BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND FOR FORSLAGET

Begrundelse og formål

I henhold til artikel 395, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem[1] (i det følgende benævnt "momsdirektivet") kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at anvende særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i direktivet, for at forenkle afgiftsopkrævningen eller for at forhindre visse former for momsunddragelse eller momsundgåelse.

Ved breve registreret i Kommissionens Generalsekretariat henholdsvis den 3. og 4. april 2013 anmodede Danmark og Sverige om forlængelse af den fravigelse, der oprindeligt blev indrømmet ved beslutning 2000/91/EF[2] og senere blev forlænget ved beslutning 2003/65/EF[3] og beslutning 2007/132/EF[4]. I overensstemmelse med momsdirektivets artikel 395, stk. 2, underrettede Kommissionen ved brev af 12. juni 2013 de øvrige medlemsstater om Danmarks og Sveriges anmodning. Ved brev af 14. juni 2013 underrettede Kommissionen Danmark og Sverige om, at den rådede over alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.

Generel baggrund

Danmark og Sverige har i fællesskab indført forenklede regler for refusion af momsen på broafgiften på den faste Øresundsforbindelse mellem Danmark og Sverige. Dette var nødvendigt, da de normale momsregler ville medføre uforholdsmæssigt meget papirarbejde for både skatteyderne og den offentlige forvaltning.

I henhold til de normale momsregler, således som de fremgår af artikel 168, 169, 170 og 171 i momsdirektivet, skal moms fradrages i eller tilbagebetales af den medlemsstat, hvor den skulle betales eller er betalt. Da den faste Øresundsforbindelse ligger dels i Danmark, dels i Sverige, ville afgiften for benyttelse af forbindelsen skulle refunderes af det ene eller andet af disse to lande, idet den har relation til deres respektive områder. Mere præcist ville Danmark skulle refundere 50 % og Sverige 50 %.

I praksis ville dette betyde, at skattepligtige personer hjemmehørende i enten Danmark eller Sverige kun ville kunne få refunderet 50 % af momsen på deres periodiske momsangivelser i den medlemsstat, hvor de er registreret. De resterende 50 % ville skulle kræves tilbagebetalt af den anden medlemsstat via direktiv 2008/9/EF[5]. Også afgiftspligtige personer, der er etableret i andre medlemsstater end Danmark og Sverige ville skulle indgive to særskilte tilbagebetalingsanmodninger i henhold til direktiv 2008/9/EF, nemlig en til Danmark og en til Sverige. Og afgiftspligtige personer etableret uden for EU ville i henhold til direktiv 86/560/EØF[6] skulle indgive tilbagebetalingsanmodninger til både Danmark og Sverige.

Den aktuelle fravigelse for Danmark og Sverige medfører en forenkling af momsreglerne for så vidt angår refusionen af moms. Den giver nemlig ret til at indgive en enkelt anmodning om tilbagebetaling af momsen på broafgiften. De forenklede regler siger følgende:

– Afgiftspligtige personer, der er etableret i Danmark og Sverige, har ret til, på deres indenlandske momsangivelser, at fradrage hele den fradragsberettigede moms på broafgiften, inklusive den del, der har relation til brugen af forbindelsen i den medlemsstat, hvor de ikke er etableret.

– For at få tilbagebetalt den fradragsberettigede moms efter proceduren i direktiv 2008/9/EF vedrørende afgiftspligtige personer etableret i en anden medlemsstat end Danmark eller Sverige eller efter proceduren i direktiv 86/560/EØF for afgiftspligtige personer, der er etableret uden for medlemsstaterne, skal anmodningen indgives til de svenske myndigheder alene.

Danmark og Sverige ønsker, at de forenklede regler forlænges for endnu en periode.

I henhold til de statistiske oplysninger i bilag I til anmodningen fra Sverige har fravigelsen gjort det betydeligt nemmere for afgiftspligtige personer at få tilbagetalt momsen på Øresundsbroafgiften, og den har været en succes. Også Kommissionen mener, at denne form for fradragsret på tværs af grænserne er et godt eksempel på, hvordan erhvervslivets forpligtelser kan forenkles, og den kunne på længere sigt udvides via et såkaldt "One Stop Shop".

Kommissionen finder derfor, at en yderligere forlængelse vil være passende. Den foreslår en forlængelse på syv år, som vil falde sammen med anvendelsesperioden for beslutning 2007/132/EF.

Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører

En fravigelse, der blev indrømmet Danmark og Sverige den 24. januar 2000 og forlænget den 21. januar 2003 og den 30. januar 2007.

Overensstemmelse med EU's andre politikker og mål

Ikke relevant.

2. RESULTATER AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

Høring af interesserede parter

Ikke relevant.

Ekspertbistand

Der har ikke været behov for ekstern ekspertbistand.

Konsekvensanalyse

Den foreslåede afgørelse tager sigte på at forenkle proceduren for tilbagebetaling af moms på broafgifter for afgiftspligtige personer, der benytter den faste Øresundsforbindelse mellem Danmark og Sverige, og den har derfor potentielt en positiv økonomisk virkning.

Virkningerne vil i alle tilfælde være begrænsede på grund af fravigelsens snævre anvendelsesområde.

3. FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER

Resumé af de foreslåede foranstaltninger

Tilladelse til Danmark og Sverige til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 168, 169, 170 og 171, for så vidt angår fradragsretten for afgiftspligtige personer.

Retsgrundlag

Artikel 395 i direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem.

Nærhedsprincippet

Forslaget henhører under Unionens enekompetence. Nærhedsprincippet finder derfor ikke anvendelse.

Proportionalitetsprincippet

Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende grunde:

Afgørelsen vedrører en tilladelse, der gives til to medlemsstater på deres egen anmodning, og udgør ikke en forpligtelse.

I betragtning af fravigelsens begrænsede anvendelsesområde står den særlige foranstaltning i rimeligt forhold til det tilstræbte mål.

Reguleringsmiddel/reguleringsform

Foreslåede instrumenter: andre.

Andre midler ville ikke være hensigtsmæssige af følgende årsager:

Efter artikel 395 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at fravige de fælles momsregler. En gennemførelsesafgørelse vedtaget af Rådet er det eneste egnede middel, da den kan rettes til en enkelt medlemsstat.

4. BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER

Forslaget får ingen virkninger for Unionens budget.

5. FAKULTATIVE ELEMENTER

Fornyet gennemgang/revision/udløbsklausul

Forslaget indeholder en udløbsklausul.

2013/0283 (NLE)

Forslag til

RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

om bemyndigelse af Kongeriget Danmark og Kongeriget Sverige til at forlænge anvendelsen af en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 168, 169, 170 og 171 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem[7], særlig artikel 395, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ved breve registreret i Kommissionens Generalsekretariat henholdsvis den 3. og 4. april 2013 anmodede Danmark og Sverige om bemyndigelse til at forlænge anvendelsen af en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 168, 169, 170 og 171 i direktiv 2006/112/EF, der bestemmer, at afgiftspligtige personer skal udøve deres ret til fradrag eller tilbagebetaling af merværdiafgift (herefter benævnt "moms") i den medlemsstat, hvor den blev betalt.

(2) Kommissionen underrettede de andre medlemsstater om Danmarks og Sveriges anmodninger ved brev af 12. juni 2013. Ved brev af 14. juni 2013 underrettede Kommissionen Danmark og Sverige om, at den rådede over alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.

(3) Anmodningerne vedrører refusionen af moms på broafgiften på den faste Øresundsforbindelse mellem Danmark og Sverige. Ifølge reglerne om opkrævning af moms på det sted, hvor tjenester forbundet med fast ejendom leveres, skal momsen på broafgiften på Øresundsforbindelsen betales delvis til Danmark og delvis til Sverige.

(4) Uanset kravet om, at afgiftspligtige personer skal udnytte deres ret til fradrag eller tilbagebetaling af moms i den medlemsstat, hvor den blev betalt, fik Danmark og Sverige bemyndigelse til at indføre en særlig foranstaltning, der gjorde det muligt for afgiftspligtige personer at søge om momsrefusion hos myndighederne i en enkelt medlemsstat. Bemyndigelsen blev først indrømmet ved Rådets beslutning 2000/91/EF af 24. januar 2000 om bemyndigelse af Kongeriget Danmark og Kongeriget Sverige til at anvende undtagelsesforanstaltninger fra artikel 17 i sjette direktiv 77/388/EØF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter[8], og den blev senere forlænget ved beslutning 2003/65/EF[9] og beslutning 2007/132/EF[10].

(5) De retlige og faktiske forhold, der berettigede undtagelsen, har ikke ændret sig. Danmark og Sverige bør derfor bemyndiges til at anvende undtagelsesforanstaltningen i endnu en begrænset periode.

(6) Undtagelsesforanstaltningen har ingen negative konsekvenser for Unionens egne indtægter hidrørende fra moms —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Uanset bestemmelserne i artikel 168, 169, 170 og 171 i direktiv 2006/112/EF bemyndiges Danmark og Sverige hermed til at anvende følgende ordning i forbindelse med refusion af moms på broafgiften på den faste Øresundsforbindelse mellem de to lande:

a) Afgiftspligtige personer, der er etableret i Danmark, kan udøve deres ret til fradrag af den moms, de har betalt for at benytte den del af forbindelsen, der befinder sig på svensk territorium, ved fradrag på de periodiske erklæringer til de danske myndigheder.

b) Afgiftspligtige personer, der er etableret i Sverige, kan udøve deres ret til fradrag af den moms, de har betalt for at benytte den del af forbindelsen, der befinder sig på dansk territorium, ved fradrag på de periodiske erklæringer til de svenske myndigheder.

c) Afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i en af ovennævnte to medlemsstater, skal henvende sig til de svenske myndigheder for i overensstemmelse med proceduren i direktiv 2008/9/EØF eller direktiv 86/560/EØF at få refunderet momsen på broafgiften, herunder den moms, de har betalt for at benytte den del af forbindelsen, der befinder sig på dansk territorium.

Artikel 2

Denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.

Artikel 3

Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Danmark og Kongeriget Sverige.

Udfærdiget i Bruxelles, den […].

På Rådets vegne

Formand

[1] EUT L 347 af 11.12.2006, s. 1.

[2] EUT L 28 af 3.2.2000, s. 38.

[3] EUT L 25 af 30.1.2003, s. 40.

[4] EUT L 57 af 24.2.2007, s. 10.

[5] EUT L 44 af 20.2.2008, s. 23.

[6] EUT L 326 af 21.11.1986, s. 40.

[7] EUT L 347 af 11.12.2006, s. 1.

[8] EUT L 28 af 3.2.2000, s. 38.

[9] EUT L 25 af 30.1.2003, s. 40.

[10] EUT L 57 af 24.2.2007, s. 10.