KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
Bruxelles, den14.07.1999
KOM(1999) 335 endelig udg.
99/0070 (COD)
Ændret forslagtil
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF)
omudviklingssamarbejde med Sydafrika
(forelagt afKommissionenihenholdtilEF-traktatens
artikel250, stk. 2)
2BEGRUNDELSE
Den foreslåede forordning fastlægger målene og procedurerne for transaktioner i
henhold til budgetpost B7-3200.
Den oprindelige udgave af forslaget blev forelagt af Kommissionen den 12. marts
1999.
Europa-Parlamentet godkendte (under førstebehandlingen) på grundlag af en
betænkning fra Raimondo Fassa Kommissionens forslag den 5. maj 1999 med 6
ændringsforslag.
Kommissionen har meddelt Parlamentet sin stillingtagen til de foreslåede ændringer,
hvorafenkanaccepteres isin helhed, to tildels ogtre ikke.
Kommissionen skal derfor udarbejde et ændret forslag med indarbejdelse af de
ændringer, den kan acceptere (se understreget tekst), og som skal sikre større
koordinationog bæredygtighed ide programmer, der gennemføres.
De ændringer, som Kommissionen ikke er i stand til at acceptere, vedrører visse
udvalgsprocedurer - som forkastes, fordi klarhed og konsekvens forudsætter
ensartethed i komitologi-anliggender, systematisk koordination i modtagerlandet med
EIB - hvilket ikke er praktisk muligt, da EIB ikke har nogen permanent
repræsentation, og formalisering af oversendelse af evalueringer og rapporter til den
sydafrikanske nationalforsamling, hvilket kunne skabe ensær præcedens.
Kommissionens oprindelige forslag er blevet drøftet i Rådets Afrika-arbejdsgruppe,
mender er endnu ikke fastlagt nogenfælles holdning.
3Ændret forslagtil
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF)
omudviklingssamarbejde med Sydafrika
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DENEUROPÆISKE UNIONHAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig
artikel179,
under henvisning til forslag til Kommissionen1,
ihenholdtilfremgangsmådenitraktatensartikel 251,
ogudfra følgendebetragtninger:
(1) efter valget i april 1994 og indsættelsen af en demokratisk regering har
Fællesskabet indledt en strategi, der tager sigte på at støtte den politik og de
reformer, der gennemføres afde nationale myndigheder;
(2) Rådet udstedte den 22. november 1996 forordning (EF) nr. 2259/96 om
udviklingssamarbejde med Sydafrika2;
(3) nævnte forordning udløbet den31. december 1999;
(4) det hedder i afsnit VII i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den
Sydafrikanske Republik om handel, udvikling og samarbejde, at der ydes
finansiel bistand i form af gavebistand via en særlig finansiel facilitet på
Fællesskabets budget, at Fællesskabet erklærer sig rede til at holde sit
finansielle samarbejde med Sydafrika på et højt niveau, og at det vil træffe de
nødvendige beslutninger i denne sammenhæng på basis af forslag fra
Kommissionen;
(5) der vil kunne stilles andre egnede instrumenter til rådighed efter denne aftales
ikrafttræden, navnlig inden for rammerne af den fremtidige EF/AVS-
samarbejdsaftale og i forbindelse med Sydafrikas adgang til Den Europæiske
Udviklingsfond;
(6) ovennævnte aftales afsnit V indeholder bestemmelser om målene, prioriteterne
og metoderne for og implementeringen af udviklingssamarbejdet med
Sydafrika;
1KOM(1999) 124 endeligudg. Af12.3.1999.
2EFTL306af28.11.1996.
4(7) på baggrund af resultaterne med implementeringen af Rådets forordning (EF)
nr. 2259/96 af 22. november 1996, der er nævnt ovenfor, og Revisionsrettens
særlige beretning nr. 7/98 om Det Europæiske Fællesskabs program for
udviklingsbistand til Sydafrika (1986-1996) vil Rådets forordning (EF)
nr. 2259/96 af 22. november 1996 skulle tilpasses, navnlig med hensyn til
forenkling af procedurer, større fokus på sektorspecifikke prioriteter og
decentralisering af beslutningstagningen;
(8) bistanden i henhold til denne forordning gennemføres i sammenhæng med
andre donorers indsats, herunder den multilaterale institutioners;
(9) i Rådets afgørelse 87/373/EØF af 13. juli 19873fastlægges de nærmere vilkår
for udøvelsenafde gennemførelsesbeføjelser, dertillægges Kommissionen, og
for, hvordandet udvalg, der skalbistå Kommissionen, skalfungere;
(10) udvalget bør fungere som forvaltningsudvalg eller sområdgivende udvalg, når
forvaltningsproceduren ikke skønnes egnet;
(11) i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om
beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser4fastlægges
der fælles retsregler på alle områder vedrørende Fællesskabernes egne
indtægterog udgifter;
(12) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2185/96 om Kommissionens kontrol og
inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske
Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder5
finder anvendelse på alle områder af Fællesskabernes aktiviteter, uden at detteberører specifikke EF-regler for de forskellige policy-områder -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Mål
Fællesskabet iværksætter inden for rammerne afenpolitisk dialog og et partnerskabet
finansielt og fagligt samarbejde med Sydafrika til støtte for den politik og de
reformer, somdettelands nationale myndigheder har iværksat.
EF-samarbejdsprogrammet, der benævnes 'det europæiske genopbygnings- og
udviklingsprogram for Sydafrika', har til formål at bidrage til en harmonisk
bæredygtig og økonomisk og social udvikling i Sydafrika og at indpasse dette land i
verdensøkonomien samt at konsolidere grundlaget for et demokratisk retssamfund
under fuldstændig overholdelse af menneskerettighederne og de grundlæggende
frihedsrettigheder.
3EFTL197af18.7.1987.
4EFTL312af23.12.1995.
5EFTL292af15.11.1996.
5I den sammenhæng prioriteter Fællesskabet støtteforanstaltninger, der bidrager til at
bekæmpe fattigdommen.
Artikel 2
Samarbejdsområder
Udviklingssamarbejdet imedfør afdenne forordning rettes navnlig mod:- støtte til politikker, instrumenter og programmer, der sigter mod en gradvis
integration af den sydafrikanske økonomi i verdensøkonomien og
verdenshandelen, jobskabelse, udvikling af den private sektor, regionalt
samarbejde og regional integration I sidstnævnte sammenhæng skal
opmærksomheden særlig rettes mod støtte til de tilpasningstiltag i regionen,
der følger af etableringen af frihandelsområdet i henhold til aftalen om handel,
udvikling og samarbejde, især iSACU. Fremme af et samarbejde mellem EU-
erhvervsdrivende og sydafrikanske erhvervsdrivende af gensidig almindelig
interessekanogsåovervejes
-forbedring af levevilkårene og levering afsociale basisydelser
- støtte til demokratisering, beskyttelse af menneskerettighederne, god offentlig
forvaltning, styrkelse af de lokale myndigheder og inddragelse af
civilsamfundet iudviklingsprocessen.
Dialogen og partnerskabet mellem offentlige myndigheder og ikke-statslige
udviklingspartnere og aktører vilblive fremmet.
Programmet skal fokusere på bekæmpelse af fattigdom under hensyn til
basisbehovene i de tidligere ugunstigt stillede lokalsamfund og afspejle den
kønsrelateredeogmiljømæssigedimensionafudviklingen.
Artikel 3
Støtteberettigede samarbejdspartnere
De samarbejdspartnere, der kan opnå finansiel bistand i henhold til denne forordning,
er stats- provins- og lokalmyndigheder og offentlige organer, ikke-statslige
organisationer samt samfundsbaserede organisationer, regionale og internationale
organisationer, institutioner samt offentlige og private økonomiske beslutningstagere.
Andre organer vil ligeledes kunne være støtteberettigede, hvis begge parter er enige
herom.
6Artikel 4
Virkemidler, udgifternesart, information omprogrammet og koordination
1. De virkemidler, der kan tages i anvendelse som led i det samarbejde, der er
nævnt i artikel 2, omfatter navnlig undersøgelser, faglig bistand, uddannelse
eller andre tjenesteydelser, leverancer og arbejder samt revision og
evaluerings- og kontrolbesøg.
2. EF-finansieringen, som afhængigt af foranstaltningens behov og art kan
afholdes ilokaleller ifremmedvaluta, kandække:
– udgifter på statsbudgettet til støtte af reformer og politik i prioriterede
sektorer, som indkredses gennem en policy-dialog, i form af direkte
sektorspecifik budgetstøtte
– i n v es te r i n gogu d ty r
–i visse tilfælde faste udgifter (også administrations-, vedligeholdelses-
og driftsudgifter), særlig når et program gennemføres af en ikke-
statslig partner under hensyntagen til, at programmet så vidt muligt
skalsigte modbæredygtighedpå langsigt.
En del af finansieringen kan øremærkes (f.eks. til nye igangsættere) som
risikovillig kapital eller rentegodtgørelser ved lån fra Den Europæiske
Investeringsbank.
3. For hver enkelt samarbejdsaktion kræves principielt et finansielt bidrag fra
de i artikel 3 nævnte partnere. Størrelsen af dette bidrag fastsættes under
hensyn til de pågældende partneres muligheder og efter den enkelte
foranstaltnings karakter. Det skal særlig tilstræbes i tilfælde, hvor et projekt
er udformet til igangsættelse af en tidsubestemt aktivitet, for at sikre at
sådanne projekter forbliver levedygtige, når EF-finansieringen ophører .D e t
kan ydes i naturalier. I særlige tilfælde og når partneren enten er en ikke-
statslig organisation eller en samfundsbaseret organisation, kan kravet om
bidrag frafaldes.
4. Kommissionenkantage alle nødvendige skridt for at gøre det bekendt, at den
støtte, der ydes imedfør afdenne forordning, stammer fra Fællesskabet.
5. Potentiel samfinansiering med andre bidragydere kan tilstræbes, navnlig med
medlemsstaterne.
6. For at virkeliggøre traktatens mål om sammenhæng og komplementaritet og
for at sikre en optimal udnyttelse af støtten kan Kommissionen træffe alle
fornødne koordineringsforanstaltninger, herunder:
a) indførelse afet systemtil systematisk udveksling af oplysninger om de
foranstaltninger, som Fællesskabet, medlemsstaterne og EIB
finansierer eller planlægger at finansiere
7b) koordinationpå stedet afforanstaltningerne via regelmæssige møder og
udveksling afoplysninger mellem Kommissionen og medlemsstaternes
repræsentanter imodtagerlandet.
7. Kommissionen kan i samarbejde med medlemsstaterne tage alle fornødne
initiativer til at sikre en tilfredsstillende koordinering med de øvrige
involverede donorer.
Artikel 5
Den finansielle bistandsform
Den finansielle bistand ihenhold tildenne forordning har formafgavebistand.
Artikel 6
Programmering
1. Der foretages en treårig vejledende programmering i nær kontakt med den
sydafrikanske regering under hensyntagen til resultaterne af den
koordination, der er omhandlet i artikel 4, stk. 6 og 7. Ved den vejledende
programmering skal der tages behørigt hensyn til modtagerens ønsker .D e t
skal med programmeringen tilstræbes, at bistanden hvert år rettes mod et
begrænset antalsektorerpå deområder, der er omhandlet iartikel2. Der skal
om fornødent tages højde for, at visse initiativer vil kunne blive videreført
over længere perioder .
2. Til forberedelse af hver programmeringsrunde udarbejder Kommissionen i
tæt samarbejde med medlemsstaterne, også på stedet, et sammenfattende
dokument omstrategien for samarbejdet (strategidokument), somgennemgås
af det i artikel 8 omhandlede udvalg, i det følgende benævnt 'udvalget'. I
dette strategidokument skal der tages hensyn til resultaterne af de seneste
generelle evalueringer af foranstaltninger, der er finansieret i henhold til
forordning (EF) nr. 2259/96 og denne forordning, samt andre regelmæssige
evalueringer. Dokumentet drøftes på anmodning af Kommissionen eller et
eller flere medlemmer af udvalget. Hvis der ikke kan opnås den ønskelige
konsensus om strategidokumentet, afgiver udvalget sin udtalelse efter
procedureniartikel8.
3. Kommissionen sender det treårige vejledende program, der skal underskrives
af Kommissionen og den sydafrikanske regering, og som er udformet på
grundlag af denne undersøgelse, til udvalget til orientering. En gang om året
drøftes de almindelige retningslinjer for foranstaltningerne i det kommende
år, somfremlægges af Kommissionens repræsentant.
8Artikel 7
Procedurer
1. Det pålægges Kommissionen at forberede, vedtage og forvalte de i denne
forordning omhandlede foranstaltninger efter de gældende budgetprocedurer
og andre procedurer, navnlig procedurerne i finansforordningen vedrørende
De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.
2. I det særlige tilfælde med bidraget fra EPRD til regionale programmer i
SADC-området, der finansieres via EUF, kan bidraget udnyttes efter
retningslinjerne i Lomé-konventionen, forudsat at artiklerne i
finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige
budget overholdes.
3. For at sikre gennemsigtigheden i og virkeliggørelsen af målene i artikel 4,
stk. 6, tilsender Kommissionen medlemsstaterne og deres repræsentanter på
stedet projektprofilerne, så snart det er besluttet at påbegynde
forundersøgelsen. Senere ajourfører Kommissionen disse projektprofiler og
senderdemtilmedlemsstaterne.
4. Enhver finansieringsaftale eller -kontrakt, der indgås i medfør af denne
forordning, skal bl.a. indeholde en bestemmelse om, at Kommissionen og
Revisionsretten kan foretage kontrol på stedet efter de sædvanlige
bestemmelser, som Kommissionen fastsætter i henhold til gældende regler,
navnlig bestemmelserne i finansforordningen vedrørende De Europæiske
Fællesskabers almindelige budget.
Kommissionen kan desuden foretage kontrol og inspektion på stedet i
overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2185/96.
De forholdsregler, som Kommissionen tager i medfør af proceduren i
artikel8, skal bidrage til passende beskyttelse af Det Europæiske
Fællesskabs finansielle interesser i overensstemmelse med forordning (EF)
nr. 2988/95.
5. Hvis foranstaltningerne udmøntes i finansieringsaftaler mellem Fællesskabet
og Sydafrika, skal disse indeholde en bestemmelse om, at skatter, afgifter og
andre omkostninger ikke skaludredes af Fællesskabet.
6. Deltagelse i udbud og kontrakter er åben på lige vilkår for alle fysiske og
juridiske personer i medlemsstaterne, Sydafrika og de andre AVS-lande.
Deltagelsen kan udvides til også at omfatte andre tredjelande i behørigt
begrundede tilfælde og for at sikre denstørst mulige omkostningseffektivitet.
7. Leverancer skal have oprindelse i Det Europæiske Fællesskabs
medlemsstater, Sydafrika eller de andre AVS-stater. I behørigt begrundede
ekstraordinære tilfælde kan leverancerne have oprindelse iandre lande.
98. Medmindre andet er bestemt i denne forordning, underskrives kontrakterne
af den sydafrikanske regering. Hvis en kontrakt ikke er omfattet af en
finansieringsaftale, gælder det desuden, at Kommissionen indgår den.
I medfør af artikel 111 i finansforordningen vedrørende De Europæiske
Fællesskabers almindelige budget foretages betalingerne gennem en
delegeret betalingsmyndighed, som oprettes ved aftale mellem de
sydafrikanske myndigheder og Kommissionen, og som skal oprette
bankkonti i lokal valuta og euro. Den delegerede betalingsmyndighed fører
regnskab over transaktionerne på disse konti og underkaster dem kontrol fra
Kommissionensog Revisionsrettensside.
I medfør af artikel 109 i finansforordningen vedrørende De Europæiske
Fællesskabers almindelige budget kan der udpeges en national
anvisningsberettiget.
Artikel 8
Komitologi
1. Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsentanter for
medlemsstaterne, ogsomhar Kommissionens repræsentant somformand.
2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette
udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor
meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der
er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som
Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget
tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne,
den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i
afstemningen.
Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis
de ikke er i overensstemmelse med den af udvalget afgivne udtalelse,
underrettes Rådet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger.
Kommissionen kan i så fald udsætte gennemførelsen af de foranstaltninger,
den har truffet afgørelse om, iet tidsrumpå højst en måned regnet fra datoen
for denne underretning.
Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for det
tidsrum, der er nævnt iovenstående afsnit.
3. Uanset stk. 2 afgiver udvalget sin udtalelse om afgørelser om
foranstaltninger, hvis finansiering i henhold til denne forordning er på over
5 mio. EUR og under 25 mio. EUR pr. foranstaltning, og alle ændringer af
disse foranstaltninger, der medfører forhøjelser på mere end 20 % af det
oprindeligt fastsatte beløb til den pågældende foranstaltning, samt forslag til
grundlæggende ændringer som følge af vanskeligheder, der opstår under
gennemførelsen af et projekt, for hvilket der allerede er indgået en
10forpligtelse, inden for en frist, som formanden kan fastsætte under
hensyntagen til det pågældende spørgsmåls hastende karakter, i givet fald
ved afstemning. Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver
medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i
mødeprotokollen.
Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den
underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn tildets udtalelse.
4. Kommissionen giver kortfattet udvalget underretning om de
finansieringsafgørelser, den planlægger at træffe vedrørende projekter og
programmer til en værdi på under 5 mio. EUR. Denne underretning finder
sted senest enuge, indenafgørelsentræffes.
5. Når den i stk. 3 omhandlede forhøjelse er på over 5 mio. EUR, men under
20% af den oprindelige forpligtelse, høres udvalget efter forenklede
hasteprocedurer.
6. I forbindelse med programmer, der er godkendt af udvalget, og som
finansieres i rater, der dækker mere end et regnskabsår, træffer
Kommissionen hvert år efterfølgende finansieringsafgørelser, som ikke
overstiger den fastlagte maksimumsudgift for det godkendte program, og
som ligger inden for grænsen af de finansielle ressourcer, som
budgetmyndigheden har bevilget, uden yderligere underretning afudvalget.
Artikel 9
Overvågning og evaluering
Efter hvert regnskabsår forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en
årsrapport om gennemførelsen af denne forordning. I rapporten gøres rede for
resultaterne af gennemførelsen af budgettet for så vidt angår forpligtelser og
betalinger samt de projekter og programmer, der er finansieret i årets løb. Den skal
indeholde statistikker vedrørende de kontrakter, der er tildelt med henblik på
iværksættelsenafprojekterne og programmerne.
Kommissionen overvåger desuden projektudviklingen på baggrund af
foranstaltningernes mål med hensyn til output og resultater ved hjælp af objektivt
kontrollerbare indikatorer.
Kommissionen evaluerer regelmæssigt de foranstaltninger, Fællesskabet har
finansieret, for at fastslå, om målene med disse foranstaltninger er nået, og for at
kunne give retningslinjer til forbedring afeffektiviteten af fremtidige foranstaltninger.
Resuméer af evalueringsrapporterne sendes til medlemsstaterne. De komplette
rapporter ertilrådighed for de medlemsstater, sommåtteønske det.
Inden den 31. oktober 2003 og 18 måneder forud for udløbet af denne forordnings
gyldighedsperiode forelægger KommissionenEuropa-Parlamentet og Rådet en samlet
evaluering af de af Fællesskabet i medfør af denne forordning finansierede
foranstaltninger, der udgør det treårige program for 2000-2002, om nødvendigt
11ledsaget af forslag tilændringer af forordningenog iså fald med forslag til, hvad der i
fremtidenskalske med forordningen.
Artikel 10
Årlige bevillinger
De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de
finansielle overslag.
Hvert år fastsættes der ibudgetanmærkningen et loft inden for den årlige bevilling for
kontrakter om faglig bistand, som Kommissionen indgår for gennemførelse af fælles
foranstaltninger tilgensidig fordelfor Kommissionenog modtageren.
Artikel 11
Varighed
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende , og dens gyldighedsperiode udløber den
31. december 2006.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat.
Udfærdiget iBruxelles, den
På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne
Formand Formand