KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 30.06.1997 
KOM(97) 327 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
om anvendelsen af 
Rådets forordning (EF) nr. 1467/94 af 20. juni 1994 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
Indholdsfortegnelse 
1 Indledning 3 
1.1 Historisk baggrund 3 
1.2 Denne rapport 3 
2 Den aktuelle situation 5 
2.1 Den løbende fortegnelse 5 
2.1.1 Første udgave af den lobende fortegnelse 5 
2.1.2 Anden udgave af den løbende fortegnelse 6 
2.2 Aktioner med omkostningsdeling og samordnede aktioner 7 
2.2.1 Første indkaldelse af forslag 7 
2.2.2 Anden indkaldelse af forslag 8 
2.3 Ledsageforanstaltninger , ...8 
2.3.1 Specialiserede tekniske grupper 9 
2.3.2 Afholdelse af seminarer, faglige konferencer eller workshopper 9 
2.3.3 Uddannelse af specialiseret personale og mobilitet 10 
2.3.4 Bedre udnyttelse af resultalerne 10 
2.4 Koordinering på EU-plan 10 
2.4.1 Internationale forhandlinger 11 
2.4.2 EU-programmer for forskning og teknisk udvikling 11 
2.4.3 Andre EU-forordninger og -direktiver 12 
2.5 Den finansielle situation 12 
3 Konklusioner og henstillinger 15 
3.1 Styringsmæssige aspekter 15 
3.2 Tekniske og videnskabelige aspekter 16 
A Tillæg - Arbejdsprogrammet iii 
A. 1 Den løbende fortegnelse iii 
A.1.1 Retsgrundlag iii 
A.1.2 Første udgave af den løbende fortegnelse iii 
A.1.3 Anden udgave af den løbende fortegnelse iv 
A.2 Aktioner med omkostningsdeling og samordnede aktioner iv 
A.2.1 Retsgrundlag iv 
A.2.2 Høring af udvalget v 
A.2.3 Første indkaldelse af forslag v 
A.2.4 Anden indkaldelse af forslag vi 
A.2.5 Resumé vi 
A.2.6 Projekter udvalgt ved første indkaldelse af forslag vi 
A.2.7 Projekter udvalgt ved anden indkaldelse af forslag viii 
B Tillæg - Undersøgelsen x 
B.l Undersøgelsens konklusioner x 
B.l.l EU-plan x 
B.1.2 Nationalt plan xi 
Forordning (EF) nr. 1467/94 1 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
B.1.3 Projektplan xii 
B.2 Fuldtekst xv 
B.2.1 Forordning (EF) nr. 1467/94. xv 
B.2.2 Plantegenressourcer: den internationale sammenhæng xv 
B.2.3 Plantegcnrcssourccr: internationale partnerskaber xvii 
B.2.4 Plantegenressourcer: nationale partnerskaber xviii 
B.2.5 Plantegenressourcer: in situ-bevarelse xix 
B.2.6 Plantegenressourcer: ex s/7t/-bevarelse xix 
B.2.7 Plantegenressourcer: beskrivelse xxi 
B.2.8 Plantegenressourcer: udnyttelse xxi 
B.2.9 Dyregenressourcer inden for landbruget: baggrund xxii 
B.2.10 Dyregenressourcer: den internationale sammenhæng xxii 
B.2.11 Dyregenressourcer: den internationale udvikling xxiv 
B.2.12 Dyregenressourcer: internationale partnerskaber xxvi 
B.2.13 Dyregenressourcer: nationale partnerskaber.. xxvi 
B.2.14 Dyregenrcssourcer: in wvø-bevarelse xxvii 
B.2.15 Dyregenressourcer: in v/7rø-bevarelse xxvii 
B.2.16 Dyregenressourcer: beskrivelse xxviii 
B.2.17 Dyregenressourcer: udnyttelse xxix 
B.2.18 Særlige kendetegn ved dyregenressourcer xxx 
C Tillæg - Offentliggørelser1 xxxi 
Cl Forordning (EF) nr. 1467/94 xxxi 
C.2 Nærmere oplysninger om arbejdsprogrammet xxxi 
C.3 Nærmere oplysninger om første indkaldelse af forslag xxxi 
C.4 Nærmere oplysninger om anden indkaldelse af forslag xxxi 
D EU-erklæringerl xxxii 
D.l INiira xxxii 
D.2 I Rom , xxxii 
D.3 I Leipzig... xxxii 
D.4 EU-bestemmelscrne for plantegenressourcer. xxxii 
i Kopier af disse dokumenter (foreligger kun på engelsk) kan rekvireres fra sekretariatet for afdelingen 
for samordning af landbrugsforskningen, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (GD VIF 
II 3), 200 rue de la Loi (Loi 130 6-233), B-1049 Bruxelles, Fax: (+32)2 296 30 29, att. 
"Genressourcer", elektronisk post: Richard Hardwick@dg6.cec.be." 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
7 INDLEDNING u Denne rapport 
1 Indledning 
1.1 Historisk baggrund 
Rådets forordning (EF) nr. 1467/94 om bevarelse, indsamling og udnyttelse af genressourcer i landbruget 
blev vedtaget den 20. juni 1994. 
Formålet med forordningen er at koordinere og fremme medlemsstaternes tiltag vedrørende bevarelse, 
beskrivelse, indsamling og udnyttelse af genressourcer i landbruget på EU-plan for at bidrage til 
opfyldelsen af målsætningerne i den fælles landbrugspolitik, og i tråd med nærhedsprincippet at støtte og 
supplere tiltagene i de medlemsstater, hvor arbejdet ikke har været fyldestgørende. 
I forordningen fastsættes Kommissionens og medlemsstaternes ansvar for at nå ovennævnte mål. Der 
indføres et første EU-program for bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af genressourcer i 
landbruget. Dette program blev vedtaget den 21. november 1994 for en periode på fem år med et anslået 
budget på 20 mio. ECU. 
1.2 Denne rapport 
I henhold til artikel 11, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/94 skal Kommissionen i løbet af 
programmets tredje år (det tredje år er perioden juni 1996 - juni 1997) gennemgå programmet på ny og 
analysere situationen, herunder de finansielle aspekter, og Kommissionen skal forelægge Europa-
Parlamentet og Rådet en rapport om resultatet af denne gennemgang. Denne rapport er udarbejdet i 
henhold til forordningens artikel 11, stk. 1. Rapportens hovedemne er behandlet i afsnit 2 (s. 5), og de 
vigtigste konklusioner og henstillinger angående styringsmæssige aspekter findes i afsnit 3 (s. 15). 
Konklusioner angående mindre vigtige praktiske aspekter ved forordningen og konklusioner rettet til 
medlemsstaterne og deres eksperter findes i afsnit B.l (Tilstræbt udvikling, s. x). 
Der findes også et tillæg (afsnit A, s. iii) med supplerende oplysninger om administrative, videnskabelige 
og tekniske detaljer samt diverse referencedokumenter. Afsnit A indeholder også det materiale, som 
kræves i artikel 16 i forordning (EF) nr. 1467/94. 
Ifølge artikel 16 skal Kommissionen med jævne mellemrum forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en 
rapport om aktionerne til bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af genressourcer i landbruget. 
Denne rapport er den første af de rapporter, som skal forelægges med jævne mellemrum i henhold til 
artikel 16 i forordning (EF) nr. 1467/94 (hidtil har der ikke været tilstrækkeligt materiale til at danne 
grundlag for en separat rapport i henhold til artikel 16). 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
/ INDLEDNING L2 Denne rapport 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
2 DEN AKTUELLE SITUATION 
2 Den aktuelle situation 
Ifølge forordning (EF) nr. 1467/94 skal de nærmere bestemmelser for gennemførelse af programmet 
omfatte følgende: 
1. udarbejdelse af en løbende fortegnelse over genressourcer i landbruget i EU 
2. samordnede aktioner og projekter med omkostningsdeling vedrørende bevarelse, beskrivelse, 
indsamling og udnyttelse af disse genressourcer 
3. ledsageforanstaltninger. 
I dette afsnit beskrives det, hvordan den aktuelle situation ser ud med hensyn til anvendelsen af 
ovennævnte foranstaltninger i henhold til forordning (EF) nr. 1467/94, samordningen på EU-plan og også 
4. den finansielle situation. 
2.1 Den løbende fortegnelse 
Den løbende fortegnelse består hovedsagelig i udarbejdelse, regelmæssig ajourføring og offentliggørelse af 
oplysninger om tilstanden og arten af de genressourcer i landbruget, der opbevares i samlinger i EU, samt i 
registrering af løbende aktiviteter vedrørende bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af disse 
genressourcer. Udgifterne i forbindelse med opstilling af denne fortegnelse og regelmæssig 
offentliggørelse heraf afholdes over de samlede bevillinger til gennemførelsen af programmet. 
Kommissionens tjenestegrene har udarbejdet første udgave af den løbende fortegnelse (afsnit 2.1.1), som 
for nylig er blevet ajourført som udkast til anden udgave (afsnit 2.1.2). 
Yderligere administrative oplysninger om fortegnelsen findes i tillægget (afsnit A.l, s. iii). 
2.1.1 Første udgave af den løbende fortegnelse 
I november 1994 færdiggjorde Kommissionen første udgave af sin fortegnelse over plantegenetiske 
ressourcer for landbruget i EU. Den trykte version af fortegnelsen er på 441 sider. For hver samling giver 
fortegnelsen følgende oplysninger: navn og fuldstændig adresse på samlingen, bestyrerens eller den 
ansvarlige persons navn, samlingens art plus oplysninger om igangværende arbejde og henvisninger til 
offentliggjorte resultater. 
Fortegnelsen indeholder oplysninger om plantegenetiske ressourcer. Den er blevet sammensat ud fra et 
spørgeskema, som blev uddelt i alle medlemsstaterne, hvortil der er føjet oplysninger fra International 
Plant Genetic Resources Institute (Rom, Italien) og oplysninger fra en søgning på videnskabelige 
publikationers onlinedatabaser. 
Den første udgave af fortegnelsen blev uddelt til medlemsstaterne (både i trykt og elektronisk form 
(database)) på programudvalgets første møde (21. november 1994). Hver medlemsstat blev bedt om at 
kontrollere og i fornødent omfang revidere dataene. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
2 DEN AKTUELLE SITUATION 2. / Den løbende fortegnelse 
2.1.2 Anden udgave af den løbende fortegnelse 
Siden første udgave af fortegnelsen blev udarbejdet og rundsendt til medlemsstaternes repræsentanter, er 
der begyndt at dukke store mængder af tekniske, økonomiske og finansielle oplysninger om særlige 
foranstaltninger til bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af genressourcer i landbruget op på 
World Wide Web (WWW). Som følge af denne udvikling kan der udarbejdes en anden udgave af 
fortegnelsen, som bliver mere dynamisk og potentielt mere nyttig end den første udgave. 
Som følge heraf har Kommissionens tjenestegrene udarbejdet en foreløbig fortegnelse over 
informationskilder, som er tilgængelig på WWW Dertil er føjet supplerende oplysninger om forordning 
(EF) nr. 1467/94. Anden udgave af fortegnelsen indeholder således følgende: 
1. En "kildefortegnelse" over oplysninger på internettet. Hvert afsnit i fortegnelsen giver læseren en kort 
beskrivelse af den pågældende kilde (enten plante- eller dyregenetiske ressourcer i landbruget) plus en 
lænke via internettet til kilden. På den måde kan læseren, der leder efter yderligere oplysninger, gå 
direkte til selve kilden. Foreløbig er der fundet frem til i alt ca. 200 lænker af den slags. Fx giver 
afsnittet om sukkerroer straks adgang til hjemmesiden i: 
• en database i Nederlandene, som indeholder oplysninger om projekter med omkostningsdeling 
angående sukkerroegenressourcer 
• FAO-databasen "World Information and Early Warning System on Plant Genetic Resources" 
(WIEWS), som indeholder oplysninger om internationale institutter, deres ressourcer og aktiviteter 
• og så videre. 
2. 1467/94-kontaktsteder i medlemsstaterne. 
3. Teksten til forordning (EF) nr. 1467/94 (på alle sprog) og arbejdsprogrammet. 
4. Oplysninger om hvert enkelt projekt, som finansieres af programmet. 
5. En foreløbig fortegnelse over EU-bestemmelserne for plantegenressourcer (se s. xxxii). 
Det vil også være muligt at tilføje første udgave af den fortegnelse, som blev uddelt til medlemsstaterne i 
1994; men nogle af oplysningerne i første udgave findes ajlerede på WWW, og dermed er første udgave af 
Kommissionens fortegnelse måske blevet overflødig. 
Kildefortegnelsen blev uddelt til programudvalget den 16. oktober 1996 med henblik på bemærkninger og 
tilføjelser. Den omfatter ca. 565 Kb på diskette. Hvis problemet med manglende personale i 
Kommissionen til at varetage anvendelsen af forordning (EF) nr. 1467/94 kan løses, er det, efter at 
udkastet er blevet rettet, hensigten, at fortegnelsen skal gøres tilgængelig både i trykt t>g elektronisk form. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
2 DEN AKTUELLE SITUA TION 2.2 Aktioner 
2.2 Aktioner med omkostningsdeling og samordnede aktioner 
Aktioner med omkostningsdeling indbefatter nye tiltag til bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse 
af genressourcer i landbruget udfort af to eller flere indbyrdes uafhængige parter, som er etableret i 
forskellige medlemsstater. 
Samordnede aktioner indbefatter EU-tiltag til samordning af individuelle foranstaltninger til bevarelse, 
beskrivelse, indsamling og udnyttelse af genressourcer i landbruget, som gennemfores i medlemsstaterne. 
Kontrakter, der omfatter samordnede aktioner og aktioner med omkostningsdeling skal som hovedregel 
indgås på grundlag af en udvælgelsesprocedure, der bygger på indkaldelse af forslag via offentliggørelse i 
De Europæiske Fællesskabers Tidende. Det forventes, at hvert enkelt projekt giver de første resultater på 
kort til mellemlang sigt, dvs. inden for 3-5 år. Resultaterne skal udbredes til så stor en kreds som muligt, 
for at initiativet kan få storst mulig virkning i hele EU. 
Der har været to indkaldelser af forslag, den forste blev offentliggjort den 23. december 1994 og den 
anden den 19. april 1996. Der gives en kort information om hvert udvalgt projekt i det følgende. 
Detaljerede administrative og retlige oplysninger om de samordnede aktioner og projekterne med 
omkostningsdeling (retsgrundlag og gennemforelsesbestemmelser; horing af udvalget, evaluering, 
resumé) findes i tillægget (afsnit A, s. iii). 
2.2.1 Aktioner med omkostningsdeling og samordnede aktioner: første indkaldelse af forslag 
Ved forste indkaldelse blev der modtaget 72 forslag, og efter at deres tekniske og videnskabelige værdi 
var evalueret af uafhængige eksperter, udvalgte Kommissionens tjenestegrene 9 projekter i 
overensstemmelse med forordningens prioritering af projekter, som er af høj teknisk kvalitet, og som 
potentielt imødekommer den fælles landbrugspolitiks behov. De udvalgte projekter blev forelagt for 
programudvalget, som afgav positiv udtalelse om dem. Det drejer sig om følgende projekter: 
D "Svinegenressourcer" (EU-genbankprojekt for svinegenressourcer; referencenummer 012) 
D "Kaningenressourcer" (fortegnelse over og beskrivelse, evaluering, bevarelse og udnyttelse af EU's 
kaningenressourcer; referencenummer 060) 
D 'V4//iMm-afgrøder og vilde arter" (beskyttelse af fremtidige EU-afgroder: et program til bevarelse, 
beskrivelse, evaluering og indsamling af AMum-afgrøder og vilde arter; referencenummer 020) 
D "Mindre udbredte frugttræsarter" (bevarelse, evaluering, udnyttelse og indsamling af mindre udbredte 
frugttræsarter, referencenummer 029) 
D "Kartofler" (kartoffelgenressourcer, herunder bevarelse, beskrivelse og udnyttelse af sekundære 
kartoffelsorter til økologiske produktionssystemer i EU; referencenummer 034 og 045) 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
2 DEN AKTUELLE SITUATION 2.3 Ledsageforanstaltninger 
• "Europæisk ris" (indsamling, beskrivelse og dynamisk forvaltning af europæiske risgenressourcer 
(Oryza sativa); referencenummer 037) 
• "Europæiske roer" (evaluering og forøgelse af Ztøa-samlingerne til ekstensivering af 
landbrugsproduktionen; referencenummer 042) 
• "Roser" (EU-net til beskrivelse og evaluering af Æoya-slægtens kimplasma; referencenummer 052) 
• "Prunus" (internationalt net for /Viwws-genressourcer; referencenummer 061 ). 
Yderligere oplysninger om formålene med hvert af ovennævnte projekter findes i tillægget (afsnit A.2.6, s. 
vi). 
2.2.2 Anden indkaldelse af forslag 
Ved anden indkaldelse indkom der 28 forslag, og efter at de var evalueret af uafhængige eksperter, 
udvalgte Kommissionens tjenestegrene 5 projekter. Disse blev forelagt for programudvalget, som afgav 
positiv udtalelse om dem. Det drejer sjg om følgende projekter: 
• "Elme" (samordning med henblik på bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af EU's 
elmegenressourcer; referencenummer 078) 
• "Vinstokke" (EU-net for bevarelse og beskrivelse af vinstokgenressourcer; referencenummer 081 ) 
• "Majs" (etablering af et EU-net for evaluering, bevarelse og udnyttelse af EU's 
majslandracegenressQurcer; referencenummer 088) 
• "Oliven" (bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af olivengenressourcer (Olea ettropaea); 
referencenummer 097) 
• "Dyrefortegnclsc" (løbende fortegnelse over europæiske husdyrgenressourcer og over foranstaltninger 
til beskrivelse, bevarelse og udnyttelse af de ressourcer; referencenummer 083). 
Yderligere oplysninger om formålene med hvert af ovennævnte projekter findes i tillægget (afsnit A.2.7, s. 
viii). 
2.3 Ledsageforanstaltninger 
I henhold til punkt II. Generelle bestemmelser i bilag I til forordning (EF) nr. 1467/94 kan der ydes EF-
tilskud til ledsageforanstaltninger. Ledsageforanstaltninger består i "afholdelse af seminarer, faglige 
konferencer eller workshopper, intem koordinering ved hjælp af specialiserede tekniske grupper, 
uddannelse af specialiseret personale og mobilitet samt fremme af udnyttelsen af resultaterne". 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
2 DEN AKTUELLE SITUATION 2.3 ledsageforanstaltninger 
2.3.1 Specialiserede tekniske grupper 
Den 20. april 1994 fremsatte Kommissionen under drøftelsen af udkastet til forordning om bevarelse, 
beskrivelse, indsamling og udnyttelse af genressourcer i landbruget en erklæring over for Europa­
parlamentet om, at Kommissionen mindst én gang om året vil afholde møder om bevarelse, beskrivelse, 
indsamling og udnyttelse af genressourcer i landbruget. Der vil blive indbudt repræsentanter for alle 
berørte parter med henblik på at udveksle oplysninger. Delte vil finde sted i forbindelse med programmets 
ledsageforanstaltninger. Da Kommissionen ved, hvor stor en betydning den uformelle sektor har for 
bevarelsen, beskrivelsen og udnyttelsen af genressourcer i landbruget, vil den især sørge for, at der 
inviteres repræsentanter for personer, som arbejder i denne sektor, til disse møder afhængigt af 
mødeemnet. 
Det første møde af denne art blev afholdt den 14. april 1996. Medlemsstaternes repræsentanter i 
genressourceudvalget blev bedt om at fremlægge en liste over ikke-statslige organisationer, som 
beskæftiger sig med genressourcer i landbruget i deres respektive lande. På grundlag af disse oplysninger 
blev der indbudt 44 ikke-statslige organisationer, og der deltog 29 repræsentanter for disse organisationer i 
mødet. Der deltog også repræsentanter for Europa-Parlamentet. Der fandt en almindelig 
meningsudveksling sted, hvor man bl.a. berørte mange aspekter ved anvendelsen af forordning (EF) nr. 
1467/94 og supplerende retsforskrifter. 
På mødet blev det aftalt at anbefale følgende: 
• der skulle udsendes oplysninger om de nærmere bestemmelser for anvendelsen af forordning (EF) nr. 
1467/94 til så bred en kreds som muligt 
• det skulle overvejes at indkalde forslag til uddannelsesforanstaltninger. 
Det blev også foreslået, at listen over indbudte til det næste tilsvarende møde skulle udvides til at omfatte 
repræsentanter for den formelle sektor, og at man burde tilskynde til samarbejde mellem projekter, som 
vedrører den samme art. 
Det næste møde tænkes afholdt inden udgangen af 1997. 
2.3.2 Afholdelse af seminarer, faglige konferencer eller workshopper 
Bortset fra ovennævnte møde med ikke-statslige organisationer, er der endnu ikke blevet afholdt andre 
seminarer, faglige konferencer eller workshopper. Dette skyldes personalemangel. På grund af 
administrative begrænsninger har det ikke været muligt at udpege noget personale til programmet (se afsnit 
2.5, s. 12, hvor problemet behandles; det er ikke muligt at bruge minibudgetter til at finansiere ressourcer 
inden for Kommissionen). Hvis personaleproblemet løses hurtigt, og hvis der er bevillinger i 1997, agter 
Kommissionen at afholde en række konferencer, der starter i 1997, og som sandsynligvis kommer til at 
omhandle følgende emner: 
• forvaltning af dyregenressourcer; en konference om centre for truede dyr og deres betydning for 
bevarelsen, beskrivelsen, indsamlingen og udnyttelsen af dyregenressourcer 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
2 DEN AKTUELLE SITUATION 2.4 Koordinering på EU-plan 
• udnyttelse af plantegenressourcer; en workshop om bevarelse af plantegenetisk diversitet på stedet; 
afgrødeblandinger og bekæmpelse af plantesygdomme 
• kvæggenressourcer; en workshop om kvæggenressourcer - sjældne racers gradvise forsvinden og 
ensretning af almindelige racer 
• normer for databaser for plantegenressourcer; en workshop om god databasepraksis for dem, der 
begynder at opbygge en database for deres genbanker 
• publicering af databaser på internettet; en workshop for bestyrere, der allerede har en database, og 
som ønsker, at deres database skal være tilgængelig via internettet. 
2.3.3 Uddannelse af specialiseret personale og mobilitet 
På grund af personalemangel er der endnu ikke blevet gennemført nogen foranstaltninger på dette område. 
Hvis problemet løses hurtigt, og hvis der er midler til rådighed i 1997, påtænker Kommissionen at 
undersøge muligheden for i 1997 at afholde: 
• et 3 ugers uddannelseskursus for specialister i plantegenressourcer. 
Formålet er at give en indføring i det videnskabelige grundlag for og den seneste udvikling i, hvordan 
samlinger af genressourcer bestyres: bevarelse af frø, in v/'/rø-bevarelse, in v/'vo-bevarelse, molekylære 
beskrivelsesmetoder, beskrivelse af agronomisk værdi, spørgsmål om størrelsen af de prøver, der skal 
bevares m.v. Deltagerne forventes at kunne anvende deres erhvervede viden direkte i praksis. 
2.3.4 Bedre udnyttelse af resultaterne 
I henhold til artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1467/94 skal Kommissionen "fremme udbredelsen og 
den bedst mulige udnyttelse af resultater, der kan fremme gennemførelsen af målsætningerne for den 
fælles landbrugspolitik og tiltagene til bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af genressourcer i 
landbruget". 
Ovennævnte anden udgave af den løbende fortegnelse (afsnit 2.1.2, s. 6) indeholder en beskrivelse af hvert 
enkelt genressourceprojekt, hvortil der ydes støtte under dette program, og informationen vil blive udsendt 
over internettet. Resultaterne af hvert enkelt projekt bliver tilføjet, efterhånden som de foreligger. Hvis 
problemet med personalemangel kan løses, vil denne vejledning blive gjort tilgængelig både i trykt og 
elektronisk form, således at det bliver nemmere at få adgang til resultaterne af de forskellige tiltag. 
2.4 Koordinering på EU-plan 
I henhold til artikel 1 i forordning (EF) nr. 1467/94 skal Kommissionen på EU-plan koordinere og fremme 
medlemsstaternes tiltag vedrørende bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af genressourcer i 
landbruget. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 10 
2 DEN AKTUELLE SITUA TION 2.4 Koordinering på EU-plan 
2.4.1 Internationale forhandlinger 
EU's holdning med hensyn til plantegenressourcer blev koordineret i forbindelse med FAO's fjerde 
internationale tekniske konference om plantegenetiske ressourcer (Leipzig, Tyskland, 14-23. juni 1996). 
Kommissionen udarbejdede en fortegnelse over EU-bestemmelserne* for plantegenressourcer (afsnit D.4, s. 
xxxii), og hver medlemsstat udarbejdede en detaljeret oversigt over deres egen situation med hensyn til 
plantegenetiske ressourcer, deres bevarelse og udnyttelse. Yderligere oplysninger findes i afsnit B.2.2 i 
tillægget, s. xv. Et udkast til en EU-erklæring på den internationale konference blev drøftet med eksperter 
fra programudvalget og fra komitéen for frø den 15.1.96, 21.3.96 og 28.3.96 og blev godkendt af Rådets 
gruppe vedrørende basisprodukter (PROBA). Udkastet til erklæring (se tillæggets afsnit D.3, s. xxxii) blev 
så forelagt for FAO ad de sædvanlige kanaler. 
2.4.2 EU-programmer for forskning og teknisk udvikling 
I forordning (EF) nr. 1467/94 fastsættes det udtrykkeligt, at ... der ikke gives EU-tilskud til nedenstående 
aktioner i forbindelse med dette program: teoretiske studier, studier med henblik på at afprøve hypoteser, 
studier med henblik på at forbedre instrumenter eller teknikker, arbejde, der indebærer uafprøvede 
teknikker eller "modelsystemer " og al anden form for forskning... 
EU-programmer for forskning og teknisk udvikling tilrettelægges inden for rammeprogrammet. Nogle af 
disse programmer omfatter forskning i genressourcer, bl.a. bioteknologiprogrammet, miljø- og 
klimaprogrammet og FAlR-programmet. Kommissionens tjenestegrene har et nært samarbejde om disse 
programmer: 
• Under bioteknologiprogrammet er der ved at blive udviklet molekylære værktøjer til at fremskynde 
og forbedre målingen af biologisk diversitet. Et af de igangværende projekter vedrører undersøgelse af 
molekylære værktøjer til hovdyr (kvæg, får og geder); et andet fokuserer på molekylære værktøjer til 
skovtræer, og et tredje fokuserer på særlige genetiske elementer ("overførbare elementer") i vigtige 
kulturplanter. I hvert enkelt tilfælde er målet at måle biodiversiteten i en særlig klasse af organismer og 
at forsøge at forstå dens natur. Dyrearter kan således afvige fra hinanden på nogle få punkter i 
kromosomet (loci) eller mere generelt over hele genomet; undersøgelser er ved at klarlægge dette; 
individuelle skovtræer vides at være meget forskellige, og PCR-metoderne bør derfor forfines i 
overensstemmelse hermed; overførbare elementer kan anvendes som markører til at identificere og 
måle genetisk diversitet i kulturplanter, og der udføres et systematisk arbejde på dette område. 
• Under miljø- og klimaprogrammet er der nedsat en ad hoc-arbejdsgruppe for forskning og 
biodiversitet. Formålet er al etablere en fælles forskningsagenda, der drøftes og vedtages af flere 
berørte parter som fx forskere, beslutningstagere, internationale organer, ikke-statslige organisationer, 
private sektorer mv. Et første vejledende dokumentudkast, "Forskning i biologisk diversitet", samt et 
spørgeskema findes på World Wide Web under http://www.oden.se/~ewgrb. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 11 
2 DEN AKTUELLE SITUATION 2.5 Den finansielle situation 
• "AIR"- og "FAIR"-programmcrnc omfatter en række projekter vedrørende evaluering af genetisk 
diversitet og udnyttelsen heraf for at opnå et bæredygtigt landbrug, herunder analyse af genetisk 
diversitet hos kvæg, et "EU-center" for jordbærsorter, og lokalisering og udnyttelse af gener i 
Brassicae, som er resistente over for skadegørere og sygdomme. 
2.4.3 Andre EU-forordninger og -direktiver 
Der findes en række andre EU-forordninger og -direktiver, der er relevante for bevarelse og bæredygtig 
udnyttelse af genressourcer i landbruget. Der foregår et nært samarbejde mellem de tjenestegrene, som er 
ansvarlige for følgende retsakter: 
• Forordning (EØF) nr. 2078/92, en af sideforanstaltningerne til reformen af den fælles 
landbrugspolitik, om miljøvenlige produktionsmetoder i landbruget, samt om naturpleje. Ifølge denne 
forordning udbetales der bl.a. en årlig præmie til landbrugere, som opdrætter dyr af truede arter, og 
også for dyrkning og formering af nytteplanter, der er tilpasset de lokale vilkår og truet af gradvis 
genetisk forsvinden. 
• Forordning (EØF) nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser 
for landbrugsprodukter og levnedsmidler. 
• Forordning (EØF) nr. 2082/92 om specificitetsattestering af landbrugsprodukter og levnedsmidler. 
Sidstnævnte to forordninger understøtter markedsføring af højkvalitetsprodukter og -levnedsmidler, 
hvis egenskaber kan identificeres, og som har en geografisk oprindelse, fx levnedsmidler baseret på en 
lokal race eller sort. 
• Kriterier og regler for stambøger som fastsat i Rådets direktiv 77/504/EØF og Kommissionens 
beslutning 84/247/EØF (kvæg), Rådets direktiv 89/36l/EØF og Kommissionens beslutning 
90/254/EØF (får og geder) samt Rådets direktiv 90/427/EØF og Kommissionens beslutning 
92/353/EØF (heste). 
2.5 Den finansielle situation 
Ved forordningen indføres der et første program for 5 år med et anslået budget på 20 mio. ECU inkl. 
personale- og administrationsomkostninger. I bilag II til forordning (EF) nr. 1467/94 findes en vejledende 
finansiel fordeling, som er gengivet i det følgende. Det bør især bemærkes, at forholdet mellem udgifter til 
planter og dyr er anført som 3:1. 
Løbende fortegnelse 10% 
Bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af: 
- plantegenetiske ressourcer 66% 
- dyregenetiske ressourcer 22% 
Evaluering af programmet 2% 
I alt 100% 
Forordning (EF) nr. 1467/94 12 
2 DEN AKTUELLE SITUATION _^_ 2.5 Den finansielle situation 
Det skal bemærkes, at de endelige årlige beløb fastsættes af budgetmyndigheden. 
Den vejledende flerårige plan for programmet ser ud som følger: 
1994 1995 1996 1997 1998 1999 
Forpligtelser, mio. ECU 0,017 3,5 2,5 0 
Betalinger 0 0,051 1,1 1,915 
I 1994 var det ikke muligt at iværksætte en indkaldelse af forslag, fordi arbejdsprogrammet forst blev 
vedtaget i november det år. 
I 1995 blev den første indkaldelse af forslag iværksat, og der blev indgået forpligtelser for 3,5 mio. ECU 
til at finansiere de udvalgte projekter. 
I 1996 blev der udvalgt 5 projekter i forbindelse med den anden indkaldelse af forslag, og der blev indgået 
forpligtelser for 2,5 mio. ECU hertil inden udgangen af 1996. 
I det foreløbige budgetforslag for 1997 anførte Kommissionen et "p.m." ud for budgetpost B2-5170 for at 
henlede Europa-Parlamentets opmærksomhed på, at Kommissionens tjenestegrene har været tvunget til at 
forvalte forordning (EF) nr. 1467/94 uden ekstra personale, og at der er et påtrængende behov for at finde 
en løsning på dette problem. 
Denne situation skyldes, at forordning (EF) nr. 1467/94 blev til på et tidspunkt, hvor 
personaleomkostninger kunne afholdes over del B2 på budgettet, fx for budgetpost B6 vedrørende 
forskning. Mens Rådet og Europa-Parlamentet vedtog forordning (EF) nr. 1467/94, blev ovennævnte 
procedure suspenderet. Så da forordningen var klar til at blive iværksat, var der ingen mulighed for at 
disponere over midler til dækning af personaleomkostninger. 
Fremover er der et stort behov for at afsætte en større del af bevillingerne til dyregenrcssourcer. Selv om 
der i forordningen fastsættes et vejledende forhold mellem udgifterne til planter og dyr på 3:1, er det 
faktiske forhold 4,3:1 i forbindelse med de 14 forslag, der blev udvalgt ved første og anden indkaldelse. 
For at genoprette balancen, så forholdet igen bliver det vejledende 3:1, skal midlerne til hver indkaldelse af 
forslag forøges. Dette skyldes, at projekter vedrørende dyregenressourcer i sagens natur er betydeligt 
dyrere end projekter vedrørende plantegenressourcer. 
Forudsat, at der er midler til rådighed, og at budgetmyndigheden giver tilsagn herom, bør det samlede 
beløb til hver indkaldelse af forslag i de to resterende år (1998 og 1999) forhøjes til ca. 5 mio. ECU for at 
udnytte de resterende midler bedst muligt og for at søge at genoprette balancen mellem udgifterne til 
plante- og dyreprojekter (3:1). 
Forordning (EF) nr. 1467/94 13 
2 DEN AKTUELLE SITUATION 2.5 Den finansielle situation 
Forordning (EF) nr. 1467/94 14 
3 KONKLUSIONER OG HENSTILLINGER 
3 Konklusioner og henstillinger 
Følgende konklusioner og henstillinger med hensyn til styring af programmet er baseret på analysen i 
afsnit 2 i denne rapport. 
Der er også anført en række konklusioner og henstillinger angående videnskabelige og tekniske aspekter 
rettet til dem, der er ansvarlige for styringen af programmet. De er baseret på "Oversigt over og 
undersøgelse af udviklingen i aktionerne i medlemsstaterne" i tillægget (afsnit B.2, s. xv). 
Der findes yderligere konklusioner baseret på oversigten i afsnit B.l, s. x. 
3.1 Styringsmæssige aspekter 
• Programudvalget har understreget betydningen af, at udgifterne til dyregenressourcer forhøjes i 
overensstemmelse med forordningen, der fastsætter et vejledende forhold mellem udgifterne til planter 
og dyr på 3:1. For at opnå dette skal de relative udgifter til projekter vedrørende dyregenressourccr 
forhøjes. Da projekter vedrørende dyregenressourccr generelt er dyrere end projekter vedrørende 
plantegenressourcer, kræver dette større midler til de resterende indkaldelser af forslag. 
• På baggrund af internettets og det tilknyttede World Wide Webs stadigt stigende muligheder og nytte 
til opbevaring og formidling af information bør der gøres en særlig indsats for at færdiggøre 
Kommissionens kildefortegnelse, så den kan blive offentliggjort på World Wide Web. 
• Der bør gøres en særlig indsats med hensyn til ledsageforanstaltninger, som endnu ikke er blevet 
iværksat. Der er et særligt behov for: 
- seminarer, workshopper og faglige konferencer, især om aspekter ved bæredygtig udnyttelse af 
genressourcer og for at supplere de emner, som er omfattet af eksisterende aktioner med 
omkostningsdeling og samordnede aktioner 
- uddannelse, især med henblik på at hjælpe ikke-statslige organisationer, der forvalter genressourcer 
i deres daglige arbejde; også seminarer, workshopper og faglige konferencer for at hjælpe ikke-
statslige organisationer med at koordinere og udarbejde forslag i forbindelse med indkaldelse af 
sådanne. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 15 
3 KONKLUSIONER OG HENSTILLINGER 3.2 Tekniske og videnskabelige aspekter 
3.2 Tekniske og videnskabelige aspekter 
I afsnit B.2 i tillægget, s. xv, lindes en oversigt over udviklingen i aktionerne i medlemsstaterne og en 
undersøgelse af, hvilken udvikling der bor tilstræbes med hensyn til bevarelse, beskrivelse, indsamling og 
udnyttelse af genressourcer i landbruget i medlemsstaterne. 1 det følgende redegøres der for de relevante 
konklusioner i afsnit B.2. 
• Forordningen, afsnit B.2.1, s. xv: Hvis Rådet vedtager at forlænge femårsprogrammet (for perioden 
1999-2004), ville det måske være hensigtsmæssigt at revidere handlingsplanens ordlyd, så det bliver 
helt klart, at forordningen ikke kun omfatter "europæiske" genressourcer, men også deres vilde 
slægtninge. 
• Planter, afsnit B.2.2, s. xv-xvii: Medlemsstaterne er enige om, at internationalt indgåede og almindeligt 
gennemførte adgangsafialer er af afgørende betydning for effektiv bevarelse og bæredygtig udnyttelse 
af plantegenressourcer inden for landbruget. Hvis der ikke opretholdes en stærk EU-deltagelse i alle 
fora, hvor der forhandles om internationale adgangsafialer, er der en reel risiko for, al 
genressourcerne i EU mister deres værdi ikke kun fyr ELI, tyen også for hele verden. 
• Planter, afsnit B.2.2, s. xv: For at sikre, at aktionerne i forbindelse med den nye situation, der er 
opstået som følge af vedtagelsen af konventionen om beskyttçlse af den biologiske mangfoldighed, 
koordineres tilstrækkeligt i medlemsstaterne, ville det være nyttigt, hv\s bestyrerne af medlemstaternes 
samlinger mødes for i fællesskab al overveje, hvordan disse nye internationalt opstillede prioriteter 
realiseres. 
• Planter, afsnit B.2.2, s. xv: / lyset af den globale handlingsplans betydning og de forpligtelser, 
medlemsstaterne indgik i Leipzig, bør gennemførelsen af planen i medlemsstaterne være et fast punkt 
på dagsordenen for Udvalget for Bevarelse, Beskrivelse og L/dnytlelse af Genressourcer i Landbruget. 
• Planter, afsnit B.2.3, s. xvii: Af hensyn til de aktiviteter, som europæiske genressourcespecialister 
udøver i ESCORENA, EUFORGEN' m.v., bør dem, der er ansvarlige for forvaltningen af forordning 
(EF) nr. 1467/94, være i regelmæssig kontakt med deres kolleger i andre internationale programmer, 
så der skabes størst mulig synergi og værditilvækst. Der bør gøres en særlig indsats for at iværksætte 
aktiviteter under forordning (EF) nr. 1467/94 for at dække lovende områder, der for øjeblikket 
forsømmes i andre internationale fora, såsom mindre udbredte afgrøder og industriafgrøder. Det er 
desuden nødvendigt at dække forsømte sektorrefaterede emner, herunder at lette dialogen mellem 
bestyrere og brugere af plantesamlinger. 
• Planter, afsnit B.2.4, s. xviii: Koordinering og sammenknytning på EU-plan er nødvendig, for at 
medlemskaberne kan sikre sig, at de nationale programmer udnytter de disponible finansielle og 
bureaukratiske ressourcer bedst muligt. 
• Planter, afsnit B.2.8, s. xxi: For at tilskynde til en bæredygtig udnyttelse af genressourcer og for at 
fastslå markedsmulighederne, omkostningerne og fordelene må der gennemføres en undersøgelse af de 
økonomiske og kommercielle aspekter ved genressourcer. 
1 ESCORENA = European System of Cooperative Research Networks in Agriculture; EUFORGEN 
The European Forest Genetic Resources Programme 
Forordning (EF) nr. 1467/94 16 
3 KONKLUSIONER OG HENSTILLINGER 3.2 Tekniske og videnskabelige aspekter 
• Dyr, afsnit B.2.14, s. xxvii: Undtagen i forbindelse med forordning (EØF) nr. 2078/92 betragtes in 
vivo-bevarelse af individuelle lokale racer i de enkelte medlemsstater som et rent medlems-
statsanliggende. 
• Dyr, afsnit B.2.15, s. xxvii: Det kan være hensigtsmæssigt at holde øje med FAO's og andre 
internationale organers aktiviteter i forbindelse med dyregenressourcer. Under alle omstændigheder 
kræves der fuldstændig koordinering af EU's holdning, efterhånden som FAO-kommissionens arbejde 
skrider frem. 
• Dyr, afsnit B.2.15, s. xxvii: / betragtning af de nuværende vanskelige internationale drøftelser om 
adgang og ejendomsret til plantegenressourcer gør EU klogt i at indtage en fælles holdning til 
dyregenressourcer på forhånd. 
• Dyr, afsnit B.2.18 s. xxix: Det kan være hensigtsmæssigt at gøre særlig brug af ledsage­
foranstaltningerne i forordning (EF) nr. 1467/94 for at hjælpe ikke-statslige organisationer med at 
koordinere udarbejdelsen af forslag i henhold til forordning (EF) nr. 1467/94. 
• Dyr, afsnit B.2.18 s. xxix: De faser, der blev fastsat i arbejdsprogrammet i forordning (EF) nr. 
1467/94, bør ikke ændres i en fremtidig revision, hvis det bliver på bekostning af god projektstyring. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 17 
3 KONKLUSIONER OG HENSTILLINGER 3.2 Tekniske og videnskabelige aspekter 
Forordning (EF) nr. 1467/94 18 
/ INDLEDNING 
1 lJLJLyji/(j 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
A TILLÆG - ARBEJDSPROGRAM 
A Arbejdsprogrammet 
Dette tillæg indeholder yderligere oplysninger om afsnit 2, kopier af relevante dokumenter, som 
Kommissionen allerede har offentliggjort, og en oversigt over og undersøgelse af udviklingen i aktionerne 
i medlemsstaterne (afsnit B.2, s. xv). I afsnit B.l, s. x, resumeres konklusionerne af oversigten og 
undersøgelsen. 
A.l Den løbende fortegnelse 
Dette tillæg indeholder supplerende administrative oplysninger om den løbende fortegnelse. 
A.l.l Retsgrundlag 
1 artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1467/94 hedder det: "Kommissionen fører en løbende fortegnelse 
over de i stk. 1 nævnte aktioner og fremmer ved hjælp af passende foranstaltninger udvekslingen af 
oplysninger mellem medlemsstaternes kompetente organer,...". 
Den løbende fortegnelse består hovedsageligt i konstatering og ajourføring og offentliggørelse med jævne 
mellemrum af tilstand og art for så vidt angår genressourcer i landbruget indsamlet i EU samt opregning af 
igangværende arbejder til bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af sådanne genressourcer. I 
artikel 3, stk. 1, hedder det: "Medlemsstaterne giver med jævne mellemrum og mindst én gang om året 
Kommissionen tekniske, økonomiske og finansielle oplysninger om de specifikke aktioner til bevarelse, 
beskrivelse, indsamling og udnyttelse af genressourcer i landbruget, der iværksættes eller forventes 
iværksat under deres myndighed." 
Formålet med den løbende fortegnelse er at støtte programaktiviteterne og at skabe størst muligt kendskab 
til og udnyttelse af bevaret materiale. Fortegnelsen er tænkt som en vejledning om samlinger af bevaret 
kimplasma og dermed beslægtede aktiviteter i EU. 
Der er blevet lavet to udgaver af fortegnelsen, nemlig: 
A.l.2 Første udgave af den løbende fortegnelse 
Den første udgave af den løbende fortegnelse er baseret på tre kilder: 
• Et spørgeskema fra Kommissionen 
I 1992 udsendte Kommissionens tjenestegrene et spørgeskema om bevarelse af genressourcer til 
medlemsstaterne. 
• Fortegnelser fra IBPGR (International Board for Plant Genetic Resources) 
Databasen er blevet krydsrevideret og udvidet med data fra "Directory of Germplasm Collections" 
(International Plant Genetic Resources Institute, Rom). 
• Onlinedatabaser 
Der blev indsamlet yderligere data, navnlig om igangværende arbejder ved at søge på videnskabelige 
institutters og publikationers onlinedatabaser. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
A TILLÆG - ARBEJDSPROGRAM A.2 Aktioner med omkostningsdeling og samordnede aktioner 
Den første udgave af den løbende fortegnelse blev fordelt til medlemsstaterne (både i trykt og elektronisk 
form (database)) på programudvalgets første møde (21. november 1994). Hver medlemsstat blev bedt om 
at kontrollere og i fornødent omfang revidere dataene. 
A.l.3 Anden udgave af den løbende fortegnelse 
Udarbejdelsen af anden udgave af den løbende fortegnelse er beskrevet på side 6 (afsnit 2.1.2). 
A.2 Aktioner med omkostningsdeling og samordnede aktioner 
Dette tillæg indeholder supplerende administrative oplysninger om aktionerne med omkostningsdeling og 
de samordnede aktioner. 
A.2.1 Retsgrundlag 
Ved forordning (EF) nr. 1467/94 blev der vedtaget et første program med et budget på 20 mio. ECU og en 
varighed på fem år. 
Det meste af budgettet er afsat til samordnede aktioner og projekter med omkostningsdeling. 
Gennem de samordnede aktioner koordineres individuelle aktioner, der allerede er under gennemførelse i 
medlemsstaterne. Gennem projekter med omkostningsdeling støttes nye aktioner. 
I arbejdsprogrammet fastlægges det, hvad de nøjagtige mål skal være, hvilken type aktioner der skal 
iværksættes, og hvilke finansielle bestemmelser der ska! fastsættes. Kommissionen offentliggør offentlige 
opfordringer til indsendelse af forslag til aktioner på grundlag af arbejdsprogrammet (artikel 10 i 
forordning (EF) nr. 1467/94). 
I arbejdsprogrammet er det fastsat, at de enkelte samordnede projekter og de enkelte projekter med 
omkostningsdeling skal være målrettede, forstået på den måde, at de skal være koncentreret på en bestemt 
plante- eller dyregruppe (fx slægt, art eller underart alt efter tilfældet). Ved hvert projekt skal der tilstræbes 
en bred dækning af de enkelte specifikke discipliner på EU-plan. 
I forordningen er det fastsat, at der hvert projekt skal gennemføres i seks logiske faser: 
Første fase: Udarbejdelse af arbejdsplan 
Anden fase: Beskrivelse af samlingerne 
Tredje fase: Evaluering (sekundær beskrivelse) 
Fjerde fase: Sortering af samlingerne 
Femte fase: Rationalisering af samlingerne 
Sjette fase: Anskaffelse (indsamling) af genressourcer. 
Der kan først ydes tilskud til en senere fase, når det er godtgjort, at de forudgående faser er blevet afsluttet 
enten under dette program eller tidligere. Således skal første til femte fase være afsluttet, inden sjette fase 
(indsamling) kan indledes. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
A TILLÆG - ARBEJDSPROGRAM A.2 Aktioner med omkostningsdeling og samordnede aktioner 
l kapitel 111 i bilag 1 til forordning (EF) nr. 1467/94 er det fastsat, at der gives forrang til samordnede 
aktioner og projekter med omkostningsdeling: 
• hvori der deltager mindst to indbyrdes uafhængige parter, som er etableret i forskellige medlemsstater. 
Enhver fysisk eller juridisk person, der er hjemmehørende i en medlemsstat og etableret i EU kan 
deltage i programmet. Der gives forrang til projekter, der sikrer den bredest mulige EU-dækning. Der 
skal i hvert enkelt tilfælde tages stilling til deltagere, der er hjemmehørende i tredjelande, og EU-
tilskud i forbindelse med sådan deltagelse. 
• hvori alle relevante discipliner indgår (fx fysiologi, taksonomi, patologi, kvantitativ genetik og 
molekylærbiologi). Specielt discipliner, der kan give bedre udnyttelse af bevarede genressourcer, 
opfordres til at deltage. 
• hvori det prioriteres højt at anvende genressourcer til diversificering af produktion, forbedring af 
produkters kvalitet og bedre miljøpleje. 
A.2.2 Høring af udvalget 
Ved forordningen nedsættes der et udvalg for "bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af 
genressourcer i landbruget, ..., der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har en 
repræsentant for Kommissionen som formand" (artikel 13 i forordning (EF) nr. 1467/94). 
Den 29. november 1995 hørte Kommissionen, som fastsat i artikel 9 i forordning (EF) nr. 1467/94, 
programudvalget om "udkastet til arbejdsprogram og om indholdet af offentlige opfordringer til 
indsendelse af forslag af aktioner". 
A.2.3 Første indkaldelse af forslag 
Den første indkaldelse af forslag til programmet for bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af 
genressourcer blev offentliggjort den 23. december 1994, og sidste frist for indsendelse af forslag var den 
31. maj 1995 (EFT C 368/94, s. 24). 
Der blev indsendt 72 forslag. 28 forslag vedrørte husdyrgenressourcer og 44 forslag vedrørte 
plantegenrcssourccr (inden for landbrug, gartneri og skovbrug). Der deltog ca. 400 organisationer fra hele 
EU i den første indkaldelse af forslag, herunder genbanker og frugttræssamlinger, videnskabelige 
laboratorier og sammenslutninger af dyreopdrættere, universiteter og frøfirmaer fra såvel den offentlige 
som den private sektor (inkl. ikke-statslige organisationer). 
Programudvalgsmedlemmerne fremskaffede navnene på 261 eksperter. Ud fra sagkundskaber, 
disponibilitet og de modtagne forslag blev der indkaldt 25 uafhængige eksperter til evaluering af 
forslagene (10 eksperter inden for husdyrgenressourcer og 15 eksperter inden for plantegenressourcer). De 
arbejdede i Bruxelles i perioden 3.-14. juli 1995. 23 projekter blev evalueret som teknisk tilhørende klasse 
"B" (godt) eller "A" (meget godt): 4 projekter vedrørende dyregenressourcer og 19 vedrørende 
plantegenressourcer. Efter samråd med Kommissionens tjenestegrene blev der opstillet en liste over 9 
udvalgte forslag, som kunne tildeles EU-tilskud. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
A TILLÆG - ARBEJDSPROGRAM A.2 Aktioner med omkostningsdeling og samordnede aktioner 
A.2.4 Anden indkaldelse af forslag 
Den anden indkaldelse af forslag til programmet for bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af 
genressourcer blev offentliggjort den 19. april 1996, og sidste frist for indsendelse af forslag var den 28. 
juni 1996 (EFT C 114/96, s. 21). 
Der blev indsendt 28 forslag. 14 forslag vedrørte husdyrgenressourcer og 14 forslag vedrørte 
plantegenressourcer (inden for landbrug, gartneri og skovbrug). Der deltog ca. 200 organisationer fra hele 
EU i den anden indkaldelse af forslag. 
Ud fra sagkundskaber, disponibilitet og de modtagne forslag blev der indkaldt 12 uafhængige eksperter til 
evaluering af forslagene (6 eksperter inden for husdyrgenressourcer og 6 eksperter, inden for 
plantegenressourcer). De arbejdede i Bruxelles i perioden 15.-19. juli 1996. 11 projekter blev teknisk set 
evalueret som tilhørende klasse "B" (godt) eller "A" (meget godt): 4 projekter vedrørende 
dyregenressourcer og 7 vedrørende plantegenressourcer. Efter samråd med Kommissionens tjenestegrene 
blev der opstillet en liste med 5 forslag, som kunne komme i betragtning til EU-tilskud (3 på hovedlisten 
og 2 på reservelisten). Programudvalget godkendte listen den 16. oktober 1996. 
A.2.5 Resumé 
Godkendt af udvalget 
Offentliggjort i EFT 
Sidste frist for indsendelse af forslag 
Udskydelse offentliggjort 
Ny indsendelsesfrist 
Indsendte forslag 
Udvalgte forslag 
Udvalgets godkendelse af de udvalgte forslag 
Bevillinger (ECU) Første indkaldelse 
21/11/94 
24/12/94 
31/03/95 
29/03/95 
31/05/95 
72 
9 
29/11/95 
3 400 000 Anden indkaldelse 
06/02/96 
19/04/96 
28/06/96 
28 
5 
16/10/96 
2 411 000 
A.2.6 Nærmere oplysninger om de ni projekter udvalgt ved første indkaldelse af forslag 
• "Svinegenressourcer" (EU-genbankprojekt for svinegenressourcer; referencenummer 012) 
Der er allerede en række regionale produkter, der er baseret på autoktone svineracer. Dette projekt vil 
bidrage yderligere til at forstærke denne tendens. Det vil også bidrage til at diversificere 
svineavlsmetoderne via støtte til robuste frilandsracer. Sådanne robuste svineracer har mindre behov 
for medicin. Formålet med projektet er desuden at undersøge intramuskulært fedt, som er af afgørende 
betydning for kødkvaliteten (fx giver krydsning af Gascon og Meishan bedre resultat end landrace i det 
endelige hybridsvin). Udendørs svineproduktion med robuste svin skulle være mindre forurenende en 
indendørs intensiv produktion. 
• "Kaningenressourcer" (fortegnelse over og beskrivelse, evaluering, bevarelse og udnyttelse af EU's 
kaningenressourcer; referencenummer 060) 
Projektet vil gøre det lettere for flere landbrugere at opdrætte kaniner, ligesom det vil medvirke til at 
øge antallet af kaninracer. Det vil også bidrage til produktion af angorauld og kaninskin (og filt). Det 
medfører også et større udvalg af kaninkødsprodukter. 
Projektet har desuden til formål at bidrage til at beskytte de mest forskelligartede repræsentative racer 
blandt de 100 racer, der menes at være i EU (og som EU har ansvaret for under konventionen om den 
biologiske mangfoldighed. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
A TILLÆG - ARBEJDSPROGRAM A.2 Aktioner med omkostningsdeling og samordnede aktioner 
"/4///i//M-afgrøder og vilde arter" (beskyttelse af fremtidige EU-afgrøder: et program til bevarelse, 
beskrivelse, evaluering og indsamling af /l///«/n-afgrøder og vilde arter; referencenummer 020) 
Gennem dette projekt vil producenterne få tilbudt ofte glemte arter af purløg, porrer og skalotteløg, og 
på lang sigt skulle det også gøre det lettere for producenterne at forbedre kvalitetsegenskaber såsom 
højt tørstofindhold, der er vigtig for industrien. Projektet vil endvidere stille materiale til rådighed for 
producenter, der udvikler sorter, som er naturligt resistente over for skadedyrs- og sygdomsangreb og 
derfor ikke har behov for kemiske plantebeskyttelsesmidler (dvs„ lavere input og mindre intensiv 
produktion). Projektet vil også give resultater på kort sigt i form af distribution af virusfrie, og dermed 
mere produktive hvidløgssorter. 
"Mindre udbredte frugttræarter" (bevarelse, evaluering, udnyttelse og indsamling af mindre udbredte 
frugttræarter; referencenummer 029) 
Det drejer sig om følgende mindre udbredte frugttræarter i Middelhavsområdet: figen, granatæble, 
kaki, japansk mispel, indisk figen, kvæde til frugtproduktion, ægte kastanje, pistacie, morbær, 
johannesbrød, azaroltræ, mispel, jordbærtræ, kirsebærkomel, brystbær (jujube) og rønnebær. Projektet 
har til formål at bidrage til at udbrede kendskabet til disse underudnyttede frugter. Det skal vurdere 
arternes kommercielle karakteristika såsom egenskaber efter høst og egnethed til fremstilling af saft og 
ekstrakter. Resultaterne vil blive videregivet til konsulenttjenester og producentorganisationer. Et andet 
formål med projektet er at fjerne dubletter fra samlingerne. Dette vil betyde en meget stor forbedring af 
det til salg udbudte materiales kvalitet og pålidelighed. Visse af disse frugttræarter er specielt 
velegnede til marginalområder og dermed til miljøbeskyttelse. 
"Kartofler" (kartoffelgenressourcer, herunder bevarelse, beskrivelse og udnyttelse af sekundære 
kartoffelsorter til økologiske produktionssystemer i EU; referencenummer 034 og 045) 
Dette projekt vil give forbrugeren langt større udvalg af kartoffelsorter. En række butikker og 
supermarkeder gør en aktiv indsats for at få et større kartoffeludvalg. Projektet vil medvirke til at 
udbrede kendskabet til og anvendelsen af mindre udbredte kartoffelsorter. Det tilstræbes navnlig at 
udrydde virus hos udgangsmaterialet for på den måde at forbedre dets aviskvalitet. Gamle sorter vil 
også blive beskrevet efter smag, kogeegenskaber og holdbarhed. Der vil også blive foretaget en 
bedømmelse af resistensen over for virus, skurv, skimmel (Phytopthera) og snudebiller. Der vil 
desuden blive foretaget en effektivitetsvurdering af anvendelsen af gødning. Der er her tale om et 
særdeles vigtigt skridt i retning af en eventuel ekstensivering af kartoffelproduktionen. 
"Europæisk ris" (indsamling, beskrivelse og dynamisk forvaltning af europæiske risgenressourcer 
(Oryza saliva); referencenummer 037) 
Der er i EU ca. 350 000 ha rismarker, der producerer 1,2 mio. t ris af Japonica-typen. Dette projekt vil 
med tiden være til gavn for risproducenter, der søger at forbedre resistensen over for skadegørere, 
sygdomme og miljøstress (navnlig Pyralida, pyriculariose, helminthosporiose, saltindhold og lave 
temperaturer), og medvirke til at skåne miljøet for kemiske sprayprodukter. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
A TILLÆG - ARBEJDSPROGRAM A.2 Aktioner med omkostningsdeling og samordnede aktioner 
• "Europæiske roer" (evaluering og forøgelse af fieta-samlingerne til ekstensivering af landbrugs­
produktionen; referencenummer 042) 
Selv om allerede assyrerne kendte til roer, er det genetiske grundlag for sukkerroen spinkelt (schlesisk 
roe); den moderne sukkerroe er relativt homogen og sårbar over for sygdom. Efterhånden som 
sukkerroen bliver mere sygdomsresistent, vil forbruget af plantebeskyttelsesmidler kunne reduceres. 
Projektet tilsigter også at gøre sukkerroen tørkeresistent, og det vil med tiden også få positiv 
indvirkning på roekvaliteten. 
• "Roser" (EU-net til beskrivelse og evaluering af ftoaa-slægtens kimplasma; referencenummer 052) 
Ved denne samordnede aktion oprettes der et partnerskab, som skal medvirke til at diversificere denne 
meget vigtige blomsterproduktion, at forbedre kvaliteten og at finde og anvende kilder, der er resistente 
over for sygdomme og skadegørere. 
• "Prunus" (internationalt net for /V««w.v-genressourcer; referencenummer 061 ) 
Formålet med dette projekt er at forbedre mandlers, kirsebærs, blommers, ferskners og nektariners 
resistens over for de vigtigste sygdomme (Pseudomonas, Monilinid), vira og skadegørere (bladlus). 
Resultaterne vil blive stillet til rådighed for producenter med henblik på at reducere behovet for 
kemiske plantebeskyttelsesmidler. Formålet er desuden at tilvejebringe materiale til fremtidige 
avlsprogrammer med henblik på sortsforbedring, forbedret sygdomsresistens og forlængelse af 
dyrkningssæsonen. Et andet aspekt, projektet beskæftiger sig med, er Primes som ædel løvtræssort og 
landskabstræ. 
A.2.7 Nærmere oplysninger om de fem projekter udvalgt ved anden indkaldelse af forslag 
• "Elme" (samordning med henblik på bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af EU's 
elmegenressourcer; referencenummer 078) 
Elme anvendes hyppigt i levende hegn og som landskabstræer. Elmetræet producerer godt tømmer, 
men trues • nu af hollandsk elmesyge. Formålet med projektet er at koordinere de eksisterende 
elmesamlinger i EU, at beskrive bestanden på en samordnet måde og at foretage en evaluering af den 
naturlige resistens over for sygdomme, navnlig hollandsk elmesyge. 
• "Vinstokke" (EU-net for bevarelse og beskrivelse af vinstokgenressourcer; referencenummer 081 ) 
Delte projekt vil koordinere alle større vinstoksamlinger i EU, og gennem en række tiltag vii der blive 
tilvejebragt en bedre samordning og udnyttelse, navnlig gennem identificering af dubletter og 
underrepræsenteret materiale. 
• "Majs" (etablering af et EU-net for evaluering, bevarelse og udnyttelse af EU's majslandrace-
genressourcer; referencenummer 088) 
Majsplanten blev bragt fra Amerika til Europa af de første opdagelsesrejsende. Siden da er den blevet 
diversificeret i en række landracer, hvoraf en del har værdifulde agronomiske egenskaber (fx 
kulderesistens). Der er blevet indsamlet mange andre landracer, som dog endnu ikke er blevet 
evalueret. Formålet med dette projekt er at beskrive og evaluere denne vigtige afgrødes europæiske arv 
og at gøre materialet og informationen almindeligt tilgængelig. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
A TILLÆG-ARBEJDSPROGRAM A.2 Aktioner med omkostningsdeling og samordnede aktioner 
'Oliven" (bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af olivengenressourcer (Olea europaeaY 
referencenummer 097) 
Olivendyrkning er naturligt hjemmchørendeN i Middelhavsområdet. Bestyrerne af de europæiske 
olivensamlinger mødes allerede en gang imellem uformelt. Formålet med dette projekt er samlingerne 
imellem at etablere et koordineret og konsolideret samarbejde med hovedvægten lagt på en samordnet 
beskrivelse af oliventræers kvalitetsegenskaber og naturlige resistens over for skadegørere og 
sygdomme. 
"Dyrefortegnelse" (løbende fortegnelse over EU's husdyrgenressourcer og over foranstaltninger til 
beskrivelse, bevarelse og udnyttelse af disse ressourcer; referencenummer 083). 
Dyregenressourcerne er veldokumenterede på lokalt plan, navnlig gennem stambogsforeninger, men 
der er på dette område indtil for nylig blevet taget usædvanligt få tiltag på EU-plan. Formålet med 
projektet er at tage de første skridt til oprettelse af en udvidet database for EU's husdyrgenressourcer. 
Databasen kan bl.a. bistå dem, der beskæftiger sig med at finde ud af, hvilke racer der er truet, vurdere 
en races kulturelle og genetiske betydning, finde frem til de bedste forvaltningsteknikker for bevarelse 
på lang sigt af specifikke racer og give oplysninger om en given races specifikke brugsegenskaber. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
A TILLÆG - UNDERSØGELSEN 
B Undersøgelse af, hvilken udvikling der bør tilstræbes 
B.l Undersøgelsens konklusioner 
Dette afsnit indeholder konklusionerne af undersøgelsen af, hvilken udvikling der bør ti/stræbes med 
hensyn til bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af genressourcer i landbruget 
medlemsstaterne. 
Den fulde ordlyd af undersøgelsen findes nedenfor (afsnit B.2, s. xv). 
Konklusionerne vedrørende "den tilstræbte udvikling", der især er relevante for den enkelte genbank, 
findes i afsnit B.1.3, s. xii, mens de konklusioner, der er mere relevante på nationalt plan, findes i afsnit 
B.1.2, s. xi. Endelig findes konklusionerne om, hvordan forordning (EF) nr. 1467/94 anvendes på EU-plan 
i afsnit B. 1.1. De konklusioner, der vedrører forvaltningen af forordning (EF) nr. 1467/94 findes ovenfor i 
rapportens afsnit 3.2 (s. 16). 
B.1.1 EU-plan 
• Planter, afsnit B.2.2, s. xv: l forbindelse med definering, rationalisering, indsamling og konsolidering 
af nationale samlinger i medlemsstaterne er tiden inde til at overveje, om den informationsteknologi, 
der er udviklet til World Wide Web, kan anvendes til opbygning af et vidtspændende system af 
distribuerede, offentligt tilgængelige databaser vedrørende plantegenressourcer i Europa. De vigtigste 
led i tilvejebringelsen af el sådant potentiale er udviklingen af datanormer og indførelsen af 
kontrolprocedurer. 
• Planter, afsnit B.2.5, s. xix: Der er behov for yderligere hjælp for al sikre, at den ekspertise, som 
landbrugsmuseer og andre in s\ii\-"conservationists" ligger inde med, indarbejdes i projekter under 
forordning (EF) nr. 1467/94. 
• Planter, afsnit B.2.7, s. xxi: Eftersom alle databaser, der anvendes i projekter under forordning (EF) 
nr. 1467/94, skal kunne udveksle data af hensyn til den europæiske solidaritet, kan der være behov for 
at udarbejde datanormer for plante- og dyredatabaser efter de gældende internationale retningslinjer. 
• Planter, afsnit B.2.7, s. xxi: Der er i stigende omfang behov for at anvende hurtige og billige 
evalueringsværktøjer, hvor der tages biokemiske og molekylære teknikker i brug til beskrivelse af 
kim plasma. Det kan i den forbindelse være nødvendigt at tilrettelægge og tilbyde uddannelse i sådanne 
moderne teknikker. 
• Planter, afsnit B.2.8, s. xxi: For at tilskynde til en bæredygtig udnyttelse af genressourcer og for at 
fastslå markedsmulighederne, omkostningerne og fordelene må de økonomiske og kommercielle 
aspekter ved genressourcer undersøges. 
• Dyr, afsnit B.2.11, s. xxiv: Det ville være nyttigt at tilskynde de personer, der er ansvarlige for 
ajourføringen af dyredatabaser i medlemsstaterne, til at mødes fra tid til anden. 
• Dyr, afsnit B.2.11, s. xxiv. Det ville være nyttigt for eksperter, der har erfaring med FAO-databasen og 
EAAP-databasen, at mødes som databasebrugere fra alle medlemsstater med henblik på at udveksle 
erfaringer og udarbejde henstillinger om, hvordan databaserne kan gøres endnu mere værdifulde for 
den endelige bruger. 
-orordning (EF) nr. 1467/94 
li TILLÆG-UNDERSØGELSEN /i./ Konklusioner 
• Dyr, afsnit B.2.II, s. xxiv: Tiden er måske inde (il at indlede et europæisk ekspertsamråd om 
forvaltning af dyregenressourccr, baseret på behovene i den fælles landbrugspolitik, og til også at 
overveje henstillingerne fra FAO's eksperter. Resultatet af et sådant samråd bør videregives til 
Programudvalget for Genressourcer i Landbruget. 
• Dyr, afsnit B.2.12, s. xxvi: På det dyregenetiske område generelt bør dem, der forvaller forordning 
(EF) nr. 1467/94 holde regelmæssig kontakt med de øvrige internationale fora, både officielt og 
uofficielt 
• Dyr, afsnit B.2.12, s. xxvi: Der kunne i forbindelse med ledsageforanstaltningerne i forordning (EF) 
nr. 1467/94 overvejes en særlig aktion for udveksling mellem avlere af de samme eller nært beslægtede 
racer i forskellige lande med henblik på at opstille fælles bevarelsesprogrammer. 
• Dyr, afsnit B.2.13, s. xxvi: Det er allerede blevet nævnt, at genressourceudvalget måske bør holde et 
vågent øje med internationale organisationers aktiviteter i forbindelse med dyregenressourcer. 
Udvalget bør fra tid til anden også have tilsendt rapporter om nationale aktiviteter i forbindelse med 
dyregenressourcer. 
• Dyr, afsnit B.2.13, s. xxvi: Udvalget bør overveje, om det ville være nyttigt at tilskynde til 
internationale udvekslinger mellem nationale avlsforeninger. 
• Dyr, afsnit B.2.16, s. xxviii: Det bor måske overvejes under rammeprogrammet at yde støtte til 
forskning for al afprøve udokumenterede oplysninger om specifikke sjældne racers tilpasningsevne mv. 
• Dyr, afsnit B.2.16, s. xxviii: De EU-fortegnelser, som stoltes under forordning (EF) nr. 1467/94, skal 
ikke nødvendigvis indeholde de disponible data om genetiske værdier, men de skal indeholde 
henvisninger til, hvor sådanne resultater kan findes. 
• Dyr, afsnit B.2.16, s. xxviii: Det er ikke nødvendigt at indarbejde resultaterne af arbejdet med 
kortlægning af genomer i de EU-forlegnelser, der støttes under forordning (EF) nr. 1467/94, men det 
er vigtigt, at disse databaser indeholder henvisninger til, hvor sådanne resultater kan findes. 
• Dyr, afsnit B.2.18, s. xxix: Som del næste skridt bør der måske indkaldes til et møde, hvor man drøfter 
de tværnationale aspekter ved forvaltningen af dyregenressourcer i landbruget (medlemsstaterne blev 
anmodet om at fremsætte deres bemærkninger på det sidste møde, som fandt sted den 16. oktober 
1996). 
B.1.2 Nationalt plan 
• Planter, afsnit B.2.2, s. xv: For al sikre, at aktionerne i forbindelse med den nye situation, der er 
opstået som følge af vedtagelsen af konventionen om beskyttelse af den biologiske mangfoldighed, 
koordineres tilstrækkeligt i medlemsstaterne, ville det være nyttigt, hvis bestyrerne af medlemsstaternes 
samlinger mødes for i fællesskab at overveje, hvordan sådanne nye internationalt bestemte prioriteter 
bedst kan realiseres. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
H TILLÆG-UNDERSØGELSEN iU Konklusioner 
• Planter, afsnit B.2.4, s. xviii: Koordinering og sammenknytning på EU-plan er nødvendig, for at 
medlemsstaterne kan sikre sig, al de nationale programmer udnytter de disponible finansiel/e og 
bureaukratiske ressourcer bedst muligt. 
• Dyr, afsnit B.2.14, s. xxvii: Undtagen i forbindelse med forordning (EØF) nr. 2078/92 betragtes in 
vivo-bevarelse af individuelle lokale racer i de enkelte medlemsstater som et rent medlemsstats-
anliggende. 
• Dyr, afsnit B.2.14, s. xxvii: Det kan overvejes, om aktiviteter som fx oprettelse af en genpulje for de 
mest truede arter bør og kan organiseres på EU-plan. 
• Dyr, afsnit B.2.15, s. xxvii: / andre sammenhænge betragtes in vilro-bevarelse af lokale racer som et 
anliggende for medlemsstaterne selv i første omgang. 
li. 1.3 Projektplan 
• Planter, afsnit B.2.4, s. xviii: Samarbejdet mellem genbanker og deres potentielle brugere bor 
udbygges yderligere for at drage størst mulig nytte af diverse bidrag fra videnskabsfolk, landbrugere 
og forbrugere. 
• Planter, afsnit B.2.5, s. xix: Gamle og nye kultivarer må for effektivt at opfylde offentlighedens ønsker 
og markedsbehovene evalueres, så man kan efterprøve gamle sorters udokumenterede tilpasningsevne. 
Det kan i den forbindelse blive nødvendigt med aktiviteter med henblik på at udnytte og derigennem 
bevare landracer og gamle kultivarer in situ på bedriften 
• Planter, afsnit B.2.6, s. xix: Rationalisering og sikkerhedsduplikering må prioriteres højt. (Det er 
endvidere et af de hovedkrav, der stilles til alle relevante projekter under forordning (EF) nr. 1467/94). 
• Planter, afsnit B.2.6, s. xix: Det er nødvendigt med et mere koordineret tiltag i forbindelse med 
bevarelse af formeringsmateriale (det er et af de krav, der stilles til alle projekter under forordning 
(EF) nr. 1467/94). 
• Planter, afsnit B.2.6, s. xix: For at få bekræftet, at "hullerne" i samlingerne er reelle og store, er det 
nodvendigl med bedre tesi af herkomst eller lilknylningsforhold. Det er vigtigt at gore sig klart, at al 
indsamling skal ske under overholdelse af de internationale forpligtelser, der følger af konventionen 
om beskyttelse af den biologiske mangfoldighed. Delle er specielt vigligt i de tilfælde, hvor de 
indsamlede genressourcer måske forlader oprindelseslandet. 
• Planter, afsnit B.2.6, s. xix: Medlemsstaternes erfaringer viser, al der fortsat er behov for al forbedre 
metoder til regenerering af kimplasma, der respekterer accessionernes genetiske integritet, navnlig i 
forbindelse med krydsning af ikke nært beslægtede individer. 
• Planter, afsnit B.2.8, s. xxi: / ethvert samarbejde mellem medlemsstaterne er det nødvendigt nøje at 
overholde karantænebestemmelserne for sikker flytning af kimplasma. 
• Planter, afsnit B.2.8, s. xxi: Lederne af genbankerne må bistås i arbejdet med at indsamle data fra 
brugerne af deres samlinger. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN B.I Konklusioner 
• Planter, afsnit B.2.8, s. xxi: De egenskaber, som forbrugerne forlanger, findes måske i 
* kimplasmasamlinger. Søgningen bør derfor gøres så hurtig og effektiv som muligt. 
• Planter, afsnit B.2.8, s. xxi: De praktiske fordele og ulemper ved "kerne"-indsamlingsmetoden skal 
evalueres. Det er måske nødvendigt at tilbyde kurser i, hvordan metoden anvendes. 
• Dyr, afsnit B.2.15, s. xxvii: / aktionerne vedrørende "europæiske" racer skal der i fornødent omfang 
tages hensyn til de følger, som resultaterne af genetisk afstandsmaling har på beslægtet arbejde med 
beslægtede racer i andre lande. 
m Dyr, afsnit B.2.16, s. xxviii: Korlægning af genetisk afstand er en vigtig aktivitet efter den første 
beskrivelse af hver dyrerace. De opnåede data skal gøres tilgængelige i databaserne. 
• Dyr, afsnit B.2.17, s. xxix: Det kan være behov for at indsamle, afprøve og formidle påstande om 
sjældne racers agronomisk nyttige egenskaber og at fremme officielle afprøvninger af sådanne 
påstande. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN B. I Konklusioner 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN B2 Fuldtekst 
B.2 Oversigt over og undersøgelse af udviklingen i aktionerne i 
medlemsstaterne 
Dette afsnit indeholder en oversigt over udviklingen i aktionerne i medlemsstaterne og en undersøgelse af, 
hvilken udvikling der bør tilstræbes inden for bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af 
genressourcer i landbruget i medlemsstaterne og inden for koordinering af arbejdet på dette område på EU-
plan set i lyset af målene i den fælles landbrugspolitik og de resultater, der allerede er opnået under dette 
program. Den tilstræbte udvikling er skrevet med kursiv. 
B.2.1 Forordning (EF) nr. 1467/94 
I bilag 1 til forordning (EF) nr. 1467/94 (Nærmere bestemmelser for programmets gennemførelse; 
Anvendelsesområde - Tilskudsberettigede aktiviteter) hedder det bl.a.: 
"Dette program omfatter bevarelse, beskrivelse, evaluering, indsamling og udnyttelse af plante- og 
dyregenetiske ressourcer, som i øjeblikket forekommer på EF's område, og som kunne gå tabt, hvis der 
ikke træffes særlige foranstaltninger." 
Ovenstående citat kunne fortolkes således, at arbejde med materiale, der er potentielt nyttigt for europæisk 
landbrug, men som kun findes uden for Europa (fx forfædrene til de fleste afgrøder og husdyr), er 
udelukket. 
Når det næste femårsprogram (1999-2004) skal udarbejdes, ville det måske være hensigtsmæssigt at 
revidere handlingsplanens ordlyd, for at gøre det helt klart, at forordningen ikke kun omfatter 
"europæiske " genressourcer, men også deres vilde slægtninge. 
B.2.2 Piantegenressourcer: den internationale sammenhæng 
Gennemførelsen af aktioner for plante- og dyregenressourcer i medlemsstaterne i den periode, rapporten 
dækker, har i høj grad været betinget af forberedelserne til FAO's fjerde tekniske konference om 
plantegenetiske ressourcer (Leipzig, juni 1996; forberedende møde for den europæiske region, Nitra, 
Slovakiet, september 1995). På mødet i Nitra fremlagde hver medlemsstat en udtømmende oversigt over 
den nationale situation med hensyn til plantegenressourcer og disses bevarelse og udnyttelse. 
Kommissionen havde opstillet og distribuerede en liste over EU-bestemmelserne for plantegenressourcer. 
Det nedenstående er i høj grad baseret på disse oversigter og på det resumé, som "International Board of 
Plant Genetic Resources" udarbejdede ti! Nitra-mødet. 
Der var desuden to andre møder i den pågældende periode, der påvirkede den nationale tankegang. Det 
drejede sig om den tredje konference for de kontraherende parter i konventionen om biologisk 
mangfoldighed, hvor man drøftede den biologiske mangfoldighed inden for landbruget (Buenos Aires, 
november 1996), og mødet "Europe and its Rural Areas in the Year 2000: Integrated Rural Development 
as a Challenge for Policy Making" (Cork, november 1996), hvor der blev annonceret et tipunkts-
udviklingsprogram for EU's landdistrikter. I dette udviklingsprogram hedder det bl.a. (punkt 4): "Policies 
should promote rural development which sustains the quality and amenity of Europe's rural landscapes 
(natural resources, biodiversity and cultural identity)". 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN B.2 Fuldtekst 
Den generelle baggrund for alt ovenstående var dog FN's konference om miljø og udvikling (UNCED), 
der blev afholdt i Rio de Janeiro i juni 1992. 
På dette verdensmiljøtopmøde blev der vedtaget to bindende konventioner (konventionen om den 
biologiske mangfoldighed og konventionen om klimaændringer) og tre yderligere dokumenter (agenda 21, 
Rio-erklæringen og aftalen om skovbrugsprincipper). 
De kontraherende parter i konventionen om den biologiske mangfoldighed (som omfatter alle 
medlemsstater og Kommissionen), forpligtede sig til at bevare deres endogene genressourcer in situ og ex 
situ for at imødekomme generelle udviklingsbehov. Dette kræver identificering af in s/fø-bevarelsessteder 
og, for så vidt angår ex ^//«-samlinger, konsolidering og rationalisering af sådanne samlinger i samlinger, 
der er repræsentative for den pågældende endogene mangfoldighed og omfatter andre former for 
mangfoldighed, der kan være af potentiel betydning for landet. 
For en række samlinger, navnlig samlingerne på medlemsstaternes planteavlsinstitutter, betyder dette, at de 
er nødt til at opstille prioriteter for bevarelse på lang sigt og at overveje at bevare plantegenressoucer in 
situ, både vildt på de naturlige voksesteder og gennem dyrkning på bedrifter og i haver og frugtplantager. 
Dette er en udbygning af det traditionelle formål med sådanne samlinger, som jo er at støtte avisformål. 
For at sikre, at aktionerne i forbindelse med den nye situation, der er opstået som følge af vedtagelsen af 
konventionen om beskyttelse af den biologiske mangfoldighed, koordineres tilstrækkeligt i 
medlemsstaterne, ville det være nyttigt, hvis bestyrerne af medlemsstaternes samlinger mødes for i 
fællesskab at overveje, hvordan sådanne nye internationalt opstillede prioriteter bedst kan realiseres. 
FAO's fjerde internationale tekniske konference om plantegenetiske ressourcer (Leipzig, Tyskland, 14.-23. 
juni 1996) sluttede med vedtagelsen af en erklæring, Leipzig-erklæringen, hvor konferencen vedtog, at der 
skulle offentliggøres en rapport, hvori der ville blive gjort status over verdens plantegenetiske ressourcer 
inden for levnedsmiddel- og landbrugssektoren, ligesom den godkendte en global handlingsplan for 
plantegenetiske ressourcer inden for levnedsmiddel- og landbrugssektoren. Planen indeholder en række 
henstillinger vedrørende prioriterede aktiviteter, som kan opdeles i fire afsnit: 
• bevarelse og udvikling in situ 
• bevarelse ex situ 
• udnyttelse af plantegenressourcer 
• institutioner og kapacitetsopbygning. 
Planen skal gennemføres af de enkelte medlemsstater. Som det fremgår nedenfor, deltager 
medlemsstaterne aktivt i ovennævnte aktiviteter. / lyset af den globale handlingsplans betydning og de 
forpligtelser, medlemsstaterne indgik i Leipzig, bør gennemførelsen af planen i medlemsstaterne være et 
fast punkt på dagsordenen for Udvalget for Bevarelse, Beskrivelse, Indsamling og Udnyttelse af 
Genressourcer i Landbruget. 
Et af de første skridt i retning af opfyldelse af internationale forpligtelser under konventionen om den 
biologiske mangfoldighed og den globale handlingsplan er at definere, rationalisere og konsolidere de 
nationale samlinger. Denne proces er i gang i en lang række medlemsstater. Der er stadigvæk for få 
nationale fortegnelser over den genetiske mangfoldighed, det være sig den genetiske mangfoldighed i det 
pågældende land (in situ) og den genetiske mangfoldighed i de nationale samlinger (ex situ). 
Forordning (EF) nr. 1467/94 xvi 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN B2 Fuldtekst 
Sådanne fortegnelser er nyttige for effektive og økonomiske bevarelsesprogrammer, der falder ind under 
forpligtelserne under konventionen og agenda 21. En decentraliseret eller distribueret database har den 
fordel, at der er adgang for alle, at den ajourføres decentralt, og al den løser de traditionelle problemer med 
centrale databaser (udgifter til indsamling af data, risiko for overlapning). / forbindelse med definering, 
rationalisering, indsamling og konsolidering af nationale samlinger i medlemsstaterne er tiden inde til at 
overveje, om den informationsteknologi, der er udviklet til World Wide Web, kan anvendes til opbygning af 
et vidtspændende system af distribuerede, offentligt tilgængelige databaser vedrørende 
plantegenressourcer i Europa. De vigtigste led i tilvejebringelsen af et sådant potentiale er udviklingen af 
datanormer og indførelsen af kontrolprocedurer. 
Konventionen om den biologiske mangfoldighed har gjort det nødvendigt at revidere aftalen om adgang til 
genressourcer. Der forhandles for øjeblikket i FAO's kommission for genressourcer. Medlemsstaterne er 
enige om, at internationalt indgåede og almindeligt gennemførte adgangsafialer er af afgørende betydning 
for effektiv bevarelse og bæredygtig udnyttelse af plantegenressourcer indenfor landbruget. Hvis der ikke 
opretholdes en stærk E.U-deltagelse i alle fora, hvor der forhandles om internationale adgangsafialer, er 
der en reel risiko for, at genressourcerne i Europa misler deres værdi, ikke kun for EU, men også for hele 
verden. 
B.2.3 Plantegenressourcer: internationale partnerskaber 
Inden vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1467/94 var mange af medlemsstaternes eksperter i 
plantegenressourcer vant til at samarbejde både bilateralt og i internationale fora såsom Nordisk Genbank, 
ESCORENA, EUFOR-GEN, WANA-NET og EPC/GR. 
I 1980'erne arbejdede Kommissionen med ECP/GR (European Cooperative Programme for Crop Genetic 
Resources Networks) for at lette det regionale samarbejde mellem eksperter i plantegenressourcer. Det 
mundede ud i en række publikationer om plantedeskriptorer udarbejdet i fællesskab af Kommissionen og 
IBPGR. IBPGR-netværkssamarbejdet fortsatte, og der blev i den betragtede periode taget en række 
samarbejdsinitiativer. I 1994 gik ECP/GR ind i sin femte femårsperiode. Der er syv aktive arbejdsgrupper 
(Allium, Avena, byg, Brassica, foderplanter, Prunus og bælgsæd. For øjeblikket drøftes det, om der skal 
oprettes yderligere grupper (nemlig for hvede og Malus). ECP/GR-aktiviteterne svarer til Kommissionens 
"samordnede foranstaltninger", og ECP/GR stiller ikke midler til rådighed til nye arbejder. Aktioner 
iværksat under ECP/GR har dog resulteret i attraktive bud fra EU-partnerskaber vedrørende finansiering af 
bevarelsesaktiviteter under forordning (EF) nr. 1467/94 (Allium, Prunus) og også vedrørende finansiering 
af forskningsaktiviteter under FAIR-programmet (Brassicas, bælgsæd). 
ESCORENA (European System of Cooperative Research Networks in Agriculture) blev oprettet af FAO i 
1974 efter henstilling fra ECA (European Commission on Agriculture) (1972). Under dette program findes 
der for øjeblikket ti afgrødespecifikke net og tre ad hoc-forskningsgrupper, som i forskellig grad 
beskæftiger sig med genressourceproblemer. Gennem et ESCOREN A-partnerskab blev der udarbejdet et 
projekt vedrørende olivengenressourcer, som blev indsendt og udvalgt i forbindelse med anden indkaldelse 
af forslag (jf. afsnit A.2.7, s. ix). 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN B.2 Fuldtekst 
EUFORGEN (European Forest Genetic Resources Programme) blev oprettet i 1994 efter henstilling fra 
den anden tværeuropæiske konference om beskyttelse af Europas skove i Helsinki (1993). EUFORGEN 
har navnlig til opgave at koordinere og fremme bevarelsen af skovgenressourcer i Europa in situ og ex situ 
og udvekslingen af ekspertise og information. Programmet koordineres af IPGRI i snævert samarbejde 
med FAO's skovbrugsafdeling. Der er blevet oprettet pilotnetværk for rødgran (Picea abies), korkeg 
(Quercus suber), sort poppel (Populus nigra) og ædle løvtræsarter. 
Af hensyn til de aktiviteter, som europæiske genressourcespecialister udøver i ESCORENA, EUFORGEN 
mv., bør dem, der er ansvarlige for forvaltningen af forordning (EF) nr. 1467/94, være i regelmæssig 
kontakt med deres kolleger i andre internationale programmer, så der skabes størst mulig synergi og 
værditilvækst. Der bør gøres en særlig indsats for at iværksætte aktiviteter under forordning (EF) nr. 
1467/94 for at dække lovende områder, der for øjeblikket forsømmes i andre internationale fora, såsom 
mindre udbredte afgrøder og industriafgrøder. Det er desuden nødvendigt at dække forsømte 
seklorrelaterede emner, herunder at lette dialogen mellem bestyrere og brugere af plantesamlinger. 
B.2.4 Piantegenressourcer: nationale partnerskaber 
Ifølge konventionen om den biologiske mangfoldighed er de kontraherende parter forpligtet til at 
gennemføre den fornødne lovgivning og politik til bevarelse af, bæredygtig udvikling af og adgang til 
plantegenressourcer på nationalt og internationalt plan. Ved Leipzig-erklæringen (juni 1992) forpligtede 
medlemsstaterne sig til at opstille nationale programmer for plantegenressourcer inden for landbruget. 
Sådanne programmer vil komme til at indbefatte alle relevante partnere fra diverse ministerier, 
forskningsinstitutter, universiteter, det private erhvervsliv og ikke-statslige organisationer (NGO). Det kan 
være nødvendigt at skabe et passende retsgrundlag og de rette rammer og koordinationsmekanismer for de 
nationale programmer for at undgå oplapning, for at udnytte de disponible ressourcer bedst muligt og for at 
lette deltagelsen i internationalt samarbejde. Koordinering og sammenknytning på EU-plan er nødvendig, 
for at medlemsstaterne kan sikre sig, at de nationale programmer udnytter de disponible finansielle og 
bureaukratiske ressourcer bedst muligt. 
Mange ikke-statslige organisationer (NGO) er aktivt involveret i bevarelse og bæredygtig udvikling af 
plantegenressourcer. Der er en stigende tendens til etablering af partnerskaber mellem statslige tjenester og 
institutioner på den ene side og ikke-statslige organisationer på den anden side i forbindelse med nationale 
programmer. Den uformelle sektor, herunder NGO, landbrugssammenslutninger og diverse andre former 
for sammenslutninger kan også spille en væsentlig, og ofte supplerende rolle i bevarelsen og den 
bæredygtige udnyttelse af plantegenressourcer. Der bør tilskyndes til at der knyttes snævrere bånd mellem 
den formelle og den uformelle sektor. Planteavlere, plantefysiologer, biokemikere og andre brugere af 
genplasma spiller en væsentlig rolle i forbindelse med bevarelse og udnyttelse af plantegenressourcer. 
Samarbejdet mellem genbanker og deres potentielle brugere bør udbygges yderligere for at drage størst 
mulig nytte af diverse bidrag fra videnskabsfolk, landbrugere og forbrugere. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
H TUA ÆG- UNDERSØGELSEN B.2 Fuldtekst 
B.2.5 Plantegenrcssourcer: in situ-bevarelse 
Alle medlemsstater har truffet foranstaltninger til beskyttelse af specifikke habitater og arter. Derigennem 
kan man bevare økosystemer og arter. Alle medlemsstater har arealer med skov, anden naturlig vegetation 
og specifikke habitater, der er beskyttet ved lov. De fleste medlemsstater har fastslået, hvilke arter der er 
truet, og lavet undersøgelser herom. De har endvidere opstillet "røde lister" og truffet foranstaltninger til 
beskyttelse af sådanne arter og deres habitater. 
Skovtræsarterne er forholdsvis godt beskyttet på denne måde, mens der har været mindre opmærksomhed 
omkring in A/Yw-bevarelse og bevarelse på bedrifterne af plantegenressourcer inden for levnedsmiddel- og 
landbrugssektoren. Det er kun få lande, der specifikt har gjort status over vilde arter i forbindelse med 
afgrøder2. 
Det kan forventes, at udviklingen går i den retning, at lande beslutter at udpege beskyttede områder for 
simpelthen at bevare plantegenressourcer inden for levnedsmiddel- og landbrugssektoren in situ. Der må 
udvikles egnede metoder til in situ-bevarelse, dokumentering og udnyttelse af landbrugsplantearter, så der 
kan drages fuld fordel af udviklingen i retning afin situ-bevarelse. 
I den periode, som rapporten vedrører, har der i offentligheden været Stigende interesse for at gøre 
landbruget "grønnere" ved anvendelse af mere traditionelle organiske og integrerede produktionssystemer. 
Det hævdes ofte, at landbrugslandracer og gamle sorter er mere velegnede tij et bæredygtigt, miljøvenligt 
lavinput-landbrug. Gamle og nye kultivarer må for effektivt at opfylde offentlighedens ønsker og 
markedsbehovene evalueres, så man kan afprøve gamle sorters udokumenterede tilpasningsevne. Det kan i 
den forbindelse blive nødvendigt med aktiviteter med henblik på at udnytte og derigennem bevare 
landracer og gamle kultivarer in situ på bedriften. 
De ikke-statslige organisationer er særdeles aktive, når det gælder orrç at fremme bevarelsen og udnyttelsen 
af lokale afgrøder og sorter. 1 en række medlemsstater går landbrugsmuseer i spidsen, når det gælder om at 
bevare og stille landracer og gamle kultivarer til rådighed. Der er behov for yderligere hjælp for at sikre, at 
den ekspertise, som landbrugsmuseer og andre in situ- "conservationists " ligger inde med, indarbejdes i 
projekter under forordning (EF) nr. 1467/94. 
B.2.6 Plantegenrcssourcer: avs/Yw-bevarclse 
Ex .v/V/z-bevarclse er sædvanligvis den bedste og ofte eneste måde, hvorpå man kan sikre, at et specifikt 
genplasma overlever på lang sigt. Der er ingen tvivl om, at mange gamle sorter forsvinder fra bedrifterne. 
Italien meddelte på Nitra-konferencen, at der, ud af de 41 bedrifter, der dyrkede foderplantelandracer i 
1970'erne, nu kun er én tilbage, der dyrker sådanne landracer. Blandt de arter, om hvilke det rapporteres, 
at de er erosionstruede, er såvel kulturafgrøder (fx linser, kikærter) som naturligt forekommende planter 
(fx Artemisia granatensis, Satureja spp., Thymus spp., Beta marilima, Sideritis spp., Origanum spp., 
Nepeta cataria, Digitalis lanata, Astragalus dasynthus, Calamintha nepeta. De meste af det 
formeringsmateriale, der er forsvundet fra bedrifterne, er blevet indsamlet i ex j//w-samlinger. Man må 
være opmærksom på sikkerheden ved oplagring af materiale på lang sigt. 
Nedenfor gives en liste over ex s/Yw-basissamlinger af frøafgrøder i EU, for hvilke der blev indgået aftaler 
med IPGRI (senere IBPGR) om bevarelse på lang sigt af afgrødegenpuljer: 
2 Jf. "A catalogue of the wild relatives of cultivated plants native to Europe" af Vernon H. Heywood og 
Daniel Zohary, offentliggjort i Flora Mediterranea, del 5, s. 375-415. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 xi* 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN B.2 Fuldtekst 
Belgien Jardin Botanique National de Belgique, Meise; vild Phaseolus spp., vild Vigna spp. 
Frankrig INRA-CIRAD, Korsika; Citrus og beslægtede arter. Regionale samlinger: Afrika + 
Middelhavsområdet (markgenbank) 
Frankrig CIRAD-CA, Montpellier; Gossypium spp. 
Tyskland Institut fiir Pflanzenzuchtung und Kulturpflannzenforschung, Gatersleben; Lycopersicon 
spp., Lupinus spp. 
Tyskland Institut fur Pflanzenbau (FAL), Braunschweig-Vôlkenode; Avena spp., Beta spp., 
Brassica carinata, Brassica campeslris, Brassica juncea, Brassica napus, Sinapis spp., 
Phaseolus spp. 
Grækenland Greek Gene Bank, Thessaloniki; Brassica, Nicotiana, Beta spp. 
Italien Germplasm Institute (CNR), Bari; hvede 
Nederlandene Centre for Genetic Resources (CGN), Wageningen; salat, Allium cepa, Allium 
ampeloprasum, vild Allium spp., Capsicum spp., Brassica oleracea, Solanum melongena 
Portugal Portuguese Gene Bank, Braga; majs 
Spanien Universidad Politecnica, Madrid; vilde slægter af korsblomstrede afgrøder 
Spanien INIA, Madrid; Citrus og vilde arter, Cucumis spp., Citrullus spp. 
Sverige Nordisk Genbank (NGB), Alnarp; Pisum spp., Hordeum spp., Avena spp., Secale spp., 
Beta spp. 
Det forenede 
Kongerige Royal Botanic Garden (RGB), Kew; Trifolium spp., Cenchrus spp., Digitaria spp., 
Lot ononis spp. 
Det forenede 
Kongerige Horticulture Research International (HRl), Wellesbourne; guldrødder, Brassica oleracea, 
Brassica campeslris, Brassica juncea, Brassica napus, Raphanus spp., Allium spp., Beta 
spp. 
Det er generelt vanskeligt at vurdere, i hvor høj grad der findes sikkerhedsdubletter af samlinger i Europa. 
Meget af materialet, specielt i visse østeuropæiske samlinger, er avancerede kultivarer, der er fælles for 
mange genbanker. Indtil nu er det kun få programmer, der har identificeret unikke samlinger og sørget for 
sikkerhedsduplikering af sådanne. Det betyder, at der er en vis risiko for vigtige samlinger. Rationalisering 
og sikkerhedsduplikering må prioriteres højt. (Det er endvidere et af de hovedkrav, der stilles til alle 
projekter under forordning (EF) nr. 1467/94). 
Der er en vis bekymring over, hvad der sker med kimplasmamateriale, som ikke længere er af direkte 
interesse for avlerne. Det antydes, at der kan være risiko for, at materiale, der ikke umiddelbart finder 
anvendelse, måske vil blive forsømt af dem, der ellers har sørget for, at de hidtil har overlevet 
("conservationists"). Det er nødvendigt med en mere koordineret indsats på dette område; det er et af de 
krav, der stilles til alle projekter under forordning (EF) nr. 1467/94. 
Materiale, som er let tilgængeligt andre steder, er der overhovedet ikke behov for at opbevare. Der skal 
udvikles metoder og indgås aftaler med henblik på identificering og eliminering af dubletter. En række 
bestyrere har opdaget store huller i deres samlinger og påpeget, at der er behov for at indsamle materiale. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN B.2 Fuldtekst 
Af hensyn til god forvaltning må man dog, inden man går i gang med yderligere indsamling, først lave en 
fortegnelse over det allerede indsamlede materiale. For at få bekræftet, at "hullerne" i samlingerne er 
reelle og store, er det nødvendigt med bedre test af herkomst eller tilknytningsforhold. Det er vigtigt at 
gøre sig klart, at al indsamling skal ske under overholdelse af de internationale forpligtelser, der fol ger af 
konventionen om beskyttelse af den biologiske mangfoldighed. Delte er specielt vigtigt i de tilfælde, hvor 
de indsamlede genressourcer måske forlader oprindelseslandet. 
Mange medlemsstater anerkender behovet for at begrænse størrelsen af nationale samlinger, enten ved at 
koncentrere sig om en "kerne"-samling eller ved at begrænse samlingen til kimplasma fra den pågældende 
medlemsstat og af særlig værdi for den. 
Noget af det bevarede kimplasma kan være i fare på grund af ringe levedygtighed. Ifølge forordning (EF) 
nr. 1467/94 er regenerering af materiale tilskudsberettiget i forbindelse med aktioner med 
omkostningsdeling. Medlemsstaternes erfaringer viser, at der fortsat er behov for at forbedre metoder til 
regenerering af kimplasma, der respekterer accessionernes genetiske integritet, navnlig i forbindelse med 
krydsning af ikke nært beslægtede individer. 
B.2.7 Plantegenressourcer: beskrivelse 
Beskrivelse og evaluering er vigtig, for at ressourcerne kan gøres mere umiddelbart anvendelige. Et sådant 
arbejde kræver et stort input. Der er i stigende omfang behov for at anvende hurtige og billige 
evalueringsværktøjer, hvor der tages biokemiske og molekylære teknikker i brug til beskrivelse af 
kimplasma. Det kan i den forbindelse være nødvendigt al tilrettelægge og tilbyde uddannelse i sådanne 
moderne teknikker. 
Potentielle brugere af kimplasmasamlinger skal kunne finde de data, de søger. For øjeblikket er der kun 
nogle få samlinger, der har et fuldstændigt og brugervenligt dokumentationssystem, men med den 
teknologiske udvikling i forbindelse med internettet/World Wide Web står de nødvendige værktøjer 
efterhånden til rådighed. 
Det tyder på, at næsten hver eneste kimplasmasamling har sit eget system til oplagring af resultaterne af 
beskrivelsen. Nogen går ind for en centraliseret harmonisering af dokumentationssystemer såvel på 
nationalt plan som på EU-plan. Som nævnt ovenfor er det dog mere omkostningseffektivt at vælge en 
distribueret, decentraliseret model, der giver alle adgang, ajourføres decentralt og giver mindre 
overlapning. De vigtigste led i tilvejebringelsen af et sådant potentiale er udviklingen af datanormer og 
indførelsen af kontrolprocedurer. Eftersom alle databaser, der anvendes i projekter under forordning (EF) 
nr. 1467/94, skal kunne udveksle data af hensyn til den europæiske solidaritet, kan der være behov for at 
udarbejde datanormer. 
B.2.8 Plantegenressourcer: udnyttelse 
Der er ingen lande, der er selvforsynende med plantegenressourcer, ligesom det heller ikke er muligt for 
alle lande at indsamle samtlige de ressourcer, der er nødvendige for at dække alle deres behov. Det 
indebærer, at medlemsstaternes eksperter må samarbejde på lokalt, regionalt og internationalt plan. / 
ethvert samarbejde mellem medlemsstaterne er det nødvendigt nøje at overholde 
karantænebestemmelserne for sikker flytning af kimplasma. 
Det er vanskeligt at vurdere, i hvor høj grad genbankernes plantegenressourcer udnyttes. Der er generel 
mangel på feedback-dokumentation om det distribuerede materiales endelige anvendelsesformål. Lederne 
af genbankerne må bistås i arbejdet med at indsamle data fra brugerne af deres samlinger. Udgifter hertil 
er tilskudsberettigede i projekter under forordning (EF) nr. 1467/94. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN B.2 Fuldtekst 
For at kunne producere afgrøder, der er mindre afhængige af kemiske produkter, søger planteavlere sorter 
med resistens over for abiotisk stress (fx tørke, kulde) og biotisk stress (fx sygdomme, skadedyr), ligesom 
de søger afgrøder med bestemte kvalitetsegenskaber og tilstræber bedre udnyttelse af input, uden at det går 
ud over deres indkomst. Der er et stigende behov for større udbud af gartneri- og landbrugsprodukter, hvor 
forskellen i smag, farve, næringsværdi, tidlighed/sildighed tillægges stor værdi på markedet. De 
egenskaber, som forbrugerne forlanger, findes måske i kimplasmasamlinger. Søgningen bør derfor gøres 
så hurtig og effektiv som muligt. 
I de senest år er der blevet udviklet hurtige kemiske metoder til måling af genetiske egenskaber og 
biometriske metoder til behandling af de fremkomne datasæt. Den deraf følgende beregning af den 
"genetiske afstand" mellem de accessioner kan anvendes til at identificere en lille delmængde eller 
"kerne", som indeholder en stor andel af den samlede variabilitet i alle accessioner. Derefter er det så 
muligt at beskrive og evaluere "kerne"-samlingen, idet man ved, at man har fået indsamlet det meste af 
variabiliteten. Etableringen af "kerne"-samlinger er én måde til at lette adgangen til større mangfoldighed i 
samlingerne på. Denne omkostningseffektive fremgangsmåde til dokumentering af samlinger anvendes i 
en række centre: De praktiske fordele og ulemper ved "kerne "-indsamlingsmetoden skal evalueres. Det er 
måske nødvendigt at tilbyde kurser i, hvordan metoden anvendes. 
Offentligheden viser stadigt større interesse for underudnyttede afgrøder. Det er dog ikke let at vurdere, 
nøjagtig hvor stort og stabilt markedet er for sådanne nye, mindre uejbredte produkter. For at tilskynde til 
en bæredygtig udnyttelse af genressourcer og for at fastslå markedsmulighederne, omkostningerne og 
fordelene må de økonomiske og kommercielle aspekter ved genressourcer undersøges. 
B.2.9 Dyregenressourcer inden for landbruget: baggrund 
En række undersøgelser, der er foretaget i den seneste tid, viser, at dyr ifølge sagens natur er mindre 
forskellige end planter. Bevarelsesforanstaltninger for dyr er mere tidskrævende end for planter. 
"Conservationists" har ikke givet husdyrgenressourcer samme opmærksomhed som landbrugsplantegen­
ressourcer. Derfor er forvallningsaspekterne ved dyregenressourcer og plantegenressourcer vidt 
forskellige, og det hævdes undertiden, at dyregenressourcer stilles relativt "ugunstigt". 
B.2.10 Dyregenressourcer: den internationale sammenhæng 
FN's konference om miljø og udvikling i Rio de Janeiro i juni 1992 vedtog en række dokumenter, 
herunder Agenda 21.1 kapitel 14 i Agenda 21, der vedrører fremme af et bæredygtigt landbrug og 
udvikling af landdistrikterne, anføres det, at visse dyregenressourcer er i fare, og det anbefales, at lokale 
dyreracer med deres specifikke tilpasningsevne og sygdomsresistens bevares. Det hedder endvidere, at det 
er nødvendigt med et 10-årshandlingsprogram for at kunne beskrive alle husdyrracer, ligesom det 
henstilles, at der bliver iværksat programmer til beskyttelse af truede racer, og at der træffes 
foranstaltninger til lokale dyreracers bevarelse og udvikling. Ifølge Agenda 21 må det fastslås, hvilke 
dyrearter der er truet. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN B2 Fuldtekst 
Ved Agenda 21 oprettedes FN's kommission for bæredygtig udvikling, men Agenda 21 er i sig selv ikke 
en aftale eller et instrument, der er juridisk bindende. Regeringer mv. kan selv bestemme, om de vil følge 
henstillingerne. Visse medlemsstaters regeringer og ikke-statslige organisationer tilstræbte ovennævnte 
mål allerede inden Rio-konferencen, mens andre først senere er begyndt at træffe de fornødne 
foranstaltninger. Med hensyn til samordning har den vigtigste begivenhed været offentliggørelsen af 
"Hannover"-databasen, der egentlig hedder "EAAP Animal Genetic Data Bank" (EAAP: Den Europæiske 
Husdyrbrugsorganisation). Denne database opfylder visse af de mål, der blev opstillet ved Agenda 21. 
Mere specifikt indeholder den data om kvæg, får, geder, svin og heste i de 15 medlemsstater og i 18 
europæiske tredjelande. 
Formålet med databasen er at overvåge udviklingen og diverse risici samt at fremme udnyttelse og 
bevarelse af europæiske husdyrs genetiske mangfoldighed. Databasen indeholder oplysninger om i alt 877 
husdyrracer. 
Disse data findes også i "Global Databank for Farm Animal Genetic Resources", der blev oprettet og 
ajourføres af FAO. Herigennem kan situationen i Europa ses i et globalt perspektiv. 
Medlemsstaterne er i "1 lanover'-databascn registreret som havende 586 husdyrracer (172 kvægracer, 229 
fåreracer, 52 gederacer, 68 svineracer og 65 hesteracer). Dataene for EU stammer fra FAO-publikationen 
"World Watch List for Domestic Animal Diversity" (FAO, 19953). Der er nu adgang til både "Hanover"-
databasen og FAO-databasen via internettet, så man kan søge data fra medlemsstaterne. FAO-databasen 
indeholder data opdelt på land, artsgruppe, risikostatus og navn i alfabetisk orden. 
Ifølge FAO har EU ca. to tredjedele af verdens samlede genressourcer for hønse-, ånde- og gåsearter, 
halvdelen af verdens genressourcer for kvæg, heste og kalkuner og en tredjedel af verdens genressourcer 
for gede- svine- og vagtelracer. 
I medlemsstaterne anslås det, at nedenstående antal racer kan defineres som kritisk - truet - kritisk, men 
vedligeholdt - truet, men vedligeholdt: 
kvæg * 13 kritisk 
• 15 truet 
• 23 kritisk, men vedligeholdt 
• 21 truet, men vedligeholdt 
geder • 7 kritisk 
• Il truet 
• 0 kritisk, men vedligeholdt 
• 6 truet, men vedligeholdt 
heste/æsler • 13 kritisk 
• 23 truet 
• 6 kritisk, men vedligeholdt 
• 10 truet, men vedligeholdt 
3 ISBN 92-5-10 37 29-9 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN B.2 Fuldtekst 
får «15 kritisk 
19 truet 
5 kritisk, men vedligeholdt 
19 truet, men vedligeholdt 
svin • 5 kritisk 
4 truet 
7 kritisk, men vedligeholdt 
3 truet, men vedligeholdt 
fjerkræ • 47 kritisk 
57 truet 
0 kritisk, men vedligeholdt 
0 truet, men vedligeholdt. 
B.2.11 Dyregenressourcer: den internationale udvikling 
Selv om FN's konference om miljø og udvikling (Rio de Janeiro, juni 1992), konventionen om den 
biologiske mangfoldighed og Agenda 21 anerkendte husdyrmangfoldighed som en vigtigt del af den 
globale biologiske mangfoldighed, står det stadigvæk sløjt til med formelle internationale aktiviteter til 
bevarelse af dyregenressourcer inden for landbruget sammenlignet med aktiviteterne til bevarelse af 
plantegenressourcer. Dette er ikke for at forklejne de uformelle aktiviteter, der udøves af dem, der 
beskæftiger sig med dyregenressourcer, og som i mange år har haft et samarbejde på tværs af grænserne. 
Sådanne kontakter er blevet udbygget på det seneste, fx gennem etablering af kooperative internationale 
arkiver for gendata for svine-, kvæg- og fjerkrægenomer. 
På det formelle plan nedsatte Kommissionen i januar 1992 en ad hoc-ekspertgruppe. Disse eksperters 
henstillinger nævnes forskellige steder i dette dokument- I april 1992 afholdt FAO et internationalt 
ekspertsamråd om dyregenressourcer. FAO-gruppen fremsatte henstillinger på fire områder: 
• internationale strukturer 
• overvågning af dyregenressourcer og kriterier for prioritering af truede racer 
• raceudviklings- og bevarelsesprogrammer 
• bioteknologi. 
Disse henstillinger skal gennemføres af FAO via kommissionen for gOenressourcer. Kommissionen og 
medlemsstaterne er fulde medlemmer af ovennævnte kommission. Der har indtil nu ikke været mange 
drøftelser. Tiden er måske inde til at indlede et europæisk ekspertsamråd om forvaltning af 
dyregenressourcer, baseret på behovene i den fælles landbrugspolitik, og til også at overveje 
henstillingerne fra FAO's eksperter. Resultatet af et sådant samråd bør videregives til Programudvalget 
for Genressourcer i Landbruget. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN B.2 Fuldtekst 
Det er allerede blevet foreslået, at udvalget skal holde øje med gennemførelsen af FAO's globale plan for 
genressourcer. Det kan også være hensigtsmæssigt at holde øje med FAO's og andre internationale 
organers aktiviteter i forbindelse med dyregenressourcer. 
Efterhånden som FAO-kommissionens arbejde skrider frem, vil det under alle omstændigheder være 
nødvendigt al forelage en fuldstændig koordinering på EU-plan. 
Teknisk set har den mest bemærkelsesværdige begivenhed i den periode, rapporten dækker, været 
opstillingen af "World Watch List for Domestic Animal Diversity". Denne liste blev offentliggjort af FAO 
med støtte fra UNEP. Databasens indhold er i vidt omfang resultatet af EU-arbejde, navnlig "World 
Dictionary of Livestock Breeds, Types and Varieties", der oprindeligt var et internt dokument hos 
"Commenwealth Agricultural Bureau" i Det Forenede Kongerige, og som senere blev offentliggjort af 
sidstnævnte organ, samt databasen "Databank on Animal Genetic Diversity in Europe" i Hannover, 
Tyskland, der finansieres af "Deutsche Forschungsgemeinschaft", og som blev oprettet under Den 
Europæiske Husdyrbrugsorganisation (EAAP). EAAP har in en række år modtaget tilskud fra EU. Det 
kunne være nyttigt at støtte aktioner til forøgelse af datamængden og forbedring af datakvaliteten i EAAP-
databasen. Der er rent faktisk blevet udvalgt et sådant projekt i forbindelse med anden indkaldelse af 
forslag (jf. A.2.7, s. ix). 
Medlemsstaternes regeringer og andre kan nu konsultere FAO-databasen og EAAP-databasen via 
internettet. Da dyregenressourcer for, det meste bevares in vivo, har de langt kortere levetid end 
plantegenressourcer. For at databaserne kan fungere efter hensigten, er det derfor en forudsætning, at der 
bliver foretaget regelmæssig overvågning og indberetning. Det ville være nyttigt at tilskynde dem, der er 
ansvarligefor ajourføringen af "dyre "-databaser i medlemsstaterne, til at mødes fra tid til anden. 
Medlemsstaternes regeringer kan også få en kopi af databasens indhold om dyregenressourcerne på den 
pågældende medlemsstats territorium. Det hævdes undertiden, at et land allerede udmærket ved, hvornår 
en given race er truet, og at arbejdet med databaser derfor ikke er særlig nyttigt. Andre understreger, at 
databaser er særdeles nyttige i forbindelse med fire typer forvaltningsspørgsmål: 
• Hvad er udnyttelsespotentiellet for en given race? 
• Hvor stor er risikoen for genetisk erosion for en given race? 
• Hvor meget haster det med at træffe bevarelsesforanstaltninger for en given race (hvilke specifikke 
genetiske egenskaber har den, hvor stor kulturbetydning har den, findes der lignende racer i andre 
lande...)? 
• Hvilke bevarelsesforanstaltninger bør der træffes (ændring af risikofaktorer, hvilken type 
kryopræservering...)? 
Det ville være nyttigt for eksperter, der har erfaring med FAO-databasen og EAAP-databasen, at mødes 
som databasebrugere fra alle medlemsstater med henblik på at udveksle erfaringer og udarbejde 
henstillinger om, hvordan databaserne kan gøres endnu mere værdifuldefor den endelige bruger. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
li TILLÆG-UNDERSØGELSEN B.2 Fuldtekst 
B.2.12 Dyregenressourcer: internationale partnerskaber 
Som allerede nævnt er Den Europæiske Nusdyrbrugsorganisation (EAAP) et af de meget få internationale 
fora eller programmer, hvor eksperter i dyregenressourcer har vænnet sig til at samarbejde. Den ikke-
statslige sektor er repræsenteret ved organisationer som SAVE (Safeguard for Agricultural Varieties in 
Europe) og Rare Breeds International. Donau-landene samarbejder i DAGENE (Tyskland og Østrig 
sammen med Den Tjekkiske Republik, Slovenien, Slovakiet, Kroatien, Ungarn og Rumænien). 
På det dyregenetiske område generelt bør dem, der forvalter forordning (EF) nr. 1467/94, holde 
regelmæssig kontakt med de øvrige internationale fora, både officielt og uofficielt. 
Der er næsten ingen samarbejde mellem avlere af den samme race på tværs af landegrænserne (det 
forbilledlige samarbejde mellem Lippizaner-avlere i Østrig og Italien og også Rumænien, Ungarn og 
Slovakiet er en undtagelse). Et sådant samarbejde kommer ikke i stand fra den ene dag til den anden. Der 
kunne i forbindelse med ledsageforanstaltningerne i forordning (EF) nr. 1467/94 overvejes en særlig 
aktion for udveksling mellem avlere af de samme eller nært beslægtede racer i forskellige lande med 
henblik på at opstille fælles bevarelsesprogrammer. 
B.2.13 Dyregenressourcer: nationale partnerskaber 
Ifølge konventionen om den biologiske mangfoldighed har landene suveræn ret til deres egne biologiske 
ressourcer og har ansvaret for at bevare deres biologiske mangfoldighed og for at udnytte deres biologiske 
ressourcer på en bæredygtig måde. Således skal bevarelsen og udnyttelsen af dyregenressourcer først 
tilrettelægges lokalt og nationalt både i henhold til konventionen og EU's regler om nærhedsprincippet. 
Del er allerede blevet nævnt, at genressourceudvalget måske bør holde øje med internationale organers 
aktiviteter i forbindelse med dyregenressourcer. Udvalget bør fra tid til anden også have tilsendt rapporter 
om nationale aktiviteter i forbindelse med dyregenressourcer. 
Selv om nogle lande (fx Frankrig og Spanien) har vedtaget love, hvorefter bevarelse reguleres af staten, og 
flere lande giver statsstøtte til bevarelse af genressourcer (støtte til ejere af sjældne racer, støtte til 
kryopræserveringsprogrammer, national koordinering af arbejdet), er det stadig kun relativt lidt arbejde, 
der koordineres på nationalt plant med hensyn til bevarelse, bæredygtig udnyttelse og adgang til 
dyregenressourcer i landbruget. 
På den anden side er de nationale aktiviteter i forbindelse med dyregenressourcer veludviklede på et 
særligt område, nemlig stambogsudvalgenes arbejde. Disse udvalg kan betragtes som brancheorienterede 
organisationer. Mange af dem ligger inde med enestående detaljerede informationer om afstamningen for 
hvert enkelt af de dyr i landet, som tilhører deres specielle race. For vigtigere racer er der normalt oprettet 
nationale udvalg, mens der for mindre betydningsfulde racer findes lokale udvalg. 
1 de seneste år er der dukket andre ikke-statslige organisationer op, som beskæftiger sig med bevarelse og 
udnyttelse af dyregenressourcer, og som nævnt i det følgende udføres meget af det praktiske arbejde med 
bevarelse på stedet af sjældnere racer af ikke-statslige organisationer. Ofte er dette arbejde af lokal 
karakter. Udvalget bør overveje, om det ville være nyttigt at tilskynde til internationale udvekslinger 
mellem nationale avlsforeninger. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN B.2 Fuldtekst 
B.2.14 Dyregenressourcer: in wrø-bevarelse 
Truede arter eller et bestemt dyrs gener kan bevares som levende dyr på deres oprindelige levested (in situ, 
in vivo), som levende dyr i zoologiske haver eller centre for truede dyr (ex situ, in vivo) eller som frosset 
sæd, frosne æg eller embryoner (in vitro). 
In v/vo-bevarelse tilgodeser kulturelle og historiske interesser, gør det muligt at bevare genkombinationer, 
og regenerationstiden er den kortest mulige. På den anden side er in v/vo-bevarelse bekostelig, materialet 
er truet af indavlsdepression og mutation samt økonomiske problemer. Nogle men ikke alle lande 
påberåber sig forordning (EØF) nr. 2078/92, som er en af ledsageforanstaltningerne under reformen af den 
fælles landbrugspolitik, og som giver mulighed for at yde støtte til ejere af sjældne racer for enkeltdyr. 
(Det skal her bemærkes, at i september 1994 drøftede Rådet nogle tekniske aspekter ved forordning (EØF) 
nr. 2078/92 med hensyn til alternative kriterier for sjældenhed og alternative betalingsregler). Da der kan 
findes dyr af samme (eller nært beslægtede) sjældne race i mere end en medlemsstat, kan der være behov 
for på EU-plan at koordinere arbejdet i de medlemsstater, som vedligeholder tilsvarende racer. Hvis det for 
eksempel er umuligt at bevare alle af en gruppe af truede arter, kan deres gener præserveres, ved at der 
dannes en genpulje med panmixi (det botaniske udtryk: polycross/polykrydsning). Det kan overvejes, om 
aktiviteter som fx oprettelse af en genpulje for de mest truede arter bør og kan organiseres på EU-plan. 
Aktiviteterne under forordning (EØF) nr. 2078/92 betragtes som et vigtigt bidrag til in v/vo-bevarelse. 
Undtagen i forbindelse med forordning (EØF) nr. 2078/92 betragtes in vivo-bevarelse af individuelle 
lokale racer i de enkelte medlemsstater som et rent medlemsstatsanliggende. 
B.2.15 Dyregenressourcer: in v/Yrø-bevarelse 
Ved hjælp af in v///-o-bevarelse kan der bevares en stor genetisk mangfoldighed på ubestemt tid; den letter 
styrede avlsprogrammer, bevarer genpuljer mod introgression (krydsning) og genetisk drift og bevarer 
potentialet for at anvende nye teknologier. Nogle insisterer på, at det er nødvendigt at bevare æg eller 
embryoner eller at bevare på stedet. Men der er almindelig enighed om, at opsamling og opbevaring af sæd 
fra en række handyr er den simpleste, billigste og mest effektive metode til genetisk bevarelse af 
dyregenressourcer. Den giver sikkerhed mod genetisk erosion både i mindre og i mere talstærke racer. 
De seneste tal for in vitro-bevareise af sjældne eller truede racer i EU ser ud som følger (data fra EAAP-
databanken): 
Kvæg: i alt 232 racer registreret i medlemsstaterne, sæd opbevaret for 65% af 71 racer, der betragtes som 
truede 
Får: i alt 283 racer registreret i medlemsstaterne, sæd opbevaret for 11% af 51 racer, der betragtes som 
truede 
Svin: i alt 73 racer registreret i medlemsstaterne, sæd opbevaret for 23% af 30 racer, der betragtes som 
truede. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN B.2 Fuldtekst 
1 mange tilfælde er der kun blevet taget prøver fra nogle få handyr. Kun for 5% af alle racer er der taget 
prøver fra mere en 25 handyr; 25 betragtes af mange eksperter som et absolut minimum. Det skal 
endvidere bemærkes, at det europæiske kontinent sammenlignet med den øvrige del af verden ligger på 
førstepladsen, når det gælder antallet af kvæg-, gede-, heste og fåreracer. (EAAP-databasen omfatter 76 
gederacer og 110 hesteracer i medlemsstaterne). 
Dette tyder på, at der er et presserende behov for, at der i Europa gribes ind for at sikre, at der er opbevaret 
sæd fra et betydeligt antal (mere end 20) af fjernt beslægtede handyr af hver truet og distinkt kvæg-, fåre-
og svinerace. 
Det er ikke nødvendigt at bevare sæd fra hvert handyr og heller ikke fra hver race; en race skal for at være 
bevarelsesværdig betragtes som genetisk enestående. Medlemsstater, der vedligeholder tilsvarende racer, 
kan have behov for hjælp til at få deres aktioner koordineret på EU-plan. / andre sammenhænge betragtes 
in vitro-bevarelse af lokale racer som et anliggende for medlemsstaterne selv i første omgang. 
Mange af de dyreracer, der for øjeblikket findes i tredjelande, er oprindeligt europæiske. Fx stammer det 
kvæg, som nybyggerne tog med til Latinamerika, fra Den Iberiske Halvø. / aktionerne vedrørende 
"europæiske" racer skal der i fornødent omfang tages hensyn til de følger, som resultaterne af genetisk 
afstandsmaling har på beslægtet arbejde med beslægtede racer i andre lande. 
Ex .v//M-bevarelse rejser nogle spørgsmål, der endnu ikke er løst, med hensyn til adgangsrettigheder, 
ejendomsret til afkom og legitime rettigheder, herunder intellektuel ejendomsret til et givent genom. / 
betragtning af de nuværende vanskelige internationale drøftelser om adgang og ejendomsret til 
plantegenetiske ressourcer gør EU klogt i at indlage en fælles holdning til dyregenressourcer på forhånd. 
B.2.16 Dyregenressourcer: beskrivelse 
I januar 1992 nedsatte Kommissionen en ad hoc-gruppe af eksperter. De fastslog især, at der er behov for 
forskning i genetisk afstandsmaling og kortlægning. I den mellemliggende periode er teknologierne blevet 
betydeligt mere effektive. Det langsigtede mål med hensyn til bevarelse er at undersøge, i hvilken 
udstrækning to racer kan have en fælles DNA-arv. Beskrivelse af genetisk afstand giver et bedre 
videnskabeligt grundlag for at vælge, hvilke racer der bør bevares. Kortlægning af genetisk afstand er en 
vigtig aktivitet efter den første beskrivelse af hver dyrerace. De opnåede data skal gøres tilgængelige i 
databaserne. 
Nogle af de sjældne racer hævdes at være enestående godt tilpasset deres særlige miljø eller at være 
generelt hårdføre. Databaserne bør indeholde sådanne informationer, men det er vigtigt at anføre 
pålideligheden heraf, det være sig, om de er udokumenterede, afprøvet af landbrugeren eller underbygget 
af gentagne forsøg, herunder forsøg på bedriften. Mens beskrivelse er en vigtig aktivitet i henhold til 
forordning (EØF) nr. 1467/94, er forskningsarbejde med henblik på at afprøve en bestemt hypotese ikke 
tilskudsberettiget. Det bør måske overvejes under rammeprogrammet at yde støtte til forskning for at 
afprøve udokumenterede oplysninger om specifikke sjældne racers tilpasningsevne mv. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
B TILLÆG-UNDERSØGELSEN B.2 Fuldtekst 
Ved Rådets direktiv 77/504/EØF af 25. juli 1977 (EFT nr. L 206 af 12.8.1977, s. 8) (ændret ved 
Kommissionens beslutning af 27. juli 1994, EFT nr. L 207 af 10.8.1994, s. 30) fastsættes der metoder til 
individprøver og til vurdering af kvægets genetiske værdi. Dataene skal indsamles og offentliggøres af 
godkendte organer i medlemsstaterne. De EU-fortegnelser, som støttes under forordning (EF) nr. 1467/94, 
skal ikke nødvendigvis indeholde de disponible data om genetiske værdier, men de skal indeholde 
henvisninger til, hvor sådanne resultater kan findes. 
Kortlægning af genomer kan i sidste ende føre til, at der isoleres DNA-sekvenser, som indeholder koden til 
de træk, som giver hårdførhed, fx tolerance over for parasitter. Det er ikke nødvendigt at indarbejde 
resultaterne af arbejdet med kortlægning af genomer i de EU-fortegnelser, der støttes under forordning 
(EF) nr. 1467/94, men det er vigtigt, at disse databaser indeholder henvisninger til, hvor sådanne 
resultater kan findes. 
B.2.17 Dyregenressourcer: udnyttelse 
Alle medlemsstater har allerede som parter i konventionen om den biologiske mangfoldighed (juni 1992) 
forpligtet sig til at udvikle nationale strategier, planer eller programmer for bevarelse og bæredygtig 
udnyttelse af den biologiske mangfoldighed, herunder den biologiske mangfoldighed i landbruget. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 er en del af EU's planlægning på dette område og omfatter både dyre- og 
plantegenressourcer. 
Det er hensigtsmæssigt at klassificere udnyttelsen af dyregenressourcer efter en stigende økonomisk 
værdiskala: 
• Kultur i bredeste forstand (fx besøgs landbrug og turistaktiviteter) 
• Miljøbeskyttelse (fx dyr til afgræsning af brandbælter i skove) 
• Produktkvalitet (fx Reggiana-kvæg til produktion af parmesanost) 
• Produktdiversitet (fx supermarkedernes nylige udvidelse af sortimentet til at omfatte kød af vildt og 
eksotiske dyr som struds og krokodille) 
• Produktion i særlige miljøer (fx. North Ronaldsay-får, som er tilpasset livet på kystlinjen, og hvis føde 
består af tang). Mindre udbredte racer kan bruges enten selvstændigt eller i et avlsprogram, hvor de 
bidrager med halvdelen eller en fjerdedel af genomet i det endelige brugsdyr. 
Selv om dyrets ejer er udmærket klar over den pågældende races særlige kendetegn og 
udnyttelsespotentiale, udbredes den information ikke altid, og den klassificeres ikke altid i 
standardlitteraturen. Der kan være behov for at indsamle, afprøve og formidle påstande om sjældne racers 
landbrugsmæssigt nyttige egenskaber og at fremme officielle afprøvninger af sådanne påstande. 
Forordning (EF) nr. 1467/94 xxix 
B TILLÆG - UNDERSØGELSEN ^^ B2 Fuldtekst 
B.2.18 Særlige kendetegn ved dyregenressourcer 
Der er blevet fremsat nogen kritik i forbindelse med dyrcprojekter af, at arbejdet skal udføres i seks faser i 
henhold til forordning (EF) nr. 1467/94; det hævdes, at disse faser ikke er relevante for arbejde med dyr. 
Da spørgsmålet blev drøftet i programudvalget blev del påpeget, at formålet med rådsforordningens 
indførelse af faserne er at sikre, at hvert projekt gennemføres på en koordineret og sammenhængende 
måde. De faser, der blev fastsal i arbejdsprogrammet i forordning (EF) nr. 1467/94, bør ikke ændres i en 
fremtidig revision, hvis dette bliver på bekostning af god projektstyring. 
Udvalget har også drøftet dot forhold, at de ikke-statslige organisationers arbejde er meget vigtigt for 
bevarelsen af genressourcer i medlemsstaterne. Paradoksalt nok var der kun få ikke-statslige 
organisationer, som deltog i dette program. Det kan være hensigtsmæssigt at gøre særlig brug af 
ledsageforanstaltningerne i forordning (EF) nr. 1467/94 for at hjælpe ikke-statslige organisationer med at 
koordinere udarbejdelsen af for slag i henhold til forordning (EF) nr. 1467/94. 
Udvalget har også drøftet behovet for og vanskelighederne ved forvaltning af genressourcer på tværs af 
landegrænserne. Det er helt klart meget lettere at gennemføre et tværnationalt samarbejde om truede 
plantesorter end om truede husdyrracer. Det ville være et første nyttigt skridt, om der blev oprettet og 
ajourført en fortegnelse over dyreracer i EU med fuldstændige oplysninger om det nuværende antal 
avishandyr og -hundyr (jf. A.2.7, s. ix); som det næste skridt bør der måske indkaldes til et møde, hvor man 
drøfter de tværnationale aspekier ved forvaltningen af dyregenressourcer i landbruget (medlemsstaterne 
blev anmodet om at fremsætte deres bemærkninger på det sidste møde, som fandt sted den 16. oktober 
1996). 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
C TILLÆG - OFFENTLIGGØRELSER 
C Offentliggørelser i De Europæiske Fællesskabers Tidende 
Cl Forordning (EF) nr. 1467/94 (EFT nr. L 159 af 28.6.1994, s. 1) 
Teksten til forordningen er vedlagt i bilag C. 1 
C.2 Arbejdsprogram og yderligere oplysninger om indsendelse af forslag til samordnede 
aktioner og aktioner med omkostningsdeling 
Informationspakken er vedlagt i bilag C.2 
C.3 Første indkaldelse af forslag (EFT nr. C 368 af 23.12.1994, s. 24) 
Teksten i Tidende er vedlagt i bilag C.3 
C.4 Anden indkaldelse af forslag (EFT nr. C 114 af 19.4.1996, s. 21) 
Teksten i Tidende er vedlagt i bilag C.4 
Forordning (EF) nr. 1467/94 
D TILLÆG - EU-ERKLÆRINGER 
D EU-erklæringer 
D.l EU-erklæring på FAO's forberedende møde for den europæiske region, Nitra, Slovakiet 
(september 1995) 
Teksten er vedlagt i bilag D. 1 
D.2 EU-erklæring på det andet ekstraordinære møde i FAO-kommissionen for genressourcer, 
Rom (marts 1996) 
Teksten er vedlagt i bilag D.2 
D.3 EU-erklæring i Leipzig (juni 1996) 
Teksten er vedlagt i bilag D.3 
D.4 En foreløbig fortegnelse over EU-bestemmelserne for plantegenressourcer 
Teksten er vedlagt i bilag D.4 
Forordning (EF) nr. 1467/94 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 327 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 03 15 
Katalognummer : CB-CO-97-318-DA-C 
ISBN 92-78-21748-4 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg