A4-0376/98

Beslutning om udkast til Raadets resolution om retningslinjer og foranstaltninger vedroerende forebyggelse af organiseret kriminalitet med henblik paa etablering af en samlet strategi for bekaempelse heraf (9986/98 - C4-0494/98)

Europa-Parlamentet,

* der henviser til udkast til Raadets resolution (9986/98 - C4-0494/98),

* der henviser til handlingsplanen til bekaempelse af organiseret kriminalitet ((EFT C 251 af 15.08.1997, s. 1.)),

* der henviser til sin beslutning af 20. november 1997 om denne handlingsplan ((EFT C 371 af 08.12.1997, s. 183.)),

* der henviser til artikel B, F, K.1, nr. 5 og nr. 7-9, K.3, stk. 2, og K.6 i EU-traktaten,

* der henviser til artikel 2, 6 og 29 i EU-traktaten, som aendret ved Amsterdam-traktaten, og til, at det isaer i artikel 29 understreges, at EU har ansvaret for forebyggelse og bekaempelse af organiseret kriminalitet, og at dette er en vaesentlig forudsaetning for gradvis etablering af et »omraade med frihed, sikkerhed og retfaerdighed«,

* der henviser til sin beslutning af 24. januar 1994 ((EFT C 20 af 24.01.1994, s. 158.)) om hverdagskriminalitet i taetbefolkede omraader og dennes forbindelse til den organiserede kriminalitet,

* der henviser til sin beslutning af 6. oktober 1998 ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 8.)) om meddelelse fra Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber til Raadet og Europa-Parlamentet om EU's politik mod korruption,

* der henviser til den offentlige hoering den 9. oktober 1997 afholdt af Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender med repraesentanter for den italienske antimafiaorganisation LIBERA,

* der henviser til betaenkning fra Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender (A4-0376/98),

A. der konstaterer, at Raadet har taget det krav op, som Parlamentet fremsatte i ovennaevnte beslutning af 20. november 1997, og som gik ud paa, at der i forbindelse med bekaempelsen af organiseret kriminalitet i hoejere grad skal tages hensyn til praeventive synspunkter, og nu forsoeger at afhjaelpe denne mangel ved handlingsplanen,

B. der er overbevist om, at det paa grund af de mange forskellige former for organiseret kriminalitet ikke er tilstraekkeligt at begraense modforanstaltningerne til enkelte tiltag (som f.eks. bekaempelse alene) eller enkelte aspekter (som f.eks. narkokriminalitet alene), og at man derfor i videst mulig udstraekning maa bekaempe baade eksisterende og potentiel ny organiseret kriminalitet,

C. der endvidere er overbevist om, at kampen mod den organiserede kriminalitet maa foeres paa tvaers af graenserne, hvilket kraever foranstaltninger paa europaeisk plan, fordi rent nationale modforanstaltninger er helt utilstraekkelige,

D. der paa baggrund heraf er overbevist om, at kampen mod den organiserede kriminalitet skal foeres ud fra en samlet plan, som er saa omfattende og sammenhaengende som muligt, og som ikke blot tager sigte paa bekaempelse, men ogsaa paa forebyggelse, og at udkastet derfor ikke skal konkurrere med handlingsplanen eller erstatte den, men stoette dens principielle maalsaetninger,

E. der imidlertid staerkt beklager, at gennemfoerelsen af henstillingerne i handlingsplanen sker meget langsomt (f.eks. er kun henstillingerne 1, 2, 3, 4, 5, 10, 11, 15, 19, 21 og 22 hidtil blevet fuldt gennemfoert) og er langt bagud i forhold til de fastsatte tidsfrister (f.eks. blev fristerne for den endelige gennemfoerelse af henstillingerne 6, 10, 11, 12, 14, 16, 17, 20 og 23 - som i mellemtiden er udloebet - ikke overholdt; Det Europaeiske Raad i Cardiff forlaengede kun fristen for gennemfoerelsen til udgangen af 1998 for henstilling 6 - for henstillingerne 7, 8, 13, 14, 18, 25, 26, 29 og 30 ser det allerede nu ud til, at den endelige gennemfoerelse sandsynligvis ikke vil vaere afsluttet inden udgangen af 1998, saaledes som det fastsaettes i handlingsplanen),

F. der understreger, at det er noedvendigt fortsat at skelne mellem begrebet organiseret kriminalitet og udbredt eller almindelig kriminalitet og understrege den indbyrdes sammenhaeng, der kommer til udtryk paa mange maader,

G. der finder det stadig mere foruroligende, at beredvilligheden til at gribe til hurtige og effektive modforanstaltninger paa europaeisk plan aabenbart ikke kan holde trit med det tempo, hvormed den organiserede kriminalitet opstaar og breder sig i Europa, hvilket betyder, at risikoen for, at nogle medlemsstater - og dermed ogsaa Den Europaeiske Union selv - i det mindste inden for visse omraader infiltreres eller gennemsyres af den organiserede kriminalitet, bliver stadig stoerre,

H. der mener, at udkastet kun skal betragtes som den foerste tilnaermelse til den yderst komplekse forebyggelsesproblematik og kun udgoer begyndelsen og bestemt ikke afslutningen paa behandlingen af spoergsmaalene i forbindelse med forebyggelse,

I. der er overbevist om, at isaer det civile samfunds bidrag til kampen mod den organiserede kriminalitet boer styrkes, og at foranstaltningerne til forebyggelse af korruption er af saerlig betydning - paa grund af de saerlige risici, der opstaar for den demokratiske retsstat og det markedsoekonomiske system, hvis den organiserede kriminalitet ved hjaelp af korruption formaar at infiltrere den offentlige forvaltning eller erhvervslivet,

J. der er klar over, at nogle af foranstaltningerne til forebyggelse af den organiserede kriminalitet foerer til, at statens (indgrebs-)politik til dels saettes ind paa et tidligere tidspunkt, hvilket ogsaa rummer risiko for udvidet statslig overvaagning, hvis der ikke samtidig indfoeres effektive korrektiver og begraensninger for statens indgreb, der sikrer tilstraekkelig respekt for folks privatliv, bolig og kommunikationsfrihed,

K. der konkluderer, at ogsaa forebyggende foranstaltninger - navnlig hvis de anvender teknologisk-elektroniske metoder - skal respektere kravene i den europaeiske menneskerettighedskonvention og altsaa skal staa i et rimeligt forhold til det tilstraebte maal og ledsages af en passende og effektiv mekanisme til forebyggelse af misbrug (retslig og parlamentarisk kontrol),

1. opfordrer Raadet, Kommissionen og medlemsstaterne til at lade gennemfoerelsen af handlingsplanens henstillinger ske hurtigere end hidtil og straks, eller senest et aar efter fristens udloeb, skabe de forudsaetninger, der er noedvendige for gennemfoerelsen alle de steder, hvor fristen er overskredet;

2. glaeder sig over udkastet til en resolution, som skal supplere handlingsplanen, og som ved hjaelp af forebyggende foranstaltninger forsoeger at forbedre bekaempelsen af den organiserede kriminalitet; glaeder sig over udkastets store raekkevidde og opbygningen, der svarer til handlingsplanen (retningslinjer og konkrete foranstaltninger); opfordrer Raadet til, saaledes som det er tilfaeldet i handlingsplanen, at foreslaa en eller flere foranstaltninger for hver enkelt retningslinje og i hvert enkelt tilfaelde klart at fastsaette, hvem der har ansvaret for gennemfoerelsen, og hvornaar den skal vaere afsluttet;

3. beklager, at udkastet kun indeholder faa konkrete foranstaltninger; opfordrer derfor Raadet til at supplere udkastet og i den forbindelse fastsaette praecise krav, konkrete henstillinger og direkte anvisninger om, hvad der skal goeres, og undgaa en rent deskriptiv bekraeftelse af bestemte holdninger uden konkrete forslag eller hensigtserklaeringer om, at et eller andet skal undersoeges;

4. opfordrer Raadet til ogsaa at inddrage ansoegerlandene og (i det mindste) de tilstoedende tredjelande i denne strategi for forebyggelse af organiseret kriminalitet og i den faelles udarbejdelse af et konkret samarbejdsprogram, der i hvert fald omfatter udveksling af oplysninger, retningslinjer for faelles normer og metoder til forebyggelse, udveksling af viden og erfaringer, forskning og andre foranstaltninger med det formaal at naa dette maal;

5. mener, at samarbejdet om retlige anliggender mellem medlemsstaterne om bekaempelse af organiseret kriminalitet boer ledsages af en gradvis hensyntagen til overholdelsen af retten til forsvar, beskyttelse af vidner og sikring af individuelle og procesretlige garantier;

6. er overbevist om betydningen af mediernes serioese, objektive og fortsatte deltagelse, idet de bidrager til et informationsarbejde og paapeger de farer, som organiseret kriminalitet indebaerer for demokratiet og retsstaten samt for frihedsrettighederne og menneskerettighederne;

7. understreger navnlig betydningen af, at der gennemfoeres programmer paa foelgende omraader: traening i opdagelse af svig, indfoerelse af adfaerdskodekser for udsatte erhverv (isaer de erhverv, der er naevnt i henstilling 12 i handlingsplanen), udvidelse af finansieringsinstitutternes pligt til at indberette fordaegtige transaktioner til udoevere af erhverv, hvis aktiviteter er forbundet med en betydelig risiko for hvidvaskning af penge, afskaffelse af skattefradrag for udgifter i forbindelse med ulovlige formaal, som f.eks. bestikkelse; anmoder isaer Kommissionen om hurtigt at forelaegge ideer og konkrete og effektive foranstaltninger med henblik paa en intern reform;

8. understreger det civile samfunds saerlige betydning i forbindelse med forebyggelsen af kriminalitet generelt og opfordrer Raadet og medlemsstaterne til vedvarende at stoette det i dets mangfoldige bestraebelser paa at paatage sig sit eget ansvar, f.eks. igennem:

* maalrettede foranstaltninger som led i beskaeftigelsespolitikken, sundhedspolitikken (under saerlig hensyntagen til narkotikaproblemet), socialpolitikken, uddannelses- og undervisningspolitikken, kulturpolitikken, ungdomspolitikken og familiepolitikken med henblik paa at oeve positiv indflydelse paa forudsaetningerne for og aarsagerne til forbrydelser (begraensning af kriminalitetsfremmende og fremme af kriminalitetshaemmende faktorer),

* fremme af en kreativ byplanlaegning, som fremmer sameksistensen og tager hensyn til behovene for forebyggelse, herunder forvaltning af bymiljoeet og fremme af en bybebyggelse, som besvaerliggoer kriminalitet (begraensning af mulighederne for indbrud), senere aendringer af byplanlaegningens forsoemmelser (slum, boligghettoer), og erstatning for den nuvaerende masseindkvartering af flygtninge i utilstraekkeligt organiserede lokale opsamlingslejre ofte endog i det fri, ved at der opfoeres teltbyer med hensigtsmaessige sanitaere installationer, sikkerhedsforanstaltninger, levnedsmiddelforsyninger, osv.,

* minder i denne forbindelse om betydningen og forbindelsen mellem de nye forslag og henstilling 9 i handlingsprogrammet, som indeholder bestemmelser om udnyttelse af de muligheder, der tilbydes via Den Europaeiske Socialfond og Urban-programmet for at undgaa, at de store byer i Unionen bliver de foretrukne omraader for organiseret kriminalitet, og at udveksling af oplysninger om de projekter, som har vist sig frugtbare paa dette omraade, forbedres,

* fjernelse af det sociale kaos og styrkelse af de naere sociale relationer (fremme af oprettelsen af lejerfaellesskaber, tilskyndelse til nabokontakter), hvorved den uformelle sociale kontrol (»Neighbourhood Watch«) ogsaa kan forbedres,

* oeget samfundssind (fremme af den frivillige indsats for samfundspolitiske maal, formidling af vaerdier igennem private socialiserings- og integrationssystemer som f.eks. familier, boernehaver, skoler, kirker og fritidsforeninger), styrkelse af selvagtelsen og den enkeltes forpligtelse over for samfundsmaessigt konforme vaerdier og maal og beredvilligheden til aktivt at kaempe for dem (civilcourage),

* integration af marginaliserede grupper (inddragelse af mindretal i den sociale og politiske dialog, opnaaelse af valgbarhed og valgret paa kommunalt plan efter et lovligt ophold af en bestemt varighed i overensstemmelse med de samme procedurer, som finder anvendelse for statsborgere i Den Europaeiske Union),

* fremme af etableringen af sammenslutninger med praeventive maal paa lokalt og regionalt plan (kriminalpraeventive raad),

* omfattende oplysning om kriminelle organisationers sande vaesen med henblik paa at mindske tilboejeligheden til passivt at tolerere dem eller aktivt at stoette dem,

* fremme og stoette til foranstaltninger og projekter, som indeholder vejledning for overholdelse af loven, under saerlig hensyntagen til initiativer fra lokale myndigheder og det borgerlige samfund samt fra deres organisationer og sammenslutninger; saadanne initiativer boer fremmes dér, hvor den organiserede kriminalitet eller risikoen herfor er stoerst, og hvor tilknytningen til almindelig kriminalitet er taettest,

* problem- og samfundsorienteret politiarbejde (community policing), hvor der ikke foerst reageres, naar problemerne er der, men hvor man forsoeger at indkredse og analysere samt saa vidt muligt loese problemerne paa forhaand, hvor man orienterer og vejleder borgerne og paa denne maade goer det lettere at etablere et tillidsforhold mellem politiet og borgerne i et omraade (»borgervenligt politi«),

* styrkelse af borgernes beredvillighed til at udtale sig til og samarbejde med politiet og retsvaesenet (f.eks. igennem beskyttelse af vidner),

* hjaelp til udsatte grupper (f.eks. understoettelse af kriminalitetstruede boern, unge og familier, etablering af tilstraekkeligt mange terapipladser til narkomaner),

* foranstaltninger til mindskelse af sandsynligheden for, at lovovertraedere begaar nye lovovertraedelser (forebyggelse af stigmatisering isaer hos foerstegangslovovertraedere; stoerre vaegt paa alternative reaktionsformer som f.eks. forlig mellem gerningsmand og offer, indbetaling af penge til eller udfoerelse af arbejde for almennyttige organisationer, socialiseringskurser; styrkelse af (re)socialiseringsbestraebelserne over for recidivister; socialpsykologisk bistand til faengslede; omhyggelig forberedelse af faengslede paa loesladelse, osv.),

* ivaerksaettelse af hjaelpe- og behandlingsprogrammer for ofre,

* indfoerelse og/eller styrkelse af foranstaltninger til forebyggelse af enhver form for handel med boern og kvinder,

* principiel bekaempelse af faktorer, som foerer til udviklingen af tiggeri, isaer fra boerns side (boern, som pudser bilruder i lyskryds),

* bekaempelse af den organiserede handel med kvinder - herunder ogsaa unge piger - og den illegale prostitution ved ogsaa at udbygge samarbejdet med oprindelseslandene;

9. opfordrer Raadet til at omsaette erkendelsen af, at gennemskuelighed og kontrol er effektive midler til forebyggelse af korruption og organiseret kriminalitet, i praktiske foranstaltninger og stoette indfoerelsen af begge disse elementer som vaerende et generelt demokratisk princip i forbindelse med alle vigtige beslutningsprocesser inden for administration, erhvervsliv og politik;

10. anmoder Raadet og medlemsstaterne om i forbindelse med reformen af strukturfondene og andre regionale interventionsprogrammer at prioritere planer om forebyggelse af kriminalitet;

11. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og medlemsstaternes og ansoegerlandenes regeringer og parlamenter.