BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND FOR FORSLAGET

Det primære formål med dette forslag er at bistå markedet for sociale virksomheder med at forbedre tilvejebringelsen af kapital via investeringsfonde, som fokuserer på disse virksomheder.

Sociale virksomheder[1] er en ny sektor inden for EU. Sociale virksomheder har som primær målsætning at opnå sociale resultater frem for at generere udbytte til aktionærerne eller andre interessenter. De sociale virksomheder forsøger at opnå sociale resultater ved at videreudvikle erhvervsaktiviteter, herunder også virksomhedsfinansiering. Sektoren er ny, men oplever en hurtig vækst. I henhold til rapporten for 2009 fra "Global Enterprise Monitor" var mellem 3 og 7,5 % af arbejdsstyrken i udvalgte EU-medlemsstater beskæftiget i forskellige former for sociale virksomheder.

Sociale virksomheder er næsten udelukkende SMV'er. De sociale virksomheders sociale målsætning hænger nært sammen med et stærkt fokus på bæredygtig eller inklusiv udvikling og imødegåelse af sociale udfordringer i hele Unionen. Det betyder, at investeringer i sociale virksomheder må forventes at give større positive sociale resultater end investeringer i SMV'er i almindelighed. Ifølge en række skøn, f.eks. skøn foretaget af J. P. Morgan, vil sociale investeringer hurtigt kunne udvikle sig til et marked af en størrelsesorden på over 100 mia. EUR, hvilket understreger potentialet i denne nye sektor[2].

Sikrer man, at denne sektor fortsat vil vokse og blomstre op, vil det derfor være et værdifuldt bidrag til at realisere målene i Europa 2020-strategien.

For en stor dels vedkommende finansieres de sociale virksomheder ved hjælp af tilskud fra stiftelser, private eller den offentlige sektor. Da der er tale om virksomheder, forudsætter en bæredygtig vækst imidlertid, at de kan trække på en bred vifte af investeringer og finansieringskilder. I den henseende er EU-markedet for investeringsfonde begyndt at spille en væsentlig rolle. Et marked for investeringsfonde, hvis hovedmålsætning er investeringer i sociale virksomheder, har taget form. For at kunne skelne sådanne fonde fra sociale investeringsfonde i bredere forstand benævnes disse målrettede fonde sociale iværksætterfonde i dette forslag. De sociale iværksætterfondes vækst er et udtryk for mange investorers øgede interesse for at foretage investeringer - typisk som en del af en bredere portefølje - som sigter mod at opnå positive sociale resultater ud over blot økonomisk gevinst.

To problemer hindrer imidlertid væksten i de sociale iværksætterfonde, nemlig reguleringsmæssige og markedsmæssige mangler.

For det første er reglerne hverken på EU- eller nationalt plan egnet til at lette tilvejebringelsen af kapital gennem den slags fonde. At tilvejebringe kapital på tværs af grænser er både forbundet med store omkostninger og kompliceret som følge af uensartede nationale regler for "private placeringer"[3] i udlandet. Overholdelse af en mangfoldighed af nationale regler for "private placeringer" ved udvælgelse af investorgrupper øger kapitalomkostningerne for disse fonde. Derfor blomstrer sociale iværksætterfonde ikke i alle medlemsstater, men er ujævnt geografisk fordelt.

Det fremgår klart af konsultationer med medlemsstaterne, at sådanne sociale iværksætterfonde i de fleste tilfælde enten reguleres af generelle nationale regler for private placeringer eller af særlige bestemmelser for venturekapital eller private equity. Enkelte medlemsstater har også særlige regler for bredere kategorier af sociale investeringsfonde, som også er tilgængelige for detailinvestorer. Disse mere generelle sociale investeringsfonde retter ikke nødvendigvis udelukkende deres investeringer mod sociale virksomheder. Det fremgår af konsekvensanalysen, at de forskelligartede nationale regler om sociale iværksætterfonde og manglen på regler, der er skræddersyet til formålet, har medført, at sådanne fondes adgang til kapitalmarkederne er vanskelig og forbundet med store omkostninger. Til trods for, at investorerne er stærkt interesseret i sociale investeringsstrategier, forhindrer disse reguleringsmæssige mangler, at der kan oprettes sociale iværksætterfonde af passende størrelse (en gennemsnitlig social iværksætterfond forvalter sjældent aktiver på over 20 mio. EUR).

For det andet står potentielle investorer i sociale iværksætterfonde over for en stort udvalg af muligheder for forskellige sociale investeringer, varierende informationsdækning af sociale investeringer, udvalget eller screeningen af sociale virksomheder og forskellige metoder til måling af deres sociale resultater. Fondene selv og deres målgruppe af sociale virksomheder kan blive konfronteret med omkostninger, som følger af overlappende elle konkurrerende selvregulerende foranstaltninger i forbindelse med ovennævnte spørgsmål. Det går ud over investorernes tillid og tiltro.

Disse vanskeligheder stiller hindringer i vejen for effektive strømme af kapital til sociale iværksætterfonde og dermed for strømmen af kapital til de sociale virksomheder selv og bremser dermed udviklingen af et indre investeringsmarked på dette område.

Som modtræk hertil forpligtede Kommissionen sig i akten for det indre marked[4] til at lancere en række foranstaltninger for at sikre, at de sociale virksomheder i Unionen kan blomstre, bl.a. ved at afhjælpe sådanne finansielle mangler. Dette forslag til et europæisk regelsæt for sociale iværksætterfonde er et initiativ, som medvirker til at opfylde denne forpligtelse. Det indgår i Kommissionen initiativ for socialt iværksætteri (KOM(2011) 682/2), som sigter mod at løse mere vidtrækkende problemer i denne sektor.

Formålet med den foreslåede forordning er at etablere en lovgivningsramme for sociale virksomheder, investorer, der ønsker at finansiere sådanne virksomheder, og de specialiserede investeringsfonde, der optræder som mellemled mellem de to parter. Forordningsforslaget sigter mod at præcisere, hvilke karakteristika der tydeligt adskiller sociale iværksætterfonde fra den bredere kategori af alternative investeringsfonde. Kun fonde, der opfylder disse kriterier, er berettigede til at rejse midler i henhold til den foreslåede europæiske lovgivning for sociale iværksætterfonde.

Forslaget til forordning omhandler disse problemer. Der indføres ensartede krav til forvaltere af kollektive investeringsvirksomheder, som opererer under betegnelsen "europæisk social iværksætterfond". Der indføres krav til investeringsporteføljen, investeringsmetoder og de virksomheder, som kvalificerede sociale iværksætterfonde kan investere i. Der indføres også ensartede regler for, hvilke kategorier af investorer, kvalificerede sociale iværksætterfonde kan henvende sig til, og for den interne organisation hos forvaltere, som markedsfører sådanne kvalificerede fonde. Da forvaltere af kollektive investeringsvirksomheder, som opererer under betegnelsen "europæiske sociale iværksætterfonde", underkastes identiske materielle bestemmelser i hele Unionen, kan de drage fordel af ensartede registreringskrav og et EU-pas, som vil medvirke til at skabe lige vilkår for alle deltagere på markedet for finansiering af sociale iværksættere.

Forslaget til forordning om europæiske sociale iværksætterfonde (EuSEF'er) supplerer forslaget til forordning om europæiske venturekapitalfonde. Begge forslag sigter mod at nå forskellige mål, og begge forslag vil, hvis de vedtages, eksistere side om side som selvstændige, indbyrdes uafhængige retsakter.

Venturekapitalfonde yder primært egenkapitalfinansiering til SMV'er, men når ikke op over den aktivbaserede tærskel, som er relevant for det markedsføringspas, der anvendes for store fondsforvaltere i henhold til direktiv 2011/61/EU (om forvaltere af alternative investeringsfonde). Da sociale virksomheder også er SMV'er, og de fonde, som er rettet mod sociale virksomheder også opererer under den aktivbaserede tærskel, der er omhandlet i direktiv 2011/61/EU, rækker de i dette forordningsforslag foreslåede kvalificerede finansieringsinstrumenter videre end egenkapitalfinansiering, som er det almindeligste finansieringsinstrument for nystartede virksomheder i teknologisektoren. Ud over egenkapitalfinansiering tyr sociale virksomheder til andre finansieringsformer og kombinerer således offentlig og privat finansiering, gældsinstrumenter eller små lån. De foreslåede regler for sociale iværksætterfonde åbner derfor mulighed for flere kvalificerede investeringsinstrumenter, end det er tilfældet for venturekapitalfonde.

Hertil kommer, at kravene om gennemsigtighed i forbindelse med sociale virksomheder adskiller sig fra de generelle rapporteringsforpligtelser, der er gældende for venturekapital. Investeringerne i socialt iværksætteri sigter mod en form for "socialt afkast" eller positivt socialt resultat. De foreslåede regler indeholder særlige afsnit om oplysninger vedrørende sociale resultater, målingen af dem og de strategier, der sættes i værk for at fremme opnåelsen af disse resultater.

Af disse grunde foretrækkes to EU-regelsæt, et for venturekapital og et for socialt iværksætteri, som er parallelle men gældende hver for sig.

Der bør træffes yderligere foranstaltninger for at sikre, at de rettigheder, som denne forordning tillægger EuSEF-forvaltere, og de EuSEF'er, de forvalter, ikke forringes af skattehindringer. Passende skatteregler, som dog ikke er omfattet af denne forordning, er et vigtigt supplement hertil og bidrager til opbygning af et velfungerende EuSEF-marked i EU. De vil sikre effektive kapitalstrømme til EuSEF'er og i sidste ende de kvalificerede porteføljevirksomheder, som fondene investerer i.

2. RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER 2.1. Høring af interesserede parter

Den 13. juli 2011 indledte Kommissionens tjenestegrene en offentlig høring om mulige initiativer til forbedring af sociale virksomheders adgang til finansiering via investeringsfonde, som blev afsluttet den 14. september 2011[5]. Der blev modtaget i alt 67 høringssvar, som kan ses på følgende websted:

http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2011/social_investment_funds_en.htm.

Endvidere blev regulerende og tilsynsførende myndigheder hørt via Det Europæiske Værdipapirudvalg, herunder via et spørgeskema med spørgsmål om eksisterende nationale regler om sociale investeringsfonde i bredere forstand, men også om sociale iværksætterfonde.

Dette skal ses i en bredere sammenhæng i forbindelse med Kommissionens arbejde og høring vedrørende akten for det indre marked, hvor betydningen af de sociale virksomheder og deres finansieringsmuligheder også blev påpeget og drøftet med interesserede parter og deltagere i høringen. I tilslutning hertil lancerede Kommissionen et selvstændigt initiativ for socialt iværksætteri, som åbnede flere muligheder for drøftelser med interesserede parter, og på en workshop i maj 2011.

2.2. Konsekvensanalyse

Kommissionen foretog i overensstemmelse med sin politik for en bedre lovgivning en konsekvensanalyse af forskellige politikmodeller.

Ved denne analyse blev der afdækket to grundlæggende problemer: Dels er de oplysninger, som er til rådighed for investorer vedrørende sociale virksomheder, de sociale iværksætterfondes investeringspolitik og screeningprocedurer og måling af de sociale resultater enten utilstrækkelige eller ikke fremlagt, således at de er sammenlignelige. Dels er reglerne vedrørende finansiering via foretagender, der har specialiseret sig i investeringer i sociale virksomheder, ikke tilstrækkelige til at opfylde sociale iværksætterfondes behov.

For det første har markedsdeltagerne ikke tilstrækkelig tillid til de tilgængelige oplysninger, og de er ikke umiddelbart i stand til at afgrænse de fonde, som fokuserer på sociale virksomheder, og er ej heller overbeviste om de sociale resultater, der kan opnås ved at investere i sådanne fonde. Dernæst er der reguleringsmæssige mangler. De nationale regler for rejsning af kapital uden for de åbne markeder (private placeringer) varierer og er ikke specielt egnede til at opfylde de sociale iværksætterfondes og deres forvalteres behov. Det betyder, at rejsning af kapital på tværs af grænser er kompliceret og præget af uensartede regler. Såfremt der ikke findes fælles EU-regler, kan de sociale iværksætterfondes rejsning af kapital til sociale virksomheder forventes at forblive et nationalt anliggende.

Ved analysen blev der fastlagt tre grundlæggende mål: bedre afgrænsning og sammenlignelighed af investeringsfonde, der er rettet mod sociale virksomheder, bedre redskaber til vurdering og analyse af sociale resultater og bedre hensyntagen til de sociale iværksætterfondes behov i de regler, som finder anvendelse på sådanne fonde i hele Unionen.

Med udgangspunkt i disse mål blev der gennemgået en bred vifte af politikmodeller.

Med henblik på forbedring af afgrænsningen og sammenligneligheden af sociale iværksætterfonde gennemgås der i konsekvensanalysen forskellige politikmodeller for øget gennemsigtighed gennem selvregulering (adfærdskodeks), indførelse af et EU-mærke sammen med harmoniserede og bindende foranstaltninger for at sikre, at reglerne overholdes. Til forbedring af redskaberne til vurdering eller analyse af sociale resultater blev der gennemgået forskellige politikmodeller lige fra oprettelse af diskussionsfora for interessenter til iværksættelse af yderligere undersøgelser af, hvordan sådanne vurderingsredskaber kan harmoniseres på EU-plan. Hvad angår forbedringen af sådanne fondes muligheder for at rejse kapital på tværs af grænser og de regler, der regulerer private placeringer i udlandet, blev der gennemgået politikmodeller, som gik ud på at fremme medlemsstaternes gensidige anerkendelse af deres regler for private placeringer, anvendelse af venturekapitalregler med henblik på at forbedre sociale iværksætterfondes muligheder for at rejse kapital, oprettelse af et skræddersyet system for sådanne fonde til rejsning af kapital og indførelse af en selvstændig europæisk lovgivningsramme for sådanne fonde.

I konsekvensanalysen konkluderes det, at man bør foretrække en selvstændig lovgivningsramme for fondene og de regler, der finder anvendelse på dem, for at fremme den nationale og grænseoverskridende rejsning af kapital og indførelse af et europæisk mærke for sociale iværksætterfonde kombineret med omfattende gennemsigtighedsforanstaltninger.

Der blev foretaget en vurdering af politikmodellerne, herunder fordele og omkostninger for fondene, investorerne, de sociale virksomheder, samfundet, tilsynsmyndighederne og andre interessenter. Den foretrukne løsning blev anset for at have det bedste potentiale til at afhjælpe de afdækkede problemer og stå i et rimeligt forhold til de omkostninger, der er forbundet med at udnytte de muligheder, som følger af den nye lovgivning.

Der er taget hensyn til de bemærkninger, som konsekvensanalyseudvalget fremsatte i deres udtalelse af 18. november 2011. Den bredere sammenhæng, som dette initiativ skal placeres i, er blevet yderligere præciseret, idet det belyses, hvordan Kommissionens initiativer vedrørende sociale virksomheder griber ind i hinanden og danner en samlet strategi. Der er blevet foretaget en mere tilbundsgående analyse af og en mere præcis redegørelse for, hvorfor initiativet vedrørende venturekapitalfonde ikke er egnet til at løse problemerne omkring sociale iværksætterfonde. Baggrunden for indførelsen af regler og analysen af de forskellige politikmodeller, navnlig hvad angår mulige kategorier af investorer, er blevet yderligere præciseret. De foranstaltninger, der påtænkes indført nu, og de foranstaltninger det kan blive nødvendigt at træffe på et senere tidspunkt, er der blevet gjort nærmere rede for. Analysen af konsekvenserne er blevet forbedret, hvilket også gælder vurderingen af de indbyrdes forbundne foranstaltninger for så vidt angår deres forventede virkning. Endelig er de foranstaltninger, der er truffet med henblik på tilsyn og overholdelse af bestemmelserne, beskrevet nærmere.

3. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET 3.1. Retsgrundlag

Forslaget er baseret på EUF-traktatens artikel 114 som det mest egnede grundlag på dette område. Forslaget har til hovedformål at sikre større pålidelighed og retssikkerhed i forbindelse med markedsføring, som foretages af operatører, der anvender betegnelsen "europæisk social iværksætterfond". Med henblik på at nå dette mål indeholder forslaget ensartede regler for porteføljesammensætningen, kvalificerede investeringsinstrumenter og kvalificerede investeringsmål, som kollektive investeringsfonde, der anvender denne betegnelse, fokuserer på. Forslaget indfører også regler om de kategorier af investorer, som kan komme i betragtning til at investere i sådanne investeringsfonde.

En forordning anses for at være det mest hensigtsmæssige juridiske instrument til at indføre ensartede krav til alle deltagere på markedet for rejsning af kapital til investorer i sociale virksomheder - investorer, sociale iværksætterfonde og de virksomheder, som er målgruppen for disse fonde. En forordning anses endvidere for at være det mest hensigtsmæssige instrument til at indføre ensartede regler om, hvem der kan være investor i sociale iværksætterfonde, hvem der kan anvende betegnelsen "europæisk social iværksætterfond", og hvilke virksomhedstyper der kan modtage finansiering fra sådanne kvalificerede fonde. Endelig anses en forordning for at være det mest hensigtsmæssige instrument til at sikre, at alle deltagere er underlagt ensartede krav til anvendelse af betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" og de investeringsstrategier og investeringsinstrumenter, som "europæiske sociale iværksætterfonde" anvender.

Hertil kommer, at målene for denne forordning vedrører ensartede krav om gennemsigtighed i forbindelse med sociale resultater, herunder rapportering og måling af sociale resultater. Derfor er ensartede regler herom nødvendige, f.eks. nærmere regler for fremlæggelse af oplysninger om sociale resultater. Hvis de enkelte medlemsstater skulle lovgive om standardisering af kravene, ville der opstå risiko for, at disse krav ville variere fra medlemsstat til medlemsstat. Derved ville der blive indført uensartede standarder på et område, som er af fundamental betydning for udviklingen af markedet for investeringsfonde, som er rettet mod sociale virksomheder. Sådanne uensartede standarder ville stride mod målet om at skabe et marked, som investorer har tillid til. For at forbedre investorernes tillid er det derfor nødvendigt at sikre, at fondsforvaltere følger de samme regler på dette centrale område.

3.2. Nærheds- og proportionalitetsprincippet

Forslaget har hovedsagelig til formål at skabe pålidelige, sikre og retligt stabile forhold for markedsføring af europæiske sociale iværksætterfonde. Det kan ikke overlades til medlemsstaterne at fastlægge hovedbestanddelene i sådanne fonde, dvs. porteføljesammensætning, investeringsredskaber, investeringsmål og berettigede investorgrupper, da det ville føre til forskellig og inkonsekvent anvendelse af disse krav i EU. Ensartede definitioner og krav skal derfor spille en central rolle, når der indføres en række fælles regler vedrørende det europæiske marked for disse fonde og deres forvaltere. Endvidere skal alle forvaltere af kollektive investeringsfonde på dette marked, som anvender betegnelsen "europæisk social iværksætterfond", være underlagt de samme krav til organisation, forretningsadfærd og gennemsigtighed.

Med hensyn til registrering og tilsyn med forvaltere af "europæiske sociale iværksætterfonde" sigter forslaget mod at skabe balance mellem behovet for effektivt tilsyn, de interesser, som de kompetente nationale myndigheder har, der hvor sådanne fonde enten har hjemsted eller udbydes til egnede investorkategorier, og ESMA's rolle som koordinator. For at sikre et velfungerende tilsyn kontrollerer den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor forvalteren af den kvalificerede "europæiske sociale iværksætterfond" har hjemsted, de registreringsdokumenter, som den ansøgende forvalter har indgivet, og registrerer ansøgeren efter en vurdering af, om ansøgeren har givet tilstrækkelig garanti for at kunne opfylde forordningens krav. Den kompetente myndighed, som har registreret forvalteren, samarbejder ved tilsynet med den registrerede forvalter med de kompetente myndigheder i de medlemsstater, hvor den kvalificerede fond markedsføres. ESMA fører en central database, der indeholder alle registrerede forvaltere, som er berettigede til at anvende betegnelsen europæisk social iværksætterfond.

Med hensyn til proportionalitetsprincippet skaber forslaget en passende balance mellem offentlighedens interesse, som består i at udvikle mere effektive markeder for europæiske sociale iværksætterfonde, og de foreslåede foranstaltningers omkostningseffektivitet. Med forslaget indføres der et enkelt registreringssystem, og på den måde tages der fuldt ud hensyn til behovet for at skabe balance mellem sikkerhed og pålidelighed i forbindelse med brug af betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" og et velfungerende marked samt de forskellige berørte parters omkostninger.

3.3. Overholdelse af artikel 290 og 291 i TEUF

Den 23. september 2009 vedtog Kommissionen forslag til forordninger om oprettelse af EBA, EIOPA og ESMA. Kommissionen vil i denne henseende minde om sine erklæringer vedrørende artikel 290 og 291 i TEUF i forbindelse med vedtagelsen af forordningerne om oprettelse af de europæiske tilsynsmyndigheder: "For så vidt angår proceduren for vedtagelse af reguleringsstandarder understreger Kommissionen den unikke karakter af sektoren for finansielle tjenesteydelser som følge af Lamfalussystrukturen, hvilket er udtrykkeligt anerkendt i erklæring 39 til TEUF. Kommissionen er imidlertid i alvorlig tvivl om, hvorvidt begrænsningerne i dens funktion i forbindelse med vedtagelsen af delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter er i overensstemmelse med artikel 290 og 291 i TEUF."

3.4. Redegørelse for forslaget

Artikel 1 – Genstand

Artikel 1 afgrænser den påtænkte forordnings anvendelsesområde. I artiklen præciseres det, at betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" (EuSEF) er forbeholdt fondsforvaltere, som opfylder en række ensartede kvalitetskriterier for markedsføring af deres fonde i hele Unionen. I denne henseende fremhæver artikel 1 målet, som er at sikre, at en EuSEF har et ensartet indhold. Dens indhold er udformet på en måde, som sikrer, at sådanne fonde kan markedsføres korrekt i hele Unionen.

Artikel 2 - Anvendelsesområde

I artikel 2 præciseres det, at denne forordning finder anvendelse på forvaltere af kollektive investeringsvirksomheder, jf. definitionen i denne forordnings artikel 3, stk. 1, litra b), der er etableret i Unionen og underlagt registreringspligt hos de kompetente myndigheder i deres hjemland, jf. artikel 3, stk. 3, litra a), i direktiv 2011/61/EU, forudsat at de pågældende forvaltere forvalter EuSEF's porteføljer, hvis samlede forvaltede aktiver ikke overstiger en tærskelværdi på 500 mio. EUR.

Artikel 3 - Definitioner

Artikel 3 indeholder vigtige definitioner, som afgrænser den foreslåede forordnings anvendelsesområde. Nøglebegreber som EuSEF, EuSEF-forvalter, kvalificerede investeringsinstrumenter og kvalificerede investeringsmål er defineret. Disse definitioner har hovedsagelig til formål at sikre en klar sondring mellem en EuSEF og andre fonde, som følger tilsvarende investeringsstrategier, men som ikke har sociale virksomheder som målgruppe.

I overensstemmelse med målet om præcist at afgrænse de fonde, som er omfattet af denne forordning, foreskriver artikel 3, stk. 1, litra a), at en EuSEF er en fond, der investerer mindst 70 procent af sin samlede indbetalte kapital og ikke-indkaldte forpligtede kapital i kvalificerede porteføljevirksomheder. Det indebærer, at f.eks. driftsudgifter, der skal afholdes af EuSEF'en som aftalt med investorerne, skal afholdes af de resterende 30 procent af den forpligtede kapital.

Denne forordning tager også højde for de sociale virksomheders særlige kendetagen. Sociale virksomheder har som deres primære målsætning at opfylde et positivt socialt formål. Derfor kræver denne forordning, at en kvalificeret porteføljevirksomhed har opnået målbare og positive sociale resultater, at den anvender sit overskud til at opfylde sin primære målsætning, og at den forvaltes på en ansvarlig og gennemsigtig måde. Artikel 3 foreskriver også regler og procedurer, som skal være indført for at tage højde for tilfælde, hvor en kvalificeret porteføljevirksomhed ønsker at udlodde noget af overskuddet til sine ejere og aktionærer. Som beskrevet i betragtningerne bør sådanne udlodninger af overskud ikke vanskeliggøre opfyldelsen af virksomhedens primære målsætning.

Afhængigt af sådanne virksomheders finansieringsbehov er investeringsinstrumenter, som kan komme i betragtning, ligeledes defineret. Disse omfatter egenkapitalinstrumenter, gældsinstrumenter, investeringer i andre EuSEF'er og lang- og mellemfristede lån.

Artikel 4 – Brug af betegnelsen "europæisk social iværksætterfond"

Artikel 4 indeholder det centrale princip om, at kun fonde, som opfylder de ensartede kriterier i denne forordning, er berettigede til at anvende betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" i forbindelse med markedsføring af EuSEF'er i hele Unionen.

Artikel 5 – Porteføljesammensætning

Artikel 5 indeholder en præcis bestemmelse om den porteføljesammensætning, som kendetegner en EuSEF. I den forbindelse indeholder artikel 5 ensartede bestemmelser om EuSEF'ers investeringsmål og kvalificerede investeringsredskaber samt bestemmelser om begrænsningerne i en EuSEF-forvalters muligheder for at øge eksponeringen. For at indrømme EuSEF'er en vis fleksibilitet i deres investeringer og likviditetsforvaltning kan de også op til en grænse på højst 30 procent af den samlede indbetalte kapital og ikke-indkaldte kapital investere i aktiver, som ikke er kvalificerede investeringer.

Artikel 6 – Berettigede investorer

Artikel 6 indeholder nærmere bestemmelser om investorer, som er berettigede til at investere i EuSEF'er. I henhold til denne artikel kan EuSEF'er kun markedsføres til investorer, der betragtes som professionelle investorer i henhold til direktiv 2004/39/EF. Markedsføring til andre investorer, f.eks. visse privatpersoner med stor nettoformue, er kun tilladt, hvis de forpligter sig til at investere mindst 100 000 EUR i fonden, og hvis fondsforvalteren følger bestemte procedurer, således at han kan opnå en rimelig sikkerhed for, at disse andre investorer er i stand til selv at træffe deres investeringsbeslutninger og forstå de involverede risici.

Artikel 7 - Adfærdsregler

Artikel 7 indeholder generelle adfærdsprincipper for EuSEF-forvaltere, særlig i forbindelse med udøvelsen af deres aktiviteter og deres forhold til investorerne.

Artikel 8- Interessekonflikter

Artikel 8 indeholder bestemmelser om EuSEF-forvalteres håndtering af interessekonflikter. I henhold til disse bestemmelser skal forvaltere også have indført de organisatoriske og administrative ordninger, der er nødvendige for at sikre korrekt håndtering af interessekonflikter.

Artikel 9 - Måling af positive sociale resultater

Artikel 9 kræver, at EuSEF-forvaltere har indført de procedurer, som er nødvendige for at måle og overvåge de positive sociale resultater, som de kvalificerede porteføljevirksomheder er forpligtede til at opnå.

Artikel 10 - Organisatoriske krav

I henhold til artikel 10 skal EuSEF-forvaltere til enhver tid have tilstrækkelige menneskelige og tekniske ressourcer samt tilstrækkelig egenkapital til at sikre korrekt forvaltning af EuSEF'er.

Artikel 11 – Værdiansættelse

Artikel 11 omhandler værdiansættelse af aktiverne i en EuSEF. Bestemmelserne om værdiansættelse af aktiver skal være fastlagt i EuSEF's vedtægter.

Artikel 12 - Årsrapporter

Artikel 12 indeholder bestemmelser om årsrapporter, som EuSEF-forvaltere skal udarbejde for de EuSEF'er, de forvalter. Rapporten skal indeholde en beskrivelse af fondens porteføljesammensætning og af aktiviteterne i det forløbne år. Den skal også indeholde oplysninger om de sociale resultater, som er opnået gennem fondens investeringspolitik.

Artikel 13 – Oplysninger til investorer

Artikel 13 indeholder bestemmelser om de vigtigste oplysninger, som EuSEF-forvalteren skal meddele sine investorer. Det drejer sig om generelle oplysningsforpligtelser forud for indgåelse af aftaler med hensyn til den pågældende EuSEF's investeringsstrategi og -mål, oplysninger om omkostninger og gebyrer og risiko-/afkastprofilen for den af EuSEF foreslåede investering. Kravene omfatter også oplysninger om, hvordan EuSEF-forvalterens vederlag beregnes. Samtidig skal disse krav sikre gennemsigtighed i forhold til EuSEF'ens særlige art, navnlig hvad angår de positive sociale resultater, som skal opnås gennem investeringspolitikken.

Artikel 14 - Tilsyn

I artikel 14 hedder det, at for at sikre, at hjemlandets kompetente myndighed kan føre tilsyn med, at EuSEF-forvalteren opfylder de ensartede krav i forordningen, skal EuSEF-forvalteren underrette den kompetente myndighed om, at han har til hensigt at markedsføre EuSEF'er under betegnelsen "europæisk social iværksætterfond". Forvalteren skal også indgive de nødvendige oplysninger, herunder om de foranstaltninger, der er truffet for at overholde bestemmelserne i denne forordning, og om de fonde, han har til hensigt at markedsføre. Den kompetente myndighed registrerer EuSEF-forvalteren, når den finder det godtgjort, at de krævede oplysninger er indgivet, og at foranstaltningerne kan opfylde kravene i denne forordning. Registreringen er gyldig i hele Unionen og giver EuSEF-forvalteren mulighed for at markedsføre EuSEF'er under betegnelsen "europæiske sociale iværksætterfonde".

Artikel 15 – Opdatering af oplysninger

Artikel 15 indeholder bestemmelser om de tilfælde, hvor oplysninger indgivet til hjemlandets kompetente myndighed skal opdateres.

Artikel 16 – Grænseoverskridende underretninger

Artikel 16 indeholder en beskrivelse af den grænseoverskridende underretningsproces mellem de kompetente tilsynsmyndigheder, som indledes, når EuSEF-forvalteren registreres.

Artikel 17 – ESMA's database

I henhold til artikel 17 pålægges det ESMA at føre en central database med en fortegnelse over alle de EuSEF'er, som er registreret i Unionen.

Artikel 18 – Den kompetente myndigheds tilsyn

Artikel 18 foreskriver, at værtslandets kompetente myndighed fører tilsyn med overholdelse af kravene i nærværende forordning.

Artikel 19 – Tilsynsbeføjelser

Artikel 19 indeholder en oversigt over tilsynsbeføjelser, som de kompetente myndigheder har til rådighed for at sikre, at de ensartede kriterier i forordningen overholdes.

Artikel 20 – Sanktioner

Artikel 20 indeholder bestemmelser om sanktioner, som skal sikre korrekt håndhævelse af kravene i nærværende forordning.

Artikel 21 – Overtrædelse af centrale bestemmelser

Artikel 21 foreskriver, at overtrædelse af centrale bestemmelser i denne forordning, f.eks. om porteføljesammensætningen, berettigede investorer og anvendelse af betegnelsen "europæisk social iværksætterfond", bør medføre forbud mod brug af betegnelsen, og at EuSEF-forvalteren slettes af registret.

Artikel 22 - Tilsynssamarbejde

Artikel 22 indeholder bestemmelser om udveksling af tilsynsoplysninger mellem de kompetente myndigheder i hjem- og værtslande og ESMA.

Artikel 23 - Tavshedspligt

Artikel 23 indeholder bestemmelser om den tavshedspligt, som finder anvendelse på alle relevante nationale myndigheder og for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA).

Artikel 24 - Betingelser for delegation af beføjelser

Artikel 24 indeholder betingelserne for Kommissionens vedtagelse af delegerede retsakter.

Artikel 25 - Revision

Artikel 25 indeholder bestemmelser om revision af forordningsforslaget og eventuelle forslag fra Kommissionen til ændring heraf.

4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Forslaget har ingen budgetmæssige virkninger.

2011/0418 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om europæiske sociale iværksætterfonde

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank[6],

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[7],

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Efterhånden som investorer også forfølger sociale mål og ikke kun søger at opnå økonomisk gevinst, er der i Unionen i stigende omfang begyndt at opstå et marked for sociale investeringer, som til dels består af investeringsfonde rettet mod sociale virksomheder. Sådanne investeringsfonde yder finansiering til sociale virksomheder, som med innovative løsninger på sociale problemer og et værdifuldt bidrag til opfyldelse af målsætningerne i Europa 2020-strategien er drivkraften i den sociale udvikling.

(2) Det er nødvendigt at fastlægge et fælles regelsæt for anvendelse af betegnelsen "europæisk social iværksætterfond", særlig for porteføljesammensætningen i de fonde, som opererer under denne betegnelse, de investeringsmål, der opfylder betingelserne, de investeringsredskaber, de kan anvende, og de kategorier af investorer, som er berettigede til at investere i sådanne fonde i henhold til ensartede bestemmelser i Unionen. I mangel af et sådant fælles regelsæt er der en risiko for, at medlemsstaterne træffer forskellige foranstaltninger på nationalt niveau, som vil have en direkte negativ indvirkning på og skabe forhindringer for det indre marked, eftersom fonde, som ønsker at operere i hele Unionen, vil være underlagt forskellige regler i forskellige medlemsstater. Endvidere kan forskellige kvalitetskrav til porteføljesammensætningen, investeringsmål og berettigede investorer føre til forskellige niveauer af investorbeskyttelse og skabe usikkerhed om det investeringsforslag, der er forbundet med en "europæisk social iværksætterfond" (EuSEF). Investorerne bør endvidere kunne sammenligne de forskellige fondes investeringsforslag. Det er nødvendigt at fjerne væsentlige hindringer for EuSEF'ers tilvejebringelse af kapital på tværs af grænser og at undgå konkurrenceforvridninger mellem de pågældende fonde samt at forhindre andre sandsynlige handelshindringer og væsentlige konkurrenceforvridninger i at opstå i fremtiden. Derfor er det relevante retsgrundlag artikel 114 i TEUF som fortolket i overensstemmelse med EU-Domstolens faste praksis.

(3) Det er nødvendigt at vedtage en forordning, som foreskriver ensartede bestemmelser for EuSEF'er og i alle medlemsstater indfører tilsvarende forpligtelser for fondsforvaltere, som ønsker at tilvejebringe kapital i hele Unionen i egenskab af "europæiske sociale iværksætterfonde". Disse krav bør skabe tillid blandt investorer, som ønsker at investere i sådanne fonde.

(4) Ved at fastlægge kvalitetskravene for anvendelse af betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" i form af en forordning sikres det, at de pågældende krav finder direkte anvendelse på forvaltere af kollektive investeringsvirksomheder, som tilvejebringer kapital under anvendelse af denne betegnelse. Herved skabes der ensartede betingelser for brug af denne betegnelse, fordi det forhindres, at der indføres forskellige nationale krav som følge af gennemførelsen af et direktiv. Denne forordning medfører, at forvaltere af kollektive investeringsvirksomheder, som anvender denne betegnelse, skal følge de samme regler i hele Unionen, hvilket øger tilliden blandt investorer, som ønsker at investere i sociale virksomheder. En forordning vil også gøre reglerne mindre komplicerede og reducere forvalternes omkostninger ved at skulle overholde ofte forskellige nationale bestemmelser om sådanne fonde, særligt for de forvaltere, som ønsker at tilvejebringe kapital på tværs af grænser. En forordning bør også bidrage til at fjerne konkurrenceforvridninger.

(5) For at kunne skelne klart mellem denne forordning og generelle EU-bestemmelser om kollektive investeringsvirksomheder og deres forvaltere er det nødvendigt at fastlægge, at denne forordning kun bør finde anvendelse på forvaltere af kollektive investeringsvirksomheder, som ikke er investeringsinstitutter (UCITS), jf. artikel 1 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF af 13. juli 2009 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter)[8], som er etableret i Unionen og registreret hos en kompetent myndighed i deres hjemland, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU af 8. juni 2011 om forvaltere af alternative investeringsfonde og om ændring af direktiv 2003/41/EF og 2009/65/EU samt forordning (EF) nr. 1060/2009 og forordning (EU) nr. 1095/2010[9]. Endvidere bør denne forordning kun finde anvendelse på forvaltere, som forvalter porteføljer i EuSEF'er, hvis samlede forvaltede aktiver ikke overstiger en tærskelværdi på 500 mio. EUR. Med henblik på beregning af denne tærskelværdi bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår fastlæggelse af metoden til beregning af denne tærskelværdi. Kommissionen bør for at sikre overensstemmelse mellem bestemmelserne om kollektive investeringsvirksomheder i forbindelse med udøvelsen af denne beføjelse tage hensyn til de foranstaltninger, som Kommissionen har vedtaget i henhold artikel 3, stk. 6, litra a), i direktiv 2011/61/EU.

(6) Hvis forvaltere af kollektive investeringsvirksomheder ikke ønsker at anvende betegnelsen "europæisk social iværksætterfond", bør denne forordning ikke finde anvendelse. I sådanne tilfælde bør gældende nationale bestemmelser og generelle EU-regler fortsat finde anvendelse.

(7) Ved denne forordning bør der indføres ensartede regler for EuSEF'er navnlig om de porteføljevirksomheder, som EuSEF'er kan investere i, og de investeringsinstrumenter, som skal anvendes. For at sikre den nødvendige klarhed og sikkerhed bør denne forordning også indeholde ensartede kriterier for sociale virksomheder, der kan komme i betragtning som porteføljevirksomheder. Sociale virksomheder har som deres primære målsætning at opfylde et positivt socialt formål frem for at tilstræbe profitmaksimering. Derfor bør denne forordning indeholde krav om, at en kvalificeret porteføljevirksomhed tilstræber målbare og positive resultater, og at den anvender sit overskud til at nå sit primære mål, samt at den drives på en ansvarlig og gennemsigtig måde. I de almindeligvis ekstraordinære tilfælde, hvor en kvalificeret porteføljevirksomhed ønsker at udlodde overskud til aktionærerne og ejerne, bør den pågældende porteføljevirksomhed have på forhånd fastlagte procedurer og regler for udlodning af overskud til aktionærer og ejere. Disse regler børe foreskrive, at udlodningen af overskud ikke må gå ud over den primære sociale målsætning.

(8) Sociale virksomheder omfatter en lang række virksomheder, som antager forskellige retlige former, og som leverer sociale tjenester eller varer til udsatte eller marginaliserede personer. Sådanne tjenester omfatter formidling af bolig, sundhedspleje, hjælp til ældre eller handicappede, børnepasning, adgang til beskæftigelse og uddannelse samt plejetjenester. Sociale virksomheder omfatter også virksomheder, som producerer varer eller tjenester med et socialt sigte, men hvis aktiviteter ikke nødvendigvis består i at levere sociale goder eller tjenester. Disse aktiviteter omfatter social og erhvervsmæssig integration via adgang til beskæftigelse for mennesker, som er dårligt stillet som følge af utilstrækkelige kvalifikationer eller sociale eller erhvervsmæssige problemer, der fører til udelukkelse og marginalisering.

(9) Da sociale virksomheder har særlige finansieringsbehov, er det nødvendigt at skabe klarhed om de typer instrumenter, en EuSEF bør anvende til finansieringen. Derfor bør denne forordning indeholde ensartede regler for instrumenter, som er egnede til EuSEF's investeringer; herunder kan nævnes egenkapitalinstrumenter, gældsinstrumenter, investeringer i andre EuSEF'er og kort- og mellemfristede lån.

(10) For at sikre den nødvendige fleksibilitet i investeringsporteføljen kan EuSEF'er også investere i andre aktiver end kvalificerede investeringer, såfremt investeringerne ikke overskrider de i denne forordning fastsatte grænser for ikke-kvalificerede investeringer. Kortfristede beholdninger som kontanter og kontantlignende instrumenter bør ikke medregnes ved beregningen af de grænser, som i denne forordning er fastsat for ikke-kvalificerede investeringer.

(11) For at sikre, at betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" er troværdig og let genkendelig for investorer i hele Unionen, bør denne forordning foreskrive, at kun EuSEF-forvaltere, som opfylder de ensartede kvalitetskriterier i denne forordning, er berettigede til at anvende denne betegnelse, når de markedsfører EuSEF'er i hele Unionen.

(12) For at sikre, at EuSEF'er har en særlig, genkendelig profil, som er egnet til formålet, bør der indføres ensartede bestemmelser om porteføljesammensætningen og om de investeringsmetoder, som sådanne fonde kan anvende.

(13) For at sikre, at EuSEF'er ikke bidrager til at skabe systemiske risici, og for at sikre, at sådanne fonde koncentrerer deres investeringsaktiviteter om støtte til kvalificerede porteføljevirksomheder, bør låntagning og gearing på fondsniveau ikke være tilladt. Men for at sætte fonden i stand til at dække ekstraordinære likviditetsbehov, som kan opstå mellem indkaldelsen af forpligtet kapital fra investorer og kapitalens faktiske indsættelse på fondens konti, bør kortfristet låntagning være tilladt.

(14) For at sikre, at EuSEF'ere markedsføres til investorer, som har den fornødne viden, erfaring og kapacitet til at påtage sig de risici, der er forbundet med disse fonde, og for at bevare investorernes tillid og tiltro til EuSEF'er, bør der træffes visse beskyttelsesforanstaltninger. Derfor bør EuSEF'er normalt kun markedsføres til investorer, som er professionelle kunder, eller som kan behandles som professionelle kunder i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter, om ændring af Rådets direktiv 85/611/EØF og 93/6/EØF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF om ophævelse af Rådets direktiv 93/22/EØF[10]. For at have et tilstrækkeligt bredt investorgrundlag for investering i EuSEF'er, er det dog også hensigtsmæssigt, at visse andre investorer har adgang til disse fonde, herunder privatpersoner med stor nettoformue. Men der bør træffes særlige sikkerhedsforanstaltninger for så vidt angår disse andre investorer for at sikre, at EuSEF'er kun markedsføres til investorer, som har den rette profil til at foretage sådanne investeringer. Disse sikkerhedsforanstaltninger indebærer, at investeringer ikke kan markedsføres gennem periodiske opsparingsordninger.

(15) For at sikre, at betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" kun anvendes af EuSEF-forvaltere, som opfylder ensartede kvalitetskriterier for deres markedsadfærd, bør nærværende forordning omfatte bestemmelser vedrørende forretningsskik og fondsforvalterens forhold til investorerne. Af samme grund bør denne forordning også omfatte ensartede betingelser for sådanne forvalteres håndtering af interessekonflikter. Disse bestemmelser bør også pålægge forvalteren at indføre de organisatoriske og administrative ordninger, der er nødvendige for at sikre korrekt håndtering af interessekonflikter.

(16) Opnåelse af positive sociale resultater ud over frembringelse af økonomisk afkast til investorerne er et særkende hos investeringsfonde rettet mod sociale virksomheder, som adskiller dem fra andre former for investeringsfonde. Denne forordning bør indeholde krav om, at EuSEF-forvaltere indfører procedurer til overvågning og måling af de positive sociale resultater, som skal opnås gennem investeringer i kvalificerede porteføljevirksomheder.

(17) For at sikre, at betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" bevarer sin integritet, bør denne forordning også omfatte kvalitetskriterier for en EuSEF-forvalters organisation. Derfor bør denne forordning omfatte ensartede, rimelige krav om til enhver tid at have tilstrækkelige tekniske og menneskelige ressourcer samt tilstrækkelig egenkapital til at sikre korrekt forvaltning af EuSEF'er.

(18) Af hensyn til beskyttelsen af investorerne er det vigtigt at sikre, at EuSEF-aktiver er vurderet korrekt. Derfor bør EuSEF'ers vedtægter omfatte bestemmelser om værdiansættelse af aktiver. Det bør sikre værdiansættelsens integritet og gennemsigtighed.

(19) For at sikre, at EuSEF-forvaltere, som gør brug af betegnelsen "europæiske sociale iværksætterfonde", redegør tilstrækkeligt for deres aktiviteter, bør der indføres ensartede bestemmelser om årsrapporter.

(20) For at sikre, at betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" bevarer sin integritet i investorernes øjne, må den kun anvendes af fondsforvaltere, som sørger for fuldstændig gennemsigtighed i investeringspolitik og investeringsmål. Denne forordning bør derfor indeholde ensartede bestemmelser om en EuSEF-forvalters oplysningspligt i forhold til investorerne. Disse krav omfatter elementer, som er specifikke for investeringer i sociale virksomheder, for at sikre bedre overensstemmelse og sammenlignelighed for sådanne oplysninger. Det drejer sig bl.a. om oplysninger om de kriterier og procedurer, som anvendes for at udvælge bestemte kvalificerede porteføljevirksomheder som investeringsmål. Herunder hører også oplysninger om, hvilke positive sociale resultater der skal opnås via investeringspolitikken, og hvordan dette bør overvåges og vurderes. For at sikre, at investorerne har den nødvendige tillid og tiltro til sådanne investeringer, er der også behov for oplysninger om de af EuSEF's aktiver, som ikke investeres i kvalificerede porteføljevirksomheder, og om, hvordan disse udvælges.

(21) For at sikre effektiv overvågning af de ensartede krav i denne forordning bør hjemlandets kompetente myndighed føre tilsyn med, om EuSEF-forvalteren opfylder de ensartede krav i denne forordning. Derfor bør EuSEF-forvaltere, som ønsker at markedsføre fonde under betegnelsen "europæisk social iværksætterfond", underrette den kompetente myndighed i hjemlandet om, hvad de har til hensigt at gøre. Den kompetente myndighed bør registrere fondsforvalteren, hvis alle de nødvendige oplysninger er indgivet, og hvis der er truffet passende foranstaltninger med henblik på at opfylde kravene i denne forordning. Registreringen bør være gyldig i hele Unionen.

(22) For at sikre effektivt tilsyn med overholdelsen af de ensartede kriterier i denne forordning, bør forordningen omfatte bestemmelser om, i hvilke tilfælde de oplysninger, der er indgivet til hjemlandets kompetente myndighed, skal opdateres.

(23) For at sikre effektivt tilsyn med kravene i denne forordning bør den også indeholde bestemmelser om en procedure for grænseoverskridende underretning mellem de kompetente tilsynsmyndigheder, som igangsættes ved registrering af EuSEF-forvalteren i hjemlandet.

(24) For at sikre, at betingelserne for markedsføring af EuSEF'er i hele Unionen til enhver tid er gennemsigtige, bør Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) have beføjelse til at føre en central database med en fortegnelse over alle EuSEF'er, som er registreret i overensstemmelse med denne forordning.

(25) For at sikre effektivt tilsyn med de ensartede kriterier, der indføres ved denne forordning, bør forordningen indeholde en liste over de tilsynsbeføjelser, som kompetente myndigheder råder over.

(26) For at sikre korrekt håndhævelse bør denne forordning omfatte sanktioner for overtrædelse af centrale bestemmelser i forordningen, dvs. reglerne om porteføljesammensætning, om sikkerhedsforanstaltninger med hensyn til berettigede investorers identitet og om betegnelsen "europæisk social iværksætterfond", der kun må anvendes af registrerede EuSEF-forvaltere. Det bør fastsættes, at overtrædelse af disse centrale bestemmelser medfører forbud mod brug af betegnelsen og forvalterens sletning af registret.

(27) Der bør udveksles tilsynsoplysninger mellem de kompetente myndigheder i hjem- og værtslandene og ESMA.

(28) Som en forudsætning for et effektivt reguleringsmæssigt samarbejde mellem enheder, som har til opgave at føre tilsyn med, om de ensartede kriterier i denne forordning opfyldes, bør alle relevante nationale myndigheder og ESMA pålægges streng tavshedspligt.

(29) Tekniske standarder for finansielle tjenesteydelser bør sikre konsekvent harmonisering og en høj grad af tilsyn i hele Unionen. Da ESMA sidder inde med højt specialiseret faglig kompetence, vil det være effektivt og hensigtsmæssigt at lade denne myndighed få til opgave at udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som ikke indebærer politikbeslutninger, med henblik på forelæggelse for Kommissionen.

(30) Kommissionen bør tillægges beføjelser til at vedtage gennemførelsesmæssige tekniske standarder ved hjælp af gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 291 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og i overensstemmelse med artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/77/EF[11]. ESMA bør tillægges beføjelser til at udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for det format og den metode, der skal anvendes i forbindelse med underretningsproceduren i artikel 16.

(31) For at præcisere kravene i denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår fastlæggelse af metoderne til beregning og overvågning af den tærskelværdi, der er omhandlet i denne forordning, præcisering af kriterierne for afgrænsning af kvalificerede porteføljevirksomheder, præcisering af de typer interessekonflikter, som EuSEF-forvaltere skal undgå, samt af de foranstaltninger, der skal træffes i den forbindelse, en nærmere beskrivelse af procedurerne til måling af de sociale resultater, som de kvalificerede porteføljevirksomheder skal opnå, samt nærmere oplysninger til præcisering af gennemsigtighedskravene. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Der bør i denne forbindelse også tages højde for selvregulerende initiativer og adfærdskodekser.

(32) Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(33) Denne forordning bør senest fire år efter, at den er taget i anvendelse, tages op til revision af hensyn til udviklingen på EuSEF-markedet. Kommissionen forelægger på baggrund af revisionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, om nødvendigt ledsaget af lovgivningsændringer.

(34) Denne forordning overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, der navnlig er nedfældet i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig retten til respekt for privatliv og familieliv og friheden til at oprette og drive egen virksomhed.

(35) Den behandling af personoplysninger, som foretages i medlemsstaterne i medfør af denne forordning og under tilsyn af medlemsstaternes kompetente myndigheder, særlig de uafhængige offentlige myndigheder, som medlemsstaterne udpeger, er underlagt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger[12]. ESMA's behandling af personoplysninger i medfør af nærværende forordning og under tilsyn af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er underlagt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger[13].

(36) Målet for denne forordning, som er at udvikle et indre marked for EuSEF'er ved at fastlægge et regelsæt for registrering af EuSEF-forvaltere, der letter markedsføringen af EuSEF'ere i hele Unionen, kan kun gennemføres på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål -

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Denne forordning indeholder bestemmelser om ensartede krav til forvaltere af kollektive investeringsvirksomheder, som har til hensigt at anvende betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" (EuSEF), og om betingelserne for markedsføring af kollektive investeringsvirksomheder under denne betegnelse i Unionen og bidrager dermed til at sikre, at det indre marked fungerer korrekt.

Ved denne forordning fastlægges også ensartede regler for EuSEF-forvalternes markedsføring over for berettigede investorer i hele Unionen, for EuSEF'ers porteføljesammensætning, for de investeringsinstrumenter og -metoder, som kan komme i betragtning, samt regler vedrørende organisation, gennemsigtighed og adfærd for så vidt angår EuSEF-forvaltere, som markedsfører EuSEF'er i hele Unionen.

Artikel 2

1. Denne forordning finder anvendelse på forvaltere af kollektive investeringsvirksomheder, jf. definitionen i artikel 3, stk. 1, litra b), der er etableret i Unionen og underlagt registreringspligt hos de kompetente myndigheder i deres hjemland, jf. artikel 3, stk. 3, litra a), i direktiv 2011/61/EU, forudsat at de pågældende forvaltere forvalter EuSEF's porteføljer, hvis samlede forvaltede aktiver ikke overstiger en tærskelværdi på 500 mio. EUR, eller i medlemsstater, hvor euroen ikke er den officielle valuta, modværdien i national valuta på den dato, hvor denne forordning træder i kraft.

2. Forvaltere af kollektive investeringsvirksomheder, der forvalter andre fonde end EuSEF'er, skal ved beregning af den tærskelværdi, der er omhandlet i stk. 1, ikke aggregere de forvaltede aktiver i de pågældende andre fonde.

3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24 for så vidt angår fastlæggelse af metoderne til beregning af tærskelværdien i stk. 1 og til løbende overvågning af, om tærskelværdien overholdes.

Artikel 3

1. I denne forordning forstås ved:

a) "europæisk social iværksætterfond" (EuSEF): en kollektiv investeringsvirksomhed, som investerer mindst 70 procent af sin samlede indbetalte kapital og ikke-indkaldte forpligtede kapital i aktiver, som er kvalificerede investeringer

b) "kollektiv investeringsvirksomhed": en virksomhed, som tilvejebringer kapital fra en række investorer med det formål at investere den i overensstemmelse med en defineret investeringspolitik til fordel for de pågældende investorer, og som ikke skal være godkendt i henhold til artikel 5 i direktiv 2009/65/EF

c) "kvalificerede investeringer": herved forstås følgende instrumenter:

i) et egenkapitalinstrument, som er:

– udstedt af en kvalificeret porteføljevirksomhed, og som EuSEF'en har erhvervet direkte fra den kvalificerede porteføljevirkomhed

– udstedt af en kvalificeret porteføljevirksomhed til gengæld for et egenkapitalinstrument udstedt af den kvalificerede porteføljevirksomhed

– udstedt af en virksomhed, hvor den kvalificerede porteføljevirksomhed er et majoritetsejet datterselskab, og som EuSEF'en har erhvervet til gengæld for et egenkapitalinstrument udstedt af den kvalificerede porteføljevirksomhed

ii) securitiserede og ikke-securitiserede gældsinstrumenter udstedt af en kvalificeret porteføljevirksomhed

iii) andele i en eller flere andre EuSEF'er

iv) mellem- til langfristede lån ydet af EuSEF'er til kvalificerede porteføljevirksomheder

v) enhver anden form for kapitalinteresse i en kvalificeret porteføljevirksomhed

d) "kvalificeret porteføljevirksomhed": en virksomhed, som på det tidspunkt, hvor EuSEF'en foretager en investering, ikke er noteret på et reguleret marked, jf. definitionen i artikel 4, stk. 1, nr. 14), i direktiv 2004/39/EF, som enten har en årlig omsætning på højst 50 mio. EUR eller en samlet årlig balance på højst 43 mio. EUR, og som ikke selv er en kollektiv investeringsvirksomhed, og som

i) tilstræber målbare og positive sociale resultater som sin primære målsætning i overensstemmelse med dens vedtægter, statutter eller andet dokument, som kræves til dens oprettelse, hvor:

– virksomheden leverer tjenester eller varer til udsatte eller marginaliserede personer, eller

– virksomheden anvender en metode til produktion af varer eller tjenester, som er i overensstemmelse med dens sociale målsætning

ii) anvender overskud til at opfylde sin primære målsætning i stedet for at udlodde overskud og har indført på forhånd fastlagte procedurer og regler for de tilfælde, hvor overskud udloddes til aktionærer og ejere

iii) ledes på en ansvarlig og gennemsigtig måde, særlig ved at involvere de arbejdstagere, kunder og interessenter, som berøres af dens aktiviteter

e) "egenkapital": ejerskabsinteresse i en virksomhed, dvs. aktier eller andre former for andele i den kvalificerede porteføljevirksomheds kapital, udstedt til investorerne

f) "markedsføring": en direkte eller indirekte udbydelse eller placering på initiativ af EuSEF-forvalteren eller på vegne af forvalteren af andele eller aktier i en EuSEF, som forvaltes, til eller hos investorer, som er hjemmehørende eller har vedtægtsmæssigt hjemsted i Unionen

g) "forpligtet kapital": en forpligtelse, hvorefter en person har givet tilsagn om at erhverve en interesse i en EuSEF eller at yde kapitalbidrag til EuSEF'en

h) "EuSEF-forvalter": en juridisk person, hvis normale erhvervsvirksomhed består i at forvalte mindst én EuSEF

i) "hjemland": den medlemsstat, hvor EuSEF-forvalteren er etableret eller har sit vedtægtsmæssige hjemsted

j) "værtsland": den medlemsstat, som ikke er hjemlandet, hvor EuSEF-forvalteren markedsfører EuSEF'er i overensstemmelse med denne forordning

k) "kompetent myndighed": den nationale myndighed, som hjemlandet ved lov eller anden forskrift udpeger til at registrere forvaltere af kollektive investeringsvirksomheder, jf. artikel 2, stk. 1.

2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24 vedrørende de typer tjenester eller varer og de metoder til produktion af tjenester eller varer, som er i overensstemmelse med den sociale målsætning, jf. stk. 1, litra d), nr. i), under hensyntagen til de forskellige former for kvalificerede porteføljevirksomheder og de tilfælde, hvor overskud kan udloddes til ejere og investorer.

KAPITEL II BETINGELSER FOR ANVENDELSE AF BETEGNELSEN "EUROPÆISK SOCIAL IVÆRKSÆTTERFOND"

Artikel 4

EuSEF-forvaltere, som opfylder kravene i dette kapitel, er berettigede til at anvende betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" i forbindelse med markedsføring af EuSEF'er i Unionen.

Artikel 5

1. EuSEF-forvaltere sikrer, at der ved erhvervelse af aktiver, som ikke er kvalificerede investeringer, højst anvendes 30 procent af fondens samlede indbetalte kapital og ikke-indkaldte forpligtede kapital til erhvervelse af aktiver, som ikke er kvalificerede investeringer; der tages ikke hensyn til kortfristede beholdninger af kontanter eller kontantlignende instrumenter ved beregning af denne grænseværdi.

2. EuSEF-forvaltere må hverken optage lån, udstede gældsbeviser eller yde garantier på fondsniveau eller på fondsniveau anvende metoder, som øger fondens eksponering, hvad enten dette sker ved lån af kontante midler eller værdipapirer, indgåelse af derivatpositioner eller på anden måde.

3. Forbuddet i stk. 2 finder ikke anvendelse på låntagning i en periode på højst 120 kalenderdage, som ikke kan forlænges, for at tilvejebringe likviditet mellem indkaldelsen og modtagelsen af forpligtet kapital fra investorer.

Artikel 6

EuSEF-forvaltere markedsfører kun andele og aktier forvaltet i EuSEF'er til investorer, som anses for professionelle kunder, jf. afsnit I i bilag II til direktiv 2004/39/EF, eller som efter anmodning kan betragtes som professionelle kunder, jf. afsnit II i bilag II til direktiv 2004/39/EF, eller til andre investorer, hvor:

a) de pågældende andre investorer forpligter sig til at investere mindst 100 000 EUR

b) de pågældende andre investorer skriftligt i et andet dokument end den kontrakt, der skal indgås om investeringsforpligtelsen, erklærer, at de er bekendt med de risici, der er forbundet med den påtænkte forpligtelse

c) EuSEF-forvalteren foretager en vurdering af investorens ekspertise, erfaring og viden uden at antage, at investoren har den viden og erfaring vedrørende markederne, som de i afsnit I i bilag II til direktiv 2004/39/EF omhandlede kunder

d) EuSEF-forvalteren har på baggrund af den påtænkte forpligtelse opnået rimelig sikkerhed for, at investoren er i stand til selv at træffe en investeringsbeslutning og forstå de involverede risici, og at en forpligtelse af denne type er passende for en sådan investor

e) EuSEF-forvalteren bekræfter skriftligt, at han har foretaget den i litra c) omhandlede vurdering, og er nået til den i litra d) omhandlede konklusion.

Artikel 7

I forhold til den EuSEF, de forvalter, skal EuSEF-forvaltere:

a) under udøvelsen af deres aktiviteter handle med passende dygtighed, omhu og hurtighed

b) anvende passende politikker og procedurer til forebyggelse af uregelmæssigheder, som med rimelighed kan forventes at påvirke investorernes interesser og de kvalificerede porteføljevirksomheder

c) udøve deres forretningsaktiviteter således, at de på bedste måde fremmer interesserne hos de EuSEF'er, de forvalter, hos investorerne i disse EuSEF'er og markedets integritet

d) udvise stor omhu ved udvælgelse og løbende overvågning af investeringer i kvalificerede porteføljevirksomheder

e) have tilstrækkelig viden om og forståelse af de kvalificerede porteføljevirksomheder, som de investerer i.

Artikel 8

1. EuSEF-forvaltere skal påvise og undgå interessekonflikter og, når de ikke kan undgås, styre og overvåge og, jf. stk. 4, oplyse om disse interessekonflikter med henblik på at forhindre, at de får negativ indflydelse på EuSEF'ernes og deres investorers interesser, og for at sikre, at de EuSEF'er, de forvalter, behandles retfærdigt.

2. EuSEF-forvaltere skal navnlig påvise interessekonflikter, som kan opstå mellem:

a) EuSEF-forvaltere, de personer, som rent faktisk udøver EuSEF-forvalterens erhvervsaktiviteter, ansatte eller personer, som direkte eller indirekte kontrollerer eller kontrolleres af EuSEF-forvalteren, og den EuSEF, som forvaltes af EuSEF-forvalteren, eller investorerne i disse EuSEF'er

b) en EuSEF eller investorerne i den pågældende EuSEF og en anden EuSEF forvaltet af den pågældende EuSEF-forvalter i den anden EuSEF.

3. EuSEF-forvaltere skal til enhver tid opretholde og anvende effektive organisatoriske og administrative ordninger med henblik på at opfylde kravene i stk. 1 og 2.

4. Hvis de organisatoriske ordninger, som EuSEF-forvalteren har indført for at påvise, forhindre, styre og overvåge interessekonflikter, ikke er tilstrækkelige til med rimelig pålidelighed at kunne sikre, at risikoen for at skade investorernes interesser vil blive undgået, skal der oplyses om de interessekonflikter, der er omhandlet i stk. 1. EuSEF-forvaltere skal give investorerne klare oplysninger om interessekonflikternes generelle karakter eller kilderne hertil, før de påtager sig opgaver på deres vegne.

5. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24 vedrørende foranstaltninger, der præciserer:

a) de forskellige typer interessekonflikter, som omhandlet i stk. 2

b) de foranstaltninger, som EuSEF-forvaltere kan forventes at træffe i form af strukturer og organisatoriske og administrative procedurer for at påvise, forhindre, styre, overvåge og oplyse om interessekonflikter.

Artikel 9

1. EuSEF-forvaltere skal for hver EuSEF, de forvalter, anvende procedurer til at måle og overvåge, i hvilket omfang de kvalificerede porteføljevirksomheder, de investerer i, opnår de positive resultater, de har som målsætning.

2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24 vedrørende enkelthederne i de procedurer, som er omhandlet i stk. 1, i forbindelse med de forskellige kvalificerede porteføljevirksomheder.

Artikel 10

Forvaltere af EuSEF'er skal til enhver tid have tilstrækkelig egenkapital og tilstrækkelige og egnede menneskelige og tekniske ressourcer for at sikre korrekt forvaltning af EuSEF'er.

Artikel 11

Bestemmelserne om værdiansættelse af aktiver skal være fastlagt i EuSEF's vedtægter.

Artikel 12

1. EuSEF-forvaltere udarbejder for hver EuSEF, den forvalter, en årsrapport, som forelægges for hjemlandets kompetente myndighed senest seks måneder efter udgangen af regnskabsåret. Rapporten skal indeholde en beskrivelse af fondens porteføljesammensætning og af aktiviteterne i det forløbne år. Den skal indeholde det reviderede regnskab for EuSEF'en. Den udarbejdes i overensstemmelse med de gældende regnskabsstandarder og de betingelser, der er aftalt mellem EuSEF-forvalteren og investorerne. EuSEF-forvalterne fremsender årsrapporten til investorerne efter anmodning. EuSEF-forvaltere og investorer kan selv aftale, at der opgives yderligere oplysninger.

2. Årsrapporten skal mindst indeholde følgende oplysninger:

a) i givet fald nærmere oplysninger om de generelle sociale resultater, der er opnået via investeringspolitikken, og om den metode, der anvendes til at måle disse resultater

b) en redegørelse for frasalg, som måtte have fundet sted i forbindelse med kvalificerede porteføljevirksomheder

c) en beskrivelse af, om der er sket frasalg af andre aktiver i EuSEF, som ikke er investeret i kvalificerede porteføljevirksomheder på grundlag af kriterierne i artikel 13, stk. 1, litra e)

d) et sammendrag af de aktiviteter, som EuSEF-forvalteren har indledt i forbindelse med de kvalificerede porteføljevirksomheder som omhandlet i artikel 13, stk. 1, litra k).

3. Hvis EuSEF-forvalteren i henhold til artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF[14] skal offentliggøre en årsrapport om EuSEF'en, kan de i stk. 1 og 2 omhandlede oplysninger enten leveres separat eller som en tilføjelse til årsrapporten.

Article 13

1. EuSEF-forvaltere skal mindst oplyse investorerne om følgende, før de pågældende træffer beslutning om at investere:

a) identiteten af EuSEF-forvalteren og enhver anden tjenesteleverandør, som EuSEF-forvalteren har indgået aftale med i forbindelse med forvaltningen, og en beskrivelse af deres opgaver

b) en beskrivelse af EuSEF'ens investeringsstrategi og -målsætninger, herunder en beskrivelse af den type kvalificerede porteføljevirksomheder og den fremgangsmåde og de kriterier, som anvendes til afgrænsning af dem, de investeringsmetoder, denne kan anvende, samt alle gældende investeringsbegrænsninger

c) de positive resultater, som er målet for EuSEF'ens investeringspolitik, og eventuelle realistiske fremskrivninger af sådanne resultater og oplysninger om tidligere resultater på dette område

d) de metoder, der anvendes til måling af sociale resultater

e) en beskrivelse af andre aktiver end kvalificerede porteføljevirksomheder og den fremgangsmåde og de kriterier, der anvendes til at udvælge disse aktiver, medmindre der er tale om kontanter eller kontantlignende instrumenter

f) en beskrivelse af EuSEF'ens risikoprofil og af eventuelle risici i forbindelse med de aktiver, som fonden kan investere i, eller de investeringsmetoder, der kan anvendes

g) en beskrivelse af EuSEF'ens værdiansættelsesprocedure og i givet fald af prissætningsmodeller til værdiansættelse af aktiver, herunder de metoder, der anvendes til at værdiansætte kvalificerede porteføljevirksomheder

h) en beskrivelse af alle gebyrer og omkostninger med angivelse af de maksimale beløb, som direkte eller indirekte afholdes af investorerne

i) en beskrivelse af, hvordan EuSEF-forvalterens vederlag beregnes

j) EuSEF'ens historiske resultater, hvis disse oplysninger er tilgængelige

k) den forretningsservice og øvrige hjælpetjenester, som EuSEF-forvalteren selv yder, eller som leveres af tredjeparter for at fremme udviklingen, væksten og i et vist omfang den løbende drift i de porteføljevirksomheder, som fonden investerer i, eller hvis disse tjenester eller aktiviteter ikke leveres eller udøves, en begrundelse herfor

l) en beskrivelse af de procedurer, hvorefter EuSEF'en kan ændre sin investeringsstrategi eller investeringspolitik eller begge.

2. Alle de i stk. 1 omhandlede oplysninger skal være reelle, klare og må ikke være vildledende. De skal holdes ajour og regelmæssigt tages op til revision.

3. Hvis EuSEF-forvalteren skal offentliggøre et prospekt i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF[15] eller i medfør af national ret om EuSEF'en, kan de i stk. 1 omhandlede oplysninger enten leveres separat eller som en del af prospektet.

4. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24 vedrørende foranstaltninger, der præciserer:

a) indholdet af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, litra b)-e) og k)

b) hvordan de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, litra b)-e) og k), kan præsenteres på en ensartet måde for at sikre størst mulig sammenlignelighed.

KAPITEL III TILSYN OG ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE

Artikel 14

1. EuSEF-forvaltere, som ønsker at anvende betegnelsen "europæisk social iværksætterfond", når de markedsfører deres iværksætterfonde, underretter hjemlandets kompetente myndighed herom og indgiver følgende oplysninger:

a) identiteten af de personer, som rent faktisk forvalter EuSEF'erne

b) identiteten af de EuSEF'er, hvis andele skal markedsføres, og deres investeringsstrategier

c) oplysninger om de foranstaltninger, der er truffet for at opfylde kravene i kapital II

d) en liste over de medlemsstater, hvor EuSEF-forvalteren ønsker at markedsføre de enkelte EuSEF'er.

2. Hjemlandets kompetente myndighed registrerer kun EuSEF-forvalteren, hvis den finder det godtgjort, at

a) de i stk. 1 krævede oplysninger er indgivet

b) de foranstaltninger, der er indberettet i overensstemmelse med stk. 1, litra c), kan opfylde kravene i kapitel II.

3. Registreringen skal være gyldig på hele Unionens område og give EuSEF-forvaltere mulighed for at markedsføre EuSEF'ene under betegnelsen "europæiske sociale iværksætterfonde" i hele Unionen.

Artikel 15

EuSEF-forvalteren ajourfører de oplysninger, som er indgivet til den kompetente myndighed i det hjemland, hvor EuSEF-forvalteren har til hensigt:

a) at markedsføre nye EuSEF'er

b) at markedsføre en eksisterende EuSEF i en medlemsstat, som ikke er nævnt i listen i artikel 14, stk. 1, litra d).

Artikel 16

1. Hjemlandets kompetente myndighed underretter umiddelbart efter registrering af en EuSEF-forvalter de i overensstemmelse med artikel 14, stk. 1, litra d), angivne medlemsstater og ESMA om registreringen af EuSEF-forvalter.

2. De i overensstemmelse med artikel 14, stk. 1, litra d), angivne værtslande pålægger ikke den i overensstemmelse med artikel 14 registrerede EuSEF-forvalter krav eller administrative procedurer i forbindelse med markedsføring af dennes EuSEF'er og kræver ikke forudgående godkendelse af markedsføringen, inden den indledes.

3. For at sikre ensartet anvendelse af denne artikel udarbejder ESMA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som fastsætter underretningens format.

4. ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den [dato indsættes].

5. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i stk. 3 omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010[16].

Artikel 17

ESMA fører en central database, som er offentligt tilgængelig via internettet, med en fortegnelse over alle EuSEF-forvaltere, der er registeret i Unionen i overensstemmelse med nærværende forordning.

Artikel 18

Hjemlandets kompetente myndighed fører tilsyn med overholdelsen af kravene i denne forordning.

Artikel 19

De kompetente myndigheder tillægges i overensstemmelse med national ret alle de tilsyns- og undersøgelsesbeføjelser, der er nødvendige for, at de kan udøve deres funktioner. De har særlig beføjelse til at:

a) anmode om adgang til ethvert dokument i enhver form og modtage eller tage en kopi deraf

b) kræve, at EuSEF-forvalteren omgående afgiver oplysninger

c) kræve oplysninger fra enhver person vedrørende de aktiviteter, som udøves af EuSEF-forvalteren eller EuSEF'en

d) aflægge anmeldte eller uanmeldte kontrolbesøg

e) træffe passende foranstaltninger til at sikre, at en EuSEF-forvalter fortsat overholder kravene i denne forordning

f) udstede et påbud for at sikre, at en EuSEF-forvalter opfylder kravene i denne forordning og afholder sig fra at gentage adfærd, som kan indebære en overtrædelse af nærværende forordning.

Artikel 20

1. Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om administrative foranstaltninger og sanktioner for overtrædelse af denne forordning og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Foranstaltningerne og sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.

2. Medlemsstaterne giver senest [24 måneder efter denne forordnings ikrafttræden] Kommissionen og ESMA meddelelse om reglerne omhandlet i stk. 1. De giver omgående Kommissionen og ESMA meddelelse om eventuelle senere ændringer af disse.

Artikel 21

1. Hjemlandets kompetente myndighed træffer passende foranstaltninger, jf. stk. 2, hvis EuSEF-forvalteren:

a) ikke opfylder kravene om porteføljesammensætning i henhold til artikel 5

b) ikke markedsfører EuSEF'er for berettigede investorer i overensstemmelse med artikel 6

c) anvender betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" uden at være registreret hos den kompetente myndighed i hjemlandet i overensstemmelse med artikel 14.

2. I de tilfælde, der er omhandlet i stk. 1, træffer hjemlandets kompetente myndighed følgende foranstaltninger, hvis det er relevant:

a) forbyder anvendelse af betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" til markedsføring af en eller flere af EuSEF-forvalterens EuSEF'er

b) sletter EuSEF-forvalteren af registret.

3. Hjemlandets kompetente myndigheder underretter de kompetente myndigheder i de i overensstemmelse med artikel 14, stk. 1, litra d), angivne værtslande om, at EuSEF-forvalteren er slettet af det register, der er omhandlet i stk. 1, litra b).

4. Retten til at markedsføre en eller flere EuSEF'er under betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" i Unionen ophører med øjeblikkelig virkning fra datoen for den kompetente myndigheds beslutning, jf. stk. 2, litra a) eller b).

Artikel 22

1. De kompetente myndigheder og ESMA samarbejder, når det er nødvendigt for at udføre deres opgaver i henhold til nærværende forordning.

2. De udveksler al den information og dokumentation, der er nødvendig for at påvise og afhjælpe overtrædelser af nærværende forordning.

Artikel 23

1. Alle personer, der arbejder eller har arbejdet for de kompetente myndigheder eller ESMA, samt revisorer eller eksperter, der handler på de kompetente myndigheders og ESMA's vegne, har tavshedspligt. Ingen af de fortrolige oplysninger, de modtager i forbindelse med deres hverv, må videregives til andre personer eller myndigheder, undtagen i summarisk eller aggregeret form, således at de enkelte EuSEF-forvaltere og EuSEF'er ikke kan identificeres, medmindre der er tale om tilfælde, der er omfattet af straffelovgivningen og procedurer i nærværende forordning.

2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder og ESMA forhindres ikke i at udveksle oplysninger i henhold til nærværende forordning eller anden EU-lovgivning, som finder anvendelse på EuSEF-forvaltere og EuSEF'er.

3. Hvis kompetente myndigheder og ESMA modtager fortrolige oplysninger i henhold til stk. 1, må de kun anvende dem som led i varetagelsen af deres opgaver og med henblik på administrative og retslige procedurer.

KAPITEL IV OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 24

1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter på de i denne artikel anførte betingelser.

2. De delegerede beføjelser i artikel 2, stk. 3, artikel 3, stk. 2, artikel 8, stk. 5, artikel 9, stk. 2, og artikel 13, stk. 4, tillægges Kommissionen for en periode på fire år fra tidspunktet for denne forordnings ikrafttræden. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af fireårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3. Den i artikel 2, stk. 3, artikel 3, stk. 2, artikel 8, stk. 5, artikel 9, stk. 2, og artikel 13, stk. 4, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på 2 måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med 2 måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 25

1. Kommissionen tager denne forordning op til revision senest fire år efter, at forordningen er taget i anvendelse. Revisionen skal indbefatte en generel undersøgelse af, hvordan reglerne i denne forordning fungerer, og de erfaringer der er gjort med at anvende dem, herunder:

a) det omfang, hvori betegnelsen "europæisk social iværksætterfond" er blevet anvendt af EuSEF-forvaltere i forskellige medlemsstater inden for landets grænser eller på tværs af grænser

b) EuSEF'ers anvendelse af de forskellige kvalificerede investeringer og hvordan dette har haft indflydelse på udviklingen af sociale virksomheder i hele Unionen

c) den praktiske anvendelse af kriterierne for afgrænsning af kvalificerede porteføljevirksomheder og virkningerne heraf for udviklingen af sociale virksomheder i hele Unionen

d) denne forordnings anvendelsesområde, herunder tærskelværdien på 500 mio. EUR.

2. Efter høring af ESMA forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, i givet fald ledsaget af et lovgivningsmæssigt forslag.

Artikel 26

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Den anvendes fra den 22. juli 2013 med undtagelse af artikel 2, stk. 3, artikel 3, stk. 2, artikel 8, stk. 5, artikel 9, stk. 2, og artikel 13, stk. 4, som anvendes fra datoen for forordningens ikrafttræden.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den .

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

[1] I forordningens engelske udgave er det anført, at der ud over "social business" findes andre betegnelser. På dansk synes "social virksomhed" at være den almindeligste betegnelse for denne type virksomhed.

[2] Se J. P.Morgan,Impact Investments: An Emerging Asset Class, 2011.

[3] Private placeringer kan beskrives som salg af værdipapirer til et relativt lille antal udvalgte investorer med det formål at rejse kapital. Investorer, som foretager private placeringer, er almindeligvis store banker, investeringsselskaber, forsikringsselskaber og pensionskasser. Private placeringer er det modsatte af offentlige udstedelser, hvor værdipapirer udbydes til salg på det åbne marked.

[4] http://ec.europa.eu/internal_market/smact/docs/20110413-communication_en.pdf.

[5] Se http://ec.europa.eu/internal_market/investment/social_investment_funds_en.htm.

[6] EUT C … af …, s. ….

[7] EUT C … af …, s. ….

[8] EUT L 302 af 17.11.2009, s. 32.

[9] EUT L 174 af 1.7.2011, s. 1.

[10] EUT L 145 af 30.4.2004, s. 1.

[11] EUT L 331 af 15.12.2010, s. 84.

[12] EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

[13] EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

[14] EUT L 390 af 31.12.2004, s. 38.

[15] EUT L 345 af 31.12.2003, s. 64.

[16] EUT L 331 af 15.12.2010, s. 84.