Nr. C 212/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 8. 85 
med traktatens artikel 85, stk. 3, litra b), ind­
drager Kommissionen gruppefritagelsen, idet 
den afgør, hvorvidt og i bekræftende fald i 
henhold til hvilke yderligere betingelser og for­
pligtelser en individuel fritagelse kan indrøm­
mes den pågældende konferenceaftale; 
hvis konkurrence er udelukket eller kan ude­
lukkes på grund af en handling, foretaget af et 
tredjeland, indleder Kommissionen konsultati­
oner med de kompetente myndigheder i det 
pågældende tredjeland, om nødvendigt efter­
fulgt af forhandlinger på baggrund af direkti­
ver fra Rådet med henblik på en genoprettelse 
af forholdene. 
Artikel 8 
Internationale lovkonflikter 
1. Såfremt der er mulighed for, at anvendelsen af for­
ordningen, for så vidt angår visse former for restriktiv 
praksis eller restriktive bestemmelser, kan skabe sådanne 
konflikter med bestemmelser i visse tredjelandes lovgiv­
ning og administrative forskrifter, som vil kunne skade 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro­
pæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 84, stk. 2, 
under henvisning til det af Kommissionen fremlagte ud­
kast til forordning, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og so­
ciale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Det er bl.a. på grundlag af den i Rådets beslutning 
78/774/EØF (*) omhandlede informationsordning beret­
tiget at mene, at konkurrencedygtigheden hos de med­
lemsstaters flåder, der deltager i international ruteskibs­
fart, skades ved en vis illoyal adfærd, der udøves af flå­
der hjemmehørende i tredjelande; vigtige handels- og søfartsmæssige interesser i Fællesska-
t bet, indleder Kommissionen hurtigst muligt konsultatio-
i ner med de pågældende tredjelandes kompetente myn­
digheder med det formål så vidt muligt at bringe oven­
nævnte interesser i overensstemmelse med iagttagelse af 
fællesskabsreglerne. 
t 2. Såfremt antallet eller beskaffenheden af sådanne 
konsultationer gør det nødvendigt for Kommissionen at 
t forhandle en ordning med det pågældende tredjelands 
kompetente myndigheder, for så vidt angår udøvelsen af 
deres respektive beføjelser, træffer Kommissionen de 
nødvendige foranstaltninger. 
3. Såfremt det viser sig ønskeligt at få ændret beføjel­
ser, som tilkommer tredjelandets kompetente myndighe­
der eller at ændre forordningen, anmoder Kommissionen 
Rådet om bemyndigelse til at forhandle i overensstem­
melse med direktiver, som Rådet fastlægger. Ændringer i 
forordningen skal begrænses til betingelser og forpligtel-
r ser, ifølge hvilke der indrømmes linjekonferencer frita-
: gelse, og skal sikre, at der opretholdes en passende lige­
vægt mellem transportbrugernes og redernes interesser i 
: Fællesskabet. 
denne adfærd består i, at der for transport af visse ud­
valgte varer til stadighed beregnes fragtrater, der er la­
vere end de laveste rater, som et anerkendt og repræsen­
tativt rederi uden for konferencen beregner for de 
samme varer; 
denne priskonkurrence er blevet muliggjort ved, at de 
pågældende linjerederier har nogle ikke-kommercielle 
fordele, enten fordi de er statsejede eller -kontrollerede, 
eller fordi de gennem den nationale lovgivning har fået 
fortrinsret til ladninger, eller også fordi deres skibe er 
registreret i lande, der ikke har ratificeret eller ikke an­
vender internationale sikkerhedskonventioner; 
Fællesskabet bør kunne træffet passende foranstaltninger 
mod en sådan priskonkurrence; 
der er ingen internationalt vedtagne regler, som fastlæg­
ger, hvad der er en unfair pris inden for søtransport; Udkast til Rådets forordning (EØF) om illoyal priskonkurrence på søtransportområdet 
(85/C 212/07) 
(*) EFT nr. L 258 af 21. 9. 1978, s. 35. det synes hensigtsmæssigt af forklare visse faktorer, som 
er relevante for konstatering af skade; 
23. 8.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 212/13 
det er nødvendigt af fastsætte procedurerne for, hvorle­
des en person, der optræder på vegne af EF-rederier, 
som anser sig for skadet eller truet af illoyal priskonkur­
rence, kan indgive en klage; det synes formålstjenligt at 
gøre det klart, at proceduren, såfremt klagen trækkes til­
bage, kan afsluttes, men ikke nødvendigvis behøver at 
blive det; 
medlemsstaterne og Kommissionen bør samarbejde både 
med hensyn til oplysninger om forekomsten af illoyal 
priskonkurrence og deraf følgende skade og med hensyn 
til den efterfølgende undersøgelse af sagen på fælles­
skabsplan; der bør med henblik herpå finde konsultatio­
ner sted i et rådgivende udvalg; 
de procedureregler, der skal følges under undersøgelsen, 
bør klart defineres, navnlig fællesskabsmyndighedernes 
og de berørte parters rettigheder og forpligtelser samt de 
omstændigheder, under hvilke de berørte parter kan få 
adgang til oplysninger, og kan anmode om at blive un­
derrettet om de væsentlige kendsgerninger og betragtnin­
ger, på grundlag af hvilke det påtænkes at anbefale ende­
lige foranstaltninger; 
det er nødvendigt, at Fællesskabets beslutningsproces gi­
ver mulighed for at handle hurtigt og effektivt, navnlig 
ved hjælp af foranstaltninger, som Kommissionen træffer 
som f.eks. pålæggelse af midlertidig told; 
med henblik på at modvirke illoyal priskonkurrence, men-
uden at forhindre, begrænse eller forvride priskonkur­
rencen på ikke-konferencelinjer, bør der skabes mulig­
hed for, at midlertidig told opkræves endeligt i de til­
fælde, hvor det definitivt fastslås, at der foreligger illoyal 
priskonkurrence og skade, selv når der af særlige årsager 
ikke er truffet afgørelse om at pålægge en endelig udlig­
ningstold; 
det er væsentligt, at der fastlægges fælles regler for 
anvendelsen af udligningstold for at sikre nøjagtig og 
ensartet opkrævning af denne; på grund af denne tolds 
karakter kan disse regler afvige fra reglerne for opkræv­
ning af normal importtold; 
der bør fastsættes åbne og passende procedurer med 
henblik på en fornyet undersøgelse af de foranstaltnin­
ger, der er truffet, og med henblik på genoptagelse af en 
undersøgelse, når omstændighederne kræver det; 
der bør fastlægges passende procedurer for behandling af 
anmodninger om tilbagebetaling af udligningstold — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Anvendelsesområde 
I denne forordning fastlægges den procedure, der skal 
følges i tilfælde af, at visse rederier, som har fragtskibe i 
fast rutefart, skaber en illoyal priskonkurrence, der i al­
vorlig grad bryder fragtmønstret på en særlig rute til el­
ler fra Fællesskabet, eller som på anden måde påfører re­
derier i Fællesskabet (i det følgende kaldt EF-rederier) 
skade. 
Artikel 2 
Princip 
Der kan anvendes en udligningstold i overensstemmelse 
med denne forordning, hvis rederier uden for EF ( i det 
følgende kaldt ikke-EF-rederier) skaber en illoyal pris­
konkurrence, der påfører EF-rederier skade. 
Artikel 3 
Definitioner 
1. I denne forordning forstås ved 
a) ikke-EF-rederier: fragtskibsselskaber med fast rutefart, 
der er etableret i et tredjeland, og som har den fordel 
— direkte eller indirekte at være ejet eller kontrolle­
ret af en stat, der ikke er medlem af Fællesskabet, 
og/eller 
— at være gunstigere stillet end EF-rederier med 
hensyn til i kraft af den nationale lovgivning at få 
adgang til fragter i oceangående skibe, og/eller 
— at anvende skibe, der er registreret i lande, som 
ikke har ratificeret eller anvender de internatio­
nale IMO- og ILO-konventioner, hvortil der hen­
vises i bilaget; 
b) illoyal priskonkurrence: det forhold, at der i en særlig 
fart til eller fra Fællesskabet for visse udvalgte varer 
til stadighed beregnes en fragtrate, som er lavere end 
de laveste rater, som et anerkendt og repræsentativt 
rederi uden for konferencen, der ikke har ovennævnte 
fordele, igennem i det mindste ét år har beregnet for 
samme vare eller varer på samme skibsrute; 
c) et anerkendt og repræsentativt rederi uden for konferen­
cen: et fragtskibsselskab med fast rutefart, der driver 
og i et længere tidsrum har drevet regelmæssig trafik 
uden om konferencen, og som transporterer en bety­
delig tonnagemængde ad den pågældende rute; 
d) skade: enhver materiel skade, som forvoldes eller truer 
EF-rederier; 
e) EF-rederier i Fællesskabet: alle fragtskibsselskaber med 
fast rutefart, som har deres hovedkontor og udøver 
deres effektive kontrol i en medlemsstat. 
Nr. C 212/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 8. 85 
2. Hvis der ikke på den pågældende skibsrute drives 
noget anerkendt og repræsentativt rederi uden for konfe­
rencen, kan sammenligningen foretages med den laveste 
fragtrate, der normalt af et anerkendt og repræsentativt 
rederi uden for konferencen beregnes for samme eller 
lignende varer på en tilsvarende rute. 
3. Hvor fragtraterne svinger, kan der beregnes vejede 
gennemsnit. 
Artikel 4 
Undersøgelse af skade 
1. En undersøgelse af, om der foreligger skade, om­
fatter følgende faktorer: 
a) den fragtrate, der tilbydes af EF-rederiers konkurren­
ter, især for at fastslå, om der på den pågældende 
skibsrute er væsentlig lavere fragtrater end EF-rederi­
ers, når hensyn tages til serviceniveauet på alle de be­
rørte fragtskibe; 
b) den andel, der i henhold til national lovgivning forbe­
holdes EF-rederiers konkurrenter og muligheden for 
at gøre undtagelser med associerede selskaber eller 
andre transportvirksomheder eller for at befragte 
skibe, der sejler under andre flag, særlig for at fast­
sætte, om der på den pågældende skibsrute har været 
et betydeligt fald i EF-rederiers andel; 
c) følgevirkningerne for EF-rederier vurderet på bag­
grund af tendenser inden for økonomiske faktorer, 
såsom: 
— afsejlinger, 
— kapacitetsudnyttelse, 
— afskibningsreservationer, 
— markedsandel, 
— fragtrater (dvs. nedsættelse i fragtraterne eller 
hindring af fragtstigninger, som normalt ville have 
fundet sted), 
— fortjeneste, 
— forrentning af kapital, 
— investering, 
— beskæftigelse. 
2. Hvis der påberåbes en trussel om skade, skal Kom­
missionen også undersøge, om det klart kan forudses, at 
det er sandsynligt, at en bestemt situation udvikler sig til 
en faktisk skade. Der kan i den forbindelse tages hensyn 
til faktorer, såsom: 
a) tonnageforøgelsen på den skibsrute, hvor der er kon­
kurrence med EF-rederier; b) den kapacitet i et ikke-EF-rederis land, der allerede 
eksisterer, eller som vil kunne udnyttes i den nærme­
ste fremtid, samt sandsynligheden for, at den deraf 
følgende tonnageforøgelse vil gå til den skibsrute, 
hvortil der henvises under a). 
3. Skaden, der forvoldes af andre faktorer, som enten 
individuelt eller i forening også rammer EF-rederier, må 
ikke tilskrives den omhandlede praksis. 
Artikel 5 
Klage 
1. Enhver fysisk eller juridisk person samt enhver sam­
menslutning uden status som juridisk person, som optræ­
der på vegne af EF-rederier, der anser sig for skadet eller 
truet af illoyal priskonkurrence, kan indgive en skriftlig 
klage. 
2. Klagen skal indeholde tilstrækkelige beviser for il­
loyal priskonkurrene og den deraf følgende skade. 
3. Klagen kan indgives til Kommissionen eller til en 
medlemsstat, der skal videresende den til Kommissionen. 
Denne sender medlemsstaterne en genpart af enhver 
klage, som den modtager. 
4. Klagen kan trækkes tilbage, hvorved proceduren 
kan afsluttes, medmindre en sådan afslutning ikke vil 
være i Fællesskabets interesse. 
5. Bliver det efter konsultationer klart, at klagen ikke 
indeholder tilstrækkelige beviser til at begrunde iværk­
sættelse af en undersøgelse, får klageren meddelelse 
herom. 
6. Når en medlemsstat i tilfælde, hvor der ikke fore­
ligger nogen klage, er i besiddelse af tilstrækkelige bevi­
ser både med hensyn til illoyal priskonkurrence og deraf 
følgende skade for EF-rederier, underretter den straks 
Kommissionen om disse beviser. 
Artikel 6 
Konsultationer 
1. Enhver konsultation, der er omhandlet i denne be­
slutning, finder sted i et rådgivende udvalg, sammensat 
af repræsentanter for samtlige medlemsstater og med en 
repræsentant for Kommissionen som formand. 
Konsultationer indledes omgående på begæring af en 
medlemsstat eller på Kommissionen initiativ. 
2. Udvalget indkaldes af formanden. Denne giver så 
hurtigt som muligt medlemsstaterne alle nødvendige op­
lysninger. 
23. 8. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 212/15 
3. Konsultationerne kan om fornødent ske skriftligt; i 
så tilfælde underretter Kommissionen medlemsstaterne, 
som inden udløbet af en fastsat frist kan afgive udtalelse 
eller anmode om mundtlig konsultation. 
4. Konsultationerne omfatter især: 
a) illoyal priskonkurrence og det beløb, der er tale om; 
b) den foreliggende skade og dennes omfang; 
c) årsagsforbindelsen mellem den illoyale priskonkur­
rence og skaden; 
d) de foranstaltninger, der under de givne omstændighe­
der er egnede til at forebygge eller afhjælpe den af 
den illoyale priskonkurrence forvoldte skade, samt de 
nærmere bestemmelser for iværksættelsen af disse for­
anstaltninger. 
Artikel 7 
Iværksættelse og videreførelse af undersøgelsen 
1. Bliver det efter konsultationer klart, at der forelig­
ger tilstrækkelige beviser til at berettige iværksættelsen af 
en procedure, skal Kommissionen omgående: 
a) give meddelelse om iværksættelsen af en procedure i 
De Europæiske Fællesskabers Tidende; i denne medde­
lelse gives der oplysning om den pågældende reder 
uden for EF og om hans hjemland, der gives et sam­
mendrag af de modtagne oplysninger, og det fastsæt­
tes, at alle relevante oplysninger skal meddeles Kom­
missionen; fastsætte den frist, inden for hvilken de be­
rørte parter kan give deres mening til kende skriftligt 
og kan anmode om at blive hørt mundtligt af Kom­
missionen i henhold til stk. 5; 
b) underrette de afskibere og speditører, som Kommis­
sionen ved er berørt heraf, samt klagerne; 
c) indlede undersøgelsen på fællesskabsniveau i samar­
bejde med medlemsstaterne; en sådan undersøgelse 
omfatter både illoyal priskonkurrence og den deraf 
følgende skade og gennemføres i overensstemmelse 
med stk. 2 til 8; undersøgelsen vedrørende illoyal 
priskonkurrence omfatter normalt en periode på 
mindst seks måneder umiddelbart forud for iværksæt­
telsen af proceduren. 
2. a) I påkommende tilfælde søger Kommissionen at 
indhente alle de oplysninger, som den finder nød­
vendige, og forsøger at kontrollere disse oplysnin­
ger hos rederier, agenter, afskibere, speditører, 
konferencer, sammenslutninger og organisationer, 
forudsat at de pågældende foretagender eller orga­
nisationer giver deres samtykke hertil; b) hvor det viser sig nødvendigt, foretager Kommis­
sionen efter konsultation undersøgelser i tredje­
lande, forudsat at de berørte virksomheder giver 
deres samtykke hertil, samt at regeringen i det på­
gældende land er blevet officielt underrettet herom 
og ikke modsætter sig dette; Kommissionen bistås 
af embedsmænd fra de medlemsstater, der anmo­
der herom. 
3. a) Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om: 
— at indsende oplysninger, 
— at foretage den nødvendige efterprøvning og 
kontrol, særlig hos afskibere, speditører, EF-re-
derier og deres agenter, 
— at foretage undersøgelser i tredjelande, forud­
sat at de berørte virksomheder giver deres sam­
tykke hertil, samt at regeringen i det pågæl­
dende land er blevet officielt underrettet herom 
og ikke modsætter sig det; 
b) medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstalt­
ninger til at efterkomme Kommissionens anmod­
ninger; de meddeler denne de ønskede oplysninger 
samt alle resultater af efterprøvning, kontrol og 
undersøgelser, som er foretaget; 
c) er disse oplysninger af almen interesse eller frem­
sætter en medlemsstat ønske herom, videresender 
Kommissionen dem til medlemsstaterne, forudsat 
at de ikke er fortrolige; i modsat fald fremsendes 
et ikke-fortroligt sammendrag; 
d) Kommissionens tjenestemænd kan på Kommissio­
nens eller på en medlemsstats begæring bistå em­
bedsmænd fra medlemsstaterne i udøvelsen af de­
res funktion. 
4. a) Klageren samt de afskibere og de rederier, der vi­
des berørt, kan få kendskab til alle de oplysninger, 
som de parter, der er berørt af en undersøgelse, 
har stillet til rådighed for Kommissionen, undtagen 
interne dokumenter udarbejdet af myndighederne i 
Fællesskabet eller dets medlemsstater, forudsat at 
disse oplysninger har betydning for varetagelsen af 
deres interesser og ikke er fortrolige i henhold til 
artikel 8, og forudsat at Kommissionen anvender 
dem i undersøgelsen; med henblik herpå indgiver 
de pågældende en skriftlig anmodning til Kommis­
sionen med angivelse af de oplysninger, der øn­
skes; 
b) rederier, der er omfattet af undersøgelsen, og kla­
gerne kan anmode om at blive underrettet om de 
vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på 
grundlag af hvilke det påtænkes at anbefale pålæg-
gelse af endelig told eller endeligt at opkræve be­
løb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af 
midlertidig told; 
Nr. C 212/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.8.85 
c) i) anmodninger om oplysninger i henhold til 
litra b) 
— indsendes skriftligt til Kommissionen, 8. En procedure vedrørende illoyal priskonkurrence er 
ikke til hinder for fortoldningen af den vare, på hvilken 
de pågældende fragtrater finder anvendelse. 
— skal indeholde en præcisering af de særlige 
punkter, om hvilke der søges oplysninger, 
— skal i de tilfælde, hvor der er pålagt en 
midlertidig told, være modtaget senest én 
måned efter offentliggørelsen af en sådan 
tolds indførelse; 
ii) oplysningerne kan gives enten mundtligt eller 
skriftligt, afhængigt af hvad Kommissionen 
skønner hensigtsmæssig; de foregriber ikke se­
nere afgørelser, som Kommissionen eller Rådet 
måtte træffe; fortrolige oplysninger behandles i 
overensstemmelse med artikel 8; 
iii) oplysningerne skal normalt gives senest 15 
dage, forud for Kommissionens beslutning om 
endelige foranstaltninger i henhold til artikel 
12. Bemærkninger, der fremsættes, efter at op­
lysningerne er givet, tages kun i betragtning, 
såfremt de er modtaget inden for en periode, 
som Kommissionen fastsætter i hvert enkelt til­
fælde, og som skal være på mindst ti dage, idet 
der tages passende hensyn til sagens hastende 
karakter. 
5. Kommissionen kan høre de berørte parter. Disse 
skal høres, når de inden for den frist, der er fastsat i den 
i De Europæiske Fællesskabers Tidende offentliggjorte 
meddelelse, skriftligt anmoder om en sådan høring og i 
denne forbindelse godtgør, at de er en impliceret part, 
der sandsynligvis vil blive berørt af resultatet af procedu­
ren, samt at der er særlige grunde til, at de bør høres 
mundtligt. 
6. Endvidere giver Kommissionen efter anmodning de 
direkte berørte parter lejlighed til at mødes, for at mod­
stridende synspunkter og eventuelle modargumenter kan 
blive fremlagt. Herved tager den hensyn til nødvendighe­
den af at bevare oplysningernes fortrolige karakter og at 
sikre parternes interesser. Ingen af parterne er forpligtet 
til at deltage i et møde, og deres udeblivelse skal ikke 
være til skade for deres sag. 
7. a) Bestemmelserne i denne artikel udelukker ikke, at 
Kommissionen træffer foreløbige afgørelser eller 
omgående anvender midlertidige foranstaltninger; 
b) såfremt en af de berørte parter eller et af de be­
rørte tredjelande nægter at give adgang til nødven­
dige oplysninger eller på anden måde undlader at 
stille sådanne til rådighed inden for en rimelig frist 
eller lægger væsentlige hindringer i vejen for un­
dersøgelsen, kan foreløbige eller endelige positive 
eller negative afgørelser træffes på grundlag af de 
tilgængelige oplysninger. a) En undersøgelse indstilles enten ved, at den afslut­
tes, eller ved at der træffes endelige foranstaltnin­
ger; den indstilles normalt inden for en frist på ét 
år efter procedurens iværksættelse; 
b) en procedure indstilles enten ved, at undersøgelsen 
afsluttes uden indførelse af told og uden accept af 
tilsagn eller ved ophør eller ophævelse af told eller 
ved udløb af tilsagn i henhold til artikel 14 eller 
15. 
Artikel 8 
Fortrolighed 
1. De i medfør af denne beslutning modtagne oplys­
ninger kan kun anvendes til det formål, til hvilket de er 
indhentet. 
2. a) Hverken Kommissionen, medlemsstaterne eller 
personer i disses tjeneste må videregive oplysnin­
ger, som de har modtaget i medfør af denne be­
slutning, og som på anmodning af den part, der 
har givet oplysningerne, skal behandles som fortro­
lige, medmindre denne part har givet særlig tilla­
delse hertil; 
b) ved enhver anmodning om fortrolig behandling 
angives det, hvorfor oplysningerne er fortrolige, og 
der vedlægges et ikke-fortroligt sammendrag af så­
danne oplysninger, eller en begrundelse for, at et 
sammendrag af oplysningerne ikke kan tilvejebrin­
ges. 
3. I almindelighed betragtes oplysninger som fortro­
lige, når videregivelsen heraf vil kunne være til væsentlig 
skade for den, der har givet eller er kilde til sådanne op­
lysninger. 
4. Viser det sig imidlertid, at en anmodning om for­
trolig behandling ikke er berettiget, og at den der giver 
oplysningerne, hverken er villig til at offentliggøre oplys­
ningerne eller at tillade, at de offentliggøres i store træk 
eller i forkortet form, kan disse oplysninger lades ude af 
betragtning. 
Oplysningerne kan også lades ude af betragtning, så­
fremt en sådan anmodning er berettiget og såfremt den, 
der giver oplysningerne, ikke er villig til at fremsende et 
ikke-fortroligt sammendrag, under forudsætning af, at et 
sådant sammendrag af oplysningerne kan tilvejebringes. 
5. Denne artikel udelukker ikke fællesskabsmyndighe­
dernes videregivelse af generelle oplysninger og navnlig 
af begrundelsen for de i medfør af denne beslutning 
23.8.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 212/17 
trufne afgørelser eller videregivelse af de beviser, som 
fællesskabsmyndighederne støtter sig til i det omfang, det 
er nødvendigt, for at forklare disse begrundelser i rets­
sager. Ved en sådan videregivelse tages der hensyn til de 
berørte parters berettigede interesse i, at deres for­
retningshemmeligheder ikke røbes. 
Artikel 9 
Af slutning af proceduren når beskyttelsesforanstaltninger 
er unødvendige 
1. Viser det sig efter konsultationer, at beskyttelsesfor­
anstaltninger er unødvendige, og er der ikke i det i arti­
kel 6, stk. 1, omhandlede rådgivende udvalg rejst nogen 
indvendinger, afsluttes proceduren. I alle andre tilfælde 
forelægger Kommissionen omgående Rådet en rapport 
om resultatet af konsultationerne samt er forslag til pro­
cedurens afslutning. Proceduren skal forblive afsluttet, 
hvis Rådet ikke med kvalificeret flertal inden én måned 
har truffet en anden afgørelse. 
2. Kommissionen underretter de parter, der vides be­
rørt, og bekendtgør afslutningen af proceduren i De Eu­
ropæiske Fællesskabers Tidende med angivelse af de til 
grund liggende konklusioner samt et sammendrag af be­
grundelse herfor. 
Artikel 10 
Tilsagn 
1. Gives der i løbet af en procedure tilsagn, som Kom­
missionen efter konsultationer kan godtage, kan under­
søgelsen sluttes, uden at der pålægges midlertidig eller 
endelig told. 
Tilsagn kan ikke, undtagen under særlige omstændighe­
der, gives senere end ved udløbet af den periode, i hvil­
ken der kan fremsættes bemærkninger i henhold til arti­
kel 7, stk. 4, litra c), nr. iii). Der gives oplysninger og 
offentliggøres meddelelse herom i overensstemmelse med 
artikel 9, stk. 2. En sådan afslutning af proceduren ude­
lukker ikke endelig opkrævelse af beløb, for hvilke der er 
stillet sikkerhed i form af midlertidig told, i medfør af 
artikel 12, stk. 2. 
2. De i stk. 1 omhandlede tilsagn er tilsagn, der inde­
bærer, at rater revideres i et sådant omfang, at Kommis­
sionen finder det godtgjort, at der ikke foreligger illoyal 
priskonkurrence, eller at de skadelige virkninger heraf er 
ophævet. 
3. Kommissionen kan foreslå, at der gives tilsagn, men 
udebliver tilbud herom eller efterkommes en opfordring 
hertil ikke, skal dette ikke være til skade for sagens be­
handling. Fortsætter den illoyale priskonkurrence, kan 
dette tages som bevis for, at der sandsynligvis vil ind­
træde trussel om skade. 4. Accepteres tilsagnene, fuldføres undersøgelsen ved­
rørende skaden alligevel, såfremt Kommissionen efter 
konsultationer træffer afgørelse herom, eller, såfremt de 
pågældende EF-rederier anmoder herom. Konstaterer 
Kommissionen efter konsultationer i et sådant tilfælde, at 
der ikke foreligger skade, bortfalder tilsagnet uden vi­
dere. Hvor det hovedsagelig skyldes tilsagn, at der ikke 
er konstateret trussel om skade, kan Kommissionen 
kræve, at det pågældende tilsagn opretholdes. 
5. Kommissionen kan kræve, at alle parter, hvis til­
sagn er blevet godtaget, periodisk afgiver oplysninger 
vedrørende opfyldelsen af sådanne tilsagn og tillader 
efterprøvelse af relevante oplysninger. Imødekommes så­
danne krav ikke, anses det for misligholdelse af tilsagnet. 
6. Trækkes et tilsagn tilbage, eller har Kommissionen 
grund til at formode, at det er blevet misligholdt, kan 
den, såfremt det er nødvendigt af hensyn til Fællesska­
bets interesser, efter konsultationer og efter at have givet 
det pågældende rederi lejlighed til at fremsætte bemærk­
ninger, straks anvende midlertidig told på grundlag af de 
faktiske omstændigheder, der er konstateret inden god­
tagelsen af tilsagnet. 
Artikel 11 
Midlertidig told 
1. Fremgår det af en foreløbig undersøgelse, at der er 
tale om, og at der foreligger tilstrækkeligt bevis for deraf 
følgende skade, og findes det af hensyn til Fællesskabets 
interesser påkrævet, at der gribes ind for at hindre, at der 
forvoldes skades under proceduren, pålægger Kommis­
sionen på anmodning af en medlemsstat eller på eget 
initiativ de pågældende EF-rederier en midlertidig told, 
hvis endelige opkrævning afgøres ved Kommissionens ef­
terfølgende beslutning i henhold til artikel 12, stk. 2. 
2. Kommissionen træffer sådanne midlertidige foran­
staltninger efter konsultationer eller i yderst hastende til­
fælde, efter at have underrettet medlemsstaterne. I sidst­
nævnte tilfælde finder der konsultationer sted senest ti 
dage efter, at medlemsstaterne er blevet underrettet om 
Kommissionens afgørelse. 
3. Når en medlemsstat har anmodet om, at Kommis­
sionen omgående griber ind, træffer denne inden højst 
fem arbejdsdage efter anmodningens modtagelse afgø­
relse om, hvorvidt der skal pålægges en midlertidig told! 
4. Kommissionen skal straks meddele Rådet og med­
lemsstaterne enhver beslutning taget i henhold til denne 
artikel. Rådet kan, med kvalificeret flertal, beslutte an­
derledes. Kommissionens afgørelse om ikke at pålægge 
midlertidig told udelukker ikke, at der på et senere tids-
Nr. C 212/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 8. 85 
punkt kan pålægges en sådan told, enten på begæring af 
en medlemsstat, når der foreligger nye forhold, eller på 
Kommissionens initiativ. 
5. Midlertidig told har en gyldighedsperiode på højst 
fire måneder. Gyldighedsperioden for midlertidig told 
kan dog forlænges med to måneder, såfremt de pågæl­
dende EF-rederier fremsætter begæring herom, eller så­
fremt de efter en hensigtserklæring fra Kommissionen 
ikke fremsætter indvendinger herimod. 
6. Ethvert forslag om endelig foranstaltning eller om 
udvidelse af den midlertidige told, skal ikke senere end 
én måned før udløbet af gyldighedsperioden for midlerti­
dig told, forelægges Rådet af Kommissionen. Rådet træf­
fer afgørelse med kvalificeret flertal. 
Artikel 12 
Endelige foranstaltninger 
1. Fremgår det af den endelige konstatering af de fak­
tiske omstændigheder, at der foreligger illoyal priskon­
kurrence samt deraf følgende skade, og findes det af 
hensyn til Fællesskabets interesser påkrævet, at Fælles­
skabet griber ind, træffer Rådet med kvalificeret flertal 
på forslag af Kommissionen og efter konsultationer af­
gørelse om pålæggelse af en endelig told. 
2. a) Er der anvendt en midlertidig told, bestemmer Rå­
det uafhængigt af, om der skal pålægges en ende­
lig told, i hvilket omfang den midlertidige told skal 
opkræves endeligt; Rådet træffer afgørelse med 
kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen; 
b) der træffes ikke afgørelse om at opkræve denne 
told endeligt, medmindre det af den endelige kon­
statering af de faktiske omstændigheder fremgår, 
at der foreligger illoyal priskonkurrence samt deraf 
følgende skade. 
Artikel 13 
Generelle toldbestemmelser 
1. Såvel midlertidig som endelig udligningstold pålæg­
ges de ikke-EF-rederier, som omfattes af forordningen. 
2. Sådanne foranstaltninger skal især indeholde oplys­
ninger om størrelsen og arten af den pålagte told, den 
eller de transporterede vare(r), den pågældende ikke-EF-
reders navn og hjemland samt begrundelserne for for­
ordningen. 
3. Tolden må ikke være højere end forskellen mellem 
den beregnede rate og den laveste fragtrate, der beregnes 
af det i artikel 3 definerede anerkendte og repræsentative 
rederi uden for konferencen, og som er midlertidigt an­slået eller endeligt fastsat; den bør være lavere, såfremt 
en sådan lavere told er tilstrækkelig til at afhjælpe ska­
den. 
4. a) Told kan hverken pålægges eller forhøjes med til­
bagevirkende gyldighed, men finder anvendelse på 
transport af varer, som efter en sådan toldafgifts 
ikrafttræden lastes eller losses i en EF-havn; 
b) konstaterer Rådet imidlertid, at et tilsagn er blevet 
misligholdt, kan endelig told pålægges transport af 
varer, der lastes eller losses i EF-havn senest 90 
dage inden datoen for anvendelse af midlertidig 
told; i tilfælde af misligholdelse af et tilsagn gælder 
pålæggelse af en sådan told med tilbagevirkende 
gyldighed dog ikke for transport af varer, der la­
stes eller losses i en EF-havn inden misligholdelsen. 
5. Told opkræves af medlemsstaterne i den form og i 
overensstemmelse med den sats og de andre kriterier, der 
blev fastsat, da tolden blev pålagt, uafhængigt af told, 
skat og andre afgifter, der normalt opkræves ved indfør­
sel af transporterede varer. 
6. Tilladelse til at laste eller losse i en EF-havn kan 
gøres betinget af, at der stilles sikkerhed for betalingen 
af en midlertidig eller endelig told. 
7. Efter udløbet af gyldighedsperioden for den midler­
tidige told frigives sikkerheden hurtigst muligt, såfremt 
Kommissionen ikke har truffet afgørelse om at opkræve 
den endeligt. 
Artikel 14 
Fornyet undersøgelse 
1. Forordningerne om pålæggelse af udligningstold 
samt afgørelser om godtagelse af tilsagn tages om fornø­
dent helt eller delvis op til fornyet undersøgelse. En så­
dan undersøgelse iværksættes enten på en medlemsstats 
anmodning eller på Kommissionens initiativ. En fornyet 
undersøgelse finder ligeledes sted, såfremt en af de be­
rørte parter anmoder herom og fremlægger beviser for 
en ændring i omstændighederne, der er tilstrækkelige til 
at begrunde nødvendigheden af en sådan fornyet under­
søgelse, dog under forudsætning af, at der er forløbet 
mindst ét år efter at undersøgelsen er indstillet. Sådanne 
anmodninger rettes til Kommissionen, som underretter 
medlemsstaternes herom. 
2. Bliver det efter konsultationen klart, at en fornyet 
undersøgelse er påkrævet, genoptages undersøgelsen i 
overensstemmelse med artikel 7, såfremt omstændighe­
derne kræver det. En sådan genoptagelse påvirker ikke i 
sig selv de gældende foranstaltninger. 
3. Når det i henhold til den fornyede undersøgelse, 
som foretages med eller uden genoptagelse af den tidli-
23.8.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 212/19 
gere undersøgelse, findes påkrævet, ændres, tilbagekal­
des eller ophæves foranstaltningere af den fællesskabsin­
stitution, der er ansvarlig for deres indførelse. 
Artikel 15 
1. Med forbehold af stk. 2 bortfalder udligningstold 
og tilsagn efter en frist på fem år fra den dato, på hvil­
ken den pågældende foranstaltning trådte i kraft eller se­
nest blev ændret eller bekræftet. 
2. Kommissionen offentliggør normalt efter konsulta­
tioner og inden udløbet af en frist på seks måneder inden 
udgangen af femårsperioden i De Europæiske Fællesska­
bers Tidende en meddelelse om det forestående ophør af 
den pågældende foranstaltning og underretter den er­
hvervsgren i Fællesskabet, som vides berørt heraf. I 
denne meddelelse anføres en frist, inden for hvilken de 
berørte parter kan tilkendegive deres mening skriftligt og 
anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen i 
henhold til artikel 7, stk. 5. 
Såfremt en berørt part godtgør, at foranstaltningens op­
hør igen vil føre til skade eller trussel om skade gennem­
fører Kommissionen en fornyet undersøgelse af foran­
staltningen. Denne forbliver i kraft, indtil resultatet af 
den fornyede undersøgelse foreligger. 
Såfremt udligningstold og tilsagn bortfalder i henhold til 
denne artikel, offentliggør Kommissionen en meddelelse 
herom i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Artikel 16 
Tilbagebetaling 
1. Kan det pågældende rederi godtgøre, at den op­
krævede told overstiger forskellen mellem den beregnede 
rate og den laveste fragtrate, der beregnes af det i artikel 
3 definerede anerkendte og repræsentative rederi uden 
for konferencen, når der tages hensyn til anvendelsen af vejede gennemsnit, tilbagebetales det overskydende 
beløb. 
2. For at andrage om den i stk. 1 nævnte tilbagebeta­
ling kan det pågældende ikke-EF-rederi indgive en an­
modning til Kommissionen. Anmodningen indgives via 
den medlemsstat, i hvis havn de transporterede varer blev 
lastet eller losset, og inden for en frist på tre måneder fra 
den dato på hvilken størrelsen af den endelige told, der 
skal opkræves, blev behørigt fastsat af de kompetente 
myndigheder, eller fra den dato, på hvilken der blev truf­
fet afgørelse om endelig opkrævning af beløb, der er 
modtaget i form af midlertidig told. 
Den pågældende medlemsstat videresender hurtigst mu­
ligt anmodningen til Kommissionen med eller uden udta­
lelse om dens berettigelse. Kommissionen underretter 
omgående de øvrige medlemsstater og afgiver udtalelse 
om sagen. Såfremt medlemsstaterne tilslutter sig Kom­
missionens udtalelse eller ikke fremsætter indvendinger 
inden for en frist på én måned, kan Kommissionen 
træffe afgørelse i overensstemmelse med nævnte udta­
lelse. I alle andre tilfælde træffer Kommissionen efter 
konsultationer afgørelse om, hvorvidt og i hvilket om­
fang medlemsstaten skal efterkomme anmodningen. 
Artikel 17 
Afsluttende bestemmelse 
Denne forordning udelukker ikke anvendelsen af særlige 
bestemmelser, som er fastsat i aftaler mellem Fællesska­
bet og tredjelande; 
Artikel 18 
Ikrafttræden 
Denne forordning træder i kraft den 1. juli 1986. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gæl­
der umiddelbart i hver medlemsstat. 
Nr. C 212/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 8. 85 
BILAG I — ANHANG I — IIAPAPTHMA I — ANNEX I — ANNEXE I — ALLEGATO I — 
BI/LAGE I 
Liste over de i artikel 3 omhandlede internationale konventioner 
Liste der internationalen Obereinkommen nach Artikel 3 
Katdoraon SuOvév ouu6doecav itou avafépovtai <rto apfrpo 3 
List of international conventions referred to in Article 3 
Liste des conventions internationales visées å l'article 3 
Lista delle convenzioni internazionali di cui all'articolo 3 
Lijst der in artikel 3 bedoelde internationale verdragen 
— International Convention on Load Lines, 1966; 
— International Convention for the Safety of Life at Sea, 1974; 
— Protocol of 1978 relating to the International Convention for the Safety of Life at Sea, 1974; 
— International Convention for the Prevention of Pollution from Ships, 1973 as modified by the Protocol 
of 1978 relating thereto; 
— International Convention on Standards of Training, Certification and Watchkeeping for Seafarers, 
1978; 
— Convention on the International Regulations for Preventing Collisions at Sea, 1972; 
— Merchant Shipping (Minimum Standards) Convention, 1976 (ILO Convention 147). 
— Convention internationale sur les lignes de charge, 1966. 
— Convention internationale de 1974 pour la sauvegarde de la vie humaine en mer. 
— Protocole de 1978 relatif å la convention internationale de 1974 pour la sauvegarde de la vie humaine 
en mer. 
— Convention internationale de 1973 pour la prevention de la pollution par les navires telle qu'amendée 
par le Protocole de 1978. 
— Convention internationale de 1978 sur les normes de formation des gens de mer, de délivrance des 
brevets et de veille. 
— Convention sur le reglement international de 1972 pour prévenir les abordages en mer. 
— Convention concernant les normes minima å observer sur les navires marchands, 1976 (Convention 
OIT-147). 
23. 8. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 212/21 
i c 
.o 
i 
o I 
Ja 
•S 
1 2 -1 
3 -S 
H 
w 
1 Kollisions-
reglement 
(COLREG 
1972) Normer for 
uddannelse af 
søfarende 
(STCW 1978) ILO konvention 
nr. 147 om 
minimumskrav 
til handelsskibe Forebyggelse af 
forurening af 
skibe 
(MARPOL 
1973/78) 1978 
Protokol til 
SOLAS 1974 Sikkerhed for 
menneskeliv på 
søen 
(SOLAS 1974) 
C 0? 
1 
1 
i 
1 
(IH 
W 
C 
2 
S) c •c 
(3 X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
c 
J-f 
PQ X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
6 c 
ti 
Q X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
C ri X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
-o c 
d X 
O 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
-o 
c 
"5 Ja H 
O O 
O 
X 
X 
X 
O 
O 
o 
X 
X 
-o 
c O 
O 
O 
X 
X 
O 
X 
X 
X 
X 
c X 
X 
X 
X 
X 
o 
X 
X 
X 
X 
c 
-o 
c 
-o X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
M 
c 
å 
-o 
C 
B 
Q O 
X 
0 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
-o c n 
"c X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
bo 
o 
z, o 
o 
O 
X 
X 
O 
X 
O 
X 
X 
to 
3 C o 
OH O 
0 
o 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
c 
"S 
OH 
C/3 X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
6fi 
1 CM 
IV 
av 
CM 
£ 
s 
« 
M3 
S 
IX 
-o c 
c o 
-*! 
-o 
3 M3 
Ov 
v£> 
o 
£ 
s 
\0 
<N 
OV 
S CM 
av 
av 
av 
Ov 
av 
o 
av 
CM 
g 
-o 
-o w XX 
II II 
*0