DA    DA  
 EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 11.11.2011 
SEK(2011) 1333 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
SAMMENFATNING AF KONSEKVENSANALYSEN 
Ledsagedokument til 
Forslag til Rådets direktiv om en fælles or dning for beskatning af renter og royalties, 
der betales mellem associerede selskaber i forskellige medlemsstater (omarbejdning) 
{KOM(2011) 714 endelig} 
{SEK (2011 ) 1332 endeli g}  
 
DA    DA RESUMÉ 
Denne konsekvensanalyse skal ledsage forsla get om omarbejdning af Rådets direktiv 
2003/49/EF om en fælles ordning for beskatning af  renter og royalties, der betales mellem 
associerede selskaber i forskellige medlemsstat er ("direktivet"). Me d direktiv 2004/66/EF, 
2004/76/EF og 2006/98/EF samt bilag VI og VII ti l traktaten om Bulg ariens og Rumæniens 
tiltrædelse blev direktivet æ ndret, idet anvendelsen blev udvidet til at omfatte selskaber og 
skatter i de nye medlemsstater, og der er  givet midlertidige undtagelser for nogle af 
bestemmelserne heri for nogle af dem1. Til at forenkle gældende regler kan det være nyttigt at 
samle al denne lovgivning i en enkelt lovtekst. 
Fordelene i direktivet er for selskaber, som er undergivet selskabsbeskatning i EU, som er 
hjemmehørende i en EU-medlemsstat i skattemæ ssig henseende, og som har en af de retlige 
former, der er anført i bilaget til direkt ivet. Det dækker betalinger mellem associerede 
selskaber, dvs. når et af selskaberne besidde r en direkte andel på mindst 25 % af det andet 
selskabs kapital, eller et tredje selskab besi dder en direkte andel på mindst 25 % af både 
betalerens kapital og det modtagende selskabs kapital. 
Ifølge artikel 8 i direktivet skulle Kommissi onen aflægge beretning t il Rådet om direktivets 
virkemåde med henblik på at udstrække dets anvendelsesområde. Beretningen blev forelagt 
den 23. april 2009 (KOM(2009) 179), og det blev konkl uderet heri, at direk tivet vil komme til 
at fungere bedre, hvis der foretages ændringer,  og herved vil målene bedre kunne opfyldes. 
Problembeskrivelse 
Hovedemnet for denne lovgivning er, at beskatni ngen af grænseoverskridende kapitalstrømme 
er højere end af indenlandske transaktioner. I tilfælde af internationale betalinger betaler modtageren selskabsskat i den stat, hvor pågældende er  hjemmehørende, og derudover 
pålægges der kildeskat i den stat, hvor betali ngen blev foretaget fra (kildestaten). De 
skattemæssige forbindelser mellem medlemsstaterne er generelt omfattet af dobbeltbeskatningsoverenskomster, hvor der kan være  fastsat fritagelse fo r eller reduktion af 
kildeskat. Desuden kan den stat, hvor skattesu bjektet er hjemmehørende , tillade en reduktion 
af selskabsskatten for den pågældende ved at  give en skattekredit , som er knyttet til 
skatteindeholdelsen. Skatteindeholdelsen og de administrative procedurer, der skal til for at 
opnå skattelempelse, er til hinder for, at de t indre marked kan fungere gnidningsløst. I 
begyndelsen af 1990'erne blev skatteordningen for udlodning af udbytte i EU harmoniseret 
ved direktivet om moder- og datterselskaber
2. Først i 2003 harmoniserede Rådet 
skatteordningen for grænseoverskr idende betalinger af renter og royalties mellem associerede 
selskaber for at bringe dem på  lige fod med indenlandske beta linger. Det skete ved at sikre 
fritagelse for indeholdelse af skatter ve d kilden. På grund af de forskellige 
lovgivningsprocedurer og den senere ændring af  direktivet om moder- og datterselskaber i 
2003 er der forskel på de to re tsakters anvendelsesområder.  
                                                 
1 EUT L 157 af 26.6.2003, s. 49, EUT L 168 af 1.5. 2004, s. 35, EUT L 157 af 30.4.2004, s. 106, EUT L 
363 af 20.12.2006, s. 129, og EUT L 15 7 af 21.6.2005, s. 278 og s. 311. 
2 Rådets direktiv 90/435/EØF om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra 
forskellige medlemsstater (EFT L 225 af 20.8.1990, s.  6), som ændret ved direktiv 2003/123/EF (EUT 
L 7 af 13.1.2004, s. 41). 
 
DA    DA Med hensyn til omfanget af disse  problemer så har såvel moders elskabet som datterselskabet i 
82 % af tilfældene en retlig  form, som falder ind under di rektivets anvendelsesområde, og 
næsten 95 % af royaltybetalingern e og ca. 90 % af rentebetalingern e er omfattet af direktivet. 
Hvad angår kravet om associering, så udgør ikke-associerede selskaber (med 0-25 % af 
kapitalandelen) 12 % af kapitalandelsforbindelser ne. Med dette initiativ forsøges løst nogle af 
de problemer, der er knyttet til grænseoverskrid ende betalinger, og som falder uden for dets 
anvendelsesområde: 
- Firmaer, som forsøger at minimere omkostningerne og undgå skatteindeholdelse gennem 
skatteplanlægning: der er selska bskoncerner, som opretter en slags skuffeselskab i en anden 
medlemsstat, således at den indgåede betaling bliver  fritaget for skat, hvilket ellers ikke ville 
være tilfældet. Det kan betyde, at  det ikke er de mest optimale valg, der træffes, fordi de ikke 
er baseret på effektivitet, men på skattemæssi ge hensyn. Og desuden mister medlemsstaterne 
skatteprovenu. 
- Kildeskattesatserne er forskellige i de forskellige bilaterale forbindelser mellem 
medlemsstaterne. I de forskellige dobbeltbeskatn ingsoverenskomster kan der være forskellige 
satser. Det kan fordreje de økonomiske beslutni nger og gøre investering i lavskattelande mere 
attraktivt. 
- Betingelserne for at kunne opnå fritagelse for sk atteindeholdelse ifølge direktivet vedrørende 
organisationsform, forbindelser mellem part erne i transaktionen, ejerandele, mindste 
besiddelsesperioder osv. gør, at der er firmaer , som træffer beslutni ng ud fra skattemæssige 
hensyn i stedet for ud fra effektivitetskriterier. 
- De krav, der stilles for at opnå fordelene i dire ktivet, er strengere end dem, der er fastsat i 
direktivet om moder- og datters elskaber for fritagelsen for dividenders vedkommende. Med 
de forskellige skatteordninger fo r dividender, renter og royaltie s kan der ske en forvridning af 
selskabers kapitalstruktur og alloke ringen af immaterielle aktiver. 
- Hvis der skal anvendes lempelse af ska tteindeholdelse ved kilden , som er omhandlet i 
dobbeltbeskatningsoverenskomster, kræver det administrative procedurer, som indebærer 
betydelige administrative byrder og omkostninger for virksomhederne. I mange tilfælde får virksomheden først senere godtgjort skatten, hvilket kan give likviditetsproblemer. Hvis 
lempelsen gives som skattekredit i den stat, hvor  virksomheden er hjemmehørende, går der et 
stykke tid fra skatteindeholdelsen til fradraget heraf på selvangivelsen. Det kan også give 
likviditetsproblemer. Efterlevelse somkostningerne for selskaber i EU anslås at være på 126 
mio. EUR om året. 
- Selskaber bliver udsat for dobbeltbeskatning: de bliver pålagt kildeska t og selskabsskat i den 
stat, hvor de er hjemmehørende . Denne stat kan give lempel se for dobbeltbeskatning enten 
ved at fritage sådan indkomst eller ved at tillade fradrag for den skat, der er pålagt ved kilden. 
Men hvis den pålagte skatteindeholdelse af bru ttobetalingen er større end den selskabsskat 
(lave nominelle satser), som er  beregnet af nettoindkomsten fr a sådanne betalinger, bliver 
selskaberne beskattet højere, end hvis der var tale om tilsvarende indenlandske betalinger. 
Et andet problem har at gøre med de betingel ser, der stilles for at  opnå fritagelse for 
skatteindeholdelse, når betalingen foretages af et selskab gennem et fast driftssted, dvs. en 
 
DA    DA filial: betalinger af den art skal være en fradragsberettiget udgift for det pågældende 
skattesubjekt. Som det er nu, vil direktivet ikke  gælde for tilfælde, hvor fradraget bliver afvist 
med en begrundelse som manglende opfyldelse af a lle formelle krav, mens transaktionen reelt 
har forbindelse med det faste driftssteds virksomhed. 
Direktivet kræver ikke, at frit agelse ved kilden er knyttet til beskatning af betalingen i den 
stat, hvor modtageren er hjemmehørende. Det kan føre til betalinger, som ikke beskattes. I 
forbindelse med vedtagelsen af direktivet opf ordrede Rådet Kommissionen til at foreslå de 
nødvendige ændringer. Kommi ssionen vedtog således et æ ndringsforslag, KOM(2003) 841, 
ifølge hvilket selskaber, der allerede er fritag et for skat af renter og royalties, som de 
modtager i den stat, hvor de  er hjemmehørende, er udelukket fra fritagelsen for 
skatteindeholdelse. Der var almindelig enighed om en kompromistekst, men der blev ikke 
opnået enighed under drøftelserne i Rådets  arbejdsgrupper fra 2004 til 2006. Kommissionen 
trak sit forslag tilbage, da Kommissionens arbejdsprogram for 2010 - Nu må der handles, 
KOM(2010) 135 endelig, blev vedtaget, fordi det heri  var planlagt, at der skulle foreslås den 
her foreliggende omarbejdning af direktivet. 
Hvis der ikke gøres noget, vil der fortsat være fordrejninger i virksomhedernes adfærd, 
efterlevelsesomkostninger for selskaber og risiko for dobbeltbe skatning. Konsekvensen heraf 
kan være mindre grænseoverskridende kapitalstrømme, mindre kapital- og 
teknologioverførsel. Den grænseoverskridende allokering af ressourcer kan blive påvirket. 
Kort sagt vil potentialet i det indre ma rked ikke blive fuldt ud realiseret. 
I princippet påvirker det selskaber i alle sektorer  og størrelser, selvom 
efterlevelsesomkostningerne udgør  en større andel af de sa mlede omkostninger for mindre 
firmaer. For renters vedkommende berører prob lemerne hovedsageligt den finansielle sektor. 
Kapitalstrukturen i selskabskoncerner er dog, uanset aktivitetssektor, sammensat af 
egenkapital og gæld. Det betyder, at alle ak tivitetssektorer er be rørt. For royalties' 
vedkommende er disse skattebyrder mere hyppige i sektorer med intensiv brug af teknologi 
og intellektuelle rettigheder. 
Skattemyndighederne er også berø rt, eftersom de får indkomst fra skatteindeholdelse eller 
deres skatteindtægter bliver reduceret på grund  af de skattekreditter, som skattesubjekter 
benytter sig af for at  undgå dobbeltbeskatning. 
Nærhedsprincippet 
Dette initiativ er nødvendigt, eftersom medlemsstaterne be skatter grænseoverskridende 
aktiviteter ifølge deres bilaterale skatteaftaler, som er resultatet af bilaterale forhandlinger. 
Hvert enkelt landepar kommer til hver de res løsning. Når der ikke er en 
dobbeltbeskatningsoverenskomst, foretages skatte indeholdelsen efter un ilaterale regler, som 
er vedtaget i overensstemmelse med national sk attepolitik. Der er ikke  spontant samordnede 
tiltag for at få fjernet disse hindringer på det indre marked. Derfor er det nødvendigt med 
tiltag på EU-plan for at sikre harmoniserede og samordnede skattepolitikker inden for dette 
særlige beskatningsområde. 
Begrundelsen for et europæisk tiltag er, at problem et er af grænseoverskridende art, og at hver 
enkelt medlemsstat ikke kan fastlægge en ska ttepolitik, som gælder både for medlemsstaten 
 
DA    DA selv og for hele EU. Med tiltag på EU-plan vil de t klart kunne sikres, at alle medlemsstater er 
bundet af fritagelsen for skatte indeholdelse i samme omfang.  
Målsætninger 
Målet for dette initiativ, er at  mindske de ovenfor beskrevne grænseoverskridende hindringer i 
det indre marked ved at udvide  anvendelsesområdet for fritage lsen af skatteindeholdelse i 
direktivet, med færrest mulige omkostninger til fø lge. Det er især vigtigt at fjerne de 
fordrejninger, som skyldes de forskellige ordninger for kapitalstrømme af dividender, renter og royalties. Derfor er tilpasningen af direktivets anvendelsesområde til anvendelsesområdet for direktivet om moder- og datt erselskaber et af de vigtigste mål. Det vil kunne fremme 
finansieringsvirksomhed og teknologiske aktivitete r og styrke EU's specifikke politikker på 
disse områder. 
Politiske optioner 
Der er en række politiske optioner,  som kan tages i betragtning:  
- Option 1: der træffes ikke særlig tiltag. - Option 2: fordelene i direktivet kan udstr ækkes til at omfatte betalinger mellem ikke-
associerede virksomheder. Desuden kan listen ove r de selskabstyper, som direktivet gælder 
for, gøres bredere.  
- Option 3: en anden løsning kan være at tilpasse betingelserne for at opnå de samme fordele i 
direktivet som dem i direktiv et om moder- og datterselskaber  og betragte selskaber som 
associerede, når der er en direkte eller indire kte kapitalandel på 10 %, samt udvide listen over 
de selskabstyper, som direktivet gælder for. 
- Option 4: teksten i direktivet kan ændres, således at det bliver klart, at betalinger foretaget af 
et fast driftssted med relation til dets aktiviteter er fritaget for beskatning. 
- Option 5: der kan indføres et kr av om skattepligt, ifølge hvilket der ikke gives fritagelse for 
skatteindeholdelse, hvis modtageren  af betalingen ikke reelt er skattepligtig af den indkomst, 
der er afledt heraf.  
Indvirkning af de politiske optioner
 
Option 1 er ikke en løsning på de økonomiske omkostninger og fordrejninger, som skyldes 
skatteindeholdelse, og vil ikke løse  de ovenfor beskrevne problemer. 
Option 2 vil få indvirkning på medlemsstater nes skatteprovenu. For rentebetalingernes 
vedkommende havde de 13 EU-medlemsstater, so m stadig anvender skatteindeholdelse på 
udgående rentebetalinger – Belgien, Bulgarien, Tjekkiet, Grækenland, Ungarn, Irland, Italien, 
Letland, Polen, Portugal, Rumænien, Slovenien og Det Forenede Kongerige – rentebetalinger 
inden for EU på næsten 112 mia. EUR i 2008. I be tragtning af at kun 10 % af bruttogælden i 
EU-landene er gæld mellem selskaber, og at de n gennemsnitlige kildeskattesats i de lande, der 
anvender skatteindeholdelse på grænseoverskrid ende rentebetalinger,  er på 7,1 %, udgør 
 
DA    DA bruttoindtægten fra skatteinde holdelse af koncerninterne be talinger 0,8 mia. EUR. Dette 
provenutab på udgående renter vil kunne udlignes ve d lavere skattekreditte r for skatter, der er 
betalt i værtslandene. Det vil derfor sandsyn ligvis kun få en meget begrænset indvirkning på 
nettoprovenuet. Tabet vil sikkert ikke overstige 200-300 mio. EUR3. 
For royaltybetalingernes vedkommende var den samlede strøm af royalties og licensafgifter 
inden for EU på mere end 31 mia. EUR i 2008. De 22 EU-lande, som anvender 
skatteindeholdelse på udgående royaltybetalinge r, har royaltybetalinger inden for EU på 23,3 
mia. EUR. Bruttoindtægten fra udgående royaltybetalinger vil med en gennemsnitlig 
kildeskattesats på 5,5 % potentie lt være på ca. 1,3 mia. EUR for EU som helhed. Dette 
provenutab på udgående royalties vil kunne udlignes ved lavere ska ttekreditter for skatter, der 
er betalt i værtslandene. Det vil derfor sands ynligvis kun få en meget begrænset indvirkning 
på nettoprovenuet. For de syv lande med de stør ste negative royaltybalancer som en andel af 
BNP – Bulgarien, Tjekkiet, Grækenland, Polen, Po rtugal, Rumænien og Slovakiet – vil tabet 
sikkert ikke overstige 100-200 mi. EUR4. 
For øjeblikket er anvendelsesområdet for direktivet og direktivet om moder- og 
datterselskaber begrænset til a ssocierede selskaber. Hvis dire ktivets fordele udvides til at 
omfatte ikke-forbundne virksomheder, vil det væ re noget nyt, som berører de skattemæssige 
forbindelser i EU for alle medlemsstater. 
For selskaber vil hovedeffekten af den anden option være, at efterlevelsesomkostningerne 
bliver reduceret. Der vil være tale om en besparelse på op til ca. 126 mio. EUR om året. 
Denne positive effekt er vigtig for smv'er, for hvem disse omkostninger er forholdsmæssigt 
højere. Denne selskabstype vil også få gavn af, at skatteindeholdelsen afskaffes for royalties' 
vedkommende. Der er en tendens til, at de udl iciterer deres industrielle ejendomsret, da de 
ikke er i stand til selv at udnytte deres opfinde lser. På den anden side vil der fortsæt være 
forskellig beskatning af dividender, renter og ro yalties med heraf følgende fordrejninger, som 
påvirker virksomhedsinterne kapitalstrukturer, allokering af intellektu el ejendomsret i EU-
virksomheder og organisationsform. 
Med option 3 vil betingelserne i direktiverne om  beskatning af dividende r, renter og royalties 
blive ligestillet. Det vil kunne være med til at reducere de ovenfor nævnte skattefordrejninger. 
Den vil endvidere kunne give fordele med hensyn øget fleksibilitet og lavere omstruktureringsomkostninger hvad angår virk somhedernes valg af organisationsform, 
kapitalstruktur, holdingstrukturer  og allokering af immaterie lle aktiver. Det vil kunne spare 
virksomhederne for efterlev elsesomkostninger på anslået  mellem 38,4 og 58,8 mio. EUR. 
Indvirkningen på medlemsstater nes nettoindtægter vil blive e ndnu mindre end i option 2. De 
kan groft anslået sættes til 160-310 mio. EUR. En gennemførelse  af disse ændringer i national 
ret vil sikkert ikke være særligt tyngende, eftersom der allerede er erfaringer med 
gennemførelsen af direktivet om moder- og datterselskaber. 
Der er desuden to andre initiativer, som vil kunne kombineres med option 2 og 3 for at 
afhjælpe to af de specifikke problemer, der alle rede er beskrevet. Option 4 og 5 vil helt sikkert 
                                                
 
3 Kilde: Copenhagen Economics, Taxation of interest and royalties — im pact assessment of amendments 
to the present Directive , oktober 2010. 
4 Kilde: se fodnote 3. 
 
DA    DA kunne gøre, at direktivet kommer til at fungere bedre, og de bør derfor inddrages i alle 
ændringsforslag.  
Ovennævnte skøn bør dog anskues med forsigtighed, da de er baseret på en række antagelser 
og statistiske data, og der derfor ikke kan gøres overvejelser af retlig art. 
Sammenligning af de politiske optioner 
Da option 4 og 5 kan kombineres  med option 2 og 3, vil vi i de t følgende henvise til to 
alternativer: altern ativ I, hvor option 2, 4 og 5 er kombineret, og altern ativ II, hvo r option 3, 4 
og 5 er kombineret. 
Alternativ I vil være mere effe ktivt og reducere efterlevelseso mkostningerne, men det vil også 
være mindre effektivt og mindre sammenhængende i forhold til andre mål om at forbedre den 
måde, som direktivet fungerer på. I en situatio n med ustabile offentlige finanser vil denne 
løsning medføre en kraftigere reduktion af medlemsstaternes skatte provenu, gennemførelsen 
heraf vil være vanskeligere, og der vil mangle sammenhæng med målet om at fjerne 
fordrejninger som følger af forskellen i anvendelsesområde mellem direktivet og direktivet om moder- og datterselskaber. 
Alternativ II er derfor  at foretrække, da det giver en mere  afbalanceret løsning. Det vil ikke 
være så effektivt som alternativ I med hensyn  til at reducere efterlevelsesomkostningerne, 
men det vil stadig kunne nå alle de mål, der er  sat for dette initiativ, og tabet i skatteprovenuet 
vil være mindre. Af den offentlige høring, so m Kommissionen havde iværksat, fremgår det 
også, at de fleste af de deltagende interesse nter foretrak dette al ternativ. Derimod fik 
hovedoptionen i alternativ I, som udvider dire ktivet til at omfatte betalinger mellem ikke-
forbundne virksomheder, kun lidt støtte, nemlig 29 % af de indkomne svar. 
Medlemsstaterne havde også le jlighed til at fremkomme me d deres synspunkter til disse 
optioner på et møde den 23. november 2009, hvor man drøftede Kommissionens beretning om 
direktivet. Generelt var de mere tilbøjelige til at godtage initiative r vedrørende option 3. 
Nogle af dem forkastede klart enhver ændring på grundlag af  option 2. Med hensyn til de 
tekniske ændringer, der blev foreslået i option 4, så var de fleste af de delegerede fra 
medlemsstaterne enige om, at der måtte finde s en løsning. For option 5's vedkommende blev 
emnet bragt op på Økofinrådets møde om dire ktivet, hvor der var et bredt flertal blandt 
medlemsstaterne, som støttede Kommissionens in itiativer på dette område. Det skal dog 
understreges, at mødet den 23. november 2009 var af  teknisk art, og at  delegationerne ikke 
blev bedt om at tage politisk stilling til init iativerne. Der var da ogs å flere delegerede, som 
afholdt sig fra kommentarer under debatten.