BEGRUNDELSE

Den 29. marts 2017 meddelte Det Forenede Kongerige i henhold til artikel 50 i traktaten om Den Europæiske Union ("TEU") Det Europæiske Råd, at landet havde til hensigt at udtræde af Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab. I henhold til nævnte bestemmelse førte Den Europæiske Union forhandlinger med Det Forenede Kongerige om en aftale om de nærmere bestemmelser for landets udtræden ("udtrædelsesaftalen"), idet der blev taget hensyn til rammen for landets fremtidige forbindelser med Unionen. Den 11. januar 2019 vedtog Rådet afgørelse (EU) 2019/274 om bemyndigelse til undertegnelse af udtrædelsesaftalen og sendte udkastet til Rådets afgørelse om indgåelse af udtrædelsesaftalen til Europa-Parlamentet med henblik på godkendelse.

Det Forenede Kongeriges regering fik imidlertid ikke den nødvendige støtte fra sit parlament til at undertegne og ratificere udtrædelsesaftalen og anmodede Det Europæiske Råd om en forlængelse af fristen i henhold til artikel 50, stk. 3, i TEU. Det Europæiske Råd forlængede i første omgang fristen indtil den 12. april 2019. Denne periode blev yderligere forlænget indtil den 31. oktober 2019 og derefter indtil den 31. januar 2020.

I henhold til udtrædelsesaftalens artikel 185, stk. 3, kan Unionen i forbindelse med den skriftlige notifikation om, at dens nødvendige interne procedurer er afsluttet, for hver medlemsstat, der har anført årsager vedrørende grundlæggende principper i den pågældende medlemsstats nationale ret, erklære, at den pågældende medlemsstats fuldbyrdende judicielle myndigheder ud over de grunde til at afslå fuldbyrdelse af en europæisk arrestordre, der er omhandlet i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA, i overgangsperioden kan afslå at overgive sine statsborgere til Det Forenede Kongerige i henhold til en europæisk arrestordre. I henhold til artikel 4 i afgørelse (EU) 2019/274 skal medlemsstater, der har til hensigt at gøre brug af muligheden i udtrædelsesaftalens artikel 185, stk. 2, underrette Kommissionen og Rådets generalsekretariat om denne hensigt inden den 15. februar 2019.

I betragtning af de forskellige forlængelser af fristen i henhold til artikel 50, stk. 3, i TEU, bør der fastsættes en ny frist, inden for hvilken medlemsstater, der har til hensigt at gøre brug af denne mulighed, skal underrette Kommissionen og Rådets generalsekretariat herom.

Afgørelse (EU) 2019/274 om undertegnelse af udtrædelsesaftalen bør derfor ændres.

2020/0012 (NLE)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om ændring af afgørelse (EU) 2019/274 om undertegnelse på Den Europæiske Unions og Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne af aftalen om Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab

(EØS-relevant tekst)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 50,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1)Den 11. januar 2019 vedtog Rådet afgørelse (EU) 2019/274 om undertegnelse af udtrædelsesaftalen.

(2)Ved afgørelse (EU) 2019/476 besluttede Det Europæiske Råd efter aftale med Det Forenede Kongerige i første omgang at forlænge fristen i henhold til artikel 50, stk. 3, i TEU, indtil den 12. april 2019. Fristen blev yderligere forlænget indtil den 31. oktober 2019 ved Rådets afgørelse (EU) 2019/584 truffet efter aftale med Det Forenede Kongerige og derefter indtil den 31. januar 2020 ved Rådets afgørelse (EU) 2019/1810 truffet efter aftale med Det Forenede Kongerige.

(3)I henhold til den tilpassede udtrædelsesaftales artikel 185, stk. 3, kan Unionen i forbindelse med den skriftlige notifikation om, at dens nødvendige interne procedurer er afsluttet, for hver medlemsstat, der har anført årsager vedrørende grundlæggende principper i den pågældende medlemsstats nationale ret, erklære, at den pågældende medlemsstats fuldbyrdende judicielle myndigheder ud over de grunde til at afslå fuldbyrdelse af en europæisk arrestordre, der er omhandlet i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA, i overgangsperioden kan afslå at overgive sine statsborgere til Det Forenede Kongerige i henhold til en europæisk arrestordre. I henhold til artikel 4 i afgørelse (EU) 2019/274 skal medlemsstater, der har til hensigt at gøre brug af muligheden i udtrædelsesaftalens artikel 185, stk. 3, underrette Kommissionen og Rådets generalsekretariat om denne hensigt inden den 15. februar 2019.