27. 3. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 82/7 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet 
(91/C 82/06) 
SEK(91) 268 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 12. marts 1991) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 
43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Rådets forordning (EØF) nr. 797/85 af 12. marts 1985 
om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet ('), 
senest ændret ved forordning 3577/90 (2), har ved flere 
lejligheder været underkastet omfattende ændringer; som 
følge af rationelle hensyn og klarhedshensyn bør nævnte 
forordning kodificeres; 
i henhold til artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 
2052/88 af 24. juni 1988 om strukturfondenes opgaver 
og effektivitet samt om samordningen af deres interven­
tioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den 
Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende 
finansielle instrumenter (3) tilsigter den politik, som 
Fællesskabet fører gennem strukturfondene, at støtte virkeliggørelsen af de generelle målsætninger i Trakta­
tens artikel 130 A og 130 C ved at bidrage til virkeliggø­
relsen af fem højt prioriterede mål; det påhviler Den 
Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget 
(EUGFL), Udviklingssektionen, at fremskynde tilpas­
ningen af landbrugsstrukturerne med reformen af den 
fælles landbrugspolitik for øje; 
interventionerne fra EUGFL til virkeliggørelse af mål nr. 
5a sker efter reglerne i Rådets forordning (EØF) nr. 
4253/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbe­
stemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt 
angår samordningen af de forskellige strukturfondes 
interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne 
fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrig eksis­
terende finansielle instrumenter (4) og efter reglerne i 
Rådets forordning (EØF) nr. 4256/88 af 19. december 
1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning 
(EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår EUGFL, Udviklin­
gssektionen (5); 
den her omhandlede aktion skal indgå som led i andre 
horisontale foranstaltninger, hvorom der er truffet 
beslutning for at virkeliggøre mål nr. 5a; desuden skal 
den afspejle en række principper, der generelt følges 
inden for landbrugspolitikken, når fondene intervenerer; 
det er ikke muligt at nå de mål for den fælles landbrugs­
politik, der er anført i Traktatens artikel 39, stk. 1, litra 
a) °g b), uden at landbruget støttes i sine bestræbelser på 
fortsat at forbedre sine strukturer, navnlig i områder 
hvor særligt alvorlige problemer gør sig gældende; 
O EFT nr. L 93 af 30. 3. 1985, s. 1. 
O EFT nr. L 353 af 17. 12. 1990, s. 23. 
O EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 9. (4) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 1. 
O EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 25. 
Nr. C 82/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 3. 91 
denne forbedring af strukturerne er et nødvendigt 
element i udviklingen af den fælles landbrugspolitik; den 
bør derfor gennemføres ud fra et fællesskabssynspunkt 
og på grundlag af fællesskabskriterier; 
årsagerne til og arten og omfanget af de strukturelle 
problemer i landbruget er vidt forskellige, og dette kan 
nødvendiggøre løsninger, som varierer efter områderne, 
og som kan tilpasses i tidens løb; det er nødvendigt at 
medvirke til den samlede sociale og økonomiske udvik­
ling i hvert enkelt område; 
situationen på markederne for landbrugsprodukter har 
ændret sig og vil også i fremtiden ændre sig som følge af 
den omlægning af den fælles landbrugspolitik, der er 
nødvendig for gradvis at formindske produktionen i de 
sektorer, hvor der er produktionsoverskud; 
i denne sammenhæng bør strukturpolitikken bidrage til 
at hjælpe landbrugerne i deres bestræbelser for at tilpasse 
sig den nye situation og til at afdæmpe de virkninger, 
som omlægningen af markeds- og prispolitikken kan få, 
navnlig for landbrugsindkomsterne; 
for at Fællesskabets landbrug fortsat kan gøre sig 
gældende på verdensmarkederne, må den fælles land­
brugspolitik vedvarende sigte mod, at landbrugsbedrif­
ternes effektivitet og konkurrenceevne øges; hvis 
markedspolitikken skal sikre den afgørende justering 
med henblik på at opretholde EF-landbrugets konkur­
renceevne på lang sigt, må strukturpolitikken også 
bidrage hertil, ved at produktions- og afsætningsstruktu-
rerne styrkes mest muligt, uden at dette dog må 
medføre, at der skabes øget uligevægt mellem de 
produktionsressourcer, der tildeles landbrugssektoren, og 
de forventelige afsætningsmuligheder; 
inden for nærværende aktion må bestemte foranstalt­
ninger nødvendigvis iværksættes, hvis landbrugsstruktu­
rernes effektivitet skal forbedres; disse foranstaltninger 
bør derfor være obligatoriske for medlemsstaterne; for 
andre foranstaltningers vedkommende er det derimod 
hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne selv vælger, hvorvidt 
de i betragtning af deres landbrugeres særlige forhold vil 
anvende disse foranstaltninger; 
en ordning med nedlæggelse af agerjord kan bidrage til 
at tilpasse de forskellige produktionssektorer til markeds­
behovene, særlig sektorerne med overskudsproduktion; 
nedlæggelsesordningen bør udvides til at omfatte al 
agerjord, da denne jord fra år til år er beregnet til 
forskellige afgrøder, der indgår i omdriften; fra 
ordningen bør dog udelukkes jorder, der er udlagt med 
produkter, som ikke er omfattet af en fælles markeds­
ordning; for at opnå konkrete resultater for så vidt angår stabi­
liseringen af udbuddet bør det kræves, at mindst 20 % af 
agerjorden nedlægges for en periode på mindst fem år, 
med mulighed for den pågældende til at opsige sin 
forpligtelse efter tre år; 
under hensyn til de stigende krav om miljøbeskyttelse og 
bevaring af naturen bør medlemsstaterne træffe de 
nødvendige foranstaltninger, om nødvendigt på den 
pågældendes regning, for at opretholde gode agrono­
miske forhold for de nedlagte arealer; 
med henblik på en rationel udnyttelse af landbrugsres-
sourcerne i Fællesskabet bør medlemsstaterne som en 
forsøgsordning have mulighed for at tillade, at de 
nedlagte arealer anvendes til græsning i forbindelse med 
et ekstensivt opdræt eller til produktion af linser, 
kikærter og vikke; i de to tilfælde bør støtten tilpasses 
det reducerede indkomsttab; 
det bør overlades medlemsstaterne af fastlægge støttebe­
løbet pr. ha nedlagt areal i forhold til det faktiske 
indkomsttab efter kriterier, der skal fastsættes i forbin­
delse med gennemførelsesbestemmelserne til nærværende 
ordning; støtten bør fastsættes til en sådan størrelse, at 
den er tilstrækkelig til reelt at tilskynde producenterne til 
at nedlægge en del af deres produktionsarealer; samtidig 
bør det undgås, at støtten overstiger, hvad der er 
nødvendigt for at udligne indkomsttabet som følge af 
arealnedlæggelsen; med henblik herpå synes det 
hensigtsmæssigt at opstille en ramme ved fastsættelse af 
maksimums- og minimumsbeløb. 
for at give producenter, der nedlægger en betydelig del, 
dvs. mindst 30 %, af deres agerjord, et yderligere incita­
ment, bør de for en mængde på 20 tons fritages for den 
medansvarsafgift, der er fastsat i artikel 4 i Rådets 
forordning (EØF) nr. 2727/75 af 29. oktober 1975 om 
den fælles markedsordning for korn (*), senest ændret 
ved forordning (EØF) nr. . . ., samt for den supplerende 
medansvarsafgift (tillægsafgift), der er fastsat i artikel 4b, 
stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2727/75; 
Det Europæiske Råd har anmodet Kommissionen om at 
undersøge alle muligheder for at fremme brugen af 
råmaterialer fra landbruget til andet end levnedsmidler; 
O EFT nr. L 281 af 1. 11. 1975, s. 1. 
27. 3. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 82/9 
de tekniske og økonomiske muligheder for at benytte 
korn til andre formål end levnedsmiddelfremstilling er 
rimeligt udviklede; 
udnyttes disse muligheder, kan landmændene vende sig 
mod nye markeder; for at tilskynde dem hertil, må korn 
kunne udbydes til attraktive priser; 
der bør derfor tilskyndes til nedlæggelse af agerjord ved 
fastsættelse af en særlig støtte for udnyttelse af agerjord 
til andre formål end levnedsmiddelprodukion; 
en støtteordning, der skal tilskynde landbrugerne til at 
indføre en omstilling og ekstensivering af produktionen, 
kan bidrage til tilpasningen af de forskellige produk­
tionssektorer til markedsbehovene, særlig sektorerne med 
overskudsproduktion; 
•der bør fastsættes et udligningstilskud afhængigt af den 
faktiske nedsættelse af produktionen som følge af 
ekstensiveringen eller omstillingen, således at det bliver 
muligt at opretholde indkomsten for de landmænd, der 
har forpligtet sig til at nedsætte deres produktion; 
landbrugsstrukturen i Fællesskabet er kendetegnet ved et 
stort antal landbrugsbedrifter, hvor de strukturelle betin­
gelser, som skulle gøre det muligt at sikre en rimelig 
indkomst og levestandard, ikke er til stede; 
i fremtiden vil kun de bedrifter, hvor landbrugeren har 
tilstrækkelige faglige kvalifikationer, hvor rentabiliteten 
påvises ved et regnskab, og hvor der foreligger en plan til 
konkret forbedring, kunne tilpasses den økonomiske 
udvikling; 
formålet med Fællesskabets investeringsstøtte er at 
modernisere landbrugsbedrifterne for at øge deres 
konkurrenceevne inden for rammerne af en rationel 
udvikling af landbrugsproduktionen; ved tilpasningen af 
dette element i strukturpolitikken er det nødvendigt at 
tilgodese hensynet til landbrugets modernisering og 
differentiering, uden at dette kommer i modstrid med 
foranstaltningerne til begrænsning af overskudsproduk­
tion; 
en landbruger kan normalt kun få investeringsstøtte fra 
Fællesskabet, hvis han har landbrug som hovederhverv, 
hvilket vil sige, at han mindst anvender halvdelen af sin 
tid til bedriftens landbrug, og at han henter mindst halv­
delen af sin indkomst herfra; investeringsstøtten bør dog 
udvides til at omfatte personer, der ikke har landbrug 
som hovederhverv, hvis disse personer på deres bedrift 
driver skovbrug eller udøver turist- eller håndværksmæs­
sige aktiviteter eller virksomhed til beskyttelse af miljøet 
og bevaring af landskabet; i den nuværende økonomiske situation bør investerings­
støtten koncentreres om de bedrifter, hvor arbejdsind­
komsten er lavere end de hermed sammenlignelige 
indkomster, og hvor behovet for støtte derfor er størst; 
en tilpasning af bedriftsstrukturerne gennem en øget 
produktivitet, der giver sig udslag i en større produktion, 
støder på grænser, der på grund af markedssituationen 
for en række landbrugsprodukter ikke kan overskrides; 
støtte til investeringer sigter ikke udelukkende mod at 
øge produktionskapaciteten, men også mod at opnå en 
kvalitativ forbedring af produktionsvilkårene; det har vist 
sig nødvendigt at koncentrere støtten om investeringer, 
der gør det muligt at nedsætte produktionsomkostnin­
gerne og forbedre leve- og arbejdsvilkårene, eller som 
tager sigte på en omstilling af produktionen; støtten kan 
også ydes til investeringer, som sigter mod at differen­
tiere indkomstkilderne, navnlig ved turist- og hånd­
værksmæssige aktiviteter eller fremstilling og salg af 
gårdprodukter på bedrifterne, og til investeringer, hvis 
formål er at forbedre dyrenes hygiejneforhold og velfærd 
samt at beskytte og forbedre miljøet; 
i øvrigt gør målsætningen vedrørende ligevægt på marke­
derne i Fællesskabet det nødvendigt af fastsætte særlige 
betingelser for ydelse af investeringsstøtte inden for 
svinesektoren, mælkesektoren og oksekødssektoren; 
denne målsætning gør det absolut påkrævet at forbyde 
investeringsstøtte inden for æg- og fjerkræsektoren; 
indrømmelse af særlige fordele til unge landbrugere kan 
gøre det lettere for dem ikke blot at etablere sig, men 
kan ligeledes fremme den strukturelle tilpasning af 
bedriften efter deres første etablering; 
regnskabsføring er et uundværligt middel til nøjagtigt at 
vurdere bedrifternes finansielle og økonomiske situation, 
særlig i forbindelse med bedrifter, som moderniseres; en 
finansiel tilskyndelse kan fremme regnskabsføring; 
med henblik på en rationel produktion og en forbedring 
af levevilkårene er det ligeledes formålstjenligt at fremme 
oprettelsen af sammenslutninger, som har til formål at nå 
frem til et samarbejde mellem bedrifterne, om anvendelse 
af ny teknologi og driftsmetoder, der sigter på beskyt­
telse og forbedring af miljøet og bevaring af landskabet, 
og sammenslutninger, der tilsigter alternativ landbrugs­
praksis, navnlig såkaldte biologiske metoder, metoder til 
integreret bekæmpelse med henblik på beskyttelse af 
Nr. C 82/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 3. 91 
kulturerne samt ekstensive metoder, en mere rationel 
fælles udnyttelse af landbrugets produktionsmidler eller 
en fælles drift; 
i denne forbindelse er det ligeledes hensigtsmæssigt at 
fremme oprettelsen af landbrugsorganisationer, der har 
til formål at tilbyde vikarordninger og driftskonsulent-
ordninger; 
Rådet har på grundlag af Rådets direktiv 75/268/EØF 
af 28. april 1975 om landbrug i bjergområder og visse 
ugunstigt stillede områder ('), senest ændret ved forord­
ning (EØF) nr. 797/85, opstillet en fællesskabsliste over 
ugunstigt stillede landbrugsområder, for hvilke der på 
fællesskabsplan skal træffes særlige foranstaltninger, som 
er tilpasset situationen i de pågældende områder, navnlig 
for at tage hensyn til de naturlige produktionsbetingelser 
og for at sikre landbrugerne i disse områder en rimelig 
indkomst; 
det kan være absolut påkrævet at yde en årlig godtgø­
relse som kompensation for de i direktiv 75/268/EØF 
nævnte varige naturbetingede ulemper til de landbrugere, 
som udøver fast landbrugsvirksomhed i de ugunstigt stil­
lede områder, for at nå de mål, der er fastsat for land­
bruget i disse områder; det bør overlades medlemssta­
terne, inden for de grænser og på de betingelser, der er 
fastlagt for de forskellige områdetyper, at fastsætte 
denne godtgørelse, såvel hvad angår beløbenes størrelse 
som de produktioner, der kan komme i betragtning; 
godtgørelsen bør fastlægges således, at der tages hensyn 
til omfanget af de foreliggende ulemper og til bedrif­
ternes økonomiske situation og indkomstforhold; 
for at afhjælpe markeds- og miljøulemperne bør godtgø­
relsen begrænses til 1,4 storkreatur pr. ha af bedriftens 
samlede foderareal; hvad angår loftet over Fællesskabets 
støtte pr. bedrift bør de administrative vanskeligheder 
afhjælpes ved, at den nuværende ordning erstattes af en 
ordning, der er mere enkel, og som samler Fællesskabets 
indsats omkring de bedrifter, der har størst behov herfor, 
det vil sige en begrænsning af Fællesskabets bidrag 
svarende til 120 enheder, uanset om det drejer sig om 
storkreaturenheder eller arealenheder; 
rationalisering af bedrifterne og nødvendigheden af at 
bevare det naturlige miljø nødvendiggør, at der i de 
områder, som er omfattet af godtgørelsen, ydes støtte til 
kollektive investeringer bl.a. i foderproduktion og til 
forbedring og udlægning af græsgange, herunder alpe­
græsgange; 
C) EFT nr. L 128 af 19. 5. 1975, s. 1. landbrugsvirksomhed i områder, der er følsomme med 
hensyn til miljøbeskyttelse eller bevaring af naturen, kan 
være af reel nytte for hele samfundet, og indførelsen af 
særlige foranstaltninger kan tilskynde landbrugeren til at 
indføre eller opretholde produktionsmetoder, som er 
forenelige med de øgede krav til miljøbeskyttelse eller 
bevaring af naturen, og samtidig hermed ved tilpasning 
og omlægning af bedrifterne yde et bidrag til, at målene i 
den fælles landbrugspolitik nås med hensyn til genopret­
telse af ligevægten på markedet for visse landbrugspro­
dukter; 
markedssituationen for landbrugsprodukter og de 
grænser, som denne situation sætter for en tilpasning af 
landbrugsbedrifternes struktur, gør det nødvendigt, at 
landbrugsforanstaltningerne suppleres med visse særlige 
skovbrugsforanstaltninger til fordel for disse landbrugs­
bedrifter, såsom tilplantning af landbrugsarealer med 
skov samt en bedre udnyttelse af skovarealer; 
en årlig præmie pr. tilplantet ha, navnlig med henblik på 
at udligne de indkomsttab, som landbrugsarealernes 
tilplantning med skov vil medføre, kan tilskynde land­
brugerne til at tilplante deres landbrugsarealer med skov; 
medlemsstaterne bør fastlægge de betingelser, som skal 
være opfyldt i forbindelse med landbrugsarealernes 
tilplantning med skov; 
skovbrugsforanstaltninger udgør sædvanligvis en helhed 
og kan bidrage: 
— til bevarelse og forbedring af jordbunden, dyrelivet 
og plantevæksten samt overflade- og grundvandssy-
stemet, 
— til landbrugsarealernes produktivitet ved en forbed­
ring af de naturlige betingelser for landbrugsproduk­
tionen og til en bedre udnyttelse af arbejdskraften i 
landbruget; 
udviklingen og specialiseringen af landbruget kræver en 
betydelig højnelse af den aktive landbrugsbefolknings 
uddannelsesniveau i almen, teknisk og økonomisk 
henseende, navnlig med hensyn til nyorientering inden 
for driftsledelse, produktion og afsætning samt unge, der 
ønsker at etablere sig eller for nylig har etableret sig på 
en landbrugsbedrift; 
27. 3. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 82/11 
utilstrækkeligheden af de til rådighed stående midler for 
erhvervsuddannelse samt efter- og videreuddannelse, 
navnlig af ledere og administratorer af kooperativer og 
sammenslutninger inden for landbruget, er i flere 
områder en hæmsko for bestræbelserne på at gennemføre 
den nødvendige tilpasning af landbrugsstrukturerne; 
ifølge principperne for reformen af strukturfondene og 
navnlig i medfør af artikel 5 og 11 i forordning (EØF) 
nr. 2052/88 bidrager EUGFL finansielt til nationale støt­
teordninger ved refusion af udgifter, som medlemssta­
terne har afholdt; satserne for Fællesskabets medfinansie­
ring kan gradueres efter de kriterier og inden for de 
grænser, som er fastsat i artikel 13 i nævnte forordning; 
disse satser fastsættes af Kommissionen; 
nedlæggelsesordningen, der indgår i den fælles foran­
staltning med henblik på at forbedre landbrugsstruktu­
rernes effektivitet, har samtidig til formål at bidrage til at 
genoprette ligevægten mellem produktion og markedska-
pacitet; den skal således supplere de foranstaltninger, 
som Rådet har vedtaget i forbindelse med de forskellige 
markedsordninger med henblik på deres stabilisering; det 
bør derfor bestemmes, at nedlæggelsesordningen finan­
sieres med lige store andele af Garantisektionen og 
Udviklingssektionen under Den Europæiske Udviklings-
og Garantifond for Landbruget; for at lette den admini­
strative og finansielle forvaltning af ordningen bør de 
finansielle gennemførelsesbestemmelser, der gælder for 
Garantisektionen, dog undtagelsesvis finde anvendelse 
for de udgifter, der finansieres af Udviklingssektionen; 
hvad administrationen angår, bør det tillades, at 
medlemsstaterne fastlægger yderligere betingelser for 
gennemførelsen af de foranstaltninger, som fastsættes 
ved denne forordning; 
for at lette landbrugsstrukturudviklingen på den tidligere 
Tyske Demokratiske Republiks område, som både 
omfatter oprettelse af familiebedrifter og omlægning af 
kooperative bedrifter, er det nødvendigt, at der foretages 
en række midlertidige tilpasninger af retsforskrifterne for 
at fremskynde tilpasningen af landbrugsstrukturerne med 
reformen af den fælles landbrugspolitik for øje — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. For at fremskynde tilpasningen af landbrugsstruktu­
rerne i Fællesskabet i overensstemmelse med mål nr. 5a 
som omhandlet i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 
2052/88 indføres der en fælles aktion i henhold til 
artikel 2, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 4256/88, som 
skal gennemføres af medlemsstaterne, og som har 
følgende formål: i) at bidrage til genoprettelse af ligevægten mellem 
produktion og markedskapacitet 
ii) at bidrage til forbedring af bedrifternes effektivitet 
gennem udbygning og omlægning af deres strukturer 
og ved fremme af supplerende aktiviteter 
iii) at bevare et levedygtigt landbrugssamfund og bidrage 
til udvikling af befolkningsstrukturen i landdistrik­
terne og sikre landbrugerne en rimelig levestandard, 
herunder ved hjælp af godtgørelse for følgerne af 
naturbetingede ulemper i bjergområder og i ugun­
stigt stillede områder 
iv) at bidrage til beskyttelse af miljøet og bevaring af 
landskabet, herunder varig bevaring af landbrugets 
naturressourcer. 
2. I overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, litra b), og 
artikel 11, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 2052/88 
deltager EUGFL, Udviklingssektionen, i forbindelse med 
den i stk. 1 omhandlede fælles aktion i finansieringen af 
de nationale støtteordninger, idet den på de i afsnit X 
fastsatte betingelser refunderer udgifter, som medlems­
staterne har afholdt, til: 
a) ordninger, som skal tilskynde til omstilling og eksten­
sivering af produktionen 
b) foranstaltninger, der tilsigter investeringer i land­
brugsbedrifter, navnlig for at nedbringe produktions­
omkostningerne, forbedre landbrugernes leve- og 
arbejdsvilkår, fremme diversificeringen af deres virk­
somhed, herunder afsætning af produkter på 
bedriften, samt bevare og forbedre naturmiljøet 
c) foranstaltninger, der skal tilskynde unge landbrugere 
til at etablere sig 
d) ledsageforanstaltninger til fordel for landbrugsbe­
drifter med henblik på indførelse af regnskabsføring 
samt til oprettelse af sammenslutninger, tjenester og 
andre foranstaltninger omfattende flere bedrifter 
e) foranstaltninger, der skal støtte landbrugsindkom­
sterne og bevare et levedygtigt landbrugssamfund i 
bjergområder og i ugunstigt stillede områder ved 
hjælp af landbrugsstøtte, der ydes som godtgørelse 
for naturbetingede ulemper 
f) foranstaltninger, der sigter på beskyttelse af miljøet 
og bevaring af landskabet ved relevante produktions­
metoder i landbruget 
Nr. C 82/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 3. 91 
g) skovbrugsforanstaltninger til fordel for landbrugsbe­
drifter 
h) aktioner vedrørende erhvervsuddannelse i tilknytning 
til de under litra a) til d) nævnte foranstaltninger. 
I overensstemmelse med afsnit X gælder medfinansie­
ringen fra EUGFL, Garantisektionen og Udviklingssek­
tionen, der bidrager med lige store andele til den i stk. 1 
omhandlede fælles aktion, for foranstaltninger i forbin­
delse med ordningen til fremme af nedlæggelsen af 
agerjord. For den del af udgifterne, som finansieres af 
Udviklingssektionen, anvendes som finansielle gennem­
førelsesbestemmelser for den fælles aktion undtagelsesvis 
de bestemmelser, der gælder for Garantisektionen. 
AFSNIT I 
Nedlæggelse af agerjord 
Artikel 2 
1. Medlemsstaterne indfører en støtteordning, som 
skal tilskynde til nedlæggelsen af agerjord. 
2. Al agerjord uanset afgrøde kan omfattes af en 
støtte til nedlæggelse, såfremt jorden rent faktisk er 
blevet dyrket i en referenceperiode, der skal fastsættes. 
Udelukket fra nævnte ordning er jord udlagt med 
afgrøder, for hvilke der ikke gælder en fælles markeds­
ordning. 
3. Den agerjord, der tages ud af produktion, skal 
mindst udgøre 20 % af den pågældende bedrifts agerjord 
som omhandlet i stk. 2. Den skal i en periode på mindst 
fem år, med mulighed for opsigelse efter tre år, tages ud 
af drift, det vil sige: 
— lægges brak med mulighed for omdrift 
— tilplantes med skov, eller 
— anvendes til ikke-landbrugsmæssige formål. 
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger 
for at opretholde gode agronomiske forhold. Disse 
foranstaltninger kan omfatte forpligtelse for landbru­
geren til at sikre vedligeholdelsen af det landbrugsareal, 
der er taget ud af produktion, med henblik på beskyt­
telse af miljøet og naturressourcerne. 
Medlemsstaterne kan for hele deres område eller for en 
del heraf tillade, at den agerjord, der er taget ud af 
produktion, avendes: 
a) til græsning med henblik på ekstensivt opdræt b) til produktion af linser, kikærter og vikke. 
4. Medlemsstaterne kan fastsætte en særlig støtteord­
ning for udnyttelse af agerjord til andre formål end 
levnedsmiddelproduktion, dvs. fremstilling inden for 
Fællesskabet af produkter, som ikke er bestemt til føde 
for mennesker eller dyr. 
Støtteordningen gælder følgende: 
— støttemodtagere under den i stk. 1 fastsatte støtteord­
ning, hvis den agerjord, som nedlægges, udgør 
mindst 30 % af agerjorden under den pågældende 
bedrift 
— agerjord, der er omfattet af en forpligtelse til nedlæg­
gelse, dog højst 50 % af det areal, som nedlægges, 
forudsat at det tilsås med korn, og at hele denne 
kornproduktion er bestemt til andre formål end 
levnedsmiddelfremstilling. 
Producenter er ikke berettiget til den særlige støtte, 
medmindre de forelægger en kontrakt med en forarbejd­
ningsvirksomhed, hvori denne garanterer, at de pågæl­
dende produkter ikke benyttes til levnedsmiddelfremstil­
ling inden for Fællesskabet. 
Bliver en gruppe af landmænd enige om at levere til en 
enkelt forarbejdningsvirksomhed på en kontraktmæssig 
basis og forudsat, at den del af agerjorden, som trækkes 
ud af produktionen, udgør mindst 40 % af agerjordens 
samlede areal og samtidig som helhed opfylder det krav, 
der er fastsat i andet afsnit, andet led, kan opfyldelsen af 
de yderligere 20 % eller derover i forhold til den i stk. 3, 
første afsnit, fastsatte procentvise minimumsandel gælde 
for gruppen som helhed snarere end for de enkelte land­
mænd. 
Kontrakter vedrørende partier, som giver ret til produk­
tionsrestitutioner i henhold til artikel 11a eller støtte i 
henhold til artikel 11b i forordning (EØF) nr. 2727/75, 
berettiger ikke til ydelse af den særlige støtte. 
Den særlige støtte skal udbetales for kontraktens løbetid, 
dog høst i en periode på fem år fra den første leverance 
af produkter til forarbejdningsvirksomheden i overens­
stemmelse med leveringskontrakten. 
Et år efter, at medlemsstaterne i praksis har iværksat 
ordningen, forelægger Kommissionen en rapport for 
Europa-Parlamentet og Rådet. Samtidig fremsætter den 
om nødvendigt et forslag om ændring af ordningen med 
henblik på at gøre den mere effektiv, idet der tages 
hensyn til landbrugernes og forarbejdningsvirksomhe­
dernes reaktioner, til ordningens økonomiske rentabilitet 
27. 3. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 82/13 
og indvirkning på miljøet, til eventuelle kontrolpro­
blemer, navnlig med hensyn til biprodukter, samt til 
andre relevante aspekter. Ved samme lejlighed under­
søger Kommissionen på baggrund af resultaterne fra 
demonstrationsprojekterne muligheden for at udvide 
ordningen til at omfatte andre produkter end korn. 
5. Medlemsstaterne fastsætter: 
a) det støttebeløb, der skal udbetales pr. ha nedlagt 
areal, i forhold til indkomsttabet som følge af areal­
nedlæggelse, samtidig med at det garanteres, at 
beløbet er tilstrækkeligt til at sikre støttens effektivitet 
på den ene side og undgår enhver overkompensation 
på den anden side. De fastsætter ligeledes betalings­
formen. Det maksimale støttebeløb fastsættes til 606 
ECU/ha pr. år og det minimale beløb til 100 ECU/ha 
pr. år. Kommissionen kan efter fremgangsmåden i 
artikel 30 fastsætte det maksimale beløb til 700 
ECU/ha pr. år i særlige tilfælde. 
Indrømmes der tilladelse som omhandlet i stk. 3, 
tredje afsnit, tilpasses støttebeløbet for at tage hensyn 
til det reducerede indkomsttab. 
Den i stk. 4 fastsatte særlige støtte udbetales pr. ha og 
fastsættes efter kriterierne i første afsnit. Det maksi­
male beløb udgør 70 % af den i første afsnit fastsatte 
støtte. For de pågældende arealer træder den særlige 
støtte i stedet for støtten til nedlæggelse. 
b) den i stk. 2 omhandlede referenceperiode 
c) den forpligtelse, som støttemodtageren skal indgå 
navnlig med henblik på en overvågning af, om det 
dyrkede areal rent faktisk reduceres på bedriften som 
helhed. 
6. Producenter, der for nedlagte arealer modtager en 
støtte som omhandlet i dette afsnit, kan ikke for de 
nedlagte arealer modtage en støtte i henhold til afsnit II 
og III. 
7. Producenter, der tager mindst 30 % af deres 
agerjord ud af produktion, fritages for den medansvars-
afgift, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EØF) 
nr. 2727/75, samt for den supplerende medansvarsafgift 
(tillægsafgift), der er fastsat i artikel 4b, stk. 2, i forord­
ning (EØF) nr. 2727/75, for en mængde på 20 tons. 
Den enkelte landmand såvel som en gruppe af land­
mænd, der har ret til den i stk. 4 fastsatte særlige støtte, 
og som trækker mindst 40 % agerjord ud af produk­
tionen med henblik på nedlæggelse, skal være fritaget for 
medansvarsafgifterne for hele den mængde korn, der 
leveres til forarbejdningsvirksomhederne. Denne frita­
gelse udelukker ikke en eventuel anvendelse af den i 
første afsnit omhandlede fritagelse. Gennemførelsesbestemmelserne vedrørende denne frita­
gelse vedtages efter fremgangsmåden i artikel 4 og 4b i 
forordning (EØF) nr. 2727/75. 
8. Kommissionen vedtager efter fremgangsmåden i 
artikel 30 gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit, 
navnlig: 
— det minimumsareal, der skal nedlægges 
— i tilfælde af tilladelse som omhandlet i stk. 3, tredje 
afsnit, grænsen for belægningsgrad pr. ha græsareal 
samt satsen for nedsættelse af støtten som omhandlet 
i stk. 5, litra a), andet afsnit 
— de kriterier, medlemsstaterne skal overholde ved fast­
sættelsen af støtten 
— kriterierne for den nærmere bestemmelse af støtte­
modtageren og for fastsættelsen af den i stk. 2 
omhandlede referenceperiode 
— de nærmere regler for tildeling af den i stk. 4 fast­
satte særlige støtte, navnlig reglerne for udelukkelse 
af visse anvendelser, for de begrænsninger, der skal 
fastsættes vedrørende biprodukter, for fastsættelse af 
de maksimale støttebeløb og de støtteberettigede 
minimumsareåler, for leveringskontrakter og for 
kontrol, herunder i givet fald kontrol med forarbejd­
ningsvirksomheden, samt for sanktioner, der skal 
finde anvendelse, hvis forpligtelserne ikke opfyldes. 
9. Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstalt­
ninger til at sikre relevant oplysningsvirksomhed om de 
muligheder, støtteordningen indebærer. 
AFSNIT II 
Ekstensivering af produktionen 
Artikel 3 
1. Medlemsstaterne indfører en ordning med støtte til 
ekstensivering i forbindelse med overskudsprodukter. 
Som overskudsprodukter betragtes produkter, for hvilke 
der ikke systematisk på fællesskabsplan findes normale 
ikke-subventionerede afsætningsmuligheder. 
2. Som ekstensivering betragtes en nedsættelse med 
mindst 20 % i mindst fem år af produktionen af det 
pågældende produkt, uden at kapaciteten for andre over­
skudsprodukter øges. En sådan forøgelse er dog tilladt i 
forhold til en eventuel udvidelse af bedriftens udnyttede 
landbrugsareal. 
Nr. C 82/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 3. 91 
3. Medlemsstaterne fastsætter: 
a) betingelserne for ydelse af støtten, navnlig bestemmel­
serne vedrørende nedsættelse af produktionen for de 
forskellige produkter. For at foretage den i stk. 2 
omhandlede produktionsnedsættelse kan det med 
hensyn til oksekød bestemmes, at antallet af kvægen­
heder nedsættes med mindst 20 %. For så vidt angår 
vin kan det bestemmes, at hektarudbyttet nedsættes 
med mindst 20 %. 
b) støttebeløbet på grundlag af den forpligtelse, som 
støttemodtageren har indgået, og i forhold til 
indkomsttabet, samt betalingsformen 
c) referenceperioden for den pågældende produktion 
med henblik på beregning af nedsættelsen 
d) den forpligtelse, som støttemodtageren skal indgå, 
navnlig med henblik på en overvågning af, om 
produktionen rent faktisk nedsættes. 
4. Anvendes ordningen i mejerisektoren, beregnes 
produktionsnedsættelsen ud fra den referencemængde, 
der er tildelt i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 
804/68 af 27. juni 1968 om den fælles markedsordning 
for mælk og mejerioprodukter (*). De reference­
mængder, der suspenderes i medfør af nærværende 
stykke, kan ikke gøres til genstand for en ny anvendelse 
eller tildeling i suspensionsperioden. Den refusionsberet­
tigede del af den godtgørelse, der udbetales i henhold til 
Rådets forordning (EØF) nr. 775/87 af 16. marts 1987 
om midlertidig suspension af en del af referencemæng­
derne som omhandlet i artikel 5c, stk. 1, i forordning 
(EØF) nr. 804/68 (2), fradrages det refusionsberettigede 
støttebeløb. 
5. Producenter, der modtager en støtte i henhold til 
dette afsnit, kan ikke for arealer med ekstensiv produk­
tion modtage en støtte i henhold til afsnit I og III. 
6. Kommissionen fastsætter efter fremgangsmåden i 
artikel 30 gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit, 
navnlig beløbene for den årlige maksimale støtte, der kan 
refunderes af EUGFL. 
AFSNIT III 
Omstilling af produktionen 
Artikel 4 
1. Medlemsstaterne indfører en støtteordning for at 
tilskynde til omstilling af produktionen til ikke-over-
skudsprodukter. 
2. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal 
på forslag af Kommissionen, vedtager listen over de 
produkter, til hvilke der kan tillades omstilling, samt 
betingelserne og de nærmere bestemmelser for ydelse af 
støtten. 
C) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 13. 
O EFT nr. L 78 af 20. 3. 1987. s. 5. 3. Producenter, der modtager en støtte i henhold til 
dette afsnit, kan ikke for de pågældende arealer modtage 
en støtte i henhold til afsnit I og II. 
4. Kommissionen vedtager efter fremgangsmåden i 
artikel 30 gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit. 
AFSNIT IV 
Ordning med støtte til investeringer i landbrugsbedrifter 
Artikel 5 
1. For at bidrage til en forbedring af landbrugsind­
komsterne og af leve-, arbejds- og produktionsvilkårene 
på landbrugsbedrifter indfører medlemsstaterne i 
henhold til den i artikel 1 omhandlede fælles foranstalt­
ning en ordning med støtte til investeringer i landbrugs­
bedrifter, hvor landbrugeren: 
a) har landbrug som hovederhverv. 
Medlemsstaterne kan dog anvende den i artikel 5 til 9 
omhandlede støtteordning for de landbrugere, som 
uden at have landbrug som hovederhverv har mindst 
50 % af deres samlede indkomst fra landbrug, skov­
brug, turist- og håndværksmæssige aktiviteter eller 
virksomhed til vedligeholdelse af landskabet, hvortil 
der ydes offentlig støtte, og som udøves på bedriften, 
uden at den del af indkomsten, der kommer direkte 
fra landbrugsvirksomheden på bedriften, er mindre 
end 25 % af landbrugerens samlede indkomst, og at 
den arbejdstid, der anvendes til aktiviteter, som 
udøves uden for bedriften, ikke udgør over halvdelen 
af landbrugerens samlede arbejdstid. 
b) er i besiddelse af tilstrækkelig faglig dygtighed 
c) opstiller en plan for konkret forbedring af bedriften. I 
denne plan skal det ved særlige beregninger påvises, 
at investeringerne er berettigede under hensyn til 
situationen på bedriften og dens økonomi, og at 
planens gennemførelse vil medføre en varig forbed­
ring af denne situation, herunder navnlig af arbejds­
indkomsten pr. mandsarbejdsenhed (MAE) på 
bedriften, eller at den er nødvendig, for at den nuvæ­
rende arbejdsindkomst pr. MAE kan opretholdes. 
d) forpligter sig til at føre et forenklet regnskab, der 
mindst omfatter: 
— bogføring af indtægter og udgifter med tilhørende 
bilag, 
— opstilling af en årsbalance med oversigt over 
bedriftens aktiver og passiver. 
27. 3. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 82/15 
I de ugunstigt stillede områder, der er fastlagt i over­
ensstemmelse med artikel 2 og 3 i direktiv 
75/268/EØF, kan Spanien, Grækenland og Italien 
for så vidt angår Mezzogiorno, herunder også øerne, 
og Portugal for hele det portugisiske område dog 
godkende forbedringsplaner, der indtil den 31. 
december 1991 forelægges af bedrifter, som ikke 
opfylder den i denne litra omhandlede betingelse, 
såfremt arbejdsmængden på bedriften ikke kræver 
mere, end hvad der svarer til en MAE, og såfremt de 
planlagte investeringer ikke overstiger 25 000 ECU. 
2. Den i stk. 1 omhandlede støtteordning begrænses 
til landbrugsbedrifter: 
— hvor arbejdsindkomsten pr. MAE er lavere end den i 
stk. 3 omhandlede referenceindkomst 
— hvor den i stk. 1, litra c), omhandlede forbedrings-
plan ikke tager sigte på en arbejdsindkomst, der er 
højere end 120 % af nævnte referenceindkomst. 
Endvidere kan medlemsstaterne begrænse den i stk. 1 
omhandlede støtteordning til landbrugsbedrifter, der har 
karakter af familiebrug. 
3. Medlemsstaterne fastsætter den i stk. 2 omhandlede 
referenceindkomst, idet den dog ikke må overstige den 
gennemsnitlige bruttoløn for arbejdstagere uden for 
landbruget i området. 
4. Den i stk. 1 omhandlede forbedringsplan skal 
mindst indeholde: 
— en redegørelse for udgangssituationen 
— en redegørelse for situationen ved planens afslutning, 
udarbejdet på grundlag af et skønsmæssigt budget 
— en oversigt over de planlagte foranstaltninger og 
navnlig over de planlagte investeringer. 
5. Medlemsstaterne definerer begrebet landbrug som 
hovederhverv med henblik på denne forordning. 
For fysiske personer skal definitionen mindst omfatte det 
krav, at den del af indkomsten, der kommer fra land­
brugsbedriften, udgør 50 % eller mere af landbrugerens 
samlede indkomst, og at den arbejdstid, som anvendes til 
aktiviteter uden for bedriften, udgør mindre end halv­
delen af landbrugerens samlede arbejdstid. 
For ikke-fysiske personer definerer medlemsstaterne 
nævnte begreb under hensyn til de i første afsnit anførte 
kriterier. rens faglige dygtighed, under hensyn til hans landbrugs­
faglige uddannelsesniveau og/eller et vist minimum af 
erhvervserfaring. 
Artikel 6 
1. Den i artikel 5 omhandlede støtteordning kan finde 
anvendelse for investeringer med henblik på: 
— en kvalitativ forbedring og en omstilling af produk­
tionen efter markedets behov 
— differentiering af bedriftens virksomhed, navnlig ved 
turist- og håndværksmæssige aktiviteter eller fremstil­
ling og salg på bedriften af gårdprodukter 
— tilpasning af bedriften med det formål at nedsætte 
produktionsomkostningerne og gennemføre energibe­
sparelser 
— forbedring af leve- og arbejdsvilkårene 
— forbedring af besætningernes hygiejneforhold samt 
overholdelse af fællesskabsnormerne for dyrs Velfærd, 
eller, i mangel af sådanne, de nationale normer indtil 
vedtagelse af fællesskabsnormer 
— miljøbeskyttelses- og miljøforbedringsforanstaltnin-
ger. 
2. Ydelse af den i stk. 1 omhandlede investeringsstøtte 
kan udelukkes eller begrænses, såfremt de pågældende 
investeringer fører til en stigning i bedriftens produktion 
af produkter, som ikke har normale afsætningsmulig­
heder på markederne. 
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på 
forslag af Kommissionen, vedtager de nødvendige foran­
staltninger og fastsætter navnlig produkterne med 
henblik på foregående afsnit. 
3. Medmindre andet bestemmes i senere afgørelser 
truffet i henhold til stk. 2, kan den i stk. 1 omhandlede 
støtte ikke ydes til investeringer i mælkesektoren, som 
medfører overskridelse af den referencemængde, der er 
fastsat i henhold til bestemmelserne om tillægsafgiften 
for mælk og mejeriprodukter dog bortset fra tilfælde 
hvor en supplerende referencemængde forud er ydet i 
henhold til artikel 4, stk. 1, litra c), i Rådets forordning 
(EØF) nr. 857/84 (') eller er overført i henhold til artikel 
7, stk. 1, i samme forordning. 
I så fald er ydelse af støtte betinget af, at investeringen 
ikke bringer antallet af malkekøer op på mere end 40 
køer pr. MAE og mere end 60 køer pr. bedrift, eller, hvis 
6. Endvidere fastsætter medlemsstaterne de kriterier, 
som skal danne grundlag for bedømmelsen af landbruge­ ts EFT nr. L 90 af 1. 4. 1984, s. 13. 
Nr. C 82/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 3. 91 
der på bedriften er over 1,5 MAE, ikke fører til en 
forøgelse af antallet af malkekøer med mere end 15 %. 
Rådet vedtager på forslag af Kommissionen senest seks 
måneder efter udløbet af forordning (EØF) nr. 857/84 
de betingelser, der skal gælde efter udløbet af denne for 
ydelse af støtte til investeringer, som medfører en 
forøgelse af mælkeproduktionen. 
4. Medmindre andet bestemmes i senere afgørelser 
truffet i henhold til stk. 2, begrænses den i stk. 1 
omhandlede støtte, der ydes til investeringer i svinesek­
toren, som medfører en forøgelse af produktionskapaci­
teten, for så vidt angår ansøgninger indgivet inden den 1. 
januar 1987 til investeringer, der bringer antallet af 
pladser til fedesvin op på 500 pr. bedrift, og for så vidt 
angår ansøgninger indgivet mellem 1. januar 1987 og 31. 
marts 1988 til investeringer, der bringer antallet af 
pladser op på 400. 
For så vidt angår ansøgninger indgivet efter den 31. 
marts 1988 og inden den 1. januar 1991, fastsættes det 
antal pladser til svin, der kan nås, og som kan være 
genstand for den i stk. 1 omhandlede støtte, til 300 
pladser pr. bedrift. Desuden gøres ydelse af støtte 
betinget af, at det samlede antal pladser til svin, efter at 
investeringen er foretaget, ikke overstiger 800 pladser pr. 
bedrift. 
Den til en avlsso nødvendige plads fastsættes til 6V2 
fedesvindsplads. 
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på 
forslag af Kommissionen, vedtager senest den 31. 
december 1990 den ordning, der skal gælde for ansøg­
ninger indgivet fra og med den 1. januar 1991. 
Hvis der ikke på denne dato foreligger nogen afgørelse 
fra Rådet, suspenderes tildeling af investeringsstøtte, der 
indebærer en forøgelse af svineproduktionskapaciteten. 
Når en forbedringsplan omfatter en investering inden for 
svinesektoren, stilles der endvidere som betingelse for at 
yde støtte til denne investering, at mindst 35 % af den 
fodermængde, der forbruges af svinene, ved afslutningen 
af planen kan produceres på bedriften. 
5. Med forbehold af senere afvigende afgørelser, der 
træffes i henhold til stk. 2, er den i stk. 1 omhandlede 
støtte, der ydes til investeringer i oksekødssektoren 
bortset fra støtte med henblik på beskyttelse af miljøet, 
begrænset til husdyrbrug, hvor kødkvægstætheden ved 
udløbet af planen ikke overstiger tre storkreaturenheder 
pr. ha af det samlede foderareal, der anvendes til 
produktion af foder til dette kvæg; tabellen for omreg­
ning til storkreaturer er anført i bilag I. Indtil den 31. december 1991 finder denne begrænsning 
på tre storkreaturenheder dog ikke anvendelse, når det 
godtgøres, at der ikke er planer om at forøge produk­
tionskapaciteten. Inden denne dato undersøger Kommis­
sionen anvendelsen af denne bestemmelse og forelægger 
en rapport for Rådet. 
6. De i stk. 1 omhandlede investeringsstøtte kan ikke 
ydes i æg- og fjerkræsektoren. 
Artikel 7 
1. Investeringsstøtteordningen i henhold til artikel 6, 
stk. 1, omfatter støtte i form af kapitaltilskud eller hertil 
svarende rentegodtgørelse eller henstand med afdrag 
eller en kombination heraf til de nødvendige investe­
ringer for gennemførelse af forbedringsplanen, bortset 
fra udgifter i forbindelse med køb af: 
— jord 
— levende svin og fjerkræ samt slagte kalve. 
Ved køb af levende dyr er det kun den i forbedrings-
planen omhandlede første anskaffelse, der kan komme i 
betragtning. 
Endvidere kan støtteordningen omfatte garantier for 
optagne lån og renter, såfremt der ikke foreligger 
tilstrækkelig realsikkerhed eller personlig sikkerhed. 
2. Det i stk. 1 omhandlede kapitaltilskud kan omfatte 
investeringer på 60 606 ECU pr. MAE og 121 212 ECU 
pr. bedrift; medlemsstaterne kan fastsætte lavere beløb. 
Størrelsen af den i stk. 1 omhandlede støtte, udtrykt i 
procent af investeringsbeløbet, begrænses til følgende: 
a) for områder, der er omhandlet i artikel 2 og 3 i 
direktiv 75/268/EØF: 
— 45 °/o for fast ejendom 
— 30 % for andre investeringer 
b) for de øvrige områder: 
— 35 % for fast ejendom 
— 20 % for andre investeringer. 
Hvis støtten ikke ydes som kapitaltilskud, opstiller 
medlemsstaterne hvert år en oversigt over støttens stør­
relse i procent af investeringsbeløbet, med angivelse af 
den gennemsnitlige årlige forrentning uden rentegodtgø-
27. 3. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 82/17 
relse, godtgørelsens størrelse, lånenes løbetid, godtgø­
relser og afdrag, der er forskudt i tid, og alle andre para­
metre, der anvendes til at udtrykke støtten i tilskuds-
ækvivalent. 
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på 
forslag af Kommissionen, kan tillade en medlemsstat i en 
bestemt periode at yde en højere støtte end den i andet 
afsnit fastsatte, hvis situationen på kapitalmarkedet i 
medlemsstaten berettiger hertil. 
Indtil den 31. december 1991 forhøjes den i andet afsnit 
omhandlede maksimale støtte dog med 10 % af investe­
ringsbeløbet i Spanien, Grækenland, Irland, Italien og 
Portugal for investeringer, der indgår i forbedringsplaner 
indgivet indtil denne dato. 
Artikel 8 
Medlemsstaterne kan tildele den i artikel 7 omhandlede 
støtte til bedrifter, der efter gennemførelsen af en 
forbedringsplan fortsat opfylder de i artikel 5, stk. 1, 
omhandlede betingelser, såfremt de i artikel 6 fastsatte 
betingelser er overholdt. Antallet af planer pr. støttemod­
tager, der kan godkendes over en periode på seks år, er 
dog begrænset til to, og den samlede investering, der kan 
komme i betragtning ved refusion af støtte i henhold til 
artikel 33, er højst 60 606 ECU pr. MAE og 121 212 
ECU pr. bedrift over samme periode. 
Artikel 9 
1. En forbedringsplan i henhold til artikel 5, stk. 1, 
litra c), kan omfatte en enkelt bedrift eller flere sammen­
sluttede bedrifter med henblik på en fuldstændig eller 
delvis sammenslutning af disse bedrifter. 
2. Er der tale om en sammenslutning af bedrifter, 
omfatter forbedringsplanen sammenslutningen og i givet 
fald de dele af bedrifterne, der stadig drives af dens 
medlemmer. 
3. Medlemsstaterne kan tildele den i artikel 7 
omhandlede støtte til en sammenslutning af bedrifter, 
såfremt alle de landbrugere, der er medlemmer af 
sammenslutningen, opfylder de i artikel 5, stk. 1, 
omhandlede betingelser. 
4. Bortset fra akvakulturområdet kan de i artikel 7, 
stk. 2, og i artikel 8 omhandlede lofter multipliceres med 
antallet af bedrifter, der er medlemmer af sammenslut­
ningen. De i artikel 6, stk. 3 og 4, omhandlede lofter må 
kun multipliceres med antallet af bedrifter, der er 
medlemmer, såfremt driften er en følge af en fuldstændig 
sammenslutning. Disse lofter kan dog ikke overstige: 
— 120 køer 
— tre gange det antal pladser til svin, der følger af 
artikel 6, stk. 4 
— en investering på 363 636 ECU (') 
pr. sammensluttet bedrift, herunder i givet fald de dele af 
bedrifterne, der stadig drives af medlemmerne af 
sammenslutningen. 
5. Kommissionen kan efter den i artikel 30 omhand­
lede fremgangsmåde tillade, at en medlemsstat også 
tildeler den i artikel 7 omhandlede støtte på de i stk. 4 i 
denne artikel fastsatte vilkår til kooperativer, hvis eneste 
formål er at drive en landbrugsbedrift. Samtidig fast­
sætter den særlige vilkår for ydelse af støtte til disse 
kooperativer samt vilkår og grænser for overskridelse af 
det i stk. 4 fastsatte investeringsomfang. 
6. Medlemsstaterne fastsætter de betingelser, som de 
sammensluttede bedrifter skal opfylde, navnlig: 
— den retlige form 
— korteste funktionstid, dog mindst seks år 
— tilvejebringelse af indskudskapital 
— medlemmernes deltagelse i driftsledelsen. 
Artikel 10 
1. Medlemsstaterne kan yde unge landbrugere på 
under 40 år støtte til deres første etablering, hvis 
følgende betingelser er opfyldt: 
— den unge landbruger etablerer sig på en landbrugsbe­
drift som driftsleder; som første etablering som 
driftsleder betragtes det forhold, at vedkommende 
overtager det cicilretlige og fiskale ansvar eller 
medansvar for bedriftens forvaltning og får den 
sociale status, der gælder for selvstændige driftsledere 
i den pågældende medlemsstat 
(') Tilpasset som følge af forhøjelsen fra 120 000 til 121 212 
ECU (forordning (EØF) nr. 2156/89). 
Nr. C 82/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 3. 91 
— den unge landbruger etablerer sig med landbrug som 
hovederhverv eller begynder efter sin etablering som 
deltidslandbruger at drive landbrug som hoveder­
hverv 
— den unge landbruger besidder tilstrækkelige faglige 
kvalifikationer ved etableringen eller senest to år efter 
denne, og 
— bedriften kræver en arbejdsindsats svarende til mindst 
én MAE, idet denne skal være nået senest to år efter 
etableringen. 
2. Etablingsstøtten kan omfatte: 
a) en engangspræmie på højst 10 000 ECU. Præmieud­
betalingen kan fordeles over højst fem år. Medlems­
staterne kan erstatte præmien med en tilsvarende 
rentegodtgørelse 
b) en godtgørelse af renterne af lån, som er optaget for 
at dække udgifterne i forbindelse med etableringen. 
Rentegodtgørelsen kan højst andrage 5 % i en 
periode på 15 år; den kapitaliserede værdi af godtgø­
relsen kan ikke overstige 10 000 ECU. 
Medlemsstaterne kan i form af tilskud udbetale et 
beløb svarende til den rentegodtgørelse, støttemodta­
geren er berettiget til under hensyn til størrelsen og 
løbetiden af de optagne lån. 
3. Medlemsstaterne fastlægger: 
— betingelserne for den første etablering 
— de særlige betingelser, hvis den unge landbruger ikke 
etablerer sig som eneste driftsleder på bedriften, 
navnlig hvis han etablerer sig inden for sammenslut­
ninger eller kooperativer, hvis hovedformål er at 
drive en landbrugsbedrift, idet disse betingelser skal 
svare til dem, der kræves opfyldt ved etablering som 
eneste driftsleder 
— den landbrugsuddannelse, der kræves på tidspunktet 
for den første etablering eller senest to år efter 
denne, for at præmien kan omfattes af refusion fra 
fonden 
— betingelserne for konstateringen af, at den arbejds­
indsats, der svarer til mindst én MAE, er nået inden 
maksimumsfristen på to år efter etableringen 
— etableringsstøttens størrelse. Artikel 11 
Medlemsstaterne kan yde unge landbrugere på under 40 
år en supplerende støtte til investeringer, der indgår i en 
forbedringsplan som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra c), 
på højst 25 % af den i henhold til artikel 7, stk. 2, 
tildelte støtte, på betingelse af, at den unge landbruger 
fremlægger denne forbedringsplan inden for en frist på 
fem år fra den første etablering og at han er i besiddelse 
af de i artikel 10, stk. 1, omhandlede faglige kvalifika­
tioner. 
Artikel 12 
1. Støtten til investeringer i bedrifter, som opfylder 
betingelserne i artikel 5 og 9, må ikke overstige de i 
artikel 7, stk. 2, fastsatte beløb, i givet fald forhøjet med 
den støtte, der er omhandlet i artikel 11, dog bortset fra 
støtte til: 
— opførelse af avlsbygninger 
— flytning af avlsbygninger i offentlighedens interesse 
— grundforbedring 
— investering med henblik på beskyttelse og forbedring 
af miljøet 
såfremt disse større beløb ydes i overensstemmelse med 
artikel 6 samt Traktatens artikel 92, 93 og 94. 
2. Såfremt medlemsstaterne tildeler støtte til investe­
ringer i bedrifter, som ikke opfylder betingelserne i 
artikel 5, skal denne støtte være mindst en fjerdedel 
lavere end støtten i medfør af artikel 7, bortset fra støtte: 
— til gennemførelse af energibesparelser 
— til grundforbedring 
der kan andrage beløb op til de i artikel 7, stk. 2, 
anførte. 
Denne støtte kan ydes for et samlet investeringsbeløb på 
60 606 ECU pr. MAE og 121 212 ECU pr. bedrift for en 
periode på seks år. 
3. Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne tildele en over-
gangsstøtte til investeringer i mindre bedrifter, som ikke 
opfylder de i artikel 5, stk. 1, anførte betingelser. 
Denne overgangsstøtte kan kun ydes for investerings­
beløb på op til 25 252 ECU, og den kan ikke tildeles på 
betingelser, der er mere gunstige end de i artikel 7 fast­
satte, i givet fald forhøjet med den i artikel 11 nævnte 
støtte. 
27. 3. 91 De Europæiske 
4. Støtte til investeringer i bedrifter må ikke ydes, 
såfremt disse investeringer ikke opfylder de i artikel 6 
nævnte betingelser, eller såfremt det ikke er tilladt at yde 
støtte hertil i henhold til artikel 7. 
Den i stk. 2 og 3 omhandlede støtte kan dog tildeles 
— til investeringer i produktion af gæs og ænder til 
produktion af »foie grås« 
— til køb af husdyr, når købet kan tilskyndes efter 
artikel 7, stk. 1, uden at der er tale om en første 
anskaffelse. 
For så vidt angår de i stk. 2 og 3 omhandlede bedrifter, 
fastsættes det i artikel 6, stk. 3, omhandlede antal malke­
køer desuden til 40 pr. MAE og pr. bedrift. 
5. Forbud og restriktioner i denne artikel gælder ikke 
— for foranstaltninger vedrørende støtte til køb af jord 
— for driftskreditter med rentegodtgørelse, hvis løbetid 
ikke overstiger et produktionsår 
— for foranstaltninger vedrørende støtte til køb af 
handyr til avl 
— for garantier for optagne lån, herunder renter af disse 
— for støtteforanstaltninger i forbindelse med investe­
ringer vedrørende beskyttelse og forbedring af 
miljøet, for så vidt disse foranstaltninger ikke 
medfører en produktionsforøgelse 
— for foranstaltninger med henblik på investeringer, 
som tager sigte på forbedring af besætningernes 
hygiejneforhold samt overholdelse af fællesskabsnor-
merne for dyrs velfærd eller de nationale normer, når 
disse er strengere end fællesskabsnormerne, og for så 
vidt investeringerne ikke medfører en produktions-
forøgelse 
såfremt de er truffet i overensstemmelse med Traktatens 
artikel 92 til 94. 
AFSNIT V 
Ledsagende foranstaltninger til fordel for landbrugs­
bedrifter 
Artikel 13 
1. Medlemsstaterne kan indføre en ordning til fremme 
af indførelse af regnskabsføring i landbrugsbedrifter. Fællesskabers Tidende Nr. C 82/19 
idet støtten fordeles over mindst de fire første år, i hvilke 
der føres et driftsregnskab på bedriften, forudsat at regn­
skaberne føres i mindst fire år. 
Medlemsstaterne fastsætter størrelsen af denne støtte 
inden for en gaffel på mellem 700 og 1 050 ECU. 
2. Den i stk. 1 nævnte regnskabsføring skal: 
a) omfatte: 
— udarbejdelse af en årlig åbnings- og afslutnings-
status 
— systematisk og regelmæssig registrering i løbet af 
regnskabsåret af alle bevægelser i penge og natu­
ralier, der vedrører bedriften 
b) afsluttes med årlig fremlæggelse af: 
— en beskrivelse af bedriftens generelle karakteri­
stika, navnlig de anvendte produktionsfaktorer 
— en detaljeret balance (aktiver og passiver) og 
driftsregnskab (indtægter og udgifter) 
— de nødvendige oplysninger til vurdering af effekti­
viteten for så vidt angår driftsledelsen for 
bedriften som helhed, navnlig arbejdsindkomsten 
pr. MAE og landbrugerens indkomst, samt til 
vurdering af rentabiliteten i forbindelse med de 
vigtigste driftsgrene. 
3. Udvælges bedriften af myndigheder, der af 
medlemsstaterne er udpeget til at indsamle regnskabs­
mæssige oplysninger med henblik på videnskabelig oplys­
ning og undersøgelse, særlig inden for rammerne af 
Fællesskabets informationsnet for landøkonomisk bogfø­
ring, skal landbrugeren, såfremt han modtager den i stk. 
1 omtalte støtte, forpligte sig til uden navns nævnelse at 
stille de regnskabsmæssige oplysninger vedrørende sin 
bedrift til rådighed for disse myndigheder. 
Artikel 14 
Efter ansøgning kan medlemsstaterne til anerkendte 
sammenslutninger, der har til formål at nå frem til: 
— et samarbejde mellem bedrifterne, herunder samar­
bejde med henblik på anvendelse af ny teknologi og 
driftsmetoder, der sigter på beskyttelse og forbedring 
af miljøet og bevaring af landskabet 
— indførelse af alternativ landbrugspraksis 
— en mere rationel fælles udnyttelse af landbrugspro-
duktionsmidler, eller 
Denne ordning skal omfatte støtte til landbrugere, der 
har landbrug som hovederhverv, og som ansøger derom, — en fælles drift 
Nr. C 82/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 3. 91 
og som er oprettet fra den 1. april 1985, tildele en 
igangsætningsstøtte, der skal bidrage til dækning af 
udgifterne ved deres administration, dog højst i de første 
fem år efter oprettelsen. 
Medlemsstaterne fastsætter størrelsen af denne støtte i 
forhold til antallet af deltagere og arten af den fælles 
aktivitet, idet beløbet dog højst kan være 15 000 ECU pr. 
anerkendt sammenslutning. 
Endvidere fastsætter medlemsstaterne disse sammenslut­
ningers retlige form og betingelserne for samarbejdet 
mellem deres medlemmer. 
Artikel 15 
1. Efter ansøgning kan medlemsstaterne til landbrugs­
organisationer, som har til formål at oprette vikarord­
ninger, tildele en igangsætningsstøtte, der skal bidrage til 
dækning af udgifterne til administration. 
2. For at få ret til den i stk. 1 omhandlede støtte skal 
vikarordningen være anerkendt af medlemsstaten og 
fuldtidsbeskæftige mindst én vikar, der er fuldt ud kvali­
ficeret til det arbejde, han skal udføre. 
3. Medlemsstaterne fastsætter betingelserne for aner­
kendelse af de i stk. 1 omhandlede ordninger, og 
navnlig: 
— deres retlige form 
— betingelserne i forbindelse med administration og 
regnskabsføring 
— vikariattyper, som kan omfatte afløsning af landbru­
geren, dennes ægtefælle eller en voksen medhjælper 
— minimum for deres varighed, som skal være mindst ti 
år 
— minimum for antallet af tilsluttede landbrugere. 
4. Medlemsstaterne fastsætter den i stk. 1 omhandlede 
igangsætningsstøtte til 12 000 ECU pr. vikar, der er fuld­
tidsbeskæftiget med det i stk. 2 omhandlede arbejde. 
Dette beløb fordeles på de første fem år, hvor vikaren er 
beskæftiget; det kan fordeles gradvis faldende i denne 
periode. 
Artikel 16 
1. Efter ansøgning kan medlemsstaterne til landbrugs­
organisationer, som har til formål at oprette driftskonsu-
lentordninger, tildele en igangsætningsstøtte, der skal 
bidrage til dækning af udgifterne til administration. 2. Den i stk. 1 omhandlede støtte tildeles for arbejde 
udført af konsulenter, som skal analysere regnskabsresul­
tater og andre oplysninger for landbrugerne. , 
3. For at få ret til den i stk. 1 omhandlede støtte skal 
driftskonsulentordninger være anerkendt af medlems­
staten og fuldtidsbeskæftige mindst én konsulent, der er 
kvalificeret til det i stk. 2 omhandlede arbejde. 
4. Medlemsstaterne fastsætter betingelserne for aner­
kendelse af de i stk. 1 omhandlede ordninger, og 
navnlig: 
— deres retlige form 
— betingelserne i forbindelse med administration og 
regnskabsføring 
— minimum for deres varighed, som skal være mindst ti 
år 
— minimum for antallet af tilsluttede landbrugere. 
5. Medlemsstaterne fastsætter den i stk. 1 omhandlede 
igangsætningsstøtte til 36 000 ECU pr. konsulent, der er 
fuldtidsbeskæftiget med det i stk. 2 omhandlede arbejde. 
Dette beløb fordeles på de første fem år, hvor konsu­
lenten er beskæftiget; det kan fordeles gradvis faldende i 
denne periode. 
6. Medlemsstaterne kan i stedet for den i stk. 5 fast­
satte igangsætningsstøtte tildele igangsætningsstøtte til 
indførelse af driftsledelse for landbrugsbedrifter til fordel 
for landbrugere, der har landbrug som hovederhverv, og 
som benytter sig af de i stk. 1 omhandlede driftskonsu­
lentordninger. 
I dette tilfælde fastsætter medlemsstaterne støtten til 
højst 500 ECU, der fordeles over mindst to år. 
AFSNIT VI 
Særlige foranstaltninger til fordel for landbrug i bjergom­
råder og i visse ugunstigt stillede områder 
Artikel 17 
1. I de områder, der er anført på den fællesskabsliste 
over ugunstigt stillede landbrugsområder, som er opstillet 
i henhold til direktiv 75/268/EØF, kan medlemsstaterne 
til fordel for landbrugsvirksomhed yde en årlig udlig­
ningsgodtgørelse, som fastsættes i forhold til de varige 
naturbetingede ulemper, der er anført i nævnte direktivs 
artikel 3, inden for de grænser og på de betingelser, der 
er fastsat i artikel 18 og 19 i nærværende forordning. 
27. 3. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 82/21 
2. Udligningsgodtgørelse for varige naturbetingede 
ulemper, der overskrider de i artikel 18 og 19 omhand­
lede grænser eller ikke opfylder de sammesteds omhand­
lede betingelser, må ikke ydes i de områder, som er 
opført på den i stk. 1 omhandlede liste. 
Artikel 18 
1. Når medlemsstaterne tildeler en udligningsgodtgø­
relse, er sådanne landbrugere berettigede dertil, som 
dyrker mindst tre ha udnyttet landbrugsareal, og som 
forpligter sig til at udøve landbrugsvirksomhed, der 
svarer til målene i artikel 1 i direktiv 75/268/EØF, i 
mindst fem år fra den første udbetaling af en udlignings­
godtgørelse. Landbrugeren kan frigøres fra denne 
forpligtelse, såfremt han ophører med landbrugsvirk­
somhed, og hvis den fortsatte drift af de pågældende 
arealer er sikret; han frigøres fra denne forpligtelse i 
tilfælde af force majeure, navnlig ekspropriation eller 
anden afståelse i det offentliges interesse; endvidere 
frigøres en landbruger, som oppebærer pension i henhold 
til en alderspensionsordning. 
I Mezzogiorno, herunder også øerne, i de oversøiske 
departementer og i de græske, portugisiske og spanske 
områder fastsættes minimum for udnyttet landbrugsareal 
pr. bedrift dog til to ha. 
2. Udgifterne i forbindelse med udligningsgodtgø­
relsen giver ikke anledning til refusion fra fonden i 
medfør af artikel 31, når landbrugeren oppebærer 
pension i henhold til en alderspensionsordning. 
3. Medlemsstaterne kan fastsætte supplerende eller 
indskrænkende betingelser for ydelse af udligningsgodt­
gørelse, herunder til fordel for anvendelse af driftsme­
toder, der er forenelige med kravene om beskyttelse af 
miljøet og bevaring af landskabet. 
Artikel 19 
1. Medlemsstaterne fastsætter beløbsstørrelserne for 
udligningsgodtgørelsen under hensyn til graden af de 
varige naturbetingede ulemper, som påvirker landbrugs­
virksomheden, og inden for de nedenfor anførte 
grænser, uden at denne godtgørelse dog kan være 
mindre end 20,3 ECU pr. storkreatur, eller i givet fald 
pr. ha i de i artikel 3 i direktiv 75/268/EØF nævnte 
områder. 
a) Når det drejer sig om produktion af kvæg, får, geder 
eller enhovede dyr, beregnes godtgørelsen i forhold 
til besætningens størrelse. Godtgørelsen må ikke over­
stige 102 ECU pr. storkreatur. Det samlede beløb for 
godtgørelsen må ikke overstige 102 ECU pr. ha af 
bedriftens foderareal. Tabellen for omregning af kvæg, enhovede dyr, får og geder til storkreaturer er 
anført i bilag I. 
I ugunstigt stillede landbrugsområder, hvor de varige 
naturbetingede ulempers særlig alvorlige karakter gør 
det berettiget, kan den samlede godtgørelse dog 
forhøjes til 121,2 ECU pr. storkreatur og pr. ha. 
Godtgørelsen begrænses til 1,4 storkreatur pr. ha af 
bedriftens samlede foderareal. 
Køer, hvis mælk er bestemt til afsætning, kan kun 
tages i betragtning ved beregning af godtgørelsen 
inden for de i artikel 3, stk. 3, i direktiv 75/268/EØF 
fastlagte områder, samt de i artikel 3, stk. 4 og 5, i 
samme direktiv faslagte områder, hvor mælkeproduk­
tionen udgør en vigtig del af bedrifternes produktion. 
Når medlemsstaterne gør brug af denne mulighed i de 
i artikel 3, stk. 4 og 5, i ovennævnte direktiv fastlagte 
områder, må antallet af malkekøer, der ved beregning 
af godtgørelsen skal tages i betragtning pr. begun­
stiget landbruger, ikke overstige 20 enheder. 
b) Når det drejer sig om anden produktion end af kvæg, 
enhovede dyr, får eller geder, beregnes godtgørelsen i 
forhold til det udnyttede areal med fradrag af arealer 
med foderafgrøder samt: 
i) for så vidt angår samtlige ugunstigt stillede land­
brugsområder med fradrag af arealer, der 
anvendes til dyrkning af hvede: 
— bortset fra arealer, der anvendes til dyrkning 
af hård hvede i de områder, der ikke indgår i 
de i Rådets forordning (EØF) nr. 3103/76 (') 
omhandlede områder 
— bortset fra arealer, der anvendes til dyrkning 
af blød hvede i de områder, hvor det gennem­
snitlige udbytte ikke er på over 2,5 tons pr. 
ha, der anvendes til denne produktion, 
ii) for så vidt angår samtlige ugunstigt stillede land­
brugsområder med fradrag af arealer, der er 
dækket af plantager med æble-, pære- eller 
ferskentræer, og som overstiger 0,5 ha pr. bedrift; 
iii) for så vidt angår de i artikel 3, stk. 4 og 5, i 
direktiv 75/268/EØF omhandlede ugunstigt stil­
lede områder med fradrag af arealer, der 
anvendes til dyrkning af vin, bortset fra vinbrug 
med et udbytte på under 20 hektoliter pr. ha, til 
dyrkning af sukkerroer samt til intensivt dyrkede 
afgrøder. 
C) EFT. nr. L 351 af 21. 12. 1976, s. 1. 
Nr. C 82/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 3. 91 
Godtgørelsen må ikke overstige 102 ECU pr. ha. I de 
ugunstigt stillede landbrugsområder, hvor de varige 
naturbetingede ulempers særlig alvorlige karakter gør 
det berettiget, kan den samlede godtgørelse dog 
forhøjes til 121,2 ECU pr. ha. 
c) Medlemsstaterne kan variere udligningsgodtgørelsen 
efter bedriftens økonomiske situation og indkomsten 
for den landbruger, der modtager udligningsgodtgø­
relsen. Godtgørelsen kan ligeledes varieres efter 
anvendelsen af landbrugsmetoder, der er forenelige 
med kravene til miljøbeskyttelse eller bevaring af 
landskabet, uden at eventuelle forhøjelser dog kan 
lægges til den i artikel 21 omhandlede støtte. 
2. Medlemsstaterne er frit stillet hvad angår ydelse af 
udligningsgodtgørelse for den produktion eller en del 
deraf, som er omfattet af den i stk. 1, litra b), omhand­
lede foranstaltning. 
3. Det maksimale beløb, der kan ydes fra fonden, 
begrænses til ækvivalenten af 120 enheder pr. bedrift, 
hvad enten der er tale om storkreaturenheder eller areal­
enheder (ha); ud over ækvivalenten af de første 60 
enheder reduceres det maksimale beløb, der kan ydes pr. 
storkreaturenhed eller pr. ha, desuden til halvdelen af det 
maksimale beløb for den i stk. 1 omhandlede godtgø­
relse. 
Artikel 20 
1. I de i artikel 17, stk. 1, omhandlede områder kan 
medlemsstaterne yde støtte til kollektiv investering i 
foderproduktion, herunder oplagring og fordeling af 
foder, til forbedring og udlægning af græsgange, der 
drives i fællesskab, og i bjergområder til kollektiv eller 
individuel investering i vandreservoirer, direkte adgangs­
veje til græsgange og alpegræsgange samt læskure til 
besætningerne. 
Når husdyrholdet i disse områder udgør en marginal 
aktivitet, kan den i første afsnit fastsatte støtte dog 
udvides til også at omfatte andre landbrugsaktiviteter 
end opdræt. 
2. De i stk. 1 omhandlede arbejder kan, hvis det 
økonomisk er berettiget, omfatte mindre vandforsynings-
foranstaltninger til landbruget, som er forenelige med 
miljøbeskyttelsen, herunder mindre vandingsanlæg samt 
opførelse eller reparation af de læskure, der er nødven­
dige i forbindelse med sæsonbestemt opflytning af besæt­
ningerne. 
3. Den i stk. 1 omhandlede støtte, der kan finansieres 
af fonden, må ikke overstige 100 000 ECU pr. kollektiv 
investering, 500 ECU pr. forbedret eller udlagt ha græs­gang eller alpegræsgang og 5 000 ECU pr. ha vandings-
areal. 
AFSNIT VII 
Støtte i områder, der er følsomme med hensyn til beskyt­
telse af miljøet og bevaring af naturen og landskabet 
Artikel 21 
Med henblik på at bidrage til indførelse eller oprethol­
delse af produktionsmetoder i landbruget, der er forene­
lige med kravet om beskyttelse af miljøet og naturres­
sourcerne eller med kravet om bevaring af naturen og 
landskabet, og dermed bidrage til tilpasning og omlæg­
ning af landbrugsproduktionen til markedets behov, kan 
medlemsstaterne under hensyn til de deraf følgende 
indtægtstab i landbruget indføre en særlig støtteordning i 
de områder, der er specielt følsomme med hensyn til 
disse forhold. 
Artikel 22 
Den i artikel 21 omhandlede støtteordning omfatter en 
årlig hektarpræmie, der ydes til landbrugere i de i artikel 
21 omhandlede områder, som forpligter sig til inden for 
rammerne af et særligt program for området i en periode 
på mindst fem år at indføre eller opretholde produk­
tionsmetoder i landbruget, som er forenelige med kravet 
om beskyttelse af miljøet og naturressourcerne eller 
kravet om bevaring af naturen og landskabet. 
Artikel 23 
Medlemsstaterne fastlægger de i artikel 21 omhandlede 
områder. De fastsætter endvidere de produktionsme­
toder, der er forenelige med kravet om beskyttelse af 
miljøet og naturressourcerne eller med kravet om beva­
ring af naturen og landskabet, under hensyn til de mål, 
der skal nås i de enkelte områder. De skal ligeledes fast­
lægge de regler og kriterier, der skal overholdes i forbin­
delse med de produktionsmetoder, der er omhandlet i 
artikel 22, herunder bl.a. opretholdelse eller mindskelse 
af produktionsintensiteten og/eller den krævede husdyr­
tæthed. De fastlægger ligeledes præmiebeløbet og 
præmiens varighed, der skal være afhængig af den 
forpligtelse, landbrugeren har indgået i programmet. 
Artikel 24 
Det gennem fonden tilskudsberettigede maksimumsbeløb 
for den i artikel 22 omhandlede årlige hektarpræmie er 
150 ECU pr. ha, som er omfattet af forpligtelsen i artikel 
22. 
27. 3. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 82/23 
AFSNIT VIII 
Skovbrugsforanstakninger på landbrugsbedrifterne 
Artikel 25 
1. Medlemsstaterne kan tildele støtte til tilplantning af 
landbrugsarealer med skov til landbrugerne, herunder 
landbrugere, der modtager støtte som omhandlet i afsnit I 
i denne forordning eller støtte som omhandlet i artikel 4 
i Rådets forordning (EØF) nr. 1096/88 af 25. april 1988 
om indførelse af en fællesskabsordning for tilskyndelse til 
ophør med landbrugsvirksomhed (*). 
Støtten til tilplantning med skov kan ligeledes ydes til 
enhver anden enkeltperson samt til sammenslutninger 
eller kooperative virksomheder i skovbruget eller til 
kollektive institutioner, som gennemfører tilplantning af 
landbrugsarealer. 
2. Medlemsstaterne kan tildele støtte til landbrugere, 
der opfylder betingelserne i artikel 5, stk. 1, litra a), til 
investering i forbedring af skovarealer, såsom anlæggelse 
af læhegn, brandbælter, vandreservoirer og skovveje på 
bedrifterne. 
3. Udgifter til landbrugsmateriellets tilpasning til skov­
brugsarbejder er omfattet af de i stk. 1 og 2 omhandlede 
investeringer. 
4. De udgifter, der i henhold til stk. 1 og 2 faktisk er 
afholdt af medlemsstaterne, refunderes af fonden med op 
til følgende refusionsberettigede maksimumsbeløb: 
— 1 819 ECU pr. ha for tilplantning med skov 
— 700 ECU pr. ha for forbedring af skovarealer og 
anlæggelse af læhegn 
— 1 400 ECU pr. ha for fornyelse og forbedring af 
arealer med korkeg 
— 18 000 ECU pr. km for skovveje 
— 150 ECU pr. ha forsynet med brandbælter og 
vandreservoirer. 
På berettiget anmodning fra en medlemsstat og inden for 
de disponible midler på budgettet kan Kommissionen 
efter fremgangsmåden i artikel 30 træffe afgørelse om en 
forhøjelse af maksimumsbeløbene for tilplantning med 
skov, for forbedring af skovarealer og for fornyelse og 
forbedring af arealer med korkeg med op til maksi­
mumsbeløb på henholdsvis 3 000, 1 200 og 3 000 ECU. 
Artikel 26 
1. Medlemsstaterne kan tildele landbrugere, der 
tilplanter landbrugsarealer med skov, og som ikke 
(') EFT nr. L 110 af 29. 4. 1988, s. 1. modtager den i artikel 6 i forordning (EØF) nr. 1096/88 
omhandlede præmie, en årlig præmie pr. ha, der 
tilplantes med skov. 
2. Det tilskudsberettigede maksimumsbeløb for den i 
stk. 1 omhandlede årlige præmie fastsættes til 150 ECU 
pr. tilplantet ha pr. år. 
Dette beløb nedsættes til 50 ECU pr. ha, hvis der for 
samme areal ydes støtte i henhold til afsnit I, for det 
tidsrum, i hvilket nævnte støtte ydes. 
Præmien er tilskudsberettiget i et tidsrum på indtil 20 år 
regnet fra den oprindelige skovtilplantning. 
3. Medlemsstaterne fastsætter beløbet for og varig­
heden af den årlige præmie i forhold til indkomsttabet 
og de træarter eller -typer, der er anvendt til tilplant­
ningen. 
Artikel 27 
1. Medlemsstaterne fastlægger betingelserne for 
tilplantning af landbrugsarealer med skov, som navnlig 
kan omfatte betingelserne vedrørende beliggenheden og 
sammenlægningen af de arealer, der kan tilplantes. 
2. Meddelelsen om gennemførelsesbestemmelserne til 
dette afsnit i henhold til artikel 29 skal omhandle: 
— de dispositioner, der er truffet med henblik på fast­
læggelse af betingelserne for tilplantning med skov 
— de dispositioner, der er truffet med henblik på vurde­
ring og kontrol af indvirkningerne på miljøet 
— en angivelse af de ledsageforanstaltninger, der er 
truffet eller påtænkt 
— en angivelse af de skovbrugsplaner eller 
-programmer, som tilplantningerne skal være i over­
ensstemmelse med. 
AFSNIT IX 
Tilpasning af erhvervsuddannelsen til kravene i det 
moderne landbrug 
Artikel 28 
1. Medlemsstaterne kan i de områder, hvor det viser 
sig nødvendigt og af hensyn til en tilfredsstillende 
gennemførelse af de tilsvarende aktioner, indføre en 
særlig støtteordning med henblik på at forbedre 
erhvervsuddannelsen inden for landbruget for personer, 
der er omfattet af de i artikel 3 og 5 til 16 omhandlede 
foranstaltninger, samt for unge landbrugere på under 
40 år, medmindre finansieringen er fastsat i Rådets 
forordning (EØF) nr. 4255/88 (2). 
O EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 21. 
Nr. C 82/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 3. 91 
Denne ordning kan omfatte: 
— erhvervsuddannelses- samt efter- og videreuddannel-
seskurser og praktikanttjeneste for landbrugere, 
medhjælpende familiemedlemmer og ansatte inden 
for landbruget, som er ude over den skolepligtige 
alder, samt supplerende uddannelseskurser eller prak­
tikantophold for sådanne personer med det formål at 
forberede landbrugerne til den kvalitative omlægning 
af produktionen og anvendelsen af produktionsme­
toder, der er forenelige med kravet om beskyttelse af 
naturen, samt give dem det uddannelsesniveau, der er 
nødvendigt, for at de kan drive det areal, der er 
tilplantet med skov 
— uddannelseskurser for ledere og bestyrere af produ­
centsammenslutninger og kooperativer, for så vidt 
som det er nødvendigt for at forbedre producen­
ternes økonomiske organisation og forarbejdningen 
og afsætningen af landbrugsprodukter fra det pågæl­
dende område 
— supplerende uddannelseskurser, der er nødvendige 
for at opnå det i artikel 10, stk. 1, omhandlede 
niveau for erhvervsuddannelsen, og som er af en 
varighed på mindst 150 timer. 
2. Den i stk. 1 omhandlede støtteordning omfatter 
ydelse af støtte: 
a) til deltagelse i kurser eller praktikanttjeneste 
b) til tilrettelæggelse og gennemførelse af kurser og 
praktikanttj eneste. 
3. De af medlemsstaterne afholdte udgifter ved ydelse 
af støtte i henhold til stk. 2, litra a) og b), kan refunderes 
af fonden, dog højst med 7 000 ECU pr. person, som har 
deltaget i et komplet kursus eller praktikantophold; heraf 
er 2 500 ECU forbeholdt supplerende kurser eller prakti­
kantophold vedrørende omlægning af produktionen, 
anvendelse af produktionsmetoder, som er forenelige 
med beskyttelsen af naturen, og drift af de arealer, der er 
tilplantet med skov. 
Foranstaltningerne i henhold til denne artikel omfatter 
ikke kurser og praktikanttjeneste, der indgår i normale 
programmer og ordninger inden for landbrugsuddan­
nelse på sekundær- eller universitetsniveau. AFSNIT X 
Generelle og finansielle bestemmelser 
Artikel 29 
1. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse 
om: 
— forslag til love og administrative bestemmelser, som 
de påtænker at vedtage i henhold til denne forord­
ning, herunder bestemmelser i forbindelse med arti­
kel 12 
— allerede eksisterende bestemmelser, som gør det 
muligt at anvende denne forordning. 
2. Ved fremsendelsen af de forslag til love og admini­
strative bestemmelser og de allerede gældende bestem­
melser, der er omhandlet i stk. 1, forelægger medlems­
staterne en redegørelse for den forbindelse, der på regio­
nalt plan består mellem på den ene side den pågældende 
foranstaltning og på den anden side landbrugets økono­
miske situation og dets særlige strukturforhold. 
3. For så vidt angår de forslag, der meddeles i 
henhold til stk. 1, første led, undersøger Kommissionen, 
under henvisning til deres overensstemmelse med denne 
forordning og under hensyntagen til dennes målsæt­
ninger og den nødvendige sammenhæng mellem de 
forskellige foranstaltninger, om betingelserne for Fælles­
skabets finansielle deltagelse i den i artikel 1 omhandlede 
fælles foranstaltning er opfyldt. 
Senest to måneder efter meddelelsen afgiver Kommis­
sionen udtalelse herom efter høring af Komitéen for 
Landbrugsstrukturerne og Udvikling af Landdistrikterne. 
4. Medlemsstaterne fremsender til Kommissionen 
teksten til de i stk. 3 omhandlede love og administrative 
bestemmelser umiddelbart efter deres vedtagelse. 
Artikel 30 
For så vidt angår de bestemmelser, der meddeles i 
henhold til artikel 29, stk. 1, andet led, og stk. 4, træffer 
Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 29 i 
forordning (EØF) nr. 4253/88 senest to måneder efter 
meddelelsen afgørelse om, hvorvidt betingelserne for 
Fællesskabets finansielle deltagelse i den i artikel 1 
omhandlede fælles aktion er opfyldt, set ud fra kravet 
om, at bestemmelserne skal stemme overens med nærvæ­
rende forordning og de heri fastsatte mål, og at der skal 
være fornøden sammenhæng mellem de forskellige 
foranstaltninger. 
Artikel 31 
1. De af medlemsstaterne afholdte udgifter i forbin­
delse med aktioner i henhold til artikel 3, 4, 6 til 11, 13 
til 21, 25, 26 og 28 kan refunderes af fonden. De af 
medlemsstaterne afholdte udgifter i forbindelse med 
27. 3. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 82/25 
aktioner i henhold til artikel 2 refunderes af EUGFL 
(Garantisektionen og Udviklingssektionen). 
2. For de regioner, der er omfattet af mål nr. 1 som 
fastsat i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 2052/88, fast­
lægger Kommissionen satserne for Fællesskabets medfi­
nansiering af de forskellige foranstaltninger i henhold til 
de kriterier og grænser, der er fastsat i artikel 13 i 
nævnte forordning, og efter fremgangsmåden i artikel 29 
i forordning (EØF) nr. 4253/88. På anmodning af en 
medlemsstat anvendes disse satser for de udgifter, som 
medlemsstaten har afholdt fra den 1. januar 1989. 
For de regioner, der ikke er omfattet af mål nr. 1, fast­
sættes satserne af Kommissionen på de samme betin­
gelser; Kommissionen skal dog inden den 31. december 
1992 forelægge Rådet en rapport vedlagt forslag til fast­
sættelse af disse satser for de kommende år. 
Artikel 32 
1. De foranstaltninger, som medlemsstaterne vedtager, 
kan kun komme i betragtning til Fællesskabets finansielle 
deltagelse, hvis de pågældende bestemmelser har været 
genstand for en positiv beslutning i henhold til artikel 30. 
2. Fællesskabets finansielle deltagelse vedrører refu­
sionsberettigede udgifter i forbindelse med søtte, som 
ydes i medfør af en beslutning, der er vedtaget efter den 
31. marts 1985. 
Artikel 33 
1. Refusionsansøgningerne vedrører udgifter, som 
medlemsstaterne har afholdt i løbet af et kalenderår, og 
indgives til Kommissionen inden den 1. juni det følgende 
år. 
2. Forskud kan ydes med Kommissionens samtykke. 
3. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestem­
melserne til denne artikel. 
Artikel 34 
Medlemsstaterne kan fastsætte supplerende betingelser 
for gennemførelsen af de i denne forordning fastsatte 
støtteforanstaltninger. 
Artikel 35 
1. Denne forordning berører ikke medlemsstaternes 
ret til på det område, der er omfattet af denne forord­
ning, med undtagelse af det område, der er omfattet af 
artikel 2, artikel 6 til 9, artikel 11, artikel 12, stk. 2, 3 og 4, samt artikel 17, at iværksætte supplerende støtteforan­
staltninger, hvis betingelser eller regler for ydelse afviger 
fra de heri fastsatte, eller hvis beløb overstiger de heri 
fastsatte lofter, under forudsætning af at disse foranstalt­
ninger træffes i overensstemmelse med Traktatens artikel 
92, 93 og 94. 
2. Med undtagelse af EØF-Traktatens artikel 92, stk. 
2, finder bestemmelserne i Traktatens artikel 92, 93 og 
94 ikke anvendelse på de støtteforanstaltninger, der er 
omfattet af artikel 2, artikel 6 til 9, artikel 11, artikel 12, 
stk. 2, 3 og 4, samt artikel 17. 
Artikel 36 
I henhold til artikel 23 i forordning (EØF) nr. 4253/88 
fastlægger medlemsstaterne effektive kontrolforanstalt­
ninger, som mindst skal indebære dels en efterprøvning 
af de væsentlige enkeltheder i den forpligtelse, modta­
geren har indgået, og af bilag og andet bevismateriale, 
dels kontrol på stedet med henblik på at undersøge, om 
oplysningerne i støtteansøgningerne svarer til de faktiske 
forhold. 
Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fast­
sættes i givet fald af Kommissionen efter fremgangs­
måden i artikel 29 i forordning (EØF) nr. 4253/88. 
Artikel 37 
1. På begrundet anmodning kan Kommissionen efter 
fremgangsmåden i artikel 30 bemyndige en medlemsstat 
til ikke at anvende de i afsnit I, II og III fastsatte 
ordninger i regioner eller områder, hvor naturforholdene 
eller risikoen for affolkning taler imod en produktions­
nedsættelse. For så vidt angår Spanien kan Kommis­
sionen desuden tage hensyn til særlige socio-økonomiske 
forhold i visse regioner eller områder. 
Kommissionen vedtager efter fremgangsmåden i artikel 
30 kriterierne for afgrænsning af de i første afsnit 
omhandlede regioner og områder. 
2. Portugal kan undlade at anvende de i stk. 1 
omhandlede ordninger indtil den 31. december 1994. 
Artikel 38 
1. Følgende særbestemmelser gælder for den tidligere 
Tyske Demokratiske Republiks område: 
a) De i afsnit I og II fastsatte ordninger anvendes fra 
produktionsåret 1991/92. 
b) Der kan som undtagelse fra artikel 2, stk. 2, ydes 
nedlæggelsesstøtte for kartoffelarealer. 
Nr. C 82/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 3. 91 
c) Hvis en bedrifts agerjordsarealer, i givet fald inklusive 
kartoffelarealer, jf. artikel 2, stk. 2, er på over 750 ha, 
ændres den i stk. 3 i nævnte artikel fastatte betingelse, 
at der nedlægges mindst 20 °/o af disse arealer, til, at 
der nedlægges mindst 150 ha. 
d) Ved oprettelse af familiebedrifter: 
— anvendes den i artikel 5, stk. 2, første led, fastsatte 
betingelse ikke 
— kan Tyskland yde den i artikel 10 og 11 omhand­
lede støtte til landbrugere, der ikke er over 55 år. 
Dog er støtte til landbrugere, der er fyldt 40 år, 
ikke berettiget til tilskud fra fonden. 
e) Betingelserne i artikel 6, stk. 3, andet afsnit, og i 
artikel 9, stk. 4, første led, anvendes ikke for støtte, 
der ydes til oprettelse af nye familiebedrifter eller 
omstrukturering af kooperative bedrifter, hvis antallet 
af malkekøer på de nye eller omstrukturerede 
bedrifter som helhed ikke overstiger antallet af 
malkekøer på de tidligere bedrifter. 
Har Rådet den 31. december 1990 ikke fastsat den 
ordning, der skal gælde for ansøgninger, der fra den 
1. januar 1991 indgives om støtte til investeringer i 
svinekødssektoren, anvendes de betingelser, som er 
fastsat for denne sektor i artikel 5, stk. 4, om antallet 
af svinepladser og i artikel 9, stk. 4, andet afsnit, 
andet led, ikke på støtte, som ydes til nye familiebe­
drifter eller til omstrukturering af kooperative 
bedrifter, hvis antallet af svinepladser på de nye eller 
omstrukturerede bedrifter som helhed ikke overstiger 
antallet af svinepladser på de tidligere bedrifter. 
f) Det i artikel 7, stk. 2, første afsnit, fastsatte investe­
ringsbeløb forhøjes til 140 000 ECU pr. MAE og til 
280 000 ECU pr. bedrift. 
g) Ved omstrukturering af kooperative bedrifter 
anvendes artikel 9, stk. 5, ligeledes på sammenslut­
ninger, der ikke har retlig status som kooperativ. 
h) Der kan i 1991 anvendes en særordning med støtte til 
bedrifter, der ligger i ugunstigt stillede områder, som 
er afgrænset efter kriterier, der fastlægges af Tysk­
land. I denne periode anvendes afsnit VI ikke på den 
tidligere Tyske Demokratiske Republiks område. Udgifterne til denne særordning er ikke berettigede til 
tilskud fra fonden. 
2. Stk. 1, litra b) til g), anvendes indtil den 31. 
december 1993. 
Inden udgangen af 1992 forelægger Kommissionen, 
Europa-Parlamentet og Rådet en beretning om gennem­
førelsen og udviklingen af strukturinterventionerne og 
-foranstaltningerne. I lyset af de opnåede resultater og 
situationens udvikling kan Kommissionen i givet fald 
forelægge forslag med henblik på at øge disse foranstalt­
ningers effektivitet. 
Artikel 39 
De foranstaltninger, der er omhandlet i afsnit II og VII, 
finder anvendelse indtil den 30 juni 1990. 
Inden nævnte dato forelægger Kommissionen Rådet en 
rapport om deres gennemførelse og herunder om udvik­
lingen i omkostningerne herved. 
Inden nævnte dato træffer Rådet på forslag af Kommis­
sionen med kvalificeret flertal afgørelse om forlængelse 
af foranstaltningernes anvendelsesperiode. 
Er der ikke truffet nogen afgørelse på dette tidspunkt, 
forlænges anvendelsesperioden med to år. 
Artikel 40 
Forordning (EØF) nr. 797/85 ophæves. 
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som 
henvisninger til nærværende forordning og læses efter 
sammenligningstabellen i bilag II. 
Artikel 41 
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter 
offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
27. 3. 91 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 82/27 
BILAG  I 
Omregningstabel  for kvæg,  enhovéde  dyr,  får og geder  til storkreaturer 
(omhandlet  i artikel  19, stk.  1, litra  a)) 
Tyre,  køer  og andet  kvæg  over  to år, enhovede  dyr over  seks  måneder  1,0  storkreatur 
Kvæg  fra seks  måneder  til to år 0,6  storkreatur 
Får 0,15  storkreatur 
Geder  0,15  storkreatur 
Koefficienterne  for hundyr  af får og geder  finder  anvendelse  på de i artikel  19, stk. 1, anførte  maksimums-
og minimumsbeløb  pr. storkreatur. 
Nr. C 82/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 3. 91 
BILAG II 
SAMMENLIGNINGSTABEL 
Forordning (EØF) nr. 797/85 
Afsnit 01: 
Afsnit 02: 
Afsnit 03: 
Afsnit I: 
Afsnit II: 
Afsnit III: 
Afsnit V: 
Afsnit VI: 
Afsnit VII: 
Afsnit VIII 
Afsnit IX: 
Bilag Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike! 
Artike! 
Artike 
Artike! 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike! 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike! 
Artike! 
Artike 
Artikel 
Artike! 
Artike! 
Artike] 
Artikei 
Artikel 
Artike] 
Artikel 
Artike] 
Artikel 
Artikel 
Artike] 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 1 
la 
la 
la 
la 
la 
la 
la 
la 
la 
Ib 
le 
2 
3 
3 
3 
3 
3 
3 
4 
5 
6 
7 
7a 
8 
9 
10 
11 
12 
13 
14 
15 
17 
19 
19a 
19b 
19c 
20 
20a 
20b 
21 
24 
25 
26 
27 
28 
28 
28 
30 
31 
31a 
32a 
32b 
33 
34 
35 stk. 
stk. 
stk. 
stk. 
stk. 
stk. 
stk. 
stk. 
stk. 
stk. 
stk. 
stk. 
stk. 
stk. 
stk. 
stk. 
stk. 
stk. 1 
2 
3 
3a 
4 
5 
6 
7 
8 
1 
2 
3 
4 
4a 
5 
-
1 
3 
4 Forordning (EØF) 
nr. 1760/87 
Artikel 6 Denne forordning 
Afsnit I: 
Afsnit II: 
Afsnit III: 
Afsnit IV: 
Afsnit V: 
Afsnit VI: 
Afsnit VII: 
Afsnit VIII 
Afsnit IX: 
Afsnit X: 
Afsnit XI: 
Bilag I Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artikel 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike 
Artike! 
Artike! 
Artike 
Artikel 
Artike! 
Artike! 
Artikel 
Artike! 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artike] 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artike] 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 1 
2 
2 
2 
2 
2 
2 
2 
2 
2 
3 
4 
5 
6 
6 
6 
6 
6 
6 
7 
8 
9 
10 
11 
12 
13 
14 
15 
16 
17 
18 
19 
20 
21 
22 
23 
24 
25 
26 
27 
28 
29 
30 
31 
32 
33 
33 
33 
34 
35 
36 
37 
38 
39 
40 
41 stk. 1 
stk. 2 
stk. 3 
stk. 4 
stk. 5 
stk. 6 
stk. 7 
stk. 8 
stk. 9 
stk. 1 
stk. 2 
stk. 3 
stk. 4 
stk. 5 
stk. 6 
stk. 1 
stk. 2 
stk. 3