Regionsudvalgets udtalelse om "Meddelelse fra Kommissionen - Informationsnote af 30. januar 2002: En fælles finansiel ramme 2004-2006 for tiltrædelsesforhandlingerne"

(2002/C 278/12)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til Meddelelse fra Kommissionen - Informationsnote af 30. januar 2002: En fælles finansiel ramme 2004-2006 for tiltrædelsesforhandlingerne (SEK(2002) 102 endelig) (o.a.: foreligger d.d. ikke på dansk),

under henvisning til præsidiets beslutning af 12. marts 2002 om i henhold til EF-traktatens artikel 265, stk. 5, at henvise udarbejdelsen af en initiativudtalelse til Underudvalget for Forbindelser Udadtil,

under henvisning til forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 71/2001 rev.), som blev vedtaget af Underudvalget for Forbindelser Udadtil den 3. april 2002 med Lord Hanningfield, Essex County Council (UK/PPE), som ordfører,

under henvisning til Kommissionens oplæg af 30. januar 2002: om "Enlargement and Agriculture: Successfully Integrating the new Member States into the CAP" (SEK(2002) 95 endelig) (foreligger d.d. ikke på dansk),

under henvisning til Kommissionens meddelelse af 30. januar 2002 om "First Progress Report on Economic and Social Cohesion" (KOM(2002) 46 endelig) (foreligger d.d. ikke på dansk),

under henvisning til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Berlin den 24. og 25. marts 1999,

under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse om "Den fælles landbrugspolitiks betydning for regionerne ved EU's udvidelse" (CdR 416/2000 fin)(1),

under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse om "Styrkelse af de institutionelle strukturer på lokalt og regionalt niveau i ansøgerlandene" (CdR 102/2001 fin)(2),

under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse om "Anden rapport om økonomisk og social samhørighed" (CdR 74/2001 fin)(3),

under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse om "Reform af den fælles landbrugspolitik - Udvikling af landdistrikternes konkurrenceevne" (CdR 526/1999 fin)(4),

under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse om "De regionale konsekvenser af EU's landbrugs- og landdistriktpolitik (politik-evaluering)" (CdR 253/2000 fin)(5),

under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse om "Agenda 2000: EU's finansieringsramme efter 1999, under hensyntagen til udvidelsesperspektiverne og udfordringerne i det 21. århundrede" (KOM(97) 2000 endelig udg.) (CdR 303/97 fin),(6)

under henvisning til Rapport fra kontaktgruppen "Regionsudvalget/Ansøgerlandene" 1998-2001 (R/CdR 448/2001 punkt 13 a)),

og ud fra følgende betragtninger:

denne runde af EU's udvidelse er en udfordring, der vil forme kommende generationers Europa, og som indvirker på alle aspekter af EU's fremtidige karakter og struktur,

de lokale og regionale myndigheder står for gennemførelsen af en stor del af EU-lovgivningen og vil derfor være afgørende for udvidelsens succes -

på den 44. plenarforsamling den 15.-16. maj 2002 (mødet den 16. maj) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse.

REGIONSUDVALGETS SYNSPUNKTER OG HENSTILLINGER

1. Generelle bemærkninger om informationsnotens indhold

Regionsudvalget

1.1. bemærker, at man i visse ansøgerlande er begyndt at se mere skærpede holdninger til EU-medlemskab inden for de seneste måneder. Der er en fare for, at disse holdninger kan blive styrket i de afsluttende forberedelser til tiltrædelsen, hvis forhandlingerne med ansøgerlandene skaber det indtryk, at ansøgerlandene ikke tiltræder EU på rimelige betingelser.

1.2. bemærker, at den fælles landbrugspolitik og samhørighedsstøtten er nogle af de vigtigste spørgsmål vedrørende de finansielle rammer. 80 % af EU's nuværende budget går til støtte til landbrugere og de fattigste regioner.

1.3. anerkender, at man ved blot at udvide de nuværende politikker fuldt ud og uden at indføre nogen overgangsperiode eller indfasning for de nye eftertiltrædelseslande ville påføre eksisterende medlemsstater en stor økonomisk byrde i den nuværende fremmeperiode. I denne sammenhæng understreger Regionsudvalget nødvendigheden af ikke at sammenkæde diskussionen om reformen af EU med tiltrædelsesforhandlingerne.

1.4. mener, at en overgangsperiode inden fuld tiltrædelse af den fælles landbrugspolitik og strukturfondene også er i ansøgerlandenes bedste interesse. Nye landes forestående tiltrædelse understreger på ny, at en reform af den fælles landbrugspolitik for længst burde have fundet sted.

1.5. er enig med Kommissionen i, at udgiftsloftet, der blev fastlagt i Berlin for perioden indtil 2006, bør overholdes og Berlin-rammen tilpasses ud fra den antagelse, at der optages op til ti nye medlemsstater i 2004.

1.6. kræver, at tilpasninger til de overordnede finansielle rammer i så fald evalueres, så man sikrer, at de ikke har nogen uforholdsmæssigt negative konsekvenser for regioner, hverken i de nuværende eller de nye medlemsstater.

2. Landbrug

Regionsudvalget

2.1. mener, at der er behov for en videre reform af den fælles landbrugspolitik, der tager hensyn til den rolle, landbruget spiller i landdistrikternes økonomi, og som især tager højde for de vanskeligheder, landbrugere slås med i regioner med ugunstige naturforhold, samtidig med at man fremmer bæredygtige og miljøvenlige produktionsmetoder som eksempler på den europæiske model.

2.2. støtter, at det klart og tydeligt fremgår af SEK(2002) 95 endelig, at en landbrugspolitik i to trin på længere sigt ikke er bæredygtig. Den videre reform af den fælles landbrugspolitik må sikre, at der er en fælles landbrugspolitik for alle medlemsstater.

2.3. støtter, at Berlin-rammen revideres, så man sikrer, at landbrugere i de nye medlemsstater har gradvis adgang til direkte støtteudbetalinger inden for Berlin-rammens finansielle loft.

2.4. er enig med Kommissionen i, at den bedste løsning på det presserende behov for at omlægge landbrugssektoren i de nye medlemsstater ikke er direkte adgang til fuld og direkte støtteudbetaling, og at umiddelbar adgang til fuld og direkte støtteudbetaling kan forvride landbrugets stilling i forhold til andre erhvervssektorer og landdistrikternes stilling i forhold til byområder.

2.5. mener, at enhver overgangsperiode bør gå hånd i hånd med mere ambitiøse reformer af relevante EU-politikker efter en tidsplan, der er nøje fastlagt i bred enighed mellem de nuværende 15 EU-medlemsstater.

2.6. noterer sig, at Kommissionen i SEK(2002) 95 endelig gør opmærksom på faren for, at omlægningsprocessen i de første år efter tiltrædelsen går hånd i hånd med arbejdsløshed og fattigdom i landdistrikterne, og at foranstaltninger, som undergraver semi-subsistenslandbruget, og dettes velfærdsfunktion(7), kan have en negativ effekt, hvis der ikke findes andre sikkerhedsnet.

2.7. støtter Kommissionens forslag i SEK(2002) 95 endelig om, at der bør gives ensartet indkomststøtte i en overgangsperiode for at afdæmpe det indre markeds effekter over for semi-subsistenslandbrug.

2.8. bifalder forslaget om at forenkle grundlaget for de nye medlemsstaters støttemuligheder i lyset af de høje administrative omkostninger ved at behandle et stort antal udbetalinger til små landbrug(8).

2.9. forstår visse ansøgerlandes bekymring for, at disse forslag vil fastholde en skævhed i støttefordelingen i EU, som gavner de rigere regioner på bekostning af de fattigere.

2.10. henstiller i lyset af ovennævnte og i henhold til Kommissionens kvalitative argument imod, at ansøgerlandene fuldt omfattes af den fælles landbrugspolitik, og udtalelsen i SEK(2002) 95 endelig, hvor det hedder, at EU's politik bør udformes, så man på den bedst mulige måde støtter ansøgerlandenes bestræbelser på at omstrukturere og modernisere, at der bør indføres en kvalitativ determinant for adgang til fuld EU-landbrugsstøtte.

2.11. støtter Kommissionens forslag om at øge udgifterne til social udvikling, så de udgør op til 80 % af den fælles landbrugsstøtte inden for Berlin-rammens finansielle loft.

3. Strukturelle tiltag

Regionsudvalget

3.1. anerkender, at en effektiv regionalpolitik og regionalforvaltning i alle ansøgerlande undtagen de territorialt set mindste vil få stor betydning for gennemførelsen af EU-lovgivningen og de enkelte landes muligheder for at drage fuld fordel af et kommende EU-medlemskab.

3.2. støtter en tilpasning af Berlin-rammens finansielle profil for at tage højde for de ti nye medlemsstater, som tiltræder i 2004.

3.3. er enig med Kommissionen i, at der bør tages hensyn til evnen til at absorbere støtte af denne art, og at absorberingskapaciteten bør styrkes ved at afsætte flere midler til Samhørighedsfonden.

3.4. anerkender, at fremme af økonomisk og social samhørighed er et vigtigt element for EU's succes. Udvidelse til 25 medlemsstater vil medføre regionale og territoriale skævheder, der overgår enhver tidligere udvidelse(9). Der bør sikres en balance mellem de nye medlemsstaters behov og behovene hos eksisterende medlemsstater, der konvergensmæssigt endnu ikke er oppe på EU's normer. Enhver reform eller uddybning af mål og procedurer for strukturforanstaltninger skal ligeledes tage hensyn til alle ansøgerlandene uden dog at glemme de fattigste eller strukturelt set svageste regioner i de nuværende 15 EU-medlemsstater, eftersom der fortsat vil være store regionale forskelle mellem dem.

3.5. mener, at samhørighedspolitikken tjener hele EU. Den stimulerer efterspørgslen efter varer og tjenester og øger konkurrenceevnen i EU samt skaber muligheder for bæredygtig vækst. Samhørighedspolitikkens succes kan ses i de fire samhørighedslande (Spanien, Irland, Portugal og Grækenland), der alle har tilnærmet sig EU-gennemsnittet for BNP pr. indbygger. I Irland er BNP pr. indbygger steget fra 64 % af EU-gennemsnittet i 1988 til 119 % i 2000. I de tre øvrige lande har tendensen i gennemsnit ligget et sted mellem 68 % og 79 % af EU-gennemsnittet.

3.6. støtter Kommissionens synspunkt i KOM(2002) 46 endelig om, at ingen regioner pludselig skal miste deres mål 1-støtte(10). Kommissionen må imidlertid gøre det klart, at denne støtte ikke må føre til en forøgelse af medlemsstaternes budgetforpligtelser.

3.7. ønsker at se en større decentralisering af samhørighedspolitikken, så partnerskaber forvaltes på lokalt og regionalt niveau. Opbygning af partnerskaber på lokalt niveau og inddragelse af lokale aktører er nøglen til de regionale udviklingsstrategiers succes. Kommissionen bør være mere lydhør over for regionale og lokale initiativer, der har til formål at fremme grænseoverskridende samarbejde på nationalt og tværregionalt niveau.

4. Interne politikker

Regionsudvalget

4.1. bifalder, at Kommissionen anerkender, at institutionsopbygning er en prioritet. Arbejdet i Regionsudvalgets kontaktgruppe har vist, at de lokale og regionale myndigheder har en nøglerolle at spille for at sikre, at ansøgerlandene kan fungere effektivt inden for EU. Disse lande har stadig behov for betydelig støtte, så de kan opbygge deres lokale og regionale styringsstrukturer. For en succesfuld gennemførelse af EU's regelværk og landbrugs- og strukturpolitikker er det nødvendigt at opbygge ekspertise, kompetence og kapacitet på lokalt og regionalt niveau.

4.2. Ansøgerlandenes problemer med at få adgang til disponible ressourcer via strukturfondene må nu vies stor opmærksomhed. Der må vedtages specifikke tiltag for hurtigst muligt at styrke ansøgerlandenes forudsætninger for at udnytte støtten på effektiv vis. Kommissionen bør bl.a. medtænke dette i overvejelserne om, hvordan Phare-midlerne skal anvendes. Et vigtigt spørgsmål I tiltrædelsesforhandlingerne bør være, hvordan EU-midlerne bedre kan bidrage til at opbygge stabile lokale og regionale strukturer i ansøgerlandene.

4.3. støtter, at der afsættes yderligere midler til en sikker nedlukning af atomkraftværker i Slovakiet og Litauen.

5. Cypern

Regionsudvalget

5.1. støtter Kommissionens hensigt om at stille yderligere midler til rådighed for den nordlige del af Cypern, hvis den er med i tiltrædelsesprocessen.

6. Overgangsordninger

Regionsudvalget

6.1. støtter, at der tilvejebringes overgangsordninger, som sikrer, at ingen ny medlemsstat står i en dårligere position hvad angår dets nettobudget, end det gjorde året inden udvidelsen.

Bruxelles, den 16. maj 2002.

Albert Bore

Formand for

Regionsudvalget

(1) EFT C 107 af 3.5.2002, s. 3.

(2) EFT C 107 af 3.5.2002, s. 32.

(3) EFT C 107 af 3.5.2002, s. 27.

(4) EFT C 317 af 6.11.2000, s. 7.

(5) EFT C 357 af 14.12.2001, s. 29.

(6) EFT C 64 af 27.2.1998, s. 40.

(7) I Polen viser nationale statistikker, at der er 350000 semi-subsistensbedrifter med en størrelse på 3-15 hektar.

(8) I de fleste af landene er mindst halvdelen af alle landbrug mindre end fem hektar (SEK(2002) 95 endelig).

(9) I et EU med 25 medlemsstater vil forholdet mellem de rigeste 10 % af landene og de mindst udviklede 10 % stige til 1:4,5 sammenlignet med 1:2,6 i det nuværende EU. De rigeste 10 % af regionerne vil have en BNP på 170 % af EU-gennemsnittet, medens BNP i de mindst udviklede 10 % af regionerne vil ligge på 38 % af EU-gennemsnittet.

(10) I et EU med 25 medlemsstater vil regioner med et BNP pr. indbygger på under 75 % af EU-gennemsnittet (tærskel for mål 1) have en befolkning på 115 mio. eller 25 % af det samlede indbyggerantal. 4 ud af 10 indbyggere i regionerne vil bo i de eksisterende EU-medlemsstater, de øvrige 6 vil bo i ansøgerlandene. De regioner, der i dag er støtteberettigede til mål 1, og som efter udvidelsen vil ligge over 75 %-tærsklen, har 37 mio. indbyggere; hen ved 25 mio. af disse lever i regioner, der vil ophøre med at være støtteberettigede på grund af det statistiske fald i BNP-gennemsnittet som følge af udvidelsen, medens de resterende 12 mio. bor i regioner, der uanset udvidelsen vil miste deres støtteberettigelse på grund af vellykket konvergens.