KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(94) 521 endelig udg. 
Bruxelles, den 07.12.1994 
94/0272 (COD) 
Forslag til 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 
om energieffektivitetskrav til elektriske 
køleskabe, dybfrysere og kombinationsskabe 
til husholdningsbrug 
(forelagt af Kommissionen) 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
Side 
Begrundelse 3 
I. Energieffektivitet: Baggrund 3 
II. Initiativer i forbindelse med husholdningsapparater og køleapparater 4 
III. Fastsættelse af effektivitetsstandarder 7 
IV. Konsekvenserne for branchen 8 
V. Forslag til administrative ordninger 9 
VI. Behovet for lovgivning på EU-niveau og høring af de involverede parter 10 
VII. Det foreslåede direktivs anvendelsesområde 14 
VIII. De resultater, der forventes opnået på grund af det foreslåede direktiv og 
ledsageforanstaltninger 15 
IX. Konsekvenser for samfundet generelt 16 
Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 17 
Begrundelse 
I. Energieffektivitet: Baggrund 
Mere effektivt energiforbrug har længe været et centralt tema i EU's energipolitik. Bedre 
energieffektivitet reducerer energiforbruget og reducerer dermed anvendelsen af udtømmelige 
energiressourcer samt afhængighed af energiressourcer, der importeres fra lande uden for EU. 
Hertil kommer en tilsvarende reduktion af udviklingen af forurenende stoffer som følge af 
energiproduktion og -anvendelse, f.eks. den væsentlige grund til drivhuseffekten: 
kuldioxidemissioner (C02) i atmosfæren. Som det vil fremgå af det følgende, blev 
medlemsstaterne i oktober 1990 enige om at stabilisere kuldioxidemissionerne i Fællesskabet ved 
udgangen af århundredet, og hvis dette mål skal opnås, kommer energieffektivitet til at spille en 
afgørende rolle. Endvidere er der mange former for energieffektivitet, som er økonomisk 
besparende, dvs. at værdien af energibesparelsen betaler omkostningerne ved energiforbedringerne 
i løbet af højst et par år. Sådanne foranstaltninger kan derfor forbedre industriens og handelens 
konkurrenceevne i EU, da der forbruges mindre energi pr. ydelse, og det medfører af samme 
grund bedre økonomi på husholdningsniveau. Man er derfor på EU-niveau blevet enig om en 
række initiativer med henblik på at forbedre energieffektiviteten. 
Nogle energieffektivitetsinitiativer kræver også hensyntagen til det indre marked, da der kan være 
tale om krav til energiforbrugende udstyr, som er i handelen i EU, f.eks. husholdningsapparater. 
Disse krav må harmoniseres på EU-niveau for at forebygge potentielle handelshindringer. Af 
hensyn til det indre marked, må industri og handel også arbejde under samme vilkår overalt i EU, 
så vidt det overhovedet er muligt, hvilket øger behovet for sammenlignelig indsats mellem 
medlemsstaterne hvad angår energi og tilknyttede miljømæssige initiativer. Ved udarbejdelse af 
den præcise strukturering af foranstaltninger til forbedring af energieffektivitet, skal der dog ofte 
tages hensyn til de forskellige nationale omstændigheder og muligheder, og hvor der ikke er noget 
altovervejende behov for en indsats på EU-niveau, kan dette overlades til den nationale 
kompetence i overensstemmelse med nærhedsprincippet. Baggrunden for udviklingen af de 
energieffektivitetsinitiativer, der beskrives i det følgende, består altså af disse forskellige forhold, 
dvs. en fælles energi- og miljømålsætning, hensyntagen til det indre marked og til 
nærhedsprincippet. 
Den 15. januar 1985(1) vedtog Rådet en resolution, hvori den opfordrede medlemsstaterne til at 
videreføre og øge deres indsats for at fremme rationel energiudnyttelse. Der blev atter opfordret 
til en energisk indsats med henblik på energibesparelse i Rådets resolution af 
16. september 1986(2) om nye energipolitiske mål for Fællesskabet frem til 1995, idet en af 
målsætningerne var en øget energieffektivitet på mindst 20%. Den efterfølgende periode var dog 
præget af lave energipriser, og det blev klart, at målsætningen for energieffektivitet frem til 1995 
ikke kunne opfyldes, selvom der forelå de samme grunde for at forbedre energieffektiviteten, 
særlig den voksende bekymring for drivhuseffekten. 
(1) EFT nr. C 20 af 22.1.1985, s. 1. 
(2) EFT nr. C 241 af 25.9.1986, s. 1 
Disse anliggender blev behandlet i Den Europæiske Fælles Akt, som trådte i kraft i 1987, og som 
tilføjede en artikel^ til traktaten i henhold til hvilken Fællesskabets foranstaltninger på 
miljøområdet bl.a. skal have som målsætning en forsigtig og fornuftig udnyttelse af naturens 
ressourcer og beskyttelse af miljøet. 
Elektricitet er af særlig stor betydning i energisektoren, idet produktion af elektricitet skriver sig 
for ca. 35% af det samlede primære energiforbrug og ca. 30% af menneskeskabt C02-emissioner 
i atmosfæren, og Rådet vedtog derfor den 5. juni 1989 en beslutning om oprettelse af et 
handlingsprogram til forbedring af elektricitetsudnyttelsen, (PACE)(4). Denne besluming opfordrer 
medlemsstaterne til selv at administrere aktionerne, medens Kommissionen spiller en 
koordinerende rolle og, i det omfang dette er hensigtsmæssigt, selv iværksætter aktioner. 
Den 29. oktober 1990 vedtog energi- og miljøministrene på et fælles møde i Rådet at stabilisere 
C02-emissioner i Fællesskabet på 1990-niveauet senest år 2000. Der blev derefter udarbejdet en 
meddelelse fra Kommissionen til Rådet(5) om en strategi til at opnå dette mål. 
Det forventes, at energieffektivitet kan spille en væsentlig rolle, når det drejer sig om reduktion 
af C02-emissioner, og den 29. oktober 1991 vedtog Rådet derfor beslutningen om at etablere 
SAVE-programmet(6) for yderligere at sætte fart i arbejdet med energieffektivitet i Fællesskabet. 
I dette dokument opstilles den form for aktioner, der skal udføres under programmet, herunder 
initiativer på alle områder, hvor der forbruges energi (i husholdninger, i bygninger, i 
transportsektoren, iindustrien osv.), samt de metoder, der skal anvendes til at fremme disse 
(information, frivillige overenskomster, lovgivning om normer, uddannelse, reklamekampagner 
osv). Kommissionen udarbejdede derefter et specifikt forslag til et rådsdirektiv, i 
overensstemmelse med nærhedsprincippet, inden for førnævnte områder på de felter, hvor en 
indsats var påkrævet af medlemsstaterne med henblik på at forbedre energieffektiviteten, herunder 
energiattest for bygninger, faktureringer på grundlag af faktisk forbrug i bygninger med mange 
husholdninger, regelmæssig eftersyn af fyr og energisyn af virksomheder. ~>'.te direktiv(7) blev 
vedtaget den 13. september 1993. 
II. Initiativer i forbindelse med husholdningsapparater og køleapparater 
Som tidligere nævnt, er det dog nødvendigt at fastsætte visse energieffektivitetsforanstaltninger 
gældende for hele EU, særlig for varer, der bringes * handelen således atpotentielle 
handelshindringer forebygges. Både SAVE- og PACE-programmeme i ideholder derfor initiativer 
til forbedret energieffektivitet for husholdningsapparater. Den 21. m 1992(8) vedtog man et 
direktiv - det første direktiv af denne art - hvori man fastsatte energieiiektJvitetsstandarder for 
(3) 
(4) 
(6) 
(7) 
(S) Artikel 130 R i Den Fælles Akt, 1987. 
EFT nr. L 157 af 9.6.1989, s. 32 - forkortelsen stammer fra betegnelsen på fransk: 
Programme d'action communataire visant à améliorer l'efficacité de l'utilisation de 
l'électricité. Den danske betegnelse er Fællesskabets handlingsprogram til forbedring af 
el ektri ci tetsudny ttel sen. 
SEK(91) 1744 af 14.10.1991. 
EFT nr L 307 af 8.11.1991, p. 34 - Specific Actions for Vigourous Energy Efficiency 
(særlig aktioner til forbedring af energieffektiviteten), Rådets beslutning af 29.10.1991 
(91/565/EØF). 
EFT nr L 237 af 22.9.1993, s. 28. 
EFTnr. L 167 af 22.6.1992, s. 17. 
varmtvandskedler i husholdninger, og den 22. september 1992 vedtog Rådet et rammedirektiv(9) 
om angivelse af husholdningsapparaters energiforbrug ved hjælp af mærkning og andre 
standardiserede oplysninger. Kommissionen vedtog den 21. januar 1994(10) gennemførelses-
direktivet om mærkning af køleapparater til husholdningsbrug. 
Husholdningsapparater tegner sig for ca. 2/3 af elektricitetsforbruget i privatsektoren og der er her 
store muligheder for bedre energieffektivitet. Kommissionen arrangerede derfor i november 1990 
en workshop med henblik på at undersøge, hvorledes man bedst kunne gennemføre forbedringer 
af husholdningsapparaters energieffektivitet. Repræsentanter for alle implicerede på området blev 
inviteret, og over 120 personer deltog, herunder repræsentanter for fabrikanter, de nationale 
administrationer, detailhandlere, elektricitetsselskaber, forbrugere, standardiseringsorganisationer, 
forskere og andre eksperter. Som følge af drøftelserne i denne workshop fører Kommissionen en 
dobbelt strategi, idet den for det første slår lyd for større bevidsthed hos forbrugerne om de mere 
energieffektive modeller, der findes på markedet, og for det andet ved direkte over for 
fabrikanterne at fremme produktion af mere effektive husholdningsapparater. Den første af disse 
strategier støttes af det ovenfor nævnte rammedirektiv om mærkning og standardiserede 
vareoplysninger kombineret med gennemførelsesdirektiver for de forskellige husholdnings­
apparater, som vil blive udarbejdet. For den anden strategi, dvs. direkte at fremme energi­
effektivitetsforbedringer på produktionsniveauet anvendte man igen to indfaldsvinkler. For det 
første en indsats for fastsættelse af elementære obligatoriske energieffektivitetsstandarder for 
husholdningsapparater, som skal opfyldes eller endog øges af fabrikanterne og for det andet 
undersøgelse af mulighederne for, at producenterne frivilligt ville med til at forbedre apparaternes 
energieffektivitet. Muligvis kan begge disse aspekter fungere sammen; obligatoriske krav om 
elementære energieffektivetsniveauer og frivillig overenskomst om yderligere at forbedre 
husholdningsapparater ud over dette niveau. 
Kommissionens indsats på dette område har til dato været koncentreret om køleapparater til 
husholdningsbrug01}, da de er de husholdningsapparater, der forbruger mest energi, og som byder 
på det største energibesparelsespotentiel, og også fordi man har vedtaget procedurer til måling af 
sådanne apparaters energiforbrug023. Kommissionen modtog endvidere i januar 1992 en meddelelse 
fra den nederlandske administration om, at den havde til hensigt at indføre obligatoriske 
effektivitetsstandarder for køleapparater, der blev produceret og solgt i landet. Da dette kunne 
udgøre en potentiel hindring for fri handel i Fællesskabet, suspenderede Kommissionen dette 
initiativ, da den havde til hensigt at formulere et EU-forslag om standarder for sådanne apparater 
i henhold til direktiv 83/189/EØF(13). Det nederlandske initiativ giver også mulighed for, at 
forslaget kan baseres på artikel 100A i traktaten, således som det fremgår mere detaljeret i 
afsnit V. 
I lyset af denne udvikling arrangerede Kommissionen igen en workshop i 1992, hvortil alle 
implicerede parter igen blev inviteret, med henblik på at drøfte metodologierne for at fastsætte 
standarder for energieffektivitet, særlig for køleapparater. I løbet af denne workshop understregede 
en række repræsentanter for fabrikanterne og for nogle af medlemsstaterne nødvendigt fortsat nøje 
at sondere mulighederne for frivillige overenskomster fra fabrikanternes side om at forbedre 
(9) 
(10) 
(11) 
(12) 
(13) EFT nr. L 297 af 13.10.1992, s. 16. 
EFT nr. L 45 af 17.2.1994, s. 1. 
Køleskabe, frysere og kombinationer heraf. 
Den Europæiske Standardiseringsorganisation, standard EN 153, maj 1990. 
EFT nr. L 109 af 26.4.1983, s. 8 og EFT nr. L 81 af 26.3.1988, s. 75. 
apparaternes effektivitet. Der blev derfor afholdt indledende drøftelser med deltagelse af 
repræsentanter tor fabrikanterne, særlig CECED,ciai europæiske forening af fabrikanter af 
Husholdningsapparater - og for Kommissionen støttet af forskellige eksperter. 
Der blev afholdt en række møder, og der blev udvekslet breve mellem maj og oktober 1992, idet 
medlemsstaterne til stadighed blev holdt underrettet. Gennem alle drøftelserne insisterede 
Kommissionen på, at en frivillig overenskomst for at være fyldestgørende skulle indeholde tre 
elementer: i) de fabrikanter, der fremstiller de fleste af de apparater, der blev solgt inden for 
Fællesskabets grænser (i mindst 80-90%) skulle tilslutte sig overenskomsten, ii) fabrikanterne 
skulle forpligte sig til at foretage konkrete forbedringer af apparaternes energieffektivitet i løbet 
af et rimeligt tidsrum og iii) et effektivt kontrolsystem med en vis uafhængighed til at kontrollere 
den opnåede forbedring af energieffektiviteten. 
Energieffektiviteten for de køleapparater, der findes på markedet for øjeblikket, varierer betydeligt 
inden for samme type og rumfang, idet nogle modeller rent faktisk har et elektricitetsforbrug som 
ligger på det halve eller derunder af andre modellers forbrug. De mere effektive apparater er heller 
ikke nødvendigvis dyrere, hvilket viser, at effektivitetsforbedringer kan opnås med relativt lave 
omkostninger. Køleskabe med forbedret energieffektivitet er også økonomisk fordelagtige, da 
forbrugeren sparer mere på sin elektricitetsregning end han betaler ekstra i købspris. En sådan 
investering er tjent ind i løbet af 1-2 år, og da et køleskab normalt holder 12 år, får forbrugeren 
en netto økonomisk fordel.Bestemmelsen om oplysninger om køleapparaters energiforbrug i 
henhold til førnævnte relevante direktiver gør ganske vist forbrugerne mere bevidste om dette 
aspekt, når de beslutter, hvad de vil købe, men betydningen for et stigende salg af mere 
energieffektive apparater er nok noget begrænset. Dette skyldes, at andre faktorer generelt er 
vigtigere for forbrugeren, når han beslutter sig, såsom størrelse, udseende og de særlige faciliteter, 
apparatet byder på. Der er derfor behov for obligatoriske elementære effektivitetskrav for at hindre 
fortsat salg af apparater med ringe energieffektivitet. Mærkning og vareoplysning er dog 
nødvendig for at fremme konkurrencen og bevidstheden om energieffc. itet ud over det 
elementære niveau, og de to foranstaltninger betragtes derfor som både supple;,. -1. og væsentlige. 
Dette forslag til direktiv er da også blevet udarbejdet således at det er L^/npc belt med det 
foreslåede gennemførelsesdirektiv om energimærkning og vareoplysningei om .-^eapparater til 
hushol dningsbrug. 
Køleapparatindustrien står over for endnu en udfordring på grund af miljøbeskyttelses-
foranstaltninger, nemlig afvikling af anvendelsen af "CFC'er" (chK ^uorhyvjcarboner), som 
nedbryder ozonlaget. Der er blevet udviklet erstatningsmaterialer f. b5ce .solering og for 
kølevæsken i køleapparater, som dog kun reducerer , an generelle energis' > <itet med nogle få 
procent og i nogle tilfalde slet ikke. Nogle mener, at dette kan komplicere en overholdelse af 
energieffektivitetsstandarder, mer: da de foreslåede effektivitetsstandarder for køleapparater relativt 
nemt kan overholdes med anvendelse af eksisterende teknologi, udgør afviklingen af CFC ikke 
i sig selv noget stort problem. Det forholder sig dog muligvis sådan, at specialiseret design- og 
produktudviklingspersonale i branchen på nuværende tidspunkt beskæftiger sig med problemerne 
i forbindelse med CFC-erstatninger, således at der er mindre tid til andre nye krav, selvom det 
også skulle være muligt at arbejde med udvikling af modeller med bedre energieffektivitet 
samtidig. 
III. Fastsættelse af effektivitetsstandarder 
Da køleapparaters elektricitetsforbrug er en funktion både af deres rumfang og deres ydeevne (dvs. 
antal stjerner eller kølekraft, automatisk afrimning osv.), fastsættes effektivitetsstandarderne i 
direktivforslaget som en funktion af rumfang med forskellige omregningsfaktorer for hver enkelt 
kategori. Den vigtigste uafhængige variabel er "tilpasset rumfang", dvs. en vejet sum af rumfanget 
af de forskellige rum,som apparatet består af. Kategorierne opdeles efter ydeevne. Der skelnes 
f.eks. mellem et køleskab med en enstjernet frostboks og et køleskab med en trestjernet frostboks. 
I den første type frostboks opbevares fødevarer ved en temperatur på -6°C eller derunder, i den 
anden type frostboks er den højeste temperatur -18°C. Apparaterne har derfor forskellige 
specifikationer for ydeevne og kan derfor forventes at have forskelligt energiforbrug. Apparater 
i samme kategori er dog sammenlignelige og forskellen i elektricitetsforbrug afspejler derfor 
hovedsagelig energieffektivitet, som f.eks. er afhængig af mængden af isolation i apparatets 
vægge. Man godkendte 8 forskellige kategorier (med en særlig faktor for apparater uden 
frysesystem), som det fremgår af bilag I. Der har været forslag fremme om yderligere 
underopdeling af kategorierne for at afspejle andet energiforbrugende udstyr. Kommissionen 
mener dog ikke, at det vil være hensigtsmæssigt med yderligere underopdelinger, da kombina­
tionerne af de forskellige udstyrsmuligheder og følgelig kategorierne så ville øges ganske 
betydeligt, og det ville blive umuligt at arbejde med systemet. Fabrikanterne kan også relativt 
nemt træffe foranstaltninger til, om nødvendigt, at forbedre effektiviteten inden for en given 
kategori for at kompensere for eventuelt ekstraudstyr, der forbruger relativt lidt energi. 
Det er hensigten at arbejde med minimumstandarder på to niveauer for at give branchen tid til at 
tilpasse sig og samtidig sikre at effektivitetsniveauet er opnåeligt og økonomisk; det første niveau 
træder i kraft tre år efter direktivets vedtagelse, og det andet ca. 4 år derefter. Det første niveau 
for effektivitetsstandarder for hver enkel kategori bygger på den såkaldte "statistiske metode". I 
henhold til denne metode fastsættes standarder, som eliminerer de mindst energieffektive apparater 
som for øjeblikket er i handelen. Effektiviteten af mange af disse modeller kan, som allerede 
nævnt, relativt nemt forbedres med beskedne omkostninger. Dette forhold afspejler, hvor lidt man 
på nuværende tidspunkt er opmærksom på energieffektiviteten for en lang række apparater. 
Standarderne på første niveau er derfor blevet fastsat med henblik på at give en gennemsnitlig 
effektivitetsforbedring på ca. 10% - denne relativt beskedne forbedring kommer til at berøre ca. 
halvdelen af de modeller, der for øjeblikket findes i handelen i 1992. Den gennemsnitlige 
forøgelse af købsprisen som følge af indførelse af standarderne på niveau 1 er lidt over 1%. Den 
faktiske købspris og elprisen er afgørende for apparatets levetidsomkostninger set fra forbrugerens 
synspunkt. Der er blevet udført sensibilitetsundersøgelser vedrørende elpriser og andre 
omkostninger (lønsvingninger, priser på råmaterialer og andre produktionsomkostninger), og de 
viser, at der ikke er væsentlige ændringer, og at de generelle konklusioner er solide. Det er teknisk 
muligt at designe og producere køleskabe og frysere som bruger langt mindre energi end de 
nuværende modeller, men energieffektivitetsstandarderne på første niveau er langt fra 
minimalomkostningerne for et apparats levetid og en tilbagebetalingstid lidt over et år. 
Standarderne på andet niveau forventes defineret med anvendelse af en teknisk/økonomisk metode. 
I henhold til denne metode bygger kravene på den enkelte kategori på en hypotetisk model, som 
omfatter alle de energieffektive forbedringer, som på det tidspunkt er teknisk gennemførlige og 
økonomiske, idet det økonomiske kriterium er, at de ekstra omkostninger ved det energi­
besparende element skal kunne modsvares af en tilsvarende elektricitetsbesparelse i løbet af 
maksimalt 3 år. Under nuværende forhold er de således definerede effektivitetsniveauer 
gennemsnitlig 30% mere krævende end de niveauer, der defineres ved den statistiske 
fremgangsmåde, hvilket viser, at standarderne på første niveau langt fra når op på niveauet for 
aptimal økonomisk effektivitet so rr. deLn^>' •* d \^f 'J d&~ texniAe/j&kC'or;< ., metode. 
Desuden er den økonomiske besparelse Ak c b; - pr A -M " ,r fr» lu-ger-n, mar; f* "< jjtu også tog 
de eksterne elektricitetsbesparelser i betiagr» ^e (fcks tj^r dt C02-e»msMf,»ne ) eller hvis 
eiektricitetspriser steg ud fra en relativ ber*^ . <rig, v Ae fo jkelien bine endv icørre. Det 
forventes, at standarder på andet niveau og då cu. fcr ae JS .( "afttrædeise fastsæt definitivt på 
grundlag af en ny undersøgelse og drøftelse med de involverede parter, som foretages ca. et år 
efter at standarderne på første niveau træder i kraft. På denne måde kan man tage hensyn til de 
seneste relevante data såsom omkostninger og gennemførlighed af de forskellige tekniske 
muligheder samt den faktiske situation for gennemførelse af standarderne på første niveau. 
Standarderne på første niveau i dette direktivforslag bygger på resultaterne af en omfattende 
undersøgelse, som blev udført for Kommissionen en gruppe nationale, uafhængige energi- og 
miljøagenturer(14); branchen, medlemsstaternes administrationer og andre implicerede parter blev 
høre under alle undersøgelsens etaper. En del af undersøgelsen omfattede en vurdering af den 
betydning de foreslåede standarder ville få for de modeller, der på nuværende tidspunkt fremstilles 
af de forskellige fabrikanter. 
IV. Konsekvenser for branchen 
Konsekvensen af at indføre minimumsstandarder på det første niveau for den europæiske 
produktionsindustri afhænger af en lang række faktorer: Hvor stor en del af den enkelte 
producents modeller, der allerede overstiger minimumseffektivitsstandarderne; den normale 
moderniseringscyklus og antallet af modeller, som ellers ville være blevet sendt på markedet eller 
moderniseret uden minimumsstandarder; de tilgængelige muligheder for at ændre design, som 
imødekommer minimumsstandarderne; i hvilken grad omkostningerne - om nogen - i forbindelse 
med overholdelse af minimumsstandarderne overføres til køberen. 
Ca. 50% af 1992-modellerne skulle elimineres, hvis minimumsstandardenir r^ "jrste niveau blev 
indført øjeblikkeligt. Dette er den værst tænkelige og fuldstændig hypo^c.. - situation, som 
bygger på den usandsynlige formodning, at leverandørerne ikke kan indføj - r»} ; modeller eller 
ændre eksisterende modeller, så de imødekommer minimumsstandardelle ^ at udvalget 
udelukkende består af 1992-modeller eller lignende modeller ned samme energieffektivitet. Det 
anses dog for særdeles sandsynligt, at der vil blive indført nye modeller af følgende grunde: Det 
forventes, at der forløber en periode på 3 år melei> vedtagelse af minimums-
effektivitetsstandarderne og gennemførelsen heraf I løbet af deur 1-3 periode har de fleste 
leverandører under alle omstændigheder udskiftet 1/3 af deres modelk så der er stor mulighed 
for at gøre overholdelse af minimumsstandarderne ti1 et af designkritenei: t r?r de nye modeller; 
da de fleste køleskabe 3g frysere, som ikke overholder minimumsstandarderne, er meget nær 
grænsen og de nødvendige materialer og komponenter ikke er patenterede og kan fås hos en 
række leverandører. 
Mange af de modeller, som skal elimineres, er mindre effektive varianter af modeller, der i øvrigt 
imødekommer kravene. Producenterne har i disse tilfælde allerede en model, som imødekommer 
de foreslåede minimumskrav Den eneste omkostning i forbindelse med overholdelse af 
(14) Undersøgelse om effektivitetsstandarder for elektriske køleapparater til husholdningsbrug 
udført for Europa-Kommissionen af tre energi/miljøagenturer; NOVEM (NL), ADEME (FR) 
og DEA (DK), (mterimrapport, juii 1992, endelig rapport, marts 1993). 
minimumseffektivitetsstandarderne er at ændre de oprindelige komponenter således at minimums­
standarderne konsekvent overholdes. 
I betragtning af den forbedrede energieffektivitet, der under alle omstændigheder ville have fundet 
sted (producenterne har i de sidste 20 år foretaget en forbedring af energieffektiviteten på ca. 2% 
om året), bliver mængden af de modeller, der ikke opfylder minimumsstandarderne på første 
niveau betydeligt mindre i 1998 end i 1992 selv uden nogen særlig indsats. Da markedet i EU har 
en høj mætningsgrad, købes nye apparater hovedsageligt til udskiftning af fejlfungerende apparater 
og til nye hjem; salget påvirkes derfor ikke meget af prisudsving og den meget lille prisforøgelse 
vil hverken hindre salg eller forårsage forvridninger. De øgede produktionsomkostninger kan 
overføres til forbrugeren og indførelse af minimumseffektivitetsstandarder øger producenternes 
omsætning. Samtidig øges EU's konkurrencedygtighed i næsten hver eneste køleapparats kategori. 
De mindst effektive modeller importeres fra lande med mindre avanceret produktionsinfrastruktur, 
typisk Østeuropa, og importen af ineffektive køleapparater falder derfor samtidig med at eksport 
til lande uden for EU, hvor minimumsstandarder allerede er blevet eller snart vil blive vedtaget, 
øges. Konklusionen er, at de foreslåede minimumseffektivitetsstandarder og vedtagelsestidspunktet 
ikke forventes at skabe større vanskeligheder for de europæiske producenter af køleapparater og 
frysere, men tværtimod vil øge deres konkurrenceevne på verdensniveau. 
V. Forslag til administrative ordninger 
Med hensyn til de administrative ordninger er der blevet udviklet veldefinerede systemer på EU-
niveau om teknisk harmonisering og standarder som en central del af gennemførelsen af det indre 
marked. Nærværende forslag bygger på det, der kaldes europæiske standarder, (i modsætning til 
det tidligere alternativ, som bestod af gensidig anerkendelse af nationale standarder, såfremt 
sådanne fandtes) og er derfor i overensstemmelse med den "nye metode" til standardisering05). I 
henhold til den "nye metode" defineres de væsentlige krav til harmoniserede standarder af et 
direktiv, der bygger på traktatens artikel 100. Metoder til at vurdere, at varer er i 
overensstemmelse med sådanne standarder, bygger på den såkaldte "globale metode", der også 
er blevet vedtaget på EU-niveau(16)(17) og indgår i dette forslag. Denne fremgangsmåde gør det 
muligt at bruge et eller flere af et sæt "moduler" som giver mulighed for forskellige procedurer 
til at vurdere, hvorvidt en vare er i overensstemmelse med de foreskrevne standarder. Der findes 
forskellige moduler til forskellige omstændigheder og de er derfor hensigtsmæssige for 
nærværende direktiv. 
Der er stor konkurrence blandt køleapparatsfabrikanter i EU. Der findes vel over en halv snes 
meget store selskaber, et tilsvarende antal store til mellemstore selskaber og måske ca. en snes 
mindre selskaber. Det meste af det udbud, der findes på markedet i EU, produceres i selve EU, 
men der foregår en betydelig produktion i visse EFTA-lande og der er betydelig import fra 
mellem- og østeuropæiske lande. Der findes et meget bredt udvalg med forskellige funktioner, 
(15) 
(16) 
(17) Rådets resolution om en ny metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder, 
EFTnr. C 136 af 4.6.1985, s. 1. 
Rådets resolution om en global metode for overensstemmelsesvurdering, EFT nr. C 10/1 
af 16.1.1990, s.l. 
Rådets afgørelse 90/683/EØF om modulerne for de forskellige faser i procedurerne for 
overensstemmelsesvurdering og regler om anbringelse og anvendelse af "CE-overens-
stemmelsesmærkningen", med henblik på anvendelse i direktiverne om teknisk har­
monisering. EFT nr. L 380 af 31.12.1990, s. 13. 
udstyr og dimensioner. Det skørnes, £i sc ^. "jeodikkc, a , 4 000 forske LJ« 7<C ie<.-,r r* . 
markedet i EU., og fabrikanterne udvikl, og indføjer ii» studighed nye Mtodeli'^ -»" a«, 
imødekomme behovet. 
Dette betyder, at en obligatorisk "typeoverensstemmelsesr!-afp"røvningsprocedure, som Jr. ^ «aiu 
skulle udføres af passende organer udpeget af medlemsstaterne (såkaldte "anmeldte organei u * •*» -
blive meget kostbar - både i penge og tid - for fabrikanterne og for de anmeldte organe*. Man 
foieslår derfor en overensstemmelsesvurderingsprocedure baseret på selvvurdering. Det er også 
denne procedure der anvendes for andre direktiver som dækker køleapparater, 
"lavspændingsdirektivet"0^ og "direktivet om elektromagnetisk kompatibilitet09). 
I henhold til selwurderingsmodulet skal fabrikanterne udarbejde en overensstemmelseserklæring, 
som skal være vedlagt teknisk dokumentation og testrapporter. Al denne dokumentation skal 
kunne kontrolleres af myndighederne når som helst, særlig hvis der opstår tvivl om 
overensstemmelsen af en særlig model. Disse formelle procedurer skal efterfølges, før EU-
overensstemmelsesmærkning lovligt kan påsættes af fabrikanten, således at varen kan blive bragt 
i handelen og frit cirkulere inden for EU's grænser. Der er blevet givet udtryk for tvivl om 
effektiviteten af en selwurderingsprocedure, men man mener, den er tilstrækkelig under de 
førnævnte omstændigheder, og særlig når man ser på truslen om retsforfølgelse i henhold til 
branchens love i de enkelte lande og den negative reklame, som ville være følgen af falske 
oplysninger om energieffektivitet. I den rapport, der skal udarbejdes om direktivets gennemførelse, 
vil man under alle omstændigheder være særlig opmærksom på overensstemmelsesprocedurernes 
effektivitet i henhold til de retningslinjer, der er udarbejdet for overensstemmelsesvurderings-
procedurerne i EU. 
VI. Behovet for lovgivning på EU-niveau og høring af de involverede parter 
a) Hvilke formål har den påtænkte handling set i lyset af Eli's forpligtelser 
Nærværende forslag er helt i overensstemmelse med EU's politik om harme iherin af standarder. 
Det bygger på traktatens artikel 100, som udtrykkeligt taler om fællesskabsfond tStaltninger til at 
harmonisere love og administrative bestemmelser i Fællesskabet med henblik på at sikre 
oprettelsen af det indre marked og forebygge handelshinaringer. Hvis der ikke defineres 
standarder, der gælder for hele Fællesskabet, vil nogle medlemsstater indføre minimums-
effektivitetsstandarder, som vil skabe uacceptable handelshindringer; det er Fællesskabets pligt at 
indføre initiativer med henblik på at forebygge disse handelshindringt 
(18) EFT nr. L 77 af 26.3.1973, s. 29. 
(19) EFT nr. L 139 af 23.5.1989, s. 19, ændret af EFT nr. L 126 af 12.5.1992, s. 11 
30 
Det indre marked kræver, at industri og handel samarbejder, så vidt muligt under ensartede 
forhold i hele Fællesskabet, og dette øger behovet for harmonisering af miljø- og 
energieffektivitetsforanstaltninger inklusive minimumseffektivitetsstandarder. Ingen af 
medlemsstatne har indtil nu indført lovgivning om minimumseffektivitetsstandarder for 
køleapparater til husholdningsbrug, idet Kommissionen har meddelt, at der vil blive tale om 
lovgivning på EU-niveau. 
Det bør dog bemærkes, at det foreslåede direktiv ikke blot skal tjene til at opnå harmonisering 
af standarder for varer, der bringes i handelen, men også skal bidrage til andre fællesskabs­
målsætninger. Fastsættelse af energieffektivitetsstandarder for køleapparater skal tjene til at 
reducere energiforbruget og, bl.a. bidrage til reduceringen af C02-emissioner i atmosfæren. Som 
tidligere nævnt, har Kommissionen vedtaget en målsætning om stabilisering af sådanne emissioner 
ved udgangen af århundredet, og denne målsætning vil ikke kunne nås under de nuværende 
omstændigheder uden en betydelig forbedring af energieffektiviteten. Den type aktioner, der kan 
foretages på fællesskabsniveau for miljøet fremgår af artikel 130R i traktaten, hvor der bl.a. tales 
om forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne, om at fordele og ulemper ved aktionerne 
skal tages i betragtning, og at indsats på fællesskabsplan skal foretages i det omfang, det er mere 
effektivt end indsats på medlemsstatsplan. Endvidere siger artikel 100A at forslag om 
miljøbeskyttelse skal sigte på et højt beskyttelsesniveau. Direktivforslaget opfylder alle disse krav. 
Vedtagelse af minimumseffektivitetsstandarder for køleapparater til husholdningsbrug nævnes 
udtrykkeligt i SAVE-programmet, som er vedtaget af Kommissionen(20) som en prioriteret sektor 
med henblik på energibesparelse. 
b) Hører den påtænkte handling under EU's enekompetence, eller er der tale om en 
kompetence, som EU deler med medlemsstaterne? 
Det fremgår af Rådets beslutning, hvori den "nye metode" defineres, at de "væsentlige krav" i en 
tilnærmelse af love og bestemmelser skal fastsættes af et fællesskabsdirektiv. 
Fællesskabslovgivning om harmoniserede standarder er således helt klart et område, der hører 
under Fællesskabets enekompetence. Med hensyn til energieffektivitet (og de dermed forbundne 
nedskæringer af C02-emissioner) deles kompetencen med medlemsstaterne. Alle medlemsstaterne 
skal bidrage til at nå målet for C02-emissioner senest år 2000. Miljømæssige foranstaltninger skal 
dog kunne koordineres og harmoniseres på fællesskabsniveau, når de vedrører varer. 
c) Hvad er problemet EU-dimension? 
Ud over aspekter forbundet med det indre marked, som er blevet beskrevet i punkt a) og b) har 
forslaget også en meget vigtig miljømæssig dimension. Drivhuseffekten er et problem på 
verdensplan og foranstaltninger til reducering af C02-emissioner skal træffes på mindst EU-niveau, 
hvis det skal have en reel betydning for miljøet. Indførelse af minimumseffektivitetsstandarder for 
køleapparater til husholdningsbrug af nogle af medlemsstaterne får kun begrænset betydning for 
miljøet og bidrager ikke væsentligt til reduktion af C02-emissioner. Hvis minimumsstandarder skal 
bidrage i væsentlig grad skal de påvirke det størst mulige antal apparater. De må derfor vedtages 
mindst på EU-niveau. Vedtagelse af minimumseffektivitetsstandarder får også virkninger uden for 
Fællesskabet. I næsten hver eneste kategori er den mindst effektive model importeret til 
Fællesskabet fra et land med mindre avanceret produktionsinfrastruktur; mange af disse lande vil 
(20) EFTnr. C 23 af 31.1.1992, s. 8. 
11 
derfor vedtage lignende standarder :oi a* -i ^*z, di de. S-J markeder over^vøn re:- a^ «vw i escribe 
med ringe effektivitet, som er forbudt ak CJ\s -lark ^ei og også ^ vinge d* \£ mdnshi ^~ ai 
producere mere effektive apparater, der er ko; ^urnsnceih giige i EU; visse iredie iaro.e na ai'e/,?\> 
rettet forespørgsler om Fællesskabets fores, ^ede standarder med henblik på M "COH<>:', -:V i 
Vedtagelse af minimumseffektivitetsstandardei i EU vil stimulere udbredelsen ai meie sfïeKti» 
teknologi og af minimumseffektivitetsstandarder i mange ikke-medlemslande, og således yde et 
betydeligt bidrag til nedskæring af C02. 
d) Kan problemet løses mest effektivt af EU eller af medlemsstaterne? 
Mere effektive køleapparater vil medføre nettobesparelser for forbrugeren og for samfundet som 
helhed, men markedskræfterne har ikke været i stand til at indbygge disse potentielle besparelser 
i de eksisterende modeller, og der er derfor blevet foreslået to supplerende og essentielle initiativer 
på EU-niveau: det nu vedtagne energimærkningsdirektiv og nærværende forslag om effektivitets­
standarder. 
På det perfekte marked skulle god forbrugeroplysning om besparelser ved anvendelse af mere 
effektive apparater i sig selv føre til den ønskede effektivitetsforbedring: ved at stimulere 
efterspørgslen efter mere effektive apparater ville kvaliteten af produkterne på markedet hele tiden 
blive forbedret, og der ville ikke være noget behov for minimumseffektivitetsstandarder. Men af 
en eller anden grund er virkningerne af forbrugeroplysninger og energimærkning begrænset og 
effektiviteten afhænger af mange faktorer som f.eks. reklamefremstød forbundet med 
oplysningsprogrammer. Dette skyldes, at ikke alle forbrugere berøres af eller påvirkes af 
energimærkning, når de bestemmer, hvad de vil købe. Selv om der ofte er blevet ført 
forbrugeroplysningskampagner om husholdningsapparaters energiforbrug på lokalt niveau og 
medlemsstatsniveau viser nylige undersøgelser, at energieffektivitet ikke er blandt de første fem 
kriterier for valg af apparater; andre faktorer som f.eks. størrelse, udseende, præstation og pris er 
normalt vigtigere, når forbrugeren beslutter, hvad han vil købe, og denne ;• -nning træffes ofte 
meget kort tid, når det drejer sig om at udskifte et fejl fungerende apparat. 
Det er nemt for forbrugeren at sammenligne pris og synbfje træk, men ao e. „atgt sværere at 
forstå oplysninger om energiforbrug. Forbrugeren er her afhav i_, af stlgsp^rsoiiati..? rådgivning 
eller reklamer (kilder som sandsynligvis ikke er neutrale), > • scnlig viden (energiforbrug 
kræver kompliceret måling, som mange ikke kan foretage), 3c, ' 'er foi mærkevarer (en ringe 
vejledning, når det drejer sig om energieffektivitet) elle ' ^gcR staisat^ieis afprø ninger 
(som normalt kun er til rådighed for en begrænset kre / jer er enu åer-i mandai, so' f.eks. 
store bebyggelser, for hvem købsprisen er den vigtigste taktor fordi J, , • ., ikke skal L-etale 
elektricitetsregningen. 
Mærkningsdirektivet bidrager ti i forbrugeroplysning og stimulerer efterspørgslen efter mere 
effektive apparater, men i betragtning af ovenstående bliver betydningen for den generelle 
effektivitet noget begrænset. Mange af medlemsstaterne har indført forskellige 'typer mærkning, 
men resultaterne har altid været meget ringe hvad angår generelle energi effektivitetsforbedringer. 
Dette bekræfter, at forbrugeroplysning alene ikke kan give de ønskede effektivitetsforbedringer, 
således at minimumseffektivitetsstandarder eller en lignende frivillig aftale med producenterne 
udgør afgørende og supplerende foranstaltninger, hvis målet skal nås. 
12 
Frivillige aftaler kan af mange grunde være at foretrække for obligatoriske minimumsstandarder, 
da de muliggør større fleksibilitet og kan gennemføres hurtigere, men de er af konkurrencegrunde 
alt andet end ønskelige. 
Da det ikke er lykkes at opnå en frivillig aftale (et sidste tilbud om en frivillig aftale blev fremsat 
for CECED i november 1993) er EU's eneste mulighed for at opnå den ønskede 
effektivitetsforbedring at vedtage minimumseffektivitetsstandarder på EU-niveau. 
e) Hvilke yderligere konkrete fordele er forbundet med den handling, EU påtænker, og hvad 
vil omkostningerne være ved at forholde sig passiv? 
Minimumseffektivitetsstandarder for køleapparater til husholdningsbrug skal indføres i mange 
medlemsstater, hvis de skal have nogen reel betydning for reduktionen af C02, men sådanne 
initiativer kan medføre handelshindringer, hvis kravene er forskellige. Fordelene ved at indføre 
minimumseffektivitetsstandarder på EU-niveau er, at de omfatter det størst mulige antal køleskabe 
og frysere (alle nye apparater, som sælges i Fællesskabet) og samtidig sikrer etableringen af det 
indre marked. Erfaringer i USA viser samme mønster: indførelse af standarder på delstatsniveau 
skabte uønskede handelshindringer mellem staterne og store administrative omkostninger for 
industrien, hvis de skulle overholde forskellige bestemmelser; den føderale administration blev 
derfor af producenterne anmodet om at indføre føderale standarder. Hvis mimmums­
effektivitetsstandarder ikke vedtages på EU-niveau, bliver følgerne besværlige: Kommissionen går 
glip af muligheden for at opfylde sine forpligtelser hvad angår reduktion af C02-emissioner, og 
for at spare ca. 2 mia. ECU. Vedtagelse af mimmumseffektivitetsstandarder minimerer også 
omkostningerne i forbindelse med effektivitetsforbedringer for producenterne, da de samme 
modeller sælges i hele EU, således at producenterne ikke blot skal udvikle modeller, der opfylder 
standarderne i de enkelte medlemsstater. 
f) Hvilke handlingsmuligheder har EU (henstilling, finansiel støtte, retsforskrifter, gensidig 
anerkendelse osv.)? 
De handlinger der mest vil medvirke til at øge energieffektiviteten for køleapparater til 
husholdningsbrug - og som anbefales af mange eksperter - er forbrugeroplysning, produkt­
standarder og incitamenter. 
Forbrugeroplysning, som gør forbrugeren opmærksom på driftsomkostninger og således 
overtaler ham til at foretage et fornuftigt økonomisk valg; 
produktstandarder fjerner de mindst effektive apparater fra markedet; 
incitamenter, som henvendes til forbrugeren (hjælp til indkøb af mere effektive apparater) 
eller producenterne (økonomiske præmier for udvikling, produktion og markedsføring af 
nye, mere effektive apparater) vil medvirke til hurtigere indførelse på markedet af mere 
effektive apparater. 
I en periode på 10 år (1980-1990) har nationale initiativer i medlemsstaterne (hovedsagelig 
forbrugeroplysningskampagner) og i andre lande, f.eks. USA og Canada (produktstandarder, 
mærkning og incitamenter) vist, at kun en kombination af disse foranstaltninger fører til reelle 
besparelser. Endvidere er foranstaltninger som mærkning og minimumseffektivitetsstandarder mere 
hensigtsmæssige og fører til de bedste resultater på EU-niveau, som beskrevet tidligere, medens 
incitamenter nok er lige så effektive, når de udføres på nationalt eller endog lokalt niveau. 
13 
Dette berettiger vedtagelse af et mærkningsprogram og de foreslåede mmimurnseffektivitets-
standarder. Kommissionen er, med henblik på at fremme "incitament"-foranstaltninger - for 
øjeblikket i færd med at undersøge behovet for fbrsiag om mere systematisk fremme af 
efterspørgselsaspektet i Fællesskabet. 
g) Er det nødvendigt med et direktiv, der fastsætter detaljerede standarter, eller er det 
tilstrækkeligt med et direktiv, der opstiller de generelle mål, der derefter gennemføres af 
medlemsstaterne? 
I betragtning af forskellene i den gennemsnitlige energieffektivitet for køleapparater 
medlemsstaterne imellem, vil indførelse af generelle mål for effektivitetsforbedring, som 
gennemsnitlig effektivitetsforbedringer i de forskellige medlemsstater medfører forskellige 
forpligtelser i de enkelte medlemsstater (Tyskland har f.eks. allerede opnået gode resultater, 
hvorfor en yderligere forbedring på 10% bliver dyrere end i andre medlemsstater). Hvis valget og 
gennemførelsen af foranstaltningerne overlades til medlemsstaterne, vil det endvidere medføre 
vedtagelse af forskellige retsakter og standarder med alle de ovenfor beskrevne ulemper til følge. 
Der foreslås effektivitetsstandarder som med tiden vil medføre betydelige energieffektivitets­
forbedringer, og der gives fabrikanterne tilstrækkelig tid til at foretage tilpasningerne til de 
krævede standarder; dette sker særlig gennem en fremgangsmåde bestående af to etaper. De 
foreslåede procedurer til overensstemmelsesvurdering er også blevet udarbejdet med henblik på 
at gøre det så let som muligt for branchen at sikre, at direktivets målsætning opnås. Dette er i 
overensstemmelse med bestemmelserne i traktatens artikel 3b, hvori det står, at Fællesskabets 
lovgivning ikke må være for besværlig eller påtrængende. 
Hvad angår høringer har man, som tidligere nævnt, drøftet energieffektivetsstandarder på to 
workshops, som blev afholdt af Kommissionen, og hvortil alle involverede parter var inviteret. 
Yderligere modtog alle implicerede, inklusive alle de køleapparatsfabii-%a tan kunne finde 
navnene på, en indledende rapport, der var blevet udarbejdet for Kommis*, c - _ en interim og 
endelig rapport om en lignende, men mere omfattende, undersøgelse, c_ i. »modede om 
kommentarer. Der blev også afholdt drøftelser med repræsentanter for h aK. »^ særlig den 
europæiske branchesammenslutning CECED, som rept. „enlerei *.*.igt - sadelen af 
køleapparatfabrikanteme i Fællesskabet og i andre vesteuropc/. ' lande. Mar .Jede nært 
sammen med repræsentanter for medlemsstaterne under V :: v. rocessen, og de blev også 
rådspurgt i et mere snævert forum under Kommissionens JT- : med udgiven' /i.vJ^ viAVE 
og PACE-programmerne). Alle berørte parter er derfor udstrakt gra Me* ,• hø;* IÉ?U~ af de 
seneste par år. 
VII Det foreslåede direktivs anvendelsesomiåde 
Direktivforslaget omfatter nyproducerede elektriske køieapparater til husholdningsbrug, som 
tilsluttes ledningsnettet, dvs. langt størstedelen af de apparater, der sælges til husholdningsbrug. 
Absorptionskølede apparater (f.eks. til brag i campingvogne) og gasdrevne apparater tegner sig 
kun for an meget lille del af det samlede energiforbrug. Køleudstyr til erhvervsbrug er langt mere 
varieret og kan ikke komme ind under de kategorier, som er blevet udarbejdet. Man kan under 
alle omstændigheder regne med, at en beslutning om indkøb af udstyr til erhvervsbnig i høj grad 
vil tage hensyn til energiforbruget. 
14 
VIII. De resultater, der forventes opnået på grund af det foreslåede direktiv og ledsage­
foranstaltninger 
Kun nye køleapparater, som sælges inden for EU's grænser, er omfattet af dette forslag, som 
indeholder to standardniveauer.Da kun ca. 8-10% køleapparater til husholdningsbrug 
gennemsnitligt udskiftes hvert år, bliver standardernes indvirkning på elektricitetsforbruget relativt 
langsomme, men stigende, i tidens løb. Det skønnes, at standarderne i dette direktiv kan give 
følgende elektricitetsnedskæringer og derfor nedskæringer i C02-emissionerne(21): 
Anslået reduktion af elforbruget 
og af CQ2 på grund af mindre elektricitetsproduktion 
i Fællesskabet som følge af vedtagelse af standarder for 
køleapparater den 1. januar 2000 
Samlet elforbrug for køleskabe til 1995 2002 2010 2020 
husholdningsbrug i Fællesskabet 
(TWh/åri 
før standarder 108 107 104 100 
med standarder 108 93 73 60 
besparelser på grund af standarder - 14 31 40 
Reduktion af CQ2-emissioner ved hjælp af 
standarder (106 ton/åri 6 14 18 
Elektricitetsbesparelseme er ganske vist relativt små set i procent, fordi effektivitetsforbedringerne 
på gennemsnitlig 10-30% kun gælder for nye apparater, men de absolutte besparelser bliver med 
tiden ganske betydelige og svarer i år 2020 til Portugals og Irlands nuværende samlede elforbrug. 
Desuden ligger det i sagens natur, at foranstaltninger til forbedringer af energieffektivitet anvendes 
på de mange forskellige områder i vor moderne økonomi, hvor der bruges energi. Køleapparater 
til husholdningsbrug udgør det største område for elbesparelse og er derfor det rigtige område at 
begynde med, men en sådan indsats skal suppleres af lignende initiativer på andre områder. 
Da standarderne har en langsom, omend stadig, virkning på køleapparaterne, mener nogle, at det 
er nødvendigt at træffe foranstaltninger for at tilskynde til udskiftning af apparaterne. Det er 
Kommissionens hensigt at medvirke til større bevidsthed om energiefektivitetsaspekter i 
forbindelse med køleapparater ved energimærkning og ved f.eks. at anvende de forskellige 
europæiske forbrugersammenslutninger til at fortælle om den indsats der gøres for mærkning og 
standarder i deres publikationer. Organisationer, der beskæftiger sig med energirådgivning, og 
somme tider elforsyningsvirksomheder i medlemsstaterne fremmer også bevidstheden om emnet 
(21) På grundlag af Fællesskabets forudberegning af elektricitetsproduktionen for den relevante 
periode. 
15 
gennem forskellige publikationer, herunder lister med energiforbrugstal for køleapparater i 
handelen. Et par elforsyningsselskaber i Fællesskabet er for nylig begyndt at give tilskud til 
mdkøb af energieffektive apparater som et delvist alternativ til at skulle skabe ny 
produktionskapacitet. Noget sådant kan kun bifaldes og opmuntres, da der er betydelige 
muligheder for bedre energieffektivitet som et forureningsfri og ofte økonomiske supplement til 
forsyningssiden. Kommissionen er faktisk i færd med at undersøge behovet for forslag om en 
mere systematisk fremme af efterspørgselsaspektet i Fællesskabet. 
IX. Konsekvenser for samfundet som helhed 
Det forventes, at gennemførelse af det anbefalede første niveau for mimmumseffektivitets­
standarder for køleskabe og frysere får følgende konsekvenser for Fællesskabets økonomi, idet det 
forudsættes, at der sælges i alt 14 mio køleskabe og frysere om året: 
Det årlige elektricitetsforbrug for køleapparater er 14 tWh/året (13%) lavere i år 2002 end 
det ville have været uden minimumseffektivitetsstandarder. 
Den dertil knyttede årlige C02-emission er 6 mio tons (10%) lavere i år 2002, end den 
ellers ville have været. 
Gennemførelse af det første niveau kan medføre en gennemsnitlig prisforøgelse på lidt over 
1% i detailleddet, en 10%'s nedskæring i elforbruget i løbet af produktets levetid og en 
nedskæring af 5,5% af forbrugerens samlede omkostninger i produktets levetid. 
Den samlede indkøbspris stiger efter indførelsen af første niveau med 140 mia. ECU om 
året. Dette mere end opvejes af en energibesparelse på 1 400 mia. ECU på det enkelte års 
køb af mere effektive køleskabe og frysere. 
Dette fortolkes som en positiv konsekvens ud fra et costbenefit-synspunkt, d\o. at den forventede 
reducering af energi og C02 -emission og den økonomiske besparelse tilfredsstiller "no-regret"-
kriteriet. 
16 
Forslag til 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 
om energieffektivitetskrav til elektriske 
køleskabe, dybfrysere og kombinationsskabe 
til husholdningsbrug 
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1), 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2), og 
ud fra følgende betragtninger: 
Det er vigtigt at fremme foranstaltninger med henblik på gradvis gennemførelse af det indre 
marked; det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for 
varer, personer, tjenesteydelser og kapital; 
i Rådets resolution af 15. januar 1985 om forbedring af medlemsstaternes energibesparelses­
programmet^ opfordres medlemsstaterne til at fortsætte og i givet fald øge deres bestræbelser på 
at fremme en mere rationel energiudnyttelse gennem udformning af en integreret energi-
besparelsespolitik; 
Rådets resolution af 16. september 1986(4) kræver nye energipolitiske mål for Fællesskabet frem 
til 1995 og til konvergens mellem medlemsstaternes politik, og særlig er et af målene en 
forbedring på 20% af energiintensiteten i 1995 (forholdet mellem energiintensitet og GNP); 
køleapparater til husholdningsbrug tegner sig for en betydelig del af elforbruget i Fællesskabets 
husholdninger og således af det samlede elforbrug; elforbruget for de forskellige køleapparat-
modeller i handelen i Fællesskabet med samme kapacitet og udstyr, dvs. deres energieffektivitet, 
varierer ganske betydeligt; 
adskillige medlemsstater er netop rede til at vedtage foranstaltninger vedrørende energi­
effektiviteten for køleskabe eller dybfrysere til husholdningsbrug, foranstaltningerne er af en sådan 
karakter, at de kan medføre hindringer for handel med disse produkter inden for Fællesskabet; 
(i) 
(2) 
(3) 
(4) EFT nr. C 
EFT nr. C 
EFTnr. C 20 af 22.1.1985, s. 1. 
EFTnr. C 241 af 25.9.1986, s. 1 
17 
det er hensigtsmæssigt som udgangspunkt at tage et højt beskyttelsesniveau, når det drejer sig om 
foranstaltninger til indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes ved lov eller administrativt fastsatte 
bestemmelser om sundhed, sikkerhed, miljøbeskyttelse og forbrugerbeskyttelse; nærværende 
direktiv sikrer et højt beskyttelsesniveau for miljøet og for forbrugerne, samtidig med at det til­
sigter at forbedre energieffektiviteten for disse apparater betydeligt; 
vedtagelsen af sådanne foranstaltninger falder ind under Fællesskabets kompetence, og dette 
direktivs krav strækker sig ikke ud over det, der er nødvendigt for at opfylde dets målsætning, og 
er således i overensstemmelse med traktatens artikel 3B; 
traktatens artikel 130 R kræver beskyttelse og forbedring af miljøet og forsigtig og rationel 
udnyttelse af naturressourcerne; elproduktion og -forbrug tegner sig for ca. 30% af den 
menneskeskabte carbondioxidemission (C02) og ca. 35% af forbruget af primærenergi i 
Fællesskabet, og denne mængde er stadig voksende; 
i henhold til Rådets besluming 89/364/EØF(5) oprettes Fællesskabets handlingsprogram til 
forbedring af eludnyttelsen med en dobbelt malsætoing: Forbrugerne tilskyndes til at foretrække 
apparater og udstyr med stor eleffektivitet samt forbedring af apparaters og udstyrs effektivitet; 
den 29. oktober 1990 vedtog Rådet en målsætning, der gik ud på at stabilisere C02-emissioner 
i Fællesskabet på 1990-niveauet senest år 2000; 
i henhold til Rådets beslutning 91/565/EØF(6) oprettes et program (SAVE-programmet), som skal 
støtte og yderligere fremme energieffektiviteten i Fællesskabet; 
de energieffektivitetsforanstaltninger, der er indbygget i mere effektive køleapparatmodeller på 
markedet, øger ikke produktionsomkostningerne i væsentlig grad, og sådanne foranstaltninger 
opvejer de oprindelige omkostninger i form af elbesparelser i løbet af højst et par år; i denne 
beregning indgår ikke fordelene ved mindre elproduktion, som f.eks. emissioner af C02 og andre 
forurenende stoffer; 
Rådets direktiv 92/75/EØF(7) (rammedirektivet) og det deraf følgende Kommissionens direktiv 
94/2/EF(8) (gennemførelsesdirektivet) om obligatorisk mærkning af apparater og anden form for 
oplysning om energiforbrug vil øge forbrugernes bevidsthed om køleapparaters energieffektivitet; 
disse foranstaltninger øger derfor også konkurrencen på apparaters energieffektivitet ud over de 
standarder, direktivet kræver; forbrugeroplysninger, som ikke indeholder standarder, vil kun kunne 
få en delvis virkning i form af forbedring af apparaternes gennemsnitlige generelle effektivitet; 
dette direktiv, som sigter på at eliminere tekniske hindringer i forbindelse med køleapparaters 
energieffektivitet, skal følge den "nye metode", der blev fastsat ved Rådets resolution af 
7. maj 1985(9), som specielt bestemmer, at harmonisering af retsakter er begrænset til ved hjælp 
af direktiver at vedtage de væsentlige krav, som den vare, der bringes i handelen, skal opfylde; 
(5) 
(6) 
(7) 
(8) 
(9) EFTnr. L 157 af 9.6.1989, s. 32. 
EFTnr. L 307 af 8.11.1991, s. 34. 
EFT nr. L 297 af 13.10.1992, s. 16. 
EFTnr. L 45 af 17.2.1994, s. 1. 
EFTnr. C 136 af 4.6.1985, s. 1. 
18 
Rådets afgørelse 93/465/EØF(10) om procedurerne for overensstemmelsesvurdering med henblik 
på anvendelse i direktiverne om teknisk harmonisering bør tages i betragtning; 
internationale standarder bør anvendes overalt, hvor det er hensigtsmæssigt af hensyn til 
international handel; et køleapparats elforbrug defineres i henhold til den europæiske standardi­
seringorganisations standard EN 153 af maj 1990, som bygger på en international standard; 
køleapparater til husholdningsbrug, som er i overensstemmelse med energieffektivitetskravene i 
dette direktiv, bør være påsat CE-mærke og tilknyttede oplysninger, således at de kan bringes i 
fri bevægelse og i anvendelse overalt i Fællesskabet i henhold til hensigten; 
dette direktiv omfatter kun køleapparater til husholdningsbrug beregnet til fødevarer, ekskl. 
apparater med et ubetydeligt samlet energiforbrug, dvs. apparater der er tilsluttet elnet; køleudstyr 
til erhvervsbrug er langt mere varieret og egner sig ikke til at indgå i dette direktiv -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
Dette direktiv gælder køleapparater til husholdningsbrug med elnet-tilslutning omfattende 
køleskabe, frostbokse, frysere og kombinationer af disse som defineret i bilag I; de benævnes i 
det følgende "køleapparater". Køleapparater, der bygger på absorptionsprincippet er undtaget. 
Artikel 2 
Medlemsstaterne træffer alle hensigtsmæssige foranstaltninger med henblik på at sikre, at 
køleapparater omfattet af dette direktiv kun kan bringes i handelen og i anvendelse, hvis 
elforbruget af den type, apparatet tilhører, er mindre end eller svarer til det maksimalt tilladelige 
elforbrug, som beregnes i henhold til procedurerne i bilag I. Køleskabe anses for at tilhøre samme 
type, i nærværende direktiv benævnt "apparattype", hvis de produceres af samme fabrikant eller 
på licens af en anden fabrikant og kun varierer i henseender, som ikke i væsentlig grad påvirker 
energiforbruget. 
Artikel 3 
1. Medlemsstaterne må ikke forbyde, begrænse eller hindre markedsføring eller ibrugtagning 
på deres område af køleapparater, som er forsynet med det CE-mærke, der attesterer, at de 
er i overensstemmelse med alle bestemmelserne i dette direktiv. 
2. Medlemsstaterne betragter alle køleapparater, som er forsynet med CE-mærket efter 
artikel 5, som værende i overensstemmelse med alle bestemmelserne i dette direktiv. 
(10) EFT nr. L 220 af 30.8.1993, s. 23. 
19 
3 P° handelsmesser, udstillinger, demonstrationer osv. må medlemsstaterne ikke hindre 
fremvisning af et køleapparat, som ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i dette 
direktiv, når et synligt skilt klart viser, at dette er tilfældet, og apparatet ikke er til salg, før 
det er blevet bragt i overensstemmelse med bestemmelserne af fabrikanten eller hans auto­
riserede repræsentant med hjemsted i Fællesskabet. 
Artikel 4 
De procedurer, der skal anvendes i forbindelse med overensstemmelsesvurdering af en given type 
køleapparat, for at dette kan forsynes med CE-mærket, er angivet i bilag II. 
Artikel 5 
CE-mærket består af bogstaverne "CE". Det obligatoriske design vises i bilag III. CE-mærket 
placeres klart og synligt på apparatet. 
Artikel 6 
1. Hvis en medlemsstat konstaterer, at CE-mærket anvendes uretmæssigt, skal fabrikanten eller 
hans autoriserede repræsentant, som har hjemsted i Fællesskabet, tvinges til at bringe varen 
i overensstemmelse med bestemmelserne og at ophøre med sådan uretmæssig anvendelse 
i henhold til bestemmelserne i medlemsstaten. 
2. Hvis der fortsat er tale om manglende overensstemmelse, træffer medlemsstaten alle 
hensigtsmæssige foranstaltninger til at begrænse eller forbyde, at produktet bringes i 
handelen, eller for at sikre, at det trækkes ud af handelen. 
Artikel 7 
Enhver beslutning i henhold til dette direktiv, som indeholder nogen begrænsning af markeds­
føring og/eller ibrugtagning af køleapparater, skal give de præcise årsager bag beslutningen. Den 
meddeles øjeblikkelig den berørte part, som samtidig informeres om de retsmidler, han har til 
rådighed i henhold til lovene i medlemsstaten og om tidsfristerne for sådanne retsmidler. 
Artikel 8 
Før udløbet af en fire-års periode efter vedtagelse af dette direktiv foretager Kommissionen i 
samråd med de implicerede parter en vurdering af de opnåede og forventede resultater. Efter 
denne vurdering overvejer Kommissionen behovet for et nyt forslag til en retsakt på 
fællesskabsplan med henblik på at fastsætte endnu et sæt energieffektivitetsstandarder for 
køleapparater til husholdningsbrug. Hvis sådanne forslag fremsættes, skal energieffek­
tivitetsstandarderne og tidspunktet for deres ikrafttrædelse baseres på energieffektivitetsniveauer, 
som kan berettiges både fra et økonomisk og et teknisk synspunkt i lyset af omstændighederne 
på det tidspunkt, hvor forslaget fremsættes. Forslaget kan også indeholde andre bestemmelser, som 
findes nødvendige for at forbedre nærværende direktivs effektivitet. 
20 
Artikel 9 
[Det antages, at Europa-Parlamentet og Rådet endeligt vedtager direktivet i begyndelsen af 1995]. 
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 1. januar 1996 de bestemmelser, der 
er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom. 
Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra den 1. januar 2000. 
Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette 
direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere 
regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de eventuelle interne retsforskrifter, 
som de vedtager inden for dette direktivs område. 
3. Medlemsstaterne skal i perioden indtil den 1. januar 2000 tillade markedsføring og/eller 
ibrugtagning af køleapparater, som er i overensstemmelse med de bestemmelser, der er 
gældende i medlemsstaterne på datoen for vedtagelsen af nærværende direktiv. 
Artikel 10 
Dette direktiv træder i kraft tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende. 
Artikel 11 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne 
Formand Formand 
21 
BILAG I 
Procedurer til beregning af det maksimalt tilladelige elforbrug for en given køleapparattype 
og til verificering af overensstemmelsen 
Elforbruget for et køleapparat (som kan udtrykkes som kWh pr. 24 timer) er en funktion af den 
kategori apparat, det tilhører (f.eks. køleskab med én stjerne, kummefryser osv.), dets rumfang og 
konstruktionens energieffektivitet (dvs. isolationslagets tykkelse, kompressoreffektivitet osv). Når 
der fastsættes energieffektivitetsstandarder, må der derfor tages hensyn til de væsentlige udefra 
kommende faktorer, som påvirker energiforbruget (dvs. apparatets kategori og rumfang). Derfor 
defineres det maksimalt tilladelige elforbrug for en given køleapparattype(1) ved hjælp af en lineær 
ligning, som er en funktion af apparatets rumfang med forskellige, definerede ligninger for hver 
enkelt kategori. 
For at man kan beregne det maksimalt tilladelige elforbrug for en given type, må man derfor først 
se, hvilken kategori typen falder ind under i henhold til følgende liste: 
Kategori Beskrivelse 
1 Køleskab uden frostboks(2) 
2 Køleskab med frostboks, én stjerne 
3 Køleskab med frostboks, to stjerner 
4 Køleskab med frostboks, tre stjerner 
5 Køleskab med fryseskab, fire stjerner 
6 Køle-svaleskab 
7 Kummefryser 
8 Fryseskab 
Da køleapparater har forskellige rum med forskellige temperaturer (hvilket selvfølgelig påvirker 
elforbruget), defineres det maksimalt tilladelige elforbrug som en funktion af det korrigerede 
rumfang, som er en vægtet sum af de forskellige rums rumfang. 
I dette direktiv defineres et køleapparats korrigerede rumfang (Vadj) som følger: 
idet Vc er netrumfanget for en given type rum i apparatet, og Wc er den vægtede koefficient for 
den type rum og Fc er en faktor = 1,2 for køleskabe uden frostrum og - I for andre apparater. 
Både det korrigerede rumfang og netrumfanget gives i liter. De vægtede koefficienter for de 
forskellige typer rum er: 
(1) Definitionen af, hvilke køleapparater der henhører under samme type, gives i artikel 2. 
(2) Et rum med en temperatur på under - 6°C. 
22 
Wc (vægtningskoefficienf) 
Svalerum 0,75 
Kølerum 1,00 
Rum med 0°C 1,25 
Rum uden stjernemærkning 1,25 
Rum med én stjerne 1,55 
Rum med to stjerner 1,85 
Rum med tre og fire stjerner 2,15 
Det maksimalt tilladelige elforbrug Emax (i kWh pr. 24 timer udregnet med to decimaler) for en 
apparattype med korrigeret rumfang V^ for hver enkelt apparatkategori defineres ved hjælp af 
følgende formler: 
Kategori Beskrivelse EmjI (kWh/24 timer) 
1 Køleskab uden frostboks(3) (0,225 x Vadj + 237) / 365 
2 Køleskab med frostboks, 1 stjerne (0,599 x Vadj + 178) / 365 
3 Køleskab med frostboks, 2 stjerner (0,437 x Vadj + 238) / 365 
4 Køleskab med frostboks, 3 stjerner (0,616 x Vadj + 221) / 365 
5 Køleskab med fryseskab, 4 stjerner (0,778 x Vadj + 303) / 365 
6 Køle-svaleskab (0,225 x Vadj + 237) / 365 
7 Kummefryser (0,480 x Vadj + 195) / 365 
8 Fryseskab (0,478 x Vadj + 289) / 365 
Afprøvningsprocedurer med henblik på at konstatere, om en apparattype er i overensstemmelse 
med elforbrugskravene i nærværende direktiv 
Hvis elforbruget for et køleapparat, som er repræsentativt for den type apparat, der skal afprøves, 
er mindre end eller svarer til det maksimalt tilladelige elforbrug, Emax, som tidligere defineret plus 
15%, godkendes apparattypen som værende i overensstemmelse med elforbrugskravene i 
nærværende direktiv. Hvis apparatets elforbrug er større end det maksimalt tilladelige forbrug plus 
15%, måles elforbruget for yderligere tre apparater af samme type. Hvis gennemsnittet af disse 
tre apparaters elforbrug er mindre end eller svarer til det maksimalt tilladelige elforbrug plus 10%, 
godkendes typen som værende i overensstemmelse med elforbrugskravene i nærværende direktiv. 
Hvis gennemsnittet overstiger det maksimalt tilladelige elforbrug plus 10%, erklæres typen for 
værende ikke i overensstemmelse med elforbrugskravene i nærværende direktiv. 
Definitioner 
Termerne i dette bilag er defineret i henhold til den europæiske standardorganisations europæiske 
standard EN 153 af maj 1990. 
(3) Frozen Food Compartment. 
23 
BILAG II 
Procedurer til overensstemmelsesvurdering (modul A) 
1. Dette modul beskriver den procedure, hvorved fabrikanten eller dennes i Fællesskabet 
etablerede repræsentant, der opfylder forpligtelserne i punkt 2, garanterer og erklærer, at 
køleapparattypen(1) opfylder de krav i direktivet, der gælder for dem. Fabrikanten anbringer 
EF-mærket på hvert enkelt køleapparat af denne type og udsteder en skriftlig overens-
stemmelseserklæring. 
2. Fabrikanten udarbejder den tekniske dokumentation, der er beskrevet i punkt 3, og fabri­
kanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant stiller den til rådighed for de 
nationale myndigheder med henblik på inspektion i mindst 3 år fra datoen for ophøret med 
fremstillingen af denne type køleapparat. 
Er hverken fabrikanten eller dennes repræsentant etableret i Fællesskabet, påhviler pligten 
til at fremlægge den tekniske dokumentation den person, som er ansvarlig for markeds­
føringen af produktet i Fællesskabet. 
3. Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere køleapparattypens overens­
stemmelse med direktivets krav. Dokumentation skal i det omfang, det er nødvendigt for 
vurderingen, dække apparatets konstruktion, fremstilling og funktion: 
i) fabrikantens navn og adresse; 
ii) en almindelig beskrivelse af modellen, der gør det muligt at identificere den til 
forskel fra alle andre modeller; 
iii) oplysninger, herunder relevante tegninger, om de væsentlige træk ved modellens 
design, særlige træk, som har en mærkbar betydning for elforbruget, som f.eks. 
proportioner, kompressor, særlige træk osv.; 
iv) brugsanvisning, hvis en sådan findes; 
v) resultatet af elforbrugsmålinger i henhold til afsnit 5; 
vi) enkeltheder om disse målingers overensstemmelse med kravene til energiforbrug i 
henhold til bilag I. 
O) Definitionen på en køleapparattype gives i artikel 2. 
24 
4. Hvis forskellene mellem modellerne er af en sådan art, at de ikke har nogen mærkbar 
betydning for energiforbruget, dvs. at de tilhører samme apparattype som defineret i 
artikel 2, kan fabrikanten anvende data fra "grundmodellen". I så fald består den tekniske 
dokumentation af ovennævnte oplysninger for grundmodellen suppleret med en beskrivelse 
af forskellene mellem den givne model og grundmodellen. Teknisk dokumentation, der er 
fastsat af andre fællesskabsretsakter, kan anvendes i det omfang, den opfylder denne artikels 
krav. 
5. Fabrikanterne af køleapparater har ansvaret for at fastlægge elforbruget for hver enkelt 
køleapparattype omfattet af direktivet i henhold til de procedurer, der er specificeret i 
europæisk standard EN 153, samt at fastslå apparattypens overensstemmelse med kravene 
i artikel 2. 
6. Fabrikanten eller dennes repræsentant opbevarer sammen med den tekniske dokumentation 
en kopi af overensstemmelseserklæringen. 
7. Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger for, at fremstillingsprocessen sikrer, 
at de fremstillede køleapparater er i overensstemmelse med den tekniske dokumentation, 
der er omhandlet i punkt 2, og med de relevante krav i direktivet. 
25 
Bilag III 
1. CE-overensstemmelsesmærkning 
CE-overensstemmelsesmærket består af bogstaverne "CE" i følgende design: 
Hvis mærket reduceres eller forstørres, skal de ovenfor viste proportioner respekteres. 
Komponenterne af CE-mærket skal have de samme vertikale dimensioner, som ikke må være 
under 5 mm. 
26 
KONSEKVENSANALYSE 
Forslagets konsekvenser for virksomhederne, 
herunder navnlig små og mellemstore virksomheder (SMV) 
Forslagets betegnelse:Direktiv om energieffektivitetskrav til elektriske køleskabe, dybfrysere og 
kombinationsskabe til husholdningsbrug 
Dokumentets referencenummer: 
Forslaget 
1. Hvorfor er der, under hensyntagen til nærhedsprincippet, behov for EF-lovgivning på dette 
område, og hvad er de vigtigste målsætninger? 
Dette forslag bygger på traktatens artikel 100a, som udtrykkeligt nævner foranstaltoinger 
på fællesskabsniveau til harmonisering af love og administrative bestemmelser i hele 
Fællesskabet med henblik på at sikre oprettelsen af det indre marked og at forebygge 
hindringer af f.eks. varers frie bevægelighed. Grundlaget for denne harmonisering udgøres 
af forslaget fra Nederlandene om energieffektivitetsstandarder for køleapparater, som er 
blevet sat i bero af Kommissionen. Endvidere kræver Rådets resolution, som definerer den 
"nye metode", at de "væsentlige krav" i en sådan harmonisering fastsættes ved hjælp af et 
EF-direktiv. Det er således klart, at EF-lovgivning, der fastsætter harmoniserede standarder, 
henhører under Fællesskabets enekompetence. 
Virkninger for virksomhederne 
2. Hvem berøres af forslaget? 
Hvilke virksomhedssektorer? 
i) fabrikanter af elektriske apparater til husholdningsbrug, særlig fabrikanter af 
køleskabe, frysere og kombinationer heraf. Fabrikanter af kompressorer, som ofte 
fremstilles separat. 
Hvor store virksomheder (de små og mellemstore virksomheders andel)? 
ii) Konkurrencen på køleapparatsmarkedet i Europa er meget stor. Den intensive 
konkurrence har medført betydelig omorganisering blandt branchens største 
virksomheder og påvirker produktinnovation og fabrikanternes villighed til at reagere 
på forbrugerønsker. Markedet er relativt opdelt, idet der findes over hundrede 
forskellige mærker og ca. 40 uafhængige producenter. Branchen omfatter ca. en halv 
snes meget store virksomheder, som gennem en serie sammenslutninger og 
overtagelser i forventning om det europæiske indre marked nu dominerer markedet. 
De tre største tegner sig for ca. 40% af markedet. Denne konsolideringsproces har 
27 
bevirket et meget kompliceret billede, da mange af fabrikantgruppeme producerer 
deres produkter i forskellige lande og sælger dem i hele Fællesskabet under mange 
forskellige mærker. Endvidere findes der endnu ca. en halv snes store til 
mellemstore virksomheder og måske en snes mindre virksomheder. Det meste af det 
udbud, der findes på markedet i EU, produceres i selve EU, men der er også en 
betydelig produktion i visse EFTA-lande og en betydelig import fra central- og 
østeuropæiske lande. Situationen kompliceres yderligere af, at der findes store 
detailkæder, som ikke selv producerer apparater, men som under deres eget navn 
sælger apparater, der er bygget af andre fabrikanter, idet mange af sådanne apparater 
produceres i Østeuropa. 
Er disse virksomheder beliggende i bestemte geografiske områder i Fællesskabet? 
iii) De virkelig store virksomheders fabrikkerer beliggende i følgende medlemslande: 
Tyskland, Italien, Frankrig og Spanien. De mellemstore og småvirksomheder i: 
Tyskland, Spanien, Portugal, Italien, Frankrig, Danmark, Det Forenede Kongerige 
og Nederlandene. 
3. Hvilke foranstaltoinger skal virksomhederne træffe for at overholde forslaget? 
For at overholde forslaget skal fabrikanterne forbedre energieffektiviteten for de mindre 
effektive modeller, som på nuværende tidspunkt findes på markedet. For at give branchen 
tid til at tilpasse sig og sikre, at man når frem til et opnåeligt og økonomisk 
effektivitetsniveau, arbejder man med to niveauer for minimumseffektivitetsstandarder; 
første niveau træder i kraft tre år efter direktivets vedtagelse, og efter en ny undersøgelse 
og høring af de implicerede parter, som udføres på det tidspunkt, hvor det første niveau 
træder i kraft, foreslås niveau nr. 2, som er mere krævende. Det første niveau er således 
blevet fastsat med henblik på en gennemsnitlig effektivtetsforbedring på ca. 10% - denne 
relativt beskedne forbedring påvirker gennemsnitligt ca. halvdelen af de modeller, der på 
nuværende tidspunkt findes på markedet. (Dette tal er særdeles teoretisk og forudsætter den 
værst mulige situation, som bygger på den usandsynlige formodning, at leverandørerne ikke 
kan eller vil indføre nye modeller eller ændre de eksisterende modeller for at forbedre 
energieffektiviteten, og at udvalget af modeller på det tidspunkt, hvor standarderne træder 
i kraft, udelukkende består af 1992-modeller eller andre modeller med samme effektivitet). 
Det anses dog for særdeles sandsynligt, at nye modeller bliver indført, da de fleste 
producenter i tidsrummet 1992-1998 (det tidspunkt, standarderne forventes at træde i kraft) 
vil have udskiftet en tredjedel af deres modeller under alle omstændigheder, og 
energieffektivetsforbedringer kan udgøre et af designkriterierne for de nye modeller. 
De fleste af de køleskabe, som ikke imødekommer standarderne, ligger dog relativt nær 
dette niveau, og ret ubetydelige ændringer i design vil være tilstrækkelige. Effektiviteten 
i mange af disse modeller kan relativt nemt forbedres med beskedne omkostninger. 
Undersøgelser udført for Europa-Kommissionen(1) antyder, at der ikke er nogen direkte 
sammenhæng mellem effektivitet og pris, idet mere effektive køleskabe ofte er billigere, 
og et apparats energieffektivitet kan for en given pris og størrelse variere med op til 50%. 
(i) Undersøgelse om effektivitetsstandarder for elektriske køleapparater til husholdningsbrug 
udført for Europa-Kommissionen af tre energi/miljøagenturer; NOVEM (NL), ADEME (FR) 
og DEA (DK), (interimrapport, juli 1992, endelig rapport, marts 1993). 
28 
Følgende tekniske løsninger tjener sig selv ind på kortest tid : 
Udskiftning af en standardkompressor med en mere effektiv udgave, idet dette medfører et 
12% lavere elektricitetsforbrug med en gennemsnitlig omkostning for producenten på ca. 
6 ECU, som tjenes ind i løbet af 1,5 år. 
Øget isolering af skabet: omkostning ca. 12 ECU, gennemsnitlig effektivitetsforbedring 
12%, som tjenes ind i løbet af 2,5 år. 
Øget isolering af døren: omkostning ca. 6 ECU, gennemsnitlig effektivitetsforbedring 8%, 
tjenes ind i løbet af ca. 1,5 år. 
Hvis de tre muligheder kombineres, opnås betydelige energibesparelser. Energiforbruget for 
de apparater, der har de laveste levetidsomkostoingerviser, at der er mulighed for store 
besparelser ved hjælp af tekniske løsninger, som kan anvendes på nuværende tidspunkt til 
en masseproduktion. Dette udgør på ingen måde den øvre grænse for, hvor effektive 
køleskabe og frysere kan gøres i fremtiden. På nuværende tidspunkt udvikles vakuum-
paneler til masseproduktion og endnu mereeffektive kompressorer. Det er sandsynligt, at 
der om ti år eksisterer tekniske løsninger, som kan reducere det almindelige køleskabs 
energiforbrug med to tredjedele. Selvom det er teknisk muligt at designe og producere 
køleskabe og frysere, som forbruger væsentlig mindre energi end nutidens modeller, er det 
første niveau for energieffektivitetsstandarder stadig langt fra det niveau, der opnås for 
apparater emd de laveste levetidsomkostoinger, og de nødvendige investeringer tjener sig 
ind i løbet af et meget kort tidsrum på lidt over et år. 
4. Hvilke økonomiske virkninger forventes forslaget at få? 
For beskæftigelsen 
i) Omkostningsforøgelsen for nye køleapparater i første fase er relativt lille (ca. 1-2%) 
- faktisk er de mere effektive køleskabe på markedet i dag ofte ikke dyrere end 
mindre effektive køleskabe af tilsvarende størrelse, og salget påvirkes derfor kun 
ganske lidt, om overhovedet. 
For investeringer og oprettelse af nye virksomheder? 
ii) Dette direktivforslag og andre initiativer på fællesskabsplan og i medlemsstaterne 
med henblik på at fremme bevidstheden om energibesparelser for husholdnings­
apparater kan stimulere efterspørgslen efter mere effektive køleskabe og således 
stimulere handelen. Underleverandører får under alle omstændigheder en større 
efterspørgsel efter mere effektive kompressorer. Endvidere importeres et stort antal 
køleskabe med ringe effektivitet fra lande uden for EU og særlig fra Central- og 
Østeuropa. Direktivet vil hindre import af billige køleskabe med ringe effektivitet 
og fremmer eksporten af Fællesskabets køleskabe til lande uden for EU. Det er 
derfor ikke sandsynligt, at beskæftigelsen bliver påvirket. 
29 
For virksomhedernes konkurrenceevne? 
iii) De beskedne gennemsnitlige effektivitetsforbedringer er relativt nemme at opnå, og 
tilpasningsperioden på 3 år er relativt lang, således at ingen fabrikanter bliver 
uforholdsmæssigt ugunstigt stillet på grund af de foreslåede standarder. 
5. Indeholder forslaget foranstaltoinger, som går ud på at tage hensyn til små og mellemstore 
virksomheders særlige situation (begrænsede eller afvigende krav osv.)? 
Tilpasningsperioden er blevet fastsat til 3 år med særlig henblik på små og mellemstore 
virksomheder, som ellers kunne være kommet til at lide under indførelse af standarderne 
på grund af den nødvendige investering for at ændre eller ombygge køleskabsmodellerne. 
Høring 
6. Liste over organisationer, som er blevet hørt om forslaget, og en kort redegørelse for 
deressynspunkter. 
Kommissionen har i mange år arbejdet med forbedring af husholdningsapparaters energi­
effektivitet i samarbejde med de relevante organisationer. Kommissionen afholdt i 
november 1990 en workshop, hvortil repræsentanter for alle implicerede på området blev 
inviteret, herunder repræsentanter for fabrikanterne, de nationale administrationer, detail­
handlere, elselskaber, forbrugere, standardiseringsorganisationer, forskere og andre eksper­
ter, således at over 120 personer deltog. De fleste af deltagerne gav udtryk for positive 
reaktioner. Kommissionen arrangerede endnu en workshop i april 1992, hvortil alle 
implicerede parter igen blev inviteret, med henblik på at drøfte metoderne til fastsættelse 
af energieffektivitetsstandarder for køleapparater til husholdningsbrug. På denne workshop 
understregede en række repræsentanter for fabrikanterne nødvendigheden af at foretage en 
fuldstændig undersøgelse af mulighederne for frivillige overenskomster fra fabrikanternes 
side om at forbedre apparaternes effektivitet. Der blev afholdt mange drøftelser mellem 
repræsentanter fra industrien og særlig fra CECED, den europæiske forening af fabrikanter 
af elektriske husholdningsapparater, og Kommissionen med assistance fra forskellige 
eksperter. Problematikken blev også drøftet på en række møder med medlemsstaterne. Da 
der er stærk konkurrence inden for branchen, var det meget vanskeligt at nå frem til en 
frivillig overenskomst af betydning på EU-niveau, og fabrikanterne skrinlagde derfor 
muligheden for en frivillig overenskomst. Et sidste tilbud om en frivillig overenskomst blev 
for nylig (november 1993) forelagt CECED, men CECED har endeligt afslået enhver tanke 
om en frivillig overenskomst. Efter mange møder mellem Kommissionen og producenterne 
har generalsekretæren for CECED, hr. Collins, ved sit brev til GD XVII af 7. maj 1993 
implicit accepteret den foreslåede lovgivning. 
30 
ISSN 0254-1459 
KOM(94) 521 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 06 08 
Katalognummer : CB-CO-94-558-DA-C 
ISBN 92-77-82742-4 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
31