Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om ændring af Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer

(forelagt af Kommissionen)

2001/0257 (COD)

Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om ændring af Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer

1. BAGGRUNDEN

Den 3. juli 2002 stemte Europa-Parlamentet under sin førstebehandling om ændringsforslagene til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer [1] (KOM(2000) 624 endelig udg. af 10 december 2001).

[1] EFT L 10 af 14.1.1997, s. 13.

Forelæggelse af forslaget for Rådet og Europa-Parlamentet (KOM(2000)624 - 2001/0257(COD)) i overensstemmelse med traktatens artikel 175, stk. 1: den 11. december 2001

Udtalelse fra Regionsudvalget: den 24. april 2002

Udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg: ingen

2. FORMÅLET MED KOMMISSIONENS FORSLAG

Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (det såkaldte Seveso II-direktiv) sigter mod at forebygge større uheld med farlige stoffer og begrænse deres følger for mennesker og miljø, så der på konsekvent og effektiv vis kan sikres høje beskyttelsesniveauer overalt i Fællesskabet .

Forslaget ligger i forlængelse af meddelelsen om "Sikker minedrift: en opfølgning af de seneste mineuheld" (KOM(2001)664 endelig), hvori Kommissionen opstiller tre nøgleforanstaltninger til forbedring af minesikkerheden (ændring af Seveso II-direktivet, et tiltag til håndtering af mineaffald og et referencedokument om de bedste tilgængelige teknologier efter IPPC-direktivet (96/61/EF)), og det tager sigte på, at dele af udvindingsindustrien, bl.a. bortskaffelsesanlæg for mineaffald, inddrages under direktivet.

Forslaget tager også højde for den fyrværkerieksplosion, der indtraf i Enschede i maj 2000, idet der forslås en bedre definition på eksplosive og pyrotekniske stoffer og en sænkning af tærskemængderne for disse stoffer. I overensstemmelse med de anbefalinger, der er fremsat i to undersøgelser om kræftfremkaldende og miljøfarlige stoffer, foreslås flere kræftfremkaldende stoffer inddraget i direktivet og tærskelmængderne for vandmiljøfarlige stoffer sænket.

Kommissionen har ligeledes overvejet, om eksplosionen på det kemiske anlæg AZF, der indtraf i Toulouse den 21. september 2001, bør indebære omgående ændringer af Seveso II-direktivet. Da anlægget imidlertid fuldt ud var omfattet af Seveso II-direktivets krav (til forskel fra anlæggene i Baia Mare og Enschede), og da ulykken indtraf på tidspunktet for forslagets vedtagelse, inderholder forslaget ikke supplerende lovgivningsmæssige foranstaltninger i denne henseende.

3. KOMMISSIONENS UDTALELSE OM EUROPA-PARLAMENTETS ÆNDRINGSFORSLAG

Den 3. juli 2002 vedtog Europa-Parlamentet 47 ændringsforslag ud af de forelagte 55. Kun 13 af de 47 vedtagne ændringsforslag berører Seveso II-direktivets anvendelsesområde. Mange af de andre forslag synes at være udformet under indflydelse af den tragiske ulykke i Toulouse og berører spørgsmål, som ikke sorterer under direktivet.

Kommissionen understreger, at den med sit forslag kun ønskede at udvide direktivets anvendelsesområde og ikke at foretage en gennemgribende revision. Seveso II-direktivet har fuldt ud erstattet det første Seveso-direktiv [2] fra 1982, som da havde været i kraft i over femten år. Skridtet fra Seveso til Seveso II var i sig selv en gennemgribende revision af den europæiske lovgivning om alvorlige risici. Det nye direktiv har kun været anvendt i tre år. Kommissionen har endnu ikke modtaget tilstrækkelige tilbagemeldinger fra industrien og medlemsstaterne om eventuelle problemer i forbindelse med direktivets anvendelse, hvorfor det efter Kommissionens mening er for tidligt at foretage en mere omfattende revision.

[2] Rådets direktiv 82/501/EØF af 24. juni 1982 om risikoen for større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter, EFT L 230 af 5.8.1982, s. 1.

Ikke desto mindre har Kommissionen gennemgået alle ændringsforslagene ud fra ønsket om at godkende så mange som muligt. Den noterer sig med særlig tilfredshed, at en workshop om ammoniumnitrat afholdt af Bureauet for større uheld (Major Accident Hazards Bureau) ved Det Fælles Forskningscenter har bidraget til udarbejdelse af forslag, som sigter mod at drage de rette konsekvenser af Toulouse-ulykken.

Kommissionen kan fuldt ud godkende ændringsforslag 1, 2, 27, 37, 39, 40, 42 og 45.

Ændringsforslag 8, 9, 13, 16, 18, 23-25, 32, 46 og 53 godkendes i princippet, med forbehold af ændret formulering. Kommissionen godkender til dels ændringsforslag 7, 17, 26, 54 og 55.

Kommissionen har ikke godkendt ændringsforslag 3-6, 10-12, 14, 15, 19-22, 28, 29, 31, 33-36, 38, 43 og 44.

Kommissionen indtager følgende holdning til Europa-Parlamentets ændringsforslag:

3.1. Ændringer, som Kommissionen har accepteret fuldt ud

Med ændringsforslag 1 og 2 foreslås indføjet nye betragtninger, der har relation til Toulouse-ulykken, idet der indføres ændringer i kategorierne af ammoniumnitrat, samtidig med at det understreges, at slutbrugernes anlæg ikke bør omfattes af direktivet.

Med ændringsforslag 27 knyttes der an til Rådets beslutning 2001/792/EF om indførelse af en fællesskabsordning til fremme af styrket samarbejde om indsatser på civilbeskyttelsesområdet [3], idet der stilles krav om, at medlemsstaterne skal tage højde for denne beslutning i deres eksterne beredskabsplaner.

[3] EFT L 297 af 15. 7. 1989, s. 7.

Sigtet med ændringsforslag 37 er at forpligte medlemsstaterne til at give Kommissionen grundlæggende oplysninger om de anlæg, der er omfattet af direktivet (navn, adresse, aktivitet).

I ændringsforslag 39 foreslås indført 4 nye kategorier for ammoniumnitrat med angivelse af deres tærskelmængder.

I ændringsforslag 40 og 42 foreslås indført 2 nye kategorier for kaliumnitrat med angivelse af deres tærskelmængder.

Med ændringsforslag 45 omformuleres en del af afsnittet om organisation og personale i bilag III vedrørende de oplysninger, der skal medtages i sikkerhedsledelsessystemet, idet der lægges vægt på inddragelsen af underleverandører.

3.2. Ændringsforslag, som Kommissionen har accepteret delvis eller i princippet

I ændringsforslag 7 om mineaffald hedder det, at kun "operationelle" affaldsanlæg skal omfattes af direktivet, hvilket Kommissionen kan acceptere i princippet, idet den foreslår "operationelle" erstattet med "aktive". Ændringsforslaget går også ud på at udvide kategorierne af affaldsanlæg, så de også omfatter anlæg, der anvendes i forbindelse med mekanisk og fysisk forarbejdning; dette kan Kommissionen ikke acceptere af de under ændringsforslag 6 anførte grunde (jf. afsnit 3.3 nedenfor). Som anført i begrundelsen til Kommissionen oprindelige forslag, vil Kommissionen inddrage sikkerhedsaspekterne ved sådanne bortskaffelsesanlæg som led i tiltaget til håndtering af mineaffald. Kommissionen foreslår derfor følgende formulering af artikel 4, litra g) (ny):

g) deponeringsanlæg, undtagen aktive affaldsbortskaffelsesanlæg, herunder affaldsgruber eller affaldsdamme, der indeholder farlige stoffer som defineret i bilag I til dette direktiv, og som anvendes i forbindelse med kemisk og termisk forædling af mineraler."

Med ændringsforslag 8 foreslås indsat et nyt litra i artikel 4, hvorved udelukkelsen af "offshore efterforskning efter og udvinding af mineraler" flyttes fra litra e) til det nye litra, hvilket udelukkende sker af hensyn til større klarhed. Kommissionen kan godkende denne præcisering, dog med det forbehold at det udtrykkeligt fremgår, at undtagelsen omfatter carbonhydrider. Kommissionen foreslår derfor:

I artikel 4 indsættes følgende som litra e):

e) "e) udvinding (efterforskning, udvinding og forædling) af mineraler i miner og stenbrud og ved boringer, undtagen kemisk og termisk forædling og hermed forbunden oplagring, der involverer farlige stoffer som defineret i bilag I til dette direktiv;

I artikel 4 indsættes følgende som litra f):

f) offshore efterforskning efter og udvinding af mineraler, herunder carbonhydrider;

Ændringsforslag 9,

13, 18, 23 og 24 vedrører virksomheder, som først senere omfattes af Seveso II-direktivets anvendelsesområde. Formålet med disse ændringsforslag er at fastsætte rimelige frister for forelæggelse af anmeldelser (artikel 6) og sikkerhedsrapporter (artikel 9) og for udarbejdelse af planer for forebyggelse af større uheld (artikel 7) og de interne og eksterne beredskabsplaner (artikel 11). Kommissionen accepterer i princippet alle disse ændringsforslag, med visse ændringer i formuleringen. Den foreslår derfor:

I artikel 6, stk. 1, indføjes et nyt led efter andet led:

"- for virksomheder, som senere omfattes af dette direktiv, senest tre måneder efter den dato, hvorfra direktivet finder anvendelse på de pågældende virksomheder, jf. artikel 2, stk. 1, første punktum."

I artikel 7 indsættes et nyt stykke efter stk. 2:

2A "- for virksomheder, som senere omfattes af dette direktiv, udarbejdes dokumentet hurtigst muligt, dog senest tre måneder efter den dato, hvorfra direktivet finder anvendelse på den pågældende virksomhed, jf. artikel 2, stk. 1."

I artikel 9, stk. 3, indføjes et nyt led efter tredje led:

"- for virksomheder, som senere omfattes af dette direktiv, hurtigst muligt, dog senest ét år efter den dato, hvorfra direktivet finder anvendelse på den pågældende virksomhed, jf. artikel 2, stk. 1, første punktum."

I artikel 11, stk. 1, litra a), indsættes et nyt led efter tredje led:

"- for virksomheder, som senere omfattes af dette direktiv, hurtigst muligt, dog senest ét år efter den dato, hvorfra direktivet finder anvendelse på den pågældende virksomhed, jf. artikel 2, stk. 1, første punktum."

I artikel 11, stk. 1, litra b), indsættes et nyt led efter tredje led:

"- for virksomheder, som senere omfattes af dette direktiv, hurtigst muligt, dog senest ét år efter den dato, hvorfra direktivet finder anvendelse på den pågældende virksomhed, jf. artikel 2, stk. 1, første punktum."

Med ændringsforslag 16 foreslås udtrykket i artikel 8 "...kompetente myndigheder med henblik på udarbejdelsen af eksterne beredskabsplaner" ændret til "de myndigheder, der har ansvaret for at udarbejde eksterne beredskabsplaner". Kommissionen accepterer det principielle heri. Eftersom dette ændringsforslag imidlertid foreslås sammen med ændringsforslag 15, som Kommissionen har afvist, må det formuleres anderledes. Kommissionen foreslår derfor følgende formulering af artikel 8, stk. 2, litra b):

"sørger for samarbejde om orientering af offentligheden og om tilsendelse af oplysninger til den myndighed, der har ansvaret for at udarbejde eksterne beredskabsplaner."

I ændringsforslag 17 foreslås det, at sikkerhedsrapporten skal indeholde en liste over alle de personer og organisationer, der har medvirket ved dens udarbejdelse, og en beskrivelse af de anvendte metoder. Kommissionen accepterer første del af forslaget, men mener ikke, at et yderligere krav om beskrivelse af de anvendte metoder - ud over hvad der er nødvendigt til vurdering af sikkerhedsrapporten - vil øge sikkerheden. Den foreslår derfor følgende ordlyd i artikel 9, stk. 2, første afsnit:

"Sikkerhedsrapporten skal omfatte mindst de data og oplysninger, der er anført i bilag II. Rapporten skal indeholde en liste over alle de personer og organisationer, der har medvirket ved dens udarbejdelse. Den skal desuden indeholde en ajourført fortegnelse over de farlige stoffer, der findes på virksomheden".

Ændringsforslag 25 og 26 går ud på at skærpe bestemmelserne i artikel 11, hvad angår høring i forbindelse med udarbejdelsen og gennemgangen af beredskabsplaner. Kommissionen accepterer i princippet ændringsforslag 25 og også formålet med ændringsforslag 26, dvs. kravet om høring af personalet i eksterne virksomheder, der har beskæftigelse på virksomhedens område. Den foreslår derfor følgende ordlyd i artikel 11, stk. 3:

"Medlemsstaterne sørger for, at de interne beredskabsplaner, der udarbejdes i henhold til dette direktiv, udarbejdes med høring af det personale, der arbejder på virksomhedens område, herunder relevante underleverandører, og at offentligheden høres om de eksterne beredskabsplaner i forbindelse med disses udarbejdelse eller ajourføring, uden at de kompetente myndigheders forpligtelser dog derved anfægtes.

I ændringsforslag 32 specificeres det, at oplysninger om sikkerhedsforanstaltninger og hensigtsmæssig adfærd i tilfælde af uheld "regelmæssigt og i den mest hensigtsmæssige form" bør meddeles alle personer, som må påregnes at kunne blive berørt af et større uheld, idet dette krav udvides til også at omfatte "alle etablissementer, som benyttes af offentligheden (skoler, hospitaler osv.)". Kommissionen accepterer i princippet ændringsforslag 32 og foreslår derfor følgende ordlyd i artikel 13, stk. 1, første afsnit

"Medlemsstaterne sørger for, at alle personer og alle etablissementer, hvor mennesker opholder sig (skoler, hospitaler, osv.) og som må påregnes at kunne blive berørt af et større uheld på en af artikel 9 omfattet virksomhed, regelmæssigt og uden at skulle anmode herom modtager oplysninger i den mest hensigtsmæssige form om sikkerhedsforanstaltninger og hensigtsmæssig adfærd i tilfælde af et sådant uheld" "

Sigtet med ændringsforslag 54 er at ændre artikel 12 (Fysisk planlægning), således at listen over anlæg, som på lang sigt bør holdes adskilt fra Seveso II-virksomheder, også omfatter offentlige bygninger, transportruter, industrianlæg og rekreative områder. Kommissionen kan acceptere dette ændringsforslag, dog med undtagelse af industrianlæg, da dominoeffekter mellem farlige industrivirksomheder allerede er omfattet af artikel 8. Den mener også at "transportruter" er for omfattende i denne sammenhæng, og at det bør erstattes med "vigtige transportruter". Den foreslår derfor følgende ordlyd i artikel 12, stk. 1, andet afsnit:

"Medlemsstaterne sørger for, at der i deres fysiske planlægning og/eller anden planlægning samt ved gennemførelsen heraf tages hensyn til behovet for på lang sigt at opretholde passende afstand mellem virksomheder omfattet af dette direktiv og boligområder, offentlige bygninger og arealer, vigtige transportruter, rekreative områder og områder, som på grund af deres natur er af særlig interesse eller særlig følsomme, samt, for så vidt angår bestående virksomheder, til behovet for supplerende tekniske foranstaltninger, jf. artikel 5, for derved at undgå at forøge risikoen for mennesker".

Ifølge ændringsforslag 55 skal Kommissionen forpligtes til at udarbejde retningslinjer til brug ved vurdering af kompatibiliteten mellem bestående virksomheder, der er omfattet af direktivet, og følsomme områder og til at udvikle en metodologi for etablering af passende sikkerhedsafstande. Kommissionen er enig i, at der bør udvikles yderligere retningslinjer for fysisk planlægning, ud over dem, der allerede er offentliggjort (http://mahbsrv.jrc.it/downloads-pdf/Landuse2.pdf), og den har allerede gjort tiltag på dette område. Den er imidlertid ikke overbevist om, at det på indeværende tidspunkt er muligt eller gavnligt at udarbejde én enkelt metodologi. Kommissionen kan derfor kun delvist acceptere dette ændringsforslag. I betragtning af, at det endvidere er nødvendigt at inddrage medlemsstaterne i udarbejdelsen af disse retningslinjer, foreslår den følgende nye stykke indsat i artikel 12 efter stk. 1:

1A Kommissionen opfordres til i snævert samarbejde med medlemsstaterne at udarbejde retningslinjer for oprettelse af en harmoniseret teknisk database med risikodata og risikoscenarier, som kan anvendes ved vurdering af, om de af direktivet omfattede virksomheder og de i artikel 12, stk. 1, omhandlede følsomme områder er forenelige. Ved oprettelsen af denne database tages der hensyn til de af medlemsstaterne udførte evalueringer, oplysninger fra driftslederne og alle andre relevante oplysninger."

I ændringsforslag 53 foreslås definitioner for de fire nye kategorier af ammoniumnitrat, jf. ændringsforslag 39. Kommissionen accepterer dette ændringsforslag i princippet og foreslår følgende ordlyd i note 1 og 2 til bilag I, del 1:

"1. Ammoniumnitrat (5000 / 10000): gødningsstoffer, der er i stand til selvnærende dekomponering

Dette gælder for gødningsblandinger eller sammensatte gødningsstoffer på basis af ammoniumnitrat (gødningsblandinger eller sammensatte gødningsstoffer indeholder ammoniumnitrat sammen med phosphat og/eller kaliumkarbonat), hvori indholdet af nitrogen afledt af ammoniumnitrat udgør

- mellem 15,75 [4] og 24,5 vægtprocent [5], og som enten indeholder højst 0,4% brændbare/organiske stoffer i alt, eller som opfylder kravene i bilag II til direktiv 80/876/EØF (som ændret og ajourført),

[4] Nitrogenindhold på 15,75 vægtprocent afledt af ammoniumnitrat svarer til 45% ammoniumnitrat.

[5] Nitrogenindhold på 24,5 vægtprocent afledt af ammoniumnitrat svarer til 70% ammoniumnitrat.

- 15,75 [6] vægtprocent eller derunder og ubegrænset indhold af brændbare stoffer,

[6] Nitrogenindhold på 15,75 vægtprocent afledt af ammoniumnitrat svarer til 45% ammoniumnitrat.

og som er i stand til selvnærende dekomponering, jf. FN's "trugprøve" (FN's henstillinger om transport af farligt gods: Vejledning i prøver og kriterier, del III, afsnit 38.2).

2. Ammoniumnitrat (1250 / 5000): gødningskvalitet

Dette gælder for rene gødningsstoffer på basis af ammoniumnitrat og for gødningsblandinger eller sammensatte gødningsstoffer på basis af ammoniumnitrat, hvori indholdet af nitrogen afledt af ammoniumnitrat udgør

- over 24,5 vægtprocent, bortset fra blandinger af ammoniumnitrat med dolomit, kalksten og/eller calciumcarbonat i en koncentration på mindst 90%,

- over 15,75 vægtprocent for blandinger af ammoniumnitrat og ammoniumsulfat,

- over 28 vægtprocent [7] for blandinger af ammoniumnitrat med dolomit, kalksten og/eller calciumcarbonat i en koncentration på mindst 90%,

[7] Nitrogenindhold på 28 vægtprocent afledt af ammoniumnitrat svarer til 80% ammoniumnitrat.

og som opfylder kravene i bilag II til direktiv 80/876/EØF (som ændret og ajourført).

3. Ammoniumnitrat (350 / 2500): teknisk kvalitet

Dette gælder for:

- ammoniumnitrat og præparater på basis af ammoniumnitrat, hvori indholdet af nitrogen afledt af ammoniumnitrat udgør

- mellem 24 og 28 vægtprocent, og hvori indholdet af brændbare stoffer ikke overstiger 0,4%,

- over 28 vægtprocent, og hvori indholdet af brændbare stoffer ikke overstiger 0,2%,

- vandige opløsninger af ammoniumnitrat, hvori koncentrationen af ammoniumnitrat overstiger 80 vægtprocent.

4. Ammoniumnitrat (10/50): materiale og gødningsstoffer, som i mindre grad afviger fra specifikationerne, såkaldte "off-specs", og som ikke opfylder detonerbarhedsprøven

Dette gælder for:

- materiale, der er kasseret under produktionsprocessen, og for ammoniumnitrat og præparater af ammoniumnitrat, rene gødningsstoffer på basis af ammoniumnitrat og blandingsgødninger og sammensatte gødningsstoffer på basis af ammoniumnitrat som omhandlet i note 2 og 3, som returneres eller er blevet returneret fra slutbrugeren til en producent, et depot for midlertidig oplagring eller et oparbejdningsanlæg, som skal genforarbejde, genvinde eller behandle materialet og stofferne med henblik på sikker brug, fordi de ikke længere opfylder specifikationerne i note 2 og 3

- gødningsstoffer som omhandlet i note 1 og 2, der ikke opfylder kravene i bilag II til direktiv 80/876/EØF (som ændret og ajourført).

Ændringsforslag 46 vedrører oplysningsforpligtelserne over for personer, som må påregnes at kunne blive berørt af et uheld. Det foreslås således, at oplysningerne omfatter et kort med angivelse af risikozonerne. Kommissionen accepterer dette ændringsforslag i princippet og foreslår følgende tekst indsat i bilag V efter punkt 10:

10A Et kort, der viser de områder, som vil kunne blive berørt af konsekvenserne af større uheld hidrørende fra virksomheden.

3.3. Ændringsforslag, som Kommissionen ikke har godkendt

Ændringsforslag 3-5 foreslår nye betragtninger, som vedrører spørgsmål i tilknytning til Toulouse-uheldet. Efter Kommissionens opfattelse er de betragtninger, der er foreslået i ændringsforslag 1 og 2, tilstrækkelige, og betragtningerne i ændringsforslag 3-5 hører endvidere ikke hjemme i en EF-lovtekst.

Ændringsforslag 6 går ud på at udvide listen over mineaktiviteter, der er omfattet af direktivet, ved at medtage mekanisk og fysisk forædling af mineraler. Kommissionen ønsker at understrege, at direktivet kun bør finde anvendelse i situationer, hvor farlige stoffer bringes til og oplagres på et virksomhedsområde, og/eller hvor der foregår kemisk og termisk forædling. Ved mekanisk eller fysisk forædling vil de eneste farlige stoffer på virksomhedsområdet normalt være de stoffer, der er indeholdt i de udvundne mineraler.

I ændringsforslag 10 foreslås det, at driftslederen skal medtage oplysninger om uddannelsesforanstaltninger i anmeldelsen. Formålet med anmeldelsen er imidlertid at give de kompetente myndigheder visse minimumsoplysninger, såsom driftslederens navn, virksomhedens adresse osv. Efter Kommissionens opfattelse bør spørgsmålet om uddannelse behandles i anden sammenhæng, f.eks. i bilag III (sikkerhedsledelsessystemer) og bilag IV (beredskabsplaner).

Ændringsforslag 11 går ud på, at driftslederne skal underrette den kompetente myndighed i tilfælde af en ændring af et anlæg, en virksomhed eller et lagerområde. Dette ville medføre yderligere administrative byrder, uden at sikkerheden forbedres, eftersom driftslederne allerede i medfør af artikel 6 skal give underretning i tilfælde af væsentlige forøgelser af mængden af farlige stoffer eller ændringer i den proces, hvortil de anvendes.

I ændringsforslag 12 foreslås det, at driftslederen skal "godtgøre, at han overholder sine forpligtelser" i det dokument, der beskriver hans plan for forebyggelse af større uheld. Dette krav er ikke hensigtsmæssigt. Der bør normalt være tale om en hierarkisk ordnet dokumentation: på toppen af dette hierarki beskriver dokumentet uheldsforebyggelsesplaner og -principper, dernæst forklares det på hvert efterfølgende niveau mere udførligt, hvordan disse principper skal anvendes, og til sidst anføres arbejdsdokumenter og instrukser.

I ændringsforslag 14 foreslås det, at der i artikel 8 (dominoeffekt) indsættes en henvisning til artikel 12 om fysisk planlægning. Formålet med artikel 8 er imidlertid at sikre, at der tages behørigt hensyn til muligheden for dominoeffekter mellem forskellige virksomheder. Driftslederens generelle pligt til at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at forebygge større uheld, herunder dominoeffekter, fremgår tilstrækkeligt tydeligt af artikel 5. Det er driftslederens opgave at indkredse disse foranstaltninger og sorterer således ikke under medlemsstaterne som led i deres politik for fysisk planlægning.

I ændringsforslag 15 indføjes udtrykkeligt krav om, at offentligheden skal informeres om de potentielle farer for uheld og risiciene for dominoeffekter gennem den lokale presse, med posten og på den pågældende regionale myndigheds hjemmeside. Ifølge nærhedsprincippet er dette klart et spørgsmål, der sorterer under de nationale og lokale myndigheder.

I ændringsforslag 19, foreslås det, at sikkerhedsrapporten obligatorisk gennemgås "i tilfælde af en ændring i tilrettelæggelsen af arbejdet, som indvirker på sikkerheden i et anlæg." Ændringer i arbejdets tilrettelæggelse finder sted hele tiden, og væsentlige ændringer bør medføre en tilpasning af sikkerhedsledelsessystemet. Krav om, at der foretages en formel gennemgang af sikkerhedsrapporten under disse omstændigheder, ville imidlertid skabe unødige administrative byrder.

Ændringsforslag 20 går ud på at forpligte medlemsstaterne til at harmonisere de forskellige metoder, der anvendes til udarbejdelse af sikkerhedsrapporterne, til én enkelt europæisk metode. De nuværende metoder er tilpasset efter de mange forskellige kemiske anlæg, og det er vanskeligt at se, hvordan en enkelt metode vil kunne bruges under alle disse forskellige omstændigheder. Ikke desto mindre opfordrer Kommissionen til, at der skabes øget overensstemmelse mellem de forskellige metoder, og har offentliggjort en vejledning i udarbejdelse af sikkerhedsrapporter (http://mahbsrv.jrc.it/GuidanceDocs-SafetyReport.html).

Ændringsforslag 21 og 22 tager sigte på at ændre artikel 10, så driftslederne for alle virksomheder er forpligtet til at forhåndsoplyse den kompetente myndighed om alle eventuelle ændringer. Denne forpligtelse gælder allerede for "højrisikovirksomheder" (artikel 9), og efter Kommissionens opfattelse er dette krav ikke hensigtsmæssigt for "lavrisikovirksomheder" (artikel 6 og 7).

Ændringsforslag 28 går ud på, at medlemsstaterne, i tilfælde af et uheld, skal underrette overvågnings- og oplysningscentret, oprettet i henhold til Rådets beslutning 2001/792/EF, og samarbejde med dette center. Formålet med denne fællesskabsordning er at fremme samarbejde på civilbeskyttelsesområdet. En generel underretnings- og samarbejdsforpligtelse under denne ordning synes derfor ikke at være hensigtsmæssig.

Med ændringsforslag 29 foreslås det, at artikel 12 om fysisk planlægning også skal omfatte kontrol med "iværksatte tekniske løsninger, som skal begrænse risikozonen". Imidlertid er behovet for "... supplerende tekniske foranstaltninger ... for derved at undgå at forøge risikoen for mennesker" allerede udtrykkeligt nævnt i artikel 12, og det foreslåede nye stykke passer ikke ind i artiklens øvrige opbygning.

Ændringsforslag 31 forpligter Kommissionen til et udvikle en "tilskyndelses- og/eller finansieringsordning med henblik på flytning af virksomheder". I betragtning af nærhedsprincippet mener Kommissionen imidlertid, at dette skulle sortere under medlemsstaterne. Kommissionen vil føre tilsyn med, at en sådan ordning er i overensstemmelse med den europæiske konkurrencelovgivning.

Sigtet med ændringsforslag 33 og 34 er at styrke offentlighedens ret til at få adgang til sikkerhedsrapporter og beredskabsplaner, bl.a. ved at stille krav om, at disse skal offentliggøres i aviser og på Internettet, tilsendes de lokale rådgivende organer og opslås i etablissementer, som benyttes af mange mennesker. Kommissionen mener imidlertid, at den ligevægt, der er etableret i Seveso II-direktivet mellem "aktiv" information, som gives automatisk til personer, der må påregnes at kunne blive berørt af et uheld, og "passiv" information, som gives efter anmodning, stort set er tilfredsstillende og derfor bør bevares. Efter nærhedsprincippet er de nærmere bestemmelser om, hvordan information skal formidles, endvidere et spørgsmål, der skal afgøres på nationalt eller lokalt plan.

I ændringsforslag 35 foreslås en ny artikel om "Uddannelse af virksomhedens eller eksterne virksomheders personale", hvorefter personalet skal modtage regelmæssig uddannelse og de kompetente myndigheder hvert andet år skal have forelagt en rapport om uddannelsesforanstaltningerne. Også Kommissionen mener, at uddannelse er vigtig, men finder, at emnet dækkes fyldestgørende i bilag III (sikkerhedsledelsessystemer) og bilag IV (beredskabsplaner). Da sikkerhedsrapporten endvidere skal godtgøre, at der er iværksat et sikkerhedsledelsessystem, må den nødvendigvis indeholde oplysninger om personaleuddannelse. Kommissionen kan ikke tilslutte sig en sådan udvidelse af rapporteringskravet.

Ændringsforslag 36 går ud på, at medlemsstaterne forpligtes til at indstille driften i en virksomhed, hvis driftslederen ikke har indgivet oplysninger om ændringer og om uddannelsesforanstaltninger. Kommissionen finder ikke dette nødvendigt, eftersom artikel 17 allerede giver medlemsstaterne ret til at forbyde driften i et anlæg, hvis driftslederen ikke har indgivet tilstrækkelige oplysninger, eller hvis sikkerhedsrapporten er ufuldstændig.

Sigtet med ændringsforslag 38 er at begrænse "erhvervshemmeligheder, herunder intellektuel ejendomsret" til kun at omfatte processer og ikke oplysninger om oplagring af farlige stoffer. Kommissionen tilslutter sig generelt princippet "ret til indsigt" og navnlig offentlighedens ret til at vide, hvilke farer den kan blive udsat for, men den finder det ikke hensigtsmæssigt at indsnævre begrebet 'erhvervshemmeligheder og intellektuel ejendomsret'.

I ændringsforslag 43 foreslås indføjet henvisninger til direktiv 2000/60/EF (vandrammedirektivet) og direktiv 91/689/EØF om farligt affald. Kommissionen mener ikke, at sådanne henvisninger er nødvendige. Direktivet dækker allerede ikke-klassificerede stoffer og præparater, og farligt affald kan derfor omfattes af direktivet, hvis det betragtes om et præparat.

Ændringsforslag 44 går ud på, at der i bilag II, del IV, indsættes krav om gennemførelse af stofspecifikke "risikoundersøgelser". Dette krav indgår allerede i bilag II, afsnit III. C. 2.

3.4. Ændret forslag

Under henvisning til EF-traktatens artikel 250, stk. 2, ændrer Kommissionen sit forslag som vist i det foregående.