Resumé

Siden Hongkong blev overdraget til Folkerepublikken Kina i 1997, har Den Europæiske Union og dens medlemsstater nøje fulgt den politiske og økonomiske udvikling i Det Særlige Administrative Område Hongkong (SAR), der bygger på princippet om "et land, to systemer". I overensstemmelse med det tilsagn, der blev givet Europa-Parlamentet i 1997, udsendes der en årlig rapport om udviklingen i Hongkong. Dette er den sekstende af disse rapporter, og den dækker udviklingen i 2013.

EU finder, at princippet om "et land, to systemer", som er nedfældet i den kinesisk-britiske erklæring og Hongkongs forfatning (Basic Law), stadig fungerede godt i 2013. Hongkongs befolknings rettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder blev fortsat respekteret, retsstaten blev opretholdt, og det markedsøkonomiske system og erhvervsklimaet blev bevaret.

De bilaterale forbindelser mellem EU og Hongkong blev fortsat uddybet med et besøg i Hongkong af formanden for Europa-Kommissionen, José Manuel Barroso, i november. De handelsmæssige og økonomiske forbindelser udviklede sig godt, og EU og Hongkong videreførte og udvidede dialogen og samarbejdet på mange områder af fælles interesse, herunder finansielle tjenesteydelser, told, miljø, forskning, uddannelse og kultur.

EU lægger stor vægt på Hongkongs stabilitet, økonomiske velstand og demokratiske udvikling. Det finder, at en ansvarlig regeringsførelse bidrager til stabilitet og velstand og hjælper med at opretholde Hongkongs position som et vigtigt internationalt forretningscenter.

EU støtter fortsat væsentlige fremskridt hen imod Hongkong-regeringens og den nationale folkekongres' stående komités mål om at indføre almindelig valgret med henblik på valget af regeringslederen i 2017 og valget af det lovgivende råd i 2020 i overensstemmelse med Hongkongs forfatning og befolkningens ønsker.

Den politiske udvikling

Regeringslederen Chun-ying Leung redegjorde i sin første politiske tale i januar 2013 for sin langsigtede plan og sine langsigtede mål for Hongkong under mottoet "søg forandring, bevar stabiliteten, og tjen folket på pragmatisk vis". Han lovede at værne om Hongkongs grundlæggende værdier, gennemføre princippet om "et land, to systemer" i overensstemmelse med forfatningen og forvalte forbindelserne mellem Hongkong og det kinesiske fastland.

Han sagde, at Hongkong som et særligt administrativt område under Kina modtog stærk og løbende støtte fra centralregeringen. Han var af den opfattelse, at Hongkong ved at udnytte fordelene ved princippet om "et land, to systemer" ikke blot havde åbnet det store marked på det kinesiske fastland som sit økonomiske bagland, men også havde forbedret sin egen status som et internationalt knudepunkt.

De vigtigste politiske initiativer fokuserede på at fremme den økonomiske udvikling ved bl.a. at styrke de økonomiske forbindelser med fastlandet og udvikle Hongkongs finansielle tjenesteydelser, erhvervs- og forretningstjenester, international søfart, innovation og test, øge udbuddet af jord og tilbyde almennyttige boliger på kort og mellemlang sigt, indføre foranstaltninger til reduktion af fattigdom, forbedre ældreplejen, forbedre kvinders og etniske minoriteters stilling og yderligere udvikle arbejdsmarkedspolitikken samt sikre miljøbeskyttelse og -bevarelse ved at forbedre luftkvaliteten, affaldshåndteringen og ved at tilskynde til opførelse af miljøvenlige bygninger.

Ligesom i 2012 var forholdet mellem den udøvende og lovgivende magt anstrengt i 2013. Lovgiverne blokerede for eller forhalede en række initiativer. Den udøvende og lovgivende magt var ikke i stand til at nå til endelig enighed om spørgsmål af afgørende betydning for Hongkong såsom håndtering af fast affald, navnlig lossepladser. Som i 2012 gjorde nogle få lovgivere i det lovgivende råd brug af obstruktion til at nå deres mål. Debatten om 2013-budgettet var i særlig grad berørt heraf, idet en lille gruppe lovgivere stillede mere end 700 ændringsforslag til bevillingsloven for 2013.

Formanden for det lovgivende råd, Jasper Tsang, antydede, at der var en strukturel årsag til det dårlige forhold mellem den udøvende og lovgivende magt, idet han bemærkede, at det nuværende forvaltningssystem ikke sørgede for, at den udøvende magt kunne støtte sig til et stærkt, pålideligt flertal i rådet. Han bemærkede også, at både den lovgivende og den udøvende magt skulle respektere og tage hensyn til offentlighedens synspunkter. Valget af valgsystemet for Hongkongs regeringsleder og det lovgivende råd bør gøre Hongkongs forvaltning mere effektiv.

Hongkong fastholdt sit tilsagn om integritet, og den uafhængige kommission til bekæmpelse af korruption (ICAC) samarbejder med offentligheden om bekæmpelse af korruption gennem effektiv retshåndhævelse, uddannelse og forebyggelse. I 2013 modtog ICAC 2 652 anmeldelser om korruption, et fald på 33 % sammenlignet med de 3 932 anmeldelser, der blev modtaget i 2012, idet antallet af anmeldelser, der førte til retsforfølgning, faldt med 41 %. Det er vanskeligt at fastlægge de nøjagtige årsager til dette fald. Formanden for den rådgivende kommission til bekæmpelse af korruption antydede, at én faktor kunne være større offentlig bevidsthed om forebyggelse af korruption som følge af ICAC's forstærkede forebyggende indsats. En anden faktor kan være mindre offentlig tillid til ICAC som følge af den seneste kontrovers om den tidligere ICAC-kommissærs overforbrug til officiel repræsentation. En uafhængig revisionskommission for ICAC's regelsystem og procedurer for officiel repræsentation, gaver og tjenestebesøg, der var nedsat af regeringslederen og det lovgivende råds statsrevisorat, behandlede sagen. ICAC oplyste, at den vil gennemføre alle de anbefalinger, som de to instanser har fremsat.

De politiske diskussioner i hele 2013 var domineret af debatten om indførelse af almindelige valgret med henblik på valget af regeringsleder i 2017. Akademiske grupper, civilsamfundet, erhvervsorganisationer og politiske partier lancerede en bred vifte af initiativer på dette område. De fleste af dem sigtede mod at gøre det fremtidige system for udpegelse af kandidater mere demokratisk. Ét initiativ, nemlig Occupy Central, gik ud på at lancere en kampagne for et demokratisk valgsystem, idet det blev meddelt, at Hongkongs centrale forretningskvarter ville blive besat, hvis reformforslaget fra Hongkong SAR's regerings ikke levede op til internationale standarder.

Medlemmer af Hongkong SAR's regering og direktøren for forbindelseskontoret for den centrale folkeregering i Hongkong gik ind i den offentlige debat om valgreformen. Direktøren for forbindelseskontoret fremhævede retsgrundlaget for reformen i forfatningen og de afgørelser, som den nationale folkekongres' stående komité har truffet om metoderne for valget af regeringslederen og sammensætningen af det lovgivende råd. Han oplyste også, at centralregeringen forventede, at det fremtidige valgsystem ville sikre, at der kun ville blive valgt og udpeget kandidater, som "elsker deres land og Hongkong".

Den 17. oktober 2013 oplyste regeringslederen, at der ville blive nedsat en taskforce om udvikling af forfatningen under ledelse af førsteministeren for administration, justitsministeren og ministeren for forfatnings- og fastlandsanliggender. Den 4. december iværksatte Hongkong SAR's regering en offentlig høring om valgreformen med henblik på valget af regeringsleder i 2017 og valget af det lovgivende råd i 2016. I høringsdokumentet[1] blev medlemmer af offentligheden opfordret til at tilkendegive deres synspunkter over for kontoret for forfatnings- og fastlandsanliggender senest den 3. maj 2014.

Iværksættelsen af den offentlige høring gav debatten om valgreformen mere struktur og retning. Der var store meningsforskelle, navnlig om proceduren for udpegelse af kandidater. De holdninger, som Hongkong SAR's regering og centralregeringen indtog på den ene side og de pandemokratiske partiers og sympatisørers holdninger på den anden side udelukkede fortsat hinanden. I 2015 skal der findes et kompromis om dette centrale spørgsmål og andre vigtige spørgsmål for at sikre, at valgreformen kan afsluttes i god tid inden valget af det lovgivende råd i 2016 og valget af regeringsleder i 2017, der er af afgørende betydning for Hongkongs effektive forvaltning.

Opretholdelsen af Hongkongs høje retsstatsstandarder og den dømmende magts uafhængighed var fortsat genstand for offentlig debat. Ved åbningshøjtideligheden i anledning af retsåret 2013 understregede højesteretspræsident Geoffrey Ma Tao-li nødvendigheden af integritet i lovgivningen og vigtigheden af dommernes forfatningsmæssige rolle og et gennemsigtigt retssystem. Højesteretspræsident Ma udtrykte stor tillid til, at Hongkongs dømmende magt fortsat ville være uafhængig.

To afgørelser fra højesteretten i 2013 bekræfter højesteretspræsidentens synspunkt, nemlig at der fortsat opretholdes høje retsstatsstandarder i Hongkong. Den ene afgørelse stadfæstede retten til at indgå ægteskab for transseksuelle, der har fået foretaget kønsskifteoperation, og konkluderede, at en eksisterende retlig hindring herfor var forfatningsstridig. Den anden afgørelse konkluderede, at regeringens politik med at begrænse den generelle ordning for social bistand til personer, der har boet i Hongkong i de sidste syv år, var forfatningsstridig. Visse retlige bestemmelser f.eks. om retshjælp til personer med lav indkomst kunne forbedres.

Europæiske firmaer, som er baseret i Hongkong, fremhævede fortsat retsstaten og retsvæsenets høje kvalitet som en af hovedårsagerne til, at de havde etableret deres kinesiske eller asiatiske hovedkvarter dér. På grundlag af de resultater, som Hongkong har opnået på retsstatsområdet, fortsatte justitsminister Rimsky Yuen med at promovere Hongkong som et regionalt knudepunkt for internationale voldgiftstjenester og juridiske tjenester. Kinas maritime voldgiftskommission bekendtgjorde, at den ville oprette en filial i Hongkong, og Den Faste Voldgiftsret, der har hovedsæde i Haag, er også ved at forberede at afholde høringer i voldgiftsprocedurer dér.

For bedre at opfylde samfundets skiftende behov lovede justitsministeren i sin funktion af formand for retsreformskommissionen også at undersøge mulige retlige reformer inden for arkivret, aktindsigt og tredjepartsfinansiering af voldgift.

Hongkongs indbyggere gjorde fortsat brug af deres ytrings- og forsamlingsfrihed. De årlige marcher den 4. juni og 1. juli blev afviklet i 2013 ligesom to andre store politiske demonstrationer. Formanden for ligestillingskommissionen talte ved den årlige "gay pride"-parade, og der blev holdt talrige mindre demonstrationer om politiske og socioøkonomiske spørgsmål vedrørende Hongkong og fastlandet hele året igennem. Langt størstedelen af demonstrationerne var fredelige, og generelt stod politiets håndtering i et rimeligt forhold dertil.

Medierne, herunder de digitale medier, var fortsat frie og gav udtryk for en lang række synspunkter. Som det fremgår af årsrapporten fra Hongkongs journalistforbund, var der dog et voksende indtryk af, at både de trykte og elektroniske medier udøvede selvcensur, især ved dækning af sager vedrørende det kinesiske fastland. Baseret på tendenserne i 2013 blev Hongkong nedgraderet med tre pladser til 61. pladsen i pressefrihedsindekset fra Journalister uden Grænser i 2014, idet selvcensur og voksende indflydelse fra centralregeringens forbindelseskontor blev anført som begrundelse. Hvis princippet om "et land, to systemer" fortsat skal fungere, og hvis Hongkongs omdømme som et område, hvor erhvervsklimaet nyder gavn af frie informationsstrømme, skal opretholdes, vil det fortsat kræve mediefrihed. Regeringslederens udtalelser til støtte for mediefriheden var derfor meget velkomne.

Hongkongs forbindelser med fastlandet gav anledning til megen offentlig debat og tiltrak sig mediernes opmærksomhed. Lejlighedsvist skabte de hurtigt voksende økonomiske og personlige forbindelser, herunder turisme, social uro i Hongkong og voldte politiske problemer for myndighederne. Det var bl.a. problemer som den øgede efterspørgsel efter boliger og pladser på skoler på sekundærtrinnet fra folk fra fastlandet (navnlig tæt ved grænsen mellem Hongkong og fastlandet), job til jobsøgende fra fastlandet, øget pres på den offentlige transport som følge af et hurtigt voksende antal kinesiske turister fra fastlandet (fra 35 mio. i 2012 til 41 mio. i 2013[2]) og stigende efterspørgsel efter visse forbrugsgoder, herunder modermælkserstatning, der lejlighedsvist skabte knaphed i Hongkong.

Regeringen indførte forskellige foranstaltninger for at beskytte Hongkongs indbyggeres interesser Disse foranstaltninger bremsede dog ikke stigningen i antallet af ytringer af fastlandsfjendtlige følelser i medierne (herunder på de sociale medier) og fremkomsten af nogle få yderligtgående fastlandsfjendtlige grupper.

Den økonomiske udvikling

Hongkong er fortsat et af verdens førende finanscentre og knudepunkter for handel. De fire vigtigste brancher i Hongkong (finansielle tjenesteydelser, handel og logistik, turisme samt forretnings- og producenttjenester) har været drivkraften bag Hongkongs økonomiske vækst og sat skub i væksten i andre sektorer og skabt beskæftigelse. Byen har nydt godt af det økonomiske opsving i Kina og spiller en vigtig rolle i forbindelse med fastlandets handel og investeringer. Hongkong har formået at udvikle sig med udgangspunkt i sine kerneværdier, nemlig retsstaten, den frie informationsstrøm, gennemsigtighed og sin afstandtagen til korruption.

I 2013 klarede Hongkong sig godt økonomisk og opnåede fortsat gode resultater i mange af de globale undersøgelser, der måler økonomisk frihed og konkurrenceevne.[3] Hongkong står til trods for sine økonomiske resultater også over for nye konkurrencemæssige udfordringer som følge af den økonomiske liberalisering af Kina og væksten i andre økonomiske centre i regionen. Hongkongs økonomi registrerede en stabil realvækst på 2,9 % i 2013. Den indenlandske efterspørgsel var den vigtigste drivkraft for vækst, mens den eksterne sektors resultater fortsat var beskeden på grund af den svage globale økonomiske situation. Beskæftigelsesniveauet var sundt med en arbejdsløshedsprocent på omkring 3,3 % det meste af året. Forbrugerpriserne steg med 4,3 %[4].

Med støtte fra centralregeringen forblev Hongkong det største offshorecenter i verden for den kinesiske valuta renminbi (RMB). Hongkong havde den største indlånsportefølje uden for det kinesiske fastland med mere end 1 billion RMB[5] ved udgangen af 2013. Hongkong opretholdt fortsat sit konkurrencemæssige forspring i forhold til andre finanscentre med hensyn til markedsinfrastruktur og likviditet med et bredt udvalg af RMB-investeringsprodukter. "CNH Hong Kong Interbank Offered Rate fixing (CNH HIBOR fixing)", der blev lanceret den 24. juni 2013, fastsætter benchmarksatser for offshorelångivning og letter skabelsen af flere hedgingoptioner. Den gensidige anerkendelse af fondsprodukter mellem det kinesiske fastland og Hongkong betragtes som det næste skridt i etableringen af Hongkong som det asiatiske knudepunkt for fondsforvaltning. Reguleringsmyndigheder på fastlandet og i Hongkong har udarbejdet planer for den kommende lancering af ordningen, hvis sigte er at gøre det muligt for internationale forvaltere at sælge fondsprodukter på fastlandet og tillade salg af fondsprodukter fra det kinesiske fastland i Hongkong.

Samtidig øgede Kina tempoet i internationaliseringen af renminbien, idet London, Paris, Frankfurt, Singapore og Taipei nu alle er i stand til at udvikle sig som knudepunkter for offshore RMB-forretninger. Hongkong var hurtig til at skabe alliancer med andre offshoremarkeder. I december 2013 undertegnede Hongkongs og Singapores børser en samarbejdsaftale om udviklingen af renminbi-investeringsprodukter. Konkurrencen udefra forventes dog at stige i takt med fremkomsten af nye markedsaktører.

Kinas økonomiske reformer skabte muligheder og udfordringer for Hongkong. Beijings plan om at oprette et pilotfrihandelsområde i Shanghai affødte stærke reaktioner i Hongkong. De politiske foranstaltninger, der er nødvendige for, at Shanghais nye frihandelsområde kan føre til en mere konvertibel RMB og friere, mere markedsorienterede rentesatser, gav anledning til megen spekulation fra mediernes og erhvervslivets side. Nogle frygter, at liberaliseringen af disse områder vil true Hongkongs position som Asiens førende finanscenter. Der var enighed i forretningsverdenen om, at Hongkong skulle øge sit forspring for at opretholde sin konkurrenceevne.

De økonomiske bånd mellem Hongkong og det kinesiske fastland blev styrket yderligere ved at udvide omfanget af de tjenester, der er omfattet af deres frihandelsaftale. Den 29. august 2013 undertegnede Hongkong og Fastlandskina tillæg X til den tættere økonomiske partnerskabsaftale (CEPA). Begge parter har offentligt erklæret, at bredden og dybden af liberaliseringen under CEPA er mere vidtgående end enhver anden frihandelsaftale, som Fastlandskina har indgået med andre partnere. CEPA omfatter nu mere end 403 liberaliseringsforanstaltninger vedrørende handel med tjenesteydelser. Centralregeringen har forpligtet sig til at gennemføre liberalisering af handelen med tjenesteydelser mellem det kinesiske fastland og Hongkong gennem CEPA inden udgangen af 2015, dvs. inden udløbet af den 12. femårsplan. Regeringen i Guangdong-provinsen fremsatte et forslag om at samle Guangdong, Hongkong og Macao i et frihandelsområde med henblik på at liberalisere handelen med tjenesteydelser mellem Guangdong-provinsen og Hongkong inden udgangen af 2014.

Regeringerne i Hongkong og Guangdong har i fællesskab investeret i store infrastrukturprojekter og skabt nye transportforbindelser mellem Hongkong og Perleflodsdeltaet. Der blev gjort gode fremskridt i 2013 med anlæggelsen af Guangzhou-Shenzhen-Hong Kong-ekspresjernbaneforbindelsen og Hong Kong- Zhuhai-Macao-broen, som blev påbegyndt i 2010.

Som reaktion på opfordringer fra det lokale erhvervsliv er Hongkong blevet mere aktiv inden for regionale og flersidige initiativer med henblik på at fastholde sin konkurrenceevne som et regionalt knudepunkt for handel/tjenesteydelser. Hongkong planlagde oprindelig at tilslutte sig frihandelsområdet mellem Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien (ASEAN) og Kina, men accepterede i sidste instans ASEAN's forslag om at forhandle en bilateral aftale. I maj 2013 bekendtgjorde Hongkong, at den ville deltage i forhandlingerne om aftalen om handel med tjenesteydelser (TiSA), hvori der deltager 23 medlemmer af Verdenshandelsorganisationen. Ud over CEPA har Hongkong undertegnet frihandelsaftaler med New Zealand, Den Europæiske Frihandelssammenslutning og Chile.

Indenrigspolitisk var håndteringen af det overophedede ejendomsmarked en vigtig prioritet for regeringen i 2013. Der blev gennemført en række foranstaltninger for at dæmpe efterspørgslen, herunder betydelige stempelafgifter på ejendomstransaktioner og en stramning af reglerne for realkreditlån. Regeringen afskaffede også et 14 år gammelt system med ansøgningslister og overtog igen styringen af salget af offentlig jord inden for rammerne af det årlige program for salg af jord – via et system lanceret af regeringen selv. Boligpriserne stabilisede sig mærkbart som følge heraf, og salget styrtdykkede med 37,7 %[6] i 2013. Stillet over for risikoen for en værdiboble i en situation med ekstremt lave renter gav regeringen gentagne gange udtryk for, at den var fast besluttet på at opretholde disse stramme fiskale foranstaltninger til trods for pres fra ejendomssektoren. Regeringsleder Leung forpligtede sig også til at øge udbuddet af boliger for at tackle boligprisernes himmelflugt, der gjorde det umuligt for almindelige mennesker at erhverve boliger og skabte social utilfredshed. Regeringen bekendtgjorde en efterspørgselsstyret boligstrategi med det mål at skabe 470 000 nye boliger i det kommende tiår, hvoraf 60 % ville være almennyttige boliger.

Regeringen intensiverede sin indsats for at mindske den voksende indkomst- og velstandskløft. Et stort skridt var den første offentliggørelse af en officiel fattigdomsgrænse for Hongkong i september 2013, der blev fastsat til halvdelen af den gennemsnitlige månedlige husstandsindkomst. En analyse af situationen i 2012 viste, at der før denne indsats var 541 000 husstande med i alt 1 312 000 mennesker, der lå under grænsen, og at andelen af fattige var 19,6 %. Efter indsatsen levede ca. 1 mio. mennesker under fattigdomsgrænsen svarende til en andel af fattige på 15,2 %. Offentliggørelsen af fattigdomsgrænsen har skabt øgede forventninger til, at regeringen vil indføre mere effektive foranstaltninger for at afhjælpe fattigdommen.

I oktober 2013 lancerede regeringen en firemåneders høring om Hongkongs befolkningspolitik for at skabe konsensus og udforme bæredygtige politiske foranstaltninger. Det forventes, at arbejdsstyrken vil begynde at falde fra 2018. Bekæmpelse af fattigdom og hjælp til den aldrende befolkning vil begge være langsigtede finanspolitiske udfordringer. Regeringen skal forvalte en kompleks og kontroversiel politisk dagsorden i de kommende år, herunder forbedring af produktiviteten, tiltrækning af talent, import af arbejdskraft, assimilation af nye indvandrere, social velfærd, ældrepleje, finanspolitisk bæredygtighed, håndtering af økonomisk vækst og samtidig opretholdelse af et afbalanceret og harmonisk samfund.

Hongkongs erhvervsliv markerede sig skarpt i spørgsmålet om mangel på arbejdskraft og opfordrede til at slække på ordningen for import denne. Hongkongs almindelige handelskammer hævdede, at der var op til 110 000 ubesatte stillinger (pr. juli 2013), hvilket lå tæt på det historiske højdepunkt på 122 000 i 1989. Byggeriet, engroshandlen, catering- og plejesektoren led konstant under mangel på arbejdskraft. Spørgsmålet vil fremadrettet kunne give anledning til ophedede debatter mellem fagforeninger, lovgivere og erhvervsledere. Som følge af gunstige arbejdsmarkedsforhold steg lønningerne betydeligt i 2013. Lavt uddannede arbejdstagere nød også godt af betydelige lønstigninger, hvilket afspejlede de generelt stramme arbejdsmarkedsforhold. Den lovmæssige mindsteløn steg fra 28 HKD til 30 HKD i maj 2013.

Regeringen iværksatte to omfattende miljøpolitiske planer i 2013. "En plan for ren luft for Hongkong" og "Bæredygtig udnyttelse af ressourcer 2013-22". Den erstattede også sit luftforureningsindeks med et nyt sundhedsbaseret luftkvalitetsindeks, som giver Hongkongs indbyggere adgang til oplysninger om de kortsigtede sundhedsfarer på grundlag af realtidsaflæsning af luftforureningsniveauerne. Det er ressourcehandlingsplanens mål at reducere mængden af fast affald med 40 % inden for ti år, og den omfatter en mulig ordning for afgift på affald, en udbygning af de eksisterende lossepladser, konstruktionen af et nyt forbrændingsanlæg og tilskyndelse til genbrug og affaldsreduktion ved kilden. Offentligheden er i stigende grad berørt af og interesseret i miljøspørgsmål. Gennemførelsen af disse regeringsplaner ville kræve et stærkt politisk engagement, inddragelse af offentligheden, støtte fra samfundet i bred forstand og grænseoverskridende samarbejde i Perleflodsdeltaet, navnlig om initiativer vedrørende ren luft.

Forbindelserne og samarbejdet mellem Den Europæiske Union og Hongkong

I 2013 blev de bilaterale forbindelser og samarbejdet mellem Den Europæiske Union og Hongkong fortsat uddybet og styrket. Hongkong er stadig en vigtig regional aktør og et centralt forbindelsesled for handel og investeringsstrømme mellem Den Europæiske Union og det kinesiske fastland.

EU opretholdt sin stilling som Hongkongs næststørste handelspartner efter det kinesiske fastland[7]. Den bilaterale handel med varer mellem EU og Hongkong voksede med 3,9 % og nåede op på 46 mia. i 2013, idet EU nød godt af et voksende handelsoverskud[8].

EU stod for den største andel af udenlandske selskaber i Hongkong med i alt 1 921 selskaber, der omfattede 452 regionale hovedkvarterer, 725 regionale kontorer og 744 lokale kontorer (situationen pr. juni 2013)[9]. EU-virksomheder er aktive i en lang række forskellige sektorer, hovedsagelig finansielle tjenesteydelser og erhvervstjenesteydelser, handel, logistik, byggeri og detailhandel. EU-virksomheder udgør nogle af de vigtigste aktører i Hongkongs bank-, forsikrings- og værdipapirsektor. Som et af Asiens største centre for europæisk erhvervsliv tiltrækker Hongkong fortsat et stort antal europæere, der kommer for at bosætte sig og arbejde i området.

Forbindelserne mellem EU og Hongkong på investeringsområdet er blevet styrket betydeligt i de seneste år. De direkte udenlandske investeringer (FDI), der strømmer fra EU til Hongkong, blev firedoblet fra 3,7 mia. EUR i 2009 til 15 mia. EUR i 2012[10], hvilket afspejler EU's fortsatte interesse i Hongkong som et investeringsknudepunkt. Strømmen af FDI fra Hongkong til EU nåede op på et årligt gennemsnitsbeløb på 5,3 mia. EUR i samme periode. EU's FDI-portefølje i Hongkong steg fra 90 mia. EUR i 2009 til 133 mia. EUR i 2012. Omvendt blev Hongkongs FDI-portefølje i EU næsten fordoblet fra 27,5 mia. EUR til 50 mia. EUR i samme periode.

EU's erhvervsliv roser Hongkongs respekt for retsstaten, høje standarder for gennemsigtighed, informations- og mediefrihed, præferenceadgang til markedet på det kinesiske fastland og tilgængeligheden af tjenesteleverandører af høj kvalitet. EU betragter disse faktorer som væsentlige for Hongkongs fortsatte velstand og for opretholdelsen af dens styrke som et regionalt og internationalt forretningscenter.

Det 7. møde inden for rammerne af den strukturerede dialog mellem Den Europæiske Union og Hongkong SAR's regering fandt sted den 14. november 2013 i Hongkong. Den strukturerede dialog er en effektiv platform, der gør det muligt for EU og Hongkong at drøfte spørgsmål af fælles interesse og pejle sig ind på fremtidige samarbejdsområder. På mødet i 2013 indvilligede begge parter i at styrke samarbejdet og dialogen om uddannelse, innovation, miljø og konkurrencelovgivning. EU værdsatte, at Hongkong gjorde sig bestræbelser på at ajourføre sine bestemmelser om finansielle tjenesteydelser og Hongkongs aktive indsats for bekæmpelsen af hvidvaskningsaktiviteter og finansiering af terrorisme. EU udtrykte ønske om at inddrage Hongkong i tekniske drøftelser om automatisk udveksling af skatteoplysninger under hensyntagen til den internationale udvikling i samarbejdet mellem skattemyndighederne og gøre hurtige fremskridt med ajourføringen af luftfartsaftaler mellem EU-medlemsstaterne og Hongkong, sådan at deres bilaterale luftfartsaftaler bringes i overensstemmelse med EU-udpegningsbestemmelsen. EU udtrykte også ønske om at intensivere dialogen om regulering af investeringsfondsområdet.

I 2013 fik Hongkong SAR en række besøg på højt plan fra Den Europæiske Union. Det mest højtprofilerede var besøget af formanden for Europa-Kommissionen, José Manuel Barroso, som i november mødtes med Hongkongs regeringsleder og præsidenten for det lovgivende råd. Formand Barroso talte ved en begivenhed, der markerede 20-året for oprettelsen af Den Europæiske Unions kontor for Hongkong og Macao, idet han fremhævede det mangeårige bånd mellem EU og Hongkong og EU's tilsagn på højeste plan om at udvikle dette forhold yderligere. Et andet besøg på højt plan var besøget af formanden for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, Andrea Enria, i marts. Regelmæssige besøg af højtstående embedsmænd har sikret dialog på områder af fælles interesse, herunder Den Europæiske Unions forbindelser udadtil, bestemmelser om finansielle tjenesteydelser, makroøkonomiske spørgsmål, handel og investeringer, produkt- og fødevaresikkerhed samt miljø og konkurrence. Fire delegationer fra Europa-Parlamentet besøgte også Hongkong og bidrog til yderligere at forbedre de bilaterale forbindelser og samarbejdet med det lovgivende råd.

Det europæiske erhvervsliv i Hongkong er primært repræsenteret ved det europæiske handelskammer, der gennemførte en række aktiviteter for at fremme dialogen med regeringen og styrkede EU's erhvervslivs profil i 2013. Nogle af handelskammerets aktiviteter i årets løb blev udført i partnerskab med Hongkongs EU-universitetsprogram (EUAP), der blev iværksat den 1. september 2012. EUAP omfatter et konsortium, der ledes af Hongkong Baptist University, herunder Chinese University of Hong Kong, University of Hong Kong og Lingnan University. Det fremmer akademisk forskning, udvikler opsøgende aktiviteter for at gøre EU mere synligt og styrker det akademiske samarbejde med højere læreanstalter i EU.

For yderligere at styrke båndene med Hongkong fortsatte diplomatiske missioner fra EU og dets medlemsstater med at de offentlighedsdiplomatiske bestræbelser på at skærpe EU's profil i Hongkong, øge kendskabet til EU's politikker og stille flere oplysninger til rådighed om dem. Dette omfatter handels- og lovgivningspolitik, energi og klimaændringer, regulering af finansielle tjenesteydelser, toldanliggender, ligestillingspolitik, tværkulturel dialog, akademiske anliggender og EU’s rolle i verden. Et vigtigt hjælpemiddel i den forbindelse har været rækken af frugtbare møder mellem EU's missionsledere, højtstående medlemmer af Hongkongs regering og lovgivende råd og andre ledende skikkelser.

EU's diplomatiske missioner har også samarbejdet om at styrke personlige kontakter og fremme akademiske udvekslinger med fælles aktiviteter såsom EU's messe for højere uddannelse, EU-filmfestivalen og initiativet vedrørende "EU-modellen".

EU vil fortsætte med at pleje sine forbindelser med Hongkong, styrke forbindelserne på det økonomiske og handelsmæssige område samt investeringsområdet, forbedre samarbejdet med erhvervslivet og civilsamfundet og fremme mobiliteten og dialogen med Hongkongs befolkning. De vigtigste prioriteter for 2014 er: regulering og beskatning af finansielle tjenesteydelser, toldspørgsmål, håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, yderligere udbygning af forbindelserne på uddannelses-, forsknings-, handels- og investeringsområdet.

[1] "Høringsdokument om metoderne for valget af regeringslederen i 2017 og for sammensætningen af det lovgivende råd i 2016." Dette dokument vedrører sammensætningen af det lovgivende råd i 2016, ikke i 2020.

[2] Kilde: Hongkongs turistråd.

[3] Hongkong indtog pladsen som verdens anden mest erhvervsvenlige økonomi efter Singapore i Verdensbankens rapport "Doing Business" fra 2014. Ifølge UNCTAD's rapport om investeringer i verden fra 2013 var Hongkong den tredje største modtager af direkte udenlandske investeringer (FDI) i verden (75 mia. US$) og den tredje største kilde til FDI i Asien (84 mia. US$) i 2012.

[4] Alle økonomiske indikatorer vedrørende Hongkong bygger på officielle statistikker offentliggjort af Hongkongs optællings

og statistikkontor.

[5] Ifølge Hongkongs valutamyndighed beløb de samlede RMB-indlån og udestående RMB-indlånsbeviser sig til 1 053 mia. CNH i slutningen af 2013. De samlede RMB-indlån og RMB-indlånsbeviser ved udgangen af 2012 beløb sig til 720 mia. CNH.

[6] Antallet af aftaler om køb af fast ejendom til boligformål faldt til 50 676 i 2013 fra 81 333 i 2012 ifølge Hongkong SAR's regering.

[7] Klassificeringen bygger på handelsstatistikker fra Hongkongs optællings- og statistikkontor.

[8] Kilde: Eurostat: Comext-databasen.

[9] Kilde: Hongkongs optællings- og statistikkontor.

[10] FDI-data modtaget fra Eurostat den 16. december 2013.