Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet - En strategi for tjenester i det indre marked"

(2002/C 48/05)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 28. februar 2001 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 2, at afgive tillægsudtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Bruno Vever til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 21. november 2001.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 386. plenarforsamling af 28. og 29. november 2001, mødet den 28. november 2001, følgende udtalelse med 106 stemmer for og 1 hverken for eller imod.

1. Resumé af ØSU's bemærkninger

1.1. ØSU er bekymret over de vedholdende forsinkelser i gennemførelsen af det indre marked for tjenester, og dét på et tidspunkt, hvor aktiviteterne på disse områder har fået afgørende betydning for den økonomiske udvikling og beskæftigelsen i Europa. I den aktuelle situation, som er karakteriseret ved globaliseringspresset, genoptagelsen af WTO-forhandlingerne, det fremvoksende informationssamfund, overgangen til euroen, Lissabon-topmødets forpligtelse på øget konkurrenceevne og forberedelsen af EU-udvidelsen, bør man ufortøvet rette op på disse forsinkelser.

1.2. ØSU udtrykker tilfredshed med, at Kommissionen i sin meddelelse fra december 2000 betoner nødvendigheden af straks at få sat gang i det indre marked for tjenester ved at fokusere på færdigbehandlingen af igangværende sager, opdatere analysen af hindringer og iværksætte en global og nyskabende strategi fra 2002.

1.3. ØSU er klar over, at den endelige gennemførelse af det indre marked for tjenester er en kompliceret opgave, fordi der gør sig store forskelle gældende, som er solidt forankret i de enkelte medlemsstaters lovgivning og kultur. ØSU's rundspørge og høring viser imidlertid, at selv om samfunds- og erhvervslivets aktører erkender, at opgaven er svær, så er de stort set alle enige om, at de europæiske udfordringer for øjeblikket ikke bliver taklet på optimal vis.

1.4. ØSU konstaterer således, at samfunds- og erhvervslivets aktører "i marken" nærer store forventninger om en ny, mere effektiv og målrettet strategi, som egner sig til at løse disse komplicerede spørgsmål. ØSU understreger derfor lige som Kommissionen, at det er nødvendigt at puste liv i og fremskynde EU's indsats på et nyt grundlag, som skal være globalt, samordnet og fleksibelt. Opgaven består i at tilvejebringe en dynamisk balance mellem markedspres, gensidig anerkendelse og harmonisering, som på baggrund af de konkurrencemæssige krav om tilpasning til markedsåbningen tager hensyn til dels virksomhedernes og forbrugernes interesser og dels de specifikke målsætninger, som er knyttet til tjenesteydelser af almen interesse.

1.5. Med hensyn til evalueringen af hindringerne skal ØSU henlede Kommissionens opmærksomhed på nødvendigheden af at fastlægge en metode og foretage en bedre sondring mellem de forskellige kategorier af hindringer, således at de egentlige hindringer, som bør fjernes, ikke sammenblandes med den uomgængelige kulturelle mangfoldighed i EU, som aktørerne fortsat skal indrette sig efter.

1.6. Hvad angår den strategi, som skal udvikles og iværksættes i 2002 for at fremskynde den endelige gennemførelse af det indre marked for tjenester, bifalder ØSU de af Kommissionen foreslåede retningslinjer, idet det dog samtidig fremsætter følgende henstillinger:

1.6.1. ØSU er overbevist om, at vejen til succes for denne nye strategi går gennem et nyt partnerskab mellem EU-institutioner, brancheorganisationer og medlemsstater om følgende principper: stringent evaluering af eksisterende hindringer samt forebyggelse af nye, koordinering via supplerende instrumenter, regelforenkling, forsigtighed med fjernelsen af hindringer, som samtidig har en slusefunktion, hensyntagen til globaliseringen af handelen, inddragelse af brancheorganisationerne i fastlæggelse af de regler, som vedrører dem, samt konstant evaluering af opnåede fremskridt fra Kommissionens side.

1.6.2. Det er en forudsætning, at man styrker den direkte anvendelse af traktatens bestemmelser, systematiserer proceduren med forhåndsinformation om nationale lovforslag, som kan tænkes at skabe hindringer, samt øger konsekvensen i gennemførelsen af de forskellige direktiver.

1.6.3. For at give den nye strategi den fornødne slagkraft støtter ØSU Kommissionens plan om at foreslå Parlamentet og Rådet at vedtage et nyt horisontalt retsinstrument, forudsat at dette bliver politisk forpligtende, juridisk bindende, globalt i tilgang, fokuseret på væsentlige krav, egnet til at aktivere og samordne andre supplerende instrumenter samt fleksibelt i sin implementering.

1.6.4. ØSU anbefaler, at man overlader udmøntningen af de væsentlige krav i rammeinstrumentet og de forskellige direktiver til blandede lovgivningsudvalg (med SLIM-udvalgene som forbillede), som skal bestå af repræsentanter for de nationale forvaltninger samt repræsentanter for henholdsvis tjenesteydere og -brugere.

1.6.5. ØSU anbefaler ligeledes, at rammeinstrumentet anerkender og understøtter selv- og medreguleringstiltag fra de berørte brancheorganisationers side, dog således, at de lovgivende instanser og Kommissionen skal holde øje med virkningerne og gennemførelsen af disse tiltag. ØSU opfordrer samfunds- og erhvervslivets aktører i EU til at tage alle de nødvendige skridt i denne retning, så de kan spille en ansporende rolle for den endelige gennemførelse af det indre marked for tjenester.

1.6.6. ØSU forventer, at denne nye strategi vil gøre det muligt at få sat kraftigt og vedholdende skub i gennemførelsen af det indre marked for tjenester inden udløbet af Kommissionens og Parlamentets nuværende mandatperiode, og før de første nye medlemsstater tiltræder EU.

2. Hovedlinjerne i Kommissionens meddelelse

2.1. I den meddelelse om "En strategi for tjenester i det indre marked"(1), som Kommissionen offentliggjorde den 29. december 2000, sættes der fokus på den voksende uforligelighed mellem på den ene side servicesektorens stadig større betydning for den europæiske økonomi og på den anden side de vedholdende forsinkelser i gennemførelsen af et tilstrækkelig fleksibelt og integreret indre marked for tjenester i EU. Meddelelsen henviser ligeledes til, at Det Europæiske Råd i Lissabon forpligtede sig på at udvikle servicesektoren i en mere dynamisk og konkurrencedygtig europæisk økonomi; denne forpligtelse er en af hovedårsagerne til, at Kommissionen forelægger sin meddelelse.

2.2. For at rette op på situationen foreslår Kommissionen en ny totrinsstrategi.

2.2.1. Fra og med den første fase i 2001 planlægger Kommissionen en række tiltag, herunder:

- Europa-Parlamentets og Rådets vedtagelse af en række aktuelle lovgivningsforslag (offentlige indkøbs-, tjenesteydelses- og bygge- og anlægskontrakter; fjernsalg af finansielle tjenester, rammelovgivning på teleområdet, åbning af markedet for posttjenester, ophavsret i informationssamfundet, EU's regnskabsstrategi, overtagelsestilbud, momsordninger for tjenester, der leveres elektronisk);

- nye initiativer (kommercielle kommunikationer - markedsføring -, lovregulerede erhverv - anerkendelse af kvalifikationer -, finansielle tjenester og e-handel - varemærkeforfalskning og piratkopiering);

- evalueringsrapporter om anvendelsen af tidligere direktiver (informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter, retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester, ophavsrettigheder og radiospredning via kabel og satellit, retlig beskyttelse af databaser);

- en række andre ledsageforanstaltninger (forbedring af statistiske oplysninger, benchmarking, uddannelse af servicevirksomhederne i informations- og kommunikationsteknologi, forbedring af innovationsprocessen inden for rammerne af det sjette rammeprogram for forskning og udvikling);

- undersøgelse af hindringer for tjenester, med en rapport ved udgangen af den første fase.

2.2.2. For 2002 foreslår Kommissionen andre tiltag med en tilhørende tidsplan, herunder:

- etablering af en liste over hindringer, som kan fjernes ved direkte anvendelse af principperne i traktaten;

- iværksættelse af en pakke af ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på fjernelse af ikke-lovgivningsmæssige forhindringer (herunder EU-adfærdskodekser, alternative mekanismer til bilæggelse af tvister samt oplysningskampagner);

- iværksættelse af et instrument med horisontalt sigte til fjernelse af størstedelen af de resterende hindringer;

- supplerende, målrettede harmoniseringsforanstaltninger.

2.3. ØSU bemærker, at Kommissionens meddelelse af mange forskellige grunde må siges at komme på det rigtige tidspunkt:

2.3.1. Den økonomiske globalisering og åbningen af det indre marked skrider stadig fremad og vil få endnu et skub, når de multilaterale WTO-forhandlinger om bl.a. liberaliseringen af tjenesteydelser på internationalt plan indledes november 2001.

2.3.2. Informationssamfundets fremvækst ændrer totalt vilkårene for levering af tjenesteydelser, idet grænserne fjernes, konkurrencen skærpes og brugerne af tjenesteydelser (virksomheder, lokale myndigheder og individuelle forbrugere) placeres i en central og begunstiget position.

2.3.3. Når euroen i starten af 2002 definitivt erstatter de nationale valutaer, vil konkurrencen mellem alle aktører blive yderligere skærpet, samtidig med at kravene om integrering af det indre marked for tjenester intensiveres.

2.3.4. Den operationelle gennemførelse af Lissabon-mandatet, som sigter mod at forvandle Europa til den mest dynamiske og konkurrencedygtige videnbaserede økonomi inden 2010, er allerede præget af forsinkelser og kan kun krones med held, hvis man resolut går i kast med at åbne servicesektoren i det indre marked.

2.3.5. Endelig frembyder udvidelsen endnu en grund til at fremskynde gennemførelsen af det indre marked for tjenester, således at væsentlig fremskridt er gjort, inden de første nye medlemsstater tiltræder.

2.4. ØSU's bemærkninger i det følgende fokuserer især på:

- Kommissionens analyse af den aktuelle situation på tjenesteydelsesmarkedet (tjenesteydelsernes rolle i europæisk økonomi, forsinkelser i gennemførelsen af det indre marked for tjenester);

- den nye strategi, Kommissionen foreslår for at fremskynde gennemførelsen af det indre marked for tjenester (grundprincipper, tiltag i hhv. første og anden fase).

2.5. ØSU's udtalelse er navnlig baseret på en høring af repræsentanter for samfunds- og erhvervslivet, som blev afholdt den 19. september 2001. På denne høring blev der foretaget en præcis og aktuel statusopgørelse over situationen i det indre marked, navnlig med hensyn til hindringer, og der blev fremsat en række forslag til, hvordan man bedst kan fremskynde den endelige gennemførelse af dette indre marked.

3. ØSU's bemærkninger til servicesektorens rolle i den europæiske økonomi

3.1. Kommissionen anfører med rette, at tjenesteydelser spiller en nøglerolle for gennemførelsen af EU's indre marked. Europæisk økonomi er af afgørende betydning for udviklingen af tjenesteydelser, hvoraf EU er den største eksportør på verdensplan (26 % af eksporten) og samtidig den største investor. ØSU skal navnlig pointere, at servicesektoren i EU tegner sig for over halvdelen af BNP og beskæftigelsen, 70 % af de arbejdspladser, som er blevet skabt i løbet af de seneste tre år, og næsten 90 % af de nye virksomheder. Medianlønnen og gennemsnitskvalifikationerne er højere her end i de øvrige sektorer. ØSU understreger, at det er nødvendigt at konsolidere denne situation og drage det fulde udbytte af den europæiske servicesektors økonomiske vægt.

3.2. ØSU konstaterer, at servicesektoren er lige så mangefacetteret, som den er vidtfavnende. En opregning af dens enkelte bestanddele ville nærmest blive uendelig: finansielle tjenester og forsikringstjenester, immaterielle tjenester til virksomheder (rådgivning, reklame og markedsføring, edb osv.), operationelle tjenester til virksomheder (eksterne ledelsesopgaver, rengøring, kantinedrift, sikkerhed osv.), tjenester til institutioner, tjenester til private (hotel- og restaurationsbranchen, fritid osv.), personlige tjenester (hjemmehjælp), midlertidigt arbejde, transport og logistik.

3.3. ØSU skal ligeledes understrege, at denne tilsyneladende så heterogene sektor har tre vigtige fælles karakteristika, som har stor betydning for ledelsesformen, organisationen, kompetenceforvaltningen, finansieringsbehovet osv.:

- lønmassen repræsenterer gennemsnitligt 70 % af omsætningen, med variationer på mellem 40 og 80 % alt efter branche;

- næsten alle ansatte er i daglig og permanent kontakt med kunderne, hvilket medfører en særlig fokusering på kunderelationerne;

- virksomhederne er netværksbaserede, med en udpræget decentralisering af beslutningerne og vidtstrakt autonomi til den lokale ledelse som følge af den nødvendige nærhed til kunderne.

3.4. Ud over servicesektoren i snæver forstand konstaterer ØSU, at også selve tjenesteydelsesbegrebet i dag er rykket ind på en central position. Efter et årti, hvor begrebet tjeneste blev udviklet i sammenhæng med et eller flere produkter, bliver produkterne selv i stigende grad forbundet med et tjenestetilbud. Skabelsen af værditilvækst er således blevet forskubbet, så den nu er knyttet til selve tjenesteydelsen, hvorved denne bliver bestemmende for de forudgående og efterfølgende aktiviteter. Endelig er der ingen vej tilbage fra udviklingen i retning af en økonomi, som er baseret på immaterielle faktorer og viden, og som er et produkt af alliancer, indbyrdes afhængighed og ansvarsdeling i mangfoldige skikkelser.

3.5. Endelig skal ØSU understrege, at selve markedet for tjenester i sit inderste væsen er knyttet til markedet for produkter. En avanceret servicesektor er det vigtigste karaktertræk ved udviklede lande. Alle aktivitetsområder berøres heraf: industrien, hvor ikke blot produktionsomkostningerne, men i stigende grad også overskud og arbejdspladser hidrører fra tjenesteydelser; distributionssektoren, som søger at vinder kundernes loyalitet gennem tilknyttede tjenester; servicesektoren selv, hvor mere end halvdelen af aktiviteterne foregår internt i sektoren; og endelig de offentlige myndigheder, som i stadig oftere må skelne mellem offentlige tjenester og tjenester til offentligheden. Alle disse områder er indbyrdes afhængige og supplerer hinanden.

3.6. ØSU skal ligeledes pointere, at ved at vælge euroen har EU indirekte også valgt at fokusere mere på tjenesteydelsernes betydning for opretholdelsen af konkurrenceevnen på baggrund af globaliseringen. Tjenester med en høj individuel værditilvækst (hvor processerne spiller en lige så stor rolle som enkeltpersoner) stimulerer innovationen og styrker EU's rolle i verdensøkonomien. Tjenester, som har en knap så høj værditilvækst, men til gengæld er af stor samfundsmæssig nytte, er en afgørende forudsætning for den førstnævnte kategori af tjenester og bidrager samtidig direkte til ligevægten i samfundet ved at inddrage og integrere borgerne og øge deres livskvalitet. Styrkelsen af den sociale og samfundsmæssige balance er samtidig med til at gøre regioner tiltrækkende for investorer. Servicesektoren er således yderst velegnet til at møde udfordringerne i forbindelse med territorial udvikling, regional netværksdannelse og strukturering af udbuddet og styrker dermed Europas billede internationalt, samtidig med at lokale udfordringer og behov imødekommes.

3.7. Af disse forskellige årsager og i samme ånd har Kommissionen fuldstændig ret i, at tjenester generelt set spiller en central rolle for det indre markeds funktion (f.eks. telekommunikation, finansielle tjenester), og den peger ligeledes med rette på deres indvirkning på de forskelle etaper i handelsprocessen. ØSU er selv overbevist om, at en bedre gennemførelse af det indre marked for tjenester yder et afgørende bidrag til styrkelsen af den frie bevægelighed for personer, varer og kapital, idet den frie udveksling af tjenesteydelser på utallige måder indvirker på de forskellige faktorer i økonomien.

3.8. ØSU skal i særlig grad pointere, at små og mellemstore virksomheder spiller en nøglerolle for udviklingen af servicesektoren, og at det er nødvendigt at støtte disse virksomheder gennem mere gunstige rammevilkår (f.eks. forenkling af regler og formaliteter, mindskelse af skattetrykket), netværkstilknytning, adgang til finansieringsfaciliteter osv.

3.9. ØSU minder i øvrigt om, at også tjenesteydelser af almen interesse - hvis opgaver er blevet udtrykkeligt anerkendt i Amsterdam-traktaten og Nice-charteret om grundlæggende rettigheder - spiller en økonomisk og social rolle. Disse tjenesteydelser af almen interesse er karakteriseret ved deres store forskelligartethed, som afspejler de enkelte medlemsstaters politiske, administrative og kulturelle særtræk. Opgaver af almen interesse kan ligeledes uddelegeres til private virksomheder i form af statskoncessioner, som der er knyttet særlige betingelser til. Efter ØSU's opfattelse udfylder tjenesteydelser af almen interesse en legitim rolle, idet man dog samtidig skal sikre sig, at de ikke hindrer det indre marked i at fungere efter hensigten; navnlig skal de forvaltes gennemsigtigt, brugere og arbejdsmarkedsparter skal involveres i deres organisation, og de skal overholde EU's konkurrenceregler. ØSU anmoder i øvrigt Kommissionen om at opstille mere præcise kriterier, således at der kan sondres klarere mellem økonomiske og ikke-økonomiske aktiviteter i forbindelse med tjenesteydelser af almen interesse. Endelig pointerer ØSU, at det er nødvendigt at nå til vejs ende med åbningen af transport-, posttjeneste- og energimarkederne, da dette er af afgørende betydning for etableringen af et ægte indre marked.

3.10. Kommissionen understreger, at Lissabon-mandatet tillægger servicesektoren stor betydning. Navnlig påpeger den, at tjenesteydelser udgør drivkraften i den nye økonomi, idet den sætter fokus på følgevirkningerne af den igangværende teknologiske revolution, på tjenesteydelsernes indvirkning på innovationsprocessen, på konkurrenceforholdene i Europa og globalt, deres konsekvenser for den økonomiske vækst samt deres bidrag til styrkelsen af de kvalitetsstandarder, som alle brugere nu forventer. ØSU bifalder denne henvisning til Lissabon-mandatet, men understreger samtidig, at fraværet af stringent kontrol med mandatets gennemførelse fortsat giver anledning til alvorlige bekymringer, hvilket blev sat i relief af den mangel på ægte reformvilje og åbenhed om de opnåede fremskridt, som medlemsstaterne lagde for dagen på Det Europæiske Råd i Stockholm (manglende information fra medlemsstaterne om, hvor langt de er nået med de nationale reformer, forsinkelser i EU-beslutningstagningen, forsinkelser i omsættelsen af direktiverne til national lovgivning); det er bydende nødvendigt, at disse mangler afhjælpes inden det næste forårstopmøde i Barcelona i marts 2002.

3.11. ØSU pointerer, at man ikke blot skal tænke på de økonomiske, men også på de sociale følgevirkninger af en større åbning af det indre marked for tjenester. På den ene side må man se positivt på den produktivitetsgevinst og øgede konkurrenceevne, som bliver resultatet, men samtidig skal man også være opmærksom på de sociale konsekvenser i situationer, hvor aktørerne pludselig får markedskræfterne at føle; her må der, eventuelt med EU-støtte, træffes overgangsforanstaltninger og iværksættes uddannelses- og omskolingstiltag. ØSU minder i øvrigt om, at en mere vellykket gennemførelse af det indre marked for tjenester samlet set vil få en positiv social effekt; nogle har endda talt om potentielt 36 millioner nye job.

3.12. Endelig understreger ØSU nødvendigheden af, at man allerede nu medtænker servicesektorens rolle i det udvidede EU og i fuldt omfang medinddrager ansøgerlandene i forberedelsen, fastlæggelsen og gennemførelsen af den nyt strategi for det indre marked for tjenester.

4. ØSU's bemærkninger til forsinkelserne i gennemførelsen af det indre marked for tjenester

4.1. ØSU konstaterer lige som Kommissionen, at det indre marked for tjenester fortsat halter bagud i forhold til det indre marked for varer. Det kom senere i gang og støder stadig på flere hindringer. De mange direktiver, som endnu ikke er vedtaget, leverer et bevis herpå. Grundlæggende er det i øvrigt vanskeligere at harmonisere tjenesteydelser end produkter. Vilkårene for levering af tjenesteydelser er således snævert forbundet med gældende national lovgivning (borgerlig ret, handelsret, sociallovgivning osv.), som i sig selv afspejler kulturelle særtræk, der er meget svære at harmonisere. Vilkårene for udøvelse af serviceerhverv er generelt fastlagt i detaljerede regelsæt, der ofte er af ældre dato og i mange tilfælde desuden sammenkoblet med selvregulering inden for de pågældende erhverv. Samtidig kan disse erhvervs retlige ansvar variere kraftigt fra land til land (f.eks. kan ansvaret for opførelsen af en bygning i et land påhvile arkitekten og i et andet land ingeniøren). Disse forskelle spænder i høj grad ben for retten til at levere tjenesteydelser fra en medlemsstat til en anden og gør det yderst vanskeligt at nå frem til en harmonisering på området.

4.2. ØSU er klar over, at EU har taget mange instrumenter i brug for at fremhjælpe gennemførelsen af det indre marked for tjenester. Harmoniseringen og den gensidige anerkendelse skal supplere hinanden på hensigtsmæssig vis, bl.a. ved at man klargør deres respektive anvendelsesområder, selv om samspillet mellem dem kan forventes at blive endnu tættere. I øvrigt behøver EU's tiltag ikke at have form af lovgivning som f.eks. forordninger og direktiver; der kan også være tale om ledsageforanstaltninger som f.eks. meddelelser, studier, resultattavler, uddannelsesaktioner, programmer osv.

4.3. ØSU henviser i øvrigt til de kritiske kommentarer til EU's langsommelige lovgivningsproces i Lamfalussy-rapporten fra marts 2001 og understreger, at denne kritik ikke kun har gyldighed for de finansielle tjenester, men er fuldt så relevant for lovharmoniseringen inden for de øvrige kategorier af tjenesteydelser.

4.4. Den rundspørge, som ØSU har foretaget blandt samfunds- og erhvervslivets interesseorganisationer i EU som led i udarbejdelsen af denne udtalelse, bekræfter utilfredsheden, samtidig med at spørgsmålets komplicerede karakter anerkendes. Kun 4 % af de adspurgte fremhæver i første række de opnåede fremskridt; 16 % fokuserer på forsinkelserne, mens 80 % nævner såvel positive som negative aspekter. 80 % anerkender, at de tilbageværende problemer er vanskelige at løse teknisk og politisk, men 80 % mener også, at problemerne ikke er blevet taklet optimalt. Rundspørgen bekræfter, at nok er det komplicerede problemer, man står over for, men dette må under ingen omstændigheder få EU til at nedtrappe sin indsats; blandt de involverede aktører er der en kraftig forventning om en ny, mere offensiv og effektiv strategi, som samtidig er mere præcist afpasset efter problemets komplicerede karakter.

4.5. Endelig skal ØSU henlede Kommissionens opmærksomhed på nødvendigheden af at fastlægge en metode og foretage en bedre sondring mellem de forskellige kategorier af hindringer, som fortsat findes i det indre marked. ØSU's rundspørge og høring har bekræftet, at samfunds- og erhvervslivets aktører mener sig konfronteret med et stort antal forskelligartede hindringer for tjenesteydelser, som ret bredt dækker hele den omfattende vifte af tilbageværende administrative, tekniske og skattemæssige hindringer i det indre marked. Derimod præsenteres og kommenteres disse hindringer ofte på en måde, hvor man ikke gør sig tilstrækkelig omhu med at "rangordne" dem i forhold til hinanden. Man må imidlertid være klar over, at målsætningen om endelig gennemførelse af EU's indre marked for tjenester givetvis vil resultere i større gennemsigtighed, fluiditet, effektivitet og konsistens i samhandelen, men at ikke alle dennes aspekter vil blive harmoniseret. Visse forskelle må accepteres (f.eks. kultur, sprog osv.), og dem må alle indrette sig efter. Derimod findes der fortsat hindringer, som skaber ægte barrierer og kraftig forskelsbehandling, som ikke kan have nogen berettigelse i et indre marked og derfor må fjernes hurtigt. Mellem de to findes en "gråzone", hvor der udspiller sig en naturlig og fortløbende debat om graden af fluiditet (f.eks. gensidig anerkendelse, åbning gennem direkte markedseffekt osv.) og det ønskelige niveau af EU-intervention (navnlig gennem harmonisering).

4.6. I den oversigt over hindringer, som Kommissionen snart vil offentliggøre, anbefaler ØSU derfor, at man sondrer mellem:

- hindringer, som gør det umuligt eller yderst vanskeligt at yde tjenester, som f.eks. manglende anerkendelse af tekniske krav eller eksamensbeviser og faglige kvalifikationer, og som EU snarest må gribe ind over for;

- hindringer, som besværliggør ydelsen af tjenester, men som ikke forvrider konkurrencevilkårene fundamentalt, som f.eks. tilpasning til kulturelle og sproglige forskelle o.l., og som det snarere er tjenesteyderne og tjenesteforbrugerne, der må indrette sig efter;

- hindringer, som lægger væsentlige meromkostninger på ydelsen af tjenester, og som i varierende grad kan indvirke på konkurrencevilkårene, som f.eks. ekstra formaliteter i tilknytning til regler, procedurer og aktivitetsudøvelse, og hvor EU-tiltag kan vise sig påkrævede, idet der dog her skal tages højde for dels EU's politiske forpligtelser om fastlæggelse og gennemførelse af fælles politikker og dels kravene om subsidiaritet og proportionalitet. Dette interventionsområde vil fortsat udvikle sig i takt med den fremadskridende EU-integration.

5. ØSU's bemærkninger til de strategiske principper, Kommissionen foreslår

5.1. ØSU finder det velanbragt, at Kommissionen fremhæver betydningen af en samlet strategi for at sætte nyt skub i det indre marked for tjenester. ØSU godkender de fem grundlæggende principper, som denne strategi er baseret på:

- strategien skal være global og omfatte alle servicesektorer;

- strategien skal gøre det lige så nemt at udøve grænseoverskridende aktiviteter som nationale aktiviteter - idet ØSU dog bemærker, at aktørerne i praksis må indrette sig efter de kulturelle og sproglige forskelle, som er en integrerende del af mangfoldigheden i EU;

- strategien skal være til fordel for både virksomheder og forbrugere;

- strategien skal tage højde for udviklingen;

- strategien skal harmonere med andre politikker.

5.2. ØSU tilslutter sig navnlig Kommissionens ønske om at sætte ind imod de resterende hindringer over en bred front ved at lægge vægten på hele den mikroøkonomiske proces (produktion, handel, finansielle tjenester), således som den tager sig ud for de økonomiske aktører, og ved at betone nødvendigheden af at fjerne hindringerne hele vejen igennem denne proces for at opnå et positivt resultat, som virkelig er mærkbart for aktørerne.

5.3. Derimod konstaterer ØSU, at løsningerne ikke altid er helt klart defineret, fordi Kommissionen åbenbart finder, at en mere indgående analyse af hindringerne kommer i første række. Derfor fremstår Kommissionens meddelelse på dette stadium mest af alt som en metode, hvor den operationelle balance og ansvarsfordelingen mellem alle de berørte aktører fortsat står tilbage at præcisere, og hvis implementering skal sikres på passende vis. Og dog bliver det stadig mere nødvendigt, at en sådan strategi krones med held, nu hvor det dobbelte pres fra euroen og informationssamfundet skaber et presserende behov for et mere gennemsigtigt, mere sammenhængende og bedre organiseret europæisk marked for tjenester.

5.4. ØSU er enig med Kommissionen i, at der bør gives forrang til liberaliseringen af den grænseoverskridende handel, som - navnlig med indførelsen af euroen - udgør en hovedhjørnesten i det indre marked. Indledningsvis kunne man med fordel skaffe sig et bedre overblik over og fremhjælpe de initiativer, som tages af de økonomiske aktører i marken for at fjerne de eksisterende grænsehindringer. Markedsobservatoriets PRISM-database omfatter allerede mange konkrete eksempler på sådanne initiativer.

5.5. ØSU lægger lige som Kommissionen den allerstørste vægt på nødvendigheden af at sikre reel støtte til forbrugere og virksomheder (som i øvrigt selv både er leverandører og brugere af tjenesteydelser). Dette indebærer, at man tager udgangspunkt i både deres oplevelse af situationen i praksis og deres forventninger, men lige så vigtigt er det at inddrage dem direkte i selve regelformuleringen.

5.6. Kommissionen betoner nødvendigheden af at afpasse reglerne efter forandringernes tempo. ØSU deler denne opfattelse og understreger, at det med henblik herpå er påkrævet at nå frem til en bedre opgavefordeling blandt alle de berørte aktører. ØSU mener således, at EU's lovgivende instanser ikke bør stræbe efter at regulere ud i alle detaljer, men i stedet bør fokusere på de væsentlige krav (i tråd med den "nye metode", der allerede blev indført for femten år siden for produktharmoniseringens vedkommende).

5.7. ØSU skal i øvrigt henlede Kommissionens opmærksomhed på, at det ved fastlæggelsen af et mere offensiv strategi er nødvendigt at tage højde for den "omvendte forskelsbehandling", som den accelererede markedsåbning risikerer at udsætte en medlemsstats egne statsborgere for. Traktaterne tager nemlig frem for alt sigte på at beskytte borgere fra andre medlemsstater mod at blive forskelsbehandlet af en medlemsstat, ikke landets egne borgere. Selvfølgelig vil en medlemsstat i forbindelse med markedsåbningen normalt afskaffe eller tilpasse nationale lovregler, som er forældede eller har negative virkninger, men den kan også vente med at gennemføre disse ændringer, således at dens egne borgere stilles ugunstigt efter markedsåbningen. Kommissionen kunne spille en nyttig rolle ved løbende at gøre status over sådan "omvendt forskelsbehandling", hvorved der lægges større pres på medlemsstaterne for at reformere den nationale lovgivning.

5.8. Endelig fremhæver Kommissionen behovet for, at strategien for tjenester bringes i samklang med EU's øvrige politikker. ØSU er enig i denne målsætning, som egentlig blot understreger, at det er bydende nødvendigt at fastlægge en egentlig samlet strategi.

6. ØSU's bemærkninger til de prioriterede tiltag, Kommissionen foreslår i den første fase

6.1. De prioriterede tiltag, som Kommissionen foreslår gennemført i 2001, vil også være relevante i første halvår af 2002, hvis man tager højde for visse forsinkelser og forskydninger, som må imødeses her næsten et år efter fremlæggelsen af meddelelsen. Tiltagene tegner et særdeles broget oversigtsbillede af igangværende aktiviteter. Dermed illustreres ganske klart, at en mangfoldighed af lovgivningsspørgsmål er af relevans for servicesektoren, men samtidig afdækkes behovet for en fast og sammenhængende idé i måden at takle dem på ved fastlæggelsen af de initiativer, som skal tages i den anden fase. Med den umiddelbart forestående indførelse af euroen pr. 1. januar 2002 in mente er det ØSU's opfattelse, at man her og nu bør give førsteprioritet til åbningen af den finansielle servicesektor (f.eks. fjernsalg af finansielle tjenester, virksomheders bogføring, implementering af Lamfalussy-rapportens anbefalinger, således at erhvervs- og samfundslivets repræsentanter medinddrages i lovgivningsudvalgene om værdipapirer). Endvidere er ØSU enig i, at der under det aktuelle belgiske formandskab bør lægges pres på for at få vedtaget en række udestående afgørelser om offentlige indkøbs-, tjenesteydelses- og bygge- og anlægskontrakter, rammelovgivning på teleområdet, åbning af markedet for posttjenester, ophavsret i informationssamfundet, og momsordninger for tjenester, der leveres elektronisk.

6.2. Med hensyn til listen over nye initiativer, som Kommissionen agter at forelægge inden udgangen af 2001, kan ØSU kun gentage sin tidligere bemærkning om, at der for øjeblikket mangler en klar linje i de aktiviteter, som vedrører servicesektoren, og at det på den baggrund under alle omstændigheder er påkrævet at give højeste prioritet til foranstaltninger, som kan lette indførelsen af euroen, navnlig med hensyn til de nye initiativer om åbningen af den finansielle servicesektor, som kræves i handlingsplanen. På baggrund af Parlamentets nylige forkastelse af direktivforslaget om overtagelsestilbud forekommer det i øvrigt også presserende vigtigt at få udarbejdet en ny tekst, som har udsigt til at blive vedtaget hurtigt, og som sikrer fælles og klare retlige rammevilkår for den tiltagende omstrukturering af virksomheder i det indre marked. ØSU konstaterer med tilfredshed, at Kommissionen for nylig har bebudet oprettelsen af et gruppe af uafhængige eksperter, som skal overveje den aktuelle situation på det selskabsretlige område og navnlig bidrage til et nyt oplæg til EU-lovgivning om overtagelsestilbud. Under forudsætning af, at der skabes klarhed om de løsninger, som skal foreslås for den anden fase, tilslutter ØSU sig i øvrigt de andre initiativer, som Kommissionen bebuder igangsat inden udgangen af 2001, vedrørende kommercielle kommunikationer (markedsføring), lovregulerede erhverv (anerkendelse af kvalifikationer), finansielle tjenester og e-handel, varemærkeforfalskning og piratkopiering.

6.3. Med hensyn til de evalueringsrapporter, som Kommissionen bebuder for en række direktivers vedkommende, skal ØSU i ganske særlig grad fremhæve spørgsmålet om forhåndsinformation om tekniske standarder og forskrifter, som er en uomgængelig forudsætning for enhver styrkelse af harmoniseringen og regelforenklingen i det indre marked for tjenester. I øvrigt afventer afventer ØSU også med interesse de øvrige bebudede evalueringsrapporter om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester, ophavsrettigheder og radiospredning via kabel og satellit samt retlig beskyttelse af databaser.

6.4. Hvad angår de af Kommissionen bebudede ledsageforanstaltninger, skal ØSU først og fremmest understrege behovet for bedre statistiske oplysninger, navnlig af komparativ art, når man skal evaluere udviklingen og åbningen af tjenester i det indre marked. Bedre statistiske analyseredskaber forekommer at være en nøglefaktor for tilvejebringelsen af et solidt grundlag for den nye strategi for det indre marked for tjenester. ØSU tilslutter sig også de øvrige ledsageforanstaltninger, Kommissionen bebuder, med hensyn til uddannelse af servicevirksomhederne i informations- og kommunikationsteknologi samt forbedring af innovationsprocessen inden for rammerne af det sjette rammeprogram for forskning og udvikling.

6.5. Endelig bebuder Kommissionen, at den vil gennemføre undersøgelser om hindringer for tjenester. Efter ØSU's mening vil rapporten herom ikke så meget markere afslutningen på den første fase som starten på den anden, hvorfor ØSU fremsætter mere udførlige kommentarer nedenfor. I øvrigt foreslås det, at der i forbindelse med forberedelsen af denne rapport etableres et samarbejde med ØSU's Observatorium for Det Indre Marked, som ligeledes via sine høringer og rundspørger - bl.a. i forbindelse med udarbejdelsen af denne udtalelse - samt via sin PRISM-database har indkredset en række af de hindringer for det indre marked for tjenester, som af de praktisk involverede økonomiske aktører opleves som særligt generende.

7. ØSU bemærkninger til de af Kommissionen foreslåede prioriterede tiltag for 2002

7.1. Indledningsvis skal ØSU opregne en række centrale principper, som aftegnede sig klart under den høring, der blev afholdt i forbindelse med denne udtalelse, og som bør ligge til grund for EU's nye strategi for endelig gennemførelse af det indre marked for tjenester:

7.1.1. Evaluering: en helt ajourført statusopgørelse over hindringer på basis af brancherundspørger og aktuelle statistiske oplysninger er uomgængelig nødvendigt som udgangspunkt for den nye strategi for det indre marked for tjenester.

7.1.2. Forebyggelse: forebyggelse af nye hindringer gennem skærpelse af kravet om forudgående information er et nøgleelement i den nye strategi.

7.1.3. Koordination: man bør finde den rigtige balance mellem de forskellige indfaldsvinkler, navnlig mellem gensidig anerkendelse, regelharmonisering og selvregulering i de berørte erhverv, således at man skaber samklang mellem virksomhedernes og forbrugernes interesser og samtidig tilgodeser de opgaver, som påhviler tjenesteydelser af almen interesse. Det nye horisontale instrument skal udgøre det solidt forankrede og samtidig fleksible omdrejningspunkt for en sådan koordinering.

7.1.4. Forenkling: man må for enhver pris undgå at gøre ydelsen af tjenester mere besværlig ved at indføre en for kompliceret EU-lovgivning eller ved ikke at tage reelt hensyn til aktørernes forventninger.

7.1.5. Forsigtighed: det er nødvendigt at operere med en tilpasningsperiode, når der er tale om hindringer, som samtidig opfylder en slusefunktion mellem nationale systemer, som udviser retlige og kulturelle forskelle.

7.1.6. Globalisering: det er nødvendigt at tage højde for de internationale rammevilkår og -krav, f.eks. e-handel, WTO.

7.1.7. Deltagelse: det er hensigtsmæssigt at inddrage samfunds- og erhvervslivets aktører i udformningen og implementeringen af reglerne ved at give plads for med- og selvregulering i tråd med de europæiske adfærdskodekser, som allerede er registreret i PRISM-databasen under ØSU's Observatorium for Det Indre Marked.

7.1.8. Overvågning: Kommissionen bør løbende udarbejde statusrapporter om de fremskridt, som generelt opnås under den nye ordning.

7.2. Med udgangspunkt i disse principper fremsætter ØSU følgende henstillinger, idet det samtidig understreges, at de hver især indgår i et overordnet, dynamisk, interaktivt og sammenhængende kompleks af tiltag, uden hvilket man efter ØSU's mening næppe vil kunne have held med at sætte skub i den endelige gennemførelse af det indre marked for tjenester.

7.3. ØSU støtter Kommissionens plan om ved afslutningen af den første fase og ved starten på den anden at udarbejde en systematisk oversigt over samtlige de barrierer og hindringer, som gør det umuligt for EU's virksomheder at tilbyde forbrugerne deres tjenester på tværs af landegrænserne. Kommissionen bør tilvejebringe de nødvendige midler til at fortage en så omfattende statusopgørelse som muligt over samtlige aktiviteter inden for servicesektoren, hvad enten de allerede er omfattet af EU-regler eller ej. I betragtning af omfanget af denne statusopgørelse forekommer den foreslåede tidsplan ikke realistisk.

7.4. ØSU bifalder ligeledes Kommissionens tanke om i 2002 at fremlægge en liste over hindringer, som kan fjernes ved direkte anvendelse af principperne i traktaten. Det forekommer således afgørende vigtigt med en klar bekræftelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser og gensidig anerkendelse i det indre marked i traktatens ånd og på linje med Cassis de Dijon-dommen, således at man mere præcist angiver, med hvilken begrundelse medlemsstaterne kan opretholde visse hindringer, og på hvilke områder disse hindringer fortsat kan finde anvendelse i fraværet af EU-regler. Som nævnt ovenfor ser ØSU gerne, at der kommer en dialog i stand om fastlæggelsen af denne liste.

7.5. ØSU understreger også nødvendigheden af at skride mere resolut ind over for de overtrædelser, som har taget overhånd i medlemsstaterne i de seneste år, og som udgør en alvorlig trussel mod effektiviteten og samhørigheden i det indre marked. Kommissionen bør optræde mere beslutsomt og effektivt i sin rolle som traktatens vogter, navnlig ved at fremskynde behandlingen af sager om krænkelse af den frie udveksling af tjenesteydelser og den frie etableringsret og ved at foretage en grundig undersøgelse af spørgsmålet om proportionaliteten i de nationale foranstaltninger, som ligger til grund for disse restriktioner. På et tidspunkt, hvor der kræves en ekstraordinær indsats af ansøgerlandene for at gennemføre hele den gældende EU-lovgivning, bør medlemsstaterne føle sig forpligtet til at sætte et eksempel.

7.6. ØSU understreger ligeledes nødvendigheden af at styrke og udbygge proceduren med forhåndsinformation om nationale lovforslag, som kan tænkes at skabe hindringer, til alle tjenesteydelsesaktiviteter. Vedtagelsen af et nyt direktiv som supplement til de eksisterende regler herom må efter ØSU's opfattelse udgøre en integrerende del af den nye strategi for det indre marked for tjenester, idet denne strategis troværdighed og effektivitet står og falder hermed.

7.7. Hvad angår de ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger, som Kommissionen har til hensigt at forelægge i 2002 med henblik på fjernelse af ikke-lovgivningsmæssige forhindringer, skal ØSU understrege nødvendigheden af, at man som alternativ eller supplement til nye EU-regelsæt, hver gang det overhovedet er muligt, bestræber sig på at få samfunds- og erhvervskredsene i EU til at vedtage adfærdskodekser. ØSU henviser i denne forbindelse til konklusionerne af sin høring den 3. maj 2001 om mulighederne for "medregulering" i det indre marked, hvoraf det fremgår, at der navnlig for tjenesteydelsernes vedkommende er enorme udviklingsmuligheder på dette område. I øvrigt tilslutter ØSU sig Kommissionens planer om at fremhjælpe alternative mekanismer til bilæggelse af tvister samt at iværksætte oplysningskampagner i tilknytning til det indre markedet for tjenester.

7.8. ØSU bifalder Kommissionens plan om at fokusere harmoniseringen på bestemte væsentlige krav og noterer sig med interesse dens forslag om at iværksætte et instrument med horisontalt sigte til fjernelse af størstedelen af de resterende hindringer. ØSU er selv af den opfattelse, at uden en stærk politisk og juridisk forpligtelse fra Parlamentets og Rådets side om etablering af et ægte rum uden grænser for tjenester i EU med udgangspunkt i det sådant juridisk rammeinstrument og ved på dette grundlag at tilvejebringe en ny ansvarsfordeling mellem EU-institutionerne, medlemsstaterne og samfunds- og erhvervslivets interesseorganisationer, vil det ikke være muligt at sætte afgørende skub i harmoniseringen og den gensidige anerkendelse vedrørende det indre marked for tjenester.

7.8.1. ØSU er klar over, at det kan være svært at fastlægge et sådant instruments retsform:

7.8.1.1. Umiddelbart kan det forekomme vanskeligt at ville regulere hele problemstillingen omkring åbningen af markedet for tjenester i ét enkelt direktiv, selv et rammedirektiv, når man betænker, hvor komplicerede og hvor forskelligartede disse problemer er. Men hvis Kommissionen alligevel vælger denne løsning, bør der i et sådant direktiv udvises radikal nytænkning i forhold til de sædvanlige direktiver, navnlig hvad angår fleksibilitet i indholdet, inddragelse af samfunds- og erhvervslivets interessegrupper, decentral implementering og henvisning til andre, supplerende direktiver og retsinstrumenter.

7.8.1.2. Selv ville ØSU kunne anbefale en rammeresolution fra Parlamentet og Rådet, forudsat at det står helt klart, at en sådan resolution på ingen måde må sidestilles med en simpel henstilling, men at den på lige fod med et direktiv forpligter sine ophavsmænd på et nyt program og en ny handlingsplan, hvortil er knyttet en retligt bindende tidsplan.

7.8.1.3. Under alle omstændigheder bør man efter ØSU's opfattelse undgå, at indførelsen og den forventede virkning af et horisontalt retsinstrument påvirkes eller lige frem undermineres af en overflødig detaildiskussion om instrumentets retsform. Efter ØSU's mening er det i første række resultaterne, der tæller. Dog peger ØSU i det følgende på en række væsentlige krav til den nye ordning, som skal indføres med dette nye instrument.

7.8.2. Efter ØSU's opfattelse bør det nye instrument opfylde følgende betingelser:

7.8.2.1. instrumentet skal være horisontalt, dvs. dække alle aspekter af den frie udveksling af tjenesteydelser, uanset disses forskelligartethed;

7.8.2.2. det skal være politisk forpligtende og juridisk bindende, hvilket indebærer, at en henstilling ikke vil være tilstrækkelig;

7.8.2.3. det skal fastlægge en række centrale principper om betingelserne for markedsåbningen, der kan tjene som referencepunkt for heraf udledte, supplerende instrumenter;

7.8.2.4. det skal have en generel tilgang, men samtidig anvendes fleksibelt og tilsikre en optimal koordination mellem de forskellige indbyrdes supplerende indfaldsvinkler (harmonisering, gensidig anerkendelse) og de forskellige aktører (EU-lovgiver, forordningskomiteer, samfunds- og erhvervslivets interesseorganisationer på EU-plan).

7.8.3. Det nye horisontale instrument skal således:

7.8.3.1. kunne bruges til at takle de resterende hindringer, hvilket først og fremmest skal ske med udgangspunkt i en global indfaldsvinkel, således at man fjerner de hindringer, som virksomhederne løber ind i på de forskellige etaper af leveringen af tjenester, i stedet for at opsplitte foranstaltningerne i alt for mange enkeltområder;

7.8.3.2. angive præcist, under hvilke omstændigheder medlemsstaterne eventuelt kan forsvare at opretholde specifikke nationale regler;

7.8.3.3. fremme en mere effektiv anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse af national lovgivning, så man undgår unødig regulering på EU-plan, men samtidig har garanti for, at det europæiske rum uden grænser er lige så let tilgængeligt som et nationalt marked;

7.8.3.4. suppleres med et begrænset antal målrettede direktiver på de vigtigste serviceområder (f.eks. finansielle tjenester, personlige tjenester, kollektive tjenester osv.), som skal baseres på metoder, der allerede har vist deres værdi i forbindelse med åbningen af det indre marked for varer, og samtidig nøjes med at fastsætte væsentlige krav;

7.8.3.5. som permanent instrument forsøge at foregribe nye lovgivningsbehov, gøre liberaliserings-/integrationsprocessen mere fleksibel og slå bro over kløfterne mellem sektorer og brancher.

7.8.4. ØSU anbefaler, at man overlader udmøntningen af de væsentlige krav i rammeinstrumentet og de forskellige direktiver til blandede lovgivningsudvalg (med SLIM-udvalgene som forbillede), som skal bestå af repræsentanter for de nationale forvaltninger samt repræsentanter for tjenesteydere og repræsentanter for tjenestebrugere. Med denne decentraliserede tilgang skulle EU-lovgiverens og Europa-Kommissionens opgave frem for alt bestå i at overvåge gennemførelsen af de regler, som fastsættes af de blandede udvalg, og om nødvendigt at give dem et officielt stempel.

7.8.5. Det nye instrument skal ligeledes anerkende og understøtte selv- og medreguleringstiltag fra de berørte brancheorganisationers side som supplement til direktiverne og de regler, som fastsættes af de blandede udvalg, dog således, at de lovgivende instanser og Europa-Kommissionen skal holde øje med virkningerne og gennemførelsen af disse tiltag. ØSU understreger, at samfunds- og erhvervslivets aktører kan komme til at spille en vigtig rolle for den fremtidige udformning af det indre marked for tjenester, såfremt de påtager sig et sådant selvreguleringsansvar. Dette forudsætter en ny form for partnerskab med EU-lovgiveren. ØSU ser gerne et sådant partnerskab komme i stand, da det efter ØSU's mening rummer nøglen til succes for "den nye metode" til endelig gennemførelse af det indre marked for tjenester.

7.8.6. Kommissionen skal aflægge rapport om implementeringen af rammeinstrumentet, af ledsagedirektiverne, af de blandede lovgivningsudvalgs gennemførelsesforanstaltninger og af interesseorganisationernes selvreguleringstiltag; i disse rapporter skal der gøres status over arbejdet, lige som de nye prioriterede mål for det indre marked for tjenester skal ajourføres.

7.8.7. Implementeringen af dette nye instrument skulle gøre det muligt at få sat kraftigt og vedholdende skub i gennemførelsen af det indre marked for tjenester inden udløbet af Kommissionens og Parlamentets nuværende mandatperiode, og før de første nye medlemsstater tiltræder EU.

Bruxelles, den 28. november 2001.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) KOM(2000) 888 endelig af 29.12.2000.