til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten om forvaltningen af garantifonden under Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer i 2020

EIB og EIF er ansvarlige for at vurdere og overvåge risikoen ved de enkelte foranstaltninger, der støttes af EU-garantien, og for at rapportere til Kommissionen i overensstemmelse med EFSI-forordningens artikel 16. På baggrund af denne rapportering og ved at fremsætte sammenhængende og forsigtige antagelser om fremtidige aktiviteter sikrer Kommissionen, at målbeløbet og niveauet for den garantifonden er tilstrækkeligt.

I henhold til EFSI-forordningens artikel 12 skal garantifonden fungere som en likviditetsstødpude, hvorfra garantibeløb udbetales til EIB ved træk på EU-garantien. I overensstemmelse med EFSI-aftalen mellem EU og EIB betales træk af garantifonden, hvis de trukne beløb overstiger de midler, som EIB har til rådighed på EFSI-kontoen. EFSI-kontoen, der forvaltes af EIB, er oprettet med henblik på at inddrive EU's indtægter og inkasserede beløb fra EFSI-foranstaltninger under EU-garantien og, i det omfang den disponible saldo tillader det, at indbetale træk under EU-garantien.

-undertegnet af Den Europæiske Investeringsfond (EIF) inden for SMV-feltet og SMV-/midcap-underfeltet for fondsinvestering inden for infrastruktur- og innovationsfeltet.

Med finansforordning 2018/1046 blev Den Fælles Hensættelsesfond oprettet, som indeholder bestemmelser om de finansielle forpligtelser, der opstår i forbindelse med budgetgarantier og programmer for finansiel bistand, fra datoen for anvendelsen af den flerårige finansielle ramme (FFR) for 2021-2027 og frem. Disse bestemmelser trådte i kraft den 1. januar 2021, hvorefter garantifonden udgør en særskilt afdeling inden for Den Fælles Hensættelsesfond.

EFSI-forordningens artikel 16, stk. 6, fastsætter, at Kommissionen senest den 31. maj hvert år skal forelægge Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten en årsrapport om administrationen af EFSI-garantifonden ("garantifonden") i det foregående kalenderår, herunder en vurdering af målbeløbets tilstrækkelighed, af garantifondens størrelse og af behovet for genopfyldning af den. Årsrapporten skal indeholde en oversigt over garantifondens finansielle stilling ved udgangen af det foregående kalenderår, de finansielle strømme i det foregående kalenderår såvel som væsentlige transaktioner og eventuelle relevante oplysninger om de finansielle konti. Rapporten skal også indeholde oplysninger om finansforvaltningen af og resultaterne af og risiciene for fonden ved udgangen af det foregående kalenderår.

Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2396 af 13. december 2017 blev EFSI-forordningen yderligere ændret for at forlænge varigheden af Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer og indføre en række tekniske forbedringer af fonden og Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning (EFSI 2.0-ændringen). EFSI 2.0-ændringen øgede bl.a. størrelsen af EU-garantien og justerede også målbeløbet for tilførsler til fonden. Den 22. juli 2015 indgik Europa-Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) en aftale om forvaltning af EFSI og om tildeling af EU-garantien (EFSI-aftalen).

Med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/1017 af 25. juni 2015 om Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer, Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning og Den Europæiske Portal for Investeringsprojekter (EFSI-forordningen) blev garantifonden for EFSI oprettet, hvis midler skal forvaltes af Kommissionen.

Der blev udbetalt et samlet beløb på 1 249 mio. EUR til garantifonden i løbet af året. Heraf kom størstedelen fra betalingsbevillingerne i EU's almindelige budget, mens et beløb på 156 mio. EUR blev inddrevet som formålsbestemte indtægter fra EFSI, og et beløb på 5 mio. EUR blev overført som supplerende betalingsbevillinger ved regnskabsårets udgang.

I 2020 blev der indgået forpligtelser for en samlet budgetbevilling på 301 mio. EUR i forbindelse med tilførsler til garantifonden. Af dette beløb blev der indgået forpligtelser for en budgetbevilling på 153 mio. EUR i overensstemmelse med Kommissionens afgørelse C(2020) 451. Der blev indgået forpligtelser for yderligere bevillinger på 148 mio. EUR som formålsbestemte indtægter.

I 2020 genererede EFSI-foranstaltninger inden for infrastruktur- og innovationsfeltet en nettoindtægt på 243,4 mio. EUR for EU. Af dette beløb blev et nettotilgodehavende hos Kommissionen fra EIB på 76,8 mio. EUR pr. 31. december 2020 opført i EU's årsregnskab for 2020.

Med hensyn til det finansielle resultat for 2020 sluttede garantifonden året med et økonomisk resultat på 21,6 mio. EUR. Hovedbidraget stammede fra positive nettorenteindtægter på 17,0 mio. EUR og nettogevinster fra salg af værdipapirer disponible for salg, (11,1 mio. EUR). Dette blev opvejet af en negativ valutaomvurdering på -5,7 mio. EUR. De resterende nettoudgifter på -0,8 mio. EUR bestod hovedsagelig af depotgebyrer.

Garantifondens samlede aktiver beløb sig til 8 028 mio. EUR pr. 31. december 2020. Aktiverne omfattede porteføljen af investeringspapirer, klassificeret som disponible for salg (7 526 mio. EUR), et valutaterminssalg af USD med positiv nettonutidsværdi, klassificeret som finansielle aktiver til dagsværdi gennem resultatopgørelsen (6 mio. EUR) og likvide midler (496 mio. EUR).

Ifølge disse retningslinjer vil aktiverne i investeringsporteføljen udgøre tilstrækkelig likviditet til at dække eventuelle træk på garantien og samtidig optimere afkastet og risikoniveauet, der skal være foreneligt med en høj grad af sikkerhed og stabilitet.

Der blev vedtaget investerings- og risikohåndteringstrategier, der afspejler investeringsmålene og markedsudsigterne. Investeringstilgangen havde til formål at øge diversificeringen på tværs af forskellige aktivklasser med fast afkast.

4.2. Markedsudvikling i 2020

Markedsudviklingen i 2020 var domineret af covid-19-virusset, dens ødelæggende indvirkning på folkesundheden og den globale økonomi samt de statslige myndigheders og centralbankernes hurtige og stærke politiske reaktion.

Markeder med fast afkast startede året optimistisk grundet udviklingen i handelsforbindelserne mellem USA og Kina og en generelt positiv økonomisk stemning. Den 10-årige tyske statsobligationsrente (Bund) nåede i midten af januar op på -0,16 %, hvilket skulle vise sig at være det højeste niveau for hele året.

Omkring marts blev mere end halvdelen af verdens befolkning reelt set isoleret, i takt med at truslen fra virusset blev tydeligere. Dette skabte et globalt chok for både udbud og efterspørgsel, navnlig inden for serviceydelser, der leveres ansigt til ansigt.

De finansielle markeder på verdensplan oplevede et pludseligt chok, som gik hånd i hånd med en kraftig stigning i risikoaversion og volatilitet. Den efterfølgende "dash for cash" medførte brandudsalg af aktiver, hvilket førte til forvridninger og udgjorde en trussel mod de finansielle markeders stabilitet.

Aktiemarkederne styrtdykkede, og investorerne gik over til sikre aktiver som f.eks. Bund, hvis afkast hurtigt faldt til et lavpunkt på -0,86 % i midten af marts. I begyndelsen af marts faldt afkastet på de amerikanske statsobligationer endnu mere, hvilket blev forstærket af USA's Federal Reserves to ekstraordinære nedsættelser på i alt 150 basispoint. De sikre afkast vendte derefter og steg sammen med resten af de faste afkast højere midt i en situation med usikkerhed på markedet og begrænset likviditet. Bund bevægede sig tilbage mod -0,20 % ti dage efter at have nået årets lavpunkt. Spændet for andre europæiske statsobligationer i forhold til Bund blev betydeligt større, ligesom det gjorde for alle andre aktivklasser med fast afkast.

For at genskabe tilliden gennemførte de statslige myndigheder redningspakker, og centralbankerne tilbød pengepolitiske stramninger (f.eks. politiske rentenedsættelser og/eller køb af aktiver) i et hidtil uset omfang. Dette bidrog til, at markederne kunne tilpasse sig, og at de samlede værdiansættelser af aktiverne kunne stige igen. Efter en volatil marts stabiliserede spændene sig fra april og frem til en generelt nedadgående kurs. Annonceringen af hidtil usete finanspakker på verdensplan og i Europa, navnlig NextGenerationEU på 750 mia. EUR, førte til et højere samlet afkast i juni, men centralbankerne fortsatte med at sikre gunstige finansieringsvilkår i en tid med langvarige nedadgående risici. Generelt var afkastene og spændene i euroområdet gradvist faldende resten af året, mens investorernes tillid fortsatte med at stige som følge af de fremskridt, der var gjort på vaccinationsområdet, og udsigten til yderligere stimulering efter valget i USA i november. Bund sluttede året på -0,57 %.

Generelt udgjorde markederne for fastforrentede værdipapirer attraktive investeringsmuligheder, selv om de var kendetegnet ved meget stor volatilitet, hvilket igen bidrog til garantifondens positive afkast ved årets udgang.

4.3. Porteføljens sammensætning og vigtigste risikotræk

Tallene for garantifondens portefølje ved årets udgang viser, at porteføljen er meget diversificeret med hensyn til aktivklasser og ratingkategorier. Desuden er værdipapirer, der ikke er denomineret i euro (USD), yderligere diversificeret, idet amerikanske statsobligationer og andre amerikanske udstedere (f.eks. supranationale, andre suveræne stater eller agenturer) og kontanter udgør ca. 6 % af porteføljen. Valutarisikoen afdækkes.

Andelen af obligationer, der opfylder miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige kriterier, var 9,5 % ved udgangen af 2020 sammenlignet med 6,9 % ved udgangen af 2019. Porteføljens løbetid ved udgangen af 2020 var 3,19 år, mens den gennemsnitlige kreditvurdering var BBB+.

Ca. 33 % af porteføljen bestod af obligationer med en løbetid på under 1 år, variabelt forrentede obligationer og kortfristede pengemarkedsinstrumenter, som udgør en yderligere likviditetsbuffer for porteføljen.

Porteføljens profil med hensyn til løbetid, kreditrisiko og likviditet er kalibreret i overensstemmelse med de forventede pengestrømme, der opstår fra EFSI-foranstaltninger under EU-garantien (f.eks. forventede træk, indtægter).

4.4. Resultater

Årsresultatet er beregnet på et tidsvægtet grundlag for ikke at blive påvirket af størrelsen af porteføljen, der fortsatte med at vokse i løbet af året.

I et markedsmiljø præget af sundhedsrelateret volatilitet og historisk lave afkast leverede fonden et absolut årsresultat på 1,246 % i 2020. Dette afkast er i overensstemmelse med årsresultatet for EFSI-benchmarket (1,23 %). Resultatet for både benchmarket og porteføljen i 2020 var dog i vid udstrækning drevet af positive afkastkurver. I betragtning af det historisk lave afkast i EU og USA kan porteføljen og benchmarket påvirkes negativt i de kommende år af modsatrettede kurvebevægelser (dvs. stigende afkast).

5.Vurdering af målbeløbets tilstrækkelighed og garantifondens størrelse

Pr. 31. december 2020 beløb de samlede undertegnelser under EFSI sig til 82,7 mia. EUR for alle medlemsstater, hvoraf 57,2 mia. EUR blev undertegnet inden for infrastruktur- og innovationsfeltet (629 foranstaltninger), og 25,5 mia. EUR blev undertegnet inden for SMV-feltet (792 foranstaltninger). Samlet set udgør dette en væsentlig stigning i forhold til den 31. december 2019, hvor de samlede undertegnelser beløb sig til 68,7 mia. EUR. Ovenstående tal repræsenterer de samlede beløb, der er undertegnet af EIB-Gruppen siden EFSI's oprettelse, mens den udestående eksponering kun delvist er dækket af EU-garantien under EFSI. Sidstnævnte er nærmere beskrevet i de efterfølgende afsnit i dette afsnit og i afsnit 3 ovenfor. Pr. 31. december 2020 beløb den samlede udestående eksponering, der var dækket af EU-garantien, sig til 18,9 mia. EUR (16,5 og 2,4 mia. EUR for henholdsvis infrastruktur- og innovationsfeltet og SMV-feltet), en stigning fra 18,4 mia. EUR i 2019.