A4-0407/97

Beslutning om den teknologiske baeredygtighed ved de transeuropaeiske vandnet

Europa-Parlamentet,

- der henviser til sin beslutning af 9. marts 1994 om Kommissionens hvidbog om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse ((EFT C 91 af 28.03.1994, s.124.)),

- der henviser til henstillingerne i rapporten fra gruppen af personlige repraesentanter for stats- og regeringscheferne (»Christophersen-gruppen«) fra november 1994,

- der henviser til sin beslutning af 16. februar 1995 om oversvoemmelserne i Europa ((EFT C 56 af 06.03.1995, s. 101. )),

- der henviser til sin beslutning af 16. marts 1995 om toerken i Sydeuropa ((EFT C 89 af 10.04.1995, s. 160.)),

- der henviser til konklusionerne fra det uofficielle moede i Raadet (miljoe) den 22. oktober 1995 om Faellesskabets vandpolitik,

- der henviser til sin beslutning af 23. oktober 1996 om meddelelse fra Kommissionen til Raadet og Europa-Parlamentet om Det Europaeiske Faellesskabs vandpolitik ((EFT C 347 af 18.11.1996, s. 80.)),

- der henviser til erklaeringen fra Euro-Middelshavskonferencen i Marseille den 25.-26. november 1996 om lokal vandforvaltning,

- der henviser til STOA-beretningerne:

. fra december 1996 om det transeuropaeiske vandtransportnet i forbindelse med Faellesskabets politik om vandressourcer,

. fra maj 1997 om den teknologiske baeredygtighed ved de transeuropaeiske vandnet,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Forskning, Teknologisk Udvikling og Energi og udtalelse fra Udvalget om Miljoe- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse (A4-0407/97),

A. der henviser til, at de naturlige vedvarende vandressourcer, der er til raadighed for menneskelig aktivitet, er ulige fordelt paa Den Europaeiske Unions omraade paa grund af den ujaevne fordeling af regnvandet og de naturlige vandreservoirer, saasom soeer, gletschere og grundvandsfoerende lag, og at det naturlige net, som de europaeiske vandloebssystemer udgoer, heller ikke tillader en fuldstaendig og ensartet fordeling af vandressourcerne i EU,

B. der henviser til, at store omraader af Den Europaeiske Union med jaevne mellemrum og med forskellig styrke rammes af alvorlige kriser, som har med forvaltningen af vandressourcerne at goere, hvor oversvoemmelser inden for vandloebssystemerne i Central- og Nordeuropa med oedelaeggende virkninger for miljoeet modsvares af strukturelle vanskeligheder med hensyn til drikkevandsforsyningen i EU's sydlige regioner, som plages af toerke og oerkendannelse, og hvis konsekvenser ofte er uafvendelige,

C. der henviser til, at vandmangel og oversvoemmelser ikke kun er geografisk og klimatisk betinget, men ogsaa skyldes menneskelige indgreb i oekosystemet, som f.eks. overdreven skovrydning helt uden eller med en forkert genbeplantning, monokulturer, jordforsegling og flodreguleringer,

D. der henviser til, at vand ikke blot boer betragtes som et gode af en vis oekonomisk vaerdi, men at det er en del af EU's naturarv og den vigtigste vedvarende naturressource, der er grundlaeggende for baeredygtig udvikling og fysisk planlaegning, og som teoretisk set rigeligt kan opfylde alle de behov, som er forbundet med menneskelig aktivitet i medlemsstaterne,

E. der henviser til, at medlemsstaterne boer foretage en fuldstaendig registrering af grundvandsressourcerne og soerge for, at de underjordiske drikkevandsressourcer beskyttes mod skadelig indflydelse (f.eks. oprydning af gamle lossepladser og forbud mod eller begraensning af plantebeskyttelsesmidler i beskyttede vandomraader),

F. der henviser til, at der i EU findes omraader, som geologisk set er isoleret fra de store naturlige vandreservoirer, og som derfor rent hydrologisk maa betragtes som »oeer«,

G. der henviser til, at nogle af disse »hydrologiske oeer« er udsat for betydelige klimasvingninger, og at de vandressourcer, der er til raadighed for menneskelig aktivitet, ganske vist er tilstraekkelige paa verdensplan, men paa grund af de geografiske uligheder mellem regionerne og de klimatiske udsving i loebet af aaret og fra aar til aar, er de ikke forenelige med en traditionel og baeredygtig forvaltning af ressourcerne,

H. der henviser til, at de naturlige vandreservoirer eller kunstige daemninger, der allerede findes, eller som formodentlig vil blive bygget i fremtiden, og de traditionelle forvaltningsteknikker er og bliver utilstraekkelige til at raade bod paa de naevnte udsving i vandressourcerne, navnlig fordi der ikke findes nogen egentlige loesninger for krisesituationer paa de saakaldte »hydrologiske oeer«,

I. der henviser til, at skoent faellesskabspolitikken hidtil hovedsagelig har vedroert de kvalitative aspekter ved denne ressource, der er af saa afgoerende betydning for mennesket og oekosystemerne paa grund af de tilbagevendende problemer med forureningen af overfladevand og grundvand, boer EU's institutioner give et faelles svar, der specifikt drejer sig om borgernes velfaerd, og som har til formaal at loese de paatraengende og stadige behov i forbindelse med forvaltningen af vandmaengden i EU's vandloebssystemer, der rammes saavel af oversvoemmelser som af oerkendannelse og toerke,

J. der henviser til, at de allerede eksisterende kanaler og lokale distributionsnet i EU udgoer et kunstigt vandnet, der i mange regioner er utilstraekkeligt og uhensigtsmaessigt med henblik paa en ensartet og isaer tilstraekkelig fordeling af vandressourcerne i det europaeiske omraade,

K. der henviser til, at en sammenkaedning af i oejeblikket adskilte naturlige og kunstige vandnet i EU vil goere det muligt at undgaa, at der opstaar krisesituationer, som gentager sig med foruroligende regelmaessighed og med kortere og kortere mellemrum,

L. der henviser til, at Kommissionen boer fremme forskningsprojekter, der tager sigte paa at finde passende skovrejsningsmetoder og udvikle og fremavle bestemte velegnede planter med henblik paa en bedre regulering af vandforsyningen,

M. der henviser til, at en udbygning af det transeuropaeiske vandinfrastrukturnet til supplering af de eksisterende sammenkaedninger mellem vandloebssystemerne kan give oekonomien et skub fremad, der passer godt ind i forslagene om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse, ved at tillade stoerst mulig udnyttelse af ressourcerne og tiltraekke investeringer, der er saerlig arbejdskraftkraevende,

N. der henviser til, at sammenkaedningen af de vigtigste vandloebssystemer i Nord- og Centraleuropa i dag er en haandgribelig realitet, og at der er skabt et overlappende transeuropaeisk vandnet, som Kommissionen selv mener indeholder aspekter af faelles interesse,

O. der henviser til, at eksemplerne fra Provence-kanalen, der forsyner byen Marseille og hele den omkringliggende region, og California Aquaduct, der foeder hele den sydlige del af staten over en straekning paa mere end 700 km, viser, at vandinfrastrukturer af denne type og dette omfang kan underbygge en varig udvikling og hjaelpe med til at forbedre borgernes livskvalitet uden at oeve vold paa det naturlige miljoe, og derfor indeholder loesninger, der kan anvendes paa europaeisk omraade,

P. der henviser til, at projektet til omledning af vand fra Rhône- Languedoc-kanalen til omraadet syd for Pyrenaeerne er et teknisk, politisk og administrativt eksempel paa internationalt samarbejde, og samtidig et forsoeg paa at afproeve baeredygtigheden i den graenseoverskridende dimension i vandforvaltningen med henblik paa at supplere udbygningen af det transeuropaeiske vandnet,

Q. der henviser til, at en analyse af omkostningerne ved en transeuropaeisk vandinfrastruktur viser, at det ikke vil blive mere end 35%-65% dyrere for brugeren, end det er i oejeblikket, alt efter omfanget af de offentlige investeringer, og at den teknologiske og oekonomiske baeredygtighed baade kan begrundes med den direkte indvirkning med hensyn til regulering af forsyningen paa kort sigt og med de gunstige langsigtede foelger for den baeredygtige oekonomiske udvikling, levevilkaarene og beskaeftigelsesmulighederne samt miljoeet,

1. anmoder Raadet og Kommissionen om at fremme sammenkaedningen af naertliggende vandloebssystemer, der tilhoerer forskellige lande, hvis det viser sig, at ressourcerne kan forvaltes mere effektivt i faellesskab;

2. mener, at denne type vandnet boer planlaegges og gennemfoeres under overholdelse af det kommende rammedirektiv om vandloeb og vaere underlagt principperne i direktivet om evaluering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet;

3. deler synspunktet om, at de transeuropaeiske vandnet, som goer det muligt at foretage meget store omledninger af vand mellem vandloebssystemerne, i fremtiden vil kunne vaere en loesning med henblik paa at skabe balance i vandressourcerne i Den Europaeiske Union.

4. anmoder EU's regionale og lokale enheder, som har ansvaret og kompetencen inden for vandforvaltningen, om at udarbejde planer for ressourceforvaltning paa en gennemskuelig maade, saa de kan sendes ud til hoering og droeftelse og lettere integreres i en fremtidig transeuropaeisk hydrologisk plan, der bygger paa omfattende udvekslinger gennem indbyrdes forbundne infrastrukturnet;

5. henstiller, at der vedtages saerlige tekniske foranstaltninger for at afdaekke og mindske ressourcetabet paa grund af ledningsnettenes daarlige tilstand i lande med vandunderskud, og for at sikre en generel udbredelse af kendskabet til og resultaterne af forskningen i rationel vandforvaltning samt en integrering af harmoniserede metoder til maaling, kontrol og forudberegning af ressourcer;

6. anmoder Kommissionen om at udarbejde et rammeforslag med retningslinjer for en udbygning af sammenkaedningen af de europaeiske vandloebssystemer med henblik paa at regulere vandressourcerne i krisesituationer med overskud eller underskud paa baggrund af en miljoerisikovurdering og med kriterier for bedst mulig udnyttelse og forvaltning af en saa afgoerende ressource paa EU-plan, eventuelt i forbindelse med indsatsen inden for de transeuropaeiske miljoeinfrastrukturnet for vandforsyning, som er behandlet i »Christophersen-rapporten« fra november 1994, og rammedirektivet om vandressourcer;

7. anmoder endvidere Kommissionen om at undersoege muligheden for i forbindelse med den nye adgang til vandressourcer at inddrage afsaltningen af havvand;

8. mener, at det i undersoegelsesfasen er noedvendigt at vurdere alle muligheder for en bedre udnyttelse af allerede eksisterende anlaeg og at anvende princippet om, »at forvalte bedre, inden der investeres«;

9. opfordrer Kommissionen til i undersoegelsesfasen at gennemfoere studier, sag for sag, som sikrer, at projektet er teknisk gennemfoerligt; mener, at en analyse af den tekniske gennemfoerlighed og hensigtsmaessighed ved saadanne store omledninger begrunder, at der paa faellesskabsplan tages et fremsynet initiativ, som skal goere det muligt at foregribe svar paa eventuelle spoergsmaal;

10. paapeger, at det allerede i planlaegningsfasen er noedvendigt at foretage en samlet analyse af:

- muligheder, behov, indvirkning og omfanget af de vandressourcer, der kan indgaa i saadanne net,

- lokale konsekvenser af forvaltningen af vandet i oprindelsesregionerne, modtagerregionerne og gennemloebsregionerne,

- den fysiske indvirkning paa vandmiljoeet i alle de beroerte regioner;

mener, at der i denne samlede analyse boer tages hensyn til samtlige punkter, saavel i gennemfoerelsesfasen som paa laengere sigt, og

a) at analysen boer suppleres med saerlige undersoegelser fra sag til sag vedroerende:

- den fysiske indvirkning af projekterne paa landskabet, naturmiljoeet, oekosystemerne og mennesket aktiviteter,

- virkningen af, at der hentes mere vand fra oprindelsesregionerne, saavel kvantitativt som kvalitativt,

- mulighederne for genplantning af skov, der er tilpasset de forskellige omraader, i forbindelse med projekterne;

b) at der i denne forbindelse under hele processen boer udarbejdes detaljerede og kvantificerbare opgoerelser over behovet for omledning af vand:

- til industrielt brug,

- til overrisling

- til forsyning med drikkevand og integrering i de eksisterende net;

11. anmoder Kommissionen om at udarbejde et pilotprojekt om teknisk og oekonomisk baeredygtighed for at undersoege sammenkaedningen mellem det eksisterende transeuropaeiske vandnet og én bestemt »hydrologisk oe« inden for EU og foreslaar, at den til dette formaal for eksempel overvejer et projekt til sammenkaedning af Rhône-dalen - et typisk eksempel paa en transeuropaeisk vandvej - og det isolerede vandnet paa Den Iberiske Halvoe, et projekt, der ikke vil faa afgoerende konsekvenser for den naturlige styring af Rhône-floden og vil goere det muligt bedre at udnytte ressourcerne og de transnationale muligheder for opbevaring;

12. paapeger, at denne undersoegelse gennemfoeres efter en analysemetode med flere forskellige kriterier, og at Det Faelles Forskningscenter inddrages paa grundlag af de oplysninger, det raader over;

13. anmoder Kommissionen om fremover at betragte de kvantitative aspekter ved Faellesskabets vandpolitik som prioriterede og at tage initiativer til sammenkaedning af vandloebssystemer inden for hovedlinjerne i denne politik, der kan bidrage til at styrke solidariteten mellem brugerne af ressourcen;

14. anmoder Kommissionen om i sin undersoegelse af de europaeiske vandnets teknologiske baeredygtighed ogsaa at tage hensyn til de oekonomiske aspekter ved energiproduktionen med henblik paa en langsigtet politik til forbedring af forvaltningen af vandressourcerne og udviklingen af vedvarende energikilder;

15. anmoder Kommissionen om at undersoege muligheden for at oprette et marked for vand, og under hvilke miljoeforhold og -beskyttelsesforanstaltninger et saadant kan fungere;

16. opfordrer Kommissionen til at fremme relevante foranstaltninger, som kan pejle regeringernes vandforvaltningspolitik ind paa en fastsaettelse af passende priser for vandforsyningstjenester, saaledes at de kommer til at daekke de dermed forbundne omkostninger for den paagaeldende tjeneste, for at sikre, at de ansvarlige myndigheder, saedvanligvis kommunerne, har tilstraekkeligt med oekonomiske ressourcer til at garantere en kvantitativ og kvalitativ forsyning;

17. anmoder tillige Kommissionen om at foretage en noeje undersoegelse af vandressourcernes strategiske betydning for Unionens forbindelser med tredjelande og om at undersoege mulighederne for at udvikle de transeuropaeiske vandnet gennem de internationale konventioner;

18. mener, at der under ingen omstaendigheder kan hentes vand fra en anden medlemsstat uden dennes udtrykkelige samtykke;

19. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen.