[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 23.6.2008

KOM(2008) 380 endelig

2008/0122 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS BESLUTNING

om ændring af Rådets beslutning 2001/470/EF om oprettelse af et europæisk retligt netværk på det civil- og handelsretlige område

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. BEGRUNDELSE OG FORMÅL

1.1 Indledning

Den 28. maj 2001 vedtog Rådet beslutning 2001/470/EF om oprettelse af et europæisk retligt netværk på det civil- og handelsretlige område mellem medlemsstaterne med undtagelse af Danmark (herefter benævnt "beslutningen")[1], der har fundet anvendelse siden 1. december 2002.

Det europæiske retlige netværk på det civil- og handelsretlige område (herefter benævnt "nettet") blev oprettet, fordi den gradvise etablering af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i Fællesskabet krævede, at det retlige samarbejde mellem medlemsstaterne blev forbedret, forenklet og fremskyndet. Nettet skulle også fremme borgernes domstolsadgang i forbindelse med tvister på tværs af grænserne gennem gradvis etablering af et informationssystem rettet mod offentligheden.

I begyndelsen af 2008 havde nettet 437 medlemmer fordelt på fire kategorier, nemlig 102 kontaktpunkter, 140 centrale myndigheder (artikel 2, stk. 1, litra b)), 12 retsembedsmænd, der fungerer som forbindelsespersoner, og 181 andre judicielle myndigheder, der er aktive inden for retligt samarbejde.

Kommissionen varetager tilrettelæggelsen, formandskabet og sekretariatsforretningerne for nettets møder. Nettets kontaktpunkter holder møde mindst én gang i hvert halvår. I tidsrummet 11. februar 2003-31. januar 2008 er der blevet afholdt 19 møder for kontaktpunkter, dvs. i gennemsnit fire møder om året. Alle nettets medlemmer har mødtes hvert år siden 2002.

1.2 Den generelle baggrund for forslaget og høringer

I beslutningens artikel 19 er det fastsat, at Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport om anvendelsen heraf, der kan ledsages af forslag med henblik på at tilpasse beslutningen. I rapporten skal der ses nærmere på spørgsmål vedrørende de juridiske erhvervs adgang til og inddragelse i nettets arbejde og offentlighedens eventuelle direkte kontakt med nettets kontaktpunkter.

Dette forslag er baseret på brede høringer af de forskellige berørte aktører, navnlig internt i nettet. I forbindelse med udarbejdelsen af ovennævnte rapport bestilte Kommissionen en undersøgelse af nettets funktion (herefter benævnt "undersøgelsen"), der blev gennemført i tidsrummet december 2004-maj 2005[2].

På grundlag af denne undersøgelse og en række høringer internt i nettet siden 2004 forelagde Kommissionen den 16. maj 2006 en rapport om anvendelsen af beslutningen[3]. I rapporten, der er baseret på beslutningens artikel 19, konkluderede Kommissionen, at nettet generelt havde forbedret det retlige samarbejde mellem medlemsstaterne

Rapporten afslørede imidlertid en række mangler ved den måde, hvorpå nettet fungerer. Kommissionen bemærkede, at hele nettets potentiale langt fra er udviklet, og at det er nødvendigt, at det råder over de nødvendige midler for at udføre sine opgaver. Kommissionen understregede dog nettets betydning som et vigtigt værktøj for indførelsen af et egentligt retligt område.

Som reaktion på Kommissionens rapport vedtog Rådet (retlige og indre anliggender) på sit møde den 19.-20. april 2007 en række konklusioner vedrørende det europæiske retlige netværk[4].

1.3 Forslagets generelle mål

Forslagets generelle mål er at styrke nettets rolle i forbindelse med det retlige samarbejde mellem medlemsstaterne og navnlig sikre, at dommere og andre jurister konkret anvender fællesskabsretsakter og konventioner, der gælder mellem medlemsstaterne, på en effektiv måde. Det har desuden til formål at konsolidere nettets rolle for så vidt angår en effektiv domstolsadgang for borgerne i forbindelse med tvister på tværs af grænserne.

Disse mål skyldes gennemførelsen af Haagprogrammet "Styrkelse af frihed, sikkerhed og retfærdighed i Den Europæiske Union", som Det Europæiske Råd vedtog på sit møde den 4.-5. november 2004[5] (herefter benævnt "Haagprogrammet"), hvori det fastsættes, at der bør gøres en yderligere indsats for at lette adgangen til domstolene og det civilretlige samarbejde. Forslaget om ændring af beslutningen om oprettelse af nettet er medtaget i Rådets og Kommissionens handlingsplan af 2. juni 2005 om gennemførelsen af Haagprogrammet[6].

Det skal understreges, at siden beslutningens ikrafttrædelse er adskillige fællesskabsinstrumenter på det civilretlige område blevet vedtaget, trådt i kraft eller vil snart træde i kraft[7]. En konkret og effektiv gennemførelse af alle disse instrumenter går via en styrkelse af nettets rolle, navnlig for at kunne tage vare på det stigende antal anmodninger om oplysninger og samarbejde, det forudses vil blive resultatet heraf.

For effektivt at gennemføre fællesskabsforskrifter og internationale forskrifter vedrørende lovvalg bør nettet desuden gradvis udvikle bistanden til domstolene og andre myndigheder vedrørende anvendelse af fremmed lov.

Dette forslag har således til formål at forny de retlige rammer for nettet og sikre det en mere effektiv organisation og flere midler, således at det fremover vil kunne gøre sig gældende inden for et europæisk retsområde som et vigtigt element i samarbejdet mellem alle aktører på det civilretlige område.

2. FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER

2.1 Retsgrundlag

Dette forslag har hjemmel i traktatens artikel 61, litra c), der giver Fællesskabet kompetence til at vedtage foranstaltninger vedrørende civilretligt samarbejde, jf. artikel 65, som træffes i overensstemmelse med traktatens artikel 67, stk. 5, andet led, efter fremgangsmåden i traktatens artikel 251 (fælles beslutningstagning).

Danmark deltager ikke i vedtagelsen af denne beslutning og er ikke bundet eller omfattet af den, jf. artikel 1 og 2 i den protokol om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. [Den finder heller ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige og Irland, undtagen hvis de udtrykker ønske herom, jf. artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab].

2.2 Subsidiaritetsprincippet

Målene for den påtænkte handling, nemlig en styrkelse af det retlige samarbejde mellem medlemsstaterne og en effektiv domstolsadgang for personer, der involveres i tvister på tværs af grænserne, kan ikke på koordineret vis og i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af den påtænkte handlings omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan, hvorfor Fællesskabet kan træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. Valget af en bindende fællesskabsretsakt i form af en beslutning skyldes, at det er nødvendigt, at bestemmelserne anvendes af alle medlemsstaterne, for at målene kan nås.

2.3 Proportionalitetsprincippet

Forslaget til beslutning har først og fremmest til formål på koordineret og ensartet vis at styrke det retlige samarbejde mellem medlemsstaterne, hovedsagelig ved hjælp af nettets eksisterende strukturer. Forslaget påvirker ikke de samarbejdsmekanismer, der allerede eksisterer i medlemsstaterne såsom dem, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra b)-d), og tager udgangspunkt i at forbedre samarbejdet mellem de forskellige dele af nettet. De juridiske erhvervs deltagelse i nettet sker ved, at medlemsstaterne internt udpeger en repræsentant, hvilket vil øge nettets disponible handlemuligheder.

I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet i traktatens artikel 5 går dette forslag til beslutning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

3. BUDGETMÆSSIGE OG FINANSIELLE KONSEKVENSER

Forslaget tager i vid udstrækning udgangspunkt i et tæt samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen og de finansielle midler, der er afsat til forbedring af det retlige samarbejde i medfør af afgørelse nr. 1149/2007/EF af 25. september 2007 om et særprogram om civilret for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed. Et af de specifikke mål for programmet om civilret er at lette nettets funktion. Der er i den forbindelse taget hensyn til de finansielle virkninger af forvaltningen af nettet og dets funktion inden for den flerårige finansielle ramme på 109,3 mio. EUR, der er afsat til programmet om civilret. I arbejdsprogrammet for programmet om civilret planlægges der med et beløb på 3,25 mio. EUR til nettets forvaltning og funktion. I arbejdsprogrammet for 2008, der er ved at blive afsluttet, regnes der med et beløb på 3,15 mio. EUR til nettets forvaltning og funktion. For så vidt angår støtte til foranstaltninger prioriterer arbejdsprogrammet projekter med fokus på forbedring af dommeres og andre praktiserende juristers kendskab til nettet og forbedringen af den måde, hvorpå nettets kontaktpunkter og samarbejdet mellem dem og andre juridiske erhverv fungerer. Ud af et vejledende budget til støtte til foranstaltninger i 2007 på 3,5 mio. EUR kan 1 mio. EUR anvendes til samfinansieringen af nationale projekter, der har til formål at forbedre den måde, hvorpå det retlige netværk fungerer.

4. DETALJERET GENNEMGANG AF FORSLAGET

4.1 De juridiske erhvervs adgang til nettets arbejde

- Artikel 2, stk. 1, litra e)

Denne bestemmelse har til formål at åbne nettet for de juridiske erhverv, der er direkte involveret i det civilretlige samarbejde.

Forud for en eventuel inddragelse af de juridiske erhverv i nettets arbejde er der på Kommissionens initiativ blevet afholdt en række tilbundsgående høringer af såvel nettets medlemmer som de berørte erhverv. I lyset af resultatet af disse høringer anbefalede Kommissionen i sin rapport fra maj 2006, at nettet gradvis åbnes for andre praktiserende jurister, der er involveret i retsplejen. Da en civil retssag i høj grad er et anliggende mellem parterne ved domstolene, er de forskellige juridiske erhverv de vigtigste aktører i det civilretlige samarbejde i EU. Dette vil sandsynligvis udgøre en merværdi til retspraksis i EU og gøre det muligt for nettet at nå sine mål.

Visse medlemsstater har allerede som medlemmer af nettet udpeget nationale sammenslutninger af fogeder eller notarer[8].

I dette forslag forstås ved de berørte juridiske erhverv udelukkende dem, der direkte deltager i den konkrete anvendelse af fællesskabsforskrifter og internationale forskrifter på det civilretlige område i forbindelse med retssager og udenretslige sager f.eks. "avocats" og "avoués", "solicitors" og "barristers", notarer og fogeder.

Da relationerne mellem jurister og deres klienter er af privat karakter og ikke må påvirke nettets funktion eller være påvirket af deres deltagelse heri, fastsættes det ikke i forslaget at give jurister direkte adgang til nettet som enkeltpersoner. Kun de faglige organisationer, der repræsenterer de forskellige juridiske erhverv i hver medlemsstat, vil blive integreret i nettet som medlemmer, jf. beslutningens artikel 2. Under høringerne var der bred enighed om at åbne nettet for organisationer, der repræsenterer disse erhverv.

- I artikel 2, stk. 3, præciseres det, at når der i en medlemsstat findes flere organisationer, der repræsenterer et juridisk erhverv, er det op til denne medlemsstat at sikre en passende repræsentation af det pågældende erhverv i nettet.

- Artikel 5, stk. 1, andet led, vedrørende kontaktpunkternes funktion er blevet ændret, således at kontaktpunkterne også står til rådighed for de myndigheder, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra e), (organer, der repræsenterer juridiske erhverv) med samme formål som for de øvrige myndigheder og i henhold til de retningslinjer, hver medlemsstat har afstukket.

4.2 Konsolidering af bestemmelserne vedrørende kontaktpunkterne

Forbindelserne mellem nettets kontaktpunkter og de centrale myndigheder, der er omhandlet i artikel 6, var blandt de spørgsmål, der var emne for evalueringen af nettet. Dette aspekt af ændringen omfatter flere nøgleaspekter med henblik på at sikre, at nettet fungerer bedre.

- Beslutningens artikel 2, stk. 2, ændres således, at når en medlemsstat udpeger flere kontaktpunkter, udpeger den et som hovedkontaktpunkt. Hovedkontaktpunktet skal udelukkende være beskæftiget med nettets aktiviteter, navnlig de aktiviteter, de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, litra b), c), d) (og det nye litra e)) udøver inden for nettet.

Det er fastsat, at en dommer kan bistå hovedkontaktpunktet, hvis den pågældende ikke selv er dommer, således som det er tilfældet i flere medlemsstater, idet de bevarer friheden til at udpege enhver anden person til funktionen som kontaktpunkt. Dette forslag skal være med til at lette cirkulationen af oplysninger til domstolene, mindske de endnu tydelige forbehold, dommerne har over for nettet, og give kontaktpunkterne mere legitimitet over for dommerstanden.

4.3 Nettets opgave for så vidt angår anvendelse af en anden medlemsstats ret

Nettets opgaver er blevet suppleret, således at det fremover kommer til at spille en nøglerolle i forbindelse med informeringen af domstolene om indholdet af fremmed ret. Artikel 3, stk. 2, litra b), ændres således, at når en anden medlemsstats lov finder anvendelse, kan de berørte retsinstanser eller myndigheder anvende nettet til at opnå oplysninger om indholdet heraf.

Der indsættes et afsnit i artikel 5, stk. 2, litra a), hvori det fastsættes, at kontaktpunkterne fremover skal give deres medlemsstats domstole en række oplysninger for derved at lette anvendelsen af en anden medlemsstats ret. Med henblik herpå støtter det anmodede kontaktpunkt sig til de øvrige dele af nettet i vedkommendes medlemsstat. For at bevare de anmodende myndigheders uafhængighed er oplysningerne i svaret ikke bindende for hverken de myndigheder i nettet, der har tilvejebragt dem, eller den domstol, der har begæret dem.

4.4 Forbindelserne mellem kontaktpunkterne og de centrale myndigheder

For at gøre anvendelsen af beslutningens artikel 6, stk. 2, mere effektiv, fastsættes det mindste antal møder, nettets kontaktpunkter og hver medlemsstats centrale myndigheder skal afholde, i et nyt afsnit. Det er vigtigt at udvikle udvekslingen af synspunkter og en regelmæssig kontakt mellem disse to kategorier af netmedlemmer i medlemsstaterne.

4.5 Styrkelse af kontaktpunkternes aktiviteter

I artikel 5, stk. 2, vedrørende kontaktpunkternes funktion indsættes der et litra f), hvori det fastsættes, at de hvert andet år skal fremlægge en rapport om deres aktiviteter.

- Artikel 8, der oprindeligt var begrænset til de kommunikationsmidler, kontaktpunkterne anvender, ændres for at sikre en hurtigere behandling af anmodninger om retligt samarbejde i nettet. Ifølge tallene fra visse kontaktpunkter[9] tog den gennemsnitlige behandling af anmodninger i 2007 syv hverdage. Der er dog forskel på kontaktpunkterne, og der er fremkommet oplysninger om temmelig langvarige behandlinger af visse anmodninger. Nettets involvering i forhold til de allerede eksisterende samarbejdsstrukturer, bl.a. de centrale myndigheder eller ad diplomatisk vej, begrundes med den merværdi, dette sandsynligvis kan give i form af en hurtigere og mere flydende behandling af anmodningerne.

Kommissionen fører et sikret elektronisk register over det retlige samarbejde mellem kontaktpunkterne på grundlag af deres bidrag. Kommissionen kan således give nettet statistiske oplysninger over anmodninger om retligt samarbejde. Dette gør det muligt at forbedre registreringen af anmodninger i registret, at samle pålidelige og fuldstændige oplysninger vedrørende anmodninger og tilknyttede emner, som nettet har behandlet, samt at indkredse den nøjagtige art af problemerne og de involverede instrumenter.

Artikel 9 ændres, således at medlemsstaterne kan sende seks repræsentanter i stedet for fire til møderne for kontaktpunkterne. De kan således medtage flere dommere og eksperter i deres delegationer til disse temamøder, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, litra b) og c).

4.6 Styrkelse af borgernes domstolsadgang

Artikel 3, stk. 1, litra b), medtager en effektiv domstolsadgang for borgerne blandt nettets opgaver og aktiviteter. Selv om det i betragtning 9 hed, at beslutningen havde til formål at sikre "en effektiv adgang til domstolene for personer, der involveres i grænseoverskridende tvister", begrænsede betragtning 14 og artikel 3 dette til oprettelsen af et informationssystem på EU-plan, der var rettet mod offentligheden.

I Haagprogrammet blev der lagt vægt på at forbedre borgernes domstolsadgang, og siden 2002 er der blevet vedtaget adskillige fællesskabsretsakter med henblik herpå[10]. Dette forslag gør det muligt for nettet mere effektivt at gennemføre disse nye instrumenter.

I artikel 5, stk. 2, indsættes et litra c)a, hvori det præciseres, at kontaktpunkterne direkte informerer offentligheden om relevante fællesskabsinstrumenter og internationale instrumenter samt medlemsstaternes interne ret, idet der lægges vægt på domstolsadgangen på det civilretlige område. Fremover har medlemsstaternes kontaktpunkter det direkte ansvar for udførelsen af denne opgave, dvs. tættest muligt på borgerne.

Titlen på beslutningens afsnit III ændres, således at den afspejler nettets nye prioritet, nemlig at informere offentligheden .

Det er kommet for dagen, at bl.a. en mangel på disponible ressourcer forhindrede borgerne i at komme i direkte kontakt med kontaktpunkterne, således som det er fastsat i beslutningens artikel 19. Kommissionen foreslår derfor i artikel 13a i første omgang, at kontaktpunkterne kun gradvis bliver tilgængelige for offentligheden i medlemsstaterne ved brug af de mest hensigtsmæssige teknologiske midler. Dette forslag gør det muligt for nettet mere effektivt at gennemføre disse nye instrumenter over for offentligheden.

Artikel 17, stk. 4, litra b), vedrørende Kommissionens rolle i nettets informationssystem, der er rettet til offentligheden, ændres. Kommissionen sikrer oversættelsen til de officielle EU-sprog af de oplysninger vedrørende relevante aspekter af lovgivningen og fællesskabsprocedurerne, herunder Domstolens retspraksis, der indlæses i informationssystemet i medfør af artikel 14 samt alle systemets generelle sider. Af hensyn til omkostningseffektiviteten oversætter Kommissionen desuden afhængig af de til rådighed stående midler de faktablade, der er omhandlet i artikel 15, til førnævnte sprog. Erfaringerne siden 2003 har vist, at der mangler disponible ressourcer på markedet til at oversætte disse faktablade til alle sprog inden for en rimelig tidsfrist. Dette spørgsmål skal medtages i forbindelse med udviklingen af initiativet eJustice , inden for hvilket der er planlagt en række foranstaltninger for at lette oversættelsen af oplysninger til offentligheden.

4.7 Forbindelserne mellem de øvrige net og visse internationale organisationer

Der tilføjes en artikel 12a for at fremme udvekslingen og samarbejdet mellem nettet og de øvrige europæiske net og derved lette samarbejdet mellem retssystemerne og domstolsadgangen.

Kommissionen fandt i sin rapport, der er omhandlet ovenfor, at det var nødvendigt at udvikle den eksisterende synergi mellem det retlige netværk og Det Europæiske Netværk af Forbrugercentre (ECC-Net) for derved f.eks. at sætte en forbruger, hvis tvist ikke har kunnet bilægges inden for rammerne af ECC-Net, i stand til at nyde godt af konkret bistand fra det retlige netværk for så vidt angår domstolsadgang. Dette forslag er så meget desto mere nødvendigt, da forordning (EF) nr. 861/2007 om indførelse af en europæisk procedure for småkrav træder i kraft den 1. januar 2009.

I stk. 3 i denne artikel fastsættes det, at nettet kan gennemføre udvekslinger med andre net for retligt samarbejde i tredjelande samt med internationale organisationer, der er med til at udvikle det retlige samarbejde. Der er tale om f.eks. det latinamerikanske net for internationalt retligt samarbejde (IberRed)[11], som Spanien og Portugal deltager i, men også andre regionale retlige netværk kan komme på tale. Blandt de internationale organisationer, der tænkes på i denne artikel, er Haagerkonferencen om international privatret, som Fællesskabet tiltrådte i april 2007.

4.8 Det Forenede Kongeriges, Irlands og Danmarks stilling

Det Forenede Kongerige og Irland deltager ikke i samarbejdet om spørgsmål omfattet af traktatens afsnit IV, medmindre de meddeler, at de ønsker at deltage i overensstemmelse med artikel 3 i den protokol om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

Danmark deltager ikke i vedtagelsen af denne beslutning og er ikke bundet eller omfattet af den, jf. artikel 1 og 2 i den protokol om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Der indsættes dog en ny artikel 11a for at stadfæste en praksis, i henhold til hvilken Danmark kan deltage som observatør i nettets møder, selv om landet ikke deltager i gennemførelsen af beslutningen. Den 1. juli 2007 trådte aftalen mellem Fællesskabet og Danmark om udvidelse af anvendelsesområdet for bestemmelserne i de to forordninger på det civilretlige område til også at omfatte Danmark[12] i kraft, hvilket gør det endnu mere nødvendigt at knytte Danmark tæt til nettets arbejde.

4.9 Nettet og internationalt samarbejde

Den nye artikel 11a, stk. 2, gør det i øvrigt i forbindelse med en praksis, der blev indført i 2002[13], muligt at invitere tiltrædende lande til at deltage som observatører i nettets møder allerede fra undertegnelsen af tiltrædelsesakten. Derved kan deres fulde integration i nettet forberedes på hensigtsmæssig vis. Forslaget udvider denne praksis til kandidatlande.

4.10 Evaluering

I den nye artikel 19 fastsættes det, at Kommissionen hvert tredje år forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport om nettets aktiviteter.

2008/0122 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS BESLUTNING

om ændring af Rådets beslutning 2001/470/EF om oprettelse af et europæisk retligt netværk på det civil- og handelsretlige område

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra c), og artikel 67, stk. 5, andet led,

under henvisning til forslag fra Kommissionen[14],

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[15],

efter proceduren i traktatens artikel 251, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det europæiske retlige netværk på det civil- og handelsretlige område mellem medlemsstaterne blev oprettet ved Rådets beslutning 2001/470/EF[16], fordi man fandt, at etableringen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i Fællesskabet kræver, at såvel det konkrete retlige samarbejde mellem medlemsstaterne som en effektiv adgang til domstolene for personer, der er involveret i grænseoverskridende tvister, bliver forbedret, forenklet og fremskyndet. Beslutningen trådte i kraft den 1. december 2002

(2) I Haagprogrammet "Styrkelse af frihed, sikkerhed og retfærdighed i Den Europæiske Union", som blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 4.-5. november 2004[17], fastslås det, at der bør gøres en yderligere indsats for at lette adgangen til domstolene for borgerne og det civilretlige samarbejde. Der lægges navnlig vægt på en effektiv gennemførelse af de retsakter, Europa-Parlamentet og Rådet har vedtaget på det civilretlige område, og på fremme af samarbejdet mellem jurister med henblik på at fastsætte bedste praksis.

(3) I henhold til artikel 19 i beslutning 2001/470/EF fremlagde Kommissionen den 16. maj 2006 en rapport om netværkets funktion[18]. I rapporten konkluderes det, at selv om de mål, der blev sat i 2001, generelt er blevet nået, er netværkets fulde potentiale endnu langt fra udviklet.

(4) For at sikre gennemførelsen af målene i Haagprogrammet vedrørende en styrkelse af det retlige samarbejde og borgernes adgang til domstolene og tage fat på de øgede opgaver, det kan forudses, at netværket vil komme til at stå over for de kommende år, er det nødvendigt, at netværkets retlige rammer fornyes, således at det kommer til at råde over flere handlemuligheder.

(5) Det er først og fremmest nødvendigt at nå frem til en bedre strukturering af netværkets funktion i medlemsstaterne omkring et nationalt kontaktpunkt og dermed styrke dets rolle både internt og over for dommere, andre jurister og civilsamfundet.

(6) For at nå det mål er det nødvendigt, at et hovedkontaktpunkt i hver medlemsstat fuldt og helt er beskæftiget med netværkets opgaver og dermed fuldt ud udøver de beføjelser, der er fastsat i beslutning 2001/470/EF.

(7) Hvis det i henhold til en fællesskabsretsakt eller en international aftale er en anden medlemsstats ret, der finder anvendelse, bør netværkets kontaktpunkter fremover spille en vigtig rolle med at informere de retslige og udenretslige myndigheder i medlemsstaterne om indholdet af den fremmede ret.

(8) Kontaktpunkternes behandling af anmodninger om samarbejde skal ske med en hast, der er forenelig med de generelle mål i beslutningen.

(9) For at nå målene i beslutning 2001/470/EF for så vidt angår forbedring af det retlige samarbejde i EU og borgernes adgang til domstolene, bør de juridiske erhverv, der direkte er involveret i anvendelsen af fællesskabsinstrumenter og internationale instrumenter på det civilretlige område, automatisk være medlemmer af netværket via deres nationale organisationer.

(10) For yderligere at udvikle netværkets opgaver for så vidt angår adgang til domstolene er det endvidere hensigtsmæssigt, at offentligheden gradvis kan komme i kontakt med medlemsstaternes kontaktpunkter ved hjælp af moderne kommunikationsmidler.

(11) For at forbedre den gensidige tillid mellem dommere i EU og synergien mellem de implicerede europæiske netværk er det nødvendigt, at netværket til stadighed opretholder forbindelserne med de øvrige europæiske netværker, der har samme målsætninger, navnlig retsinstansers og dommeres netværker.

(12) For at bidrage til fremme af det internationale retlige samarbejde er det nødvendigt, at netværket udvikler kontakter med andre netværker for retligt samarbejde i verden og med internationale organisationer, der fremmer det internationale retlige samarbejde.

(13) For løbende at følge med de fremskridt, der gøres i forbindelse med gennemførelsen af denne beslutnings mål, er det hensigtsmæssigt, at Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet rapporter om netværkets aktiviteter.

(14) Rådets beslutning 2001/470/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.

(15) Målene for den påtænkte handling, nemlig en styrkelse af det praktiske retlige samarbejde mellem medlemsstaterne og en effektiv domstolsadgang for personer, der involveres i grænseoverskridende tvister, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan, hvorfor Fællesskabet kan træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne beslutning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(16) [I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, har Det Forenede Kongerige og Irland meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne beslutning.]

(17) I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne beslutning, som derfor ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

I beslutning 2001/470/EF foretages følgende ændringer:

1) I artikel 2 foretages følgende ændringer:

a) I stk. 1 foretages følgende ændringer:

i) ( vedrører ikke den danske udgave )

ii) som litra e) indsættes:

"e) faglige sammenslutninger, der på nationalt plan i medlemsstaterne repræsenterer advokater, notarer, fogeder og andre praktiserende jurister, som er direkte involveret i anvendelsen af fællesskabsretsakter og internationale instrumenter vedrørende samarbejdet på det civil- og handelsretlige område."

b) I stk. 2 foretages følgende ændringer:

i) andet afsnit affattes således:

"Når en medlemsstat udpeger flere kontaktpunkter, udpeger den blandt disse et hovedkontaktpunkt og sørger for den nødvendige koordination mellem dem. Den person, der udpeges som eneste kontaktpunkt eller som hovedkontaktpunkt for en medlemsstat udøver udelukkende de kontaktpunktsfunktioner, der er fastsat i denne beslutning, og ingen andre funktioner, navnlig dem, der er omhandlet i stk. 1, litra b), c), d) og e)."

ii) følgende afsnit indsættes:

"Hvis det kontaktpunkt, der udpeges i medfør af stk. 2, ikke er dommer, udpeger den pågældende medlemsstat en dommer til at bistå denne med forbindelsesopgaver med de lokale judicielle myndigheder. Dommeren er automatisk medlem af netværket."

c) Stk. 3 affattes således:

"3. Medlemsstaterne specificerer, hvilke myndigheder der er omfattet af stk. 1, litra b), c) og e). For så vidt angår stk. 1, litra e), er det op til medlemsstaten, når der på nationalt plan findes flere faglige sammenslutninger, der repræsenterer et juridisk erhverv, at sikre en hensigtsmæssig repræsentation af det pågældende erhverv i netværket."

d) I stk. 5, første afsnit, ændres "stk. 1" til "stk. 1 og 2".

2) I artikel 3 foretages følgende ændringer:

a) I stk. 1 affattes litra b) således:

"b) at fremme en effektiv adgang til domstolene for offentligheden, bl.a. ved hjælp af informationstiltag vedrørende den måde, hvorpå fællesskabsretsakter og internationale instrumenter vedrørende samarbejdet på det civil- og handelsretlige område fungerer."

b) I stk. 2, litra b), indsættes følgende:

"navnlig når en anden medlemsstats lov finder anvendelse, kan de berørte retsinstanser eller myndigheder anvende netværket til at indhente oplysninger om indholdet heraf".

3) I artikel 5 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1, andet afsnit, affattes således:

"Kontaktpunkterne står også til rådighed for de lokale judicielle myndigheder i deres egen medlemsstat og de myndigheder, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra e), i samme øjemed efter regler, der fastlægges af den enkelte medlemsstat."

b) I stk. 2 foretages følgende ændringer:

i) litra a) affattes således:

"a) at levere de oplysninger, der er nødvendige for et godt retligt samarbejde mellem medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 3, til de øvrige kontaktpunkter, til de myndigheder, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra b)-e), og til de lokale judicielle myndigheder i deres egen medlemsstat for at hjælpe dem med at udforme realisable anmodninger om retligt samarbejde og etablere de mest hensigtsmæssige direkte kontakter; navnlig at tilvejebringe alle oplysninger med henblik på at lette anvendelsen af en anden medlemsstats ret, når den finder anvendelse i en tvist eller situation i henhold til en fællesskabsretsakt eller et internationalt instrument. Med henblik herpå kan det kontaktpunkt, der modtager en sådan anmodning, støtte sig til de øvrige myndigheder i sin medlemsstat, jf. artikel 2, for at indhente de ønskede oplysninger. Oplysningerne i svaret er ikke bindende for hverken kontaktpunktet eller den myndighed, der sendte anmodningen"

ii) som litra c)a indsættes:

"c)a at informere offentligheden om samarbejdet på det civil- og handelsretlige område i EU, relevante fællesskabsinstrumenter og internationale instrumenter og medlemsstaternes interne ret, bl.a. med hensyn til adgangen til domstolene"

iii) som litra f) indsættes:

"f) at udarbejde en rapport hvert andet år om deres aktiviteter og forelægge den på et møde for netværkets medlemmer."

4) I artikel 6, stk. 2, indsættes følgende afsnit:

"Med henblik herpå mødes netværkets kontaktpunkt(er) og de kompetente myndigheder i hver medlemsstat mindst én gang om året i henhold til de retningslinjer, hver medlemsstat har afstukket."

5) Artikel 8 affattes således:

"Artikel 8

Fremskyndet behandling af anmodninger om retligt samarbejde

1. Kontaktpunkterne besvarer alle de anmodninger, de modtager, hurtigst muligt og senest ti dage efter modtagelsen. Hvis et kontaktpunkt ikke er i stand til at efterkomme en anmodning inden ti dage fra modtagelsen heraf, giver han den anmodende part kort besked herom med angivelse af, hvor lang tid han finder nødvendig for at kunne besvare den.

2. For på mest effektiv vis og hurtigst muligt at besvare de anmodninger, der er omhandlet i stk. 1, anvender kontaktpunkterne de mest hensigtsmæssige teknologiske midler, som medlemsstaterne har stillet til deres rådighed.

3. Kommissionen fører et sikret elektronisk register med begrænset adgang over anmodninger om retligt samarbejde og de svar, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, litra a), b), c) og c)a, og artikel 13a. Kontaktpunkterne sørger for, at Kommissionen regelmæssigt modtager de oplysninger, der er nødvendige for, at systemet kan oprettes og fungere.

4. Kommissionen giver kontaktpunkterne statistiske oplysninger over anmodningerne om retligt samarbejde og svarene herpå, jf. stk. 3, mindst én gang i hvert halvår."

6) I stk. 9, stk. 2, ændres "fire" til "seks".

7) Som artikel 11a indsættes:

"Artikel 11a

Observatørers deltagelse i netværkets møder

1. Uanset artikel 1, stk. 2, kan Danmark lade sig repræsentere på de møder, der er omhandlet i artikel 9 og 11.

2. Tiltrædende lande og kandidatlande kan inviteres til at deltage i disse møder som observatører. Tredjelande, der er part i konventionen om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område, der blev undertegnet i Lugano den 30. oktober 2007, kan også deltage i visse af netværkets møder som observatører.

3. Hver stat, der har observatørstatus, kan lade sig repræsentere af en eller flere personer på møderne, men aldrig mere end tre repræsentanter pr. stat."

8) Som artikel 12a indsættes:

"Artikel 12a

Forbindelser med andre netværker og internationale organisationer

1. Netværket opretholder forbindelser med andre europæiske netværker, der deler de samme målsætninger, navnlig med det europæiske strafferetlige netværk og det europæiske netværk for uddannelse af dommere.

2. Netværket opretholder forbindelse med Det Europæiske Netværk af Forbrugercentre (ECC-Net). Kontaktpunkterne i Det Europæiske Net på Det Civil- og Handelsretlige Område står navnlig til rådighed for kontaktpunkterne i ECC-Net med alle de oplysninger, der er nødvendige for at lette forbrugernes adgang til domstolene.

3. For at gennemføre de opgaver, der omhandlet i artikel 3 vedrørende internationale instrumenter i forbindelse med det civil- og handelsretlige samarbejde, har netværket kontakt til og udveksler erfaringer med de andre netværker for retligt samarbejde i tredjelande og med internationale organisationer, der fremmer det internationale retlige samarbejde.

4. Kommissionen har i tæt samarbejde med Rådets formandskab og medlemsstaterne til opgave at gennemføre bestemmelserne i denne artikel. "

9) Afsnit III, overskriften, affattes således:

"Afsnit III

Disponible oplysninger i netværket og informering af offentligheden"

10) I artikel 13, stk. 1, indsættes som litra c):

"c) de oplysninger, der er omhandlet i artikel 8."

11) Som artikel 13a indsættes:

"Artikel 13a

Kontaktpunkternes informering af offentligheden

Offentligheden får gradvis adgang til netværkets kontaktpunkter ved hjælp af de mest hensigtsmæssige teknologiske midler for at indhente oplysninger om indholdet og anvendelsen af fællesskabsinstrumenter og internationale instrumenter vedrørende det civil- og handelsretlige samarbejde og om nødvendigt for at blive henvist til de myndigheder, der er ansvarlige for den konkrete anvendelse heraf, navnlig de i artikel 6 omhandlede myndigheder."

12) Artikel 17, stk. 4, litra b) affattes således:

"b) inden for rammerne af de disponible midler at sikre oversættelsen til alle Fællesskabets officielle sprog af oplysningerne vedrørende relevante aspekter af lovgivningen og fællesskabsprocedurerne, herunder Domstolens retspraksis, samt alle generelle sider i informationssystemet og af de i artikel 15 omhandlede faktablade og stille dem til rådighed på netværkets eget websted."

13) Artikel 19 affattes således:

"Artikel 19

Evaluering

Senest den […][ tre år efter denne beslutnings ikrafttrædelse ] og herefter hvert tredje år forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport om netværkets aktiviteter. Rapporten ledsages om nødvendigt af forslag til ændring af denne beslutning."

14) Artikel 20 affattes således:

"Artikel 20

Meddelelse

Senest den […] [ seks måneder inden denne beslutnings ikrafttrædelse ] sender medlemsstaterne Kommissionen de oplysninger, der er omhandlet i artikel 2, stk. 5."

Artikel 2

Ikrafttrædelse

Denne beslutning træder i kraft den […].

Den anvendes fra den […], med undtagelse af artikel 2 og 20, som anvendes fra den dato, hvorpå denne beslutning meddeles medlemsstaterne, som den er rettet til.

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

Udfærdiget i Bruxelles, den […].

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

[1] EFT L 174 af 27.6.2001, s. 25.

[2] http://ec.europa.eu/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm

[3] KOM(2006) 203 endelig — SEK(2006) 579.

[4] Dok. 7152/07 JUSTCIV 48.

[5] EUT C 53 af 3.3.2005, s. 1.

[6] EUT C 198 af 12.8.2005, s. 1.

[7] Direktivet om retshjælp, der har fundet anvendelse siden 30.11.2004, Bruxelles II a-forordningen, der har fundet anvendelse siden 1.3.2005, direktivet om erstatning til ofre for forbrydelser, der har fundet anvendelse siden 1.1.2006, forordningen om det europæiske tvangsfuldbyrdelsesdokument, der har fundet anvendelse siden 21.10.2005, forordningen om indførelse af en europæisk betalingspåbudsprocedure, der finder anvendelse fra 12.12.2008, forordningen om indførelse af en europæisk procedure for småkrav, der finder anvendelse fra 1.1.2009, Rom II-forordningen om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt, der finder anvendelse fra 11.1.2009, forordningen om ændring af forordningen om forkyndelse af dokumenter, der finder anvendelse fra 13.11.2008 samt direktivet af 21. maj 2008 om visse aspekter af mægling på det civil- og handelsretlige område og Rom I-forordningen om lovvalgsregler for kontraktlige forpligtelser.

[8] For Belgiens vedkommende drejer det sig om "Chambre nationale des huissiers de justice" med henblik på forordning (EF) nr. 1348/2000 og for Frankrigs "Conseil supérieur du notariat" med henblik på Haagerkonventionen af 1980, der tager sigte på at lette den internationale adgang til domstolsprøvelse og CIEC-konventionen vedrørende udveksling af oplysninger om opnåelse af statsborgerskab.

[9] Tallene stammer kun fra 6 af nettets kontaktpunkter.

[10] Der er hovedsagelig tale om direktiverne om retshjælp og skadeserstatning til ofre for kriminalitet og forordningerne om indførelse af en europæisk betalingspåbudsprocedure og om indførelse af en europæisk småkravsprocedure, hvori der udtrykkeligt henvises til nettets rolle med at sikre en god anvendelse heraf (artikel 28 og artikel 24).

[11] IberRed, der blev oprettet i oktober 2004, består af kontaktpunkter i 23 latinamerikanske lande og har til formål at forbedre den civil- og strafferetlige retshjælp og styrke samarbejdet mellem disse lande.

[12] Aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Danmark om udvidelse af bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område til også at omfatte Danmark og aftalen mellem Fællesskabet og Kongeriget Danmark om udvidelse af bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager til også at omfatte Danmark, EUT L 120 af 5.5.2006, s. 22-23.

[13] Ved tiltrædende lande forstås de lande, hvor forhandlingerne er afsluttet og tiltrædelsestraktaten er undertegnet (f.eks. Rumænien og Bulgarien i 2006). Ved kandidatlande forstås de lande, med hvem der er indledt forhandlinger, der stadig pågår (Tyrkiet, Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien). De ti medlemsstater, der tiltrådte den 1. maj 2004 blev inviteret til nettets møder som observatører allerede fra december 2002. Bulgarien og Rumænien deltog fra april 2005 som observatører på nettets møder.

[14] EUT C […] af […], s. […].

[15] EUT C […] af […], s. […].

[16] EFT L 174 af 27.6.2001, s. 25.

[17] EUT C 53 af 3.3.2005, s. 1.

[18] Rapport fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om anvendelsen af Rådets beslutning 2001/470/EF af 28. maj 2001 om oprettelse af et europæisk retligt netværk på det civil- og handelsretlige område, KOM(2006) 203 endelig.