BEGRUNDELSE

Kviksølv og de fleste kviksølvforbindelser er meget giftige for mennesker, økosystemer og dyreliv. De Forenede Nationers Miljøprogram (UNEP) har derfor siden 2003 globalt anset grundstoffet som et problematisk stof, som i Unionen er omfattet af en lang række kontrolforanstaltninger i henhold til fællesskabsstrategien for kviksølv ("strategien"), der blev vedtaget i 2005.

Med udgangspunkt i strategiens politiske linje har Unionen siden 2005 opfordret UNEP til at indlede forhandlinger om et globalt juridisk bindende instrument om kviksølv. Kviksølv er persistent, og når det udledes til luften, transporteres det atmosfærisk over lange afstande, lagres i hele verden og ophobes i fødekæden, navnlig i fisk. Der er derfor ikke nok udelukkende at træffe foranstaltninger, der gælder inden for Unionens geografiske område, hvis vi skal komme kviksølvproblemet til livs.

Rådet opfordrede i overensstemmelse med den fælles EUholdning i sine konklusioner af december 2008 til at vedtage et omfattende instrument om kviksølv, der skulle omfatte foranstaltninger til at reducere udbuddet af kviksølv, reducere efterspørgslen efter kviksølv i produkter og processer, reducere den internationale handel med kviksølv, reducere kviksølvemissionerne til atmosfæren, sikre en miljømæssigt forsvarlig forvaltning af kviksølvholdigt affald, finde miljømæssigt forsvarlige oplagringsmuligheder for kviksølv, tage fat på rensningen af eksisterende forurenede arealer og forbedre videngrundlaget. Rådet understregede vigtigheden af fortsat at tage aktiv del i forhandlingerne om alle dele af den fremtidige globale konvention om kviksølv i sine konklusioner af juni 2012.

Ved styrelsesrådets afgørelse GC 25/5 af februar 2009 nedsatte UNEP den mellemstatslige forhandlingskomité (INC), som fik et bredt mandat til at udarbejde et globalt, juridisk bindende instrument om kviksølv.

Med udgangspunkt i mandatet blev der afholdt fem møder: INC-1 i Stockholm (juni 2010), INC-2 i Chiba i Japan (januar 2011), INC-3 i Nairobi i Kenya (november 2011), INC-4 i Punta del Este i Uruguay (27. juni - 2. juli 2012) og senest INC-5 i Genève (13.-18. januar 2013).

Rådet bemyndigede den 14. december 2010 Kommissionen til på Unionens vegne i samråd med et særligt udvalg af repræsentanter for medlemsstaterne og i overensstemmelse med forhandlingsdirektivet i addendummet til bemyndigelsen at deltage for så vidt angår spørgsmål, der henhører under Unionens kompetence, og som Unionen har vedtaget regler om, i forhandlingerne om et juridisk bindende instrument om kviksølv.

På INC-5 blev der som forventet opnået enighed om ordlyden af et omfattende, globalt juridisk bindende instrument til håndtering af kviksølvproblemet i form af den såkaldte Minamatakonventention om kviksølv, og mandatet, som blev givet ved UNEP's styrelsesråds afgørelse GC 25/5 til at afslutte forhandlingsprocessen forud for UNEP's styrelsesråds 27. møde (Nairobi den 18.-22. februar 2013), blev således opfyldt.

Unionen spillede en afgørende rolle under forhandlingerne og bidrog aktivt til det endelige resultat inden for rammerne af forhandlingsdirektivet.

På UNEP's styrelsesråds 27. møde blev afslutningen af forhandlingerne budt velkommen og eksekutivdirektøren anmodet om at indkalde til en konference for befuldmægtigede med henblik på at vedtage konventionen og åbne den for undertegnelse.

Den nye konvention om kviksølv åbnes for undertegnelse på en diplomatkonference i Kumamoto i Japan den 7.-11. oktober 2013. Den kommer til at hedde "Minamatakonventionen om kviksølv" opkaldt efter den by i nærheden af Kumamoto, hvor den værste kviksølvsforurening nogensinde fandt sted i 1950'erne.

Indholdet i konventionen om kviksølv er på linje med den fælles EUholdning, som Rådet nåede til enighed om i 2008, og som blev bekræftet i 2012.

På baggrund af ovenstående bør en repræsentant for Den Europæiske Union undertegne Minamatakonventionen om kviksølv med forbehold af, at konventionen senere indgås.

2013/0168 (NLE)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af Minamatakonventionen om kviksølv

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,