Europa-Parlamentets beslutning

med bemærkningerne til afgørelsen om decharge til Kommissionen for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2001

EUROPA-PARLAMENTET,

der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2001,

der henviser til forvaltningsregnskabet og den konsoliderede balance for regnskabsåret 2001 (SEK(2002) 403 - C5-0239/2002, SEK(2002) 404 - C5-0240/2002, SEK(2002) 405 - C5-0242/2002, SEK(2002) 406 - C5-0241/2002, SEK(2002) 1378 - C5-0087/2003)(1),

der henviser til Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 2001 og dens særberetninger, med institutionernes svar (C5-0538/2002)(2),

der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (C5-0538/2002),

der henviser til Rådets henstilling af 7. marts 2003 (C5-0087/2003),

der henviser til EF-traktatens artikel 275 og 276, EKSF-traktatens artikel 78 g og Euratom-traktatens artikel 179 a og 180 b,

der henviser til finansforordningen af 21. december 1977, særlig artikel 89, og til finansforordningen af 25. juni 2002(3), særlig artikel 145-147,

der henviser til forretningsordenens artikel 93 og bilag V,

der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og til udtalelser fra de øvrige berørte udvalg (A5-0109/2003),

A. der henviser til, at der var et budgetoverskud på over 15 mia. EUR, hvilket ligger over de foregående regnskabsår,

B. der henviser til, at Europa-Parlamentet i sin beslutning af 30. januar 2003(4) om opfølgning af dechargeproceduren for 2000 understregede følgende aspekter:

- det tilbagevendende budgetoverskud

- underudnyttelsen af strukturfondene og de komplicerede gennemførelsesbestemmelser på dette område

- de dårligt fungerende inddrivelsesprocedurer i forbindelse med uberettiget udbetalte midler og den utilstrækkelige bekæmpelse af svig,

C. der henviser til, at generaldirektørernes erklæringer og aktivitetsrapporter, der blev udarbejdet for første gang i 2002 for 2001-budgettet, fremhævede tre centrale risikoområder:

- nødvendigheden af at forny regnskabsrammerne og de underliggende edb-systemer

- manglen på menneskelige ressourcer inden for vigtige kontrolområder som f.eks. programforvaltning

- uforeneligheden af traktatens bestemmelse om, at Kommissionen gennemfører budgettet på eget ansvar, med det forhold, at forvaltningsansvaret for 80 % af budgettet uddelegeres til medlemsstaterne,

D. der henviser til, at det er prisværdigt, at Kommissionens afdelinger nøje har overholdt fristen (18. december 2002) for besvarelse af de spørgsmål, Budgetkontroludvalgets medlemmer fremsendte den 29. november 2002 i forbindelse med dechargeproceduren,

I. Generelle bemærkninger om regnskabssystemet

1. konstaterer, at det af Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed fremgår, at den i det store og hele er af den opfattelse, at regnskabet for regnskabsåret, der afsluttedes den 31. december 2001, giver et retvisende billede af Fællesskabernes indtægter og udgifter i regnskabsåret, samt af den finansielle stilling pr. regnskabsårets udgang, men at regnskabssystemets svagheder kræver omgående og gennemgribende foranstaltninger;

2. understreger, at Revisionsretten har påpeget, at den siden den første revisionserklæring, nemlig revisionserklæringen for regnskabsåret 1994, år efter år har taget forbehold over for regnskabernes rigtighed; årsagen til disse forbehold har i de fleste tilfælde været svagheder ved regnskabssystemet samt det faktum, at de generaldirektorater i Kommissionen, der forvalter aktionsbevillingerne, ikke er tilstrækkeligt opmærksomme på spørgsmål vedrørende regnskabsmæssig opgørelse og regnskabskontrol; de forbehold, der er indeholdt i erklæringen fra generaldirektøren for Generaldirektoratet for Budgettet, bekræfter resultaterne af Rettens revision, og at der i juni 2001 blev forelagt et udkast til en aktionsplan [om ændring af regnskabssystemet](5);

3. bemærker, at Retten er af den opfattelse, at de transaktioner, der ligger til grund for regnskabet, som helhed betragtet er lovlige og formelt rigtige, for så vidt angår indtægterne, forpligtelserne og administrationsudgifterne, men at der ikke kan afgives en sådan erklæring om alle de øvrige betalinger; er af den opfattelse, at denne globale revisionserklæring er for generel og hindrer Parlamentet i at sikre sig, at de transaktioner, Kommissionen og især medlemsstaterne har foretaget, er formelt rigtige, eller finde ud af, hvor ansvaret for fejlen skal placeres;

4. henviser til, at Kommissionen altid har haft en juridisk og politisk forpligtelse til at sikre en pålidelig forvaltning af alle de midler, den betros (traktatens artikel 274);

5. ønsker, at Kommissionen inden årets udgang forelægger en flerårig plan indeholdende en tidsplan med en trinvis inddeling med henblik på at opnå en positiv revisionserklæring fra Revisionsretten for hele budgettet; ønsker som led i decentraliseringen en plan fra hvert enkelt generaldirektorat for, hvordan og inden for hvilke frister det vil tilstræbe at opnå en positiv revisionserklæring fra Revisionsretten;

6. glæder sig over, at Kommissionen for nylig har taget skridt til at eliminere den permanente adgangsret og begrænse adgangen til regnskabsdatabasen til specifikke opgaver; bemærker, at der i 2001 og 2002 har været gjort en indsats for at sikre fuldstændig afstemning af dataene i de to systemer, men henviser til Rettens kritiske bemærkning om, at dette ikke er sket på en omfattende eller systematisk måde, og at der derfor ikke er tale om en tilfredsstillende løsning på længere sigt; mener, at afstemning af tallene er vigtigt med henblik på at forbedre overensstemmelsen mellem dataene i undersystemet og derfor bør prioriteres højere og foretages hyppigere;

7. erkender, at Kommissionen ved adskillige lejligheder over for Europa-Parlamentets Budgetkontroludvalg har oplyst om og forklaret, hvilke foranstaltninger den agter at træffe for at reformere regnskabssystemet; glæder sig over offentliggørelsen af Kommissionens meddelelse af 17. december 2002 om modernisering af De Europæiske Fællesskabers regnskabssystem (KOM(2002) 755) baseret på meddelelsen fra juli 2002 og handlingsplanen fra juni 2001 og den udtrykkelige forpligtelse til at forbedre og modernisere Kommissionens regnskabssystem inden 2005;

8. understreger, at Kommissionen har både en juridisk og politisk forpligtelse til at indføre et moderne, pålideligt og nøjagtigt regnskabssystem for regnskabsåret 2005, jf. den nye finansforordnings artikel 125 og 181; finder det i så henseende yderst beklageligt, at der i de seneste seks år er gjort så ringe fremskridt med at efterkomme Revisionsrettens bemærkninger til regnskabssystemet;

9. erkender, at Revisionsretten har afgivet positiv revisionserklæring om forvaltningsregnskabet for regnskabsåret 2001, men støtter Rettens forbehold og ligeledes de forbehold, som generaldirektøren i Generaldirektoratet for Budget har ladet komme til udtryk i sin årlige aktivitetsrapport for 2001, med hensyn til Fællesskabets regnskaber og især:

a) synkronisering, konsekvens og datasikkerhed (Generaldirektoratet for Budget)

b) pålideligheden af vurderingen af formuesituationen og den finansielle situation (Generaldirektoratet for Budget)

c) proceduren for inkassering af fordringer (Generaldirektoratet for Budget)

d) at hensættelsen til betalinger til medlemsstaterne vedrørende nedskrivning af interventionslagrene af landbrugsprodukter er ansat 148,7 mio. EUR for højt (punkt 9.12 i Revisionsrettens årsberetning)

e) at der under "Diverse debitorer" uden fyldestgørende begrundelse er opført 980 mio. EUR vedrørende overførsler af likvide midler til tredjelande (punkt 9.25 i Revisionsrettens årsberetning)

f) at der på et usikkert grundlag er hensat 564 mio. EUR til omkostningerne forbundet med nedlukningen af atomare anlæg ved Det Fælles forskningscenter (punkt 9.31 i Revisionsrettens årsberetning)

g) at beløbet for uindfriede forpligtelser er ansat ca. 1318 mio. EUR for højt (punkt 9.32 i Revisionsrettens årsberetning);

10. mener, at der i de mellemliggende 18 måneder kunne og burde være taget mere praktiske skridt til at imødekomme Revisionsrettens presserende bekymringer med hensyn til regnskabssystemets tilstand, selv om Generaldirektoratet for Budget var optaget af andre finansielle aspekter af Kommissionens reformdagsorden - omarbejdning af finansforordningen og generaldirektoraternes aktivitetsrapporter;

11. er foruroliget over den store udskiftning blandt administrativt personale i ledende og vigtige stillinger, som f.eks. Kommissionens regnskabsfører, samt den mangel på kvalificeret regnskabs- og revisionspersonale, som den interne revisionstjeneste har påpeget, og opfordrer indtrængende Kommissionen til at gøre dette til en af hovedprioriteringerne for sin politik vedrørende menneskelige ressourcer;

12. gør opmærksom på Kommissionens udtalelse (svar på skriftlig forespørgsel P-1839/02) om, at regnskabsafslutningen ikke var blevet forelagt for finansinspektøren før godkendelsen, selv om dette er foreskrevet i artikel 18 i gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen;

13. udleder deraf, at Kommissionen i forbindelse med regnskabsafslutningen for 2001 overtrådte finansforordningen;

14. anmoder om, at øremærkningen begrænses mest muligt - særlig under kapitel A-30 - samtidig med, at der tages behørigt hensyn til institutionernes kompetenceområde, således at der sikres den nødvendige gennemskuelighed, hvad angår tildelingen af EU-midler, og fuld dækning af potentielt interesserede ngo'er;

15. opfordrer Revisionsretten til at forelægge en revisionserklæring og fejlrate for hvert enkelt generaldirektorat for at gøre opmærksom på problemområder og øge Kommissionens og medlemsstaternes ansvarlighed væsentligt;

16. opfordrer Kommissionen til at lade foretage en ekstern revision af finansforvaltningen inden årets udgang og aflægge beretning til Parlamentet om resultaterne;

II. Regnskabssystemet

17. beklager, at Kommissionens aktuelle handlingsplan ikke klart sondrer mellem de foranstaltninger, der er nødvendige for at løse de nuværende operationelle mangler og øge de nuværende kassebaserede regnskabers informative værdi, og de foranstaltninger, der er nødvendige for at bevæge sig i retning af regnskaber, der helt og fuldt er baseret på periodiceringsprincipper; understreger, at der er et presserende behov for øjeblikkeligt at afhjælpe nogle at de større mangler i det eksisterende system; anmoder Kommissionen om at give en klar definition på, hvordan den forstår "regnskaber, der helt og fuldt er baseret på periodiseringsprincipper";

18. kræver, at de eksisterende SAP/R3-moduler "accounts payable" og "accounts receivable" tages i brug inden udgangen af 2003;

19. mener, at overgangen til et regnskabssystem baseret på periodiseringsprincippet, der omfatter alle afholdte udgifter og udestående indtægter, er et afgørende skridt for at leve op til de seneste internationale regnskabsstandarder for regnskaber baseret på periodiseringsprincippet; insisterer på, at begge systemer i alle tilfælde skal overholde princippet om dobbelt bogholderi;

20. fastholder, at dechargemyndigheden skal holdes regelmæssigt underrettet, som minimum på kvartalsbasis, om konkrete fremskridt i så henseende og om alvorlige forsinkelser med hensyn til at nå de mål, der er fastlagt i bilaget til ovennævnte meddelelse fra Kommissionen af 17. december 2002;

21. bifalder forsikringen om, at regnskabsføreren får hovedansvaret for opstillingen af nye regnskabsstandarder, som anført både af Revisionsretten og i finansforordningen, og bistås af et rådgivende udvalg bestående af højtstående revisions- og regnskabseksperter, herunder to eksterne eksperter;

22. mener, at eksperter fra Revisionsretten bør deltage som rådgivere i det nye rådgivende udvalg for regnskabsstandarder, forudsat at det ikke bringer revisionsinstitutionens uafhængighed i fare;

23. er af den opfattelse, at det fremtidige regnskabssystem som minimum skal udvise følgende grundlæggende karakteristika:

- enkel og fuldt integreret input af data i hele systemet

- ensartede datadefinitioner

- overensstemmelse mellem centrale og sektormæssige systemer

- overensstemmelse mellem data- og informationer over flere år (for at fremme sammenligneligheden og påvise forbedringer)

- fuld kapacitet for periodiseret regnskabsføring og overholdelse af internationale standarder herfor;

24. støtter de seneste bestræbelser på at supplere oversigten over budgetresultaterne med en bredere oversigt over de økonomiske resultater, der i højere grad afspejler EU-regnskabernes sande tilstand;

III. It-systemet

25. er dybt foruroliget over den manglende integration inden for det aktuelle automatiserede regnskabssystem, der er baseret på en kompliceret 3-delt computergrænseflade, der blev udviklet internt i 1997 (SINCOM 2) og udvidet i 1999 for at tilvejebringe en brugervenlig grænseflade for sektorrelaterede tjenester; er foruroliget over, at det ikke har kunnet sikre det nødvendige niveau af sikker adgang eller pålidelighed i dataindlæsningen fra forskellige dele af systemet og derfor kritiseres af Revisionsretten;

26. understreger, at Kommissionen i forbindelse med beslutningen om et erstatningssystem må planlægge på længere sigt og udvikle det mest pålidelige og praktiske edb-regnskabssystem på markedet, som er kompatibelt med de seneste internationale regnskabsstandarder for den offentlige sektor (IPSAS); kræver en cost-benefit-analyse af de to alternativer under mulighed 2 og 3(6), således at budget- og dechargemyndigheden kan vurdere mulighedernes konsekvenser for budgettet, stillingsfortegnelsen og effektiviteten; bemærker samtidig, at de anslåede eksterne ressourcer til udvikling af it-systemet ifølge Kommissionen er på 18,6 mio. EUR;

27. anser det for vigtigt, at Kommissionen i forbindelse med udformning og anvendelse af det nye system i fuldt omfang tager hensyn til brugernes erfaringer og behov;

28. er af den opfattelse, at det fremtidige regnskabssystem som minimum skal opfylde følgende krav:

- en enkelt indgang til data for brugerne

- fuld interoperabilitet

- fjernelse af overflødige data

- sikre og pålidelige data og et fuldt revisionsspor

- et fungerende back-up system i tilfælde af, at systemet går ned

- inddragelse af brugergrupper i alle udviklingsstadier (for at sikre brugervenlighed og begrænse behovet for specifikke sektor- eller lokalsystemer)

- korrekt og sikker forvaltning af softwareændringer;

29. kræver en detaljeret og indgående revision af Kommissionens planer foretaget af eksterne eksperter for at forbedre regnskabsrammerne og edb-systemerne til vurdering af deres hensigtsmæssighed med henblik på at sikre, at de foranstaltninger, der træffes, er i overensstemmelse med de højeste standarder for moderne regnskabspraksis, herunder de krav, der er nævnt i punkt 23 og 28 anmoder om, at resultaterne af denne eksterne revision forelægges og drøftes under en høring om regnskabsrammerne, som Budgetkontroludvalget organiserer, og som Kommissionen og Revisionsretten bør deltage i;

IV. Revisionsrettens særberetning 2/2002(7)

30. konstaterer, at Revisionsretten har understreget, at de tal for betalingsanvisninger og gennemførelse af betalinger, som Kommissionen har opgivet for Socrates- og Ungdom for Europa-programmerne, er forskellige afhængigt af, hvilke dokumenter der anvendes;

31. noterer sig de udførlige forklaringer og begrundelser, Kommissionen har forelagt, vedrørende disse tal og i særdeleshed:

a) at alle tallene i budgetforslagene for de pågældende år (1995-1999) er i overensstemmelse med tallene i årsregnskabets bind II

b) at budgetforslagene imidlertid ikke indeholder tal vedrørende EØS-landes og tredjelandes deltagelse, da disse indgår i årsregnskabet uden tydelig angivelse og derfor giver anledning til fejlfortolkninger

c) at en afstemning af tallene fra begge kilder vil være temmelig vanskelig og vil indebære indsamling af oplysninger fra hele seks forskellige tabeller i bilag til årsregnskabet

d) at tallene i årsregnskabets bind I og IV er afrundede, og at der vil kunne nås frem til forskellige resultater, fordi der er flere metoder til opstilling af de indsamlede data fra de oprindelige tabeller

e) at de oplysninger vedrørende forpligtelserne i 1998 for Ungdom for Europa-programmet, der fremgår af årsregnskabets bind I, er ukorrekte og rejser tvivl om, hvor konsekvente og pålidelige tallene i dette bind er

32. opfordrer Kommissionen til fremover at forelægge udførlige forklaringer til regnskaberne og henvisninger til retsgrundlag, herunder til de forskellige bind og tabeller;

33. opfordrer Kommissionen til straks at foretage en vurdering af, hvor pålidelige og korrekte tallene i bind I og IV i årsregnskabet er, for dermed at rette op på de nuværende mangler;

34. opfordrer Kommissionen til at bruge bekræftede tal fra årsregnskaberne som eneste kilde til officielle oplysninger om budgettal og således øjeblikkelig sætte en stopper for udbredelsen af uoverensstemmende oplysninger fra andre af Kommissionens tjenestegrene;

35. konstaterer, at de tal for gennemførelsen af betalinger, der er nævnt i den endelige evalueringsrapport for dette program (SEK(2001)1621), ikke stemmer overens med nogen af de tal, der stammer fra andre kilder;

V. Modernisering af betalingssystemet

36. konstaterer, at de urigtige og manglende angivelser af datoer på fakturaer, kvitteringer og betalinger fra Kommissionen skader de europæiske institutioners omdømme alvorligt, medfører alvorlige problemer for støttemodtagerne og er direkte ansvarlige for tab af store summer (punkt 9.86 i Revisionsrettens årsberetning);

37. konstaterer, at indførelsen af en enkelt indgang for information i hele systemet som foreslået i denne beslutning vil fjerne dobbelte og modstridende registre over "betalingsgennemførelser" og forskelligartede og inkompatible regnskabssystemer, og at det uden ekstraomkostninger vil muliggøre:

- en automatisk registrering af datoer på kvitteringer, fakturaer og betalinger i det samme dokument, hvilket sikrer en korrekt anvendelse, kontrol og revision af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/35/EF af 29. juni 2000 om bekæmpelse af forsinket betaling i handelstransaktioner(8), der er omsat til EU-institutionernes interne regler med artikel 83 i finansforordningen af 25. juni 2002 og artikel 106 i gennemførelsesbestemmelserne hertil (Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002(9)

- en systematisk registrering af tidsrummet fra udstedelse af betalingsordrerne til enten støttemodtageren eller en bankinstitution modtager overførslen; denne information vil gøre det muligt at evaluere det arbejde, der udføres af de banker, der er valgt til at forvalte Fællesskabets overførsler (den hastighed, hvormed overførslerne finder sted)

- en konsekvent underretning af støttemodtagerne om datoerne på betalingsordrerne i stedet for det nuværende tilfældige system, hvor støttemodtagerne modtager forskellige former for meddelelser eller slet ingen meddelelse, således at støttemodtagerne kan bedømme de finansielle institutioners effektivitet, hvorved det bliver lettere at kontrollere betalingssystemets forskellige aktørers ansvar;

38. mener, at reformen af regnskabssystemet kræver en systematisk formidling af oplysninger til modtagerne af EU-midler; opfordrer derfor Kommissionen til at udarbejde et pilotprogram for indførelse af oplysninger om faktura- og betalingsdatoer i meddelelserne til støttemodtagerne;

VI. Anvendelse af princippet om bruttoopgørelse

39. konstaterer, at renter af fællesskabsmidlerne samt alle de geninddrevne fællesskabsmidler i henhold til traktatens artikel 268 skal opføres på budgettet;

40. mener derfor, at det er uacceptabelt, at Kommissionen hverken var i stand til at sætte tal på, identificere eller forklare brugen af renterne af Fællesskabets forskudsbetalinger eller af de 20 % geninddrevne midler, der er inkasseret under Rådets forordning (EØF) nr. 595/91(10), med undtagelse af renterne fra strukturfondene;

41. noterer sig, at Kommissionen med hensyn til strukturfondene ligeledes var ude af stand til at sætte tal på og identificere de indkomne renter, men fremkom med en generel forklaring på anvendelsen heraf, og at det af denne forklaring fremgår, at anvendelsen af renterne er i modstrid med eksisterende forordninger (artikel 32, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999(11) sammenholdt med Kommissionens forordning (EF) nr. 1685/2000(12), bilag, punkt 1 i regel 3);

42. konstaterer imidlertid, at det i artikel 3 i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 hedder, at "forfinansieringer, der udbetales til gennemførelse af en indkøbsaftale som defineret i finansforordningens artikel 88, som udbetales til medlemsstaterne eller førtiltrædelsesstøtte, samt de forskud, der er omhandlet i artikel 265 [ikke er] omfattet af nærværende bestemmelse", dvs. ikke betragtes som Fællesskabernes ejendom, og at denne ikke finder anvendelse på "fælles forvaltning i henhold til finansforordningens artikel 53";

43. forventer derfor, at Kommissionen inden for de kommende tre måneder vil fremlægge en detaljeret handlingsplan for, hvordan de beløb, der nævnes i punkt 40, med undtagelse af de beløb, der nævnes i punkt 42, kan opføres på budgettet i nær fremtid;

VII. Outsourcing og reform af Kommissionen

A. Personalepolitik

44. anmoder Kommissionen om at udarbejde en adfærdskodeks for sit personale, som sikrer åbenhed og adskillelse af private og offentlige interesser, for så vidt angår opgaver og ansvar i Kommissionen og tidligere, nuværende og fremtidige aktiviteter uden for Kommissionen;

45. anmoder Kommissionen om nøje at overvåge indrømmelsen af orlov af personlige årsager for at sikre, at kravene om åbenhed og adskillelse af interesser opfyldes, og om at tage sine tidligere afgørelser op til fornyet behandling i lyset af disse resultater;

46. konstaterer, at Kommissionen ikke var i stand til at underbygge nogen af sine krav om videreførelse af dens aktuelle politik med anvendelse af en justeringskoefficient på de ansattes pensioner;

47. mener i lyset af principperne om lighed og ligebehandling, fri bevægelighed, retten til privatlivets fred samt de betydelige omkostninger ved anvendelse af en justeringskoefficient på pensioner og de ubetalelige udgifter til kontrol heraf, at systemet med anvendelse af justeringskoefficienter efter pensionistens erklærede eller formodede bopæl bør opgives, og opfordrer Kommissionen til at ændre sine forslag til ændring af personalevedtægten med henblik herpå;

B. Forvaltningsorganer og andre former for outsourcing af aktiviteter

48. noterer sig Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19. december 2002 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer(13);

49. understreger, at Kommissionen i sidste ende er ansvarlig for aktiviteter udført af forvaltningsorganer, som har fået til opgave at forvalte EF-programmer (gennemførelse af budgettet);

50. minder om, at outsourcing af nogle opgaver til offentlige forvaltningsorganer skal opfylde en specifik målsætning, at de pågældende opgaver skal være teknisk komplekse og midlertidige, og at opgaver, der er de offentlige myndigheders ansvar, eller som indebærer udøvelse af skønsbeføjelser eller adgang til fortrolige oplysninger, under ingen omstændigheder må overdrages til forvaltningsorganer;

51. understreger, at Kommissionen forud for beslutningen om at oprette et forvaltningsorgan skal foretage en indgående analyse af behovet for og merværdien af de administrative opgaver, det skal udføre, i lyset af subsidiaritetsprincippet og princippet om forenkling af procedurerne;

52. henviser til, at det ganske vist forekommer logisk at outsource perifere aktiviteter såsom catering, men at outsourcing af centrale dele af Kommissionens informationspolitik - såsom udarbejdelse af tekster - i en flerårig kontrakt til flere millioner euro med en enkelt virksomhed "reelt (medfører) skønsbeføjelser med hensyn til omsætning af politiske valg i handling"; opfordrer derfor Kommissionen til at foretage en nøje gennemgang af sin outsourcingpolitik, navnlig med henblik på princippet om budgettets etårighed;

53. beklager, at Kommissionen endnu ikke har været i stand til at sætte tal på sin outsourcing af administrative opgaver, fordelt på Kommissionens enkelte tjenestegrene; anmoder Kommissionen om snarest muligt at forelægge disse oplysninger under overholdelse af følgende kriterier:

- antal bydende og udbudsprocedurer

- antal kontrakter

- en oversigt over de vigtigste kontrahenter - efter kontraktens økonomisk værdi;

54. opfordrer Kommissionen til at foretage en samlet undersøgelse af de aktiviteter, der for øjeblikket gennemføres af forskellige fællesskabsorganer, og som kunne overlappe hinanden eller tjene samme formål, for at fremsætte forslag til hensigtsmæssige løsninger, herunder eventuelle sammenlægninger af agenturer;

55. finder det foruroligende, at der er ubalance mellem de administrative udgifter og aktionsudgifterne i mange agenturer, idet de administrative udgifter overstiger udgifterne til operationelle formål; opfordrer derfor Kommissionen og agenturerne til at fastsætte mål og tidsplaner for nedbringelse af de administrative udgifters andel af de samlede udgifter;

56. mener i denne forbindelse, at disse agenturer bør have overdraget flere operationelle opgaver, hvorved det undgås, at Kommissionen opretter flere forvaltningsorganer og EU-organer; anmoder Kommissionen om at fremsætte passende forslag senest den 30. juni 2003, og før der oprettes yderligere forvaltningsorganer;

C. Eurostat

57. gentager den politiske betydning, det tillægger punkt 14-32 i sin beslutning af 13. marts 2003(14) om beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser og bekæmpelse af svig, og understreger atter, at det forventer, at Kommissionens interne revisionstjeneste inden sommeren 2003 undersøger lovligheden og den formelle rigtighed af alle kontrakter indgået af Eurostat siden 1999 og også medtager de kontrakter, der er indgået af andre tjenestegrene i Kommissionen på Eurostats anbefaling;

58. beklager, at de tidligere henstillinger fra den interne revisionstjeneste i Eurostat vedrørende fremtidige kontrakter med Eurogramme og anvendelsen af personalevedtægtens artikel 24 i forbindelse med Eurogramme's beskyldninger mod den projektansvarlige ikke er blevet fulgt i fuldt omfang; opfordrer Kommissionen til at tage behørigt hensyn til henstillinger fra sin egen interne revisionstjeneste og de interne revisionstjenester i de forskellige afdelinger; opfordrer desuden Kommissionen til i fuldt omfang at anvende personalevedtægtens artikel 24 i ovennævnte tilfælde;

59. bifalder Kommissionens erklæring om, at der vil blive foretaget en detaljeret revision af samtlige kontrakter og betalinger til Eurogramme, at alle nye kontrakter med dette selskab vil blive suspenderet, og at finansforordningens bestemmelser vil blive anvendt uden forbehold, for så vidt angår overførslen af denne virksomheds aktiebeholdning til et andet selskab;

60. finder det utilstedeligt, at OLAF's klager til nationale justitsmyndigheder over kontrakter indgået med EU-institutioner ignoreres, og at der ikke handles i overensstemmelse hermed; opfordrer Kommissionen til at tage den aktuelle situation op til grundig behandling og træffe de nødvendige foranstaltninger til at afhjælpe situationen så hurtigt som påkrævet;

VIII. Underudnyttelse af budgettet

A. Betalingsbevillinger til strukturfondene

61. konstaterer, at de uudnyttede forpligtelsesbevillinger for programmeringsperioderne før 1994 hovedsagelig hidrørte fra kontroversielle betalinger;

62. beklager, at udnyttelsesgraden for de disponible betalingsbevillinger til strukturforanstaltninger i 2001 for tredje år i træk faldt yderligere i forhold til de foregående år (1999: 87 %, 2000: 77,5 %, 2001: 68,1 %); erkender imidlertid, at udnyttelsesgraden for 2002 (71,8 %) er et brud med denne faldende tendens, og forventer, at udnyttelsesgraden fortsat forbedres i de kommende år;

63. er enigt i Revisionsrettens bemærkninger om problemerne i begyndelsen af programmeringsarbejdet; er især bekymret over forsinkelserne i begyndelsen af programmeringsperioden 2000-2006; mener, at Kommissionen i forbindelse med den næste reform af strukturfondene bør forelægge forslag med henblik på at forebygge så store forsinkelser i fremtiden; mener, at opdelingen af programmeringsperioderne for målprogrammer og EF-initiativer bør gennemføres i den næste programmeringsperiode;

64. undrer sig over, at betalingsoverslagene for strukturfondene for 2001 lå 50 % over de faktiske betalinger; konstaterer, at tre medlemsstater (Italien, Portugal og Det Forenede Kongerige) tegnede sig for 85 % af den samlede overvurdering af betalingerne; kritiserer disse medlemsstater for deres meget ringe betalingsoverslag for 2001; opfordrer indtrængende Kommissionen til at forbedre teknikkerne for beregning af overslag i samarbejde med medlemsstaterne;

65. noterer sig, at Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 tilsyneladende ikke har bidraget til en forenkling af procedurer og regler i tilknytning til gennemførelsen af programmerne; minder i denne forbindelse om Revisionsrettens konklusion, der peger på en konsekvent usikkerhed med hensyn til, hvilke ansvarsområder der ligger hos medlemsstaterne, og hvilke der ligger hos Kommissionen; er imidlertid af den opfattelse, at en forenkling af foranstaltningerne ikke må ske på bekostning af Fællesskabernes politiske prioriteter;

66. bifalder Kommissionens forslag fra oktober 2002 om forenkling af foranstaltningerne i den aktuelle programmeringsperiode og tilskynder Kommissionen og medlemsstaterne til at gennemføre deres respektive dele snarest muligt for at forbedre udnyttelsesgraden for de disponible betalingsbevillinger i 2003; beklager medlemsstaternes uvilje mod at gøre deres egne institutioner ansvarlige for afvikling af deres respektive nationale programmer og afgive en årlig erklæring som et middel til at nedbringe det antal revisioner, Kommissionen skal foretage;

67. understreger, at bekæmpelsen af uregelmæssigheder, svig og korruption samt beskyttelsen af Det Europæiske Fællesskabs finansielle interesser bør prioriteres højt i alle medlemsstater; opfordrer Kommissionen til i samarbejde med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne at påse, at medlemsstaterne med hensyn til forvaltningen af EU-midlerne - særlig når disse stilles til rådighed som led i medfinansiering - disponerer over eller udarbejder hensigtsmæssige bogførings-, revisions- og kontrolsystemer og opretter instanser til bekæmpelse af svig, der arbejder sammen med OLAF; opfordrer indtrængende til et endnu bedre samarbejde mellem de nationale revisionsinstanser og Den Europæiske Revisionsret;

68. opfordrer mere generelt Kommissionen, især den interne revisionstjeneste, Revisionsretten og medlemsstaterne til at udvikle og indføre en fælles revisionsmodel for yderligere at forbedre og rationalisere revisions- og rapporteringarbejdet;

69. er af den opfattelse, at Kommissionen bør overveje alternative metoder og muligheder for at bringe de disponible betalingsbevillinger på linje med det beløb, som medlemsstaterne realistisk kan udnytte i forbindelse med 2005-budgetproceduren, hvis udnyttelsesgraden i 2003 ikke forbedres væsentligt;

70. er yderst foruroliget over den kraftige underudnyttelse i nogle af medlemsstaterne af bevillingerne i forbindelse med strukturfondsprogrammerne for perioden 1994-1999 og gør opmærksom på, at den 31. marts 2003 er fastsat som frist; understreger, at medlemsstater, der indgiver ansøgninger i tilknytning til denne programmeringsperiode efter denne frist, ikke modtager nogen betalinger med undtagelse af betalinger, der er afhængige af verserende retssager;

71. gentager Revisionsrettens anmodning om, at Kommissionen i højere grad vejleder medlemsstaterne om indberetning af uregelmæssigheder i forbindelse med strukturfondsprogrammet, og anmoder om dokumentation fra Kommissionen for, at dette er sket;

72. er skuffet over de forslag til forenkling, som Generaldirektoratet for Regionalpolitik har fremsat i forbindelse med strukturfondene, og anmoder om, at der foretages gennemgribende ændringer i det næste strukturfondsprogram i overensstemmelse med forslagene i Kommissionens hvidbogen om nye styreformer i EU(15);

73. anmoder i forbindelse med Det Europæiske Konvent om, at Kommissionen fremover pålægges inden for rammerne af strukturfondene at etablere revisionsstrukturer, der står i forhold til de tildelte bevillinger;

74. er af den opfattelse, at den kommende reform af strukturfondene, som allerede vil blive gennemført i et udvidet EU, bør være baseret på følgende principper: fokusering på få og klart definerede prioriteter, endnu højere grad af administrativ forenkling, mere udpræget resultatorientering i forbindelse med fordelingen af midler samt undgåelse af bratte overgange mellem programmeringsperioderne;

B. Sapard

75. konstaterer, at Sapard-programmets hovedformål er at bidrage til en tilpasning af landbrugssektoren og landdistrikterne i de ti kandidatlande til det europæiske integrationsniveau, og at den finansielle støtte fra EU's budget beløber sig til 3769 mio. EUR i perioden 2000-2003 (jf. Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 2000(16), tabel 6.1);

76. noterer sig, at underudnyttelsen af Sapard-budgettet i regnskabsårene 2000 og 2001 først og fremmest skyldes den langsommelige indførelse i kandidatlandene af det komplekse regelværk, der er nødvendigt for oprettelsen af "nationale organer", hvilket illustreres af, at kun fem lande ved udgangen af 2001 havde fået overdraget forvaltningen og kontrollen af midlerne;

77. konstaterer den store forskel mellem Kommissionens skøn med hensyn til kapaciteten til gennemførelse af programmet og det udbetalte beløb, der for regnskabsåret 2001 svarer til 30,5 mio. EUR, som er udbetalt i form af forskud til de fem lande, der har fået overdraget ansvaret, hvoraf kun 1 mio. EUR er gået til de endelige støttemodtagere;

78. understreger, at det er absolut nødvendigt at tage hensyn til situationen i kandidatlandene på områder såsom adgang til kredit, der er ikke-eksisterende i nogle lande (f.eks. Bulgarien), og som er uundværlig, da støttemodtagerne i første omgang selv skal finansiere projektet, før de får deres udgifter refunderet over Sapard, og det ikke-eksisterende ejendomsmarked, der gør det vanskeligt for visse støttemodtagere at opfylde kriterierne for støtteberettigelse (leje/eje af landbrugsjord);

79. glæder sig over undtagelsen fra den n + 2-regel, der blev indført for Sapard i forordning (EF) nr. 2222/2000(17), som ændret ved forordning (EF) nr. 188/2003(18), og opfordrer Kommissionen til at udvise særlig omhu i forbindelse med håndhævelsen af den nye regel og advare Parlamentet på et tidligt tidspunkt i tilfælde af bortfald;

80. beklager dybt, at den europæiske støtte til landbrugsstrukturreformen i kandidatlandene har så minimal virkning; mener at den aktuelle situation er uacceptabel og skader udvidelsesprocessen og udvidelsens omdømme i EU; opfordrer Kommissionen til at prioritere strukturtilpasningen inden for landbruget i kandidatlandene ved at yde en passende finansiel støtte til landbrugere, der står over for udfordringerne i forbindelse med integrationen, og samtidig sikre, at der foretages en passende kontrol, og at kontrolstrukturerne og de administrative omkostninger står i forhold til den tildelte støtte;

81. beklager, at vejledningerne vedrørende Sapard-programmet ikke findes på kandidatlandenes sprog, og kræver, at Kommissionen ved først givne lejlighed råder bod på dette;

C. Phare og Tacis

82. er dybt foruroliget over det store antal uindfriede forpligtelser under Phare-programmet ved udgangen af regnskabsåret 2001 (mere end 2,3 mia. EUR), som Revisionsretten har bekræftet;

83. konstaterer, at gennemførelsesniveauet for Ispa-bevillinger i 2001 som følge af forsinkede forhandlinger kun var på 58 %, hvilket dog er et rimeligt resultat navnlig sammenlignet med Sapard (6 %); tilskynder kandidatlandene til at forbedre gennemførelsen og udnytte Ispa-bevillingerne bedst muligt;

84. mener, at Tacis-programmet ville have større indvirkning på den sociale og økonomiske situation i lokalsamfundene, hvis der blev udvalgt flere lokale virksomheder til at udføre lokale projekter; anmoder Kommissionen om at angive, hvor stor en procentdel de lokale virksomheder, der udvælges til at udføre projekter, udgør i forhold til EU-virksomhederne; opfordrer indtrængende Kommissionen til at udforme udbud på en sådan måde, at også lokale virksomheder har en chance for at vinde konkurrencen;

D. Forbedring af det finansielle ansvar i kandidatlandene

85. gentager, at bekæmpelse af svig og korruption samt beskyttelse af EU's finansielle interesser skal have højeste prioritet i kandidatlandene; opfordrer Kommissionen til at sikre, at samtlige kandidatlande implementerer korrekte regnskabs-, revisions- og kontrolsystemer, opretter bedrageribekæmpelsesenheder, der skal samarbejde med Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), og yderligere forbedrer samarbejdet mellem deres nationale revisionsinstanser og Revisionsretten;

IX. Den fælles landbrugspolitik

86. opfordrer Kommissionen til inden november måned at udarbejde en ny rapport om højere it-sikkerhed blandt betalende myndigheder i betragtning af, at kun en ud af 49 reviderede myndigheder fik karakteren "god";

A. Integreret forvaltnings- og kontrolsystem (IACS)

87. kræver, at der vedtages og anvendes fælles standarder for måling af støtteberettigede landbrugsområder i hele Fællesskabet;

88. noterer sig de store forskelle i medlemsstaternes fortolkning af, hvilke oplysninger der kræves i forbindelse med IACS-systemet, og den deraf følgende store administrative byrde for mange landbrugere i nogle medlemsstater sammenlignet med de minimalistiske krav i andre medlemsstater; opfordrer Kommissionen til at harmonisere og forenkle IACS-kravene i hele EU;

89. opfordrer Kommissionen til at sikre, at Grækenland gennemfører IACS-systemet fuldt ud inden udgangen af 2003; understreger i denne forbindelse, at EU ikke kan stille større krav til ansøgerlandene end til medlemsstaterne;

90. kræver, at systemet til individuel identifikation af kreaturer skal være operationelt i samtlige medlemsstater inden udgangen af 2003;

91. er fortsat opmærksomt på muligheden for objektivt at kontrollere forholdene omkring miljø og bedste landbrugspraksis, både generelt og navnlig inden for IACS, da de i stigende grad anvendes som kriterier for tildeling af støtte under den fælles landbrugspolitik;

92. mener i denne forbindelse, at kontrolniveauet bør følge udviklingen i den fælles landbrugspolitik, og anmoder Kommissionen om at opstille klart definerede og objektivt kontrollerbare indikatorer snarest muligt;

B. Ingen reform af markedsordningen for sukker

93. noterer sig den udvidede analyse i Revisionsrettens årsberetning af Kommissionens mangelfulde indsats i forbindelse med reformen af sukkermarkedet, som i vid udstrækning endnu en gang forhindrede en væsentlig reform af denne markedsordnings mekanismer, der stort set har været uændrede, siden den blev oprettet;

94. anmoder Kommissionen om at foretage en omhyggelig intern analyse af årsagerne hertil og bifalder dens beslutning om at nedsætte en ad hoc-gruppe om reform af sukkermarkedet, der skal hente bidrag fra adskillige af Kommissionens tjenestegrene;

95. minder om behovet for, at Fællesskabet gennemfører politikker på et ensartet grundlag under behørig hensyntagen til de generelle principper og mål, der er fastsat i traktaten;

C. Eksportrestitutioner

96. glæder sig over de to første forbehold, der er blevet nævnt af generaldirektøren i Generaldirektoratet for Landbrug, og som vedrører eksportrestitutionsmekanismens funktion og i det store og hele ligger på linje med de argumenter, som Europa-Parlamentet fremførte i sin beslutning af 10. april 2002(19) om decharge for regnskabsåret 2000;

97. anerkender Kommissionens kompromiser med hensyn til forenkling af systemet og dens hensigt om at begrænse dets omfang og betydning;

98. opfordrer på det kraftigste Kommissionen til snarest muligt at tilbageholde eksportrestitutioner for sukkereksport til lande med toldfri adgang til det europæiske marked i lyset af de aktuelle undersøgelser af karruselhandelen og i lyset af de tidligere erfaringer med eksportrestitutioner for smør;

99. kræver en evaluering af alle eksportrestitutionsordninger og deres indvirkning på sulten i verden samt tilsvarende forøgelse af fødevarehjælpen;

D. Fiskerisektoren

100. mener, at nødvendigheden af at tilbagesøge bevillinger i forbindelse med næsten halvdelen af de kontrollerede projekter (svar på spørgsmål 5.27 i spørgeskemaet) vidner om alvorlige problemer med kontrol og overblik hos medlemsstaterne, hvilket ikke er i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning; mener, at kontrolniveauet bør hæves betydeligt, for så vidt angår både kontrol på stedet og revision af regnskaber;

E. Åbenhed om anvendelsen af den fælles landbrugspolitiks midler

101. bifalder offentliggørelsen af detaljerede statistikker om fordelingen af den direkte støtte til landbrugerne fordelt på medlemsstat og støttekategori;

102. beklager Kommissionens hårdnakkede afvisning af at offentliggøre listen over støtte til kommercielle virksomheder under den fælles landbrugspolitiks mekanismer, såsom eksportrestitutioner og foranstaltninger til afvikling af overskud, der er i modstrid med de grundlæggende åbenhedsprincipper;

103. er dybt foruroliget over manglen på sammenhængende og omfattende foranstaltninger til retsforfølgning af fødevareforfalskninger på fællesskabsplan, da disse berører folkesundheden, forbrugerne og landbrugerne og direkte og indirekte skader Fællesskabernes finansielle interesser;

104. beklager, at Kommissionen ikke har taget nogen skridt over for virksomheder, der deltager i forfalskning af mælkeprodukter i stort omfang;

X. Den Europæiske Socialfond og socialpolitikken

105. noterer sig med bekymring, at der er rapporteret om en meget dårlig forvaltning af Den Europæiske Socialfonds bevillinger i samtlige medlemsstater og i hele Den Europæiske Union; anmoder Kommissionen om at holde det informeret om undersøgelsesresultaterne og om de foranstaltninger, der træffes i henhold til artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88(20);

106. beklager, at der er blevet afsløret alvorlige tilfælde af uregelmæssigheder og svig bl.a. i Danmark i forbindelse med en række projekter finansieret over Den Europæiske Socialfond; bifalder, at Kommissionen har grebet hurtigt ind for at standse betalingen til danske ESF-projekter og for at afhjælpe de alvorlige mangler ved de danske forvaltnings- og kontrolsystemer;

107. opfordrer Kommissionen til at gøre rede for, hvordan målene for Den Europæiske Socialfond kan nås, samtidig med at tunge og ineffektive procedurer, svig og dårlig forvaltning undgås;

108. er overrasket over, hvor lang tid det har taget at undersøge, om der har været tale om dårlig forvaltning af ESF-støtte i Madrid; tilskynder Kommissionen til at afslutte sagen hurtigst muligt og give en utvetydig forklaring på hele situationen;

109. opfordrer Kommissionen til, på baggrund af Revisionsrettens særberetninger nr. 3/2002(21) og 4/2003, at overveje, hvordan man uafhængigt af fagområder kan gennemføre en reform af de europæiske støtteordninger; mener, at der specielt med hensyn til "innovative foranstaltninger" bør fokuseres mere på evaluering, formidling og kapitalisering af resultaterne;

110. kritiserer, at instrumentet "social risikovillig kapital" i henhold til artikel 4, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1784/1999 af 12. juli 1999 om ESF(22) ikke anvendes i visse medlemsstater på trods af, at det udtrykkeligt kræves i forordningen; opfordrer Kommissionen til, sammen med de pågældende medlemsstater, at nå frem til en løsning på dette problem;

111. udtrykker generel tilfredshed med udnyttelsesgraden for budgetposterne på området sociale anliggender og beskæftigelse inden for rammerne af de interne politikker; anfører dog,

- at den relativt lave udnyttelsesgrad for artikel B5-803 (foranstaltninger til bekæmpelse af diskrimination) kun delvist kan forklares med den forsinkede vedtagelse af basisretsakten, især i betragtning af, at budgetposten var en opfølgning af "forberedende foranstaltninger" inden for samme område

- at en betydelig del af budgetposterne til administrative udgifter (B-A-poster) enten slet ikke blev udnyttet eller de blev udnyttet i utilstrækkeligt omfang, og at der åbenbart ikke fandtes nogen koordineret metode for overførsel af de ikke-udnyttede administrative bevillinger til aktionsposter;

112. finder det uacceptabelt, at kun 6 % af ESF-udgifterne i stedet for de fastsatte 15 % i første række er gået til fremme af kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet trods medlemsstaternes forpligtelse til at gøre lige muligheder for kvinder og mænd til en horisontal prioritet i forbindelse med aktioner, der medfinansieres af strukturfondene; mener, at der bør lægges større vægt på fremme af kvinders deltagelse i vidensamfundet og dermed på uddannelse af høj kvalitet og ansættelse af kvinder inden for informations- og kommunikationsteknologi;

113. glæder sig over Kommissionens midtvejsrapport om Daphne-programmet (2000-2003) om forebyggende foranstaltninger til bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder; mener, at denne rapport indeholder en udtømmende vurdering af forvaltningen i de to første år af Daphne-programmets løbetid, og at programgennemførelsen har været i overensstemmelse med målene i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 293/2000/EF(23) om indførelse af dette program; konstaterer dog, at det ikke har været muligt at yde finansiel støtte til en række projekter på grund af utilstrækkelige finansielle ressourcer, og glæder sig derfor over den finansielle bevilling, Kommissionen har afsat i sit forslag til gennemførelse af programmets anden etape;

XI. Miljø, folkesundhed og forbrugerpolitik

114. understreger, at virkningen af miljøprogrammer ofte forringes som følge af manglende vurdering af de miljømæssige virkninger af lovgivning og programmer på nationalt plan og på EU-plan, og mener, at systematisk brug af strategiske miljøvurderinger(24) kan være et effektivt instrument til at undgå sådanne problemer i fremtiden;

XII. Bøder

115. noterer sig, at der siden 1998 er indledt 9.018 overtrædelsessager, 7,6 % af disse sager er blevet undersøgt, men at der kun kun har været et enkelt tilfælde, hvor en medlemsstat er blevet idømt en bøde for manglende overholdelse af EU-lovgivningen; konstaterer, at medlemsstaterne i næsten alle tilfælde udelukkende overholder bestemmelserne under trussel om sagsanlæg ved Domstolen;

116. noterer sig, at Kommissionen via overtrædelsesproceduren alene fastsætter frister for medlemsstaternes overholdelse af EU-lovgivningen; anmoder om, at Kommissionen regelmæssigt informerer Parlamentet om sådanne afgørelser og skriftligt underretter det om grundene til udsættelse af disse frister; noterer sig endvidere, at Kommissionen blot lukker en sag, når overholdelse er opnået, selv om en medlemsstat formodes at have overtrådt den europæiske lovgivning i mange år, og dette helt klart har skadet Fællesskabets finansielle interesser;

117. noterer sig, at den første bøde for manglende overholdelse af fællesskabslovgivningen først blev tildelt efter 10 år;

118. anmoder om, at Kommissionen fremsætter forslag til lovgivning, hvori der klart skelnes mellem de forskellige former for overtrædelser, der forekommer, og fastsættes specifikke tidsfrister for behandling af hver enkelt overtrædelse afhængigt af, hvor kompliceret og alvorligt den er;

119. noterer sig det lille antal bøder, medlemsstaterne er blevet pålagt at betale jf. EF-traktatens artikel 228; betragter bøder for overtrædelser som et acceptabelt instrument for overtrædelsesproceduren; foreslår, at Kommissionen fremsætter forslag til en bødeordning, der omfatter både et engangsbeløb for overtrædelse af EU-lovgivning og dagbøder til fremme af overholdelsen heraf;

120. noterer sig, at ovennævnte situationer står i stærk kontrast til situationen med hensyn til strukturfondene, hvor betalingerne normalt suspenderes, før en undersøgelse indledes - nogle gange automatisk på grundlag af en klage; anmoder Kommissionen om at redegøre for, hvorfor der anvendes forskellige procedurer;

121. kræver, at Kommissionen styrker sin lovhåndhævelseskapacitet betydeligt ved at fremsætte forslag til lovgivning, som harmoniserer procedurerne og nedbringer forsinkelserne i sanktioneringen af overtrædelser af fællesskabslovgivningen, hvorved den fællesskabslovgivningens troværdighed styrkes;

XIII. Eksterne politikker

122. fastslår, at det vigtigste mål for Fællesskabets udviklingspolitik er at bekæmpe fattigdommen med henblik på helt at afskaffe denne(25), og påpeger, at EU og alle medlemsstaterne har tilsluttet sig millenniummålene på udviklingsområdet, hvor der er fastsat resultatmål, som først og fremmest tager sigte på uddannelse og sundhed;

123. konstaterer, at Kommissionen i 2001 ikke opfyldte de sektorrelaterede mål for forpligtelserne som fastlagt i anmærkningerne til visse geografisk orienterede budgetposter(26), og at gennemførelsen især var beskeden med hensyn til uddannelse og sundhed i Latinamerika, selv om forpligtelsesniveauet for alle disse poster var acceptabelt, for så vidt angår social infrastruktur og tjenesteydelser generelt;

124. påpeger, at Kommissionen har indberettet samlede sektorrelaterede forpligtelser for 2001 på grundlag af den benchmark-procentsats på 35 for social infrastruktur, der blev indført i 2002, men som ikke var gældende i 2001; påskønner dog Kommissionens bestræbelser på at nå denne procentsats, om end gennemførelsen i AVS-landene bør forbedres; understreger, at de 35 % "hovedsagelig" skal gå til uddannelse og sundhed, hvor den samlede gennemførelse i 2001 var særdeles beskeden, og opfordrer til, at der sker mærkbare forbedringer på disse områder i de kommende år;

125. glæder sig over, at Kommissionen kan fremvise pålidelige sektorrelaterede fordelingsstatistikker for 2001, som er forenelige med OECD-DAC, og har indført det fælles Relex-informationssystem for i de kommende år at sikre en sektorrelateret rapportering af høj kvalitet; påskønner afgørelsen om fremover at indføre lignende fornyelser for revisioner og rammekontrakter;

126. understreger, at en pålidelig rapportering er vigtig for udviklingen hen imod en resultatbaseret holdning til udviklingspolitikken, men konstaterer, at der fortsat er ting, der skal gøres; glæder sig over Kommissionens indsats for en metodisk rapportering af fremskridt med hensyn til opfyldelse af millenniummålene; fastslår, at der er opnået enighed om at forelægge detaljerede oplysninger om resultatmålene og resultatindikatorerne i juli 2003; opfordrer Kommissionen til fortsat at orientere og høre Parlamentet på alle stadier i denne proces;

127. er foruroliget over det finansielle ekspertiseniveau i de decentraliserede delegationer, især fordi den fremtidige revisionsvirksomhed skal koncentreres her, og opfordrer Kommissionen til straks at iværksætte tilbundsgående og effektive uddannelsesprogrammer, navnlig på revisionsområdet;

128. beklager, at Kommissionen i 2001 valgte at overføre 2 mio. EUR fra konto B7-6000 til konto B7-6002 til trods for, at der for førstnævnte kontos vedkommende er registreret mange projektafslag og en tendens til en forpligtelsesgrad på 100 %; erkender, at de overførte midler er blevet godt anvendt, men opfordrer til, at sådanne overførsler i fremtiden foretages fra mere hensigtsmæssige poster;

129. konstaterer forsinkelserne i Kommissionens forvaltning af konto B7-6000 i 2001, hvor nye procedurer trådte i kraft, men understreger, at dette er et problem, der har stået på gennem længere tid, og som stadig ikke er løst; anmoder Kommissionen om at strømline procedurerne, om muligt efter samme metode som den, der blev anvendt i forbindelse med konto B7-7010, hvor tilsvarende problemer er blevet løst;

130. glæder sig over reformen af procedurerne for forvaltning af humanitære bistandsoperationer, og navnlig stigningen i antallet af revisioner; sætter sin lid til, at den kommende nye rammepartnerskabsaftale vil sikre den krævede strømlining af mindstenormer for ikke-statslige organisationer, der har til opgave at gennemføre disse operationer; håber, at disse foranstaltninger vil forhindre, at der fremover forekommer uregelmæssigheder af den type, som Revisionsretten har påpeget i sin årsberetning for 2001;

131. noterer sig den igangværende OLAF-undersøgelse og EP-Formandskonferencens afgørelse af 13. februar 2003 om nedsættelse af en arbejdsgruppe bestående af medlemmer af Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik, Budgetudvalget og Budgetkontroludvalget med henblik på at analysere udnyttelsen af den budgetstøtte, der ydes til Den Palæstinensiske Myndighed; forventer, at Kommissionen i fuldt omfang samarbejder med arbejdsgruppen og kræver erstatning af enhver stat eller organisation, der ødelægger Fællesskabets ejendom;

132. konstaterer, at Revisionsretten er ved at afslutte en revision af Kommissionens eksterne aktioner (den såkaldte AMIS-rapport), og agter at tage passende hensyn hertil under den næste dechargeprocedure; anmoder Kommissionen om at beskæftige sig indgående med reformen af regnskabs- og betalingssystemet i sine eksterne kontorer, agenturer og delegationer bl.a. på baggrund af klagerne fra Det Europæiske Kontor for Genopbygning af Kosovo;

133. konstaterer, at det relative fald i forpligtelsesbevillingerne til Meda-programmet har været ledsaget af en forbedring af forholdet mellem betalingsbevillinger og forpligtelsesbevillinger; noterer sig desuden de første positive resultater af den gennemførte reform i forbindelse med gennemførelsen af den eksterne bistand og især dekoncentrationen, hvorved forvaltningen lægges ud til delegationerne; forventer, at Kommissionen øger sin indsats for i højere grad at sikre, at bevillingerne udnyttes effektivt, samt at de "hvilende" forpligtelser (RAL) reduceres;

134. opfordrer Kommissionen til at foretage den nødvendige opfølgning af Revisionsrettens bemærkninger vedrørende SAF-programmerne i Middelhavslandene; understreger især nødvendigheden af at sørge for passende opfølgning af aktionerne vedrørende revision og evaluering af aktioner/projekter;

135. forventer, at Kommissionen i samråd med modtagerlandene klarere og mere præcist definerer de aktioner, der skal prioriteres i forbindelse med finansieringen, for at øge effektiviteten af den ydede støtte og muliggøre en mere hensigtsmæssig kontrol; opfordrer Kommissionen til at udvise særlig omhu ved fastlæggelsen af den optimale projektstørrelse for at undgå opsplitning af interventionerne i alt for mange mikroprojekter, der er vanskelige at kontrollere, og samtidig sikre holdbare reformresultater;

136. opfordrer Kommissionen til at udvise den nødvendige opmærksomhed i forbindelse med projekter/aktioner vedrørende reformer i den institutionelle sektor i betragtning af, at Kommissionen selv har konstateret, at projekterne ikke er tilstrækkeligt effektive, fordi der ikke gøres tilstrækkelige fremskridt i forbindelse med reformerne inden for denne sektor; opfordrer Kommissionen til at forelægge Parlamentet en rapport om de fremskridt, der er konstateret i modtagerlandene med hensyn til institutionelle reformer, inden Parlamentets førstebehandling af 2004-budgettet;

137. opfordrer Kommissionen til klarere at fastslå merværdien i forbindelse med makrofinansiel bistand (den såkaldte strukturtilpasningsfacilitet (SAF) for tredjelande i Middelhavsområdet), fastlægge en harmoniseret tilgang for alle modtagerlande og forbedre gennemskueligheden i beslutningsprocessen i de forskellige faser af forvaltningen; understreger det presserende behov for en væsentlig forbedring af overvågningen af den finansielle forvaltning i modtagerlandene og af ekspertevalueringerne af bistanden;

138. bemærker med bekymring det stigende antal uindfriede forpligtelser inden for foranstaltningerne til fordel for tredjelande (udgiftsområde 4) og fastholder, at Kommissionen skal sørge for en kvalitativ forbedring af begrundelserne for budgetoverførsler og respektere Europa-Parlamentets politiske prioriteringer og budgetretningslinjer;

139. bemærker Kommissionens svar vedrørende anvendelsen af EU-budgetbevillinger og EUF-midler i forbindelse med De Forenede Nationers programmer; er af den opfattelse, at aftalen mellem Kommissionen og FN stadig skal forbedres for at sikre et egentligt og rettidigt samarbejde mellem EU- og FN-organerne; insisterer på, at EU-delegationerne skal have tilstrækkelig tid til at afgive udtalelse om forslag fra ngo'er og gennemføre alternative procedurer for at afkorte den tid, der går fra ngo'ernes forelæggelse af forslag til undertegnelsen af kontrakter;

XIV. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)

140. hilser fremskridtene i forbindelserne mellem OLAF og Europa-Parlamentet velkomne; glæder sig navnlig over:

- at OLAF deltager aktivt i arbejdet med at sikre den europæiske lovgivning mod svig, da den mest effektive metode til bekæmpelse af svig er at forhindre, at den finder sted, og

- at OLAF hvert kvartal aflægger rapport til Europa-Parlamentet om de interne undersøgelser;

141. beklager, at ESF-interventioner uforholdsmæssigt hyppigt er genstand for OLAF-undersøgelser, og at medlemsstaterne ikke systematisk undersøger tilfælde af mistanke om bedrageri og indberetter disse for Kommissionen; kræver derfor, at de ansvarlige tjenestegrene i Kommissionen i øget omfang foretager forebyggende kontroller, og glæder sig over, at OLAF vil undersøge de nationale procedurer for indberetning af uregelmæssigheder;

142. ønsker at blive informeret om de eksterne undersøgelser på samme måde, som det informeres om de interne undersøgelser; insisterer på, at Kommissionen og/eller den pågældende medlemsstat informerer OLAF om de retlige og/eller disciplinære opfølgningsforanstaltninger, som de har iværksat efter at have modtaget undersøgelsesresultaterne;

143. opfordrer Kommissionen til at udarbejde et lovgivningsforslag, der skal gøre det muligt for administrationen at udelukke en tredjepart, der er dømt for svig, fra et offentligt udbud;

144. kritiserer endnu en gang det faktum, at Kommissionen ikke har overholdt artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999(27), der bestemmer, at Kommissionen efter tre år "(...) sender Europa-Parlamentet og Rådet en evalueringsrapport om kontorets aktiviteter, vedlagt Overvågningsudvalgets udtalelse sammen med eventuelle forslag til ændring eller udvidelse af kontorets opgaver"; opfordrer Kommissionen til at opfylde dette krav inden udgangen af april 2003;

145. forventer, at Kommissionen i sin beretning fremsætter forslag med henblik på at forbedre OLAF's undersøgelsesbeføjelser og -procedurer, herunder især sikre bedre beskyttelse af retten til et forsvar for personer, der er genstand for undersøgelser, og styrkelse af OLAF-Overvågningsudvalgets rolle;

XV. Finansielle instrumenter og bankaktiviteter

146. opfordrer Kommissionen til at anmode om en fuldstændig og detaljeret oversigt over Den Europæiske Investeringsbanks udgifter til likviditetsstyringen i forbindelse med garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande; opfordrer Kommissionen til at forelægge en evaluering af de mulige besparelser, hvis den selv påtog sig likviditetsstyringen i forbindelse med garantifonden;

147. beklager problemerne med at implementere ETF-iværksætterfaciliteten, der tager sigte på at skaffe mere risikokapital til innovative og jobskabende SMV'er; finder det meget utilfredsstillende, at der pr. 30. september 2002 kun var investeret et nettobeløb på 36,9 mio. EUR i SMV'er som endelige støttemodtagere ud af et samlet beløb på 184,3 mio. EUR, der har været disponibelt i flere år; anmoder Den Europæiske Investeringsfond om inden den 31. maj 2003 at forelægge overbevisende forslag til, hvordan ordningen kan komme til at fungere bedre;

148. opfordrer Den Europæiske Investeringsfond (EIF) og Kommissionen til at fremskynde rapporteringen om de programmer, der forvaltes af EIF;

XVI. Reformen af Kommissionen

149. noterer sig Revisionsrettens bemærkninger om, at der "bestemt (sker) fremskridt" for så vidt angår reformen af Kommissionen og forelæggelsen af handlingsplanen i hvidbogen om reformen; noterer sig endvidere, at nogle tidsfrister er blevet udskudt, men at "sådanne forsinkelser (var) uundgåelige, fordi den oprindelige tidsplan i hvidbogen var alt for ambitiøs";

150. konstaterer, at 2001 var det første år, hvor generaldirektørerne udarbejdede årlige aktivitetsrapporter og erklæringer; anmoder Kommissionen om at fastlægge klarere retningslinjer for udarbejdelsen af erklæringer for at sikre sammenhæng mellem de erklæringer og rapporter, generaldirektørerne udarbejder;

XVII. Andre bemærkninger

151. opfordrer Kommissionen til at anmode om bevillingsoverførsler for at få overført eventuelle driftsbevillinger, som ikke forventes at blive anvendt inden årets udgang, til budgetposter til aktionsudgifter, hvilket ville gøre det muligt at udnytte de disponible bevillinger optimalt inden for områder som miljøbeskyttelse, forbrugerpolitik og folkesundhed;

152. glæder sig over Kommissionens bestræbelser i 2001 på at integrere ligestillingsaspektet i de forskellige fællesskabspolitikker og navnlig inden for nye områder, som f.eks. verdenshandel, offentlige indkøbsaftaler, asylpolitik og miljø; anmoder Kommissionen om at gøre en øget indsats for integration af ligestillingsaspektet på alle fællesskabspolitiske områder, der henhører under de enkelte generaldirektorater, og med henblik herpå sikre relevant uddannelse af personalet på alle niveauer; opfordrer imidlertid Kommissionen til at intensivere sin indsats for at sørge for, at der i alle afdelinger uddannes mindst en person, som er ansvarlig for ligestillingsaspektet;

153. anmoder atter Kommissionen om at udarbejde en klar analyse af den finansielle forvaltning med en oversigt over de samlede udgifter, der specifikt er afsat til fremme af lige muligheder for kvinder og mænd på samtlige budgetposter på 2004-budgettet;

154. er skuffet over, at artikel B2-702 (færdselssikkerhed) ikke kunne udnyttes fuldt ud i 2001, men mener, at bevillingsoverførslen til artikel B2-704 (bæredygtig mobilitet) var hensigtsmæssig;

155. konstaterer, at udnyttelsen af betalingsbevillingerne til de transeuropæiske transportnet var ringere i 2001 (80 %) end året før (93 %) som følge af forsinkede afgørelser i forbindelse med det flerårige program.

(1) EFT C 296 af 28. 11.2002.

(2) EFT C 295 af 28.11.2002.

(3) EFT L 248 af 16.9.2002.

(4) P5_TA(2003)0036.

(5) Årsberetningen, punkt 9.6 og 9.8.

(6) KOM(2002) 755, punkt II, 3.2 og 3.3.

(7) EFT C 136 af 7.6.2002, s. 1.

(8) EFT L 200 af 8.8.2000, s. 35.

(9) EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1.

(10) EFT L 67 af 14.3.1991, s. 11.

(11) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

(12) EFT L 193 af 29.7.2000, s. 39.

(13) EFT L 11 af 16.1.2003, s. 1.

(14) P5_TA(2003)0099.

(15) EFT C 287 af 12.10.2001.

(16) EFT C 359 af 15.12.2001.

(17) EFT L 253 af 7.10.2000, s. 5.

(18) EFT L 27 af 1.2.2003, s. 14.

(19) EFT L 158 af 17.6.2002, s. 3.

(20) EFT L 374 af 31.12.1988, s. 5.

(21) EFT C 263 af 29.10.2002, s. 1.

(22) EFT L 213 af 13.8.1999, s. 5.

(23) EFT L 34 af 9.2.2000, s. 1.

(24) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet (EFT L 197 af 21.7.2001, s. 30).

(25) Den Europæiske Unions udviklingspolitik, konklusioner fra den 2304. samling i Rådet (udviklingssamarbejde) den 10. november 2000.

(26) Budgetpost B7-300, B7-301, B7-310, B7-311 og B7-32.

(27) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.