Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum (forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2)

BEGRUNDELSE

A. Procedure

I oktober 2000 forelagde Kommissionen et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum (KOM(2000) 574-C5-0539/2000-2000/0259 (COD)) til vedtagelse ved den fælles beslutningsprocedure som fastsat i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

Den 12. juni 2001 tog Europa-Parlamentet stilling ved førstebehandlingen. Parlamentet vedtog 92 ændringsforslag, hvoraf Kommissionen accepterede 86 helt, delvist eller på visse betingelser eller efter omformulering.

I betragtning af denne situation har Kommissionen udarbejdet dette ændrede forslag. Ændringerne er med fede typer og understreget, hvor der tilføjes eller ændres noget, og overstreget, hvor der slettes noget. Omformulering skyldes i de fleste tilfælde forhold i Rådet eller sker for at sikre intern konsekvens i forslaget. I det følgende omtales kun mere vidtgående omformuleringer.

B. Forklaring af ændringerne

(1) Forbud mod genanvendelse inden for samme art

Parlamentets ændringsforslag 1, 9, 18, 60, 79, 80 og 94 og den del af ændringsforslag 45, 62 og 71, som går ud på at udvide forbuddet mod genanvendelse inden for samme art til at omfatte andre dyrearter end drøvtyggere, hvor det har været forbudt siden 1994, er blevet positivt modtaget af Kommissionen og Rådet, og de er blevet indarbejdet i forslaget via ændringer af de relevante artikler og bilag. Forbuddet er for nyligt blevet anbefalet af Den Videnskabelige Styringskomité som en forsigtighedsforanstaltning og af andre nationale videnskabelige organer, f.eks. SEAC i Det Forenede Kongerige. Erfaringerne fra BSE-epidemien har vist, at genanvendelse inden for samme art kan øge risikoen for, at potentiel infektivitet forbliver i systemet som følge af manglende artsbarriere.

(2) Sporbarhed

Europa-Parlamentets ændringsforslag 27, 46, 48-50, 76, 83, 84 og 86 og den del af ændringsforslag 26, 35 og 71, som går ud på at indføre supplerende krav, der skal forbedre produkternes sporbarhed, og at stramme de krav til sporbarhed, der indgår i Kommissionens forslag, er der taget hensyn til, ved at de relevante artikler og bilag er blevet ændret. Kravet om mærkning af uforarbejdet kategori 1-materiale, jf. ændringsforslag 24 til artikel 4 og del af ændringsforslag 45 til artikel 7, er dog kun blevet indarbejdet for så vidt angår specificeret risikomateriale, idet mærkning af dyrekroppe ikke har yderligere fordele og ikke ville være i overensstemmelse med den nyligt vedtagne TSE-forordning, som netop fraviger dette krav. Mærkning af uforarbejdet kategori 2-materiale, herunder gylle, jf. ændringsforslag 31 og del af ændringsforslag 35 til artikel 5 og del af ændringsforslag 45 til artikel 7, er ikke blevet medtaget med samme begrundelse. Endvidere accepteres den olfaktive og denaturerende mærkning kun i princippet, da en passende og sikker markør med de pågældende egenskaber endnu ikke er kendt.

(3) Krydskontaminering

Europa-Parlamentets ændringsforslag 28, 37, 44, 51, 54, 55, 57, 58, 61, 70, 73, 75, 77, 78, 93 og 97 og den del af ændringsforslag 45, som går ud på at indføre supplerende og strengere krav for at undgå krydskontaminering, er der taget hensyn til, ved at de relevante artikler og bilag er blevet ændret. Ifølge Kommissionens forslag er der i forvejen krav om total adskillelse under indsamling og transport af animalsk affald, der ikke er bestemt til konsum eller foder, og total adskillelse af anlæg til produktion af foder fra anlæg til forarbejdning af animalsk affald bestemt til destruktion.

(4) Undtagelse vedrørende forbrænding og nedgravning

Europa-Parlamentets ændringsforslag 29, 38, 63 og 69, som går ud på at indføre en undtagelse vedrørende forbrænding og nedgravning af døde dyr og specificeret risikomateriale i fjerntliggende områder og i tilfælde af udbrud af alvorlige overførbare sygdomme som følge af faren for at sprede sundhedsrisici eller som følge af manglede bortskaffelseskapacitet, er blevet indarbejdet i artikel 2, 4 og 5 og i den nye artikel 21a.

(5) Forbrændingsanlæg/ændring af bortskaffelsesmetoder

Europa-Parlamentets ændringsforslag 52 og 99 og de dele af ændringsforslag 25, 26, 35 og 43, som går ud på at fastsætte folkesundhedsmæssige krav til forbrændingsanlæg, som ikke er omfattet af direktiv 2000/76/EF om forbrænding af affald, og at indføre mulighed for at ændre den godkendte metode til bortskaffelse under hensyntagen til ny videnskabelig rådgivning, er der taget hensyn til, ved at de relevante artikler er blevet ændret og artikel 9a og bilag XII er blevet tilføjet.

(6) Køkken- og madaffald

Europa-Parlamentets ændringsforslag 15 og den del af ændringsforslag 16 og 103, som går ud på at indføje køkken- og madaffald i forordningens anvendelsesområde, er der taget hensyn til, ved at de relevante artikler er blevet ændret. Der er dog indarbejdet følgende betingelser (i overensstemmelse med drøftelserne i Rådet):

- Køkken- og madaffald er kun omfattet af forordningen, når det er bestemt til specifikke formål, således at man undgår overlapning med miljøbestemmelserne og undgår at hindre udformning af nye miljøbestemmelser om biologisk nedbrydeligt affald.

- Køkken- og madaffald fra internationale transportmidler tilhører den højeste risikogruppe (kategori 1) og skal destrueres, således som det i forvejen kræves i henhold til de eksisterende EF-bestemmelser.

- Definitionen af køkken- og madaffald omfatter også køkken- og madaffald fra husholdninger. Det sker for at sikre sammenhængen med de kommende bestemmelser om klassisk svinepest og om foder.

- Fortsat fodring med affaldsfoder af køkken- og madaffald forbydes. For det første er en sådan praksis ikke i overensstemmelse med forbuddet mod genanvendelse inden for samme art og med ønsket om fødevareingrediensernes totale sporbarhed, som begge er elementer, Parlamentet kraftigt har efterlyst. For det andet viser dioxinkrisen for nylig og de aktuelle udbrud af mund- og klovesyge klart, hvorfor denne foderpraksis ikke bør fortsætte. Det sker for at sikre sammenhængen med de kommende bestemmelser om klassisk svinepest og om foder.

Europa-Parlamentets ændringsforslag 102 og den del af ændringsforslag 103 til artikel 6, som tager sigte på fortsat at tillade fodring med affaldsfoder af køkken- og madaffald, er der derfor ikke taget hensyn til.

(7) Gylle og forbud mod spredning af organiske gødningsstoffer på græsningsarealer

Den del af Europa-Parlamentets ændringsforslag 90 og 91, som gør det klart, at et harmoniseret sundhedscertifikat vedrørende handel med gylle fastlægges efter udvalgsproceduren, er der taget hensyn til ved en ændring af bilag VI. Ønsket om, at certifikatet indgår som bilag til forordningen, betragtes som overflødigt, da det i forvejen er tilfældet, og der er derfor ikke taget hensyn til det. Den del af ændringsforslag 92, ifølge hvilket der er mulighed for at tillade tilsvarende procesvilkår for gylle under hensyntagen til videnskabelig rådgivning, hvilket Kommissionens forslag i øvrigt ikke er til hinder for, er der taget hensyn til ved en ændring af bilag VI. Det anses for for tidligt at henvise til en overensstemmelsesoversigt, før den videnskabelige komité har foretaget en evaluering. Den del af ændringsforslag 92, der omhandler et sådant skema, er derfor ikke blevet indarbejdet. Den del af Europa-Parlamentets ændringsforslag 62 til artikel 20, som undtager fast husdyrgødning og kompost fra forbuddet mod spredning på græsningsarealer, er ikke blevet indarbejdet, da gylle i enhver form i forvejen er undtaget fra forbuddet, og da der ikke er nogen begrundelse for at undtage kompost fra den generelle politik vedrørende spredning af proteinholdigt materiale på græsningsarealer. Der er dog indføjet en ny definition af græsningsarealer, hvorved forbuddet mod spredning af organiske gødningsstoffer på arealer, der afgræsses af husdyr, i praksis afgrænses. Nærmere bestemmelser om gennemførelsen af forbuddet kan fastsættes af den stående komité efter videnskabelig rådgivning, og der er mulighed for at tillade spredning af visse organiske gødningsstoffer også på græsningsarealer, hvis dyrene afholdes fra at græsse i en vis perioden efter gødningen.

(8) Standarder for behandling før forbrænding

Europa-Parlamentets ændringsforslag 53, ifølge hvilket der skal anvendes standarder for varmebehandling under tryk af animalske biprodukter, også selv om det behandlede materiale forbrændes, er der taget hensyn til, ved at artikel 4 og 5 er blevet ændret. For at sikre overensstemmelse med TSE-forordningen og i overensstemmelse med drøftelserne i Rådet foreslås det imidlertid, at processen anvendes inden forbrænding, hvis de nationale myndigheder kræver det. Dermed ville medlemsstaterne kunne kræve processen anvendt, hvis der f.eks. er behov for en lang opbevaringsperiode inden forbrændingen. Det skal bemærkes, at mange andre af Parlamentets ændringsforslag ville bevare denne fleksibilitet.

(9) Afsmeltet fedt

Den del af Europa-Parlamentets ændringsforslag 35 og 61, som forbyder anvendelse af afsmeltet fedt fra kategori 2-materiale til fremstilling af fedtderivater til kosmetik- og medicinalindustrien, er der taget hensyn til, ved at artikel 2, 5 og 18 er blevet ændret. Der er ikke taget hensyn til ændringsforslag 88 til bilag V, da restriktioner vedrørende import af produkter af drøvtyggere som følge af TSE-risiko er omfattet af TSE-forordningen.

(10) Ikrafttrædelsesdato

Europa-Parlamentet foreslår, at forordningens ikrafttrædelsesdato rykkes frem, og at medlemsstaterne sender Kommissionen en rapport om den faktiske gennemførelse af forordningen. Ændringsforslagene herom (ændringsforslag 68 og 64) er blevet indarbejdet ved en ændring af artikel 38 og 35, idet sidstnævnte specifik omhandler meddelelse af nationale bestemmelser, efter en omformulering for at tage hensyn til Rådets holdning. Der er indarbejdet en ny betragtning 23 vedrørende disse ændringer.

(11) Specificeret risikomateriale

Europa-Parlamentets ændringsforslag 21, som henviser til TSE-forordningen, er der taget hensyn til, ved at artikel 4 er blevet ændret.

(12) Eksport

Europa-Parlamentets ændringsforslag 30 og 39, som forbyder eksport af kategori 1- og kategori 2-materiale, er der taget hensyn til, ved at artikel 4 og 5 er blevet ændret. Visse animalske produkter, f.eks. jagttrofæer, der er fremstillet af kategori 1-materiale, gylle og forarbejdet gylle, organiske gødningsstoffer og fedtderivater, som tilhører eller er fremstillet af kategori 2-materiale, eksporteres dog nu til tredjelande (og importeres fra dem) på betingelser, der er fastsat i EF-bestemmelser, som er indarbejdet i bilag VI. Det gøres derfor klart i teksten, at disse ændringer ikke berører reglerne om de pågældende produkter. Europa-Parlamentets ændringsforslag 59 og den del af ændringsforslag 61, som gør det klarere, at kravene til afsætning af produkter også gælder for eksport af dem, fremgår desuden nu af artikel 17 og 18.

(13) Nedkøling

Den del af Europa-Parlamentets ændringsforslag 72 og 96, som vedrører nedkøling af uforarbejdet kategori 3-materiale under opbevaring og transport, er der taget hensyn til, ved at bilag II og VIII er blevet ændret. I overensstemmelse med resultatet af drøftelserne i Rådet foreslås det dog, at kravet til nedkøling begrænses til kun at gælde uforarbejdet materiale, der ikke forarbejdes inden for 24 timer efter slagtning. Det skal bemærkes, at denne tolerance i forvejen er fastsat i EF-bestemmelser om råvarer til fremstilling af bestemte fødevarer.

(14) Supplerende kategori 2-materiale

Europa-Parlamentets ændringsforslag 34, som går ud på at kategori 2-materiale også skal omfatte produkter, der ikke har gennemgået importkontrol, er der taget hensyn til, ved at artikel 5 er blevet ændret. Derved sikres sammenhængen med bilaget og de eksisterende EF-bestemmelser. Det gøres dog klart, at dette gælder, medmindre produkter sendes igen eller importen af dem accepteres i henhold til EF-restriktioner.

(15) Diverse emner

Europa-Parlamentets ændringsforslag 2, 3, 6, 8, 13 og 14 til en række betragtninger er blevet indarbejdet i forslaget. Den del af ændringsforslag 11 til betragtning 14, som går ud på at fjerne henvisningen til øget produktivitet, er også blevet indarbejdet, men ikke resten af ændringsforslaget, da henvisningen til traktaten er korrekt.

Ændringsforslag 4, 10 og 12 til en række betragtninger er det ikke taget hensyn til, da det strider mod korrekt juridisk praksis at indføre betragtninger, som ikke modsvares af bestemmelser i den dispositive del, eller at fjerne betragtninger helt eller delvis, som modsvares af bestemmelser i den dispositive del.

Europa-Parlamentets ændringsforslag 16, som går ud på at indføje genetisk materiale i anvendelsesområdet, er blevet indarbejdet, idet det gøres klart, at det kun drejer sig om bortskaffelse af genetisk materiale, når det ikke længere behøves til reproduktive formål.

Endelig er der taget hensyn til Europa-Parlamentets ændringsforslag 40, 41, 47, 56, 65, 66, 67 74, 81, 82, 87, 89 og 98 om diverse emner, da de fuldt ud stemmer overens med de grundlæggende mål i forordningen.

2000/0259 (COD)

Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 152, stk. 4, litra b),

under henvisning til forslag fra Kommissionen [1],

[1] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg [2],

[2] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [3],

[3] EFT C

efter fremgangsmåden i traktatens artikel 251 [4], og

[4] EFT C

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådets direktiv 90/667/EØF af 27. november 1990 om sundhedsmæssige bestemmelser for bortskaffelse, forarbejdning og afsætning af animalsk affald og for beskyttelse mod forekomst af patogener i foder fremstillet af dyr, herunder fisk, og om ændring af direktiv 90/425/EØF [5] fastlægger det princip, at alt animalsk affald, uanset hvor det kommer fra, kan anvendes til fremstilling af fodermidler efter at have gennemgået en passende behandling.

[5] EFT L 363 af 27.12.1990, s. 51. Direktivet er senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse.

(2) Den Videnskabelige Styringskomité har vedtaget en række udtalelser. Hoved konklusionen af disse videnskabelige udtalelser er, at animalske biprodukter fra dyr, der ved sundhedskontrollen findes uegnede til konsum, ikke bør indgå i foderkæden.

(3) På baggrund af ovennævnte videnskabelige udtalelser bør de foranstaltninger, der skal iværksættes, afhænge af arten af de animalske biprodukter, der anvendes. Mulighederne for at anvende visse former for animalsk materiale bør begrænses, så kun produkter, som anses for egnede til konsum omfattes. Endvidere bør den nuværende mulighed for genanvendelse inden for samme art som foderprodukter fjernes. Der bør fastlægges forskellige metoder til anvendelse eller bortskaffelse af animalske biprodukter som alternativer til fremstillingen af fodermidler.

(4) På baggrund af erfaringerne fra de seneste år vil det være hensigtsmæssigt at afklare forholdet mellem direktiv 90/667/EØF og Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald [6], for at undgå forvirring hos og interessekonflikter mellem medlems staternes myndigheder. Navnlig bør et animalsk biprodukt, når det sendes til bortskaffelse eller nyttiggørelse, behandles som affald for at sikre, at bortskaffelsen eller nyttiggørelsen foregår på en sådan måde, at målsætningerne i artikel 4 i direktiv 75/442/EØF virkeliggøres, og menneskers sundhed og miljøet beskyttes. Forordningen bør endvidere ikke berøre gennemførelsen af gældende miljølovgivning eller forhindre, at der udvikles nye regler om miljøbeskyttelse, navnlig hvad angår bionedbrydeligt affald.

[6] EFT L 194 af 25.7.1975, s. 47. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens beslutning 96/350/EF (EFT L 135 af 6.6.1996, s. 32).

(5) Den internationale videnskabelige konference om kød- og benmel, som Kommissionen og Europa-Parlamentet afholdt i Bruxelles den 1.-2. juli 1997, indledte en debat om produktion af og fodring med kød- og benmel. På konferencen opfordredes der til yderligere overvejelser angående den fremtidige politik på dette område. Med henblik på at skabe den bredest mulige offentlige debat om EF's fremtidige lovgivning på foderstofområdet fremlagde Kommissionen i november 1997 et høringspapir om kød og benmel. På grundlag af denne høring fremgik det, at det generelt erkendes, at der er et behov for at ændre direktiv 90/667/EØF, så det bringes på linje med den aktuelle viden på dette område.

5a) I sin beslutning af 16. november 2000 [7] krævede Europa-Parlamentet et forbud mod foderstofproduktion og foderpraksis, som involverer genanvendelse af animalsk affald til kvæg, får, geder og alle andre dyr, herunder fjerkræ og fisk, så længe medlemsstaterne ikke kan garantere gennemførelsen af den eksisterende EU-lovgivning om forebyggelse af BSE (behandling ved 133 ºC ved 3 bar i 20 minutter, garanteret adskillelse af specificeret risikomateriale), og så længe udelukkelse af selvdøde dyr i henhold til denne forordning ikke er trådt i kraft.

[7] EFT C 223 af 8.8.2001, s. 281.

(5b) Europa-Parlamentet understregede i sin beslutning af 16. november 2000, "at det er nødvendigt, at foderstofindustrien leverer åbne deklarationer af samtlige ingredienser, der indgår i alt foderstof, som produceres og afsættes i EU".

(5c) BSE-epidemien er opstået og har udviklet sig på grund af kontamineret kød- og benmel, og denne kontaminering kunne være undgået, hvis medlemsstaterne havde gennemført de beslutninger, der var truffet på fællesskabsplan.

(6) Fra oktober 1996 foretog Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor i flere runder inspektioner i medlemsstaterne for at vurdere tilstedeværelsen og forvaltningen af de væsentligste risikofaktorer og overvågningsprocedurer med hensyn til BSE. En del af vurderingen vedrørte ordningerne for kommerciel destruktion og andre metoder til bortskaffelse af animalsk affald. Efter disse inspektioner blev der draget nogle generelle konklusioner og fremsat en række henstillinger, specielt vedrørende muligheden for at kunne spore animalske biprodukter.

(7) For at undgå enhver risiko for udbredelse af patogener og/eller restkoncentrationer bør animalske biprodukter adskilles, forarbejdes og opbevares i et godkendt anlæg, som der føres tilsyn med, og som udpeges af den pågældende medlemsstat, eller bortskaffes på en anden hensigtsmæssig måde. Under visse omstændigheder, især når afstand, transporttid eller kapacitetsproblemer gør det berettiget, kan det pågældende forarbejdnings-, forbrændings- eller medforbrændingsanlæg ligge i en anden medlemsstat.

(7a) Animalske biprodukter, det er tilladt at anvende i foder, opdeles efter dyreklasse under alle faser af forarbejdning, opbevaring og transport.

(8) Der bør fastsættes særlige bestemmelser om kontrollen med forarbejdningsanlæg, navnlig vedrørende de nærmere procedurer for validering af forarbejdningsmetoder og egenkontrollen med produktionen.

(9) For at tage hensyn til visse former for praksis bør der åbnes mulighed for at tillade undtagelser fra den foreskrevne forarbejdning, når der er tale om kontrollerede anvendelsesformål.

(10) Der bør foretages EF-inspektioner i medlemsstaterne for at sikre en ensartet gennemførelse af sundhedskravene. En sådan kontrol bør også omfatte systemrevision.

(11) EF-retsforskrifterne vedrørende sundhedsforhold bør fastsættes på et videnskabeligt grundlag. I den forbindelse bør de relevante videnskabelige komitéer, der er nedsat ved Kommissionens afgørelse 97/404/EF [8] og 97/579/EF [9], høres, hver gang der er behov herfor.

[8] EFT L 169 af 27.6.1997, s. 85. Afgørelse ændret ved afgørelse 2000/443/EF (EFT L 179 af 18.7.2000, s. 13).

[9] EFT L 237 af 28.8.1997, s. 18. Afgørelse ændet ved afgørelse 2000/443/EØF.

(12) I medlemsstaterne findes der meget forskellige former for finansiel støtte til forarbejdning og bortskaffelse af animalske biprodukter. For at undgå, at dette påvirker de forskellige landbrugsprodukters indbyrdes konkurrencevilkår, er det nødvendigt at foretage en analyse og om fornødent på EF-plan at træffe de påkrævede foranstaltninger.

(13) På baggrund af ovenstående er en grundlæggende revision af direktiv 90/667/EØF derfor nødvendig.

(14) De animalske biprodukter, der ikke er bestemt til konsum (navnlig forarbejdet animalsk protein, afsmeltet fedt, foder til selskabsdyr, huder og skind og uld), er medtaget i listen over varer i traktatens bilag I. Afsætningen af disse produkter er en væsentlig indkomstkilde for en del af landbrugsbefolkningen. For at sikre en rationel udvikling af denne sektor bør der på EF-plan fastsættes sundhedsmæssige og dyresundhedsmæssige bestemmelser for de pågældende produkter. Som følge af den betydelige risiko for spredning af dyresygdomme, bør der for visse animalske biprodukter opstilles særlige krav vedrørende afsætningen heraf, navnlig i områder, der har en høj sundhedsmæssig status.

(15) For at sikre, at produkter, der indføres fra tredjelande, er af en hygiejnemæssig standard, der mindst er lig med eller svarer til den, der gælder i EF, bør der indføres en godkendelsesordning for tredjelande og disses virksomheder samt en procedure for EF-inspektioner, der kan sikre, at betingelserne for en sådan godkendelse overholdes. Indførsel fra tredjelande af foder til selskabsdyr og råvarer til fremstilling heraf kan foregå på andre betingelser end dem, der gælder for sådanne produkter fremstillet i EF, specielt hvis de krævede garantier vedrører restkoncentrationer af stoffer, der er forbudt ved Rådets direktiv 96/22/EF [10]. For at sikre at sådant foder til selskabsdyr og sådanne råvarer kun anvendes til det påregnede formål, bør der fastlægges passende kontrolforanstaltninger med hensyn til materiale, for hvilket der gælder en undtagelse.

[10] EFT L 125 af 23.5.1996, s. 3. [Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 96/22/EF, KOM(2000) 320 endelig].

(16) Et ledsagedokument for animalske produkter er den måde, hvorpå myndighederne på bestemmelsesstedet bedst kan opnå garanti for, at en forsendelse opfylder betingelserne i denne forordning. Sundhedscertifikatet bør bibeholdes af hensyn til kontrollen med visse indførte produkters bestemmelsessted.

(17) På baggrund af ovennævnte målsætninger vedtog Rådet direktiv 92/118/EØF af 17. december 1992 om dyresundhedsmæssige og sundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af produkter, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbestemmelser, som omhandlet i kapitel I i bilag A til direktiv 89/662/EØF, og for så vidt angår patogener, i direktiv 90/425/EØF [11].

[11] EFT L 62 af 15.3.1993, s. 49. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens beslutning 1999/724/EF (EFT L 290 af 12.11.1999, s. 32).

(18) Rådet og Kommissionen har vedtaget flere beslutninger om gennemførelsen af direktiv 90/667/EØF og 92/118/EØF. Desuden er der foretaget væsentlige ændringer af direktiv 92/118/EØF, og der skal foretages yderligere ændringer. Bestemmelserne om animalske produkter, der ikke er bestemt til konsum, findes således i øjeblikket i en lang række forskellige EF-retsakter. Der er derfor behov for en forenkling af EF-bestemmelserne vedrørende disse produkter.

(19) En sådan forenkling vil også medføre en større gennemsigtighed med hensyn til de særlige sundhedsbestemmelser, der gælder for animalske produkter, der ikke er bestemt til konsum. Forenklingen af de særlige sundhedsbestemmelser må ikke medføre en deregulering. Det er derfor nødvendigt at opretholde ogbeskytte menneskers og dyrs sundhed og at skærpe de nærmere sundhedsbestemmelser vedrørende animalske produkter, der ikke er bestemt til konsum.

(20) De pågældende produkter bør gøres til genstand for en streng kontrol også fra Fællesskabets inspektørers side og være underlagt bestemmelserne om veterinærkontrol og de eventuelle beskyttelsesforanstaltninger, der er fastsat i Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked [12].

[12] EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/118/EØF.

(21) Der bør føres effektiv kontrol med produkter, der indføres til EF. Det kan ske ved en gennemførelse af den kontrol, der er foreskrevet i Rådets direktiv 97/78/EF af 18. december 1997 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen med tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet [13].

[13] EFT L 24 af 30.1.1998, s. 9.

(22) Direktiv 90/667/EØF, Rådets beslutning 95/348/EF af 22. juni 1995 om veterinære og dyresundhedsmæssige bestemmelser, der skal gælde i Det Forenede Kongerige og Irland, for behandling af visse former for affald, der skal afsættes lokalt som foder til bestemte grupper af dyr [14], og Rådets beslutning 1999/534/EF af 19. juli 1999 om foranstaltninger for forarbejdning af visse former for animalsk affald med henblik på beskyttelse mod overførbare spongiforme encephalopatier og om ændring af Kommissionens beslutning 97/735/EF [15], bør derfor ophæves.

[14] EFT L 202 af 26.8.1995, s. 8.

[15] EFT L 204 af 4.8.1999, s. 37.

(23) Gennemførelse af de nye sundhedsbestemmelser, der er fastsat i denne forordning, kræver tilpasninger fra erhvervslivets side. Der bør derfor fastsættes en frist til at gennemføre disse krav. Endvidere bør medlemsstaterne orientere Kommissionen om de foranstaltninger, der træffes for at sikre overholdelse af denne forordning, når den er trådt i kraft, således at Kommissionen på grundlag af disse informationer kan udarbejde en rapport og fremlægge den for Europa-Parlamentet og Rådet ledsaget af evt. relevante forslag.

(24) For at tage hensyn til den tekniske og videnskabelige udvikling bør der sikres en procedure for et snævert og effektivt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne i Den Stående Veterinærkomité, der er nedsat ved Rådets afgørelse 68/361/EØF [16].

[16] EFT L 255 af 18.10.1968, s. 23.

(25) Da de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre denne forordning, er generelle foranstaltninger efter artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennem førelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [17], bør de vedtages efter forskrifts proceduren i afgørelsens artikel 5 -

[17] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1 Anvendelsesområde

1. Ved denne forordning fastsættes:

a) sundheds- og dyresundhedsbestemmelser for indsamling, transport, opbevaring, håndtering, forarbejdning og anvendelse eller bortskaffelse af animalske biprodukter for derved at undgå, at sådanne produkter kan udgøre en risiko for menneskers eller dyrs sundhed

b) sundheds- og dyresundhedsbestemmelser for afsætning af, samhandel med og indførsel af animalske biprodukter og deraf afledte produkter, der ikke er bestemt til konsum.

2. Uden at dette i øvrigt indskrænker anvendelsen af de relevante sundheds- og dyresundhedsbestemmelser, gælder denne forordning ikke for:

a) råt foder til selskabsdyr hos detailhandlere eller i lokaler ved salgssteder, hvor opskæring og opbevaring udelukkende finder sted med henblik på direkte salg til forbrugeren det pågældende sted

b) flydende mælk og colostrum, der bortskaffes eller anvendes på oprindelsesbedriften

c) slagtekroppe eller dele af vildt, der ikke mistænkes for at være inficerede med sygdomme, som kan overføres til mennesker eller dyr

d) råt foder til selskabsdyr til brug på stedet, når det kommer fra dyr, der er slagtet på oprindelsesbedriften alene med henblik på landbrugerens og dennes families anvendelse heraf som fødevarer i overensstemmelse med national lovgivning.

e) køkken- og madaffald, undtagen

i) fra transportmidler i international fart

ii) når det er bestemt til foderbrug

iii) når det er bestemt til anvendelse i biogasanlæg eller til kompostering

f) æg, embryoner og sæd til avlsformål.

3. Denne forordning berører ikke nationale veterinær bestemmelser om udryddelse af og kontrol med visse sygdomme .

Artikel 2 Definitioner

I forbindelse med denne forordning finder følgende definitioner og definitionerne i bilag I anvendelse:

1) Animalske biprodukter: hele kroppe eller dele af dyr og animalske produkter som omhandlet i artikel 4, 5 og 6, som ikke er bestemt til konsum, herunder æg, embryoner, sæd og køkken- og madaffald

2) Kategori 1-materiale: animalske biprodukter som omhandlet i artikel 4

3) Kategori 2-materiale: animalske biprodukter som omhandlet i artikel 5

4) Kategori 3-materiale: animalske biprodukter som omhandlet i artikel 6

5) Dyr: alle hvirveldyr og hvirvelløse dyr (herunder fisk, krybdyr og padder)

6) Opdrættede dyr: alle dyr, som holdes, opfedes eller opdrættes med henblik på produktion af fødevarer (kød, mælk, æg), uld, pelsværk, fjer, huder eller andre animalske produkter

7) Vildt: dyr, der ikke holdes af mennesker, bortset fra fisk

8) Selskabsdyr: dyr tilhørende arter, der normalt fodres og holdes af mennesker, uden at dette tager sigte på konsum eller nogen landbrugsproduktion

9) Myndighederne: den centrale myndighed i en medlemsstat, der har til opgave at føre kontrol med, at denne forordning overholdes, og de eventuelle myndigheder, som den centrale myndighed måtte have uddelegeret dette ansvarsområde til

10) Afsætning: enhver aktivitet, som har til formål at levere animalske biprodukter eller deraf afledte produkter, der er omfattet af denne forordning, til tredjemand med henblik på salg eller enhver anden form for overdragelse til tredjemand, det være sig mod betaling eller gratis, og opbevaring med henblik på levering til tredjemand, uanset om aktiviteten finder sted i en medlemsstat, mellem medlemsstater eller mellem en medlemsstat og et tredjeland

11) Samhandel: handel mellem medlemsstater med varer som omhandlet i traktatens artikel 23, stk. 2

12) Producent: enhver, der i forbindelse med sine aktiviteter producerer animalske biprodukter

13) Forarbejdningsanlæg: en virksomhed, der forarbejder animalske biprodukter

14) Kategori 1-forarbejdningsanlæg: et anlæg, hvor der forarbejdes kategori 1-materiale inden dets endelige bortskaffelse eller videre forarbejdning

15) Kategori 2-forarbejdningsanlæg: et anlæg, hvor der forarbejdes kategori 2-materiale inden dets endelige bortskaffelse eller videre forarbejdning

16) Kategori 3-forarbejdningsanlæg: et anlæg, hvor kategori 3-materiale forarbejdes til fodermidler

17) Forarbejdningsmetoder: de metoder, der er anført i bilag III, kapitel III

18) Kategori 2-oliekemisk anlæg: et anlæg, der forarbejder afsmeltet fedt fra kategori 2-materiale på de betingelser, der er fastlagt i bilag IV, kapitel III

(18a) Kategori 3-oliekemisk anlæg: et anlæg, der forarbejder afsmeltet fedt fra kategori 3-materiale

19) Forbrænding: bortskaffelse af animalske biprodukter eller deraf afledte produkter i et forbrændingsanlæg

20) Medforbrænding: bortskaffelse af animalske biprodukter eller deraf afledte produkter i et medforbrændingsanlæg

21) Forbrændingsanlæg: bortskaffelsesanlæg som defineret i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2000/76/EF [18](21a) Højkapacitetsforbrændingsanlæg: forbrændingsanlæg med en forbrændingskapacitet på 50 kg animalske biprodukter i timen eller derover

[18] [KOM(1998) 558 endelig] EFT L 332 af 28.12.2000, s. 91.

(21b) Lavkapacitetsforbrændingsanlæg: forbrændingsanlæg med en forbrændingskapacitet på mindre end 50 kg animalske biprodukter i timen

22) Medforbrændingsanlæg: bortskaffelsesanlæg som defineret i artikel 3, stk. 5, i direktiv 2000/76/EF

23) Deponeringsanlæg: bortskaffelsesanlæg som defineret i Rådets direktiv 1999/31/EF [19]

[19] EFT L 182 af 16.7.1999, s. 1.

24) Biogasanlæg: et anlæg for biologisk nedbrydning af organisk materiale på anaerobe betingelser med henblik på produktion og opsamling af biogas

25) Komposteringsanlæg: et anlæg for biologisk nedbrydning af organisk materiale på aerobe betingelser

26) Tekniske produkter: produkter, der er afledt af visse animalske biprodukter, bestemt til andre anvendelsesformål end konsum og foder; de omfatter garvede og behandlede huder og skind, jagttrofæer, forarbejdet uld, hår, børster, fjer og fjerdele, biavlsprodukter, hesteserum, blodprodukter, farmaceutiske produkter, benprodukter til porcelæn, gelatine og lim og forarbejdet gylle

27) Teknisk anlæg: et anlæg, der fremstiller tekniske produkter

28) Kategori 1- eller kategori 2-anlæg for mellemprodukter: et anlæg, hvor uforarbejdet kategori 1- eller kategori 2-materiale behandles og/eller midlertidigt opbevares med henblik på den videre transport til det endelige bestemmelsessted; det kan anvendes til visse forberedende forarbejdningsaktiviteter såsom fjernelse af huder og skind af drøvtyggere og undersøgelse efter slagtning

29) Kategori 3-anlæg for mellemprodukter: et anlæg, hvor uforarbejdet kategori 3-materiale sorteres og/eller opskæres og/eller køles eller dybfryses i blokke og/eller midlertidigt opbevares med henblik på den videre transport til det endelige bestemmelsessted

30) Samlecentraler: anlæg til indsamling og behandling af visse animalske biprodukter bestemt til anvendelse som foder for de dyrekategorier, der er nævnt i artikel 21, stk. 1, litra c)

31) Lageranlæg: et anlæg, bortset fra virksomheder og mellemhandlere omfattet af Rådets direktiv 95/69/EF [20], hvor forarbejdede animalske biprodukter midlertidigt oplagres inden den endelige anvendelse eller bortskaffelse

[20] EFT L 332 af 30.12.1995, s. 15.

32) Uforarbejdede animalske biprodukter: animalske biprodukter, der kun har været underkastet kuldebehandling eller anden behandling, der ikke giver tilstrækkelig sikkerhed for, at patogenerne er dræbt

33) Forarbejdet animalsk protein: animalske proteiner, der udelukkende kommer fra kategori 3-materiale, der er behandlet på en sådan måde, at de er egnede til direkte anvendelse som fodermiddel, organisk gødningsstof eller jordforbedringsmiddel eller som ingrediens i foderstoffer eller i foder til selskabsdyr; disse proteiner omfatter fiskemel, kødmel, benmel, kød- og benmel, blodmel, tørrede fedtegrever, fjermel, hovmel, hornmel og andre lignende produkter, herunder blandinger og produkter indeholdende sådanne produkter

34) Fodermiddel: foder af animalsk oprindelse til opdrættede dyr, herunder forarbejdet animalsk protein, afsmeltet fedt, fiskeolie, gelatine og hydrolyseret protein, dicalciumphosphat, mælk og mælkeprodukter

35) Organiske gødningsstoffer og jordforbedringsmidler: materialer af animalsk oprindelse, der sammen eller hver for sig anvendes til opretholdelse eller forbedring af jordbundens plantenæringsværdi, af dens fysiske og kemiske egenskaber og af dens biologiske aktivitet; de kan omfatte kompost og nedbrydningsaffald fra biogasproduktion

36) Parti: en mængde af et bestemt produkt, der er produceret, fremstillet og pakket under praktisk taget samme betingelser

37) Afsmeltet fedt: fedt hidrørende fra forarbejdning af kategori 2-materiale eller kategori 3-materiale

38) Grever: de proteinholdige rester fra afsmeltning efter delvis adskillelse af fedt og vand

39) Foder til selskabsdyr: foder til selskabsdyr, som kan indeholde kategori 3-materiale

40) Tyggepinde og tyggeben: ugarvede fortærbare produkter til selskabsdyr fremstillet af huder og skind af hovdyr eller andet animalsk materiale

41) Anlæg til fremstilling af foder til selskabsdyr: et anlæg, der fremstiller foder til selskabsdyr eller ingredienser til foder til selskabsdyr eller tyggepinde og tyggeben, og hvor der ved fremstillingen heraf anvendes visse animalske biprodukter

42) Gylle: alle ekskrementer og/eller urin fra klovdyr, hovdyr, dyr af hestefamilien og/eller fjerkræ, med eller uden strøelse, samt guano

43) TSE: alle overførbare spongiforme encephalopatier bortset fra dem, der forekommer hos mennesker

44) Specificeret risikomateriale: materiale som omhandlet i bilag V til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier [21].

[21] EFT L 147 af 31.5.2001, s. 1.

(45) Køkken- og madaffald: alle affaldsfødevarer med oprindelse i restauranter, cateringvirksomheder og køkkener, herunder husholdningskøkkener;

(46) Fjerntliggende områder: områder, hvor dyrepopulationen er så lille, og hvor anlæggene ligger så langt væk, at de nødvendige indsamlings- og transportordninger ville være uacceptabelt bekostelige i forhold til lokal bortskaffelse

(47) Græsningsarealer: arealer dækket af græs eller andre foderplanter, til afgræsning af opdrættede dyr.

Artikel 3 Generelle forpligtelser

Animalske biprodukter og deraf afledte produkter skal indsamles, transporteres, opbevares, håndteres, forarbejdes, bortskaffes, afsættes, indføres fra tredjelande og anvendes i overensstemmelse med denne forordning.

KAPITEL II

KATEGORISERING, INDSAMLING, TRANSPORT OG MIDLERTIDIG OPBEVARING AF ANIMALSKE BIPRODUKTER

Artikel 4 Kategori 1-materiale

1. Kategori 1-materiale omfatter animalske biprodukter som nedenfor beskrevet, og alt materiale indeholdende sådanne biprodukter:

a) alle dele af kroppe, herunder huder og skind, af følgende dyr:

i) dyr, der mistænkes for at være inficeret med en TSE i henhold til forordning (EF) nr. 999/2001, eller for hvilke der foreligger officiel bekræftelse på forekomst af en TSE, herunder dyr, der er blevet aflivet i forbindelse med foranstaltninger til udryddelse af TSE

ii) dyr, bortset fra opdrættede dyr og vildt, herunder navnlig selskabsdyr, dyr fra zoologiske haver og cirkusdyr

iii) forsøgsdyr som defineret i artikel 2 i Rådets direktiv 86/609/EØF [22]

[22] EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1.

iv) vildt, der ikke holdes af mennesker, og som mistænkes for at være inficeret med sygdomme, der kan overføres til mennesker eller dyr

b) i) specificeret risikomateriale og

ii) når specificeret risikomateriale ikke er blevet fjernet inden bortskaffelse, hele kroppe af døde dyr, der indeholder specificeret risikomateriale

c) afledte produkter af dyr, som er blevet indgivet stoffer, der er forbudt ved direktiv 96/22/EF, og animalske produkter med restkoncentrationer af miljøforurenende stoffer og andre stoffer, der er opført i gruppe B (3) i bilag I til Rådets direktiv 96/23/EF [23], hvis de pågældende restkoncentrationer overstiger de niveauer, der er tilladt ifølge EF-bestemmelserne, eller hvis sådanne ikke findes, ifølge national lovgivning

[23] EFT L 125 af 23.5.1996, s. 10.

d) alt animalsk materiale indsamlet ved behandling af spildevand fra kategori 1-forarbejdningsanlæg og andre steder, hvor der fjernes specificeret risikomateriale, herunder frasigtet materiale, materiale fra sandfang, blandinger af fedt og olier, og slam, samt materiale fra afløb fra sådanne anlæg

(e) køkken- og madaffald fra transportmidler i international fart

(f) blandinger af kategori 1-materiale med kategori 2-materiale eller kategori 3-materiale eller med materiale af begge disse kategorier.

2. Kategori 1-materiale skal, efter at specificeret risikomateriale er blevet permanent mærket, jf. forordning (EF) nr. 999/2001, uden unødig forsinkelse indsamles og transporteres i overensstemmelse med artikel 7, og medmindre andet er fastsat i artikel 21 og 21a:

a) direkte bortskaffes som affald ved forbrænding i et forbrændingsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 9a

b) forarbejdes i et forarbejdningsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 10, efter en af forarbejdningsmetoderne 1-5 i bilag III, kapitel III, eller, når myndighederne kræver det, forarbejdningsmetode 1, hvorefter det deraf resulterende materiale skal mærkes permanent, når det er teknisk muligt med lugt, i henhold til bilag IV, kapitel I, og endeligt bortskaffes som affald ved forbrænding eller medforbrænding i et forbrændings- eller medforbrændings anlæg, der er godkendt i henhold til artikel 9a

c) bortset fra materiale som omhandlet i stk. 1, litra a), nr. i), forarbejdes efter forarbejdningsmetode 1, jf. bilag III, kapitel III, i et forarbejdningsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 10, og det deraf resulterende materiale skal mærkes permanent når det er teknisk muligt med lugt, i henhold til bilag IV, kapitel I, og endeligt bortskaffes som affald ved nedgravning i et deponeringsanlæg, der er godkendt i henhold til direktiv 1999/31/EF

d) bortskaffes på en anden måde, der er godkendt efter proceduren i artikel 33, stk. 2, efter høring af den relevante videnskabelige komité.

3. Mellemliggende behandling eller opbevaring af kategori 1-materiale er kun tilladt i kategori 1-anlæg for mellemprodukter, der er godkendt i overensstemmelse med artikel 9.

4. Bortskaffelsesmetoderne, jf. stk. 2, litra a)-d), tages op til revision på basis af den videnskabelige udvikling efter proceduren i artikel 33, stk. 2, efter høring af den relevante videnskabelige komité.

5. Kategori 1-materiale, undtagen produkter fremstillet heraf som omhandlet i bilag VI, må ikke eksporteres til tredjelande.

Artikel 5 Kategori 2-materiale

1. Kategori 2-materiale omfatter animalske biprodukter som nedenfor beskrevet, og alt materiale indeholdende sådanne biprodukter:

a) gylle fra alle dyrearter og indhold fra fordøjelseskanalen fra pattedyr

b) alt animalsk materiale, der indsamles ved behandling af spildevand fra andre slagterier end de i artikel 4, stk. 1, litra d), nævnte, eller fra kategori 2-forarbejdningsanlæg, herunder frasigtet materiale, materiale fra sandfang, blandinger af fedt og olier, og slam, samt materiale fra afløb fra sådanne anlæg

c) animalske produkter med restkoncentrationer af veterinærlægemidler og forurenende stoffer, der er anført i gruppe B (1) og (2) i bilag I til direktiv 96/23/EF, hvis de pågældende restkoncentrationer overstiger de niveauer, der er tilladt ifølge EF-bestemmelserne

(d) animalske produkter, der ikke er kategori 1-materiale, som importeres fra tredjelande, og som ifølge den kontrol, fællesskabslovgivningen foreskriver, ikke opfylder veterinærbestemmelserne for import til Fællesskabet, medmindre de videresendes eller importen godkendes med restriktioner, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne

( e) blandinger af kategori 2-materiale med kategori 3-materiale

( f) animalske biprodukter, der ikke er kategori 1-materiale eller kategori 3-materiale.

2. Kategori 2-materiale skal uden unødig forsinkelse indsamles og transporteres i overensstemmelse med artikel 7, og medmindre andet er fastsat i artikel 21 og 21a:

a) bortskaffes direkte som affald ved forbrænding eller medforbrænding i et forbrændings- eller medforbrændingsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 9a

b) forarbejdes i et forarbejdningsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 10, under anvendelse af en af forarbejdningsmetoderne 1-5 i bilag III, kapitel III, eller, når myndighederne kræver det, af forarbejdningsmetode 1, hvorefter det deraf resulterende materiale skal mærkes permanent, når det er teknisk muligt med lugt, i henhold til bilag IV, kapitel I, og

i) bortskaffes som affald ved forbrænding eller medforbrænding i et forbrændings- eller medforbrændingsanlæg, der er godkendt i henhold artikel 9a, eller

ii) hvis der er tale om afsmeltet fedt, forarbejdes yderligere til fedtderivater til brug som organiske gødningsstoffer eller jordforbedringsmidler eller til anden teknisk brug, dog ikke i kosmetiske og farmaceutiske produkter og medicinsk udstyr, i et kategori 2-oliekemisk anlæg, der er godkendt i henhold til artikel 11

c) forarbejdes efter forarbejdningsmetode 1, jf. bilag III, kapitel III, i et forarbejdningsanlæg, der er godkendt i overensstemmelse med artikel 10, hvorefter det deraf resulterende materiale skal mærkes permanent, når det er teknisk muligt med lugt, i henhold til bilag IV, kapitel I, og:

i) hvis der er tale om resulterende proteinmateriale, anvendes som organisk gødningsstof eller jordforbedringsmiddel i overensstemmelse med eventuelle krav, der skal vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2, efter høring af den relevante videnskabelige komité, eller

ii) forarbejdes i et biogas- eller et komposteringsanlæg, der er godkendt i overensstemmelse med artikel 12, eller

iii) bortskaffes som affald ved nedgravning i et deponeringsanlæg, der er godkendt i henhold til direktiv 1999/31/EF

d) hvis der er tale om fiskemateriale, ensileres eller komposteres i overensstemmelse med forskrifter, der skal vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2

e) hvis der er tale om gylle eller indhold fra fordøjelseskanalen eller materiale indsamlet fra slagterier som omhandlet i stk. 1, litra b):

i) anvendes i uforarbejdet stand som råvare i et biogas- eller et komposteringsanlæg eller behandles i et teknisk anlæg, der er godkendt hertil

ii) hvis der ikke foreligger fare for spredning af en alvorlig smitsom sygdom, spredes på arealer i overensstemmelse med denne forordning

f) bortskaffes på en anden måde, der er godkendt efter proceduren i artikel 33, stk. 2, efter høring af den relevante videnskabelige komité.

3. Mellemliggende behandling eller opbevaring af andet kategori 2-materiale end gylle er kun tilladt i kategori 2-anlæg for mellemprodukter, der er godkendt i overensstemmelse med artikel 9.

4. 4. Bortskaffelsesmetoderne, jf. stk. 2, litra a)-f), tages op til revision på basis af den videnskabelige udvikling efter proceduren i artikel 33, stk. 2, efter høring af den relevante videnskabelige komité.

5. Kategori 2-materiale, undtagen produkter fremstillet heraf som omhandlet i bilag VI, må ikke eksporteres til tredjelande.

Artikel 6 Kategori 3-materiale

1. Kategori 3-materiale omhandler animalske biprodukter som nedenfor beskrevet, og alt materiale indeholdende sådanne biprodukter:

a) alle dele af slagtede dyr, der i overensstemmelse med EF-forskrifterne er erklæret egnet til konsum, men som af kommercielle grunde ikke er bestemt til konsum

b) alle dele af slagtede dyr, som er erklæret uegnede til konsum, men som ikke udviser tegn på sygdomme, der kan overføres til mennesker eller dyr, og som stammer fra slagtekroppe, der er fundet egnede til konsum i overensstemmelse med EF-forskrifterne

c) huder og skind, hove og horn, svinebørster og fjer fra dyr, der er blevet slagtet på et slagteri, og som har gennemgået et levende syn og ved denne undersøgelse er fundet egnede til slagtning med henblik på konsum i overensstemmelse med EF-forskrifterne

d) blod fra dyr, der er blevet slagtet på et slagteri, og som har gennemgået et levende syn og ved denne undersøgelse er fundet egnede til slagtning med henblik på konsum i overensstemmelse med EF-forskrifterne

e) animalske biprodukter fra fremstilling af produkter bestemt til konsum, herunder affedtede knogler og grever

f) fødevarer, der er af animalsk oprindelse eller indeholder animalske produkter, bortset fra køkken- og madaffald, og som oprindeligt har været bestemt til konsum, men som er bestemt til foder af kommercielle grunde eller på grund af fremstillingsvanskeligheder, mangler ved emballagen eller andre fejl, der ikke indebærer nogen risiko for mennesker eller dyr

g) rå mælk fra dyr, der ikke udviser kliniske tegn på nogen sygdom, der via dette produkt kan overføres til mennesker eller dyr

h) fisk eller andre havdyr, undtagen havpattedyr, som er taget på åbent hav med henblik på fiskemelsproduktion

i) fersk fiskeaffald fra anlæg, der fremstiller fiskerivarer til konsum

j) skaller, biprodukter fra rugerier og knækægsbiprodukter stammende fra dyr, der ikke udviste kliniske tegn på nogen sygdom, der via dette produkt kan overføres til mennesker eller dyr

k) blod, huder og skind, hove, fjer, uld, horn, hår og pelsværk stammende fra dyr, der ikke udviste kliniske tegn på nogen sygdom, der via dette produkt kan overføres til mennesker eller dyr

l) andet køkken- og madaffald end det i artikel 4, stk. 1, litra e), omhandlede.

2. Kategori 3-materiale skal uden unødig forsinkelse indsamles og transporteres nedkølet, jf. bilag II, i overensstemmelse med artikel 7, og medmindre andet er fastsat i artikel 21 og 21a:

a) bortskaffes direkte som affald ved forbrænding eller medforbrænding i et forbrændings- eller medforbrændingsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 9a

b) forarbejdes i et forarbejdningsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 15

c) forarbejdes i et teknisk anlæg, der er godkendt i overensstemmelse med artikel 16

d) anvendes som råvare i et anlæg, der fremstiller foder til selskabsdyr, og som er godkendt i overensstemmelse med artikel 16

e) forarbejdes i et forarbejdningsanlæg, der er godkendt i overensstemmelse med artikel 10, eller i et forarbejdningsanlæg, der er godkendt i overensstemmelse med artikel 15, og det deraf resulterende materiale skal endeligt bortskaffes som affald ved forbrænding eller medforbrænding i et forbrændings- eller medforbrændingsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 9a, eller bringes til et deponeringsanlæg, der er godkendt i henhold til direktiv 1999/31/EF

f) forarbejdes i et biogas- eller et komposteringsanlæg, der er godkendt i overensstemmelse med artikel 12, eller

g) hvis der er tale om køkken- og madaffald, som omhandlet i stk. 1, litra l), forarbejdes i et biogasanlæg eller komposteres i overensstemmelse med regler, der er vedtaget efter proceduren i artikel 33, stk. 2, eller, indtil sådanne regler er vedtaget, i overensstemmelse med national lovgivning.

3. Mellemliggende behandling og/eller opbevaring af kategori 3-materiale må kun finde sted i kategori 3-anlæg for mellemprodukter, der er godkendt i overensstemmelse med artikel 9.

Artikel 7 Indsamling og transport

Animalske biprodukter og forarbejdede produkter skal indsamles, transporteres og identificeres i overensstemmelse med bilag II.

De tre kategorier af biprodukter skal holdes strengt adskilt under al håndtering, indsamling og transport, og desuden skal

(a) kategori 1- og kategori 2-materiale og produkter heraf, jf. artikel 4 og 5, mærkes permanent, når det er teknisk muligt med lugt, i henhold til bilag IV, kapitel I

(b) kategori 3-materiale altid opbevares og transporteres nedkølet eller frosset, jf. bilag II og VIII, og opdeles, så materiale fra forskellige dyrearter holdes adskilt.

2. Under transporten skal et handelsdokument eller, når det kræves i denne forordning, et sundhedscertifikat ledsage animalske biprodukter og forarbejdede produkter. Handelsdokumenter og sundhedscertifikater skal opfylde kravene og opbevares i den periode, der er angivet i bilag II.

3. Medlemsstaterne sikrer, at der er passende ordninger til sikring af indsamling og transport af kategori 1- og kategori 2-materiale i henhold til bilag II.

Artikel 8 Fortegnelser

1. Producenter, der afsender animalske biprodukter, fører fortegnelser over de enkelte forsendelser med angivelse af:

a) datoen for fjernelsen af materialet fra stedet

b) mængden af materialet og en beskrivelse heraf, og en beskrivelse af markøren, hvis det er relevant

c) bestemmelsesstedet for forsendelsen, og

d) transportørens navn.

2. Enhver, der transporterer animalske biprodukter, registrerer på tidspunktet for indsamlingen:

a) adressen på det sted, hvorfra materialet indsamles

b) datoen for indsamlingen af materialet

c) mængden af materialet og en beskrivelse heraf, og en beskrivelse af markøren, hvis det er relevant

d) det bestemmelsessted, det skal transporteres til.

3. Enhver, der modtager animalske biprodukter, fører fortegnelser over de modtagne forsendelser med angivelse af:

a) datoen for materialets ankomst

b) adressen på det sted, hvorfra materialet afsendtes

c) mængden af materialet og en beskrivelse heraf, og en beskrivelse af markøren, hvis det er relevant

d) transportørens navn og adresse.

4. De i stk. 1, 2 og 3 omhandlede fortegnelser skal opbevares i en periode på mindst to år, således at de kan forelægges for myndighederne.

Artikel 9 Anlæg for mellemprodukter og lageranlæg

1. Kategori 1-, 2- og 3-anlæg for mellemprodukter og lageranlæg skal godkendes af myndighederne.

2. For at kunne godkendes skal kategori 1- og kategori 2-anlæg for mellemprodukter:

a) opfylde kravene i bilag VIII, kapitel I

b) behandle og opbevare kategori 1- eller kategori 2-materiale i overensstemmelse med bilag VIII, kapitel II, del B

c) være undergivet virksomhedens egenkontrol som foreskrevet i artikel 22

d) kontrolleres af myndighederne i overensstemmelse med artikel 23.

3. For at kunne godkendes skal kategori 3-anlæg for mellemprodukter:

a) ligge fysisk adskilt fra anlæg for kategori 1- og 2-materiale og opfylde kravene i bilag VIII, kapitel I

b) håndtere og opbevare kategori 3-materiale i overensstemmelse med bilag VIII, kapitel II, del A

c) være undergivet virksomhedens egenkontrol som foreskrevet i artikel 22

d) kontrolleres af myndighederne i overensstemmelse med artikel 23.

4. For at kunne godkendes skal lageranlæg:

a) opfylde kravene i bilag VIII, kapitel III

b) oplagre forarbejdede animalske biprodukter i overensstemmelse med bilag VIII, kapitel III, punkt 3

c) være undergivet myndighedernes tilsyn.

Artikel 9a Godkendelse af forbrændings- og medforbrændingsanlæg

1. Forbrænding og medforbrænding af forarbejdede produkter skal finde sted i henhold til bestemmelserne i direktiv 2000/76/EF. Forbrænding og medforbrænding af animalske biprodukter skal finde sted i henhold til bestemmelserne i direktiv 2000/76/EF eller, når dette direktiv ikke finder anvendelse, i henhold til bestemmelserne i denne forordning. Forbrændings- og medforbrændingsanlæg skal godkendes i henhold til nævnte direktiv eller i henhold til stk. 2 eller 3.

2. For at blive godkendt af myndighederne med henblik på bortskaffelse af animalske biprodukter skal et højkapacitetsforbrændings- eller medforbrændingsanlæg, som ikke er omfattet af direktiv 2000/76/EF,

a) opfylde de generelle betingelser i bilag XII, kapitel I

b) opfylde driftsbetingelserne i bilag XII, kapitel II

c) opfylde kravene i bilag XII, kapitel III, vedrørende spildevandsudledning

d) opfylde kravene i bilag XII, kapitel IV, vedrørende restprodukter

e) opfylde kravene til temperaturmåling i bilag XII, kapitel V

f) opfylde betingelserne vedrørende unormale driftsforhold i bilag XII, kapitel VI.

3. For at blive godkendt af myndighederne med henblik på bortskaffelse af animalske biprodukter må et lavkapacitetsforbrændings- eller medforbrændingsanlæg, som ikke er omfattet af direktiv 2000/76/EF,

a) kun anvendes til bortskaffelse af døde selskabsdyr og/eller kategori 2- og 3-materiale

b) når det er beliggende på en bedrift, kun anvendes til bortskaffelse af materiale fra denne bestemte bedrift

c) opfylde de almindelige betingelser i bilag XII, kapitel I

d) opfylde de relevante driftsbetingelser i bilag XII, kapitel II

e) opfylde kravene i bilag XII, kapitel IV, vedrørende restprodukter

f) opfylde kravene til temperaturmåling i bilag XII, kapitel V

g) opfylde betingelserne vedrørende unormale driftsforhold i bilag XII, kapitel VI.

4. Godkendelsen suspenderes straks, hvis betingelserne for godkendelsen ikke længere er opfyldt.

5. Kravene i stk. 2 og 3 kan ændres på baggrund af den videnskabelige udvikling efter proceduren i artikel 33, stk. 2, efter høring af den relevante videnskabelige komité.

KAPITEL III

GODKENDELSE AF KATEGORI 1- OG KATEGORI 2-FORARBEJDNINGSANLÆG, BIOGASANLÆG, KOMPOSTERINGSANLÆG OG OLIEKEMISKE ANLÆG

Artikel 10 Godkendelse af kategori 1- og kategori 2-forarbejdningsanlæg

1. Medlemsstaterne godkender for hele eller en del af deres område et eller flere kategori 1- eller kategori 2-forarbejdningsanlæg til indsamling og forarbejdning af kategori 1- eller kategori 2-materiale. En medlemsstat kan beslutte at udpege et kategori 1- eller kategori 2-forarbejdningsanlæg i en anden medlemsstat efter aftale med den pågældende medlemsstat.

2. For at kunne godkendes af myndighederne skal kategori 1- og kategori 2-forarbejdningsanlæg:

a) opfylde kravene i bilag III, kapitel I

b) håndtere, forarbejde og opbevare kategori 1- eller kategori 2-materiale i overensstemmelse med bilag III, kapitel II, og bilag IV, kapitel I

c) være valideret af myndighederne i overensstemmelse med bilag III, kapitel V

d) være undergivet virksomhedens egenkontrol som foreskrevet i artikel 22

e) kontrolleres af myndighederne i overensstemmelse med artikel 23

f) indføre og iværksætte metoder for tilsyn og kontrol med de kritiske kontrolpunkter for de processer, der anvendes

g) sikre, at de forarbejdede produkter opfylder kravene i bilag IV, kapitel I.

3. Godkendelsen suspenderes straks, hvis betingelserne for godkendelsen ikke længere er opfyldt.

Artikel 11 Godkendelse af oliekemiske anlæg

1. Oliekemiske anlæg skal godkendes af myndighederne.

2. For at kunne godkendes skal et kategori 2-oliekemisk anlæg:

a) forarbejde afsmeltet fedt fra kategori 2-materiale i overensstemmelse med de normer, der er fastlagt i bilag IV, kapitel III

b) indføre og iværksætte metoder for tilsyn og kontrol med de kritiske kontrolpunkter for de processer, der anvendes

c) føre en fortegnelse over de oplysninger, som er indhentet i henhold til litra b), således at de kan forelægges for myndighederne

d) være undergivet myndighedernes tilsyn, så det sikres, at den erhvervsdrivende eller virksomhedsbestyreren overholder kravene i denne forordning.

3. For at kunne godkendes skal et oliekemisk anlæg for kategori 3 forarbejde afsmeltet fedt, som udelukkende stammer fra kategori 3-materiale, og opfylde kravene til oliekemiske anlæg for kategori 2-materiale som anført i stk. 2.

4. Godkendelsen suspenderes straks, hvis betingelserne for godkendelsen ikke længere er opfyldt.

Artikel 12 Godkendelse af biogas- og komposteringsanlæg

1. Biogasanlæg og komposteringsanlæg, der forarbejder animalske biprodukter, skal godkendes af myndighederne.

2. For at kunne godkendes skal biogasanlæg og komposteringsanlæg:

a) opfylde kravene i bilag IV, kapitel II, litra A)

b) håndtere og forarbejde animalske biprodukter i overensstemmelse med bilag IV, kapitel II, litra B) og C)

c) kontrolleres af myndighederne

d) indføre og iværksætte metoder for tilsyn og kontrol med de kritiske kontrolpunkter

e) sikre, at nedbrydningsaffald er i overensstemmelse med de mikrobiologiske normer, der er fastlagt i bilag IV, kapitel II, litra D).

3. Godkendelsen suspenderes straks, hvis betingelserne for godkendelsen ikke længere er opfyldt.

Artikel 13 Forsendelse af forarbejdede animalske biprodukter til forbrændings- eller medforbrændingsanlæg eller til deponeringsanlæg

1. Forarbejdede animalske biprodukter må kun sendes til bortskaffelse ved forbrænding, medforbrænding eller deponering, hvis følgende betingelser er opfyldt:

a) De forarbejdede animalske biprodukter:

i) skal transporteres i overdækkede plomberede containere eller køretøjer, der er forsynet med en tydelig påskrift med ordlyden "Ikke til foderbrug - Kun til forbrænding/medforbrænding/deponering", alt efter tilfældet

ii) må kun sendes til forbrændings- eller medforbrændingsanlæg, der er godkendt i henhold til direktiv ..../..../EF [om forbrænding af affald], eller til deponeringsanlæg, der er godkendt i henhold til direktiv 1999/31/EF.

b) Myndighederne på oprindelsesstedet skal underrette myndighederne på bestemmelsesstedet om afsendelsen af hver forsendelse.

c) Myndighederne på bestemmelsesstedet skal underrette myndighederne på oprindelsesstedet om ankomsten af hver forsendelse.

d) Myndighederne på bestemmelsesstedet skal sikre, at det udpegede forbrændings- eller deponeringsanlæg kun anvender det modtagne materiale til de tilladte formål og fører fuldstændige fortegnelser som dokumentation for, at denne forordning er blevet overholdt.

2. Forarbejdede animalske biprodukter må kun sendes til andre medlemsstater med henblik på bortskaffelse ved forbrænding eller medforbrænding, hvis følgende betingelser er opfyldt:

a) Bestemmelsesmedlemsstaten skal have tilladt, at det pågældende materiale modtages.

b) De forarbejdede animalske biprodukter skal:

i) ledsages af et officielt certifikat som vist i bilag VII

ii) transporteres i overdækkede plomberede containere eller køretøjer, der er forsynet med en tydelig påskrift med ordlyden "Ikke til foderbrug - Kun til forbrænding eller medforbrænding", i givet fald på oprindelses-, bestemmelses- og transitmedlemsstaternes sprog

iii) sendes direkte til forbrændings- eller medforbrændingsanlægget.

c) Medlemsstater, der sender forarbejdede animalske biprodukter til andre medlemsstater, skal via ANIMO-systemet underrette myndighederne på bestemmelsesstedet om alle afsendte forsendelser, og ANIMO-meddelelsen skal indeholde ordene "Ikke til foderbrug - Kun til forbrænding eller medforbrænding".

d) Bestemmelsesmedlemsstaterne skal via ANIMO-systemet underrette myndighederne på oprindelsesstedet om alle ankomne forsendelser.

e) Bestemmelsesmedlemsstaterne skal sikre, at de udpegede anlæg på deres område kun anvender det modtagne materiale til de tilladte formål og fører fuldstændige fortegnelser som dokumentation for, at denne forordning er blevet overholdt.

KAPITEL IV

AFSÆTNING AF FORARBEJDET ANIMALSK PROTEIN OG ANDRE FODERMIDLER, FODER TIL SELSKABSDYR, TYGGEPINDE, TYGGEBEN OG TEKNISKE PRODUKTER

Artikel 14 Generelle dyresundhedsbestemmelser

1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at animalske biprodukter og deraf afledte produkter, som omhandlet i bilag V og VI, ikke afsendes fra nogen bedrift beliggende i et område, der er omfattet af restriktioner på grund af udbrud af en sygdom, som den dyreart, hvoraf produktet er fremstillet, er modtagelig for, eller fra noget anlæg eller område, hvorfra flytning eller samhandel ville bringe den gældende dyresundhedsstatus for en medlemsstat eller for en del af en medlemsstats område i fare; dette gælder dog ikke, når produkterne behandles i overensstemmelse med denne forordning.

2. Ved de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger skal det sikres, at produkterne stammer fra dyr,

a) der kommer fra en bedrift, et område eller et delområde eller, for så vidt angår akvakulturprodukter, fra et akvakulturbrug, en zone eller en del af en zone, som ikke er undergivet dyresundhedsrestriktioner for de pågældende dyr og produkter, navnlig restriktioner fastlagt i forbindelse med sygdoms bekæmpelsesforanstaltninger, der er foreskrevet i EF-bestemmelserne eller vedtaget på grund af en alvorlig smitsom sygdom, som er anført i Rådets direktiv 92/119/EF [24]

[24] EFT L 62 af 15.3.1993, s. 69.

b) der ikke er blevet slagtet på en virksomhed, hvor der på slagtetidspunktet fandtes dyr inficeret med eller mistænkt for at være inficeret med en af de sygdomme, der er omfattet af de i litra a) nævnte bestemmelser.

3. På betingelse af, at de i stk. 2, litra a), nævnte sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger iagttages, er afsætning af animalske biprodukter, og deraf afledte produkter, som omhandlet i bilag V og VI, der kommer fra et område eller et delområde, som er undergivet dyresundhedsrestriktioner, men som ikke er inficerede eller mistænkt for at være inficerede, tilladt, for så vidt følgende betingelser, alt efter tilfældet, er opfyldt:

a) Produkterne skal være fremstillet, håndteret, transporteret og opbevaret adskilt fra eller på andre tidspunkter end produkter, der opfylder alle dyresundhedsbetingelser.

b) Produkterne skal i overensstemmelse med denne forordning være behandlet på en måde, der er tilstrækkelig til at udelukke den pågældende dyresundhedsmæssige risiko, og behandlingen skal være foregået på en virksomhed, der er godkendt hertil af den medlemsstat, hvor dyresundhedsproblemet optrådte.

c) Produkterne skal være identificeret korrekt.

d) Dette stykke skal anvendes i overensstemmelse med bilag V og VI eller med de nærmere regler, der vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Der kan i særlige situationer indrømmes undtagelser fra første afsnit efter proceduren i artikel 33, stk. 2. I sådanne tilfælde skal der især tages hensyn til de foranstaltninger og undersøgelser af dyrene, der skal gennemføres, og til sygdommens særlige kendetegn hos de pågældende arter. Hvis sådanne undtagelser indrømmes, skal alle foranstaltninger, der er påkrævede for at sikre, at dyresundheden i EF beskyttes, vedtages efter nævnte procedure.

Artikel 15 Godkendelse af kategori 3-forarbejdningsanlæg

1. Kategori 3-forarbejdningsanlæg skal godkendes af myndighederne.

2. For at kunne godkendes skal kategori 3-forarbejdningsanlæg:

a) være beliggende fysisk adskilt fra anlæg for kategori 1- og 2-materiale og opfylde kravene i bilag III, kapitel I og II, og i bilag V

b) kun håndtere, forarbejde og opbevare kategori 3-materiale i overensstemmelse med bilag V

c) være valideret af myndighederne i overensstemmelse med bilag III, kapitel V

d) være undergivet virksomhedens egenkontrol som omhandlet i artikel 22 og være undergivet myndighedernes tilsyn i overensstemmelse med artikel 23

e) sikre, at de forarbejdede produkter opfylder kravene i bilag V, kapitel I.

3. Godkendelsen suspenderes straks, hvis betingelserne for godkendelsen ikke længere er opfyldt.

Artikel 16 Godkendelse af anlæg til fremstilling af foder til selskabsdyr og tekniske anlæg

1. Anlæg til fremstilling af foder til selskabsdyr og tekniske anlæg skal godkendes af myndighederne.

2. For at kunne godkendes skal anlæg til fremstilling af foder til selskabsdyr og tekniske anlæg:

a) i overensstemmelse med de specifikke krav, der i bilag VI er fastsat for de produkter, anlægget fremstiller, forpligte sig til:

i) at overholde de specifikke produktionsbetingelser, der er fastsat i denne forordning

ii) at indføre og iværksætte metoder for tilsyn og kontrol med de kritiske kontrolpunkter for de processer, der anvendes

iii) afhængigt af produkterne at udtage prøver til analyse i et laboratorium, som er anerkendt af myndighederne, således at det kan kontrolleres, om de i denne forordning opstillede normer er overholdt

iv) at føre en fortegnelse over de oplysninger, som er indhentet i medfør af nr. ii) og iii), således at de kan forelægges for myndighederne; kontrol- og testresultater skal opbevares i en periode på mindst to år

v) at underrette myndighederne, hvis det af resultatet af en laboratorieundersøgelse som omhandlet i nr. iii) eller af enhver anden for dem foreliggende oplysning fremgår, at der består en alvorlig fare for menneskers og dyrs sundhed

vi) kun at afsende produkter, der ledsages af et handelsdokument med angivelse af produktets art og produktionsvirksomhedens navn og veterinære autorisationsnummer

b) være undergivet myndighedernes tilsyn, så det sikres, at den erhvervsdrivende eller virksomhedsbestyreren overholder kravene i denne forordning.

3. Godkendelsen suspenderes straks, hvis betingelserne for godkendelsen ikke længere er opfyldt.

Artikel 17 Afsætning og eksport af forarbejdet animalsk protein og andre fodermidler

Medlemsstaterne sørger for, at forarbejdet animalsk protein og andre fodermidler kun afsættes eller eksporteres, hvis de:

a) er blevet fremstillet i et kategori 3-forarbejdningsanlæg, der er godkendt af myndighederne og undergivet disses tilsyn i overensstemmelse med artikel 15 og på en sådan måde, at det er muligt at undgå genanvendelse inden for samme art

b) udelukkende er blevet fremstillet af kategori 3-materiale som nævnt i artikel 6, stk. 1, litra a)-j)

c) er blevet håndteret, forarbejdet, opbevaret og transporteret i overensstemmelse med bilag V

d) er i overensstemmelse med de normer, der er fastlagt i bilag V.

Artikel 18 Afsætning og eksport af foder til selskabsdyr, tyggepinde, tyggeben og tekniske produkter

1. Medlemsstaterne sørger for, at foder til selskabsdyr, tyggepinde, tyggeben og tekniske produkter, bortset fra dem, der er nævnt i stk. 2 og 3, kun afsættes eller eksporteres, hvis de:

a) opfylder de særlige betingelser, der er fastlagt i bilag VI

b) kommer fra virksomheder, der er godkendt og undergivet tilsyn i overensstemmelse med artikel 16.

2. Medlemsstaterne sikrer, at organiske gødningsstoffer og jordforbedringsmidler, der er fremstillet af forarbejdede produkter, bortset fra dem, der er fremstillet af gylle og indhold fra fordøjelseskanalen, kun afsættes eller eksporteres, hvis de opfylder eventuelle krav, der er vedtaget efter proceduren i artikel 33, stk. 2, efter høring af den relevante videnskabelige komité.

3. Medlemsstaterne sikrer, at fedtderivater, der er fremstillet af kategori 2-materiale, kun afsættes eller eksporteres, hvis de:

a) er fremstillet i et kategori 2-oliekemisk anlæg, der er godkendt i henhold til artikel 11, af fedt, der er afsmeltet som følge af forarbejdning af kategori 2-materiale i et kategori 2-forarbejdningsanlæg, der er godkendt i henhold til artikel 10, efter en af forarbejdningsmetoderne 1-5

b) er blevet håndteret, forarbejdet, oplagret og transporteret i henhold til bilag IV

c) opfylder de særlige krav i bilag IV

Artikel 19 Beskyttelsesforanstaltninger

Artikel 10 i direktiv 90/425/EØF finder anvendelse på de produkter, som er omfattet af bilag V og VI til denne forordning.

Artikel 20 Restriktioner for anvendelse

1. Følgende anvendelse af animalske biprodukter og produkter afledt heraf er forbudt:

a) fodring af en dyreart med forarbejdet animalsk protein afledt af kroppe eller dele af kroppe af dyr af samme art

b) fodring af opdrættede dyr, bortset fra pelsdyr, med køkken- og madaffald eller fodermidler, der indeholder eller er afledt af køkken- eller madaffald

c) spredning af organiske gødningsstoffer og jordforbedringsmidler, bortset fra gylle, på græsningsarealer.

2. Reglerne for gennemførelse af denne artikel, herunder reglerne vedrørende kontrolforanstaltninger vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Der kan undtages fra stk. 1, litra a), for fisk og pelsdyr efter samme procedure, efter høring af den relevante videnskabelige komité.

KAPITEL V

UNDTAGELSER

Artikel 21 Undtagelsesbestemmelser

1. Medlemsstaterne kan under myndighedernes tilsyn tillade:

a) anvendelse af animalske biprodukter i forbindelse med diagnosticering, undervisning og forskning

b) anvendelse af animalske biprodukter til konserveringsformål i tekniske anlæg, der er godkendt hertil i overensstemmelse med artikel 16

c) anvendelse i overensstemmelse med de i bilag IX fastsatte bestemmelser af kategori 2-materiale, hvis materialet kommer fra dyr, der ikke er blevet aflivet og ikke er døde på grund af forekomst af eller mistanke om forekomst af en sygdom, der kan overføres til mennesker eller dyr, og af kategori 3-materiale som omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra a) - j), til fodring af

i) dyr i zoologiske haver

ii) cirkusdyr

iii) andre krybdyr end dyr i zoologiske haver og cirkusdyr

iv) pelsdyr

v) vildt af udryddelsestruede arter

vi) vildt af enhver art, hvis det er nødvendigt på grund af vanskelige ernæringsbetingelser eller af hensyn til udarbejdelse af dokumentationsmateriale

vii) anerkendte kenneler/hundekobler

viii) maddiker til agn.

2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen, når de gør brug af undtagelserne i stk. 1, og meddeler den, hvilke kontrolforanstaltninger de iværksætter for at undgå, at sådanne animalske biprodukter anvendes til formål, der ikke er tilladte.

3. Hver medlemsstat opstiller en liste over brugere og samlecentraler, der inden for dens område er godkendt og registreret i medfør af stk. 1, litra c). Hver bruger og samlecentral skal tildeles et officielt nummer i kontroløjemed og for at gøre det muligt at spore de pågældende produkters oprindelse.

Tilsynet med brugeres og samlecentralers lokaliteter varetages af myndighederne, som på ethvert tidspunkt skal have fri adgang til alle dele af de pågældende lokaliteter for at kunne kontrollere, at betingelserne i stk. 1, litra c), opfyldes.

Hvis det ved en sådan kontrol viser sig, at nævnte betingelser ikke er opfyldt, træffer myndighederne de fornødne foranstaltninger.

4. Detaljerende regler om kontrolforanstaltninger kan vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Article 21a

Undtagelser vedrørende bortskaffelse af animalske biprodukter

1. Myndighederne kan om nødvendigt beslutte

a) at døde selskabsdyr, undtagen de i artikel 4, stk. 1, litra a), nr. i), nævnte, kan bortskaffes direkte som affald ved nedgravning

b) at følgende animalske biprodukter, som stammer fra fjerntliggende områder, kan bortskaffes som affald ved nedgravning på stedet:

i) kategori 1-materiale, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra b), nr. ii)

ii) kategori 2-materiale

iii) kategori 3-materiale

c) at animalske biprodukter kan bortskaffes som affald ved forbrænding eller nedgravning på stedet i tilfælde af udbrud af en af de sygdomme, der er opført på liste A fra Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE), hvis myndighederne afviser transport til det nærmeste forbrændings- eller forarbejdningsanlæg på grund af fare for spredning af sundhedsrisici, eller fordi sygdomsudbredelse har ført til manglende kapacitet i de pågældende anlæg.

2. Der kan ikke undtages for kategori 1-materiale, som er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra a), nr. i).

3. Kategori 1-materiale, som er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra b), nr. ii), kan kun brændes eller nedgraves i overensstemmelse med stk. 1, litra b) eller c), hvis myndighederne tillader og fører tilsyn med den anvendte metode og har forvisset sig om, at den udelukker enhver risiko for overførsel af TSE.

4. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om

a) hvilken brug de gør af mulighederne i stk. 1, litra b), med hensyn til kategori 1- og kategori 2-materiale

b) hvilke områder de klassificerer som fjerntliggende områder med henblik på anvendelsen af stk. 1, litra b), og grunden til denne klassificering.

5. Myndighederne træffer de fornødne foranstaltninger

(a) for at sikre, at forbrænding eller nedgravning af animalske biprodukter ikke er til fare for dyrs eller menneskers sundhed

(b) for at undgå henkastning, dumpning eller ukontrolleret bortskaffelse af animalske biprodukter.

6. Gennemførelsesbestemmelser til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

KAPITEL VI

KONTROL, DER SKAL FORETAGES I ANLÆG FOR MELLEMPRODUKTER OG FORARBEJDNINGSANLÆG

Artikel 22 Anlæggenes egenkontrol

1. Den, der driver eller ejer anlæg for mellemprodukter eller forarbejdningsanlæg, eller vedkommendes repræsentant er ansvarlig for, at der træffes alle de fornødne foranstaltninger for at opfylde kravene i denne forordning. Vedkommende skal indføre, iværksætte og opretholde en permanent procedure, der er udviklet i overensstemmelse med principperne i HACCP-systemet (Hazard Analysis Critical Control Point System). Vedkommende skal især:

a) fastslå og føre kontrol med de kritiske punkter i anlæggene

b) indføre og iværksætte metoder for tilsyn og kontrol med disse kritiske punkter

c) i forarbejdningsanlæg udtage repræsentative prøver fra hvert forarbejdet parti for at kontrollere, at de i denne forordning opstillede normer for produkterne og de i EF-bestemmelserne fastsatte grænseværdier for restkoncentrationer af fysisk-kemiske stoffer overholdes

d) registrere og i en periode på mindst to år opbevare resultaterne af den kontrol og de prøver, der er omhandlet i litra b) og c), således at de kan forelægges for myndighederne

e) indføre en ordning, der for hvert afsendt parti gør det muligt at fastslå tidspunktet for dets fremstilling.

2. Hvis undersøgelsesresultaterne for prøver, der er udtaget i henhold til stk. 1, litra c), ikke opfylder bestemmelserne i denne forordning, skal forarbejdningsanlæggets driftsleder:

a) straks give myndighederne meddelelse herom

b) fastslå årsagerne til den manglende opfyldelse af bestemmelserne

c) sørge for, at materiale, som mistænkes for eller vides at være kontamineret, ikke fjernes fra anlægget, før det er blevet omforarbejdet under myndighedernes direkte tilsyn og officielt ved prøveudtagning er blevet kontrolleret for at sikre, at det er i overensstemmelse med de normer, der er fastlagt i denne forordning.

3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Artikel 23 Officiel kontrol

1. Myndighederne skal med regelmæssige mellemrum i overensstemmelse med bilag III, kapitel IV, foretage kontrol af og føre tilsyn med anlæg for mellemprodukter og forarbejdningsanlæg.

2. Kontrol- og tilsynshyppigheden afpasses efter anlæggets størrelse, den type produkter der fremstilles, risikovurderingen og de afgivne garantier i forbindelse med iværksættelsen af systemet for risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter (Hazard Analysis Critical Control Points).

3. Hvis det ved myndighedernes kontrol viser sig, at ikke alle kravene i denne forordning opfyldes, træffer myndighederne de nødvendige foranstaltninger. Producenten skal, såfremt bestemmelserne i denne artikel om de mikrobiologiske normer samt om de forskellige typer af mikrobiologisk kontrol ikke er overholdt:

a) straks meddele myndighederne alle nærmere oplysninger om prøvens art og det parti, som den er udtaget af

b) forarbejde eller omforarbejde det kontaminerede parti under myndighedernes tilsyn

c) intensivere prøveudtagningen og kontrollen med produktionen

d) gennemgå de fortegnelser over uforarbejdede animalske biprodukter, der er relevante for den undersøgte prøve

e) sørge for hensigtsmæssige dekontaminerings- og rengøringsprocedurer for anlægget.

4. Gennemførelsesbestemmelser til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Artikel 24 Hyppigheden af kontrol og mikrobiologiske analyser

1. De nærmere bestemmelser om og hyppigheden for den i artikel 22 og 23 omhandlede kontrol vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

2. Referencemetoderne for de mikrobiologiske undersøgelser vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Artikel 25 Liste over godkendte anlæg

Hver medlemsstat udarbejder en liste over de anlæg på dens område, der er godkendt i henhold til artikel 9 - 12 og artikel 15 og 16. Hvert anlæg tildeles et officielt nummer, som identificerer anlægget med hensyn til arten af dets aktiviteter.

Medlemsstaterne sender denne liste samt ajourføringerne heraf til de øvrige medlemsstater og til Kommissionen.

KAPITEL VII

EF-KONTROL I MEDLEMSSTATERNE

Artikel 26 EF-kontrol

1. Eksperter fra Kommissionen kan, for så vidt det er nødvendigt for den ensartede anvendelse af denne forordning, i samarbejde med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne foretage kontrol på stedet. Den medlemsstat, på hvis område der foretages kontrol, yder eksperterne al den bistand, de behøver for at kunne udføre deres opgaver. Kommissionen underretter myndighederne om resultaterne af denne kontrol.

2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, særlig bestemmelserne om samarbejde med de nationale myndigheder, vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

KAPITEL VIII

BESTEMMELSER OM INDFØRSEL TIL EF AF VISSE ANIMALSKE BIPRODUKTER OG DERAF AFLEDTE PRODUKTER

Artikel 27 Almindelige bestemmelser

Bestemmelserne om indførsel fra tredjelande af produkter som omhandlet i bilag V og foder til selskabsdyr, tyggepinde, tyggeben og tekniske produkter som omhandlet i bilag VI må ikke være gunstigere eller mere ugunstige end dem, der gælder for fremstilling og afsætning af tilsvarende EF-produkter.

Dog kan der på særlige betingelser, der fastsættes efter proceduren i artikel 33, stk. 2, og for så vidt de pågældende råvarer er mærket, gives tilladelse til indførsel fra tredjelande af foder til selskabsdyr og råvarer til fremstilling heraf, der stammer fra dyr, som er blevet behandlet med visse stoffer, der er forbudt ved direktiv 96/22/EF.

Artikel 28 Forbud

Indførsel af animalske biprodukter og deraf afledte produkter til EF er forbudt, medmindre indførslen finder sted i overensstemmelse med denne forordning.

Artikel 29 Overholdelse af EF-bestemmelserne

1. De i bilag V og VI omhandlede produkter må kun indføres til EF, hvis de opfylder de krav, der er fastsat i stk. 2 - 5.

2. De i bilag V og VI omhandlede produkter skal, medmindre andet er anført i nævnte bilag, hidrøre fra et tredjeland eller en del af et tredjeland, der er opført på en liste, som udarbejdes og ajourføres efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Listen kan kombineres med andre lister, der er opstillet af hensyn til folke- og dyresundheden. Ved udarbejdelse af listen skal der især tages hensyn til:

a) tredjelandets lovgivning

b) myndighedernes og kontroltjenesternes opbygning i tredjelandet, disses beføjelser og det tilsyn, de er undergivet, samt deres muligheder for effektivt at føre kontrol med anvendelsen af den gældende lovgivning

c) de faktiske dyresundhedsbetingelser for produktion, fremstilling, håndtering, opbevaring og forsendelse af animalske produkter til EF

d) de garantier, som tredjelandet kan give med hensyn til opfyldelse af de relevante sundhedsbetingelser

e) erfaringen med afsætningen af produktet fra tredjelandet og resultaterne af den foretagne importkontrol

f) resultaterne af eventuelle EF-inspektioner i tredjelandet

g) den sundhedsstatus, som husdyrbestanden, andre husdyr og vildtbestanden i tredjelandet har, navnlig med hensyn til eksotiske dyresygdomme og generelle sundhedsforhold i landet, der eventuelt kan udgøre en fare for folke- eller dyresundheden i EF

h) den regelmæssighed og hurtighed, hvormed tredjelandet giver oplysning om forekomst på dets område af infektiøse eller smitsomme dyresygdomme, navnlig sygdomme opført på liste A og B fra Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE), eller, for akvakulturdyrs vedkommende, anmeldelsespligtige sygdomme opført i OIE's sundhedskodeks for akvakulturdyr

i) de bestemmelser, der i tredjelandet gælder for forebyggelse og bekæmpelse af infektiøse eller smitsomme dyresygdomme, og anvendelsen heraf, herunder også bestemmelser om indførsel fra andre lande.

3. De i bilag V omhandlede produkter skal hidrøre fra virksomheder, der er opført på en EF-liste, som fastlægges efter proceduren i artikel 33, stk. 2, på grundlag af en meddelelse fra tredjelandets myndigheder til Kommissionen, ved hvilken de erklærer, at de pågældende anlæg opfylder EF-kravene og er undergivet tilsyn af en officiel kontroltjeneste i tredjelandet.

Godkendte lister ændres således:

a) Kommissionen giver medlemsstaterne underretning om de af det pågældende tredjeland foreslåede ændringer af listerne over virksomheder senest fem arbejdsdage efter modtagelsen af ændringsforslagene.

b) Medlemsstaterne kan inden for en periode på syv arbejdsdage fra modtagelsen af ændringerne af de i litra a) nævnte lister over virksomheder over for Kommissionen skriftligt fremsætte deres eventuelle bemærkninger hertil.

c) Hvis mindst en medlemsstat fremsætter skriftlige bemærkninger, giver Kommissionen inden for en frist på fem arbejdsdage medlemsstaterne underretning herom, ligesom den sætter dette punkt på dagsordenen for det næste møde i Den Stående Veterinærkomité, med henblik på afgørelse efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

d) Hvis der ikke inden for den i litra b) nævnte frist er modtaget nogen bemærkninger fra medlemsstaterne, anses ændringerne af listen for at være accepteret af medlemsstaterne. Kommissionen giver inden for en frist på fem arbejdsdage medlemsstaterne underretning herom, og indførsel fra sådanne virksomheder tillades fem arbejdsdage efter, at medlemsstaterne har modtaget denne underretning.

4. De i bilag VI omhandlede produkter skal hidrøre fra virksomheder, der er godkendt og registreret af myndighederne i tredjelandet.

5. Forsendelser af produkter som omhandlet i bilag V og VI skal, medmindre andet er anført i nævnte bilag, være ledsaget af et sundhedscertifikat, der er udformet som vist i bilag X, og som attesterer, at produkterne opfylder de betingelser, der følger af nævnte bilag, og at de hidrører fra virksomheder, som sikrer opfyldelsen af disse betingelser.

Artikel 30 Ligestilling

1. Efter proceduren i artikel 33, stk. 2, kan anerkendes de sundhedsforanstaltninger, som et tredjeland, en gruppe af tredjelande eller et område i et tredjeland anvender for produktion, fremstilling, håndtering, opbevaring og transport af en eller flere kategorier af de i bilag V og VI omhandlede produkter, som foranstaltninger, der frembyder tilsvarende garantier som dem, der anvendes i EF, hvis tredjelandet forelægger objektive beviser herfor.

Beslutningen skal indeholde de betingelser, der gælder for indførslen af animalske biprodukter fra det område, tredjeland eller gruppe af tredjelande.

2. De i stk. 1 nævnte betingelser omfatter følgende:

a) arten og indholdet af det sundhedscertifikat, der skal ledsage produktet

b) særlige sundhedskrav, der gælder for indførsel til EF

c) om nødvendigt nærmere bestemmelser om opstilling og ændring af lister over områder eller virksomheder, hvorfra indførsel er tilladt.

3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Artikel 31 EF-kontrol og -systemrevision

1. Eksperter fra Kommissionen, eventuelt ledsaget af eksperter fra medlemsstaterne, kan foretage kontrol på stedet med henblik på:

a) at opstille listen over tredjelande eller dele deraf og fastlægge betingelserne for indførsel

b) at kontrollere overholdelsen af:

i) betingelserne for at blive optaget på en EF-liste over tredjelande

ii) betingelserne for indførsel

iii) betingelserne for anerkendelse af foranstaltninger som ligestillede

iv) eventuelle nødforanstaltninger, der anvendes i henhold til EF-lovgivningen.

De eksperter fra medlemsstaterne, der er ansvarlige for denne kontrol, udpeges af Kommissionen.

2. Den i stk. 1 omhandlede kontrol foretages på vegne af EF, som dækker omkostningerne i forbindelse hermed.

3. Hyppigheden af og proceduren for den i stk. 1 omhandlede kontrol kan vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

4. Hvis der ved kontrol som omhandlet i stk. 1 konstateres en alvorlig overtrædelse af sundhedsbestemmelserne, anmoder Kommissionen straks tredjelandet om at træffe de fornødne foranstaltninger, eller den suspenderer forsendelsen af produkter, og den giver straks medlemsstaterne underretning herom.

KAPITEL IX

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 32 Ændring af bilagene og overgangsforanstaltninger

Når den relevante videnskabelige komité er blevet hørt om alle de spørgsmål, der kan have betydning for dyre- eller folkesundheden, kan bilagene ændres eller suppleres og eventuelle fornødne overgangsforanstaltninger vedtages efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

Artikel 33 Forskriftsprocedure

1. Kommissionen bistås af Den Stående Veterinærkomité, der er nedsat ved artikel 1 i afgørelse 68/361/EØF.

2. Når der henvises til nærværende stykke, finder den i artikel 5 i afgørelse 1999/468/EF omhandlede forskriftsprocedure anvendelse i overensstemmelse med samme afgørelses artikel 7 og artikel 8.

3. Den frist, der er omhandlet i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, er på femten dage.

Artikel 34 Høring af videnskabelige komitéer

De relevante videnskabelige komitéer skal høres om alle spørgsmål, som falder inden for denne forordnings anvendelsesområde, og som kan få virkninger for dyre- eller folkesundheden.

Artikel 35 Meddelelse af nationale bestemmelser

1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til nationale retsforskrifter, som de vedtager inden for denne forordnings anvendelsesområde.

2. Medlemsstaterne underretter navnlig senest et år efter, at denne forordning er trådt i kraft, Kommissionen om de foranstaltninger, de træffer for at sikre, at forordningen overholdes. På baggrund af de modtagne oplysninger forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, om nødvendigt ledsaget af lovgivningsforslag.

.

Artikel 36 Finansieringsbestemmelser

Kommissionen udarbejder en rapport om den finansielle støtte i medlemsstaterne til forarbejdning og bortskaffelse af animalske biprodukter, med særlig omtale af kategori 1- og kategori 2-materiale og ledsaget af de fornødne forslag.

Artikel 37 Ophævelse

Direktiv 90/667/EØF og beslutning 95/348/EF og 1999/534/EF ophæves.

Henvisninger til direktiv 90/667/EØF læses som henvisninger til nærværende forordning.

Artikel 38 Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den bringes i anvendelse seks måneder efter datoen for ikrafttrædelsen.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG I

Definitioner

Gelatine: naturligt, opløseligt protein, geldannende eller ikke-geldannende, som er fremkommet ved delvis hydrolyse af kollagen fremstillet af knogler, huder, skind og sener fra dyr (herunder fisk og fjerkræ)

Hydrolyseret protein: blandinger af polypeptider, peptider og aminosyrer fremstillet ved hydrolyse af kollagen

Huder og skind: alt kutant og subkutant væv

Garvning: hærdning af huder ved hjælp af vegetabilske garvningsmidler, kromsalte eller andre stoffer, f.eks. aluminiumsalte, jernsalte, kiselsalte, aldehyder og kinoner, eller andre syntetiske hærdningsmidler

Forarbejdet foder til selskabsdyr: foder til selskabsdyr, bortset fra råt foder, der har gennemgået en behandling, som skal sikre dets stabilitet

Foder til selskabsdyr på dåse: varmebehandlet foder til selskabsdyr i en hermetisk lukket beholder

Hermetisk lukket beholder: beholder, der skal beskytte indholdet mod mikroorganismer

Råt foder til selskabsdyr: foder til selskabsdyr, som ikke er konserveret på anden måde end ved frysning, lynfrysning eller en tilsvarende behandling

Fiskemel: forarbejdet animalsk protein fra havdyr, undtagen havpattedyr

Blod: frisk fuldblod

Blodprodukter: afledte produkter af blod eller blodfraktioner, undtagen blodmel de omfatter: tørret/frosset/flydende plasma, tørret fuldblod, tørrede/frosne/flydende røde blodlegemer eller fraktioner heraf og blandinger

Blodmel: blodprodukter, der er fremstillet af varmebehandlet blod i overensstemmelse med bilag V, kapitel II, og som er bestemt til foder eller gødningsstoffer

Blodprodukter til teknisk eller farmaceutisk brug: blodprodukter bestemt til tekniske eller farmaceutiske formål

In vitro-diagnostikum: et færdigpakket produkt, brugsklar for den endelige bruger, der indeholder et blodprodukt og anvendes som henholdsvis reagens, reagensprodukt, kalibreringsmiddel, kit eller ethvert andet system, der benyttes alene eller sammen med noget andet, og som ud fra sin fremstilling er bestemt til anvendelse in vitro til undersøgelse af prøver fra mennesker eller dyr, bortset fra donororganer og -blod, med som eneste eller væsentligste formål at diagnosticere en fysiologisk tilstand, en helbredstilstand, en sygdom eller en genetisk abnormitet eller at bestemme risikofrihed og forenelighed med eventuelle reagenser

Laboratoriereagenser: et færdigpakket produkt, brugsklar for den endelige bruger, der indeholder et blodprodukt, og som ud fra sin fremstilling er bestemt til anvendelse på et laboratorium som reagens eller reagensprodukt og benyttes alene eller sammen med noget andet

Uforarbejdet uld, hår og børster: fåreuld, hår af drøvtyggere og svinebørster, der ikke er vasket industrielt eller produceret ved garvning

Uforarbejdede fjer og fjerdele: fjer og fjerdele, der ikke er blevet behandlet med vanddamp eller på nogen anden måde, der sikrer, at der ikke overføres patogener

Biavlsprodukter: honning, bivoks, "gelée royale", propolis eller pollen, som hverken er bestemt til konsum eller til industriel brug.

BILAG II

Hygiejnekrav ved indsamling og transport af animalske biprodukter

1. Der træffes de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kategori 1-, kategori 2- og kategori 3-materiale og produkter afledt heraf kan identificeres og fortsat er identificerbare og holdes strengt adskilte under indsamlingen og transporten.

2. Animalske biprodukter skal indsamles og transporteres i egnede containere eller køretøjer, så lækage undgås. Containere og køretøjer skal være ordentligt tildækket. Kølevogne skal være indrettet på en sådan måde, at den påbudte temperatur kan holdes under hele transporten.

3. Køretøjer, presenninger og genbrugscontainere skal rengøres og desinficeres efter hver brug og skal holdes rene.

4. Hvis animalske biprodukter ikke transporteres direkte i løs afladning, skal oplysninger om oprindelsen og de animalske biprodukters betegnelse og art samt teksten "Animalske biprodukter - Ikke til konsum" med bogstaver af en højde på mindst 2 cm være angivet på en etiket, der er fæstnet til containeren, kartonerne eller anden anvendt emballage.

5. Under transporten skal:

a) uforarbejdede og forarbejdede animalske biprodukter og deraf fremstillede produkter være ledsaget enten:

i) af et handelsdokument med angivelse af:

- datoen for fjernelsen af materialet fra anlægget

- beskrivelse af materialet med angivelse af dets kategori i overensstemmelse med denne forordning, dyreart, for så vidt angår kategori 3-materiale og deraf afledte forarbejdede produkter, der skal anvendes som fodermidler, samt eventuelt øremærkenummer

- materialets art, undtagen hvis der er tale om gylle, som angives med teksten "animalske biprodukter - må ikke anvendes til konsum"

- mængden af materialet

- materialets oprindelsessted

- transportørens navn og adresse

- modtagerens navn og adresse samt registreringsnummer

- hvis relevant:

I) oprindelsesanlæggets godkendelses- eller registrerings nummer

II) behandlingens art og behandlingsmetoder.

Handelsdokumentet skal udfærdiges i tre eksemplarer (en original og to kopier). Originaleksemplaret skal ledsage forsendelsen til det endelige bestemmelsessted og opbevares af modtageren, en kopi opbevares af producenten, og den anden kopi opbevares af transportøren.

eller

ii) af et sundhedscertifikat udstedt og underskrevet af myndighederne, når dette udtrykkeligt er krævet i denne forordning.

Det handelsdokument og det sundhedscertifikat, der er nævnt i henholdsvis nr. i) og ii), skal opbevares i en periode på mindst to år, så de kan forelægges for myndighederne.

En model for det i nr. i), omhandlede handelsdokument eller det i nr. ii) omhandlede sundhedscertifikat kan fastlægges efter proceduren i artikel 33, stk. 2.

6. Myndighederne træffer de nødvendige foranstaltninger til kontrol med flytninger af uforarbejdede og forarbejdede animalske biprodukter og deraf afledte produkter ved at kontrollere, at der føres de foreskrevne fortegnelser, og at der forefindes de dokumenter, som skal ledsage disse produkter under transporten til bestemmelses stedet, og om nødvendigt ved at foretage forsegling.

7. Transport af animalske biprodukter bør ske ved passende temperatur for at undgå alle risici for dyrs eller menneskers sundhed.

8. Uforarbejdet kategori 3-materiale, som er bestemt til produktion af fodermidler eller foder til selskabsdyr, skal transporteres nedkølet eller nedfrosset, medmindre det forarbejdes inden 24 timer efter afsendelsen.

9. Kølevogne skal være indrettet på en sådan måde, at der kan holdes en korrekt temperatur under hele transporten.

BILAG III

Generelle hygiejnekrav for forarbejdningsanlæg for animalske biprodukter

KAPITEL I

Generelle betingelser for godkendelse af forarbejdningsanlæg for animalske biprodukter

1. Anlæg og udstyr skal opfylde følgende krav:

a) Forarbejdningsanlæggets lokaler skal på passende måde være adskilt fra hovedfærdselsårer og andre anlæg som f.eks. slagterier. Anlæg til forarbejdning af animalske biprodukter af kategori 1 og 2 må ikke være anbragt samme sted som slagterier, medmindre de befinder sig i en fuldstændig separat del af en bygning. Uvedkommende personer og dyr må ikke have adgang til anlægget.

b) Forarbejdningsanlægget skal have en "ren" og en "uren" afdeling med tilstrækkelig adskillelse mellem de to afdelinger. I den urene afdeling skal der være et overdækket sted til modtagelse af de animalske biprodukter, og den skal være indrettet således, at den er let at rengøre og desinficere. Gulvene skal være lagt på en sådan måde, at væsker let kan bortledes. Forarbejdnings anlægget skal være ordentligt udstyret med toiletter, omklædningsrum og håndvaske til personalet.

c) Forarbejdningsanlægget skal kunne fremstille varmt vand og damp i tilstrækkelig mængde til at kunne forarbejde de animalske biprodukter.

d) Den urene afdeling skal om fornødent have udstyr til findeling af de animalske biprodukter og udstyr til at overføre de findelte animalske biprodukter til forarbejdningsenheden.

e) Alle installationer, der anvendes til forarbejdning af animalske biprodukter, skal anvendes i overensstemmelse med kravene i kapitel II. Når der kræves varmebehandling, skal anlægget være udstyret med:

- måleudstyr til at overvåge temperaturen mod tiden og om nødvendigt trykket på kritiske punkter

- registreringsanordninger til løbende registrering af måleresultaterne

- et passende sikkerhedssystem til undgåelse af utilstrækkelig opvarmning.

f) For at forhindre, at det endelige produkt rekontamineres af uforarbejdede animalske biprodukter, der bringes ind i forarbejdningsenheden, skal den del af anlægget, hvor materiale afleveres til forarbejdning, være klart adskilt fra den del, der anvendes til forarbejdning af produktet og til oplagring af det forarbejdede produkt.

2. Forarbejdningsanlægget skal have hensigtsmæssigt udstyr til rengøring og desinficering af de køretøjer, containere og beholdere, som de animalske biprodukter modtages eller transporteres i, dog med undtagelse af skibe.

3. Der skal være hensigtsmæssigt udstyr til desinficering af hjulene på køretøjer, der forlader forarbejdningsanlæggets urene afdeling.

4. Forarbejdningsanlægget skal være forsynet med et system til bortledning af spildevand, som opfylder de af myndighederne stillede krav.

5. Forarbejdningsanlægget skal have eget laboratorium eller kunne benytte et eksternt laboratorium. Laboratoriet skal være udstyret til at kunne foretage de fornødne analyser og skal være godkendt af myndighederne.

KAPITEL II

Generelle hygiejnebetingelser

1. Animalske biprodukter skal forarbejdes hurtigst muligt efter ankomsten. De skal opbevares hensigtsmæssigt, indtil de forarbejdes.

2. Containere, beholdere og køretøjer, der anvendes til transport af animalske biprodukter, skal rengøres, vaskes og desinficeres, hver gang de har været benyttet. Containere, beholdere og køretøjer, der anvendes til transport af uforarbejdet materiale, skal rengøres i et særligt område. Dette område skal være beliggende eller indrettet på en sådan måde, at risikoen for kontaminering af forarbejdede produkter undgås.

3. Personer, der arbejder i den urene afdeling, må ikke have adgang til den rene afdeling, medmindre de skifter arbejdstøj og sko eller desinficerer sidstnævnte. Udstyr og redskaber må ikke bringes fra den urene afdeling til den rene afdeling. Der skal fastlægges en procedure for personalets bevægelser mellem de forskellige områder, hvor der foreskrives fodbad og hjulbad.

4. Spildevand, der stammer fra den urene afdeling, skal behandles på en sådan måde, at der ikke er nogen patogener tilbage.

Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 33, stk. 2, krav vedrørende behandlingen af spildevand fra forarbejdningsanlæg.

5. Der skal systematisk træffes forholdsregler mod fugle, gnavere, insekter og andre skadedyr. Der skal i den forbindelse anvendes et dokumenteret program for skadedyrsbekæmpe