om gennemførelsen af kravet om miljømæssige fokusområder under ordningen for grønne direkte betalinger

1. Indledning

Med reformen i 2013 af den fælles landbrugspolitik blev der indført en ordning for grønne direkte betalinger ("grøn omstilling"). Målet var en yderligere forbedring af den bæredygtige forvaltning af naturressourcerne i forbindelse med landbrug ved hjælp af betalinger for metoder, der er gavnlige for miljøet og klimaet. Foruden diversificering af afgrøderne og bevarelse af permanente græsarealer kræver den grønne omstilling, at landbrugerne sætter 5 % af deres agerjord af til miljømæssige fokusområder.

Denne rapport har fokus på 2015 og 2016 og opfylder et lovgivningsmæssigt krav om, at Kommissionen undersøger fremskridtene med hensyn til gennemførelsen af kravet om miljømæssige fokusområder. Selv om den også indeholder nogle foreløbige observationer af de miljømæssige fokusområders potentielle indvirkninger på miljøet på baggrund af de valg, som medlemsstaterne og landbrugerne har truffet, er det vigtigt at understrege, at dette ikke er en måling af egentlige miljøvirkninger.

Rapporten indeholder en opdatering og uddybelse af visse aspekter af gennemgangen i 2016 af den grønne omstilling efter et års anvendelse, der blev foretaget som et led i Kommissionens REFIT-program. I gennemgangen i 2016 undersøgte man den grønne omstillings indvirkning på produktionspotentialet og landbrugernes lige vilkår og tog forskellige forenklingsaspekter i betragtning. Som opfølgning herpå stillede Kommissionen flere ændringsforslag til den afledte lovgivning om grøn omstilling, hvor der først og fremmest var fokus på de miljømæssige fokusområder. Disse ændringsforslag tog sigte på at strømline og skabe klarhed omkring de relevante bestemmelser og samtidig øge deres indvirkning på miljøet. De skulle træde i kraft senest i 2018 (pr. marts 2017 er ændringerne endnu ikke trådt i kraft).

Rapporten vil bidrage til den bredere evaluering af grøn omstilling, herunder de miljømæssige fokusområders miljøfordele, og skal være afsluttet ved udgangen af 2017 eller i starten af 2018. Den vil ligeledes indgå i den rapport om overvågning og evaluering af den fælles landbrugspolitik, der skal udarbejdes i 2018. Observationerne i kapitel 3 i denne rapport påvirker ikke evalueringen af den grønne omstilling. Den vil omfatte alle aspekter heraf, herunder de miljømæssige fokusområder.

1.1.Kravet om miljømæssige fokusområder

Mange værdifulde levesteder og den biodiversitet, som de fremmer, er afhængige af landbrugssystemer. Indsatsen for at bevare denne biodiversitet anerkendes dog ikke af markederne, og derfor afspejles den ikke i de priser, som landbrugerne får for deres produkter. Selv om biodiversitetens bevarelse afhænger af passende forvaltningsmetoder, har disse metoder – under indflydelse af konkurrencepresset – undergået en ændring i form af øget specialisering og intensivering af produktionen i nogle områder og ophør med landbrugsvirksomhed i andre. Dette skaber et pres på biodiversiteten og har skadelige indvirkninger på jordbunden, vandet og klimaet, men det udgør også en risiko for landbrugssektorens produktionspotentiale på langt sigt.

Formålet med kravet om miljømæssige fokusområder er "navnlig […] at beskytte og forbedre især biodiversiteten på landbrug". Sammen med de andre grønne omstillingskrav er det et led i den eksisterende fælles landbrugspolitik og andre EU-politikker, der tager sigte på en bæredygtig forvaltning af naturressourcerne, herunder biodiversiteten. Grøn omstilling hører under den fælles landbrugspolitiks første søjle og har til formål at sikre, at alle EU-landbrugere, som modtager indkomststøtte, skaber miljø- og klimafordele i forbindelse med deres landbrugsaktivitet. De metoder, der er nødvendige i henhold til kravet om miljømæssige fokusområder, bør, ligesom de andre grønne omstillingsmetoder, være enkle, generelle og årlige foranstaltninger, der ikke er underlagt kontrakter. Landbrugerne belønnes for at anvende biodiversitetsfremmende metoder, hvilket ikke nødvendigvis medfører ændringer i alle landbrug. Hvis disse metoder allerede anvendes, sikrer kravet om miljømæssige fokusområder, at de opretholdes på trods af det konkurrencepres, som landbrugerne står over for. Hvis de ikke allerede anvendes, skal de indføres.

For at overholde kravet om miljømæssige fokusområder skal landbrugere, der har over 15 ha agerjord, sørge for, at mindst 5 % er et "miljømæssigt fokusområde", der anvendes til gavn for miljøet og er udvalgt fra en liste over "miljømæssige fokusområdetyper", som er udarbejdet af de nationale myndigheder ud fra en fælles EU-liste. Denne EU-liste omfatter en bred vifte af træk eller områder, som er direkte målrettet mod biodiversiteten, såsom brakjord eller landskabstræk, eller som er indirekte målrettet mod biodiversiteten gennem en nedsat anvendelse af rå- og hjælpestoffer og/eller forbedring af jordbeskyttelsen såsom efterafgrøder eller kvælstofbindende afgrøder. Miljømæssige fokusområder beregnes ved hjælp af vægtningsfaktorer, der afspejler alle de miljømæssige fokusområders karakteristika og deres betydning for biodiversiteten. Vægtningsfaktorerne går fra 0,3 (f.eks. for efterafgrøder) og 0,7 (kvælstofbindende afgrøder) til 2 (levende hegn).

Medlemsstaterne har adskillige muligheder for at skræddersy de miljømæssige fokusområdetyper. Når de vælger deres nationale liste, kan de f.eks. tage udgangspunkt i metoder, som landbrugerne allerede anvender, og/eller supplere kravene (f.eks. produktionsmetoder) for nogle miljømæssige fokusområder for at sikre eller forbedre deres effektivitet. På visse betingelser kan de også tilbyde landbrugerne en række alternative miljømæssige fokusområder i form af "tilsvarende foranstaltninger". Nogle landbrugere er undtaget fra dette krav, f.eks. i kraft af deres landbrugs beliggenhed ("undtagelse på grund af skovbeliggenhed"), størrelse eller arealanvendelse.

Ud over krydsoverensstemmelse kan metoderne i forbindelse med de miljømæssige fokusområder suppleres med frivillige foranstaltninger under programmerne for udvikling af landdistrikter, som finansierer mere krævende aktiviteter, der er rettet mod specifikke miljø- og klimarelaterede behov.