[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 5.1.2011

KOM(2010) 805 endelig

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET vedrørende

aftalememoranda om beskyttelse af migrerende hajer og rovfugle under konventionen om beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDETvedrørende

aftalememoranda om beskyttelse af migrerende hajer og rovfugle under konventionen om beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr

EU har været part i konventionen om migrerende arter[1] siden 1983. Alle EU-medlemsstaterne er parter i konventionen. Bilag I til konventionen indeholder en liste over truede migrerende arter, mens bilag II indeholder en liste over migrerende arter, som har en ugunstig bevaringsstatus, og for hvilke der kræves internationale aftaler med henblik på bevaring og forvaltning, og over migrerende arter med en bevaringsstatus, der vil nyde betydelig fordel af det internationale samarbejde, som vil kunne opnås gennem en sådan international aftale.

Dette er tilfældet for migrerende hajer og rovfugle i Afrika og Eurasien, for hvilke der inden for konventionens rammer er indgået to ikke-juridisk bindende aftalememoranda, som er beskrevet nedenfor.

1. Aftalememorandum om beskyttelse af migrerende hajer

Den 12. februar 2010 blev der i Manila, Filippinerne, på det tredje møde om internationalt samarbejde vedrørende migrerende hajer under konventionen vedtaget et aftalememorandum om beskyttelse af migrerende hajer[2]. Aftalememorandummet var åbent for undertegnelse, og 10 forekomststater (stater, som har jurisdiktion over en hvilken som helst del af migrerende hajers udbredelse, eller stater, hvis flag føres af skibe, som uden for grænserne for den nationale jurisdiktion arbejder med eller kan arbejde med fangst af migrerende hajer) undertegnede det straks: Congo, Costa Rica, Ghana, Guinea, Liberia, Palau, Filippinerne, Senegal, Togo og USA. Det betyder, at aftalememorandummet trådte i kraft den 1. marts 2010, da der krævedes mindst 10 undertegnelser, for at det kunne træde i kraft. Aftalememorandummet er åbent for nye undertegnelser. Det er et instrument, som ikke er juridisk bindende, og som vil gælde for de syv hajarter, der er opført i listerne i bilag I og II til konventionen[3]. Der kan tilføjes nye arter, hvis signatarerne er enige herom.

EU har fastlagt en samordnet holdning og deltaget i forhandlingerne om dette aftalememorandum. Som en regional organisation for økonomisk integration, således som det er defineret i aftalememorandummet, kan EU blive signatar og deltage i møderne mellem signatarerne, som er aftalememorandummets ledelsesorgan. De fleste EU-medlemsstater, som også er forekomststater, vil også kunne undertegne aftalememorandummet. EU's deltagelse i dette aftalememorandum vil føje merværdi til biodiversiteten, fiskeriet og sammenhængen med den eksterne politik. Det foreslås derfor, at EU bliver signatar af dette aftalememorandum, ved at en repræsentant for Europa-Kommissionen, som repræsenterer EU i konventionen om migrerende arter, undertegner aftalememorandummet. Undertegnelsen foregriber ikke Kommissionens eventuelle holdninger vedrørende resultatet af vurderingsprocessen mellem møderne med hensyn til den fremtidige struktur for tilrettelæggelsen af og aktiviteterne under konventionen om migrerende arter og aftalerne i forbindelse hermed, som blev lanceret på konventionens 9. partskonference med henblik på at undersøge mulighederne for at styrke konventionen og de dertil knyttede aftaler.

Aftalememorandummet indeholder et afsnit, som fastlægger de overordnede mål for en bevaringsplan samt de mere specifikke mål og tiltag, signatarerne skal gennemføre. Det lykkedes ikke at færdigudarbejde en mere detaljeret og ambitiøs bevaringsplan på mødet, men arbejdet videreføres via e-mail, således at der kan ligge en tekst klar på datoen for det første møde mellem signatarerne, som bør vedtage den med enstemmighed. I aftalememorandummet behandles en række vigtige spørgsmål for bevaringen af hajer, f.eks. fjernelse af finner, bifangst, samarbejde mellem regeringer, statslige og ikke-statslige organisationer og engagement i FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisationen (FAO), regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, interesseparter i fiskeindustrien, lokalsamfund, regionale havkonventioner, konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) og konventionen om den biologiske mangfoldighed (CBD). Den merværdi, aftalememorandummet tilfører, består i, at der fastlægges et fælles forståelsesgrundlag for at forbedre bevaringsstatussen eller genoprette en gunstig bevaringsstatus for migrerende hajarter, samtidig med at det sikres, at det direkte og indirekte fiskeri efter hajer er bæredygtigt. Forskning, overvågning, udveksling af information samt bevidstgørelse og medinddragelse af offentligheden er også vigtige mål. Aftalememorandummets succes afhænger af gennemførelsen af foranstaltningerne på nationalt niveau.

Aftalememorandummet er fuldt ud foreneligt og i overensstemmelse med EF-handlingsplanen for bevarelse og forvaltning af hajer, som Kommissionen vedtog i februar 2009, og Rådet (landbrug og fiskeri) støttede i sine konklusioner af 23. april 2009. Desuden er dette den første aftale om fisk inden for rammerne af konventionen om migrerende arter og omfatter arter af kommerciel interesse for især den internationale handel. Den bidrager til at fremme bevarelsen og forvaltningen af migrerende hajer ved at sætte og bibeholde hajfiskeri på den internationale politiske dagsorden, samtidig med at den støtter det arbejde, der udføres i CITES og i regionale havkonventioner.

De administrative, finansielle og proceduremæssige aspekter af aftalememorandummet er holdt nede på et minimum. Det betyder, at der skal afholdes færre udgifter til personale og møder, og at man prioriterer anvendelsen af elektroniske kommunikationsmidler. Ifølge aftalememorandummet skal signatarerne bestræbe sig på at finansiere gennemførelsen med nationale og andre midler, og der vil eventuelt blive oprettet en fond til at afholde udgifter i forbindelse med udviklingslandenes deltagelse i møderne mellem signatarerne. Aftalememorandummet fastsætter endvidere, at sekretariatet bør oprettes af mødet mellem signatarerne, og at konventionens sekretariat bør fungere som dets midlertidige sekretariat, indtil der er oprettet et fast sekretariat. Konventionens sekretariat skal indkalde til det første møde mellem signatarerne hurtigst muligt, og på den første samling under dette møde bør forretningsordenen vedtages. Der er en række detaljer, som vil blive fastlagt på mødet mellem signatarerne, og det afventes ligeledes, at der træffes beslutninger om den fremtidige struktur for konventionen om migrerende arter.

2. Aftalememorandum om beskyttelse af rovfugle i Afrika og Eurasien

Den 22. oktober 2008 blev der i Abu Dhabi, De Forenede Arabiske Emirater, indgået et aftalememorandum om beskyttelsen af migrerende rovfugle i Afrika og Eurasien[4] inden for rammerne af konventionen om migrerende arter – også kaldet aftalememorandummet om rovdyr. Samme dato blev dette aftalememorandum undertegnet af 28 forekomststater, bl.a. fem EU-medlemsstater: Finland, Ungarn, Nederlandene, Portugal og Det Forenede Kongerige. Luxembourg var den sjette medlemsstat, som undertegnede det den 19. juli 2010. Aftalememorandummet trådte i kraft den 1. november 2008. Hidtil har 30 parter og en støtteorganisation undertegnet aftalememorandummet. EU har fastlagt en samordnet holdning og deltaget i forhandlingerne om dette aftalememorandum. Som en regional organisation for økonomisk integration, således som det er defineret i aftalememorandummet, kan EU blive signatar og deltage i møderne mellem signatarerne, som er aftalememorandummets beslutningstagende organ. EU vil kunne bidrage til en vellykket gennemførelse af dette aftalememorandum ved at blive signatar og forelægge en EU-strategi, som skal fastlægges gennem tekniske høringer i samråd med medlemsstaterne.

Gennemførelsen i EU lettes af den kendsgerning, af de fleste af foranstaltningerne allerede er gennemført i EU i kraft af bestemmelserne i fugledirektivet og habitatdirektivet. Det vil ikke være nødvendigt med yderligere EU-lovgivning. Alt fremtidigt arbejde bør være i overensstemmelse med EU's retlige rammer og tage hensyn til de eksisterende EU-handlingsplaner for arter, resultaterne af LIFE-projekter, bevarelsesforanstaltninger i særligt beskyttede områder samt igangværende initiativer, hvorunder man behandler spørgsmål med potentiel indvirkning både inden og uden for de særligt beskyttede områder, bl.a. teknisk arbejde vedrørende virkningerne af vindturbiner, fodring af gribbe og bæredygtigt landbrug.

Instrumentet er et ikke-juridisk bindende aftalememorandum, som bl.a. indeholder en liste over generelle bevarelsesforanstaltninger, et afsnit om gennemførelse og rapportering samt de afsluttende bestemmelser. Dette aftalememorandum ledsages af en handlingsplan med specifikke foranstaltninger, som signatarerne skal gennemføre.

Så længe aftalememorandummet gennemføres korrekt, forventes det, at det vil bidrage effektivt til at beskytte migrerende rovfugle i Europa, Asien og Afrika og dermed også vil bidrage til EU's politiske mål både i EU og på internationalt plan. Disse mål omfatter en styrkelse af EU's tilsagn og handlinger for at opnå en global beskyttelse af fugle, en bedre flyruteforvaltning og et samarbejde med de relevante internationale konventioner, således som det blev udtrykt i konklusionerne fra konferencen til fejring af 25-året for fugledirektivet i 2004. Det foreslås derfor, at EU bliver signatar af dette aftalememorandum, ved at en repræsentant for Europa-Kommissionen, som repræsenterer EU i konventionen om migrerende arter, undertegner aftalememorandummet. Undertegnelsen foregriber ikke Kommissionens eventuelle holdninger vedrørende resultatet af vurderingsprocessen mellem møderne med hensyn til den fremtidige struktur for tilrettelæggelsen af og aktiviteterne under konventionen om migrerende arter og aftalerne i forbindelse hermed, som blev lanceret på konventionens 9. partskonference med henblik på at undersøge mulighederne for at styrke konventionen og de dertil knyttede aftaler.

Da handlingsplanen ikke er juridisk bindende, er bidragene til gennemførelsen deraf frivillige. Der er ikke desto mindre enighed om, at man vil søge at finansiere støtte til det planlagte bevarelsesprogram. Ifølge aftalememorandummet skal signatarerne bestræbe sig på med nationale og andre midler at finansiere gennemførelsen på deres territorium af de foranstaltninger, der er nødvendige for at bevare rovfuglene. De skal desuden tilstræbe at hjælpe hinanden med gennemførelsen og finansieringen af nøgleelementer i handlingsplanen. Der bør søges frivillige bidrag fra signatarerne og forekomststaterne, idet der anvendes interne budgetteringsprocedurer til at fastlægge hver enkelt parts bidrag. De Forenede Arabiske Emirater har givet tilsagn om at afholde de samlede administrative og institutionelle omkostninger til et koordinationskontor i de første tre år. Dette kontor har sæde i Abu Dhabi og startede sine aktiviteter i juni 2009. Det tager sig af aflønning af personale til FN's Miljøprogram (UNEP)/konventionen om migrerende arter, møder, lokaler, materiel, computerudstyr, kommunikation, oversættelser, rejser Bonn/Abu Dhabi og gennemførelse af et mikrofinansieringsprogram. Eftersom De Forenede Arabiske Emirater vil finansiere (i det mindste i en bestemt periode) omkostningerne til driften af sekretariatet for dette aftalememorandum, vil alle andre frivillige bidrag blive anvendt direkte til gennemførelsesforanstaltninger.

Kommissionen anmoder derfor om Rådets tilladelse til at undertegne disse to memoranda på EU's vegne.

[1] I konventionen om beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr, der blev undertegnet i Bonn den 23. juni 1979, opfordres der til internationale samarbejdstiltag for at beskytte migrerende arter. I artikel IV.4 i konventionen anspores de undertegnende parter til at indgå aftaler - også ikke-juridisk bindende administrative aftaler vedrørende enhver bestand af migrerende arter. Den Europæiske Union og alle EU-medlemsstaterne er blandt de 113 parter i konventionen. Europa-Kommissionen repræsenterer Den Europæiske Union i denne internationale konvention.

[2] http://www.cms.int/species/sharks/MoU/Migratory_Shark_MoU_Eng.pdf

[3] Hvalhaj ( Rhincodon typus ), brugde ( Cetorhinus maximus ), stor hvid haj ( Carcharodon carcharias ), langfinnet mako (Isurus paucus) , makohaj (Isurus oxyrinchus) , sildehaj (Lamna nasus) , almindelig pighaj (bestande på den nordlige halvkugle) (Squalus acanthias) .

[4] http://www.cms.int/species/raptors/MoU_&_AP/Eng/MoU_Birds_of_Prey_with_annexes_E.pdf