EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 7.11.2018 COM(2018) 732 final 2018/0380(NLE) Forslag til RÅDETS FORORDNING om fastsættelse for 2019 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fiskerfartøjer i visse andre farvande



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Meningen med enhver forordning om fastsættelse af fiskerimuligheder er at begrænse udnyttelsen af bestandene til niveauer, som er i overensstemmelse med de overordnede mål for den fælles fiskeripolitik. I denne forbindelse er det Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 om den fælles fiskeripolitik ("grundforordningen"), der fastlægger målene for de årlige forslag om fangst- og fiskeriindsatsbegrænsninger for at sikre, at Unionens fiskeri er miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtigt. Fiskerimulighederne fastsættes inden for rammerne af en årlig forvaltningsprocedure (hvert andet år, hvis der er tale om dybhavsbestande). Dette udelukker dog ikke, at der også indføres langsigtede forvaltningsstrategier. Den 4. juli 2018 blev den flerårige plan for Nordsøen vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet og offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende. Den 23. marts 2018 forelagde Kommissionen et forslag til en flerårig plan for de vestlige farvande, som på nuværende tidspunkt behandles af Europa-Parlamentet og Rådet. Dette forslag indeholder fiskerimuligheder, som Unionen fastsætter uafhængigt af andre. Det indeholder desuden fiskerimuligheder, som er resultatet af multi- eller bilaterale samråd om fiskeri. Resultaterne af disse samråd gennemføres ved at fastlægge en intern fordeling blandt medlemsstaterne på grundlag af princippet om relativ stabilitet. Dette forslag omfatter derfor foruden bestande, som Unionen træffer autonome afgørelser om: ·Fælles bestande, dvs. bestande i Nordsøen og Skagerrak, der forvaltes i fællesskab med Norge, eller som forvaltes på grundlag af samråd mellem de kyststater, der er medlemmer af Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEACF) ·Fiskerimuligheder, der følger af aftaler, som er indgået inden for rammerne af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO'er). Nogle af fiskerimulighederne i dette forslag er anført som "pm" (pro memoria). Dette skyldes: –at rådgivningen om visse bestande ikke foreligger på det tidspunkt, hvor forslaget vedtages, eller –at visse fangstbegrænsninger og andre henstillinger fra de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer først foreligger efter disse organisationers årsmøder, eller –at der endnu ingen tal foreligger for visse bestande i grønlandske farvande, fælles bestande, og bestande, der udveksles med Norge og andre tredjelande, fordi samrådene med disse lande først afsluttes i november og december 2018, eller –at rådgivningen, hvad angår visse TAC'er, er modtaget, men vurderingen er endnu ikke afsluttet. Tilgang for fastsættelse af fiskerimuligheder Kommissionen har som sædvanlig vurderet de forhold, som der skal tages hensyn til i forbindelse med forslaget til fiskerimuligheder ved hjælp af sin årlige meddelelse om høring om fiskerimulighederne (COM(2018) 452 - i det følgende benævnt "meddelelsen"). Meddelelsen indeholder en oversigt over bestandenes tilstand, som er udarbejdet på grundlag af den videnskabelige rådgivning, der er forelagt, samt en forklaring af processen for fastsættelse af fiskerimulighederne. Efter anmodning fra Kommissionen forelagde Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) sin årlige rådgivning vedrørende størstedelen af de fiskebestande, der er omfattet af nærværende forslag, den 29. juni 2018. Den videnskabelige rådgivning fra ICES er i alt væsentligt afhængig af, at der indberettes data. Det er således kun muligt at foretage en dækkende vurdering af de bestande, som der foreligger tilstrækkelige og pålidelige data om, så der kan udarbejdes overslag over bestandenes størrelse og prognoser for, hvordan de vil reagere på de forskellige udnyttelsesscenarier (dette kaldes "fangstmulighedstabeller"). Når der foreligger tilstrækkelige data, kan de videnskabelige organer udarbejde overslag over de justeringer af fiskerimulighederne, der skal foretages for at få bestanden til at frembringe det maksimale bæredygtige udbytte (MSY). Rådgivningen omtales herefter som "MSY-rådgivning". I andre tilfælde baserer de videnskabelige organer sig på forsigtighedsprincippet, når de udarbejder anbefalinger om, hvilket niveau fiskerimulighederne bør fastsættes på. Den metode, som ICES anvender i denne forbindelse, er beskrevet i offentliggjorte ICES-dokumenter vedrørende implementeringen af rådgivning om bestande, som der foreligger begrænsede oplysninger om. Alle de foreslåede fiskerimuligheder er i overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning om bestandenes tilstand, som Kommissionen har fået forelagt, og som den har anvendt som beskrevet i meddelelsen.

Landingsforpligtelsen som indført ved forordning (EU) nr. 1380/2013 Den landingsforpligtelse, der er fastsat ved grundforordningen for den fælles fiskeripolitik, indføres gradvis i perioden 2015-2019. I 2019 skal alle bestande, der er underlagt fangstbegrænsninger, være omfattet af landingsforpligtelsen. Visse undtagelser fra landingsforpligtelsen, der er fastsat i grundforordningen, kan finde anvendelse. Kommissionen har på grundlag af fælles henstillinger, der er forelagt af medlemsstaterne, vedtaget delegerede forordninger om fastsættelse af specifikke planer for udsmid, i henhold til hvilke begrænsede mængder af udsmid er tilladt på grundlag af de minimis-undtagelser og undtagelser begrundet i høj overlevelsesrate. Med indførelsen af landingsforpligtelsen skal de foreslåede fiskerimuligheder i overensstemmelse med artikel 16, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 i stedet for at afspejle de mængder, der landes, nu afspejle de mængder, der fanges, idet der tages hensyn til, at udsmid ikke længere er tilladt. Dette skal foregå på grundlag af den videnskabelige rådgivning, som er modtaget for fiskebestandene i det fiskeri, der er omhandlet i artikel 15, stk. 1, i grundforordningen om den fælles fiskeripolitik. Fiskerimulighederne bør også fastsættes i overensstemmelse med andre relevante bestemmelser, dvs. artikel 16, stk. 1, (som omhandler princippet om relativ stabilitet), og artikel 16, stk. 4, (som omhandler den fælles fiskeripolitiks mål og reglerne i de flerårige planer). For at tage hensyn til, at landingsforpligtelsen fuldt ud træder i kraft den 1. januar 2019, vil Kommissionen derfor foreslå TAC'er på grundlag af fangstrådgivningen i stedet for landingsrådgivningen, der hidtil er blevet anvendt til dette formål. De foreslåede TAC'er vil tage hensyn til den omstændighed, at visse begrænsede mængder udsmid vil finde sted på grundlag af etablerede undtagelser, mængder, som dermed hverken landes eller trækkes fra kvoterne. Disse mængder bør derfor trækkes fra de fangstbaserede TAC'er. ICES har udsendt videnskabelig rådgivning om nulfangst i 2019 for fem bestande (torsk og hvilling vest for Skotland, hvilling i Det Irske Hav, torsk i det Keltiske Hav og rødspætte i det sydlige Keltiske Hav, sydvest for Irland). TAC'en for tre af disse bestande har i en årrække været sat til nul. Til trods for at der ikke gives mulighed for målrettet fiskeri, har denne forvaltningstilgang imidlertid ikke givet de ønskede bevaringsmæssige resultater med hensyn til at sikre genopretningen af de pågældende bestande. Den har blot ført til øget udsmid. Hvis der i 2019 anvendes en tilgang med nul-TAC'er, vil den fulde gennemførelse af landingsforpligtelsen i blandet fiskeri, hvor der forekommer bifangster af de fem ovennævnte bestande, og hvor den eksisterende fleksibilitet ikke kan anvendes, medføre den såkaldte "choke species-effekt". De rådgivende råd og medlemsstaternes regionale grupper har i fællesskab udviklet et såkaldt "choke mitigation tool" (redskab til begrænsning af choke species-effekten). De berørte parter har ved hjælp af dette redskab undersøgt, hvorvidt de foranstaltninger og fleksibilitetsmuligheder, der er til rådighed, såsom øget selektivitet, udveksling af kvoter, artsbaserede fleksibilitetsmuligheder osv., kan afhjælpe situationer, hvor et blandet fiskeri som følge af nul-TAC'er eller meget lave TAC'er ikke kan opretholdes. Selv om der for en række bestande er fundet løsninger, skal der for de fem bestande med rådgivning om nulfangst træffes forvaltningsmæssige beslutninger på EU-plan. Disse beslutninger skal finde den rette balance mellem et fortsat fiskeri i betragtning af de potentielt alvorlige socioøkonomiske konsekvenser af en afbrydelse og behovet for at opnå en god biologisk tilstand for de pågældende bestande. Derfor bør der for de pågældende bestande, under hensyntagen til de vanskeligheder, der er forbundet med at fiske alle bestande i et blandet fiskeri på MSY-niveau på samme tid, fastsættes TAC'er, som udelukkende gælder for bifangster, på et niveau, der gør det muligt for det blandede fiskeri at fortsætte, samtidig med at det sikres, at fiskeridødeligheden ikke stiger. Disse TAC'er bør derfor baseres på den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning om tidligere niveauer for udsmid, jf. ICES-rådgivningen, da dette er den bedste tilgængelige målestok for uundgåelige fangster. Med henblik på at opnå en god biologisk tilstand for disse bestande og give incitament til yderligere udvikling og udbredelse af selektivitets- og undgåelsesforanstaltninger, bør de pågældende niveauer endvidere sænkes væsentligt. For bestanden af torsk i Det Keltiske Hav bør TAC-niveauet tage hensyn til ICES-rådgivningen om uundgåelige bifangster (ICES kan ikke udsende en sådan rådgivning for andre bestande). Medlemsstaterne bør fra 2019 gennemføre flerårige planer til reduktion af bifangster i de pågældende typer fiskeri med henblik på gradvist at reducere uønskede fangster af de berørte bestande ved at træffe nationale foranstaltninger, anvende de foranstaltninger, der indgår i de eksisterende planer for udsmid, og, hvis det er relevant, samarbejde på regionalt plan om at forelægge fælles henstillinger til Kommissionen i 2019. Disse planer til reduktion af bifangster bør evalueres af STECF og revideres to år efter deres ikrafttræden. Endvidere bør alle fartøjer, der drager fordel af de særlige TAC'er, fra 2019 indføre komplet dokumentation af fangster. Medlemsstaterne bør nå til enighed om den fælles forvaltning af de pågældende bifangst-TAC'er. Der bør i forbindelse med denne forvaltning tages sigte på at sikre lige vilkår for EU-operatører samt tages højde for de omstændigheder, at flåder uden disponible kvoter for bifangster ikke vil være i stand til at drive fiskeri efter deres målarter, og at der kan være væsentlig forskel på det kvoteniveau, der er nødvendigt for henholdsvis uundgåelige bifangster og fangster i målrettet fiskeri efter de pågældende arter. Kvotefleksibilitet fra år til år Der bør desuden tages hensyn til forbindelsen mellem den fælles fiskeripolitiks grundforordning og Rådets forordning (EF) nr. 847/96. Ved sidstnævnte fastsættes der supplerende betingelser for forvaltningen af TAC'er fra år til år, herunder i artikel 3 og 4 fleksibilitetsbestemmelser gældende for bestande, der er omfattet af henholdsvis en præventiv eller en analytisk TAC. I henhold til nævnte forordnings artikel 2 skal Rådet ved fastsættelsen af TAC'er navnlig på grundlag af bestandenes biologiske tilstand beslutte, hvilke bestande der ikke skal være omfattet af artikel 3 og 4. Der er for nylig ved artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 indført endnu en fleksibilitetsmekanisme. For at undgå overdreven anvendelse af fleksibilitetsbestemmelserne, hvilket ville undergrave princippet om rationel og ansvarlig udnyttelse af havets levende biologiske ressourcer og hindre realiseringen af den fælles fiskeripolitiks mål, bør det derfor præciseres, at artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 ikke kan finde anvendelse, hvis man gør brug af den årlige fleksibilitet, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013. Foranstaltninger for europæisk ål Foranstaltningerne for europæisk ål vil blive fastsat i overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning fra ICES, efter at der er foretaget en fuldstændig analyse af rådgivningen. Den videnskabelige rådgivning for bestanden af sydlig havbars vil blive offentliggjort den 7. november 2018. Foranstaltninger for havbarsfiskeriet Ifølge den videnskabelige rådgivning er situationen for havbars (Dicentrarchus labrax) i Det Keltiske Hav, Den Engelske Kanal, Det Irske Hav og den sydlige del af Nordsøen (ICES-afsnit 4b, 4c, 7a og 7d-7h) stadig yderst alvorlig. Bestandens gydebiomasse har været i tilbagegang siden 2005 og ligger nu under Blim. Fiskeridødeligheden er steget i løbet af de pågældende tidsserier og toppede i 2013 inden et skarp fald til under FMSY. Det er vurderet, at rekrutteringen siden 2008 har været lav med undtagelse af tilvækst i 2013 og 2014, som blev anslået til at ligge på gennemsnitsniveau. MSY-rådgivningen fra ICES er, at det samlede fiskeri i 2019 ikke bør overstige 1 789 ton. Det er derfor hensigtsmæssigt at videreføre rækken af foranstaltninger for uundgåelige bifangster af havbars. I henhold til den videnskabelige rådgivning fra ICES kan der gives tilladelse til større fangster af den nævnte art for fiskeri med kroge og liner. Foranstaltningerne til forvaltning af rekreativt fiskeri efter havbars bør tilpasses under hensyntagen til den betydelige indvirkning af dette fiskeri på de pågældende bestande. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område De foreslåede foranstaltninger er udarbejdet i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks mål og regler og er i overensstemmelse med EU's politik for bæredygtig udvikling. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder De foreslåede foranstaltninger er i overensstemmelse med andre EU-politikker, navnlig politikkerne på miljøområdet. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag Dette forslags retsgrundlag er artikel 43, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Unionens forpligtelser, når det gælder bæredygtig udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer, følger af forpligtelserne i henhold til artikel 2 i grundforordningen for den fælles fiskeripolitik. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Unionen har enekompetence på det område, som forslaget vedrører, jf. traktatens artikel 3, stk. 1, litra d). Nærhedsprincippet finder derfor ikke anvendelse. •Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende årsag: Den fælles fiskeripolitik er en fælles politik. I henhold til artikel 43, stk. 3, i traktaten skal Rådet vedtage de foranstaltninger, der tager sigte på at fastsætte og fordele fiskerimulighederne. Den foreslåede rådsforordning fordeler fiskerimulighederne mellem medlemsstaterne. Det står medlemsstaterne frit at tildele sådanne fiskerimuligheder til regioner eller operatører efter eget skøn, jf. artikel 16 og 17 i grundforordningen. Medlemsstaterne har således rige muligheder for at selv at bestemme, hvilken social/økonomisk model de vil anvende i forbindelse med udnyttelsen af de tildelte fiskerimuligheder. Forslaget har ingen nye finansielle virkninger for medlemsstaterne. Denne forordning vedtages af Rådet hvert år, og de offentlige og private midler til gennemførelse af den foreligger allerede. •Valg af retsakt Foreslået retsakt: forordning. 3.RESULTATERNE AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning Forordningen om fiskerimuligheder revideres flere gange i løbet af året for at indføre de ændringer, der er nødvendige for at afspejle den seneste videnskabelige rådgivning og andre tiltag. •Høringer af interesserede parter a)Høringsmetoder, hovedmålgrupper og deltagernes generelle profil Kommissionen har hørt interesserede parter, navnlig gennem de rådgivende råd, og medlemsstaterne om den foreslåede tilgang til de forskellige forslag om fiskerimuligheder på grundlag af sin høring om fiskerimuligheder for 2019. Kommissionen har desuden fulgt retningslinjerne i sin meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om forbedret samråd om EF’s fiskeriforvaltning (KOM(2006) 246 endelig), som beskriver principperne for den såkaldte frontloading-procedure. b)Sammenfatning af svarene og af, hvordan der er taget hensyn til dem Reaktionen på Kommissionens meddelelse om fiskerimuligheder som nævnt ovenfor afspejler medlemsstaternes og de interesserede parters synspunkter om Kommissionens evaluering af ressourcernes tilstand og af, hvordan man kan sikre en passende forvaltning. Kommissionen har taget hensyn til svarene under udarbejdelsen af forslaget.

•Ekspertbistand Hvad angår den anvendte metode, har Kommissionen som allerede nævnt hørt Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES). Rådgivning fra ICES udarbejdes på grundlag af rådgivningsrammer, der er udviklet af organisationens ekspertgrupper og beslutningsorganer, og forelægges i overensstemmelse med det aftalememorandum, der er indgået med Kommissionen. Det endelige mål er at genoprette bestandene til og opretholde dem på et niveau, som giver det maksimale bæredygtige udbytte (MSY). Dette mål er udtrykkeligt fastsat i den nye grundforordning for den fælles fiskeripolitik, navnlig i artikel 2, stk. 2, som har følgende ordlyd: "[...] skal udnyttelsesgraden for det maksimale bæredygtige udbytte, hvor det er muligt, nås inden udgangen af 2015 [...] senest inden udgangen af 2020 for alle bestande". Dette afspejler det tilsagn, som EU har afgivet i forbindelse med tiltrædelsen af konklusionerne af verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg i 2002 og den tilhørende gennemførelsesplan. Som allerede nævnt foreligger der for nogle bestande faktisk oplysninger om det maksimale bæredygtige udbytte. Herunder hører de med hensyn til fangstmængde og handelsværdi meget vigtige bestande som kulmule, torsk, havtaske, tunge, glashvarre, kuller og jomfruhummer. Den flerårige plan for fiskeri i Nordsøen trådte i kraft i år. Ifølge planen skal fiskerimulighederne fastsættes i henhold til målene deri og skal for de bestande, der er anført i planens artikel 1, være i overensstemmelse med FMSY-intervallerne. I de tilfælde, hvor en bestands biomasse ligger under de referencepunkter, der er fastsat i planen, fastsættes fiskerimulighederne på et niveau, der svarer til fiskeridødeligheden, som er reduceret proportionelt under hensyntagen til nedgangen i bestandens biomasse. For at realisere MSY-målet kan det i nogle tilfælde være nødvendigt med en reduktion af fiskeridødeligheden og/eller en reduktion af fangsterne. Dette forslag bygger derfor på MSY-rådgivningen, i det omfang en sådan rådgivning foreligger. I de tilfælde, hvor TAC'en er foreslået på grundlag af MSY-rådgivning, svarer TAC'en til det niveau, som ifølge nævnte rådgivning sikrer realiseringen af MSY-målet i 2019, hvilket er i overensstemmelse målene i den fælles fiskeripolitik. Denne strategi følger principperne i meddelelsen om fiskerimuligheder for 2019. Når det gælder de bestande, som der ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger om, vil de rådgivende videnskabelige organer anbefale, om fangsterne bør reduceres, stabiliseres eller forøges. ICES-rådgivning har i mange tilfælde givet kvantitative retningslinjer om sådanne variationer, hvorved der af forsigtighedsgrunde gælder en højstegrænse på +/- 20 % for forhøjelse eller nedsættelse af fangsten fra det ene år til det andet. Denne vejledning er blevet anvendt som grundlag for fastsættelsen af de foreslåede TAC'er. I de tilfælde, hvor der ikke foreligger videnskabelig rådgivning, er forsigtighedstilgangen blevet fulgt, dvs. præventive nedsættelser af TAC'erne med 20 %. For nogle bestande (hovedsagelig vidt udbredte bestande, hajer og rokker) forelægges rådgivningen i efteråret. Nærværende forslag vil derfor eventuelt skulle ajourføres, når omtalte rådgivning er modtaget. Endelig vil rådgivningen som nævnt ovenfor blive anvendt til at implementere de godkendte forvaltningsplaner. •Konsekvensanalyse Anvendelsesområdet for forordningen om fiskerimuligheder er nøje afgrænset i traktatens artikel 43, stk. 3. Der tages med forslaget sigte på at undgå kortsigtede strategier og i stedet støtte beslutninger, der sikrer bæredygtigheden på lang sigt, idet der tages hensyn til de berørte parters og de rådgivende råds initiativer, hvis disse er godkendt af ICES eller/og STECF. Kommissionens forslag til en reform af den fælles fiskeripolitik blev desuden, som det sig hør og bør, udarbejdet på grundlag af en konsekvensanalyse (SEC(2011) 891) i forbindelse med hvilken MSY-målet blev analyseret. Ifølge konsekvensanalysens konklusioner er dette mål en nødvendig betingelse for, at der kan opnås miljømæssig, økonomisk og social bæredygtighed. Når det gælder de regionale fiskeriforvaltningsorganisationers fiskerimuligheder og bestande, som deles med tredjelande, gennemfører dette forslag i alt væsentligt internationalt aftale foranstaltninger. Eventuelle elementer af relevans for vurderingen af mulige konsekvenser for fiskerimulighederne er behandlet i forbindelse med forberedelsen og gennemførelsen af internationale forhandlinger, inden for rammerne af hvilke Unionens fiskerimuligheder er aftalt med tredjeparter. •Målrettet regulering og forenkling Forslaget indebærer en forenkling af de administrative procedurer for de offentlige myndigheder (i EU og medlemsstaterne), især hvad angår indsatsforvaltningen. •Grundlæggende rettigheder Ikke relevant 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET De foreslåede foranstaltninger har ingen budgetmæssige konsekvenser. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Forordningens bestemmelser vil blive gennemført, og overholdelsen vil blive kontrolleret i overensstemmelse med den gældende fælles fiskeripolitik.

2018/0380 (NLE) Forslag til RÅDETS FORORDNING om fastsættelse for 2019 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fiskerfartøjer i visse andre farvande RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1)I traktatens artikel 43, stk. 3, fastsættes det, at Rådet på forslag af Kommissionen skal vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder. (2)Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 skal der vedtages bevarelsesforanstaltninger under hensyn til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder, hvor det er relevant, rapporter fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) og andre rådgivende organer, samt enhver rådgivning fra de rådgivende råd. (3)Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder, hvis det er relevant, visse funktionelt tilknyttede betingelser. I overensstemmelse med artikel 16, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1380/2013 bør fiskerimulighederne fastsættes i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks målsætninger som fastsat i nævnte forordnings artikel 2, stk. 2. I overensstemmelse med artikel 16, stk. 1, i nævnte forordning bør fiskerimulighederne tildeles medlemsstaterne på en sådan måde, at de enkelte medlemsstater sikres relativ stabilitet i fiskeriet efter de enkelte bestande eller i de enkelte fiskerier. (4)Den samlede tilladte fangstmængde (TAC) bør derfor i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes på grundlag af foreliggende videnskabelig rådgivning og under hensyntagen til biologiske og socioøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer, og på grundlag af de holdninger, som er kommet til udtryk under høringen af interessenter, navnlig på møderne med de rådgivende råd. (5)I henhold til artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013 skal landingsforpligtelsen anvendes fuldt ud senest fra den 1. januar 2019. Når et fiskeri er omfattet af landingsforpligtelsen, skal alle arter i det pågældende fiskeri, som er underlagt fangstbegrænsninger, landes. I artikel 16, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes det, at når der indføres landingsforpligtelse for en fiskebestand, skal fiskerimulighederne fastsættes under hensyntagen til, at de i stedet for at afspejle landingerne nu skal afspejle fangsterne. Kommissionen har på grundlag af fælles henstillinger forelagt af medlemsstaterne og i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013 vedtaget en række delegerede forordninger med nærmere bestemmelser for gennemførelsen af landingsforpligtelsen i form af specifikke planer for udsmid, som finder anvendelse på midlertidig basis og for en periode på højst tre år. (6)Fiskerimulighederne for bestande af arter, der fra den 1. januar 2019 er omfattet af landingsforpligtelsen, bør tage hensyn til, at udsmid af denne bestand i princippet ikke længere vil være tilladt. Fiskerimulighederne bør derfor fastsættes på grundlag af tallet for samlede fangster i Det Internationale Havundersøgelsesråds (ICES) rådgivning (i stedet for tallet for samlede landinger). De mængder, der undtagelsesvis fortsat må smides ud i forbindelse med udøvelsen af landingsforpligtelsen, skal trækkes fra førnævnte tal fra ICES for de samlede fangster. (7)ICES har for visse bestande udsendt videnskabelig rådgivning om nulfangst. Hvis TAC'erne for disse bestande fastsættes på det niveau, der er angivet i den videnskabelige rådgivning, vil forpligtelsen til at lande alle fangster i blandet fiskeri, hvor der forekommer bifangster af de pågældende bestande, føre til den såkaldte "choke species-effekt". For at finde den rette balance mellem et fortsat fiskeri i betragtning af de potentielt alvorlige socioøkonomiske konsekvenser af en afbrydelse og behovet for at opnå en god biologisk tilstand for de pågældende bestande, og under hensyntagen til de vanskeligheder, der er forbundet med at fiske alle bestande i et blandet fiskeri på MSY-niveau på samme tid, er det hensigtsmæssigt at fastlægge specifikke bifangst-TAC'er for disse bestande. Disse TAC'er bør fastsættes på et niveau, der ikke øger fiskeridødeligheden for disse bestande, og som giver incitament til at forbedre selektiviteten og undgåelsen af uønskede fangster. Medlemsstaterne bør nå til enighed om den fælles forvaltning af disse TAC'er, under hensyntagen til deres uundgåelige bifangster af de pågældende bestande og andre relevante kriterier. (8)Medlemsstaterne bør fra 2019 gennemføre flerårige planer til reduktion af bifangster i de pågældende typer fiskeri med hensigt på gradvist at reducere uønskede fangster af de berørte bestande ved at træffe nationale foranstaltninger og, hvis det er relevant, samarbejde på regionalt plan om at forelægge fælles henstillinger til Kommissionen i 2019. Disse planer til reduktion af bifangster skal evalueres af STECF og revideres to år efter deres ikrafttræden. Endvidere bør alle fartøjer, der drager fordel af de særlige TAC'er, fra 2019 indføre komplet dokumentation af fangster. (9)Ifølge den videnskabelige rådgivning er situationen for havbars (Dicentrarchus labrax) i Det Keltiske Hav, Den Engelske Kanal, Det Irske Hav og den sydlige del af Nordsøen (ICES-afsnit 4b, 4c, 7a og 7d-7h) stadig yderst alvorlig. Bestandens gydebiomasse har været i tilbagegang siden 2005 og ligger nu under Blim. Fiskeridødeligheden er steget i løbet af de pågældende tidsserier og toppede i 2013 inden et skarp fald til under FMSY. Det er vurderet, at rekrutteringen siden 2008 har været lav med undtagelse af tilvækst i 2013 og 2014, som blev anslået til at ligge på gennemsnitsniveau. MSY-rådgivningen fra ICES er, at det samlede fiskeri i 2019 ikke bør overstige 1 789 ton. Det er derfor hensigtsmæssigt at videreføre rækken af foranstaltninger for uundgåelige bifangster af havbars. I henhold til den videnskabelige rådgivning fra ICES kan der gives tilladelse til større fangster af den nævnte art for fiskeri med kroge og liner. Foranstaltningerne til forvaltning af rekreativt fiskeri efter havbars bør tilpasses under hensyntagen til den betydelige indvirkning af dette fiskeri på de pågældende bestande. (10)[Foranstaltningerne for europæisk ål (Anguilla anguilla) vil blive indføjet i Kommissionens forslag på et senere tidspunkt efter frigivelsen af videnskabelig rådgivning den 7. november 2019]. (11)Visse TAC'er for bestande af Elasmobranchii (hajer og rokker) har i flere år været sat til 0 med en dertil knyttet forpligtelse til straks at genudsætte utilsigtede fangster af sådanne arter. Grunden til denne særbehandling er, at disse bestandes bevarelsesstatus er meget dårlig, samt den antagelse, at udsmid ikke vil øge fiskeridødeligheden men være til gavn for disse arter, fordi de har en høj overlevelsesrate. Fra den 1. januar 2019 har fangster af disse arter imidlertid skullet landes, medmindre de er omfattet af en af undtagelserne fra landingsforpligtelsen i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013. I henhold til artikel 15, stk. 4, litra a), i nævnte forordning kan sådanne undtagelser anvendes på arter, som der ikke må fiskes efter, og som er identificeret som sådanne i en EU-retsakt, der er vedtaget inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik. Det bør derfor forbydes at fiske efter disse arter i de pågældende områder. (12)I henhold til artikel 16, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1380/2013 bør TAC'erne for bestande, der er omfattet af flerårige planer, fastsættes i overensstemmelse med reglerne i disse planer.

(13)Den flerårige plan for Nordsøen blev fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/973 og trådte i kraft i 2018. Fiskerimulighederne for de bestande, der er anført i nævnte plans artikel 1, bør fastsættes i henhold til målene (FMSY-intervallerne) og sikkerhedsforanstaltninger i planen. Fiskerimulighederne for bifangstarter i Nordsøen bør fastsættes i overensstemmelse med forsigtighedstilgangen, som anført i artikel 9, stk. 2, i forordning (EU) 2018/973. (14)TAC'erne for bestandene af tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal og almindelig tun i den østlige del af Atlanterhavet og Middelhavet bør fastsættes i overensstemmelse med reglerne i Rådets forordning (EF) nr. 509/2007 og i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 2016/1627. For den sydlige kulmulebestand er formålet, jf. Rådets forordning (EF) nr. 2166/2005, at genopbygge biomassen af de berørte bestande, så de kommer til at ligge inden for sikre biologiske grænser samtidig med, at de fortsat er i overensstemmelse med de videnskabelige data. I overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning er det, i mangel af endelige data om et mål for gydebiomassen og samtidig med, at der tages hensyn til ændringer i de sikre biologiske grænser, hensigtsmæssigt, med henblik på at bidrage til opnåelsen af den fælles fiskeripolitiks målsætninger, at fastsætte TAC'en på grundlag af rådgivningen fra ICES om det maksimale bæredygtige udbytte. (15)ICES har hvad angår sildebestanden vest for Skotland på grundlag af de fastlagte benchmarks forelagt rådgivning for den samlede sildebestand i afsnit 6a, 7b og 7c (vest for Skotland og vest for Irland). Rådgivningen omfatter to separate TAC'er (dvs. en for 6aS, 7b og 7c og en for 5b, 6b og 6aN). Ifølge ICES skal der udarbejdes en genopretningsplan for denne bestand. Eftersom forvaltningsplanen for den nordlige bestand ifølge den videnskabelige rådgivning ikke kan anvendes på den samlede bestand, og det ikke er muligt at fastsætte særskilte fiskerimuligheder for disse to bestande, bør der fastsættes en TAC for at muliggøre begrænsede fangster i et kommercielt drevet videnskabeligt prøveudtagningsprogram. (16)For bestande, som der ikke foreligger tilstrækkelige eller pålidelige data for med henblik på udarbejdelse af størrelsesoverslag, bør forvaltningsforanstaltningerne og TAC-niveauerne følge den forsigtighedstilgang i fiskeriforvaltningen, der er defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 8), i forordning (EU) nr. 1380/2013, samtidig med at der tages hensyn til bestandsspecifikke faktorer, herunder især tilgængelige oplysninger om tendenser for bestande og betragtninger vedrørende blandet fiskeri. (17)Der blev med Rådets forordning (EF) nr. 847/96 indført supplerende betingelser for forvaltningen af TAC'er fra år til år, herunder i henhold til nævnte forordnings artikel 3 og 4 bestemmelser om fleksibilitet for præventive og analytiske TAC'er. I henhold til nævnte forordnings artikel 2 skal Rådet, når det fastsætter TAC'erne, beslutte, hvilke bestande der ikke skal være omfattet af nævnte forordnings artikel 3 eller 4, særlig på grundlag af bestandenes biologiske tilstand. Senest er den årsbaserede fleksibilitetsmekanisme indført ved artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 for alle de bestande, der er omfattet af landingsforpligtelsen. For at undgå en uforholdsmæssig høj grad af fleksibilitet, som ville underminere princippet om fornuftig og ansvarlig udnyttelse af havets biologiske ressourcer, hindre opnåelsen af den fælles fiskeripolitiks målsætninger og forværre bestandenes biologiske tilstand, bør det fastsættes, at artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 derfor kun anvendes på analytiske TAC'er, hvis den årsbaserede fleksibilitet, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013, ikke anvendes. (18)Hvis en TAC for en bestand kun tildeles én medlemsstat, bør den berørte medlemsstat i henhold til artikel 2, stk. 1, i traktaten bemyndiges til at fastlægge niveauet for denne TAC. Der bør fastsættes bestemmelser for at sikre, at den berørte medlemsstat ved fastlæggelsen af TAC-niveauet handler i fuld overensstemmelse med principperne og reglerne i den fælles fiskeripolitik. (19)Det er nødvendigt at fastsætte den maksimale tilladte fiskeriindsats for 2019 i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 509/2007 og artikel 5, 6, 7 og 9 i og bilag I til forordning (EU) 2016/1627. (20)For at sikre fuld udnyttelse af fiskerimulighederne er det hensigtsmæssigt at give mulighed for gennemførelse af en fleksibel ordning mellem visse af TAC-områderne for så vidt angår den samme biologiske bestand. (21)For visse arter, såsom bestemte hajarter, vil selv et begrænset fiskeri kunne udgøre en alvorlig risiko for deres bevarelse. Fiskerimulighederne for sådanne arter bør derfor begrænses helt i form af et generelt forbud mod fiskeri efter de pågældende arter. (22)På den 12. konference mellem parterne i konventionen om beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr, som blev afholdt i Manila den 23.-28. oktober 2017, blev en række arter tilføjet til konventionens lister over beskyttede arter i tillæg I og II til konventionen. Disse arter bør derfor beskyttes, når det gælder EU-fiskerfartøjer, der fisker i alle farvande, og når det gælder tredjelandsfiskerfartøjer, der fisker i EU-farvande. (23)De fiskerimuligheder for EU-fiskerfartøjer, der fastsættes ved nærværende forordning, skal udnyttes i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009, særlig nævnte forordnings artikel 33 og 34 om registrering af fangster og fiskeriindsats og om indberetning af data om opbrugte fiskerimuligheder. Det er derfor nødvendigt at fastsætte de koder, som medlemsstaterne skal benytte til at sende data til Kommissionen om landinger af bestande, der er omfattet af denne forordning. (24)Ifølge rådgivningen fra ICES bør den særlige ordning for forvaltning af tobis i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og 3a og ICES-underområde 4 opretholdes. Eftersom den videnskabelige rådgivning fra ICES først forventes at foreligge i februar 2019, bør TAC'er og kvoter for denne bestand midlertidigt fastsættes til nul, indtil rådgivningen foreligger. (25)Unionen har i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i aftalerne eller protokollerne om fiskeriforbindelserne med Norge og Færøerne, holdt samråd om fiskerirettigheder med disse partnere. Efter proceduren i aftalen og protokollen om fiskeriforbindelserne med Grønland har Den Blandede Komité fastsat niveauet for Unionens fiskerimuligheder i grønlandske farvande i 2019. Det er derfor nødvendigt at indarbejde disse fiskerimuligheder i denne forordning. (26)På årsmødet i 2018 vedtog Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) bevarelsesforanstaltninger for de to bestande af rødfisk i Irmingerhavet. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten. [Betragtningen, de relevante artikler og bilagene opdateres efter årsmødet]. (27)På årsmødet i 2017 vedtog Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT), at TAC'erne for sydatlantisk hvid tun og for gulfinnet tun holdes på samme niveau. ICCAT-Kommissionen vedtog desuden TAC-forhøjelser for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet og nordlig hvid tun. TAC'en for 2018 for nordlig hvid tun i Spanien afspejler allerede en nedsættelse på 945,56 ton for overfiskning, som fandt sted i 2016. Denne overfiskning blev på ICCAT-plan opvejet af fiskerimuligheder fra andre medlemsstater (Frankrig, Irland, Portugal og Det Forenede Kongerige). En yderligere tilbagebetaling fra Spanien vil derfor være nødvendig for fuldt ud at kompensere disse medlemsstater. [Betragtningen, de relevante artikler og bilagene opdateres efter årsmødet]. (28)I 2018 begrænses TAC'en for sværdfisk i Middelhavet i tråd med ICCAT-henstilling 16-05. Som det allerede er tilfældet for bestanden af almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, bør fangster i rekreativt fiskeri af alle andre ICCAT-bestande være omfattet af de fangstbegrænsninger, der er vedtaget af ICCAT. EU-fiskerfartøjer med en længde på mindst 20 meter, som fisker efter storøjet tun i ICCAT-konventionsområdet, bør desuden være underlagt de kapacitetsbegrænsninger, som ICCAT har vedtaget i ICCAT-henstilling 15-01. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten. [Betragtningen, de relevante artikler og bilagene opdateres efter årsmødet]. (29)På det 36. årsmøde i 2017 vedtog parterne i Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis (CCAMLR) fangstbegrænsninger for både mål- og bifangstarter for perioden fra den 1. december 2017 til den 30. november 2018. Der bør ved fastsættelsen af fiskerimulighederne for 2018 tages hensyn til udnyttelsen af kvoterne i 2017.

[Betragtningen, de relevante artikler og bilagene opdateres efter årsmødet]. (30)Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean (IOTC) vedtog på sit årsmøde i 2017 nye fangstbegrænsninger for gulfinnet tun (Thunnus albacares), der ikke berører Unionens fangstbegrænsninger i IOTC. Den begrænsede også muligheden for at bruge anordninger til tiltrækning af fisk (FAD) samt forsyningsfartøjer. De nævnte bestemmelser blev ikke revideret på IOTC's årsmøde i 2018 og bør dermed fortsætte med at blive gennemført i EU-retten. (31)Årsmødet i Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav (SPRFMO) finder sted den 23.-27. januar 2019. Indtil årsmødet har fundet sted, bør de gældende foranstaltninger i SPRFMO-konventionsområdet opretholdes foreløbigt. (32)Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) vedtog på sit årsmøde i 2017 en bevaringsforanstaltning for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit for perioden 2018-2020. Foranstaltningen blev ikke revideret på IOTC's årsmøde i 2018 og bør dermed fortsætte med at blive gennemført i EU-retten. (33)På sit årsmøde i 2017 bekræftede Kommissionen for Bevarelse af Sydlig Tun (CCSBT) TAC'en for sydlig tun for perioden 2018-2020, som vedtaget på årsmødet i 2016. De gældende foranstaltninger om tildeling af fiskerimuligheder, som CCSBT har vedtaget, bør gennemføres i EU-retten. [Betragtningen, de relevante artikler og bilagene opdateres efter årsmødet]. (34)Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) valgte på sit årlige møde i 2017 ikke at ændre den bevarelsesforanstaltning med toårige TAC'er for sort patagonisk isfisk, røde dybvandskrabber, sort berycider og Pseudopentaceros spp, som blev vedtaget i 2016. Bevarelsesforanstaltningen for den toårige TAC for orange savbug i afsnit B1 blev ikke revideret og er fortsat gældende i 2018. De gældende foranstaltninger om tildeling af fiskerimuligheder, som SEAFO har vedtaget, bør gennemføres i EU-retten. [Betragtningen, de relevante artikler og bilagene opdateres efter årsmødet]. (35)Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav (WCPFC) vedtog på sit 14. årlige møde bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger for tropisk tunfisk. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten. [Betragtningen, de relevante artikler og bilagene opdateres efter årsmødet]. (36)Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit 40. årsmøde i 2018 en række fiskerimuligheder for 2019 for visse bestande i NAFO-konventionsområdets underområde 1-4. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten. (37)Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet (GFCM) vedtog på sit 40. årsmøde i 2016 fangst- og indsatsbegrænsninger for visse små pelagiske bestande for årene 2017 og 2018 i det geografiske underområde 17 og 18 (Adriaterhavet) i GFCM-aftaleområdet. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten. De maksimale fangstbegrænsninger, som er fastsat i bilag IL, fastsættes udelukkende for et år, og uden at dette berører eventuelle andre foranstaltninger, der vedtages i fremtiden samt en eventuel fordelingsnøgle mellem medlemsstaterne. [Betragtningen, de relevante artikler og bilagene opdateres efter årsmødet]. (38)Under hensyntagen til de særlige forhold, der gør sig gældende for den slovenske flåde og deres marginale indvirkning på bestandene af små pelagiske arter, er det hensigtsmæssigt at bevare de nuværende fiskerimønstre og sikre adgang for den slovenske flåde til en minimumsmængde af små pelagiske arter. (39)Inden for rammerne af aftalen blev der på det 5. møde mellem parterne i fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean (SIOFA) i 2018 vedtaget bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger for de pågældende bestande. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten. (40)Visse internationale foranstaltninger, der skaber eller begrænser fiskerimuligheder for Unionen, vedtages af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO'er) ved årets udgang og finder anvendelse, før denne forordning træder i kraft. Det er derfor nødvendigt at anvende de bestemmelser, der gennemfører disse foranstaltninger i EU-retten, med tilbagevirkende kraft. Da fangståret i CCAMLR-konventionsområdet løber fra den 1. december til den 30. november, og visse fiskerimuligheder eller forbud i CCAMLR-konventionsområdet derfor fastsættes for en periode, der begynder den 1. december 2017, bør de relevante bestemmelser i denne forordning gælde fra denne dato. En sådan anvendelse med tilbagevirkende kraft berører ikke princippet om berettiget forventning, da det ikke er tilladt for CCAMLR-medlemmer at fiske i CCAMLR-konventionsområdet uden tilladelse. [Betragtningen, de relevante artikler og bilagene opdateres efter årsmødet]. (41)For så vidt angår fiskerimulighederne for arktiske krabber i området omkring Svalbard indrømmer Paristraktaten af 1920 en lige og ikkediskriminerende adgang til ressourcer for alle parter i denne traktat, herunder med hensyn til fiskeri. Unionens holdning vedrørende denne adgang for så vidt angår fiskeri efter arktiske krabber på kontinentalsoklen omkring Svalbard er anført i to verbalnoter til Norge af 25. oktober 2016 og 24. februar 2017. For at sikre, at udnyttelsen af arktiske krabber i området ved Svalbard sker i overensstemmelse med de regler om ikkeforskelsbehandling, der måtte være fastsat af Norge, hvis højhedsområde og jurisdiktion området inden for nævnte traktats grænser hører under, er det passende at fastsætte antallet af fartøjer, der har tilladelse til det pågældende fiskeri. Fordelingen af disse fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne er begrænset til 2019. Der mindes om, at det primære ansvar for at sikre overholdelsen af gældende ret i EU påhviler flagmedlemsstaten. (42)I overensstemmelse med Unionens erklæring til Den Bolivariske Republik Venezuela om tildeling af fiskerimuligheder i EU-farvande til fiskerfartøjer, der fører Den Bolivariske Republik Venezuelas flag, i den eksklusive økonomiske zone ud for Fransk Guyanas kyst er det nødvendigt at fastsætte fiskerimuligheder for snapperarter for Venezuela i EU-farvande. (43)Under hensyntagen til at visse bestemmelser skal anvendes løbende og for at undgå retsusikkerhed i perioden mellem udgangen af 2019 og datoen for ikrafttræden af forordningen om fastsættelse af fiskerimuligheder for 2020, bør de i denne forordning fastsatte bestemmelser vedrørende forbud og fredningsperioder fortsat finde anvendelse i begyndelsen af 2020, indtil ikrafttrædelsen af forordningen om fastsættelse af fiskerimuligheder for 2020.

(44)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår bemyndigelse at de enkelte medlemsstater til at benytte sig af systemet for fiskeriindsatstildelinger i overensstemmelse med en kW-dage-ordning. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. (45)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser både hvad angår tildelingen af ekstra havdage for endeligt ophør med fiskeri, bedre videnskabelig observatørdækning og fastlæggelse af formatet for regneark til indsamling og videresendelse af information vedrørende overførsel af havdage mellem fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. (46)For at undgå afbrydelser i fiskeriet og sikre EU-fiskernes udkomme bør denne forordning anvendes fra den 1. januar 2019 med undtagelse af bestemmelserne vedrørende fiskeriindsatsbegrænsninger, som bør anvendes fra den 1. februar 2019, og visse bestemmelser vedrørende specifikke områder, som bør anvendes fra en bestemt dato. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen. (47)Fiskerimulighederne bør udnyttes i fuld overensstemmelse med EU-retten — VEDTAGET DENNE FORORDNING: AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1

Genstand 1.Ved denne forordning fastsættes der fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fiskerfartøjer i visse andre farvande. 2.Fiskerimulighederne i stk. 1 omfatter: a)fangstbegrænsninger for 2019 og, hvor det er anført i denne forordning, for 2020 b)fiskeriindsatsbegrænsninger for perioden fra den 1. februar 2019 til den 31. januar 2020, medmindre der er fastsat andre perioder for indsatsbegrænsninger i artikel 26, 27 og 40, samt bestemmelser vedrørende anordninger til tiltrækning af fisk (FAD) c)fiskerimuligheder for perioden fra den 1. december 2018 til den 30. november 2019 for visse bestande i CCAMLR-konventionsområdet d)fiskerimuligheder for visse bestande i de områder af IATTC-konventionsområdet, der er fastlagt i artikel 28, for de perioder i 2019 og 2020, som er fastsat i samme artikel. Artikel 2

Anvendelsesområde 1.Denne forordning finder anvendelse på følgende fartøjer: a)EU-fiskerfartøjer b)tredjelandsfartøjer i EU-farvande. 2.Denne forordning finder også anvendelse på rekreativt fiskeri, når dette fiskeri udtrykkeligt nævnes i de relevante bestemmelser. Artikel 3

Definitioner Med henblik på denne forordning finder definitionerne i artikel 4 i forordning (EU) nr. 1380/2013 anvendelse. Derudover forstås ved:

a)"tredjelandsfartøj": et fiskerfartøj, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland b)"rekreativt fiskeri": ikkekommercielt fiskeri, der udnytter havets biologiske ressourcer, herunder til rekreation, turisme eller sport c)"internationale farvande": farvande, der ikke er omfattet af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion d)"samlet tilladt fangstmængde" (TAC): i)i fiskerier, der er omfattet af den undtagelse fra landingsforpligtelsen, der er omhandlet i artikel 15, stk. 4-7, i forordning (EU) nr. 1380/2013, den mængde fisk, der hvert år kan landes af hver fiskebestand ii)i alle andre fiskerier den mængde fisk, der hvert år kan fanges af hver bestand e)"kvote": en andel af den TAC, som er tildelt Unionen, en medlemsstat eller et tredjeland f)"analytiske vurderinger": kvantitative evalueringer af bestandsudviklingen på baggrund af data om en bestands biologi og udnyttelse, som ifølge videnskabelige undersøgelser er af den fornødne kvalitet til at kunne give videnskabelig rådgivning om fremtidige fangstmuligheder g)"maskestørrelse": maskestørrelsen i fiskenet som målt i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 517/2008 h)"EU-fiskerflåderegister": det register, der er oprettet af Kommissionen i henhold til artikel 24, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1380/2013 i)"fiskerilogbog": den i artikel 14 i forordning (EF) nr. 1224/2009 omhandlede logbog. Artikel 4

Fiskeriområder I denne forordning forstås ved: a)"ICES-områder" (ICES: Det Internationale Havundersøgelsesråd): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til forordning (EF) nr. 218/2009 b)"Skagerrak": det geografiske område, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst c)"Kattegat": det geografiske område, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen d)"Funktionel enhed 16 i ICES-underområde 7": det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter: –53°30'N, 15°00'V –53°30'N, 11°00'V –51°30'N, 11°00'V

–51°30'N, 13°00'V –51°00'N, 13°00'V –51°00'N, 15°00'V –53°30'N, 15°00'V. e)"Funktionel enhed 26 i ICES-afsnit 9a": det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter: –43°00'N, 8°00'V –43°00'N, 10°00'V –42°00'N, 10°00'V –42°00'N, 8°00'V. f)"Funktionel enhed 27 i ICES-afsnit 9a": det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter: –42°00'N, 8°00'V –42°00'N, 10°00'V –38°30'N, 10°00'V –38°30'N, 9°00'V –40°00'N, 9°00'V –40°00'N, 8°00'V. g)"Funktionel enhed 30 i ICES-afsnit 9a": det geografiske område, der er omfattet af Spaniens jurisdiktion i Cadizbugten og i de tilstødende farvande i 9a h)"Cadizbugten": den geografiske del af ICES-afsnit 9a, der ligger øst for 7°23'48″V i)"CCAMLR-konventionsområdet" (CCAMLR: Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis): det geografiske område, der er defineret i artikel 2, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 601/2004 j)"CECAF-områder" (CECAF: Komitéen for Fiskeriet i Det Østlige Centrale Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2009

k)"GFCM-underområde" (GFCM: Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet): områder som defineret i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning(EU) nr. 1343/2011. l)" IATTCkonventionsområdet" (IATTC: Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): det geografiske område, der er defineret i konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica m)"ICCAT-konventionsområdet" (ICCAT: Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): det geografiske område, der er defineret i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet n)"IOTC-kompetenceområdet" (IOTC: Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean): det geografiske område, der er defineret i aftalen om oprettelse af Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean o)"NAFO-områder" (NAFO: Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 217/2009 p)"SEAFO-konventionsområdet" (SEAFO: Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav): det geografiske område, der er defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav q)"SIOFA's aftaleområde": det geografiske område, der er defineret i Fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean r)"SPRFMO-konventionsområdet" (SPRFMO: Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav): det geografiske område, der er defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af højsøfiskeressourcer i det sydlige Stillehav s)"WCPFC-konventionsområdet" (WCPFC: Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): det geografiske område, der er defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav t)"Beringshavets højsøområde": det geografiske højsøområde i Beringshavet, der ligger uden for 200 sømil fra de basislinjer, som det ydre territorialfarvands bredde måles fra for kyststaterne ved Beringshavet u)"overlapning mellem IATTC- og WCPFC-områderne": det geografiske område, der er afgrænset som følger: –længdegrad 150°V –længdegrad 130°V –breddegrad 4°S –breddegrad 50°S. AFSNIT II

FISKERIMULIGHEDER

FOR EU-FISKERFARTØJER KAPITEL I

Generelle bestemmelser Artikel 5

TAC'er og tildelinger 1.I bilag I fastsættes TAC'erne for EU-fiskerfartøjer i EU-farvande eller i visse andre farvande og fordelingen af disse TAC'er blandt medlemsstaterne samt funktionelt tilknyttede betingelser, hvis det er relevant. 2.EU-fartøjer må inden for de TAC'er, der er fastsat i bilag I til denne forordning, tage fangster i farvande henhørende under Færøernes, Grønlands og Norges fiskerijurisdiktioner og i fiskeriområdet omkring Jan Mayen på de betingelser, der er fastsat i artikel 15 i og bilag III til nærværende forordning og i forordning (EU) nr. 2017/2403 samt i de dertil hørende gennemførelsesbestemmelser.

Artikel 6

TAC'er, som skal fastlægges af medlemsstaterne 1.TAC'erne for visse fiskebestande fastlægges af den berørte medlemsstat. Disse bestande er angivet i bilag I. 2.De TAC'er, en medlemsstat fastlægger, skal: a)være i overensstemmelse med principperne og reglerne i den fælles fiskeripolitik, navnlig princippet om bæredygtig udnyttelse af bestanden, og b)resultere i: i)en udnyttelse af bestanden, der med den størst mulige sandsynlighed er i overensstemmelse med et maksimalt bæredygtigt udbytte fra 2019 og frem, hvis der foreligger analytiske vurderinger, eller ii)en udnyttelse af bestanden, som er i overensstemmelse med forsigtighedstilgangen i fiskeriforvaltningen, hvis der ikke foreligger analytiske vurderinger eller disse er ufuldstændige. 3.Hver af de berørte medlemsstater skal senest den 15. marts 2019 indgive følgende oplysninger til Kommissionen: a)de vedtagne TAC'er b)de data, den berørte medlemsstat har indsamlet og vurderet, og som de vedtagne TAC'er er baseret på c)nærmere oplysninger om, hvorledes de vedtagne TAC'er er i overensstemmelse med stk. 2. Artikel 7

Betingelser for landing af fangster og bifangster 1.Fangster, der ikke er omfattet af den landingsforpligtelse, der er fastsat i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013, må kun bevares om bord eller landes, hvis: a)fangsterne er taget af fartøjer, der fører en medlemsstats flag, og den pågældende medlemsstat har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller b)fangsterne udgør en del af en EU-kvote, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne EU-kvote ikke er opbrugt. 2.De bestande af ikkemålarter, som er inden for sikre biologiske grænser som omhandlet i artikel 15, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013, er anført i bilag I til nærværende forordning med henblik på den undtagelse fra forpligtelsen til at modregne fangsterne i de relevante kvoter, der er fastsat i samme artikel. Artikel 8

Fiskeriindsatsbegrænsninger For de perioder, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra b), anvendes følgende fiskeriindsatsforanstaltninger: a)i bilag IIA, når det gælder genopretningen af kulmule- og jomfruhummerbestandene i ICES-afsnit 8c og 9a med undtagelse af Cadizbugten b)i bilag IIB, når det gælder forvaltningen af tungebestanden i ICES-afsnit 7e.

Artikel 9

Foranstaltninger for havbarsfiskeriet 1.Det er forbudt for EU-fiskerfartøjer samt for erhvervsfiskeri fra kysten at fiske efter havbars i ICES-afsnit 4b og 4c og i ICES-underområde 7. Det er forbudt for EU-fartøjer at beholde om bord, omlade, flytte eller lande havbars taget i nævnte område. 2.Uanset stk. 1 kan EU-fiskerfartøjer i januar 2019 og i perioden fra den 1. april til den 31. december 2019 i farvande i ICES-afsnit 4b, 4c, 7d, 7e, 7f og 7h og i farvande, der ligger inden for 12 sømil fra basislinjen, og som hører under Det Forenede Kongeriges højhedsområde, i ICES-afsnit 7a og 7g fiske efter havbars og beholde om bord, omlade, flytte eller lande havbars, der er fanget i nævnte områder med følgende redskaber og inden for følgende begrænsninger: a)ved anvendelse af bundtrawl: for uundgåelige bifangster ikke over 100 kg pr. måned og 1 % af vægten af de samlede fangster af marine organismer om bord fanget af fartøjet på en enkelt dag. b)ved anvendelse af vod: for uundgåelige bifangster ikke over 180 kg pr. måned og 1 % af vægten af de samlede fangster af marine organismer om bord fanget af fartøjet på en enkelt dag. c)ved anvendelse af kroge og liner: ikke over 7 ton pr. fartøj pr. år. d)ved anvendelse af fastgjorte garn: for uundgåelige bifangster ikke over 1,2 ton pr. fartøj pr. år og 1 % af vægten af de samlede fangster af marine organismer om bord fanget af fartøjet på en enkelt dag. De i første afsnit fastsatte undtagelser gælder for EU-fiskerfartøjer, der har registreret fangster af havbars i perioden fra den 1. juli 2015 til den 30. september 2016: i litra c) med registrerede fangster med anvendelse af kroge og liner, og i litra d) med registrerede fangster med anvendelse af fastgjorte garn. I tilfælde af udskiftning af et EU-fiskerfartøj kan medlemsstaterne lade undtagelsen gælde for et andet fiskerfartøj, forudsat at antallet af EU-fiskerfartøjer, der er omfattet af undtagelsen, og deres samlede fiskerikapacitet ikke øges. 3.Fangstbegrænsningerne i stk. 2 kan ikke overdrages mellem fartøjer eller, i tilfælde af en månedlig begrænsning, overføres fra den ene måned til den anden. For EU-fiskerfartøjer, der anvender mere end ét redskab i en enkelt kalendermåned, gælder den laveste af de fangstbegrænsninger, der er fastsat i stk. 2. Medlemsstaterne indberetter alle fangster af havbars pr. redskabstype til Kommissionen senest 15 dage efter udgangen af hver måned. 4. I rekreativt fiskeri, også fra kysten, i ICES-afsnit 4b, 4c, 6a, 7a-k: (a)i perioden fra den 1. januar til den 31. marts og fra den 1. november til den 31. december 2019 er det kun tilladt at drive catch and release-fiskeri, der giver høje overlevelsesrater, efter havbars. I den periode er det forbudt at beholde om bord, flytte, omlade eller lande havbars fanget i nævnte område. (b)fra den 1. april til den 31. oktober 2019 må der højst beholdes én havbars pr. fisker pr. dag. 5.I rekreativt fiskeri i ICES-afsnit 8a og 8b må der højst beholdes 3 individer af havbars pr. fisker pr. dag. Artikel 10

Foranstaltninger for det europæiske ålefiskeri [Foranstaltningerne for europæisk ål vil blive fastsat i overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning fra ICES, efter at der er foretaget en fuldstændig analyse af rådgivningen. Den videnskabelige rådgivning for bestanden af sydlig havbars vil blive offentliggjort den 7. november 2018.] Artikel 11

Særlige bestemmelser om fordeling af fiskerimuligheder 1.Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat ved denne forordning, er ikke til hinder for: a)udvekslinger i henhold til artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013 b)nedsættelser og omfordelinger i henhold til artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009

c)omfordelinger i henhold til artikel 10, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1006/2008 d)yderligere landinger i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 og artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 e)tilbageholdte mængder i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 og artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 f)nedsættelser i henhold til artikel 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009 g)kvoteoverførsler og -udvekslinger i henhold til artikel 16 i nærværende forordning. 2.De bestande, der er underlagt præventive eller analytiske TAC'er, er anført i bilag I til nærværende forordning med henblik på forvaltningen fra år til år af TAC'er og kvoter som omhandlet i forordning (EF) nr. 847/96. 3.Medmindre andet er fastsat i bilag I til nærværende forordning, anvendes artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 på bestande, der er underlagt en præventiv TAC, og artikel 3, stk. 2 og 3, samt artikel 4 i nævnte forordning anvendes på bestande, der er underlagt en analytisk TAC. 4.Artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 anvendes ikke, hvis en medlemsstat benytter sig af årsbaseret fleksibilitet som fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013. Artikel 12

Fiskeriforbudsperioder 1.Det er forbudt at fiske efter følgende arter og bevare dem om bord i Porcupine Bank i perioden fra den 1. maj til den 31. maj 2019: torsk, glashvarre, havtaske, kuller, hvilling, kulmule, jomfruhummer, rødspætte, lubbe, sej, rokker, almindelig tunge, brosme, byrkelange, lange og almindelig pighaj. Med henblik på dette stykke omfatter Porcupine Bank det geografiske område, der er afgrænset af geodætiske linjer mellem følgende punkter: Punkt Breddegrad Længdegrad 1 52°27'N 12°19'V 2 52°40'N 12°30'V 3 52°47'N 12°39.600'V 4 52°47'N 12°56'V 5 52°13,5'N 13°53,830'V 6 51°22'N 14°24'V 7 51°22'N 14°03'V 8 52°10'N 13°25'V 9 52°32'N 13°07,500'V 10 52°43'N 12°55'V 11 52°43'N 12°43'V 12 52°38,800'N 12°37'V 13 52°27'N 12°23'V 14 52°27'N 12°19'V Uanset første afsnit er det i henhold til artikel 50, stk. 3, 4 og 5, i forordning (EF) nr. 1224/2009 tilladt at gennemsejle Porcupine Bank med de arter om bord, der er omhandlet i samme afsnit. 2.Kommercielt fiskeri efter tobis med bundtrawl, vod eller lignende trukne redskaber med en maskestørrelse på under 16 mm er forbudt i ICES-afsnit 2a og 3a og ICES-underområde 4 fra den 1. januar til den 31. marts 2019 og fra den 1. august til den 31. december 2019. Forbuddet i første afsnit gælder også for tredjelandsfiskerfartøjer, der har tilladelse til at fiske efter tobis og dertil knyttede bifangster i EU-farvande i ICES-underområde 4. Artikel 13

Forbud 1.Det er forbudt for EU-fiskerfartøjer at fiske efter, bevare om bord, omlade eller lande følgende arter: a)tærbe (Amblyraja radiata) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a, 3a og 7d og i ICES-underområde 4 b)stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i alle farvande c)brun pighaj (Centrophorus squamosus) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i underområde 4 og i EU-farvande og internationale farvande i ICES underområde 1 og 14

d)portugisisk fløjlshaj (Centroscymnus coelolepis) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i underområde 4 og i EU-farvande og internationale farvande i ICES-underområde 1 og 14 e)brugde (Cetorhinus maximus) i alle farvande f)chokoladehaj (Dalatias licha) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i underområde 4 og i EU-farvande og internationale farvande i ICES-underområde 1 og 14 g)næbhaj (Deania calcea) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i underområde 4 og i EU-farvande og internationale farvande i ICES-underområde 1 og 14 h)skade (Dipturus batis)-artskomplekset (Dipturus cf. flossada og Dipturus cf. intermedia) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i ICES-underområde 3, 4, 6, 7, 8, 9 og 10 i)lyshaj (Etmopterus princeps) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i underområde 4 og i EU-farvande og internationale farvande i ICES-underområde 1 og 14 j)glat lanternehaj (Etmopterus pusillus) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i underområde 4 og i EU-farvande og internationale farvande i ICES-underområde 1, 5, 6, 7, 8, 12 og 14 k)almindelig gråhaj (Galeorhinus galeus) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i underområde 4 og i EU-farvande og internationale farvande i ICES-underområde 1, 5, 6, 7, 8, 12 og 14 l)sildehaj (Lamna nasus) i alle farvande m)følgende arter af djævlerokker (Mobula) i alle farvande: i)lille djævlerokke (Mobula mobular) ii)lille guineadjævlerokke (Mobula rochebrunei) iii)pighalet djævlerokke (Mobula japanica) iv)glathalet djævlerokke (Mobula thurstoni) v)djævlerokke af arten Mobula eregoodootenkee vi)djævlerokke af arten Mobula munkiana vii)chilensk djævlerokke (Mobula tarapacana) viii)djævlerokke af arten Mobula kuhlii ix)vestatlantisk djævlerokke (Mobula hypostoma) x) djævlerokke af arten Mobula alfredi

xi) almindelig djævlerokke af arten Mobula birostris n)følgende arter af savrokke (Pristidae) i alle farvande: i)knivtandet savrokke (Anoxypristis cuspidata) ii)dværgsavrokke (Pristis clavata) iii)småtandet savrokke (Pristis pectinata) iv)almindelig savrokke (Pristis pristis) v)grøn savrokke (Pristis zijsron) o)sømrokke (Raja clavata) i EU-farvande i ICES-afsnit 3a p)Sortbuget rokke (Dipturus nidarosiensis) i EU-farvande i ICES-afsnit 6a, 6b, 7a, 7b, 7c, 7e, 7f, 7g, 7h og 7k q)broget rokke (Raja undulata) i EU-farvande i ICES-underområde 6 og 10 r)hvalhaj (Rhincodon typus) i alle farvande s)almindelig guitarfisk (Rhinobatos rhinobatos) i Middelhavet t)spidsrokke (Rostroraja alba) i EU-farvande i ICES-underområde 6, 7, 8, 9 og 10 u)guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 og 12 v)almindelig pighaj (Squalus acanthias) i EU-farvande i ICES-underområde 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 og 10, med undtagelse af programmer med henblik på at undgå fangst, som fastsat i bilag IA x)havengel (Squatina squatina) i EU-farvande. 2.Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges utilsigtet, må de ikke skades. De genudsættes straks. Artikel 14

Dataoverførsel Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, anvendes de bestandskoder, der er fastsat i bilag I til nærværende forordning.

Kapitel II

Tilladelser til fiskeri i tredjelandes farvande Artikel 15

Fiskeritilladelser 1.Det maksimale antal fiskeritilladelser til EU-fiskerfartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, er fastsat i bilag III. 2.Hvis en medlemsstat i medfør af artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013 overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale ("swap") i de fiskeriområder, der er nævnt i bilag III, skal overførslen ledsages af en overførsel af de relevante fiskeritilladelser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal fiskeritilladelser for hvert fiskeriområde, jf. bilag III til nærværende forordning, må dog ikke overskrides. Kapitel III

Fiskerimuligheder i regionale

fiskeriforvaltningsorganisationers farvande [Afdeling 2-3, 5, 7-10 i dette kapitel vil blive ajourført efter RFFO'ernes årlige møder] Afdeling 1

Generelle bestemmelser Artikel 16

Kvoteoverførsler og -udvekslinger 1.Hvis det i henhold til en regional fiskeriforvaltningsorganisations ("RFFO") regler er tilladt at foretage kvoteoverførsler eller -udvekslinger mellem kontraherende parter i RFFO'en, kan en medlemsstat ("den pågældende medlemsstat") drøfte dette med en kontraherende part i RFFO'en og udarbejde udkast til en påtænkt kvoteoverførsel eller -udveksling, hvis det er relevant. 2.Kommissionen kan, efter at have fået meddelelse herom fra den pågældende medlemsstat, godkende udkastet til den påtænkte kvoteoverførsel eller -udveksling, som medlemsstaten har drøftet med den relevante kontraherende part i RFFO'en. Herefter giver Kommissionen uden unødig forsinkelse den relevante kontraherende part i RFFO'en meddelelse om godkendelsen af at være bundet af en sådan kvoteoverførsel eller -udveksling. Kommissionen meddeler RFFO'ens sekretariat den aftalte kvoteoverførsel eller -udveksling i henhold til den pågældende organisations regler. 3.Kommissionen underretter medlemsstaterne om den aftalte kvoteoverførsel eller -udveksling. 4.De fiskerimuligheder, der er modtaget fra eller overført til den relevante kontraherende part i RFFO'en i forbindelse med kvoteoverførslen eller -udvekslingen, anses for at være kvoter, der er tildelt eller fratrukket den pågældende medlemsstats tildeling fra det tidspunkt, hvor kvoteoverførslen eller -udvekslingen får virkning i overensstemmelse med betingelserne i aftalen med den relevante kontraherende part i RFFO'en eller i henhold til reglerne i den relevante RFFO, alt efter hvad der er relevant. En sådan tildeling må i overensstemmelse med princippet om relativ stabilitet i fiskeriet ikke ændre den bestående fordelingsnøgle for fordeling af fiskerimuligheder blandt medlemsstaterne. 5.Denne artikel anvendes indtil den 31. januar 2020 for kvoteoverførsler fra en kontraherende part i en RFFO til Unionen og for den efterfølgende fordeling mellem medlemsstaterne. Afdeling 2

ICCAT-konventionsområdet Artikel 17

Begrænsninger af fiskeri-, opdræts- og opfedningskapaciteten 1.Antallet af EU-stangfartøjer og EU-dørgefartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i det østlige Atlanterhav begrænses som fastsat i bilag IV, punkt 1. 2.Antallet af EU-fartøjer til kystnært ikkeindustrielt fiskeri med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Middelhavet begrænses som fastsat i bilag IV, punkt 2. 3.Antallet af EU-fartøjer, der fisker aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Adriaterhavet til opdrætsformål, begrænses som fastsat i bilag IV, punkt 3. 4.Antallet af fiskerfartøjer og den dertil svarende samlede bruttotonnage med tilladelse til at fiske efter, bevare om bord, omlade, transportere eller lande almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 4 i bilag IV. 5.Antallet af faststående tunfiskenet, der anvendes i fiskeriet efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, begrænses som fastsat i bilag IV, punkt 5.

6.Tunopdrætskapaciteten, opfedningskapaciteten og det maksimale input af fanget vild almindelig tun til akvakulturbrugene i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i bilag IV, punkt 6. 7.Det maksimale antal EU-fiskerfartøjer, som må fiske efter nordlig hvid tun som målart, jf. artikel 12 i forordning (EF) nr. 520/2007, begrænses som fastsat i denne forordnings bilag IV, punkt 7. 8.Det maksimale antal EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på mindst 20 meter, som fisker efter storøjet tun i ICCAT-konventionsområdet, begrænses som fastsat i bilag IV, punkt 8. Artikel 18

Rekreativt fiskeri Medlemsstaterne afsætter eventuelt en særlig andel til rekreativt fiskeri fra deres tildelte kvoter som fastsat i bilag ID. Artikel 19

Hajer 1.Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten storøjet rævehaj (Alopias superciliosus) i enhver form for fiskeri er forbudt. 2.Det er forbudt at drive direkte fiskeri efter rævehajarter af slægten Alopias. 3.Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hammerhaj af familien Sphyrnidae (undtagen Sphyrna tiburo) i forbindelse med fiskerier i ICCAT-konventionsområdet er forbudt. 4.Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i enhver form for fiskeri er forbudt. 5.Opbevaring om bord af arten silkehaj (Carcharhinus falciformis) i enhver form for fiskeri er forbudt. Afdeling 3

CCAMLR-konventionsområdet Artikel 20

Forbud og fangstbegrænsninger 1.Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag V, del A, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag. 2.For forsøgsfiskeri gælder de TAC'er og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag V, del B, i de underområder, der er anført i samme bilag. Artikel 21

Forsøgsfiskeri 1.Medlemsstaterne kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter isfiskarter (Dissostichus spp.) i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a uden for områder henhørende under national jurisdiktion i fangståret 2019. Hvis en medlemsstat agter at deltage i sådant fiskeri, skal den underrette CCAMLR's sekretariat, jf. artikel 7 og 7a i forordning (EF) nr. 601/2004, og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2019. 2.Hvad angår FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a, er de samlede TAC'er og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU'er) i hver af disse fastsat i bilag V, del B. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den rapporterede fangst når op på den fastsatte TAC, og det pågældende SSRU skal lukkes for fiskeri i resten af fangståret. 3.Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a er det dog forbudt at fiske på mindre end 550 meters dybde. Artikel 22

Fiskeri efter antarktisk lyskrebs i fangstperioden 2019/2020

1.Hvis en medlemsstat agter at fiske efter antarktisk lyskrebs (Euphausia superba) i CCAMLR-konventionsområdet i fangståret 2019/2020, underretter den senest den 1. maj 2019 Kommissionen ved brug af formatet i nærværende forordnings bilag V, del C, om sin hensigt om at fiske efter antarktisk lyskrebs. På grundlag af oplysningerne fra medlemsstaterne forelægger Kommissionen underretningerne for CCAMLR's sekretariat senest den 30. maj 2019. 2.Den underretning, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, skal for hvert fartøj, som medlemsstaten giver tilladelse til at deltage i fiskeriet efter antarktisk lyskrebs, indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004. 3.En medlemsstat, der har til hensigt at fiske efter antarktisk lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, meddeler kun sin hensigt herom for fartøjer med tilladelse, som enten fører dens flag på det tidspunkt, hvor den fremsender underretningen, eller som fører en anden CCAMLR-medlemsstats flag, og som på tidspunktet for fiskeriet forventes at føre den pågældende medlemsstats flag. 4.Medlemsstaterne kan give andre fartøjer end dem, der er anmeldt til CCAMLR's sekretariat i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 3, tilladelse til at deltage i fiskeri efter antarktisk lyskrebs, hvis et fartøj med tilladelse er forhindret i at deltage af legitime driftsmæssige årsager eller som følge af force majeure. I sådanne tilfælde skal de berørte medlemsstater straks underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen herom, og samtidig forelægge: a)alle oplysninger om det (de) påtænkte erstatningsfartøj(er), herunder de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004 b)en udførlig redegørelse for årsagerne til udskiftningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger. 5.Medlemsstaterne må ikke give et fartøj, der er opført på en af CCAMLR's lister over fartøjer, der udøver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU), tilladelse til at deltage i fiskeri efter antarktisk lyskrebs. Afdeling 4

IOTC-kompetenceområdet Artikel 23

Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker i IOTC-kompetenceområdet 1.Det maksimale antal EU-fiskerfartøjer, der må fiske efter tropisk tunfisk i IOTC-kompetenceområdet og den tilsvarende bruttotonnagekapacitet, er fastsat i bilag VI, punkt 1. 2.Det maksimale antal EU-fiskerfartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) og hvid tun (Thunnus alalunga) i IOTC-kompetenceområdet og den tilsvarende bruttotonnagekapacitet, er fastsat i bilag VI, punkt 2. 3.Medlemsstaterne kan foretage en omfordeling af de fartøjer, der er udpeget til det ene af de i stk. 1 og 2 omhandlede to typer fiskeri, til det andet fiskeri, forudsat at de over for Kommissionen kan godtgøre, at ændringen ikke fører til øget fiskeriindsats for de berørte fiskebestande. 4.Medlemsstaterne sørger for, hvis der foreslås overførsel af kapacitet til deres flåde, at de fartøjer, der skal overføres, er opført i IOTC's fartøjsregister eller i andre regionale tunfiskeriforvaltningsorganisationers fartøjsregistre. Det er desuden ikke tilladt at overføre fartøjer, der er opført på en RFFO's liste over fartøjer, der udøver IUU-fiskeri. 5.Medlemsstaterne må kun øge deres fiskerikapacitet ud over de i stk. 1 og 2 nævnte lofter inden for de grænser, der er fastsat i de udviklingsplaner, som er forelagt IOTC. Artikel 24

Drivende FAD'er og forsyningsfartøjer 1.Et notfartøj må højst anvende 350 aktive drivende FAD'er ad gangen. 2.Der må højst være ét forsyningsfartøj til støtte for mindst to notfartøjer, som alle fører den samme medlemsstats flag. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på medlemsstater, der kun anvender ét forsyningsfartøj. 3.Et enkelt notfartøj skal ikke støttes af mere end ét forsyningsfartøj fra samme flagstat på noget tidspunkt. 4.Fra den 1. januar 2018 registrerer Unionen hverken nye eller supplerende forsyningsfartøjer i IOTC's liste over godkendte fartøjer. Artikel 25

Hajer

1.Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af rævehajer af alle arter af familien Alopiidae i enhver form for fiskeri er forbudt. 2.Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i enhver form for fiskeri er forbudt, undtagen for fartøjer med en længde overalt på under 24m, der udelukkende fisker inden for den eksklusive økonomiske zone (EEZ) i den medlemsstat, hvis flag de fører, og på den betingelse, at fangsten udelukkende er beregnet til lokalt forbrug. 3.Når de arter, der er omhandlet i stk. 1 og 2, fanges utilsigtet, må de ikke skades. De genudsættes straks. Afdeling 5

SPRFMO-konventionsområdet Artikel 26

Pelagisk fiskeri 1.Kun de medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, må fiske efter pelagiske bestande i det pågældende område i overensstemmelse med de TAC'er, der er fastsat i bilag IJ. 2.De i stk. 1 anførte medlemsstater skal begrænse den samlede bruttotonnage for fartøjer, der fører deres flag, og som fisker efter pelagiske bestande i 2019, til den samlede bruttotonnage på EU-niveau på 78 600 ton i det pågældende område. 3.De fiskerimuligheder, der er fastsat i bilag IJ, må kun udnyttes på betingelse af, at medlemsstaterne senest den femte dag i den følgende måned sender listen over fartøjer, som fisker aktivt eller deltager i omladning i SPRFMO-konventionsområdet, oplysninger fra fartøjsovervågningssystemer, månedlige fangstrapporter, og, hvis det er muligt, oplysninger om havneanløb til Kommissionen med henblik på videresendelse af disse oplysninger til SPRFMO-sekretariatet. Artikel 27

Bundfiskeri 1.Medlemsstaterne skal begrænse deres fangster af bundfisk eller bundfiskeriindsats i 2019 i SPRFMO-konventionsområdet til de dele af konventionsområdet, hvor bundfiskeri har fundet sted i perioden fra den 1. januar 2002 til den 31. december 2006, og til et niveau, der ikke overstiger de årlige gennemsnitlige fangstmængder eller indsatsparametre i nævnte periode. De må kun fiske ud over den dokumenterede indsats eller de dokumenterede fangster, hvis SPRFMO godkender deres fiskeriplan. 2.Medlemsstater, der ikke kan dokumentere fangster af bundfisk eller en bundfiskeriindsats i SPRFMO-konventionsområdet i perioden fra den 1. januar 2002 til den 31. december 2006, må kun fiske, hvis SPRFMO godkender deres plan om at fiske uden dokumenteret indsats eller dokumenterede fangster. Afdeling 6

IATTC-konventionsområdet Artikel 28

Fiskeri med notfartøjer 1.Fiskeri med notfartøjer efter gulfinnet tun (Thunnus albacares), storøjet tun (Thunnus obesus) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) er forbudt: a)fra den 29. juli kl. 00.00 til den 8. oktober 2019 kl. 24.00 eller fra den 9. november 2019 kl. 00.00 til den 19. januar 2020 kl. 24.00 i det område, der afgrænses af følgende: –de amerikanske stillehavskystlinjer –længdegrad 150°V –breddegrad 40°N –breddegrad 40°S b)fra den 9. oktober 2019 kl. 00.00 til den 8. november 2019 kl. 24.00 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter:

–længdegrad 96°V –længdegrad 110°V –breddegrad 4°N –breddegrad 3°S. 2.De berørte medlemsstater skal for hvert af deres fartøjer inden den 1. april 2019 meddele Kommissionen, hvilken af de i stk. 1 omhandlede lukningsperioder de vælger. Alle notfartøjer fra de berørte medlemsstater indstiller notfiskeriet i det område, der er defineret i stk. 1, i den valgte periode. 3.Notfartøjer, der fisker efter tun i IATTC-konventionsområdet, skal bevare om bord og derefter lande eller omlade hele fangsten af gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit. 4.Stk. 3 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde: a)hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager anses for uegnede til konsum, eller b)under det sidste sæt på en fangstrejse, hvor der måske ikke er tilstrækkelig plads tilbage til at opbevare alle de tun, der er fanget i det pågældende sæt. Artikel 29

Drivende FAD'er 1.Et notfartøj må ikke på noget tidspunkt have mere end 450 aktive FAD'er i IATTC-konventionsområdet. En FAD anses for at være aktiv, når den anvendes til havs, begynder at udsende information om, hvor den befinder sig, og spores af fartøjet, dets ejer eller operatøren. En FAD må kun aktiveres om bord på et notfartøj. 2.Et notfartøj må ikke anvende FAD'er i 15 dage før begyndelsen af den valgte forbudsperiode, jf. artikel 28, stk. 1, litra a), og det skal opsamle det samme antal FAD'er, som det oprindeligt har sat ud, senest 15 dage før begyndelsen af forbudsperioden. 3.Medlemsstaterne skal hver måned indberette de daglige oplysninger om alle aktive FAD'er til Kommissionen i overensstemmelse med IATTC's krav. Indberetningerne skal sendes tidligst inden for 60 dage og senest inden for 75 dage. Kommissionen videresender straks oplysningerne til IATTC's sekretariat. Artikel 30

Fangstbegrænsninger for storøjet tun i langlinefiskeri De samlede årlige fangster af storøjet tun med langlinefartøjer i de enkelte medlemsstater i IATTC-konventionsområdet må ikke overstige 500 ton eller deres respektive årlige fangster af storøjet tun i 2001. Artikel 31

Forbud mod fiskeri efter hvidtippet haj 1.Det er forbudt at fiske efter arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i IATTC-konventionsområdet og at bevare om bord, omlade, lagre, udbyde til salg, sælge eller lande dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj fanget i det pågældende område. 2.Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Individer af denne art genudsættes straks af fartøjets befragter. 3.Fartøjets befragter sørger for at: a)registrere antallet af genudsætninger med angivelse af status (død eller levende)

b)rapportere oplysningerne i litra a) til den medlemsstat, hvor vedkommende er hjemmehørende. Medlemsstaterne sender de oplysninger, der er indsamlet i løbet af det foregående år, til Kommissionen senest den 31. januar. Artikel 32

Forbud mod fiskeri efter djævlerokker Det er i IATTC-konventionsområdet forbudt for EU-fiskerfartøjer at fiske efter, bevare om bord, omlade, lande, lagre, udbyde til salg eller sælge dele af eller hele kroppe af djævlerokker (familien Mobulidae, herunder arterne Manta og Mobula). Så snart EU-fiskerfartøjer bemærker, at sådanne rokker er blevet fanget, genudsætter de dem, hvis det er muligt, straks, levende og uskadte. Afdeling 7

SEAFO-konventionsområdet Artikel 33

Forbud mod fiskeri efter dybvandshajer Direkte fiskeri efter følgende dybvandshajer i SEAFO-konventionsområdet er forbudt: –spøgelseskattehaj (Apristurus manis) –større glat lanternehaj (Etmopterus bigelowi) –korthalet lanternehaj (Etmopterus brachyurus) –lyshaj (Etmopterus princeps) –glat lanternehaj (Etmopterus pusillus), –rokker (Rajidae) –fløjlshaj (Scymnodon squamulosus) –dybvandshajer af overordenen Selachimorpha –almindelig pighaj (Squalus acanthias). Afdeling 8

WCPFC-konventionsområdet Artikel 34

Begrænsninger for fiskeriet efter storøjet tun, gulfinnet tun, bugstribet bonit

og sydlig hvid tun 1.Medlemsstaterne sikrer, at det samlede antal fiskedage, som tildeles notfartøjer, der fisker efter storøjet tun (Thunnus obesus), gulfinnet tun (Thunnus albacares) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) i den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger i højsøområdet mellem 20°N og 20°S, ikke overstiger 403 dage. 2.EU-fiskerfartøjer må ikke fiske efter sydlig hvid tun (Thunnus alalunga) i WCPFC-konventionsområdet syd for 20°S. 3.Medlemsstaterne sikrer, at fangsterne af storøjet tun (Thunnus obesus) med langlinefartøjer ikke overstiger 2 000 ton.

Artikel 35

Forvaltning af fiskeri med FAD'er 1.I den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger mellem 20°N og 20°S, er det forbudt for notfartøjer at anvende, betjene eller udsætte FAD'er mellem kl. 00.00 den 1. juli 2019 og kl. 24.00 den 30. september 2019. 2.Ud over forbuddet i stk. 1 er det forbudt at udsætte FAD'er i WCPFC-konventionsområdets højsøområde, mellem 20°N og 20°S, i yderligere to måneder: enten fra den 1. april 2019 kl. 00.00 til den 31. maj 2019 kl. 24.00 eller fra den 1. november 2019 kl. 00.00 til den 31. december 2019 kl. 24.00. Valget af de to yderligere måneder indberettes til Kommissionen inden den 31. januar 2019. 3.Medlemsstaterne sikrer, at hvert enkelt af deres notfartøjer på et givet tidspunkt ikke har anvendt flere end 350 FAD'er med aktiverede instrumenterede bøjer. Bøjen aktiveres udelukkende om bord på et fartøj. 4.Alle notfartøjer, der fisker i den del af WCPFC-konventionsområdet, der er omhandlet i stk. 1, skal beholde hele fangsten af storøjet tun, gulfinnet tun og bugstribet bonit om bord og lande eller omlade den. 5.Stk. 4 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde: a)i det sidste sæt på en fangstrejse, hvis fartøjet ikke har tilstrækkelig plads tilbage til at opbevare alle fiskene b)hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager er uegnede til konsum, eller c)hvis der opstår en alvorlig driftsforstyrrelse i fryseanlægget. Artikel 36

Begrænsning af antallet af EU-fiskerfartøjer

med tilladelse til at fiske efter sværdfisk Det maksimale antal EU-fiskerfartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) i områder syd for 20°S i WCPFC-konventionsområdet, er fastsat i bilag VII. Artikel 37

Fangstbegrænsninger for sværdfisk i langlinefiskeri syd for 20°S Medlemsstaterne sikrer, at fangsterne af sværdfisk (Xiphias gladius) syd for 20°S med langlinefartøjer ikke overstiger den begrænsning, der er fastsat i bilag IH. Medlemsstaterne sikrer også, at fiskeriindsatsen for sværdfisk ikke flyttes til området nord for 20°S som følge af denne foranstaltning. Artikel 38

Silkehaj og hvidtippet haj 1.Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af følgende arter i WCPFC-konventionsområdet er forbudt: a)silkehaj (Carcharhinus falciformis) b)hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus). 2.Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges utilsigtet, må de ikke skades. De genudsættes straks. Artikel 39

Overlapning mellem IATTC- og WCPFC-områderne 1.Fartøjer, der udelukkende er opført i WCPFC's register, anvender de foranstaltninger, der er fastsat i denne afdeling, ved fiskeri i det område, hvor IATTC- og WCPFC-områderne overlapper hinanden som defineret i artikel 4, litra u).

2.Fartøjer, der er opført i både WCPFC's register og IATTC's register, og fartøjer, der udelukkende er opført i IATTC's register, anvender de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 28, stk. 1, litra a), og stk. 2-4, og artikel 29, 30 og 31 ved fiskeri i det område, hvor IATTC- og WCPFC-områderne overlapper hinanden som defineret i artikel 4, litra u). Afdeling 9

GFCM-aftaleområdet Artikel 40

Små pelagiske bestande i det geografiske underområde 17 og 18 1.EU-fiskerfartøjers fangster af små pelagiske bestande i det geografiske underområde 17 og 18 må ikke overstige niveauerne i 2014, som indberettet i henhold til artikel 24 i forordning (EU) nr. 1343/2011, jf. bilag IL til nærværende forordning. 2.EU-fiskerfartøjer, der fisker efter små pelagiske bestande i det geografiske underområde 17 og 18, må ikke overskride 180 fiskedage pr. år. Inden for dette samlede antal på 180 fiskedage, må der højst fiskes efter sardiner i 144 fiskedage og efter ansjoser i 144 fiskedage. Afdeling 10

Beringshavet Artikel 41

Forbud mod fiskeri i Beringshavets højsøområde Det er forbudt at fiske efter sej (Theragra chalcogramma) i Beringshavets højsøområde. Afdeling 11

SIOFA Artikel 42 Midlertidige foranstaltninger vedrørende bundfiskeri 1. De medlemsstater, hvis fartøjer inden 2016 har fisket i mere end 40 dage i et givet år i SIOFA's aftaleområde skal sikre, at fartøjer, der fører en af disse medlemsstaters flag, begrænser deres årlige bundfiskeriindsats og/eller fangster til den pågældende medlemsstats gennemsnitlige årlige niveau, samt at fiskeriet finder sted inden for det område, der vurderes i den konsekvensanalyse, som er forelagt SIOFA. 2. De medlemsstater, hvis fartøjer inden 2016 ikke har fisket i mere end 40 dage i et givet år i SIOFA's aftaleområde skal sikre, at fartøjer, der fører medlemsstatens flag, begrænser deres årlige bundfiskeriindsats og/eller fangster samt den geografiske fordeling i overensstemmelse med det pågældende fartøjs historiske fangstopgørelse. AFSNIT III

FISKERIMULIGHEDER

FOR TREDJELANDSFARTØJER, DER FISKER I EU-FARVANDE Artikel 43

Fiskerfartøjer, der fører norsk flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne Fiskerfartøjer, der fører norsk flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EU-farvande inden for de i bilag I til denne forordning fastsatte TAC'er og under overholdelse af betingelserne i nærværende forordning og i kapitel III i forordning (EF) nr. 1006/2008. Artikel 44

Fiskerfartøjer, der fører Venezuelas flag Fiskerfartøjer, der fører Venezuelas flag skal overholde betingelserne i nærværende forordning og i kapitel III i forordning (EF) nr. 1006/2008. Artikel 45

Fiskeritilladelser

Det maksimale antal fiskeritilladelser til tredjelandsfartøjer, der fisker i EU-farvande, er fastsat i bilag VIII. Artikel 46

Betingelser for landing af fangster og bifangster Betingelserne i artikel 7 gælder for fangster og bifangster taget af tredjelandsfartøjer i henhold til de tilladelser, der er omhandlet i artikel 43. Artikel 47

Fiskeriforbudsperioder Tredjelandsfiskerfartøjer, der har tilladelse til at fiske efter tobis og dertil knyttede bifangster i EU-farvande i ICES-underområde 4, må inden for nævnte område ikke fiske efter tobis med bundtrawl, vod eller lignende trukne redskaber med en maskestørrelse på under 16 mm fra den 1. januar til den 31. marts 2019 og fra den 1. august til den 31. december 2019. Artikel 48

Forbud 1.Det er forbudt for tredjelandsfartøjer at fiske efter, bevare om bord, omlade eller lande følgende arter, når de befinder sig i EU-farvande: a)tærbe (Amblyraja radiata) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a, 3a og 7d og i ICES-underområde 4 b)følgende arter af savrokke i EU-farvande: i)knivtandet savrokke (Anoxypristis cuspidata) ii)dværgsavrokke (Pristis clavata) iii)småtandet savrokke (Pristis pectinata) iv)almindelig savrokke (Pristis pristis) v)grøn savrokke (Pristis zijsron) c)brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i EU-farvande d)skade (Dipturus batis)-artskomplekset (Dipturus cf. flossada og Dipturus cf. intermedia) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i ICES-underområde 3, 4, 6, 7, 8, 9 og 10 e)almindelig gråhaj (Galeorhinus galeus), der fanges med langliner i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i ICES-underområde 1, 4, 5, 6, 7, 8, 12 og 14 f)almindelig gråhaj (Galeorhinus galeus), der fanges med langliner i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i ICES-underområde 1, 4, 5, 6, 7, 8, 12 og 14 g)chokoladehaj (Dalatias licha), næbhaj (Deania calcea), brun pighaj (Centrophorus squamosus), lyshaj (Etmopterus princeps) og portugisisk fløjlshaj (Centroscymnus coelolepis) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i ICES-underområde 1, 4 og 14

h)sildehaj (Lamna nasus) i EU-farvande i)følgende arter af djævlerokker (Mobula) i EU-farvande: i)lille djævlerokke (Mobula mobular) ii)lille guineadjævlerokke (Mobula rochebrunei) iii)pighalet djævlerokke (Mobula japanica) iv)glathalet djævlerokke (Mobula thurstoni) v)djævlerokke af arten Mobula eregoodootenkee vi)djævlerokke af arten Mobula munkiana vii)chilensk djævlerokke (Mobula tarapacana) viii)djævlerokke af arten Mobula kuhlii ix)vestatlantisk djævlerokke (Mobula hypostoma) x)djævlerokke af arten Mobula alfredi xi)almindelig djævlerokke af arten Mobula birostris j)sømrokke (Raja clavata) i EU-farvande i ICES-afsnit 3a k)Sortbuget rokke (Dipturus nidarosiensis) i EU-farvande i ICES-afsnit 6a, 6b, 7a, 7b, 7c, 7e, 7f, 7g, 7h og 7k l)broget rokke (Raja undulata) i EU-farvande i ICES-underområde 6, 9 og 10 og spidsrokke (Rostroraja alba) i EU-farvande i ICES-underområde 6, 7, 8, 9 og 10 m)guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 og 12 n)almindelig guitarfisk (Rhinobatos rhinobatos) i Middelhavet o)hvalhaj (Rhincodon typus) i alle farvande p)almindelig pighaj (Squalus acanthias) i EU-farvande i ICES-underområde 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 og 10