at medlemsstaterne undlader at følge dem. Det er også vigtigt at give Kommissionen de nødvendige ressourcer til at kunne fortsætte med at føre en effektiv kontrol.

5.8. Flytning af eksisterende arbejdspladser har de seneste år ofte været diskuteret blandt Kommissionens forskellige generaldirektorater, især når flytningen har været kombineret med EU-støtte eller statsstøtte. I en række tilfælde har man fokuseret på arbejdsvilkårenes rolle. Store dele af EU's arbejdslovgivning og arbejderbeskyttelseslovgivning er et resultat af bestræbelserne på at dæmme op for social dumping. Femårsreglen for strukturfondsstøtte kan også ses i dette lys.

5.9. Amsterdam-traktaten optrapper samarbejdet om den sociale dimension såvel som miljøbeskyttelse. Arbejdsmarkedets parter bærer sammen ansvaret for at sikre, at de fælles regler overholdes, og at arbejdsvilkårene forbedres. Et sådant tættere samarbejde giver også Kommissionen større beføjelser til at føre tilsyn med, at de fælles regler overholdes. Kommissionen bør udstyres med de nødvendige ressourcer. Den kommende udvidelse med nye medlemsstater fra Central- og Østeuropa vil understrege dette behov yderligere.

5.10. Den debat, der foregår i Kommissionen mellem de berørte generaldirektorater, har bl.a. resulteret i, at der er blevet iværksat en undersøgelse af, hvilke beslutninger der ligger bag virksomhedsudflytninger. Undersøgelsen, der er givet i opdrag til et eksternt konsulentfirma og forventes færdig i efteråret 1999, skal efter hensigten kortlægge, hvilke faktorer der spiller ind på beslutninger om virksomhedsudflytninger.

5.11. Hvad angår skatter og fiskal dumping, har Kommissionen nedsat en ekspertgruppe under ledelse af Storbritanniens Paymaster General, Dawn Primolo. Der er en stigende kritik af, at skatte- og afgiftslettelser indgår i de incitamenter, der skal tiltrække investorer.

6. En ny indfaldsvinkel til regionalpolitik hos de lokale og regionale myndigheder

6.1. I 1990'erne har vi set flere eksempler på, at arbejdspladser er blevet flyttet fra én del af EU til en anden. I mange tilfælde var der tale om forskellige former for statsstøtte (med eller uden strukturfondsmidler). Dårligere vilkår for arbejdstagerne (ikke kun løn, men også de almindelige ansættelsesvilkår) har ligeledes spillet en rolle. I områder, der er ramt af fabrikslukninger, har det ofte været vanskeligt at finde alternative beskæftigelsesmuligheder, hvilket har resulteret i højere arbejdsløshed og dermed følgende økonomiske og sociale problemer. Det viser blot, at de nuværende aftaler inden for EU bør styrkes. Der bør derfor iværksættes en grundig revision, der skal forhindre, at EU-støtte fører til en unfair kappestrid mellem lokale og regionale myndigheder.

6.2. På beskæftigelsestopmødet i Luxembourg i november 1997 blev det besluttet at nedsætte en gruppe af eksperter på højt plan under ledelse af den tidligere bestyrelsesformand for Volvo, P.G. Gyllenhammar, med den opgave at analysere de arbejdsmæssige og økonomiske følger af de strukturelle ændringer inden for industrien. Gruppen har fokuseret på at vejlede om foranstaltninger til at fremme beskæftigelsen, forbedre konkurrenceevnen, fremme et velfungerende arbejdsmarked og bane vejen for ændringer på disse områder. Den endelige rapport blev færdig i november 1998 (en foreløbig rapport blev præsenteret i april 1998) og henvender sig til politikere, erhvervsledere og arbejdsmarkedets parter(4).

6.3. Ekspertgruppen bemærker, at der ligger omfattende strukturelle ændringer forude, som vil berøre mange industrisektorer og regioner. Rapporten indeholder en lang liste af anbefalinger, der skal sætte medlemsstaterne bedre i stand til at håndtere de uundgåelige socioøkonomiske følgevirkninger af forandringerne. Anbefalingerne omfatter foranstaltninger til at udvikle moderne almen og faglig uddannelse såvel som infrastruktursystemer, modeller til fremme af SMV og særlig fremme af vækstsektorer. En af hovedkonklusionerne er, at det i den sidste ende er firmaerne selv, der bærer ansvaret for omstruktureringer. Enhedsmarkedet skal færdiggøres. Enhver form for skjulte hindringer for fri, fair konkurrence skal fjernes. Det betyder også fjernelse af enhver form for støtte, der forvrider konkurrencevilkårene. Alle former for støtte, herunder skattefordele, bør gøres fuldstændigt gennemsigtige, så betingelserne er ens for alle.

6.4. Partnerskab mellem de forskellige aktører er et af hovedpunkterne i ekspertgruppens rapport. Den sociale dialog skal intensiveres og spille sin rolle fuldt ud på alle planer. Bredt samarbejde mellem de berørte grupper er en forudsætning for en effektiv, vellykket iværksættelse af strukturelle ændringer. Med udgangspunkt i en bred konsensus er der behov for, at de virksomheder og regioner, der er berørt af strukturændringerne, skrider til handling og f.eks. gennemfører uddannelsesprogrammer for at forbedre de ansattes omstillingsevne og iværksætter foranstaltninger til fremme af SMV i de pågældende regioner. Der er behov for at lægge en økonomisk udviklingsstrategi, der kan sætte de regioner, der slås med strukturelle ændringer, i stand til at bekæmpe de sociale problemer.

6.5. Regionsudvalget ser ekspertgruppens arbejde som et værdifuldt bidrag til Fællesskabets målsætning om at fremme den sociale og økonomiske samhørighed i EU. Med udgangspunkt i denne rapport efterlyser Regionsudvalget en adfærdskodeks for gennemførelse af strukturelle ændringer.

6.6. Arbejdsmarkedets parters rolle og ansvar i denne forbindelse bør udvides. Der er allerede flere steder tegn på, at udviklingen går i den retning. Desuden bør den sociale dialog fremmes på alle niveauer.

6.7. Der bør udarbejdes en adfærdskodeks i form af en liste af anbefalinger, der skal vedtages med et bredt flertal af de berørte parter (regeringer, regioner, arbejdsmarkedets parter). Hensigten bør være at skabe et solidt udgangspunkt for økonomisk og social samhørighed via en regionalpolitik, der er udformet til at fremme konkurrenceevne og økonomisk vækst. Det er meningen, at denne adfærdskodeks skal kunne bruges som et middel til at dæmme op for unfair konkurrence, der skyldes social, fiskal og miljømæssig dumping. Hovedformålet bør være at give EU's regionalpolitik et strømlinet regelsæt og politikprogram, at sikre dynamisk investering i almen og faglig uddannelse, infrastruktur og erhvervsinvesteringer, samt at dæmme op for, at strukturfondsmidler anvendes til at flytte eksisterende job.

7. Konklusioner

Regionsudvalget

1) konstaterer, at EF-traktaterne sikrer virksomhederne retten til at flytte deres aktiviteter til en anden del af Den Europæiske Union, men en sådan udflytning må ikke fremmes gennem unfair brug af incitamenter, og statsstøttepolitikken, som foreskriver, hvilken støtte der er berettiget og fremmer fair konkurrence, må håndhæves strengt,

2) mener, at EU's regionalpolitik er et nøgleområde, som fremmer økonomisk og social samhørighed. Støtteforanstaltninger er nødvendige i visse regioner, hvor strukturelle ulemper hæmmer den økonomiske udvikling. Det er vigtigt, at disse foranstaltninger fremmer en bæredygtig økonomisk udvikling og skaber varig beskæftigelse,

3) mener, at et af EU's politiske mål bør være - under hensyntagen til de mål, der er nedfældet i Amsterdam-traktatens artikel 158, nemlig at formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre situationen for de mindst begunstigede områder - gradvis at nedtrappe direkte subsidier til virksomhedsplaceringer,

4) følger nøje med i den undersøgelse, som er iværksat på foranledning af Kommissionen, af beslutninger om virksomhedernes lokaliseringsvalg, især hvad angår spørgsmålet om, hvordan og i hvilken udstrækning strukturfondsmidler indgår i de støtteordninger, der skal anspore virksomheder til at placere deres aktiviteter i forskellige regioner,

5) anerkender, at Kommissionen i sin syvende rapport om statsstøtte har påpeget, at der sker et fald i statsstøtten til fremstillingsindustrien. Regionsudvalget hilser dette fald velkommen, men det er alligevel vigtigt, at man fortsætter med at overvåge tildelingen af statsstøtte, da enhver virksomhedsudflytning, der bunder i uberettigede subsidier, kan få alvorlige konsekvenser for de regioner og lokalområder, der mister arbejdspladser. Et program bør stramme op på de eksisterende regler og overvågningsordninger, men bør også indeholde forslag til en adfærdskodeks for de relevante aktører på området. Denne adfærdskodeks bør bl.a. være baseret på de retningslinjer, der foreslås i rapporten fra den ekspertgruppe, der af Rådet har fået til opgave at undersøge de økonomiske og sociale følger af de strukturelle ændringer,

6) opfordrer Europa-Parlamentet og Rådet til at støtte Kommissionen i dens bestræbelser på at videreføre støttekontrollen og bekæmpe social og miljømæssig dumping mere effektivt,

7) foreslår, at der gøres en proaktiv indsats for i højere grad at koncentrere EU's strukturprogram for den kommende periode 2000-2006 om de udfordringer, EU står overfor. Foranstaltninger til støtte af jobskabelse i kvalificerede regioner bør være koncentreret om programmer til fremme af investeringer, infrastruktur, uddannelse, forskning, offentlig service og andre lignende tiltag, der sigter mod at fremme vækst og bidrage til at øge konkurrenceevnen og forbedre evnen til at tage nye udfordringer op samt til at skabe et større antal varige arbejdspladser. Støtte til jobskabende erhvervsinvesteringer skal ydes på den betingelse, at der ikke må være tale om støtte, som direkte går til flytning af erhvervsaktiviteter, med andre ord skal der være tale om "startinvesteringer" i henhold til EU's retningslinjer for statsstøtte til regionale formål,

8) anbefaler, at der udarbejdes særlige EU-rammebestemmelser for statsstøtte til meget konkurrenceprægede sektorer og til vigende sektorer. De bør udformes efter samme model som EU-rammebestemmelserne for statsstøtte til motorkøretøjsindustrien.

Bruxelles, den 18. november 1999.

Manfred DAMMEYER

Formand for

Regionsudvalget

(1) Se endvidere GD V's "Demographic Report 1998" og "A Society for All Ages" - GD V's oplæg til en konference med samme titel afholdt i Wien den 12.-13. oktober 1998.

(2) EFT C 107 af 7.4.1998, s. 7.

(3) EFT C 279 af 15.9.1997, s. 1.

(4) "Håndtering af ændringer - Endelig rapport fra gruppen af eksperter på højt plan om økonomiske og arbejdsmæssige følger af industrielle ændringer" udsendt af Europa-Komissionens generaldirektorat V.