om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om en aftale mellem Den Europæiske Union og hvert enkelt sydligt land under den europæiske naboskabspolitik med henblik på at aftale vilkårene og betingelserne for udvidelse af den europæiske geostationære navigations-overlay-tjeneste (Egnos) til at omfatte den europæiske naboskabspolitik

BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Egnos, den europæiske geostationære navigations-overlay-tjeneste, gør de eksisterende åbne satellitnavigationssignaler egnede til sikkerhedskritiske applikationer inden for transport, som f.eks. flyvning og landing af fly, hvor der kun er lidt eller intet jordbaseret radiobistandsudstyr til rådighed.

Egnos udgør sammen med Galileo Den Europæiske Unions to satellitbaserede navigationsprogrammer, der reguleret ved GNSS-forordningen.

Rammerne for samarbejdet om satellitnavigation mellem de sydlige lande under den europæiske naboskabspolitik og EU er EuroMed-transportsamarbejdet. Inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik bygger Euromed-transportsamarbejdet på de rammer, der blev indført i Barcelona (1995), og som siden 2008 har udviklet sig til Middelhavsunionen ifølge den fælles erklæring, der blev vedtaget på mødet mellem stats- og regeringscheferne.

Ved artikel 2, stk. 5, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1285/2013 ("GNSS-forordningen") fastsættes det, at den geografiske dækning af den europæiske geostationære navigations-overlay-tjeneste (Egnos) kan udvides til at inkludere landene omfattet af den europæiske naboskabspolitik (ENP), forudsat at det er teknisk gennemførligt og på grundlag af internationale aftaler. Sådanne udvidelser må ikke forsinke udvidelsen af Egnossystemets geografiske dækning inden for medlemsstaternes territorier, der er beliggende i Europa.

En udvidelse af Egnos til at omfatte de sydlige ENP-lande opfylder disse kriterier og følger efter de indledende foranstaltninger, der er truffet med installering af nogle Egnosjordstationer uden for Europa. Den har det dobbelte formål at styrke Egnos' dækning af periferien af EU og at yde dækning til de sydlige ENP-lande, således at det vinder udbredelse blandt brugerne.

En udvidelse af Egnos til at omfatte de sydlige ENP-lande vil ikke forsinke udvidelsen af Egnos' geografiske dækning i hele EU. Tværtimod vil den bidrage til en bedre dækning af de sydlige/sydøstlige og sydvestlige regioner i EU, og navnlig forbedre dækningen på de portugisiske/spanske øer i Atlanterhavet samt for Cypern, Grækenland, Malta og Italien.

I en analyse foretaget af Den Europæiske Rumorganisation i 2015, der blev styrket ved et tilbud fra industrien i 2017 vedrørende udviklingen af Egnos Version 3, bekræftedes den tekniske gennemførlighed af en sådan udvidelse, og det konkluderedes, at tre Egnosjordstationer ville være tilstrækkeligt til at dække hele de sydlige ENP-landes luftrum.

Siden 2009 har de berørte tjenestegrene i Kommissionen arbejdet sammen med Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) hen imod udvidelsen af Egnosprogrammets dækning til at omfatte det sydlige Middelhavsområde (dvs. de sydlige ENP-lande) og indførelsen dér af Egnos' Safety-of-Life-tjeneste (SoL) inden for luftfart og andre transportsektorer. En udvidelse af Egnos' dækning er et win-win-initiativ. For EU vil det styrke forbindelserne med nabolandene og skabe muligheder for markedsadgang for EU's industri, mens de sydlige ENP-lande vil få adgang til Egnos med meget marginale omkostninger i forhold til EU's hidtil foretagne offentlige investeringer.

Der er gjort betydelige fremskridt gennem årene, og transportmyndighederne hos de sydlige ENP-lande har udvist betydelig interesse. Efter deres opfattelse er Egnos' Safety-of-Life-tjeneste et effektivt middel til at opfylde kravene fra ICAO (Organisationen for International Civil Luftfart), og de mener, at det udgør en teknologi, som muliggør nye tjenester og applikationer i andre transportsektorer og sektorer, der ikke har med transport at gøre.

Seks af de sydlige ENP-lande har således i 2014-16 formelt på højeste politiske plan givet udtryk for deres interesse i at indgå en sådan international aftale med EU om Egnos.

Det er hensigtsmæssigt, at EU reagerer positivt på de sydlige ENP-landes forventninger om at modtage Egnos' Safety-of-Life (SoL)-tjeneste. Det strategiske aspekt af en sådan Egnos-udvidelse bliver stadig mere tydelig i lyset af aktiviteterne hos andre leverandører af globale navigationssatellitsystemer i regionen.

En specifik bilateral international aftale om Egnos med hvert enkelt sydligt ENP-land vil fastlægge passende ordninger for forvaltning, definere roller og ansvar for hver part og bestemme det finansielle ansvar for udviklingen og driften af den infrastruktur, der er nødvendig for levering af Egnosbaserede tjenester i hvert enkelt sydligt ENP-land.

De sikkerhedsrelaterede aspekter af en udvidelse af Egnos til at omfatte de sydlige ENP-lande, herunder EU-Udenrigstjenestens vurdering af den geopolitiske situation i regionen, er blevet taget i betragtning i denne henstilling. Sikkerhedsaspekterne vil fortsat blive overvåget og fulgt op under forhandlings- og implementeringsfaserne. Dette omfatter valg af lokaliteter til udbredelse af Egnos' jordbaserede infrastruktur samt beskyttelsen heraf i driftsfasen af Egnos i de sydlige ENP-lande.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

En udvidelse af Egnos til at omfatte de sydlige ENP-lande indgår i handlingsplanen for regional transport 2014-20 og blev medtaget i Middelhavsunionens resolution i 2013 og 2014.

En udvidet dækning af Egnos' Safety-of-Life-tjeneste i det nordafrikanske og mellemøstlige område vil tilbyde højt sikkerhedsniveau for landingsprocedurer, selv på mindre, regionale destinationer og turistdestinationer, og det vil således harmonisere sikkerhedsniveauet mellem EU og de sydlige ENP-lande og som følge heraf øge anvendelsen af Egnos hos luftfartsselskaber, der flyver på tværs af de to regioner.