[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 17.3.2011

KOM(2011) 135 endelig

2006/0084 (COD)

2006/0084 (COD)

Ændret forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om ændring af forordning (EF) nr. 1073/1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og om ophævelse af forordning (Euratom) nr. 1074/1999

SEK(2011) 343 endelig

BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND FOR FORSLAGET

Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (herefter "kontoret") blev oprettet i 1999. De retlige rammer for OLAF's virksomhed er Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999[1] og Rådets forordning (Euratom) nr. 1074/1999 af 25. maj 1999[2], hvori retningslinjerne for OLAF's interne og eksterne undersøgelser fastsættes, og Kommissionens afgørelse 1999/352/EF, EKSF, Euratom af 28. april 1999 om oprettelse af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)[3].

I 2006 fremsatte Kommissionen forslag om ændring af forordning (EF) nr. 1073/1999[4]. I forslaget til retsakt blev der fokuseret på at opnå større operationel effektivitet og bedre forvaltning af kontoret ved:

- at forbedre informationsstrømmen mellem kontoret, EU-institutioner og -organer, medlemsstater og informanter

- at tydeliggøre forbindelserne mellem Overvågningsudvalget, kontoret og institutionerne og andre organer, kontorer og agenturer og at indføre en "struktureret dialog" om vigtige styringsspørgsmål, som involverer Overvågningsudvalget, Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen

- at styrke de processuelle garantier for personer, der er berørt af undersøgelser (fastsættelse af processuelle garantier, der skal respekteres under såvel interne som eksterne undersøgelser og indførelse af en høringskonsulent).

Kommissionens forslag blev drøftet i både Rådet og Europa-Parlamentet. Sidstnævnte vedtog en beslutning den 20. november 2008 [5] under førstebehandlingen inden for rammerne af den fælles beslutningsprocedure. Det fremsatte ca. hundrede ændringsforslag til Kommissionens forslag. Kommissionen var tilfreds med mange af dem. På anmodning af det tjekkiske formandskab i Rådet (januar-juni 2009) fremlagde Kommissionen i juli 2010 et debatoplæg vedrørende reformen af kontoret [6] for Europa-Parlamentet og Rådet. I dette dokument opridses de mulige løsninger for at komme videre med den nuværende lovgivningsprocedure. Europa-Parlamentet gav i oktober 2010 udtryk for sin tilfredshed med debatoplægget og bad Kommissionen sætte gang i lovgivningsproceduren igen. Den 6. december 2010 vedtog Rådet sine konklusioner vedrørende Kommissionens debatoplæg. OLAF-Overvågningsudvalget bidrog til diskussionen med sine udtalelser til debatoplægget og om overholdelsen af de grundlæggende rettigheder og de processuelle garantier i forbindelse med OLAF's undersøgelser. [7]

Kommissionen har nu udarbejdet et ændret forslag, hvori der tages hensyn til de holdninger, lovgiveren hidtil har givet udtryk for, og ser frem til at gennemføre den nuværende retlige reform snarest muligt.

2. RESULTATET AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE

Ikke relevant

3. FORSLAGETS JURIDISKE INDHOLD

3.1. Styrkelse af effektiviteten af kontorets undersøgelser

Det ændrede forslag indeholder yderligere bestemmelser vedrørende mere effektive undersøgelser og et styrket samarbejde med medlemsstaterne for at sikre, at der på effektiv vis sættes gang i undersøgelsesprocedurerne.

Med henblik herpå foreslår Kommissionen, at Overvågningsudvalget undersøger undersøgelsernes længde på grundlag af kontorets rapporteringsforpligtelser. I de tilfælde, hvor undersøgelserne ikke kan afsluttes efter 12 måneder, bør kontoret med seks måneders mellemrum informere Overvågningsudvalget om årsagerne til, at undersøgelsen ikke kan afsluttes. På den måde sikres der en løbende kontrol med undersøgelsernes varighed.

Det ændrede forslag bidrager yderligere til at gøre kontorets arbejde mere effektivt ved at forbedre samarbejdet og informationsudvekslingen med andre EU-institutioner, -kontorer, -organer og -agenturer samt med medlemsstaterne i alle faser af undersøgelsen.

De institutioner, organer, kontorer og agenturer, hvis medlemmer/ansatte eller budget er berørt af en undersøgelse, bør hurtigst muligt underrettes af kontoret. På den måde kan institutionerne, organerne, kontorerne og agenturerne træffe forebyggende administrative foranstaltninger. Det er deres ansvar at sikre den bedst mulige beskyttelse af EU's finansielle interesser og at undgå, at en uregelmæssighed fortsætter, eller at et finansielt tab eventuelt øges. Det er derfor absolut nødvendigt, at de underrettes. I ekstraordinære tilfælde, hvor det ikke er muligt at sikre undersøgelsens fortrolighed (f.eks. hvis det højeste ledelsesplan eller politiske plan i en institution, et kontor, et organ eller et agentur er berørt), anvender kontoret passende alternative kanaler til at underrette den berørte institution eller det berørte kontor, organ eller agentur.

Hvad angår kontorets adgang til oplysninger, som EU-institutionerne, -organerne, -kontorerne og -agenturerne er i besiddelse af, jf. artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1073/1999, har kontoret uden varsel og omgående adgang til alle relevante oplysninger i tilknytning til den sag, der undersøges, som EU-institutionerne, -kontorerne, -organerne og –agenturerne er i besiddelse af, uden at dette påvirker undtagelserne herfra i medfør af retsgrundlaget for oprettelsen af Europol[8].

Det ændrede forslag bekræfter og udvikler yderligere de minimis-tilgangen i forslaget fra 2006 og nultolerancepolitikken over for svig. Hvad angår indledningen af undersøgelser, bør kontoret tage hensyn til prioriteringen i dets politik på undersøgelsesområdet og behovet for en effektiv anvendelse af kontorets ressourcer. Under særlig henvisning til interne undersøgelser bør kontoret overveje, om sådanne undersøgelser bedst gennemføres af den berørte institution eller det berørte organ, kontor eller agentur eller af kontoret selv. I tilfælde, hvor kontoret har foretaget en intern undersøgelse og i lyset af forholdenes karakter og omfanget af den finansielle skade finder, at interne foranstaltninger vil gøre det muligt at sikre en mere hensigtsmæssig opfølgning, bør den desuden sende sagen til Kommissionens undersøgelses- og disciplinærkontor (IDOC) eller til den berørte institution eller det berørte organ, kontor eller agentur i stedet for til de kompetente nationale retsmyndigheder. De minimis-politikken (sager, hvor kontoret beslutter ikke at indlede en undersøgelse eller ikke at sender sine resultater til de kompetente nationale retsmyndigheder) er således blevet tydeliggjort i det ændrede forslag. Ved gennemførelsen af de minimis-politikken bør kontoret anvende præcise retningslinjer som foreslået af Rådet i dets konklusioner af 6. december 2010.

For at øge samarbejdet mellem kontoret og medlemsstaternes kompetente myndigheder bør hver medlemsstat udpege en myndighed (koordineringstjeneste for bekæmpelse af svig), som skal bistå kontoret i dets samarbejde med de nationale kompetente myndigheder. Det betyder ikke, at der skal oprettes en ny myndighed. Erfaringerne viser, at det som følge af forskellige strukturer i medlemsstaterne ofte er meget svært for kontoret at henvende sig til de kompetente myndigheder i en given medlemsstat.

Det er navnlig vigtigt med regelmæssig overvågning i forbindelse med interne undersøgelser for at sikre, at IDOC eller lignende enheder i andre institutioner, organer, kontorer eller agenturer kan træffe disciplinære eller andre foranstaltninger. Det foreslås derfor, at medlemsstaterne på kontorets anmodning rapporterer om opfølgningen af de oplysninger , som kontoret sender dem. For at undgå unødvendige administrative byrder for medlemsstaterne fastsættes der i det ændrede forslag bestemmelse om, at de på kontorets anmodning skal rapportere til det om de foranstaltninger, der er truffet, og de fremskridt, der er sket, efter at kontoret har fremsendt oplysningerne.

For yderligere at fremme samarbejdet mellem kontoret og Europol og Eurojust , herunder med henblik på en eventuel yderligere udvikling af deres ansvar, samt med tredjelandes kompetente myndigheder og med internationale organisationer foreslås det, at der indføjes en bestemmelse i forordningen, som giver kontoret mulighed for at indgå administrative aftaler med disse enheder for at fremme informationsudvekslingen. Kontoret har allerede indgået en sådan samarbejdsaftale med Eurojust. Ifølge Rådets afgørelse om oprettelse af Eurojust kan Eurojust aftale de nødvendige praktiske bestemmelser med Kommissionen[9]. Kontoret har også indgået sådanne aftaler med visse tredjelande. Hvad angår Europol, fastsættes det i den nye rammeafgørelse, der finder anvendelse fra 2010, at Europol kan indgå samarbejdsaftaler med kontoret. Der bør derfor indføres en tilsvarende bestemmelse for kontoret. I medfør af Rådets afgørelse 2010/427/EU af 26. juli 2010 om, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og fungere, hvor der i artikel 3, stk. 4, fastsættes bestemmelser om samarbejde mellem EU-Udenrigstjenesten og OLAF, har alle institutioner pligt til at yde den nødvendige støtte til OLAF's ansatte, således at de kan udføre deres opgaver. Retningslinjerne for OLAF's samarbejde med tredjelandes myndigheder bør fastsættes i aftalememoranda med Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og med relevante kommissionstjenester.

Selv om kontorets generaldirektør fortsat vil være ansvarlig for indledningen og gennemførelsen af undersøgelser, bør han bistås af et internt organ, som den pågældende kan høre, når der indledes en undersøgelse, før en undersøgelse afsluttes, eller på et hvilket som helst andet tidspunkt, hvor den pågældende finder det nødvendigt. For at tydeliggøre den interne beslutningsprocedure, hvad angår kontorets generaldirektørs rolle, kan generaldirektøren også skriftligt uddelegere den direkte gennemførelse af undersøgelser til individuelle ansatte i kontoret. Generaldirektørens mandatperiode bør ikke kunne forlænges for derved at styrke den pågældendes uafhængighed. Titlen "generaldirektør", der blev indført i forslaget fra 2006, bør bevares. Det er nødvendigt for at afspejle OLAF's status som et generaldirektorat i Kommissionen og for at sondre mellem generaldirektøren og højtstående medlemmer af ledelsesteamet, som har en direktørgrad. For at sikre kontinuiteten og i lyset af de seneste erfaringer indeholder det ændrede forslag bestemmelser om stedfortrædere.

Sondringen mellem interne og eksterne undersøgelser bør begrænses til det strengt nødvendige. Det vil gøre det lettere at gennemføre undersøgelser. Som erfaringerne har vist, kan undersøgelser starte som eksterne undersøgelser og senere føre til interne undersøgelser eller omvendt. Inden for den nuværende retlige ramme har personer, der er berørt af interne undersøgelser, pligt til at samarbejde med kontoret, jf. tjenestemandsvedtægten og protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter. Kontorets undersøgelsesbeføjelser er også mere detaljerede i forbindelse med interne undersøgelser. De berørte personers processuelle og grundlæggende rettigheder skal fuldt ud respekteres, uanset om der er tale om en intern eller en ekstern undersøgelse.

3.2. Styring af kontoret - balancen mellem uafhængighed og ansvarlighed

Ved at gøre styringen bedre og indføre en kontrolprocedure og bestemmelser om, hvilke oplysninger der skal udveksles mellem kontoret og de berørte institutioner, organer, kontorer eller agenturer, kan der skabes den rette balance mellem uafhængighed og ansvarlighed.

Kontorets Overvågningsudvalg vil fortsat sikre, at kontoret udfører sine opgaver i fuld uafhængighed. Overvågningsudvalgets rolle er desuden blevet yderligere tydeliggjort. Det bør udtrykkeligt få mandat til at sikre, at reglerne for informationsudveksling mellem kontoret og institutioner, organer, kontorer og agenturer overholdes, og det bør overvåge udviklingen, hvad angår anvendelsen af de processuelle garantier. Det bør også generelt og systemisk overvåge udviklingen, hvad angår undersøgelsernes varighed uden at blande sig i gennemførelsen af undersøgelser. Hvad angår udnævnelsen af medlemmer af Overvågningsudvalget, er der planlagt en gradvis udskiftning for at sikre dets ekspertise.

Overvågningsudvalget bør høres i forbindelse med udpegelsen af generaldirektøren og af en eller flere stedfortrædende generaldirektører og bør holdes orienteret om meddelelser til retsmyndighederne.

I stedet for en formel struktureret dialog mellem Overvågningsudvalget og institutionerne om kontorets undersøgelsesfunktion foreslås der nu en regelmæssig udveksling af synspunkter for at øge styringen af kontoret, samtidig med at dets operationelle uafhængighed respekteres. Rådet understreger også i sine konklusioner af 6. december 2010, at en formel struktureret dialog kunne svække kontorets uafhængighed. Grundlæggende svarer denne mindre formelle fremgangsmåde overens med Kommissionens oprindelige hensigt om at øge styringen og samtidig garantere kontorets uafhængighed i forbindelse med dets undersøgelser. Udvekslingen af synspunkter skal foregå mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Europa-Kommissionen med deltagelse af kontoret og Overvågningsudvalget. Udvekslingen af synspunkter skal bidrage til udviklingen af oplysninger og holdninger mellem de berørte parter med henblik på at forbedre effektiviteten i forbindelse med kontorets aktiviteter. Udvekslingen af synspunkter bør ikke indvirke på gennemførelsen af undersøgelser, men bør vedrøre de strategiske prioriteringer for kontorets undersøgelsesstrategier, rapporterne om henholdsvis Overvågningsudvalgets og kontorets generaldirektørs aktiviteter, forbindelserne mellem kontoret og EU-institutioner, -organer, -kontorer og –agenturer, forbindelserne mellem kontoret og medlemsstaternes kompetente myndigheder og effektiviteten i forbindelse med kontorets arbejde, hvad angår undersøgelser, og Overvågningsudvalgets effektivitet. I overensstemmelse med de holdninger, institutionerne har givet udtryk for, vil udvekslingen af synspunkter være fleksibel. Den vil finde sted regelmæssigt eller på anmodning af en af institutionerne, kontoret eller Overvågningsudvalget.

Et af hovedmålene i det ændrede forslag er yderligere at styrke de processuelle garantier for personer, der er berørt af kontorets undersøgelser (artikel 7a). Det er hensigtsmæssigt at gøre de processuelle garantier tydeligere og mere gennemsigtige og lade dem gælde for alle undersøgelser, både interne og eksterne, som gennemføres af kontoret. Det garanterer respekten for de grundlæggende rettigheder, som navnlig anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Dette forslag indeholder bestemmelser om fælles processuelle rettigheder i forbindelse med både interne og eksterne undersøgelser (den ret, en person, der er berørt af en undersøgelse, har til at fremkomme med sine synspunkter, inden der drages konklusioner, hvori den pågældende nævnes ved navns nævnelse, retten til at få et resumé af sagen under undersøgelsen og retten til at blive opfordret til at komme med bemærkninger til sagen, retten til at blive bistået af en person efter eget valg under samtaler, retten til at bruge et EU-sprog efter eget valg og princippet om, at enhver person, der er berørt af en undersøgelse, er berettiget til ikke at inkriminere sig selv). Den praktiske anvendelse af disse rettigheder bør afspejles i kontorets håndbog vedrørende undersøgelsesprocedurer (OLAF-håndbogen), som vedtages af direktøren.

I sit forslag fra 2006 fremsatte Kommissionen forslag om en høringskonsulent, til hvem det skulle være muligt at henvise sager med henblik på, at den pågældende skulle afgive en uafhængig udtalelse vedrørende de processuelle garantier. For at undgå overlapninger med Overvågningsudvalgets opgaver og undgå yderligere formelle strukturer, samtidig med at der garanteres en effektiv og uafhængig behandling af individuelle klager, foreslår Kommissionen nu, at generaldirektøren indfører en kontrolprocedure , der skal henhøre under den pågældendes interne organisatoriske ansvar. Den eller de personer, der får ansvaret for kontrolproceduren, bør handle i fuld uafhængighed. Kontorets generaldirektør vil rapportere til institutionerne om foranstaltninger, der er truffet for at indføre en kontrolprocedure.

Hvad angår den grundlæggende ret til beskyttelse af personoplysninger , jf. artikel 8 i chartret og artikel 16 i TEUF, fastsættes der i det ændrede forslag bestemmelse om en tydeliggørelse og mere detaljerede bestemmelser om gennemførelse af principperne i forordning (EF) nr. 45/2001[10], særlig kravet om, at OLAF skal udpege en databeskyttelsesansvarlig.

Kontorets kommunikation med offentligheden skal sikre fortroligheden i forbindelse med undersøgelser og uskyldformodningen, og kontoret bør altid udtale sig med forsigtighed og upartisk. Artikel 8 i den nuværende forordning indeholder bestemmelser om tavshedspligt og databeskyttelse.

Generaldirektøren bør efter høring af Overvågningsudvalget, den eller de personer, der har ansvaret for kontrolproceduren, og kontorets databeskyttelsesansvarlige vedtage OLAF- håndbogen , jf. ovenfor. Håndbogen skal indeholde retningslinjer for den praktiske anvendelse af kontorets administrative undersøgelser.

Da Euratom-beføjelser vil være omfattet af artikel 325 i TEUF som nyt retsgrundlag for forordning (EF) nr. 1073/1999 efter Lissabontraktatens ikrafttræden, bør forordning (Euratom) nr. 1074/1999 ophæves.

4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Den til forslaget vedlagte finansieringsoversigt viser, at der ingen virkninger er for EU-budgettet.

5. YDERLIGERE OPLYSNINGER

Ikke relevant

2006/0084 (COD)

Ændret forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om ændring af forordning (EF) nr. 1073/1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og om ophævelse af forordning (Euratom) nr. 1074/1999

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 325, sammenholdt med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106a,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af forslaget til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten[11],

under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse[12],

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

1. I lyset af betydningen af forebyggende foranstaltninger for at beskytte Unionens finansielle interesser og som led i bekæmpelsen af svig og bestikkelse er der behov for at tydeliggøre den rolle, Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har, når det gennemfører undersøgelser i medfør af forordning (EF) nr. 1073/1999[13]. Kontoret bør på grundlag af sine operationelle erfaringer også bidrage til at udforme og udvikle metoder til forebyggelse og bekæmpelse af svig på EU-plan, og det bør støtte medlemsstaternes fælles indsats for at bekæmpe svig på frivillig basis.

2. For at gøre kontorets undersøgelsesindsats mere effektiv og i lyset af EU-institutionernes evalueringer af kontorets arbejde, blandt andet Kommissionens evalueringsrapport fra april 2003 og Revisionsrettens særberetning nr. 1/2005[14] om forvaltningen af kontoret, er det nødvendigt at tydeliggøre og forbedre visse aspekter af kontorets gennemførelse af undersøgelser og visse foranstaltninger, som det kan træffe under gennemførelsen af sine undersøgelser. Kontoret har fået beføjelse til at foretage den kontrol og inspektion, der er omhandlet i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996[15] om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder som led i interne undersøgelser og i tilfælde af svig i tilknytning til kontrakter vedrørende EU-midler. Kontoret bør derfor i forbindelse med eksterne undersøgelser have adgang til de oplysninger, som EU- institutionene, -organerne, -kontorerne og -agenturerne er i besiddelse af.

3. De foranstaltninger, som kontoret kan træffe i forbindelse med eksterne undersøgelser bør tydeliggøres, når der er konstateret retlig usikkerhed i det eksisterende system, og bør styrkes, når kontoret alene ved en mere effektiv indsats kan sikre, at der gennemføres pålidelige eksterne undersøgelser.

4. Kontorets undersøgelsesopgaver bør udøves således, at de ikke påvirker Kommissionens øvrige tjenesters kontrol- og revisionsfunktioner, navnlig de ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede som fastsat i den sektorspecifikke lovgivning.

5. Kontoret bør pålægges præcise forpligtelser til at underrette EU-institutionerne, -organerne, -kontorerne og -agenturene om igangværende undersøgelser, hvis et medlem eller en ansat er berørt af de forhold, der undersøges, eller hvis det skulle blive nødvendigt at træffe forebyggende administrative eller strafferetlige foranstaltninger for at beskytte Unionens finansielle interesser.

6. I lyset af de store fordele ved at styrke samarbejdet mellem kontoret, Den Europæiske Politienhed (Europol) og Eurojust bør kontoret kunne indgå administrative aftaler med de to agenturer. For at styrke samarbejdet mellem Eurojust, kontoret og medlemsstaternes kompetente myndigheder, hvad angår forhold, der kan give grundlag for strafferetlig efterforskning, bør kontoret informere Eurojust, navnlig i sager, hvor der er mistanke om ulovlige aktiviteter til skade for Unionens finansielle interesser, og som involverer grove former for kriminalitet.

7. Kontorets operationelle effektivitet er i høj grad afhængig af samarbejdet med medlemsstaterne. Der er behov for, at medlemsstaterne angiver, hvilke nationale kompetente myndigheder, der kan yde kontoret den bistand, det har brug for ved udførelsen af sine opgaver. Hvis en medlemsstat ikke har oprettet en særlig instans på nationalt plan, der skal koordinere beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og bekæmpelsen af svig, bør der oprettes en særskilt myndighed (koordineringstjeneste for bekæmpelse af svig) for at sikre et effektivt samarbejde og informationsudveksling med kontoret.

8. Der bør opstilles klare regler, der bekræfter den primære kompetence, som kontoret har til at foretage interne undersøgelser af forhold, der påvirker Unionens finansielle interesser, men som sætter EU-institutionerne, -organerne, -kontorerne og -agenturerne i stand til hurtigt at foretage sådanne undersøgelser af sager, hvor kontoret beslutter ikke at foretage sig noget.

9. Kontoret skal for at forbedre sin effektivitet vide, hvordan resultaterne af dets undersøgelser er blevet fulgt op. Medlemsstaternes kompetente myndigheder og EU-institutionerne, -organerne, -kontorerne og -agenturne bør derfor være forpligtet til at rapportere til kontoret, når det anmoder herom, om, hvilke foranstaltninger der er truffet, og hvilke fremskridt der er gjort som reaktion på oplysningerne fra OLAF.

10. Det er af hensyn til retssikkerheden nødvendigt at præcisere de processuelle garantier i forbindelse med kontorets undersøgelser. Ved tydeliggørelsen af de processuelle garantier bør der tages hensyn til, at kontorets undersøgelser er af administrativ art.

11. For at styrke beskyttelsen af de individuelle rettigheder for personer, der er genstand for en undersøgelse, bør der ikke i undersøgelsens slutfase drages konklusioner, hvori de pågældende nævnes ved navns nævnelse, uden at de har fået lejlighed til at fremkomme med bemærkninger til de forhold, der vedrører dem hver især. Hvis et medlem, en ansat eller en fysisk person, finder, at de processuelle garantier ikke er blevet overholdt, skal den pågældende være berettiget til at indgive en anmodning om en udtalelse fra den eller de personer, der har ansvaret for den kontrolprocedure, der indføres ved denne forordning.

12. Såfremt det konstateres, at de faktuelle forhold, der er indeholdt i slutrapporten for en intern undersøgelse, kan give anledning til en straffesag, bør disse oplysninger sendes til den berørte medlemsstats nationale retsmyndigheder, medmindre der findes interne foranstaltninger, der tillader en mere hensigtsmæssig opfølgning i lyset af forholdenes art og omfanget af de økonomiske virkninger.

13. De berørte personers grundlæggende rettigheder bør være sikret på ethvert tidspunkt, især i forbindelse med fremlæggelsen af oplysninger om igangværende undersøgelser. Formidlingen af oplysninger til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten vedrørende kontorets undersøgelser - bilateralt eller inden for rammerne af udvekslingen af synspunkter - bør ske med respekt for undersøgelsernes fortrolighed, de berørte personers legitime rettigheder og i givet fald under overholdelse af nationale bestemmelser vedrørende retslige procedurer. Oplysninger, der videresendes eller indhentes under undersøgelser, bør behandles i overensstemmelse med EU-bestemmelserne om databeskyttelse. Informationsudvekslingen bør være omfattet af proportionalitetsprincippet og princippet om, at kun personer, der som led i deres arbejde har brug for at kende sagen, får adgang til oplysningerne.

14. Generaldirektøren bør sikre, at enhver fremsendelse af oplysninger til offentligheden sker under overholdelse af de berørte personers legitime rettigheder.

15. I betragtning af de mange EU-midler, der tildeles området ekstern bistand, antallet af undersøgelser, kontoret gennemfører på dette område, og det internationale samarbejde i forbindelse med undersøgelserne bør kontoret ved hjælp af administrative aftaler være i stand til at anmode om praktisk bistand fra tredjelandes kompetente myndigheder og fra internationale organisationer i forbindelse med udførelsen af sine opgaver.

16. Det er hensigtsmæssigt at revidere kriterierne og proceduren for udnævnelsen af Overvågningsudvalgets medlemmer og yderligere specificere Overvågningsudvalgets opgaver i medfør af dets mandat.

17. For at sikre, at Overvågningsudvalget kan udføre sine opgaver effektivt, bør kontoret garantere, at dets sekretariat kan fungere uafhængigt.

18. Der bør regelmæssigt ske udveksling af synspunkter mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen. Denne udveksling af synspunkter bør omfatte strategiske prioriteter for kontorets undersøgelsesstrategier og effektiviteten af dets arbejde, uden at det indvirker på kontorets uafhængighed, når det foretager undersøgelser.

19. For at styrke den fulde uafhængighed i forbindelse med kontorets drift bør generaldirektøren udpeges for en periode på syv år, som ikke kan forlænges.

20. De erfaringer, der er gjort i praksis, har vist, at det kan være nyttigt at lade kontorets generaldirektør have mulighed for at uddelegere nogle af sine funktioner til en eller flere ansatte i kontoret. For at sikre kontinuiteten bør der fastsættes eksplicite regler om stedfortrædere.

21. Generaldirektøren bør bistås af et internt organ, som den pågældende kan konsultere.

22. Generaldirektøren bør kunne vedtage en håndbog med retningslinjer for den praktiske anvendelse af kontorets administrative undersøgelser.

23. Den eksisterende bestemmelse om prøvelse af lovligheden skal ophæves, da indholdet heraf er medtaget i artikel 90a i tjenestemandsvedtægten.

24. Forordning (EF) nr. 1073/99 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

25. Efter ikrafttrædelsen af Lissabontraktaten, som udvider anvendelsen af artikel 325 i TEUF til Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) bør reglerne for kontorets undersøgelser, hvad angår Unionen, også finde anvendelse på Euratom. Forordning (Euratom) nr. 1074/99 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)[16] bør derfor ophæves.

26. Denne forordning overholder fuldt ud nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

27. Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der er fastsat i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig artikel 41, 47 og 48 —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

28. I forordning (EF) nr. 1073/1999 foretages følgende ændringer:

1) Artikel 1 affattes således:

"Artikel 1

Mål og opgaver

1. Med henblik på at styrke bekæmpelsen af svig, bestikkelse og enhver anden ulovlig aktivitet, der skader Den Europæiske Unions og Det Europæiske Atomenergifællesskabs (herefter benævnt "Unionen" eller "EU", når konteksten kræver det) finansielle interesser, udøver Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig, der er oprettet ved Kommissionens afgørelse 1999/352/EF, EKSF, Euratom (herefter benævnt "kontoret"), de undersøgelsesbeføjelser, der er tillagt Kommissionen ved:

a) EU-retten og de gældende forordninger på disse områder og

b) aftaler om samarbejde og gensidig bistand, der er indgået med tredjelande og internationale organisationer på disse områder.

2. Kontoret bistår medlemsstaterne med at tilrettelægge et snævert, løbende samarbejde mellem deres kompetente myndigheder for at samordne indsatsen for at beskytte Unionens finansielle interesser mod svig. Kontoret bidrager til udformning og udvikling af metoder til forebyggelse og bekæmpelse af svig, bestikkelse og enhver anden ulovlig aktivitet, der skader Unionens finansielle interesser. Kontoret fremmer og samordner med og mellem medlemsstaterne udvekslingen af praktiske erfaringer og bedste proceduremæssige praksis på området beskyttelse af Unionens finansielle interesser og støtter medlemsstaternes fælles indsats til bekæmpelse af svig på frivillig basis.

3. Inden for de forskellige institutioner, organer, kontorer og agenturer, der er oprettet ved eller på grundlag af traktaterne (herefter benævnt "institutioner, organer, kontorer og agenturer"), foretager kontoret administrative undersøgelser, der har til formål at bekæmpe svig, bestikkelse og enhver anden ulovlig aktivitet, der skader Unionens finansielle interesser. Med henblik herpå undersøger det alvorlige forhold i forbindelse med Unionens tjenestemænds og øvrige ansattes udøvelse af deres arbejde, der kan indebære manglende opfyldelse af forpligtelser, hvilket kan medføre en disciplinærsag eller i givet fald en straffesag, eller manglende opfyldelse af lignende forpligtelser hos medlemmerne af institutioner og organer, ledere af kontorer og agenturer og de ansatte i institutioner, organer, kontorer og agenturer, der ikke er omfattet af vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte i Den Europæiske Union (herefter benævnt "medlemmer eller ansatte").

2) Artikel 2 affattes således:

"Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

- "administrative undersøgelser" (herefter benævnt "undersøgelser"): alle former for kontrol, inspektion og andre foranstaltninger, som gennemføres af kontoret i henhold til artikel 3 og 4 med henblik på at opfylde de mål, der er fastsat i artikel 1, og i givet fald fastslå de kontrollerede aktiviteters uregelmæssige karakter. Disse undersøgelser berører ikke medlemsstaternes kompetence på det strafferetlige område.

- "berørt person": en person, der er mistænkt for at have begået en uregelmæssighed eller bestikkelse, og som derfor er genstand for kontorets undersøgelse.

- "tjenestemandsvedtægten": vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte i Den Europæiske Union[17]."

3) Artikel 3 affattes således:

"Artikel 3

Eksterne undersøgelser

1. Kontoret udøver den beføjelse, der er tillagt Kommissionen ved forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 til at foretage kontrol og inspektion på stedet i medlemsstaterne og i medfør af gældende samarbejdsaftaler i tredjelande og internationale organisationers lokaler.

Som led i sin undersøgelsesfunktion foretager kontoret i medlemsstaterne og i medfør af de gældende samarbejdsaftaler i tredjelande og internationale organisationers lokaler kontrol og inspektion i henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95[18] og sektorbestemmelserne i artikel 9, stk. 2, i samme forordning.

2. For at fastslå, om der foreligger svig, bestikkelse eller anden ulovlig aktivitet som omhandlet i artikel 1 i forbindelse med en støtteaftale, en støtteafgørelse eller en kontrakt om EU-finansiering, kan kontoret efter bestemmelserne i forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 foretage kontrol på stedet hos erhvervsvirksomheder, der direkte eller indirekte er berørt af en sådan finansiering.

3. Under kontrol og inspektion på stedet handler kontorets ansatte i overensstemmelse med de regler og sædvaner, der gælder for administrative undersøgelser i den pågældende medlemsstat, og de processuelle garantier i denne forordning.

Efter anmodning fra kontoret yder den pågældende medlemsstats kompetente myndighed kontorets ansatte den nødvendige bistand, så de kan udføre deres opgave som angivet i den skriftlige bemyndigelse, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2.

Den berørte medlemsstat skal sørge for, at kontorets ansatte på samme betingelser som dens kompetente myndigheder og under overholdelse af national lovgivning har adgang til alle de oplysninger og al den dokumentation vedrørende de forhold, der undersøges, som viser sig at være nødvendige for at foretage en effektiv kontrol og inspektion på stedet.

4. Medlemsstaterne udpeger en tjeneste, der skal lette koordineringen mellem alle kompetente myndigheder på nationalt plan (i det følgende benævnt "koordineringstjeneste for bekæmpelse af svig"). Denne tjeneste sikrer et effektivt samarbejde og en effektiv informationsudveksling med kontoret.

5. Under en ekstern undersøgelse kan kontoret få adgang til alle relevante oplysninger, som de institutioner, organer, kontorer og agenturer, der har tilknytning til den sag, der undersøges, er i besiddelse af for om nødvendigt at fastslå, om der foreligger svig, bestikkelse eller anden ulovlig aktivitet, som påvirker Unionens finansielle interesser. Til de formål finder artikel 4, stk. 2 og 4, anvendelse.

6. Når kontoret, inden der indledes en ekstern undersøgelse, råder over oplysninger, der giver anledning til formodning om, at der foreligger svig, bestikkelse eller anden ulovlig aktivitet, der påvirker Unionens finansielle interesser, kan kontoret underrette den kompetente koordineringstjeneste for bekæmpelse af svig og de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater herom og om nødvendigt de kompetente i Kommissionen [tjenestegrene]. De kompetente myndigheder sikrer, at der træffes hensigtsmæssige foranstaltninger og om nødvendigt indledes undersøgelser i medfør af national lovgivning, som kontoret kan deltage i, jf. dog sektorbestemmelserne i artikel 9, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95. De berørte medlemsstater underretter kontoret om de foranstaltninger, der er truffet, og de resultater, der er opnået på grundlag af disse oplysninger."

4) I artikel 4 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1, andet afsnit, affattes således:

"De interne undersøgelser foretages under overholdelse af bestemmelserne i denne forordning og i afgørelser vedtaget af de enkelte institutioner, organer, kontorer og agenturer."

b) Stk. 2, andet led, affattes således:

"Kontoret kan anmode om mundtlige og skriftlige oplysninger fra medlemmer eller ansatte i institutionerne, organerne, kontorerne og agenturerne."

c) I stk. 3 affattes første afsnit således:

"3. I overensstemmelse med procedurerne i forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 kan kontoret foretage kontrol på stedet hos erhvervsvirksomheder, der er berørt direkte eller indirekte, for at få adgang til oplysninger af relevans for de forhold, som er genstand for den interne undersøgelse."

d) Stk. 4, 5 og 6 erstattes af følgende:

"4. Institutionerne, organerne, kontorerne og agenturerne underrettes, når kontoret foretager en undersøgelse af deres lokaler, og når de får adgang til dokumenter eller anmoder om oplysninger, som de er i besiddelse af. Kontoret kan når som helst fremsende oplysninger, som det har indhentet under interne undersøgelser, til den berørte institution eller det berørte organ, kontor eller agentur, jf. dog artikel 8 og 9 i denne forordning.

5. Institutionerne, organerne, kontorerne og agenturerne indfører passende procedurer og træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre tavshedspligt i forbindelse med undersøgelserne.

6. Hvis undersøgelserne viser, at der er mulighed for, at et medlem eller en ansat er personligt berørt af en intern undersøgelse, underrettes den institution eller det organ, kontor eller agentur, som vedkommende tilhører.

I ekstraordinære tilfælde, hvor tavshedspligten i forbindelse med undersøgelsen ikke kan sikres, anvender kontoret alternative hensigtsmæssige kanaler til at fremsende disse oplysninger.

7. Den afgørelse, som den enkelte institution eller det enkelte organ, kontor eller agentur skal vedtage, jf. stk. 1, skal bl.a. omfatte en forpligtelse for medlemmer og ansatte i institutionerne, organerne, kontorerne og agenturerne til at samarbejde loyalt med kontoret og afgive oplysninger."

5) Artikel 5 affattes således:

"Artikel 5

Indledning af undersøgelser

1. Kontoret kan indlede en undersøgelse, når der er en tilstrækkeligt begrundet mistanke om, at der er begået svig, bestikkelse eller andre ulovlige aktiviteter, som påvirker Unionens finansielle interesser. Der kan også tages hensyn til anonyme oplysninger. Når der træffes beslutning om, hvorvidt der skal indledes en undersøgelse, skal der tages hensyn til, hvad der prioriteres i kontorets politik på undersøgelsesområdet og dets årlige forvaltningsplan, jf. artikel 12, stk. 4. Ved denne beslutning skal der ligeledes tages hensyn til, at kontorets ressourcer skal anvendes effektivt, og at de midler, der sættes ind, skal stå i et rimeligt forhold til formålet.

Hvad angår interne undersøgelser, tages der særligt hensyn til, hvilken institution eller hvilket organ, kontor eller agentur der har bedst mulighed for at gennemføre dem på grundlag af bl.a. følgende: arten af de faktuelle oplysninger, de faktiske elle potentielle økonomiske konsekvenser af sagen og udsigten til retslig opfølgning.

2. Generaldirektøren træffer beslutning om, hvorvidt der skal indledes en undersøgelse.

Eksterne undersøgelser indledes på grundlag af en beslutning truffet af generaldirektøren, som handler på eget initiativ eller efter anmodning fra en berørt medlemsstat eller fra en af EU-institutionerne eller et af EU-organerne, -kontorerne eller -agenturerne.

Interne undersøgelser indledes på grundlag af en beslutning truffet af generaldirektøren, som handler på eget initiativ eller efter anmodning fra den institution eller fra det organ, kontor eller agentur, hvor undersøgelsen skal foretages.

3. Så længe kontoret foretager en intern undersøgelse, kan institutioner, organer, kontorer og agenturer ikke indlede en parallel administrativ undersøgelse af de samme forhold.

4. Beslutningen om, hvorvidt der skal indledes en undersøgelse eller ej, træffes senest to måneder efter, at kontoret har modtaget en anmodning som omhandlet i stk. 2. Beslutningen meddeles straks den medlemsstat, den institution, eller det organ, kontor eller agentur, der har fremsat anmodningen. En beslutning om ikke at indlede en undersøgelse skal begrundes.

Når et medlem eller en ansat i en institution, et organ, et kontor eller et agentur, der handler i overensstemmelse med artikel 22a i tjenestemandsvedtægten, giver kontoret oplysninger om en mistanke om svig eller uregelmæssigheder, giver kontoret den pågældende meddelelse om, hvorvidt det har besluttet at indlede en undersøgelse af de pågældende forhold eller ej.

5. Hvis kontoret beslutter ikke at indlede en intern undersøgelse, sender det straks de foreliggende oplysninger til den berørte institution eller det berørte organ, kontor eller agentur, således at der kan træffes de rette foranstaltninger i henhold til de gældende regler. Kontoret træffer eventuelt aftale med institutionen, organet, det pågældende kontor eller agenturet om egnede foranstaltninger til beskyttelse af informationskilden, og anmoder, hvis det er nødvendigt, om at blive underrettet om, hvilke foranstaltninger der er truffet."

6) I artikel 6 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1 til 4 erstattes af følgende:

"1. Generaldirektøren leder gennemførelsen af undersøgelserne. Den pågældende kan give skriftlige instrukser til en af de ansatte i kontoret om at lede gennemførelsen af undersøgelserne. Undersøgelserne gennemføres under generaldirektørens ledelse af det personale, som den pågældende har udpeget hertil.

2. Kontorets ansatte udfører deres opgaver mod forevisning af en skriftlig bemyndigelse, hvori deres identitet og beføjelser er angivet. Den bemyndigelse, som udstedes af generaldirektøren, skal indeholde oplysninger om genstanden for og formålet med undersøgelsen, retsgrundlagene for at gennemføre undersøgelsen og de undersøgelsesbeføjelser, der følger af disse retsgrundlag.

3. Medlemsstaterne sørger for, at deres kompetente myndigheder i overensstemmelse med de nationale bestemmelser yder den bistand til kontorets ansatte, der er nødvendig, for at de kan udføre deres opgaver. Institutionerne, organerne, kontorerne og agenturerne sørger for, at deres medlemmer og ansatte yder den bistand til kontorets ansatte, der er nødvendig, for at de kan udføre deres opgaver."

b) Stk. 5 bliver til stk. 4, og stk. 6 erstattes af følgende:

"5. Hvis undersøgelserne viser, at det kan være hensigtsmæssigt at træffe forebyggende administrative foranstaltninger for at beskytte Unionens interesser, informerer kontoret straks den institution eller det organ, kontor eller agentur, der er berørt af den igangværende undersøgelse. Der skal herunder gives følgende oplysninger:

a) navnet på den eller de berørte medlemmer eller ansatte og et resumé af de pågældende faktuelle forhold

b) alle oplysninger, der vil kunne hjælpe institutionen, organet, kontoret eller agenturet med at beslutte, om det er hensigtsmæssigt at træffe forebyggende administrative foranstaltninger for at beskytte Unionens finansielle interesser

c) eventuelle særlige forholdsregler vedrørende fortrolig behandling, som bl.a. anbefales i sager, der medfører brug af undersøgelsesmæssige foranstaltninger, der falder ind under nationale retsmyndigheders kompetence, eller i tilfælde af en ekstern undersøgelse, som falder ind under de nationale myndigheders kompetence, jf. de nationale bestemmelser, der finder anvendelse på undersøgelser.

Den berørte institution eller det berørte organ, kontor eller agentur kan på et hvilket som helst tidspunkt træffe alle hensigtsmæssige forebyggende administrative foranstaltninger og informerer straks kontoret herom.

6. Hvis det konstateres, at en undersøgelse ikke kan afsluttes inden 12 måneder, efter at den er indledt, informerer kontoret med seks måneders mellemrum Overvågningsudvalget om årsagerne hertil."

7) Artikel 7 affattes således:

"Artikel 7

Forpligtelse til at underrette kontoret

"1. Institutionerne, organerne, kontorerne og agenturerne meddeler omgående kontoret alle oplysninger om eventuelle tilfælde af svig eller bestikkelse eller enhver anden ulovlig aktivitet, der påvirker Unionens finansielle interesser.

2. Institutionerne, organerne, kontorerne og agenturerne og medlemsstaterne i det omfang, national ret tillader det, fremsender på anmodning af kontoret eller på eget initiativ alle de dokumenter og oplysninger, som de er i besiddelse af, om en igangværende undersøgelse.

3. Institutionerne, organerne, kontorerne og agenturerne og medlemsstaterne, i det omfang national ret tillader det, sender desuden kontoret alle andre dokumenter og oplysninger, der anses for at være relevante, og som de er i besiddelse af, om bekæmpelse af svig, bestikkelse og enhver anden ulovlig aktivitet, som skader Unionens finansielle interesser.

4. Kontoret, de berørte institutioner, organer, kontorer eller agenturer og koordineringstjenesterne for bekæmpelse af svig kan indgå administrative aftaler vedrørende fremsendelse af oplysninger til kontoret."

8) Som artikel 7a og 7b indsættes:

"Artikel 7a

Processuelle garantier

"1. Kontoret foretager sine undersøgelser med henblik på at fremskaffe såvel belastende som diskulperende oplysninger om den berørte person. Undersøgelserne foretages objektivt og upartisk og under overholdelse af princippet om uskyldsformodning, og de processuelle garantier som fastsat i denne artikel.

2. Indkaldelse af vidner og berørte personer til samtale skal sendes med et varsel på mindst ti arbejdsdage; denne frist kan afkortes med samtykke fra den person, der skal høres, eller af behørigt begrundede årsager, fordi undersøgelsen haster. Indkaldelsen skal blandt andet indeholde en liste over den hørte persons rettigheder. Kontoret udarbejder et referat af samtalen og giver den hørte person adgang til det, for at vedkommende kan godkende referatet eller fremsætte bemærkninger hertil. Der skal gives en kopi af referatet af samtalen til den hørte person. Disse regler finder ikke anvendelse på indhentning af erklæringer i forbindelse med kontrol på stedet.

Tyder indicierne under samtalen på, at den hørte person kan være impliceret i de forhold, der undersøges, finder procedurereglerne i stk. 3 og 4 straks anvendelse.

3. Viser en undersøgelse, at et medlem af eller en ansat i en institution, et organ, et kontor eller et agentur kan være berørt, bliver medlemmet eller den ansatte underrettet herom, for så vidt som det ikke skader gennemførelsen af undersøgelsen.

4. Der må ikke drages konklusioner, hvori der henvises til en person ved navns nævnelse, når undersøgelsen er afsluttet, uden at den berørte person har fået mulighed for at fremkomme med bemærkninger til de forhold, der berører vedkommende, skriftligt eller under en samtale med ansatte, der er udpeget af kontoret, og har modtaget de oplysninger, der kræves i medfør af artikel 11 og 12 i forordning (EF) nr. 45/2001, jf. dog artikel 4, stk. 6, og artikel 6, stk. 5. I den afsluttende sagsrapport skal der henvises til disse bemærkninger. Der skal i opfordringen til den berørte person om at udtale sig inden for en frist, som kontoret fastsætter, jf. stk. 2, gives et resumé af disse forhold. Den berørte person kan under en samtale bistås af en person efter eget valg. En berørt person har ret til at udtrykke sig på et af Unionens officielle sprog efter eget valg; tjenestemænd og øvrige ansatte i Unionen kan dog opfordres til at udtrykke sig på et af Unionens officielle sprog, som de behersker indgående. En berørt person har ret til ikke at inkriminere sig selv.

I tilfælde, hvor det af hensyn til undersøgelsen er nødvendigt at holde det forhold, at der er en undersøgelse i gang, fortroligt, og som medfører brug af undersøgelsesprocedurer, der hører under en national retsmyndighed, kan generaldirektøren beslutte at udskyde opfyldelsen af forpligtelsen til at opfordre den berørte person til at udtale sig. I tilfælde af en intern undersøgelse træffer generaldirektøren denne beslutning i forståelse med den institution, det organ, det kontor eller det agentur, som den berørte person tilhører. Hvis institutionen, organet, kontoret eller agenturet ikke svarer inden én måned, anses den eller det for at have accepteret beslutningen.

5. Reglerne i denne forordning berører ikke anvendelsen af:

a) Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder

b) Protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter

c) Vedtægten for Europa-Parlamentets medlemmer

d) Tjenestemandsvedtægten.

Artikel 7b

Kontrolprocedure

1. Generaldirektøren indfører under sit ansvar en kontrolprocedure.

2. Den eller de personer, der er ansvarlige for kontrolproceduren, modtager ingen instrukser fra nogen i forbindelse med udførelsen af deres opgaver.

Hvis den eller de personer, der er ansvarlige for kontrolproceduren, finder, at en foranstaltning, generaldirektøren har truffet, skaber tvivl om den pågældendes uafhængighed, informerer de straks Overvågningsudvalget herom.

Overvågningsudvalget høres, inden der i henhold til bestemmelserne i tjenestemandsvedtægten indledes disciplinærsager vedrørende den eller de personer, der er ansvarlige for kontrolproceduren.

3. Et medlem, en ansat eller en fysisk person, der er berørt af en undersøgelse, kan anmode den eller de personer, der er ansvarlige for kontrolproceduren, om en udtalelse vedrørende de i artikel 6, stk. 4, og artikel 7a omhandlede processuelle garantier. Anmodningen kan indgives under undersøgelsen eller senest én måned efter, at det berørte medlem eller den berørte ansatte eller fysiske person er blevet underrettet om, at undersøgelsen er afsluttet.

Den eller de personer, der er ansvarlige for kontrolproceduren, afgiver inden én måned efter modtagelsen af anmodningen udtalelse til generaldirektøren og sender et begrundet svar til den berørte person. Generaldirektøren træffer hensigtsmæssige foranstaltninger.

4. Det forhold, at der indgives en anmodning i medfør af stk. 3, suspenderer ikke undersøgelsen.

5. Den eller de personer, der er ansvarlige for kontrolproceduren, rapporterer regelmæssigt til Overvågningsudvalget om deres aktiviteter; de forelægger regelmæssigt Overvågningsudvalget og Kommissionen statistiske og analytiske rapporter om spørgsmål vedrørende de processuelle garantier. I disse rapporter må der ikke henvises til enkeltsager, der er genstand for undersøgelse."

9) Artikel 8, stk. 2, 3 og 4, affattes således:

"2. De oplysninger, der meddeles eller indhentes i forbindelse med interne undersøgelser, uanset i hvilken form det måtte være, er omfattet af tavshedspligt og beskyttet i henhold til de bestemmelser, der gælder for Unionens institutioner.

3. De berørte institutioner, organer, kontorer og agenturer sikrer overholdelsen af tavhedspligten i forbindelse med de undersøgelser, der foretages af kontoret, og de berørte personers legitime rettigheder og, såfremt der indledes retlige procedurer, alle nationale bestemmelser vedrørende sådanne procedurer.

4. Kontoret behandler kun sådanne personoplysninger i det omfang, det er nødvendigt for, at det kan udføre sine opgaver i medfør af denne forordning. Behandlingen af personoplysninger skal ske i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001, herunder bestemmelsen om de relevante oplysninger, der skal gives til den registrerede, jf. nævnte forordnings artikel 11 og 12. Oplysningerne må ikke meddeles til andre end dem, der i EU-institutionerne eller i medlemsstaterne som led i deres arbejde skal have kendskab til dem, eller anvendes til andre formål end til bekæmpelse af svig, bestikkelse og enhver anden ulovlig aktivitet.

Kontoret udpeger en databeskyttelsesansvarlig, jf. artikel 24 i forordning (EF) nr. 45/2001.

5. Kontorets generaldirektør sørger for, at offentligheden informeres på en neutral og upartisk måde og under overholdelse af de i denne artikel og i artikel 7a fastsatte principper."

10) I artikel 9 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1 affattes således:

"1. Når kontoret afslutter en undersøgelse, udarbejder det under generaldirektørens myndighed en rapport, hvori der redegøres for retsgrundlaget for undersøgelsen, de procedurer, der er fulgt, de konstaterede faktiske forhold og den juridiske vurdering heraf, overholdelsen af de processuelle garantier, jf. artikel 7a, eventuelle virkninger for Unionens finansielle interesser og konklusionerne af undersøgelsen, herunder henstillinger om opfølgende foranstaltninger, der bør træffes."

b) Stk. 3 og 4 affattes således:

"3. Den rapport, der udarbejdes efter en ekstern undersøgelse, og alle relevante dokumenter vedrørende undersøgelsen sendes til de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder i overensstemmelse med reglerne for eksterne undersøgelser og til Kommissionen. På kontorets anmodning sender medlemsstaternes kompetente myndigheder i tide kontoret oplysninger om, hvilke foranstaltninger der er truffet, og hvilke fremskridt der er sket efter kontorets fremsendelse af sine undersøgelsesrapporter.

4. Den rapport, der udarbejdes efter en intern undersøgelse, og alle relevante dokumenter vedrørende undersøgelsen sendes til den berørte institution eller det berørte organ, kontor eller agentur. Institutionerne, organerne, kontorerne og agenturerne følger de interne undersøgelser op, især med de disciplinære eller retslige skridt, som resultaterne måtte kræve, og underretter kontoret herom inden for en frist, der er fastsat i rapportens henstillinger.

5. Såfremt en rapport, der udarbejdes efter en intern undersøgelse, viser, at der findes forhold, der kunne give grundlag for en strafferetssag, sendes disse oplysninger til den berørte medlemsstats retsmyndigheder, medmindre der findes interne foranstaltninger, der tillader en mere hensigtsmæssig opfølgning i lyset af forholdenes art og omfanget af de økonomiske virkninger.

6. Hvis der ved afslutningen af en undersøgelse ikke er fundet beviser mod et medlem eller en ansat i en institution, et organ, et kontor eller et agentur eller mod en fysisk eller juridisk person, afsluttes undersøgelsen af den pågældende af generaldirektøren, som inden ti arbejdsdage informerer den berørte person, jf. dog stk. 4, andet punktum.

7. En informant, som har givet kontoret oplysninger om mistanke om svig eller uregelmæssigheder, kan, hvis den pågældende anmoder om det, af kontoret få oplysninger om, at en undersøgelse er blevet afsluttet, og i givet fald om, at der er fremsendt en afsluttende rapport til de kompetente myndigheder. Kontoret kan dog afslå anmodningen, når det finder, at anmodningen vil kunne være til skade for den berørte persons legitime interesser, undersøgelsens effektivitet og de videre skridt, der træffes på foranledning heraf, eller hensynet til tavshedspligten.

11) Artikel 10 affattes således:

"Artikel 10

Udveksling af oplysninger mellem kontoret og medlemsstaternes myndigheder

1. Med forbehold af artikel 8 og 9 i denne forordning og bestemmelserne i forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 kan kontoret når som helst fremsende oplysninger, det har indhentet under eksterne undersøgelser, til de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder i tilstrækkelig god tid til, at de kan træffe passende foranstaltninger.

2. Med forbehold af artikel 8 og 9 sender generaldirektøren under igangværende interne undersøgelser retsmyndighederne i den berørte medlemsstat kontorets oplysninger om forhold, som kræver, at der anvendes undersøgelsesprocedurer, som henhører under en national retsmyndigheds kompetence.

Generaldirektøren underretter imidlertid først den berørte institution eller det berørte organ, kontor eller agentur. De fremsendte oplysninger skal blandt andet omfatte navnet på den berørte person, et resumé af de konstaterede faktiske forhold, en foreløbig juridisk vurdering og et skøn over det eventuelle økonomiske tab.

Artikel 7a, stk. 4, finder anvendelse.

3. Såfremt national ret ikke er til hinder herfor, underretter de kompetente myndigheder, herunder retsmyndighederne, i den berørte medlemsstat straks eller på kontorets anmodning kontoret om, hvilke videre skridt der er blevet taget på foranledning af de oplysninger, de har fået tilsendt i henhold til denne artikel.

4. Kontoret kan fremlægge bevismateriale til retssager ved nationale domstole i overensstemmelse med national ret og tjenestemandsvedtægten."

12) Følgende indsættes som artikel 10a:

"Artikel 10a

Kontorets samarbejde med Eurojust, Europol og andre internationale organisationer

1. Kontoret samarbejder i fornødent omfang med Eurojust, Den Europæiske Politienhed (Europol) og internationale organisationer på området bekæmpelse af svig, bestikkelse og anden ulovlig aktivitet, der påvirker Unionens finansielle interesser.

Kontoret sender relevante oplysninger til Eurojust, såfremt disse kan støtte og styrke koordineringen og samarbejdet mellem nationale undersøgelsesmyndigheder og retsforfølgende myndigheder, eller hvis kontoret har sendt de kompetente myndigheder i medlemsstaten oplysninger, der giver grund til mistanke om svig, bestikkelse eller anden ulovlig aktivitet, jf. artikel 1.

2. Kontoret kan indgå de administrative aftaler med Eurojust og Europol, der er nødvendige for at lette dette samarbejde. Sådanne aftaler kan vedrøre udveksling af operationelle, strategiske eller tekniske oplysninger, herunder personoplysninger og klassificerede oplysninger.

3. Kontoret kan også om fornødent indgå administrative aftaler med kompetente tjenester i tredjelande og internationale organisationer. Kontoret koordinerer med de berørte tjenestegrene i Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil."

13) I artikel 11 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1 til 4 affattes således:

"1. Overvågningsudvalget styrker kontorets uafhængighed ved hjælp af regelmæssig kontrol af udøvelsen af undersøgelsesfunktionen.

Overvågningsudvalget har bl.a. til opgave at:

a) holde øje med, hvordan informationsudvekslingen mellem kontoret og institutionerne, organerne, kontorerne og agenturerne fungerer

b) holde øje med udviklingen i anvendelsen af de processuelle garantier og undersøgelsernes varighed på grundlag af de oplysninger, som generaldirektøren forelægger udvalget, og udtalelser og analyserapporter fra de(n) person(er), der er ansvarlig for kontrolproceduren

Overvågningsudvalget sender udtalelser til generaldirektøren. Det kan afgive udtalelserne på eget initiativ. De kan også afgives på generaldirektørens anmodning eller på anmodning af en institution, et organ, et kontor eller et agentur, uden at det dog blander sig i gennemførelsen af igangværende undersøgelser.

Institutionen, organet, kontoret eller agenturet får en kopi af disse udtalelser.

Overvågningsudvalget kan anmode kontoret om supplerende oplysninger om undersøgelser i behørigt begrundede situationer uden dog at gribe ind i afviklingen af undersøgelser.

2. Overvågningsudvalget består af fem uafhængige medlemmer med erfaring fra ledende dømmende eller undersøgelsesmæssige funktioner eller sammenlignelige funktioner i tilknytning til kontorets aktivitetsområde. De udnævnes efter fælles aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen på grundlag af en foreløbig udvælgelsesliste, som Kommissionen fremlægger.

3. Medlemmernes mandatperiode er på fem år og kan ikke forlænges. Hver 30. måned skal der ske en delvis udskiftning. Der udskiftes henholdsvis skiftevis tre og to medlemmer.

4. Ved mandatets udløb fortsætter medlemmerne med at udføre deres opgaver, indtil der er udnævnt en efterfølger."

b) Stk. 6, 7 og 8 affattes således:

"6. Overvågningsudvalget udpeger selv sin formand. Det fastsætter selv sin forretningsorden, der forelægges Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen til orientering, inden den vedtages. Der indkaldes til møde i Overvågningsudvalget på initiativ af udvalgets formand eller generaldirektøren. Det afholder mindst 10 møder om året. Overvågningsudvalget træffer sine beslutninger med et flertal af medlemmerne. Dets sekretariatsopgaver varetages af kontoret.

7. Generaldirektøren sender hvert år Overvågningsudvalget kontorets årlige forvaltningsplan. Generaldirektøren underretter regelmæssigt udvalget om kontorets aktiviteter, udøvelsen af dets undersøgelsesfunktion og de videre skridt, der er taget på foranledning af undersøgelserne.

Generaldirektøren underretter regelmæssigt Overvågningsudvalget om:

a) de tilfælde, hvor den berørte institution eller det berørte organ, kontor eller agentur eller medlemsstaternes kompetente myndigheder ikke har taget videre skridt på foranledning af kontorets henstillinger

b) de tilfælde, hvor der blev sendt oplysninger til medlemsstaternes retsmyndigheder, og de tilfælde, hvor generaldirektøren besluttede ikke at sende oplysninger om interne undersøgelser til de berørte nationale retsmyndigheder, jf. artikel 9, stk. 5

c) undersøgelsernes varighed, jf. artikel 6, stk. 6.

8. Overvågningsudvalget vedtager en aktivitetsrapport mindst én gang om året vedrørende bl.a. vurderingen af kontorets uafhængighed, anvendelsen af de processuelle garantier og undersøgelsernes varighed. Disse rapporter skal sendes til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten.

Udvalget kan forelægge rapporter om resultaterne og opfølgningen af de undersøgelser, som kontoret foretager, for Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten."

14) Som artikel 11a indsættes:

"Artikel 11a

Udveksling af synspunkter med institutionerne

1. Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen mødes regelmæssigt eller på anmodning af en af institutionerne, kontoret eller Overvågningsudvalget med henblik på udveksling af synspunkter på politisk plan for at drøfte kontorets undersøgelsespolitik. Generaldirektøren og formanden for Overvågningsudvalget deltager i udvekslingen af synspunkter. Medlemmerne af Europol, Eurojust og Revisionsretten kan opfordres til at deltage på ad hoc-basis på anmodning af en af ovennævnte institutioner, kontoret eller Overvågningsudvalget.

29. Udvekslingen af synspunkter skal vedrøre:

a) de strategiske prioriteringer for kontorets undersøgelsespolitik

b) Overvågningsudvalgets aktivitetsrapporter og udtalelser, jf. artikel 11, stk. 1

c) generaldirektørens rapporter i medfør af artikel 12, stk. 3, andet afsnit

d) forbindelserne mellem kontoret og institutionerne, organerne, kontorerne eller agenturerne

e) forbindelserne mellem kontoret og medlemsstaternes kompetente myndigheder

f) effektiviteten af kontorets arbejde på undersøgelsesområdet og af Overvågningsudvalgets arbejde.

3. Udvekslingen af synspunkter må ikke gribe ind i undersøgelsernes forløb.

4. Kontoret træffer passende foranstaltninger for at tage hensyn til de holdninger, der kommer til udtryk under udvekslingen af synspunkter, og fremlægger oplysninger om disse foranstaltninger i de rapporter, der er omhandlet i artikel 12, stk. 3, andet afsnit."

15) Artikel 12 affattes således:

"Artikel 12

Generaldirektøren

1. Kontorets ledes af en generaldirektør. Generaldirektøren udpeges af Kommissionen efter proceduren i stk. 2. Generaldirektøren udpeges for syv år, og mandatet kan ikke forlænges.

2. For at udpege en ny generaldirektør offentliggør Kommissionen en indkaldelse af ansøgninger i Den Europæiske Unions Tidende. Offentliggørelsen finder sted senest seks måneder inden udløbet af den siddende generaldirektørs mandat. Når Kommissionen har gennemført udvælgelsesproceduren, udarbejder den en liste over tilstrækkeligt kvalificerede kandidater, hører på behørig vis Europa-Parlamentet, Rådet samt Overvågningsudvalget på grundlag af denne liste og vedtager sin afgørelse.

3. Generaldirektøren hverken søger eller modtager instrukser fra nogen regering eller nogen institution, noget organ, kontor eller agentur ved udførelsen af sine opgaver i forbindelse med indledning og gennemførelse af eksterne og interne undersøgelser og i forbindelse med udarbejdelsen af rapporter vedrørende undersøgelserne. Hvis generaldirektøren finder, at en foranstaltning truffet af Kommissionen skaber tvivl om generaldirektørens uafhængighed, underretter den pågældende straks Overvågningsudvalget med henblik på en udtalelse, og træffer beslutning om, hvorvidt der skal anlægges en sag mod Kommissionen ved Domstolen eller ej.

Generaldirektøren aflægger regelmæssigt rapport til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om resultaterne af kontorets undersøgelser, de foranstaltninger, der er truffet, og de problemer, man er stødt på, under overholdelse af tavshedspligten i forbindelse med undersøgelserne, de berørte personers legitime rettigheder og eventuelt de nationale bestemmelser vedrørende retslige procedurer.

4. Generaldirektøren fastsætter hvert år inden for rammerne af den årlige forvaltningsplan prioriteringen af kontorets politik på undersøgelsesområde.

5. Generaldirektøren kan uddelegere udøvelsen af visse af sine funktioner i henhold til artikel 5 og artikel 6, stk. 1, til en eller flere af kontorets ansatte ved et skriftligt dokument på de betingelser og med de begrænsninger, som generaldirektøren fastsætter.

6. Generaldirektøren bistås af et internt organ, som den pågældende hører, inden der indledes en undersøgelse, inden en undersøgelse afsluttes, og når generaldirektøren skønner det hensigtsmæssigt.

7. Generaldirektøren vedtager en håndbog efter høring af Overvågningsudvalget, kontorets databeskyttelsesansvarlige og den eller de personer, der har ansvaret for kontrolproceduren, jf. artikel 7b. Håndbogen skal indeholde retningslinjer for den praktiske anvendelse af kontorets administrative undersøgelser.

8. Kommissionen hører Overvågningsudvalget, inden den træffer afgørelse om en disciplinærsag mod generaldirektøren.

Disciplinære sanktioner over for generaldirektøren skal træffes i form af begrundede afgørelser, som sendes til Europa-Parlamentet, Rådet og Overvågningsudvalget til orientering.

9. Alle henvisninger til kontorets "direktør" i tjenestemandsvedtægten, finansforordningen[19] og enhver anden retsforskrift skal læses som en henvisning til generaldirektøren."

16) Som artikel 12a indsættes:

"Artikel 12a

Stedfortrædende generaldirektør(er)

Kommissionens bestemmelser om stedfortrædere finder anvendelse.

Uanset disse bestemmelser kan generaldirektøren efter høring af Overvågningsudvalget udpege en eller to af sine direktører til stedfortrædende generaldirektør. Hvis ingen af de stedfortrædende generaldirektører er til stede, finder Kommissionens regler om stedfortrædere anvendelse igen."

17) Artikel 13 affattes således:

"Artikel 13

Finansiering

Bevillingerne til kontoret, hvis samlede beløb opføres under en særlig budgetpost inden for den sektion af Unionens almindelige budget, som vedrører Kommissionen, opføres i detaljer i et bilag til denne sektion.

Oversigten over kontorets personale vedlægges som bilag til oversigten over Kommissionens personale."

18) Artikel 14 affattes således:

"Artikel 14

Evalueringsrapport

Senest den [ datoen for denne forordnings vedtagelse + 4 år ] sender Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af denne forordning, vedlagt en udtalelse fra Overvågningsudvalget. Denne rapport skal angive, om der er behov for at revidere forordningen eller ej."

19) Artikel 15 udgår.

Artikel 2

Forordning (Euratom) nr. 1074/1999 ophæves.

Artikel 3

1. Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

2. Artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1073/1999 som ændret ved denne forordning finder anvendelse på den resterende mandatperiode for de siddende medlemmer af Overvågningsudvalget, når denne forordning træder i kraft. Uanset artikel 11, stk. 3, første punktum, i forordning (EF) nr. 1073/1999 som ændret ved denne forordning, vælger Europa-Parlamentets formand umiddelbart efter denne forordnings ikrafttræden ved lodtrækning de to medlemmer, hvis mandatperiode efter de første 30 måneder af deres mandatperiode skal afsluttes.

3. Artikel 12, stk. 1, tredje punktum, i forordning (EF) nr. 1073/1999 som ændret ved denne forordning finder anvendelse på den resterende mandatperiode for den siddende generaldirektør, når denne forordning træder i kraft.

4. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den [...].

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG

[…]

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAG

[som skal anvendes i forbindelse med ethvert forslag eller initiativ, der forelægges lovgivningsmyndigheden

(Artikel 28 i finansforordningen og artikel 22 i gennemførelsesbestemmelserne hertil)]

1. FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME

1.1. Forslagets/initiativets betegnelse: Ændret forslag til ændring af forordning (EF) nr. 1073/1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og om ophævelse af forordning (Euratom) nr. 1074/1999

1.2. Politikområder i ABM/ABB-rammen: Bekæmpelse af svig

1.3. Forslagets/initiativets art: lovgivningsmæssigt

1.4. Formål: forbedre OLAF's samlede effektivitet og forvaltning

1.5. Begrundelse for forslaget/initiativet: artikel 325 i TEUF, artikel 106a i Euratom

1.6. Foranstaltningens varighed og finansielle virkning: ikke relevant

1.7. Planlagt(e) forvaltningsmåde(r): centraliseret direkte forvaltning fra Kommissionens side

2. FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER

2.1. Bestemmelser om rapportering og opfølgning: se artikel 14, stk. 1, i det ændrede forslag

2.2. Forvaltnings- og kontrolordning: ikke relevant

2.3. Foranstaltninger til bekæmpelse af svig og uregelmæssigheder: inden for denne forordnings anvendelsesområde

3. FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNING

3.1. Udgiftsområder i den flerårige finansielle ramme og berørte udgiftsposter: 24.010600.03.01.00 Udgifter i forbindelse med mandatet for medlemmerne af Overvågningsudvalget

3.2. Anslået virkning for udgifterne

3.2.1. Sammenfatning af den anslåede virkning for udgifterne: ingen virkning

3.2.2. Anslået virkning for aktionsbevillingerne: ingen virkning

3.2.3. Anslåede virkninger for administrationsbevillingerne: ingen virkning

3.2.4. Forenelighed med den gældende flerårige finansielle ramme: ingen virkning

3.2.5. Tredjeparts deltagelse i finansieringen: ingen virkning

3.3. Anslået virkning for indtægterne: ingen virkning

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAG

FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME

Forslagets/initiativets betegnelse

Ændret forslag til ændring af forordning (EF) nr. 1073/1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og om ophævelse af forordning (Euratom) nr. 1074/1999

Politikområder i ABM/ABB-rammen[20]

24.01. Administrative udgifter på politikområdet bekæmpelse af svig

24.02. Bekæmpelse af svig

Forslagets/initiativets art

( Forslaget/initiativet vedrører en ny foranstaltning

( Forslaget/initiativet vedrører en ny foranstaltning til opfølgning af et pilotprojekt/en forberedende foranstaltning[21]

( Forslaget/initiativet vedrører en forlængelse af en eksisterende foranstaltning

( Forslaget/initiativet vedrører en foranstaltning, der overføres til en ny foranstaltning

Mål

Kommissionens flerårige strategiske mål med forslaget/initiativet

Bekæmpelse af svig

Berørte specifikke mål og ABM/ABB-aktiviteter

Specifikt mål nr. 7.1.a

Berørte AMB/ABB-aktiviteter

24.01. Administrative udgifter på politikområdet bekæmpelse af svig

24.02. Bekæmpelse af svig

Forventede resultater og virkninger

Det angives, hvilken virkning forslaget/initiativet forventes at have for modtagerne/målgruppen.

Forbedret samarbejde mellem OLAF og de berørte parter på alle niveauer: på EU-niveau med EU-institutionerne, -organerne, -kontorerne og -agenturerne, medlemsstaternes kompetente myndigheder og tredjelandes myndigheder samt internationale organisationer.

Virknings- og resultatindikatorer

Det angives, hvilke indikatorer der kan anvendes til at følge forslagets/initiativets gennemførelse.

Jf. artikel 14

Forslagets/initiativets begrundelse

Behov, der skal dækkes på kort eller lang sigt

Fuld ansvarliggørelse af OLAF på betingelser, der respekterer de berørte personers grundlæggende rettigheder og kontorets uafhængighed.

Værditilvækst som følge af EU-foranstaltningen

I artikel 325 i TEUF fastsættes der bestemmelser om en fælles indsats fra Kommissionens og medlemsstaternes side for at beskytte Unionens finansielle interesser og bekæmpe svig. Denne artikel tildeler således Kommissionen et særligt ansvar for at beskytte Unionens finansielle interesser.

Erfaringer fra lignende, tidligere gennemførte foranstaltninger

-

Sammenhæng med andre relevante instrumenter og mulig synergivirkning

Det ændrede forslag er foreneligt med relevante EU-retsforskrifter.

Foranstaltningens varighed og finansielle virkning

( Forslag/initiativ af begrænset varighed

- ( Forslag/initiativ gældende fra [DD/MM]ÅÅÅÅ til [DD/MM]ÅÅÅÅ

- ( Finansiel virkning fra ÅÅÅÅ til ÅÅÅÅ

( Forslag/initiativ af ubestemt varighed

- gennemførelse med en indkøringsperiode fra ÅÅÅÅ til ÅÅÅÅ

- derefter implementering i fuldt omfang.

Planlagt(e) forvaltningsmåde(r)[22]

( Central forvaltning varetaget direkte af Kommissionen

( Central forvaltning varetaget indirekte ved delegation af gennemførelsesopgaver til:

- ( forvaltningsorganer

- ( organer oprettet af Fællesskaberne[23]

- ( nationale organer/organer med forpligtelse til offentlig tjeneste

- ( personer, der er pålagt at gennemføre specifikke aktioner i henhold til afsnit V i traktaten om Den Europæiske Union, og som er identificeret i den relevante basisretsakt, jf. artikel 49 i finansforordningen

( Fælles forvaltning med medlemsstaterne

( Decentral forvaltning med tredjelande

( Fælles forvaltning med internationale organisationer (angiv nærmere)

Hvis der angives flere forvaltningsmåder, gives der en nærmere forklaring i afsnittet "Relevante bemærkninger".

Bemærkninger

[…]

[…]

FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER

Bestemmelser vedrørende opfølgning og rapportering

Hyppighed og betingelser angives.

Overvågningsudvalget vil overvåge OLAF's undersøgelsesaktiviteter i overensstemmelse med artikel 11.

Ud over de forpligtelser, der ikke påvirkes af det ændrede forslag, vil de personer, der er ansvarlige for kontrolproceduren, regelmæssigt rapportere om deres aktiviteter til Overvågningsudvalget (artikel 7b)

Forvaltnings- og kontrolordning

Konstaterede risici

Ikke relevant

Planlagt(e) kontrolredskab(er)

Ikke relevant

Foranstaltninger til forebyggelse af svig og uregelmæssigheder

De eksisterende eller planlagte forebyggelses- og beskyttelsesforanstaltninger angives.

Gennemførelse i overensstemmelse med finansforordningen.

[…]

FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNING

Udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle ramme og berørt(e) udgiftspost(er)

- Eksisterende udgiftsposter i budgettet

Efter rækkefølgen af udgiftsområder og budgetposter i den flerårige finansielle ramme.

Udgifts-område i den flerårige finansielle ramme | Budgetpost | Udgiftens art | Deltagelse |

Antal [Beskrivelse…...….] | OB/IOB ([24]) | fra EFTA-lande[25] | fra kandidat-lande[26] | fra tredjelande | artikel 18, stk. 1, litra aa), i finansforordningen |

24.0106 | 24.010600.030100 Udgifter i forbindelse med mandatet for medlemmerne af Overvågningsudvalget | OIB | NEJ | NEJ | NEJ | NEJ |

- Nye budgetposter, der er søgt om

Efter rækkefølgen af udgiftsområder og budgetposter i den flerårige finansielle ramme.

Udgifts-område i den flerårige finansielle ramme | Budgetpost | Udgiftens art | Deltagelse |

Antal [Udgiftsområde…………………………..] | OB/IOB | fra EFTA-landene | fra kandidatlandene | fra tredjelande | artikel 18, stk. 1, litra aa), i finansforordningen |

[…] | [XX.YY.YY.YY] […] | […] | JA/NEJ | JA/NEJ | JA/NEJ | JA/NEJ |

Anslået virkning for udgifterne

Sammenfatning af den anslåede virkning for udgifterne

i mio. EUR (tre decimaler)

Udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme: | Antal | [Udgiftsområde…………………………..] |

i mio. EUR (tre decimaler)

-

Anslået behov for menneskelige ressourcer

- ( Forslaget/initiativet indebærer intet behov for menneskelige ressourcer

- ( Forslaget/initiativet indebærer følgende behov for menneskelige ressourcer:

Overslag angives i hele enheder (eller højst med en decimal)

År N | År N+1 | År N+2 | År N+3 | … der indsættes flere år, hvis virkningen varer længere (jf. punkt 1.6) |

( Stillinger i stillingsfortegnelsen (tjenestemænd og midlertidigt ansatte) |

XX 01 01 01 (i hovedsædet og i Kommissionens repræsentationskontorer) | 8 |

XX 01 01 02 (i delegationer) |

XX 01 05 01 (indirekte forskning) |

10 01 05 01 (direkte forskning) |

( Eksternt personale (i fuldtidsækvivalenter: FTE)[34] |

XX 01 02 01 (CA, INT, SNE under den samlede bevillingsramme) |

XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA og SNE i delegationerne) |

10 01 05 02 (CA, INT, SNE – direkte forskning) |

Andre budgetposter (skal angives) |

I ALT | 8 |

XX er lig med politikområdet eller det berørte budgetafsnit.

Personalebehovet vil blive dækket ved hjælp af det personale, som GD'et allerede har afsat til aktionen, og/eller interne rokader i GD'et, hvortil kommer de eventuelle yderligere bevillinger, som tildeles det ansvarlige GD i forbindelse med den årlige tildelingsprocedure under hensyntagen til de budgetmæssige begrænsninger.

Jobbeskrivelse:

Tjenestemænd og midlertidigt ansatte | Administrativ støtte til medlemmerne af Overvågningsudvalget |

Eksternt personale |

Forenelighed med den nuværende flerårige finansielle ramme

- ( Forslaget/initiativet er foreneligt med den nuværende flerårige finansielle ramme.

- ( Forslaget/initiativet kræver en omlægning af det relevante udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme.

Der redegøres for omlægningen med angivelse af de berørte budgetposter og beløbenes størrelse.

[…]

- ( Forslaget/initiativet kræver, at fleksibilitetsinstrumentet anvendes, eller at den flerårige finansielle ramme revideres[37].

Der redegøres for behovet med angivelse af de berørte udgiftsområder og budgetposter og beløbenes størrelse.

[…]

Tredjeparts deltagelse i finansieringen

- (Forslaget/initiativet tillader ikke samfinansiering med deltagelse af tredjepart.

- Forslaget/initiativet samfinansieres som anslået nedenfor:

i mio. EUR (3 decimaler)

År N | År N+1 | År N+2 | År N+3 | …. der indsættes flere år, hvis virkningen varer længere (jf. punkt 1.6) | I alt |

År N | År N+1 | År N+2 | År N+3 | … der indsættes flere år, hvis virkningen varer længere (jf. punkt 1.6) |

Artikel …… | | | | | | | | | |Med hensyn til diverse formålsbestemte indtægter angives det, hvilke af budgettets udgiftsposter der påvirkes.

[…]

Det oplyses, hvilken metode der er benyttet til at beregne virkningen for indtægterne.

[…][pic][pic][pic]

[1] EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

[2] EFT L 136 af 31.5.1999, s. 8.

[3] EFT L 136 af 31.5.1999, s. 20.

[4] KOM(2006) 244.

[5] Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 20. november 2008 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1073/1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), P6_TA-PROV(2008) 553. Se den forberedende betænkning (A6-0394/2008).

[6] SEK(2010) 859.

[7] Udtalelse nr. 2/2010 af 23.9.2009 og udtalelse nr. 5/2010 af 29.11.2010, offentliggjort i OLAF-Overvågningsudvalgets årsberetning (juni 2009-december 2010).http://ec.europa.eu/anti_fraud/reports/sup_comm/2009-2010/Activity-report-2009-2010_en.pdf

[8] Rådets afgørelse 2009/371/RIA af 6. april 2009 (EUT L 121 af 15.5.2009, s. 37).

[9] Rådets afgørelse 2002/187/RIA af 28. februar 2002, EFT L 63 af 6.3.2002, s. 1 (artikel 11, stk. 3).

[10] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1-22).

[11] EUT C […] af […], s. […].

[12] EUT C […] af […], s. […].

[13] EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

[14] Særberetning nr. 1/2005 (EUT C 202 af 18.8.2005, s. 1), godkendt af Rådet i konklusionerne fra 8.11.2005.

[15] EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

[16] EFT L 136 af 31.5.1999, s. 8.

[17] EFT L 56 af 4.3.1968.

[18] EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1-4.

[19] EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1-48.

[20] ABM: Activity-Based Management (aktivitetsbaseret forvaltning) – ABB: Activity Based Budgeting (aktivitetsbaseret budgetlægning).

[21] Jf. artikel 49, stk. 6, litra a) eller b), i finansforordningen.

[22] Forklaringer vedrørende forvaltningsmåder og referencer til finansforordningen findes på webstedet BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html

[23] Organer omhandlet i finansforordningens artikel 185.

[24] OB = opdelte bevillinger/IOB = ikke-opdelte bevillinger.

[25] EFTA: Den Europæiske Frihandelssammenslutning.

[26] Kandidatlande og i givet fald potentielle kandidatlande fra Vestbalkan.

[27] År N er lig med det år, hvor iværksættelsen af forslaget/initiativet begynder.

[28] Teknisk og/eller administrativ bistand og udgifter til støtte for gennemførelsen af EU's programmer og/eller aktioner (tidligere BA-poster), indirekte forskning, direkte forskning.

[29] År N er lig med det år, hvor iværksættelsen af forslaget/initiativet begynder.

[30] Resultaterne er udtryk for de produkter og tjenesteydelser, der leveres (f.eks. antal finansierede studenterudvekslinger, antal km bygget vej osv.).

[31] Som beskrevet i del 1.4.2. "Specifikt mål...".

[32] År N er lig med det år, hvor iværksættelsen af forslaget/initiativet begynder.

[33] Teknisk og/eller administrativ bistand og udgifter til støtte for gennemførelsen af EU's programmer og/eller aktioner (tidligere BA-poster), indirekte forskning, direkte forskning.

[34] CA = kontraktansat; INT = agenturpersonale (vikar); JED= ung ekspert i en delegation; LA= lokalt ansat; SNE = udstationeret national ekspert.

[35] Delloft for eksternt personale under aktionsbevillingerne (tidligere BA-poster).

[36] Angår især strukturfonde, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Fiskerifond (EFF).

[37] Se punkt 19 og 24 i den interinstitutionelle aftale.

[38] Med hensyn til EU's traditionelle egne indtægter (told, sukkerafgifter) opgives beløbene netto, dvs. bruttobeløb, hvorfra opkrævningsomkostningerne på 25 % er fratrukket.