RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET

Revision af overgangsforanstaltningerne for erhvervelse af landbrugsejendom fastsat i traktaten om Kroatiens tiltrædelse af EU fra 2011

Indledning

Kommissionen forelægger denne rapport for Rådet i henhold til akten om Republikken Kroatiens tiltrædelsesvilkår fra 2011 ("tiltrædelsesakten"). Ved denne akt indføres der en overgangsperiode på syv år indtil 2020, med mulighed for forlængelse i tre år, hvori Kroatien kan opretholde eksisterende restriktioner i national lovgivning for erhvervelse af landbrugsjord. Dette gælder for erhvervelser foretaget af juridiske og fysiske personer i andre stater, som er medlem af Den Europæiske Union eller Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

I henhold til traktaten om tiltrædelse skal Kommissionen i det tredje år efter tiltrædelsen forelægge Rådet en rapport om muligheden for at afkorte eller ophæve den overgangsperiode, der blev indrømmet ved traktaten om tiltrædelse, forud for den dato, der er fastsat i traktaten.

EU-lovgivningen og kapitalens frie bevægelighed fremmer overordnet set grænseoverskridende investeringer. Kapitalens frie bevægelighed er et af de grundlæggende principper, som i princippet skulle sætte EU-investorer i stand til frit at drive forretning i det indre marked. Udenlandske investeringer kan indebære mange fordele for landbruget og udviklingen af landdistrikterne. Inden for Europa har grænseoverskridende investeringer således f.eks. gjort det muligt at udbrede ny landbrugsteknologi og viden og har skaffet kapital til landbrugsproduktion i områder med kapitalunderskud. Grænseoverskridende investeringer kan også bidrage til at rationalisere udnyttelsen af jord, navnlig i områder med markant opsplittede ejendomsforhold.

Samtidig bør man huske på, at EU-traktaterne ikke forpligter medlemsstaterne til at frigive markedet for landbrugsjord uden mulighed for at indføre passende regler med henblik på at nå legitime mål for den offentlige politik. Princippet om kapitalens frie bevægelighed giver mulighed for at indføre nationale restriktioner for kapitalbevægelser i form af regler om regulering af markeder for jordarealer, hvis disse regler er nødvendige, berettigede og rimelige for at fremme legitime mål for offentlige interesser og politikker. Kapitalens frie bevægelighed afvejes således med medlemsstaternes behov for at sikre, at markeder for jordarealer muliggør bæredygtig udvikling af landdistrikterne og landbrugsproduktion.

Den overgangsperiode, hvori Kroatien kan opretholde de restriktioner, der eksisterede på tiltrædelsestidspunktet, blev indrømmet for at gøre det muligt for den nyligt tiltrådte medlemsstat at tackle manglerne ved markedet for landbrugsjord og landbrugssektoren og gøre den mere konkurrencedygtig i det indre marked. Denne rapport har til formål at gøre status over situationen på markedet for landbrugsjord og at revidere behovet for sådanne overgangsforanstaltninger. I betragtning af situationen tre år efter tiltrædelsen af EU i landbrugssektoren i Kroatien generelt set er konklusionen på denne rapport, at overgangsperioden ikke bør afkortes.

1. Retsgrundlaget for Kommissionens rapport

Ved tiltrædelsesakten fra 2011 blev Kroatien indrømmet en overgangsperiode, hvori den kunne opretholde eksisterende restriktioner på erhvervelse af landbrugsjord som en undtagelse fra bestemmelsen om kapitalens frie bevægelighed i artikel 63 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). I henhold til tiltrædelsesaktens artikel 18 finder disse restriktive overgangsforanstaltninger anvendelse på de betingelser, der er fastsat i tiltrædelsesaktens bilag V (Overgangsforanstaltninger). I bilagets kapital om frie kapitalbevægelser hedder det, at "denne overgangsforanstaltning tages op til generel revision ved udgangen af det tredje år efter tiltrædelsesdatoen. Kommissionen forelægger med henblik herpå en rapport for Rådet. Rådet kan med enstemmighed på forslag af Kommissionen beslutte at afkorte eller ophæve den […] omhandlede overgangsperiode."

2. Overgangsordninger

Kapitalens frie bevægelighed er en af de grundlæggende frihedsrettigheder, som garanteres ved EU-lovgivningen. I henhold til artikel 63 i TEUF "er alle restriktioner for kapitalbevægelser mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og tredjelande forbudt." Kapitalbevægelser omfatter investering i fast ejendom og landbrugsjord. I henhold til EU-Domstolen er der kapitalbevægelser forbundet med at gøre brug af retten til at erhverve, udnytte og afhænde landbrugsjord på en anden medlemsstats område. Derfor skal lovgivningen i medlemsstaterne om erhvervelse af landbrugsjord være i overensstemmelse med princippet i EU-lovgivningen om kapitalens frie bevægelighed.

Under tiltrædelsesforhandlingerne med Kroatien vedtog EU dog visse overgangsordninger for erhvervelse af landbrugsjord, som gør det muligt for Kroatien midlertidigt at fravige det grundlæggende princip om kapitalens frie bevægelighed. I henhold til tiltrædelsesaktens bilag V kan Kroatien særligt "i syv år fra tiltrædelsesdatoen opretholde de restriktioner, der er fastsat i den på datoen for undertegnelsen af tiltrædelsestraktaten gældende lov om landbrugsjord (OG 152/08), for erhvervelse af landbrugsjord foretaget af statsborgere i en anden medlemsstat, statsborgere i de stater, som deltager i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), og juridiske personer, der er oprettet i overensstemmelse med lovgivningen i en anden medlemsstat eller en EØS-stat". Samtidig omfatter tiltrædelsesakten en bestemmelse om undtagelse fra overgangsforanstaltningerne for "selvstændige landbrugere, der er statsborgere i en anden medlemsstat, og som måtte ønske at etablere sig og tage bopæl i Kroatien", og som ikke er "omfattet af bestemmelserne (...) eller andre regler og procedurer end dem, der gælder for kroatiske statsborgere."

De vigtigste årsager til Kroatiens anmodning om overgangsforanstaltninger svarede til dem, som hovedparten af medlemsstaterne i EU-12 (EU-10 og EU-2) gjorde gældende, da de tiltrådte EU, og vedrører i det væsentligste behovet for at sikre det socioøkonomiske miljø for landbrugsaktiviteterne i kølvandet på indførelsen af det indre marked og overgangen til den fælles landbrugspolitik. Overgangsforanstaltningerne har navnlig til formål at afbøde den negative virkning, som en pludselig åbning af markedet kunne få i Kroatien i betragtning af den store forskel på jordpriserne og landbrugernes købekraft sammenlignet med EU-15, og i betragtning af at markedet for landbrugsjord stadig er genstand for institutionelle faktorer, som hindrer brug af landbrugsjord, f.eks. uafsluttet privatisering og tilbagelevering af jordarealer, uvisse ejendomsforhold, ufuldstændigt matrikelregister og ufuldstændige matrikeloplysninger. Endvidere fremhævede Kroatien, at som følge af borgerkrigen (1991-1995) kunne en stor procentdel af landbrugsjorden ikke anvendes, da den var berørt af miner og omfattet af minerydning.

Endvidere understregede Kroatien, at der ville blive gennemført visse foranstaltninger i overgangsperioden for at udvikle markedet for landbrugsjord, forbedre landbrugets produktivitet og fremme kroatiske landbrugeres evne til at deltage i et mere åbent marked for jordarealer fremover. Med henblik herpå planlagde Kroatien forskellige mellem- og langfristede projekter, som ville blive gennemført i overgangsperioden. Projekterne vedrørte:

·regulering af ejendomsrettigheder og etablering af orden i matrikelregistret og matrikeloplysningerne

·jordsammenlægning

·udvikling af markedet for landbrugsjord med henblik på forpagtning og forbedring af forpagteres rettigheder