Nr. C 53/58 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 3. 80 
Udtalelse om »Forslag til Rådets direktiv om anvendelse af Rådets direktiv om 
harmonisering af reglerne om selskabsbeskatning og kildeskat på udbytter på institutter 
for kollektiv investering« 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende nr. C 184 af 2. august 1978, side 8. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 2. august 1978 i medfør af artikel 100 i traktaten om oprettelse af 
Det europæiske økonomiske Fællesskab at høre Det økonomiske og sociale Udvalg 
om det nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 172. plenarforsamling afholdt i 
Bruxelles, den 24. og 25. oktober 1979 sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig arti­
kel 100, 
under henvisning til anmodning fra Rådet for De 
europæiske Fællesskaber af 2. august 1978 om en 
udtalelse, 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalgets 
præsidium den 18. oktober 1978 om at pålægge af­
delingen for økonomiske og finansielle anliggender 
at udarbejde udtalelsen, 1. Indledende bemærkninger 
1.1. Udvalget ser med tilfredshed på, at Kommissi­
onens forslag tager sigte på fremover at inddrage in­
vesteringsinstitutter i det endnu ikke vedtagne direk­
tiv om harmonisering af reglerne om selskabsbeskat­
ning og kildeskat af udbytter 2). Dermed imødekom­
mer Kommissionen den udtrykkelige anmodning, 
som Det økonomiske og sociale Udvalg fremsatte i 
sin udtalelse af 29. september 1976 3). Udvalget gen­
tager sit deri anførte synspunkt, at begge direktiver 
kun kan træde i kraft samtidig, da man ikke kan ac­
ceptere, at investeringsinstitutter udelukkes fra en 
harmonisering af reglerne om selskabsbeskatning. 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske 
og sociale Udvalg om forslag til Rådets direktiv om 
harmonisering af reglerne om selskabsbeskatning og 
kildeskat af udbytter l), 1.2. Udvalget beklager, at Rådet hverken har drøf­
tet eller vedtaget: 
under henvisning til udtalelse vedtaget af afdelingen 
for økonomiske og finansielle anliggender på dets 
53. møde den 18. september 1979, a) direktiv om et fælles skattesystem for moder- og 
datterselskaber i de forskellige medlemsstater af 
16. januar 19694), 
under henvisning til mundtlig beretning aflagt af 
ordføreren, Hermann Fredersdorf, 
under henvisning til forhandlingerne på den 172. 
plenarforsamling den 24. og 25. oktober 1979, modet 
den 24. oktober 1979. b) direktiv om et fælles skattesystem for fusioner, 
opdelinger og aktieudbytter i de enkelte med­
lemsstaters virksomheder af 16. januar 1969. 
enstemmigt 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
•) EFTnr. C 278 af 24. 11. 1976. *) EFTnr. C 253 af 5. II. 1975, s. 2. 
3) EFTnr. C 278 af 24. 11. 1976, s. 2. 
«) EFTnr. C 39 af 22. 3. 1969. 
3. 3. 80 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/59 
Begge direktiver nævnes i definitionslisten i artikel 2 
i direktivforslaget om harmonisering af reglerne om 
selskabsbeskatning og er derfor forudsætningen for 
dettes vedtagelse. Udvalget anmoder derfor Rådet 
indtrængende om ufortøvet at behandle og vedtage 
disse direktiver fra 1969, så at vejen til en harmoni­
sering af selskabsbeskatning i det mindste ikke læn­
gere er blokeret. 
1.3. Med forbehold af følgende bemærkninger 
godkender Udvalget direktivforslaget. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. Investeringsinstitutter må ikke stilles ringere, 
men bør tværtimod fremmes. Direktivforslaget op­
fylder ikke klart dette mål, som Kommissionen har 
opstillet. Udvalget finder det uacceptabelt, at direk­
tivforslaget påfører andelshaverne ekstra byrder i 
form af varige eller tidsmæssige finansielle ulemper 
og administrativt merarbejde. Derfor må man ikke 
blot fjerne ulemperne, men derudover også på en 
målrettet måde indføre lettelser, der kan fremme op­
sparingen i investeringsinstitutter. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Artikel 2 
3.1.1. Definitionen af »institutter for kollektiv in­
vestering« giver efter Udvalgets mening ikke til­
strækkelig retssikkerhed på EF-plan. Forudsætnin­
gerne »henvendelse til offentligheden« og »princip­
pet om risikospredning« er uklare retsbegreber og 
kan efter Udvalgets mening udelades. Det skatte­
mæssige krav turde være sikret tilstrækkeligt ved, at 
det i artikel 2, stk. 2, fastsættes, at det af et investe­
ringsinstitut modtagne udbytte skal skattemæssigt 
godskrives andelshaveren i løbet af samme år eller 
det følgende år, hvis det skal betragtes som et gen-
udloddet udbytte. Derfor bør man efter Udvalgets 
mening give afkald på sådanne yderligere kriterier 
og blot lade det være nok med »bilaget«, der skal 
udformes i overensstemmelse hermed. Derved und­
går man samtidig den unødvendige perfektionisme, 
der også forekommer i forbindelse med undtagelses­
bestemmelsen i artikel 3. 3.2.1. Med hensyn til den femårige frist for hen­
læggelse af udbytte henvises til Det økonomiske og 
sociale Udvalgs udtalelse om harmonisering af reg­
lerne om selskabsbeskatning af 29. september 1976. 
Deri går man i princippet ind for en frist, men sam­
tidig anmoder man om at forlænge fristen udover de 
fem år, for så vidt det er muligt. Ellers er der bl. a. 
den fare, at andelshavere i investeringsinstitutter mi­
ster deres skattefordele. 
3.2. Artikel 3 
3.2.1. Af hensyn til samtlige EF-borgeres retssik­
kerhed anser Udvalget det for nødvendigt at gå bort 
fra systemet med bi- eller multilaterale aftaler. I for­
bindelse med artikel 2 (sidste punktum i pkt. 3.1.1.) 
kunne man således slette den perfektionistiske afta­
lebestemmelse, når det drejer sig om investeringsin­
stitutter, hvor det vanskeligt definerbare udtryk 
»henvendelse til offentligheden« ikke kommer ind i 
billedet. 
3.2.2. Efter Udvalgets mening bør der derfor i bila­
get i henhold til artikel 2 fastsættes undtagelsesbe­
stemmelser, der er fælles for hele Fællesskabet; bila­
get skal i givet fald ændres og udformes i overens­
stemmelse hermed. 
3.3. Artikel 4 
3.3.1. De følgende tre sideordnede fremgangsmå­
der: 
a) Skattegodtgørelse til andelshaverne (stk. 1), 
b) modregning i investeringsinstituttet (stk. 2), 
c) tilbagebetaling til investeringsinstituttet (arti­
kel 10), 
er hverken enkle eller klare. Disse forskellige frem­
gangsmåder kunne eller måtte føre til forskelligar­
tede udlodningsmetoder med det resultat, at der 
ikke kan foretages den nødvendige sammenlignende 
vurdering af institutternes aktiver. 
Udvalget anser derfor en ensartet, enkel og anven­
delig fremgangsmåde for nødvendig. 
Nr. C 53/60 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 3. 80 
3.3.2. Bestemmelsen i stk. 3 i forbindelse med arti­
kel 12, hvorefter beregningsgrundlaget skal være di­
videnden med fradrag af investeringsinstituttets om­
kostninger, betragter Udvalget som en klar forforde­
ling af investeringsandele i forhold til aktier. Ved 
aktier med udbyttet som beregningsgrundlag fra­
trækkes der ikke omkostninger (f. eks. deponerings-
gebyrer eller andre af bankens administrationsom­
kostninger). Efter afdelingens mening bør man ved 
godtgørelsen derfor gå ud fra bruttoudbyttet uden 
fradrag af omkostninger. Derudover bør andelsha­
verne sågar kunne trække administrationsomkost­
ningerne fra i skat. 
3.3.3. En likviditetsmæssig forfordeling af andels­
haverne kan man efter Udvalgets mening kun 
undgå, hvis man samtidig med, at udbyttet tilgår in­
vesteringsinstituttet, godskriver andelshaverne via 
prisen på investeringsandelene. Dette sikres bedst, 
hvis investeringsinstituttets godtgørelse finder sted 
straks. Ellers vil det ikke føre til den lovede lettelse 
eller begunstigelse af sparere, som tværtimod forfor­
deles. Over for dette mål må den fuldkomne sikring 
af skattegodtgørelseskravet vige. 
3.3.4. Ordene »bortset fra andre investeringsinsti­
tutter« i artikel 4, stk. 1, må ikke indebære, at der i 
tilfælde, hvor indtægter fra ét investeringsinstitut 
overføres til et andet, nægtes andelshaverne i inve­
steringsinstitut nr. 2 skattegodtgørelse. 
3.4. Artikel 5 til 9 
3.4.1. Skattegodtgørelse i forbindelse med kilde­
skatten forekommer Udvalget at være en stor hin­
dring, navnlig da artikel 8 i forbindelse med artikel 7 
praktisk talt tvinger medlemsstaterne til at opkræve 
kildeskat. Denne grove forfordeling over for fastfor­
rentede værdipapirer, som i flere medlemsstater nu 
og fremover ikke kildebeskattes, er i fuldstændig 
modstrid med direktivforslagets målsætning. 
3.4.2. Derfor ønsker Udvalget at minde om Det 
økonomiske og sociale Udvalgs forslag i udtalelsen 
af 29. september 1976: 
»De (medlemsstaterne) søger egnede løsninger for at 
fjerne de ulemper, som skatteindeholdelse med den i direktivet fastsatte sats kan have for aktionærer 
med beskedne indkomster.« 
Hvad der gælder for aktionærer må i udvidet om­
fang gælde for sparere, som ifølge sagens natur altid 
hovedsagelig er andelshavere med beskedne ind­
komster. Som følge af sparernes karakteristika er det 
dog ikke tilstrækkeligt, som i givet fald hos aktionæ­
rerne, at træffe bestemmelser om fritagelse på 
grundlag af en attest m. m. Alene denne bureaukra­
tiske byrde ville gøre opsparing i investeringsinsti­
tutter i forhold til opsparing i, fastforrentede papirer 
og andre værdipapirer, som ikke kildebeskattes, uat­
traktiv. Derfor bør opsparing i investeringsinstitutter 
slet ikke kildebeskattes. 
3.4.3. Med hensyn til det i artikel 9 på ny nævnte 
nettoudbytte henvises til pkt. 3.3.2. og 3.3.3. 
3.5. Artikel 10 
3.5.1. Problematikken er i og for sig allerede be­
handlet i pkt. 3.3. 
3.5.2. Denne fremgangsmåde anbefales generelt, 
da begunstigelsen således altid opstår før genudlod-
ningen til andelshaverne, og det principielle mål, 
som er at fremme og ikke at forfordele andelsha­
verne, kan således lettere nås. 
3.5.3. Denne fremgangsmåde truer og hæmmer be­
stemmelserne om »forholdsmæssige omkostninger«, 
som højst kan fastslås efter årets udgang; disse be­
stemmelser bør forkastes. 
3.6. Artikel 12 
3.6.1. Det drejer sig her om bestemmelser, som 
Udvalget i forbindelse med artikel 4 og artikel 10 
udtrykkeligt går imod, da de forfordeler værdipapir­
opsparingen. Der henvises til pkt. 3.3 og 3.5.3. Ud­
valget mener som en konsekvens heraf, at artikel 12 
bør udgå. Dermed gøres det muligt at fradrage om­
kostningerne i fondsmassen. 
3.6.2. Hensynet til de »forholdsmæssige omkost­
ninger« fører desuden til uacceptable resultater, da 
omkostningsdelen og dermed beskatningssatsen på 
3. 3. 80 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/61 
grund af tidsforskydelsen er afhængig af de til en­
hver tid eksisterende terminsbundne andelshavere. 
AFDELINGEN FOR REGIONALUDVIKLING HAR— 
under henvisning til beslutning truffet af sit præsi­
dium den 1. december 1977 om at pålægge afdelin­
gen for regionaludvikling at udarbejde en studie 
over »De lokale og regionale myndigheders og de 
sociale og økonomiske organisationers rolle og ind­
flydelse inden for den fælles regionalpolitik«, 
under henvisning til sin beslutning truffet den 
5. april 1979 om i henhold til forretningsordenens 
artikel 20, stk. 4, at give afdelingen for regionalud­
vikling tilladelse til at ændre nævnte studie til en 
udtalelse, 
under henvisning til udtalelse fra afdelingen for re­
gionaludvikling vedtaget den 14. september 1979, 
under henvisning til den af ordføreren, hr. Ventejol, 
fremlagte beretning. Ved skiftende andelshavere opstår der et uaccepta­
belt vilkårligt resultat. 
under henvisning til drøftelserne på den 172. plenar­
forsamling afholdt den 24. og 25. oktober 1979 (mø­
det den 25. oktober 1979), og 
ud fra følgende betragtninger: 
e 
Med et direkte valgt parlament viser Det europæiske 
økonomiske Fællesskab sin vilje til at fortsætte op­
bygningen af en europæisk union, et mål der dog 
kun nås fuldstændigt, hvis Det økonomiske og soci-
n ale Udvalg, der repræsenterer samtlige kræfter i det 
is økonomiske liv, drages med ind i bestræbelserne, 
1-
n efter udvidelsen vil EF stå over for nye problemer, 
som blandt andet skyldes, at forskellene regionerne 
imellem øges, og det er derfor nødvendigt, at der 
:- samtidig med udvidelsen sker en styrkelse af fælles-
skabsbåndene, 
1, da der i den fælles regionalpolitik arbejdes med 
konkrete og præcist stedfæstede projekter, er den Udfærdiget i Bruxelles, den 24. oktober 1979. 
Raffaele VANNI 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om »De lokale og regionale myndigheders og de sociale og økonomiske 
organisationers rolle og indflydelse inden for den fælles regionalpolitik« 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Udvalget besluttede på sin 167. plenarforsamling den 4. og 5. april 1979 på forslag fra 
sit præsidium at afgive en udtalelse om det nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 172. plenarforsamling afholdt i 
Bruxelles den 24. og 25. oktober 1979 sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: