Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om oprettelse af et strukturpolitisk førtiltrædelsesinstrument (ISPA)« () (98/C 407/46)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 4. juni 1998 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for EU's Eksterne Forbindelser og Handels- og Udviklingspolitik, som nedsatte en studiegruppe og udpegede Kenneth Walker til ordfører.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg udpegede på sin 357. plenarforsamling af 9. og 10. september 1998, mødet den 10. september 1998, Kenneth Walker til hovedordfører og vedtog med 76 stemmer for, 5 imod og ingen hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. I Agenda 2000 har Kommissionen fremsat en række forslag til styrkelse af førtiltrædelsesstrategien for alle central- og østeuropæiske ansøgerlande (CØEL). Strategiens overordnede målsætning er at tilbyde et sammenhængende program for at forberede disse lande på tiltrædelsen af EU og

I. samle de forskellige former for støtte fra EU i en enkelt ramme, tiltrædelsespartnerskaberne,

II. at give ansøgerne indsigt i Unionens politikker og procedurer ved at give dem mulighed for at deltage i EF-programmer.

1.2. Sammen med PHARE-programmet og støtte til udvikling af landbruget blev der i Agenda 2000 fremsat forslag om strukturstøtte til ansøgerlandene til et beløb af ca. 1 mia. euro om året i perioden 2000-2006, dvs. 7 mia. euro i alt. Denne støtte skulle først og fremmest anvendes til at bringe ansøgerlandene på linje med EF-infrastrukturnormerne, navnlig - og i analogi med Samhørighedsfonden - på transport- og miljøområdet. Det Europæiske Råd godkendte på sit møde i Luxembourg i december 1997 princippet om indførelse af et sådant strukturinstrument. På grundlag heraf foreslår Kommissionen nu en forordning om et strukturpolitisk førtiltrædelsesinstrument (ISPA), som er baseret på traktatens artikel 235.

1.2.1. Da dets målsætninger minder om Samhørighedsfondens, anses det for hensigtsmæssigt, at ISPA i store træk følger samme strategi som den reviderede samhørighedsfond. Der ydes støtte til:

I. miljøforanstaltninger, således at ansøgerlandene kan overholde den gældende EF-ret på dette område,

II. transportinfrastrukturforanstaltninger, der fremmer bæredygtig mobilitet og navnlig foranstaltninger af fælles interesse, som er baseret på kriterierne i Rådets beslutning nr. 1692/96/EF om oprettelse af transeuropæiske net. Dette vil bl.a. indbefatte nationale nets sammenkobling og interoperabilitet indbyrdes og med det transeuropæiske transportnet tillige med adgang til disse net.

1.2.2. For begge sektorer gælder det endvidere, at foranstaltningerne skal bidrage til at opfylde målsætningerne i tiltrædelsespartnerskaberne.

1.2.3. Der skal skabes passende ligevægt mellem miljøforanstaltninger og transportinfrastrukturforanstaltninger.

1.3. Forslaget til forordning indebærer en projektbaseret strategi, hvor projekterne mindst bør være på 5 mio. ecu. EF-støttesatsen kan udgøre op til 85 % og vil blive udformet således, at løftestangseffekten på investeringerne øges, især ved mobilisering af samfinansiering fra den private sektor.

1.3.1. Artiklerne om finansiel forvaltning og overvågning tager udgangspunkt i bestemmelserne i afsnit IX i finansforordningen, som indeholder bestemmelser for bistanden til tredjelande. Projekterne vil være omfattet af finansieringsaftalen mellem Kommissionen og modtagerlandet, og denne indeholder også nærmere oplysninger om forvaltnings- og evalueringssystemerne.

1.3.2. Hvad angår budgetforpligtelser, følger man i forslaget systemet med årlige trancher som i Struktur- og Samhørighedsfondene. Da dette afviger fra finansforordningen, vil det kræve en interinstitutionel budgetaftale.

1.4. ISPA vil være underlagt de konkrete forpligtelser, der er fastlagt i forordningen om tiltrædelsespartnerskaberne og samordnet med PHARE og landbrugsstøtten i førtiltrædelsesfasen, som fastlagt i forordningen om samordning af støtten til ansøgerlandene som led i førtiltrædelsesstrategien.

2. Kommissionens forslag

2.1. De støtteberettigede lande

2.1.1. I overensstemmelse med retningslinjerne i Agenda 2000 og med Det Europæiske Råds konklusioner i Luxembourg vil der blive ydet finansiel støtte fra førtiltrædelsesinstrumenterne på struktur- og landbrugsområdet til de central- og østeuropæiske ansøgerlande. Ifølge artikel 1 i den foreslåede forordning er disse lande:

Bulgarien, Tjekkiet, Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Polen, Rumænien, Slovakiet og Slovenien.

2.2. De prioriterede opgaver

2.2.1. På grundlag af bestemmelserne i Agenda 2000 og den foreslåede finansielle ramme er der et ganske særligt behov for selektivitet, hvad angår de sektorer, der skal være omfattet af det nye instrument. På baggrund af tidligere erfaringer med infrastrukturbehovene i de nye tyske delstater og sine udtalelser om ansøgerlandene foreslår Kommissionen, at finansieringen via det nye instrument bør begrænses til miljø- og transportprojekter, herunder foranstaltninger såsom uddannelse og vedligeholdelse, der skal sikre, at projekterne gennemføres effektivt.

2.3. Miljø

2.3.1. Som anført i Agenda 2000 har ansøgerlandene som helhed flere akutte miljøproblemer end de eksisterende EU-medlemsstater, navnlig hvad angår vand- og luftforurening og affaldsforvaltning.

2.3.2. Det er svært at sætte tal på den krævede bistand, navnlig i betragtning af, at det er nødvendigt at basere sig på en række formodninger, f.eks. med hensyn til økonomisk vækst, forbrugsmønstre og fremtidig adfærd. De bedste foreliggende prognoser tyder dog på, at det samlede investeringsbehov, når det gælder overholdelse af den gældende EF-ret på miljøområdet i de ti ansøgerlande, kan komme til at udgøre omkring 100 mia. euro.

2.3.2.1. Dette tal omfatter udelukkende investeringer, der tager sigte på at opfylde kravene i direktiverne om drikkevandsforsyning, behandling af spildevand, luftforurening og forvaltning af fast affald. Overslaget dækker ikke miljømæssige forbedringer, der, selv om de er en forudsætning for økonomisk udvikling (såsom sanering af kontamineret jord), ikke er underlagt EF-lovgivningen, og som derfor ikke kræver investering for at opfylde den gældende EF-ret.

2.3.3. Det vil derfor kræve en stor indsats, herunder betydelig teknisk og finansiel bistand fra EU, at hjælpe de tiltrædende lande med hurtigt at tilpasse sig til den gældende EF-ret på miljøområdet. Støtten under ISPA vil derfor først og fremmest blive anvendt inden for områderne vand, luftkvalitet og affaldsforvaltning. På miljøområdet vil bistanden under ISPA derfor komme til at gå til miljøforanstaltninger, der sætter modtagerlandene i stand til at opfylde kravene i miljøforskrifterne og målsætningen i tiltrædelsespartnerskaberne.

2.4. Transport

2.4.1. Agenda 2000 fremhæver det presserende behov for udvikling og forbedring af transportinfrastrukturen i ansøgerlandene og nødvendigheden af at løse problemet med manglende netforbindelser mellem ansøgerlandene og EU. Uden en sådan investering vil der opstå alvorlige problemer med trafikal overbelastning, som generelt vil påvirke trafikforholdene og politikkerne i EU. For de pågældende lande er forbedringer af transportinfrastrukturen et vigtigt led i strategierne for økonomisk udvikling og dermed deres evne til at klare presset fra konkurrencen og markedskræfterne i EU. Udviklingen af effektive transportsystemer er derfor et væsentligt element i førtiltrædelsesstrategien. En sådan strategi bør tage sigte på en afbalanceret, multimodal udvikling af transportinfrastrukturen.

2.4.2. Det fremtidige net kommer til at omfatte det transeuropæiske transportnet i det nuværende EU, de relevante dele af de nationale net i ansøgerlandene og de nødvendige forbindelser mellem dem. Ifølge tallene i Kommissionens meddelelse er de potentielle investeringsudgifter til oprettelse af EU's transeuropæiske transportnet i de central- og østeuropæiske lande blevet anslået til 50-90 mia. euro over 15 år blot til at bringe veje og jernbaner på linje med vesteuropæiske normer, så de kan dække den forventede vækst i trafikken, uden at der er taget hensyn til eventuelle nye forbindelser.

2.4.3. Med bidraget fra ISPA til fremtidige transportnet skal der således ydes støtte til transportinfrastrukturforanstaltninger, der fremmer bæredygtig mobilitet, navnlig foranstaltninger af fælles interesse, som er baseret på kriterierne i Rådets beslutning nr. 1692/96/EF, og som gør det muligt for modtagerlandene at opfylde tiltrædelsespartnerskabernes målsætning. Det drejer sig bl.a. om nationale nets sammenkobling og interoperabilitet indbyrdes og med det transeuropæiske transportnet tillige med adgang til disse net.

2.4.4. Der vil også blive taget hensyn til vurderingen af transportinfrastrukturbehovene (TINA) ved indkredsningen af egnede projekter.

2.5. Teknisk bistand

2.5.1. En lille del af ISPA-budgettet kan også anvendes til finansiering af forberedende undersøgelser og til dækning af udgifterne til teknisk bistand. Det er nødvendigt, at der etableres en klar forbindelse mellem de foranstaltninger, der ydes støtte til, og de projekter, der finansieres under ISPA. Den tekniske bistand skal først og fremmest sikre projekter af høj kvalitet, herunder effektiv ledelse og gennemførelse.

2.5.1.1. De samlede udgifter hertil, der afholdes på Kommissionens initiativ, kommer kun til at andrage 2 % af den samlede finansiering under ISPA. PHARE-faciliteten for store infrastrukturer (LSIF), som først og fremmest tager sigte på at udvide det transeuropæiske transportnet til lande uden for EU's grænser og på tiltrædelsesrelaterede miljøproblemer med grænseoverskridende virkninger, vil også blive anvendt til at forberede projekter, som så kan finansieres med støtte fra ISPA.

2.5.2. Det bliver nødvendigt at sikre et snævert samarbejde mellem ISPA, PHARE og førtiltrædelsesstøtten på landbrugsområdet for at undgå eventuelle overlapninger af de aktiviteter, der skal finansieres. Det udvalg, der er nævnt i forslaget til forordning om samordningen af støtten til ansøgerlandene som led i førtiltrædelsesstrategien (), kommer til at spille en vigtig rolle i denne forbindelse.

2.5.3. Som det er tilfældet med al førtiltrædelsesstøtte, bliver ISPA omfattet af bestemmelserne om betingethed i forordningen om tiltrædelsespartnerskaber.

2.6. Finansieringsordninger

2.6.1. Analogt med Samhørighedsfonden skal støtten fra ISPA gå til projektgrupper (kaldet foranstaltninger), der skal være tilstrækkeligt store til, at de kan få en betydelig indvirkning på miljøbeskyttelse eller forbedring af transportinfrastrukturen. Erfaringerne med Samhørighedsfonden, især med hensyn til at undgå uforholdsmæssigt store administrative byrder, viser, at projekterne mindst bør være på 5 mio. euro. Minimumsstørrelsen bør også tilgodese det forhold, at nogle af ansøgerlandene er små lande.

2.6.2. Udvælgelsen og godkendelsen af projekter vil blive baseret på nationale programmer for transport og miljø, der indgår i det nationale program for overtagelse af den gældende EF-ret, som er et af hovedelementerne i tiltrædelsespartnerskabet. Disse programmer skal indeholde specifikke strategier for miljø og transport og tilgodese den transnationale dimension, der er nødvendig for udviklingen af det fremtidige transeuropæiske transportnet. Forordningen omfatter også en række kriterier, der skal sikre projekternes kvalitet, herunder deres potentielle løftestangseffekt og realiseringsmulighed.

2.6.3. Den vejledende tildeling af ressourcer til modtagerlandene under ISPA vil blive foretaget af Kommissionen efter kriterierne befolkning, BNP pr. indbygger i købekraftspariteter (som mest realistisk afspejler de pågældende landes velstand) og areal.

2.6.3.1. Tildelingerne kommer til at ske på grundlag af et øvre og et nedre niveau, så der bliver en vis finansiel fleksibilitet. Der vil også blive taget behørigt hensyn til de individuelle landes svage punkter inden for miljø og transportinfrastruktur. Tildelingerne kan senere justeres for at tage hensyn til de enkelte modtagerlandes resultater i de foregående år, hvad angår gennemførelse af ISPA-foranstaltningerne.

2.6.4. Det anses for vigtigt, at ISPA så vidt muligt kommer til at virke som strategisk katalysator for det samlede investeringsbehov og ikke udmøntes i subsidierende ad hoc-foranstaltninger. Agenda 2000 understreger også nødvendigheden af, at strukturmidlerne får øget multiplikatorvirkning ved, at der i højere grad anvendes andre støtteformer end direkte tilskud. Navnlig:

I. bør den offentlige sektors knappe ressourcer have en løftestangseffekt, især ved mobilisering af samfinansiering fra den private sektor,

II. bør støtten fra ISPA ikke »fortrænge« anden potentiel finansiering, herunder lokale kilder og projektskabte indtægter.

2.6.5. Kommissionen vil bestræbe sig på at øge ISPA's multiplikatorvirkning mest muligt ved at fremme øget anvendelse af lånekilder og egne midler, navnlig fra den private sektor. Bestræbelser på at finde alternative finansieringskilder vil medvirke til at undgå en eventuel tendens til altid at forvente en høj støttesats og kan eventuelt også have betydning som en hjælp til ansøgerlandene ved deres overgang til markedsøkonomi.

2.6.5.1. Der tilsigtes derfor en differentiering af EF-støttesatsen under ISPA efter projekttype og finansieringspakke. Satsen kan udgøre op til 85 % af de offentlige eller tilsvarende udgifter, idet der ved fastsættelsen af det nøjagtige støtteniveau også tages hensyn til:

I. interessen for EF som helhed i, at et bestemt projekt gennemføres,

II. et projekts evne til at skabe indtægter,

III. anvendelsen af princippet om, at forureneren betaler.

2.6.5.2. En sådan strategi giver derfor tilstrækkelig fleksibilitet til at anvende en lavere støttesats til projekter, hvor lånefinansiering er mulig, inden for den øvre grænse, der giver Kommissionen mulighed for graduere satsen i det konkrete tilfælde.

2.6.6. ISPA-artiklerne om finansiel forvaltning tager udgangspunkt i bestemmelserne i afsnit IX i finansieringsforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, som indeholder finansielle gennemførelsesbestemmelser for bistanden til tredjelande. I alt væsentligt betyder dette, at projekter, der vedtages af Kommissionen, vil være omfattet af en finansieringsaftale mellem Kommissionen og modtagerlandet. Finansieringsaftalen indeholder også nærmere oplysninger om betalingsmekanismerne for projekter og om forvaltnings-, evaluerings- og kontrolsystemerne. I det omfang finansforordningen tillader det, kommer disse mekanismer og systemer til at svare til Samhørighedsfondens.

2.6.6.1. Hvad angår budgetforpligtelser, vil der dog for ISPA komme til at gælde en enklere og mere effektiv ordning med flerårige projekter. Den indledende forpligtelse vil blive indgået, når Kommissionen vedtager beslutningen om EU-støtte. Der vil blive indgået forpligtelser for efterfølgende årlige trancher i begyndelsen af hvert regnskabsår og senest den 1. april i det pågældende år.

2.6.6.2. Ovennævnte undtagelse fra finansforordningen, hvorved budgetbevillinger afsættes for et regnskabsår, resulterer i en bedre forvaltning af flerårige foranstaltninger, men må fastlægges i den interinstitutionelle aftale. For at undgå en for stor forskel mellem forpligtelser og betalinger og som et incitament til at udnytte midlerne effektivt vil støtte til et projekt, hvor arbejdet ikke er begyndt inden for den periode, der er fastsat i finansieringaftalen, automatisk bortfalde.

2.6.6.3. En sådan fremgangsmåde gør det muligt at få en sammenhængende oversigt over de aktiviteter, der skal gennemføres for hvert enkelt projekt, og at opnå en vis decentralisering, som sikrer effektiv forvaltning, kontrol og evaluering. Dette betyder, at gennemførelsen af projekter, i det omfang finansforordningen tillader det og det er vedtaget i den pågældende finansieringsaftale, kommer til at påhvile ansøgerlandene under Kommissionens tilsyn. Pr. 1. januar 2000 og senest den 1. januar 2002 bør ansøgerlandene have indført de krævede forvaltnings- og kontrolsystemer. Indtil den 1. januar 2002 vil der i fornødent omfang kunne søges støtte udefra.

2.7. Overvågning og evaluering

2.7.1. Evalueringen og overvågningen i forbindelse med ISPA vil blive foretaget af det pågældende ansøgerland og Kommissionen i fællesskab efter procedurer, der fastlægges i de individuelle finansieringsaftaler. Navnlig vil overvågningen blive gennemført efter kvantificerede fysiske og finansielle indikatorer for det pågældende projekt og dets målsætning. Under gennemførelsen af projekter og efter deres afslutning vil det ved evalueringen på tilsvarende måde blive vurderet, om den oprindelige målsætning kan blive eller er blevet virkeliggjort. Gennemførelses- og overvågningsinstansernes evalueringskapacitet vil også blive styrket i fornødent omfang i disse lande gennem teknisk bistand.

2.8. Udvalg til at bistå med gennemførelsen

2.8.1. Ved gennemførelsen af ISPA-forordningen vil Kommissionen blive bistået af et rådgivende udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne og har Kommissionens repræsentant som formand. Udvalget skal afgive udtalelser om spørgsmål, som det får forelagt af Kommissionen, eventuelt ved afstemning. Den Europæiske Investeringsbank kommer også til at deltage, men uden at have stemmeret.

2.9. Tidsplan

2.9.1. Vedtagelsen af ISPA-forordningen og de efterfølgende forhandlinger og konsultationer i de andre EU-institutioner vil indgå i den overordnede tidsplan for godkendelse af de andre førtiltrædelsesinstrumenter i Agenda 2000.

3. Generelle bemærkninger

3.1. I tråd med sin tidligere initiativudtalelse () støtter ØSU i store træk Kommissionens forslag om styrkelse af førtiltrædelsesstrategien ved at tilbyde et sammenhængende program, der skal forberede de central- og østeuropæiske ansøgerlande på tiltrædelsen af EU.

3.1.1. ØSU går ind for den overordnede målsætning, som går ud på at samle de forskellige former for støtte fra EU i en enkelt ramme, tiltrædelsespartnerskaberne, og give ansøgerne indsigt i Unionens politikker og procedurer, bl.a. ved at give dem mulighed for at deltage i EF-programmer.

3.1.2. ØSU bifalder endvidere beslutningen om at koncentrere bistanden på miljø- og transportinfrastrukturforanstaltninger i overensstemmelse med strategien i den reviderede samhørighedsfond.

3.1.3. ØSU har altid fremhævet betydningen af miljøspørgsmål og er bekymret over, at der generelt ikke er gjort fremskridt på dette område. Det konstaterer, at ansøgerlandene som helhed har flere akutte miljøproblemer end EU's nuværende medlemsstater og går helhjertet ind for at gøre overholdelse af den gældende EF-ret inden for miljø til et højtprioriteret område for ISPA-bistanden.

3.1.4. Endvidere støtter ØSU valget af transportinfrastrukturen som det andet prioriterede område. Det er vigtigt at skabe et sammenhængende net af det nuværende virvar af transportforbindelser og opnå sikre og hurtige forbindelser mellem de forskellige lande for at øge det indre markeds effektivitet og udnytte det europæiske handelspotentiale optimalt.

3.1.4.1. Som kommissær Kinnock har udtalt, »kan der ikke reelt være tale om åbne grænser og vil der ikke være fri bevægelighed for varer og personer, medmindre Central- og Østeuropas luft- og søhavne fungerer effektivt. Det foreslåede net er det første vigtige skridt til at sikre, at dette kan opnås«.

3.2. ØSU noterer sig, at de bedste foreliggende prognoser tyder på, at det samlede investeringsbehov, når det gælder overholdelse af den gældende EF-ret på miljøområdet i de ti ansøgerlande, udgør omkring 100 mia. euro.

3.2.1. ØSU bemærker endvidere, at de nødvendige investeringsudgifter til oprettelse af EU's transeuropæiske transportnet i de central- og østeuropæiske lande er blevet anslået til 50-90 mia. euro over 15 år blot til at bringe veje og jernbaner på linje med EU's normer, så de kan dække den forventede vækst i trafikken, uden at der er taget hensyn til eventuelle nye forbindelser.

3.2.2. På baggrund af dette samlede behov på omkring 170 mia. euro foreslås det, at EU yder en støtte på 1 mia. euro om året i perioden 2000-2006, dvs. 7 mia. euro i alt eller ca. 4 % af de forventede investeringsbehov.

3.2.2.1. ØSU konstaterer, at den foreslåede strukturstøtte under EU's regionalpolitik og Samhørighedsfonden er øget som følger for perioden 2000-2006 sammenlignet med perioden 1993-1999 (i millioner euro):

>TABELPOSITION>

3.2.2.2. ØSU mener, at det bør overvejes at foretage en anden fordeling mellem førtiltrædelsesfasen og perioden efter tiltrædelse af det beløb på 45 mia. euro, som skal tildeles ansøgerlandene. Det gør opmærksom på, at det i øjeblikket anses for usandsynligt, at nogen af ansøgerlandene vil kunne tiltræde før et godt stykke ind i støtteperioden, og at antallet af lande, som optages i første omgang muligvis må begrænses. Den periode efter tiltrædelsen, hvor der vil være adgang til støtte, vil derfor være begrænset, og der vil måske kun være nogle få lande, der vil være berettigede til en sådan støtte.

3.2.2.3. I lyset af denne situation og da det er ønskværdigt at bringe ansøgerlandene på linje med den gældende EF-ret på miljøområdet og hurtigst muligt forbedre deres transportinfrastruktur, anbefaler ØSU, at en større del af de 45 mia. euro tildeles i førtiltrædelsesfasen. En forøgelse af førtiltrædelsesstøtten til f.eks. 2,5 mia. årligt, eller 17,5 mia. euro i alt, ville bidrage til at mindske afstanden mellem den nødvendige førtiltrædelsesinvestering og de disponible midler.

3.2.3. Der vil være yderligere støttemidler til rådighed fra Den Europæiske Investeringsbank, Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling, Verdensbanken, den offentlige sektor i ansøgerlandene og ved anvendelse af »forureneren betaler«-princippet på miljøforbedringsområdet i ansøgerlandene.

3.2.3.1. Det er også vigtigt, at de enkelte medlemsstater yder bilateral støtte.

3.2.3.2. Det forekommer imidlertid sandsynligt, at den samlede finansiering fra alle disse kilder langt fra vil imødekomme de samlede investeringsbehov, især hvad angår overholdelse af den gældende EF-ret på miljøområdet, og det er tvivlsomt, om det er muligt at mobilisere tilstrækkelig finansiering fra den private sektor til at muliggøre opfyldelsen af disse mål inden for en acceptabel tidsramme.

3.2.3.3. ØSU mener, at det for at tiltrække størst mulig samfinansiering fra den private sektor vil være nødvendigt at udvikle en strategi for et egentligt erhvervspartnerskab. Navnlig bør det undgås, at man ved overdreven forudgående planlægning kvæler det private initiativ. Der bør levnes plads til en innovativ strategi fra den private sektor.

3.2.3.4. Der bør gøres en indsats for at øge adgangen til nye finansieringskilder, f.eks. ved at konsolidere ansøgerlandenes banksystemer og styrke aktiemarkederne og derved bidrage til at tiltrække indenlandsk og udenlandsk privat kapital.

3.2.3.5. ØSU gør opmærksom på, at investeringerne ikke kun bør være af finansiel, men også af teknisk karakter. Det er derfor nødvendigt at etablere faste regler om ejendomsret, beskytte den industrielle og intellektuelle ejendomsret og indføre love og praksis på konkurrenceområdet, som er i overensstemmelse med EU-normerne.

3.3. I betragtning af den mangel på finansieringsmidler, der kan forventes, mener ØSU, at ISPA-støtten bør koncentreres på de projekter og områder, hvor virkningen formodes at være størst, og ikke spredes over for mange forskellige projekter.

3.3.1. ØSU bifalder derfor beslutningen om at begrænse ISPA-støtten til projekter på 5 mio. euro.

3.3.2. Vurderingerne af transportinfrastrukturens støttebehov omfatter ikke nye forbindelser. ØSU gør opmærksom på, at forbedringen af eksisterende faciliteter ganske vist vil give visse fordele, men at virkningen på handelsstrømmene inden for det enkelte ansøgerland, mellem ansøgerlandene og mellem ansøgerlandene og EU's medlemsstater vil være begrænset, hvis der ikke oprettes nye forbindelser. Uden nye forbindelser vil de gavnlige virkninger for ansøgerlandenes og de nuværende medlemsstaters økonomier også være begrænsede.

3.3.2.1. Effektive transportsystemer er vigtige for EU's økonomi og for at sikre, at EU's grundlæggende princip om fri bevægelighed for varer og personer kan fungere. Disse spørgsmål indvirker også direkte på personsikkerheden og miljøet. Meget få af ansøgerlandene har prioriteret vejtransport højt, skønt de har oplevet en markant stigning i privatbilismen. Der er ikke tilstrækkelige nationale midler til rådighed til at gennemføre de infrastrukturforbedringer, der er nødvendige for at modstå den yderligere belastning, som transportsystemerne vil blive udsat for. Moderne transeuropæiske transportnet er absolut nødvendige for at opretholde Europas konkurrenceevne, en bæredygtig vækst og høj beskæftigelse. For ansøgerlandene er de også en forudsætning for at kunne udvikle konkurrencedygtige økonomier, der kan imødekomme de krav, som det indre marked stiller, og kan udnytte dets muligheder.

3.3.3. ØSU går derfor ind for at styrke strategien for forbedring af ansøgerlandenes transportinfrastruktur ved at bygge nye forbindelser mellem ansøgerlandene og EU-landene. ØSU konstaterer, at de transeuropæiske net (TEN) er omfattet af ISPA-programmet, men at omkostningerne herved ikke indgår i vurderingerne af støttebehovene. De eksisterende TEN-projekters skuffende resultater rejser spørgsmålet om, hvordan sådanne forbindelser bør finansieres.

4. Særlige bemærkninger

4.1. ØSU er enig med Kommissionen i, at tildelingen af knappe offentlige ressourcer bør have en løftestangseffekt, især ved mobilisering af samfinansiering fra den private sektor, og i at støtten fra ISPA ikke bør fortrænge andre finansieringskilder.

4.2. ØSU støtter forslaget om fleksible støttesatser, hvis størrelse afhænger af mulighederne for alternativ finansiering. Det bemærker, at støttesatsen kan andrage op til 85 % af projektudgifterne, men anbefaler, at denne sats, i betragtning af de begrænsede ISPA-midler, der er til rådighed, betragtes som en øvre grænse og ikke får lov til at blive normen.

4.2.1. For at opnå størst mulig synergieffekt bør det tilstræbes at sammenkoble ISPA-projekter med etablerede projekter i modtagerlandene. Dette giver mulighed for bedre samordning med nationale budgetter og øget finansiering fra den private sektor.

4.3. ØSU er enig med Kommissionen i, at der bør gås pragmatisk til værks ved projektudvælgelsen, idet der tages hensyn til interessen for EF som helhed i projektgennemførelsen, projektets evne til at skabe indtægter og princippet om, at forureneren betaler.

4.4. ØSU noterer sig, at ISPA-støtten kan ydes som støtte, der ikke skal tilbagebetales, som lån, som lånegarantistøtte, som rentetilskud, som risikovillig kapital eller som andre finansieringsformer. På dette punkt afviger den fra Samhørighedsfonden, som kun opererer med direkte støtte, der ikke skal tilbagebetales. ØSU bifalder denne fremgangsmåde, da den vil give større fleksibilitet i projektgennemførelsen og i hvert enkelt tilfælde sikre en passende finansiering, som tager hensyn til det pågældende projektbehov. Navnlig støtte i form af lån øger multiplikatoreffekten, da lånemidlerne, når de tilbagetales, kan bruges til finansiering af andre projekter.

4.4.1. ØSU konstaterer endvidere med tilfredshed, at Den Europæiske Investeringsbank vil blive konsulteret for at finde frem til den mest hensigtsmæssige finansieringpakke for hvert enkelt projekt.

4.5. ØSU er enig i det princip, at tildelingen af ressourcer til modtagerlandene foretages efter kriterierne befolkning, areal og BNP pr. indbygger i købekraftspariteter, hvor de lande, der har det laveste BNP pr. indbygger, modtager størst støtte. Det må også hilses velkommen, at der vil blive taget hensyn til de individuelle landes svage punkter inden for miljø og transportinfrastruktur.

4.6. ØSU er enig med Kommissionen i behovet for at sikre effektiv projektovervågning, -evaluering og -kontrol. Det konstaterer, at de krævede forvaltnings- og kontrolsystemer skal være indført af ansøgerlandene senest den 1. januar 2002, og anbefaler, at der kun ydes ISPA-støtte på den betingelse, at sådanne mekanismer allerede er oprettet. ØSU mener endvidere, at ISPA-programmets effektivitet regelmæssigt bør undersøges.

4.7. ØSU bifalder anvendelsen af en enklere og mere effektiv ordning, hvad angår budgetforpligtelser, navnlig reglen om, at støtte til et projekt, hvor arbejdet ikke er begyndt inden for den periode, der er fastsat i finansieringsaftalen, automatisk bortfalder.

4.8. ØSU konstaterer, at projekter under PHARE-programmet vedrørende industriel genopretning eller udvikling af landdistrikter, som kræver transportinfrastrukturforbedringer, vil blive finansieret over PHARE-programmet, samt at der via ISPA kan ydes støtte til konsekvensberegninger og teknisk bistand til PHARE-finansierede projekter. ØSU kan se logikken heri, men det må sikres, at en sådan overlapning ikke fører til forvirring eller dobbeltfinansiering.

4.9. Hvad angår teknisk bistand, opfordrer ØSU til, at opmærksomheden rettes mod udviklingen af de menneskelige ressourcer, den administrative kapacitet samt deltagelse af arbejdsmarkedsparterne og andre repræsentanter for civilsamfundet i overgangsprocessen.

5. Konklusion

5.1. ØSU støtter Kommissionens forslag om et strukturpolitisk førtiltrædelsesinstrument, og er enig i, at det bør have en strategisk katalysatorvirkning. ØSU er imidlertid betænkelig ved forskellen mellem den ydede bistand og det samlede støttebehov, og mener derfor, at de 45 mia. euro, der tildeles ansøgerlandene i perioden 2000-2006, bør fordeles mere ligeligt mellem førtiltrædelsesfasen og perioden efter tiltrædelse.

Bruxelles, den 10. september 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 164 af 29.5.1998, s. 4.

() KOM(98) 150.

() Styrkelse af førtiltrædelsesstrategien - EFT C 157 af 25.5.1998, s. 58.