31. 12. 88 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 337/67 
3.4. Med  andre  ord  bør  de grundlæggende  mål-
sætninger  søges  realiseret  med  forslag  til foranstaltnin-
ger, som  opfylder  er fleksibilitetskriterium,  således  at 
Bryssel,  den  27. oktober  1988. de bedre  kan  passes  ind  i de forskellige  faser  af ud-
viklingen  i udbuddet  af/efterspørgslen  efter  elektricitet. 
Alberto  MASPRONE 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Udtalelse  om forslaget  til Rådets  direktiv  om oplysning  af befolkningen  om,  hvorledes  den 
skal forholde  sig,  samt  om sundhedsmæssige  foranstaltninger  i tilfælde  af strålingsfare 
(88/C  337/22) 
Den 30.  Juni  1988  besluttede  Rådet  for  De Europæiske  Fællesskaber,  under  henvisning  til 
Euratom-traktaten,  og især  artikel  31 heri,  at anmode  om Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs 
udtalelse  om ovennævnte  emne. 
Det forberedende  arbejde  henvistes  til ØSU's  sektion  for  energi,  kernekraft  og forskning, 
som udpegede  Michel  Saiu  til ordfører.  Sektionen  vedtog  sin udtalelse  den  7. oktober  1988. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 259.  plenarforsamling,  den  27.  oktober 
1988,  uden  stemmer  imod  og med  1 stemme  hverken  for eller  immod  følgende  udtalelse. 
ØSU  tilslutter  sig formålet  med  Kommissionens  forslag 
til direktiv,  som  består  i at iværksætte  foranstaltninger 
og procedurer  til oplysning  af befolkningen  med  henblik 
på at øge  sundhedsbeskyttelsen  i tilfælde  af strålingsfa-
re. Dog  finder  ØSU,  at de foreslåede  konkrete  gennem-
førelsesforanstaltninger  ikke  er fyldestgørende  på det 
aktuelle  stadium,  og at de ikke  lever  op til offentlighe-
dens  forventninger,  specielt  på baggrund  af atomulyk-
ken i Tjernobyl.  Kommissionen  anmodes  derfor  ind-
trængende  om  at tage  højde  for de bemærkninger  og 
ændringsforslag,  som  fremsættes  i denne  udtalelse. gjort  kraftige  indsigelser  mod  disse  korte  frister,  som 
gør det umuligt  for Udvalget  at varetage  sin rådgivende 
funktion  i henhold  til Euratom-traktaten  (jf.  specielt 
artikel  31 heri)  på den  tilsigtede  måde. 
1.2. ØSU  forbeholder  sig retten  til på et senere  tids-
punkt  at foretage  en detaljeret  og dybtgående  behand-
ling af samtlige  de foranstaltninger,  som  Fællesskabet 
har truffet  i henhold  til Euratom-traktatens  kapitel  III 
om sundhedsbeskyttelse,  og som  Kommissionen  for-
pligtede  sig  til at træffe  i sin meddelelse  herom  fra 
august  1986. 
1. Indledende  kommentar 
1.1. ØSU  skal  i første  række  markere  sin utilfredshed 
med,  at det har  fået  sat så kort  en frist  for afgivelsen 
af sin udtalelse  om Kommissionens  forslag  til direktiv; 
dette  har  hindret  ØSU  i at foretage  de nødvendige 
eksperthøringer  på et område,  som  dog  er af særdeles 
stor betydning  set i relation  til følgerne  af atomulykken 
i Tjernobyl.  ØSU  har  allerede  ved  tidligere  lejligheder 2. Generelle  bemærkninger 
2.1. Den  situation,  der  opstod  som  følge  af atom-
ulykken  i Tjernobyl,  og som  allerede  er blevet  beskrevet 
talrige  gange,  har gjort  det uomgængelig  nødvendigt  at 
fastlægge  og iværksætte  foranstaltninger  og procedurer 
til oplysning  af befolkningen  med  henblik  på at øge 
sundhedsbeskyttelsen  i tilfælde  af strålingsfare.  Med 
hensyn  til udsættelse  for radioaktivitet  har denne  ulykke 
henledt  opmærksomheden  på, at befolkningerne  overalt 
i EF bor  i nærheden  af atomkraftværker. 
Nr. C 337/68 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 88 
2.2. Således må man ved udarbejdelsen af fælles prin­
cipper og specifikke bestemmelser på informationsom­
rådet, som supplement til Rådets direktiv af 15. juli 
1980 om »fastsættelse af de grundlæggende normer for 
beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sund­
hed mod de farer, der er forbundet med ioniserende 
stråling« (*), senest ændret ved direktiv af 3. september 
1984 (2), nodvendigvis tage hensyn til, at befolkningen 
i EF ønsker og forventer at blive informeret ikke blot 
så ingående som muligt, men også på en sammenhæn­
gende og troværdig måde. Desuden må det på ny under­
streges, at denne information må være forståelig. Det 
ville imidlertid være hensigtsmæssigt, om Kommissio­
nen i medfør af Euratom-traktatens artikel 32 revidere­
de eller supplerede de i artikel 30 definerede grundlæg­
gende normer, i et forsøg på at gøre dem forståelige for 
hele befolkningen og gøre dem til almen viden, samt at 
den sikrede en koordinering af informationen. 
2.3. Med henblik herpå bør hver enkelt medlemsstat 
— i medfør af Euratom-traktatens artikel 33, som be­
stemmer, at hver medlemsstat træffer de nødvendige 
foranstaltninger med hensyn til undervisning og faglig 
uddannelse — opfordres til at iværksætte de nødvendi­
ge foranstaltninger for i skolernes undervisningsplaner 
at indbygge en elementær indføring i radioaktivitet, 
herunder i radioaktivitetens evaluering og måleenheder, 
på lige fod med den almindelige undervisning i vægt-, 
mål- og rumforhold, således at befolkningen på et så 
tidligt alderstrin som muligt vænnes til disse begreber. 
2.4. ØSU tilslutter sig derfor Kommissionens mål­
sætning og støtter et direktiv på området, som vil 
medføre, at en række af dets egne forslag bliver realise­
ret, jf. bl.a. udtalelsen af 25. februar 1987 om »udkast 
til forslag til Rådets beslutning om indførelse af et 
fællesskabssystem for hurtig udveksling af oplysninger 
ved forekomst af usædvanligt store mængder radioakti­
vitet eller i tilfælde af atomulykker« (3), hvor ØSU 
understregede, at »der er behov for hasteforanstaltnin­
ger, som kan genskabe og styrke befolkningens tillid i 
henseende til information«. 
2.5. I samme udtalelse anmodede ØSU tillige om, at 
der blev taget initiativer vedrørende bl.a. »informatio­
nens udsendelse til befolkningen, herunder især popula­
risering af informationen« samt vedrørende forebyggen­
de orientering. 
2.6. Vedtagelsen af et direktiv om oplysning af be­
folkningen er desuden i tråd med artikel 3 i Rådets 
beslutning af 14. december 1987 om »en fællesskabsord­
ning for hurtig udveksling af information i tilfælde af strålingsfare« (4), hvis bestemmelser vil blive udbygget 
med dette direktiv. 
2.7. ØSU minder om, at oplysning af befolkningen 
om de forskellige teknologiske og andre risici, hvad 
enten de er af nuklear, kemisk, biologisk eller naturlig 
art, samt om sundhedsmæssige foranstaltninger i tilfæl­
de af fare, og om hvordan befolkningen skal forholde 
sig i disse situationer, ikke kun er et spørgsmål om 
love og regler. Et direktiv om, at befolkningen skal 
informeres eller vil blive det, er således ikke nogen 
garanti for, at dette rent faktisk bliver tilfældet, hvis 
ikke der samtidigt træffes nødvendige forholdsregler til 
sikring af, at de oplysninger, der udsendes, virkelig 
når frem og bliver forstået af alle. For så vidt angår 
befolkningerne i atomkraftværkernes nærhed, bør disse 
have kendskab til beskyttelsesforanstaltninger og bered­
skabsplaner. 
2.8. Kommissionens hensigt med dette forslag er 
ganske vist kun at opstille visse principper, som skal 
danne basis for oplysningen af befolkningen, men det 
bør ikke des to mindre understreges, at en række forud­
sætninger skal være opfyldt for at direktivet kan fungere 
efter hensigten: 
— de konkrete gennemførelsesforanstaltninger skal til­
sikre, at befolkningen rent faktisk modtager infor­
mationerne, 
— befolkningen skal have tillid både til de kanaler, 
hvorigennem oplysningen formidles, og til de op­
lysninger der formidles, 
— informationerne skal være troværdige, hvilket kræ­
ver, at de er dækkende, forståelige, overensstem­
mende samt relevante med hensyn til den pågælden­
de ulykke, at de udsendes rettidigt, og at de til 
enhver tid er ført helt ajour. 
2.9. Efter ØSU's opfattelse vil disse forudsætninger 
— som Kommissionen ikke lægger nok vægt på — kun 
kunne opfyldes, hvis man generelt søger at involvere 
hele befolkningen aktivt. Dette kræver, at ikke blot 
arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationerne inden for 
de berørte erhvervssektorer men også miljø- og forbru­
gerorganisationerne er med til at udarbejde, videregive 
og ajourføre oplysningerne. Disse organisationer må 
således formodes at kunne spille en aktiv og fyldestgø­
rende formidlende rolle på dette område. 
2.10. Det foreliggende forslag synes inspireret af 
visse principper, som er sat i værk inden for rammerne 
af direktiv 82/501/EØF »om risikoen for større uheld i 
forbindelse med en række industrielle aktiviteter« (5) 
(det såkaldte Seveso-direktiv), idet der skelnes mellem 
dels informationer af præventiv og alment oplysende 
karakter og dels en mere målrettet information i tilfælde 
af strålingsfare. 
0) EFT nr. L 246 af 17. 9. 1980, s. 1. 
(2) EFT nr. L 265 af 5. 10. 1984, s. 4. 
(3) EFT nr. C 105 af 21. 4. 1987, s. 7. (4) EFT nr. L 371 af 30. 12. 1987, s. 76. 
(5) EFT nr. L 230 af 5. 8. 1982, s. 1. 
31. 12. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 337/69 
2.11. ØSU godkender denne skelnen, men når der 
således er skabt parallelitet mellem de to direktiver, 
finder Udvalget det dog nødvendigt at anlægge en sam­
ordnet og konsekvent indfaldsvinkel med hensyn til 
information og forebyggelse omkring de forskellige for­
mer for risici for større uheld, uanset deres årsag, så 
man bl.a. undgår at der etableres for mange informa­
tionskanaler til befolkningen. I så fald risikerer man 
nemlig at afsvække virkningen af de informationer, som 
formidles via disse kanaler, og dermed mindske den 
samlede effekt af de midler, man råder over til forebyg­
gelse og imødegåelse af de eksisterende risici. 
2.12. ØSU mener ikke, at Kommissionen skelner til­
strækkeligt klart mellem de to former for information 
(jf. punkt 2.10 ovenfor), og er ydermere af den opfattel­
se, at der i tilfælde af strålingsfare ikke er en tilstrække­
lig klar sammenhæng mellem det foreliggende direktiv­
forslag og beslutning 87/600/EURATOM »om en fæl­
lesskabsordning for hurtig udveksling af information i 
tilfælde af strålingsfare« (1), som det ellers knytter snæ­
vert an til. 
2.13. ØSU finder det ikke hensigtsmæssigt at udson­
dre »befolkningsgrupper« eller at definere »de berørte 
befolkningsgrupper«, til hvis beskyttelse medlemssta­
terne har til hensigt at træffe informationsforan­
staltninger, således som Kommissionen gør det i sit 
forslag. En sådan skelnen, som det ville være overladt til 
medlemsstaterne at foretage, kunne ikke blot resultere i, 
at direktivets bestemmelser blev anvendt forskelligt; den 
kunne også føre til en evig gentagelse af den kaotiske 
situation, som fulgte efter ulykken i Tjernobyl, og som 
fik befolkningen til at miste tilliden til de oplysninger, 
der blev rundsendt. 
2.14. ØSU mener derfor, at det foreliggende direktiv 
bør omfatte hele befolkningen, således som begrebet er 
fastlagt i direktiv 80/836/EURATOM. 
2.15. I påkommende tilfælde kan basisoplysningerne 
suppleres med særlige oplysninger rettet til befolknings­
grupper, som kan tænkes at blive særligt berørt. Det 
drejer sig bl.a. om befolkningen i nærheden af ulyk­
kesstedet, spædbørn, ufødte børn og gravide kvinder. 
2.16. Af ovennævnte grunde kan bestemmelserne i 
det af Kommissionen forelagte direktivforslag efter 
ØSU's mening ikke betragtes som fyldestgørende. 
Under henvisning til Euratom-traktatens artikel 31 an­
modes Kommissionen derfor indtrængende om at 
ændre sit forslag under hensyntagen til de generelle og 
særlige bemærkninger i denne udtalelse. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Artikel 1, stk. 2 
3.1.1. Definitionen i stk. 2, litra a, er ikke tilfredsstil­
lende. Den bør suppleres med bestemmelserne i arti-
(') EFT nr. L 371 af 30. 12. 1987, s. 76. kel 1, stk. 1, i Rådets beslutning af 14. december 1987, 
87/600/EURATOM. 
3.2. Artikel 1, stk. 2 
3.2.1. Definitionen i stk. 2, litra b, omhandler kun 
nødsituationer, der berører medlemsstaterne. Det ville 
ligeledes være nyttigt at præcisere, at det drejer sig om 
anlæg og aktiviteter, således som de defineres i artikel 2 
i Rådets beslutning af 14. december 1987, 87/600/ 
EURATOM. Det ville desuden være passende og hen­
sigtsmæssigt at medtage grænseoverskridende pro­
blemer. 
3.3. Artikel 1, stk. 2 
3.3.1. I definitionen i stk. 2, litra c, bør der sondres 
mellem almindelige oplysninger beregnet på hele be­
folkningen og særlige oplysninger beregnet på be­
folkningsgrupper, som medlemsstaten påtænker at be­
skytte ved hjælp af nødforanstaltninger i tilfælde af 
strålingsfare. 
3.4. Artikel 2, stk. 2 
3.4.1. Eftersom stk. 2 i denne artikel henviser til 
bilag 1, må stk. 1 gælde hele befolkningen. 
3.5. Artikel 2, stk. 3 
3.5.1. Hele befolkningen skal informeres, uden at 
den anmoder herom. 
3.6. Artikel 2, stk. 4 
3.6.1. Med henblik på en yderst ønskværdig samord­
ning til forebyggelse af en forvirring som den, der gjorde 
sig gældende efter Tjernobyl-ulykken, bør medlemssta­
terne ikke blot ajourføre og udsende oplysningerne 
med regelmæssige mellemrum, men også sende disse 
oplysninger til Kommissionen. 
3.7. Artikel 3 
3.7.1. Artikel 3 bør henvise til artikel 3 i beslutningen 
af 14. december 1987. 
3.8. Artikel 4 
3.8.1. For at optimere effektiviteten i redningsaktio­
nerne bør personalet i civilforsvaret og de berørte ad­
ministrationer ligeledes informeres om de procedurer, 
instrukser og interventionsmetoder, som de interne sik­
kerhedstjenester på de berørte anlæg følger. 
Nr. C 337/70 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 88 
3.9. Artikel 6 
3.9.1. Det bør pålægges de kompetente myndigheder 
ikke blot at indsamle, registrere, behandle, fastlægge 
og videresende oplysningerne, men også at gennemføre 
samråd med erhvervsorganisationer, fagforeninger, for­
brugere samt økologer, som kan tænkes at være aktive 
informationsrelæer. 
3.9.2. De in artikel 2 og 3 omhandlede oplysninger 
skal udbredes gennem de ifølge medlemsstaternes skik 
og brug mest oplagte informationskanaler. I tilfælde af 
strålingsfare skal befolkningen være bekendt med det 
signal, som angiver, at den skal lytte til oplysninger 
om, hvordan den skal forholde sig i den givne situation. 
3.10. Artikel 7 
3.10.1. I tilfælde af strålingsfare skal Kommissionen, 
ligesom de medlemsstater, hvis befolkninger kan tænkes 
at blive berørt inden for rammerne af deres bilaterale 
relationer, modtage de oplysninger, der bliver udsendt 
til befolkningen i en medlemsstat i medfør af artikel 3. 
3.11. Bilag II, punkt l, litra B 
3.11.1. Punkt I, litra B, bør også henvise til artikel 3 
i beslutningen af 14. december 1987. 
Bryssel, den 27. oktober 1988. 3.12. Bilag II, punkt II 
Hvad angår holdningen til levnedsmidler og drikkevand 
bør der henvises til råd i forbindelse med høst, transport 
og forarbejdning af landbrugsprodukter samt råd angå­
ende husdyrproduktion. 
3.13. Bilag II, punkt lll 
3.13.1. Oplysninger om evakueringsplaner skal i til­
fælde af alvorlige ulykker omfatte foranstaltninger ved­
rørende i første omgang evakuering af befolkningen 
tæt på ulykkesstedet dernæst vedrørende evakuering af 
befolkningen i en større radius. 
3.13.2. I sidst omtalte zone bør der sondres mellem 
to grupper: 
— spædbørn, ufødte børn, gravide kvinder, som er 
mere følsomme over for strålingsvirkningerne, 
— resten af befolkningen. 
3.13.3. Evakueringsplanerne skal for at være opti­
malt effektive indebære en gennemførelseskontrol. 
3.13.4. Medlemsstaterne bør orientere Kommissio­
nen samt medlemsstater, der kan tænkes at blive berørt, 
om deres evakueringsplaner. 
3.13.5. Beredskabsplanerne bør også tage højde for 
modtagelsen af evakuerede befolkninger med henblik 
på at hjælpe, berolige og behandle dem. Med henblik 
herpå bør der påtænkes særlige kurser for modtagelses-
personalet. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg