Information og offentlighed
22. er overrasket over, at årsrapporten for Samhłrighedsfonden 1999 fłrst blev offentliggjort i januar
2001; har forståelse for, at Kommissionen gerne vil give så fuldstændige oplysninger som muligt, men
mener ikke desto mindre, at en forsinkelse på mere end et år er uacceptabel;
23. fastholder, at det er nłdvendigt at opretholde et mere interaktivt samspil med arbejdsmarkedets
parter i forbindelse med informationsopgaver, således at disse parter i hłjere grad kan inddrages i arbejdetmed at finde frem til både lłsninger på og midler til at gennemfłre disse opgaver;
Fortsat solidaritet over for samhłrighedslandene
24. mener, at Samhłrighedsfonden som helhed har været effektiv i periodens 1993-1999 og, at det har
vist sig at være fuldt ud berettiget, at den blev indarbejdet i Maastricht-traktaten som et grundlæggendeinstrument til stłtte for de lande, der har de stłrste strukturelle problemer, med henblik på at forberededisse lande på indfłrelsen og brugen af den fælles valuta; minder imidlertid om, at Samhłrighedsfondenendnu ikke har medfłrt virkelig konvergens blandt alle medlemsstater; understreger, at der stadig er behov
for solidaritet over for samhłrighedslandene;
25. understreger, at det ud fra både en politisk og łkonomisk synsvinkel er vigtigt at mindske de
łkonomiske skævheder mellem de nuværende medlemsstater og deres regioner, også efter udvidelsen, dadisse skævheder måske vil blive endnu stłrre som fłlge af udvidelsen og den deraf opståede dynamik;
26. mener, at den kommende udvidelse er en stor udfordring for solidariteten i Den Europæiske Union;
minder Kommissionen om, hvor vigtigt det er at træffe effektive forberedelser med henblik på den fore-stående udvidelse; mener, at det strukturpolitiske fłrtiltrædelsesinstrument (ISPA) er et fremragende middeltil at forberede forvaltningen på alle niveauer på de krav, der vil opstå som fłlge af udvidelsen på detstrukturpolitiske område;
27. mener, at det i betragtning af ansłgerlandenes enorme udviklingsbehov er nłdvendigt at tage behł-
rigt hensyn til disse landes absorberingskapacitet på det łkonomiske, finansielle og administrative område;
28. foreslår, at kvaliteten af udgifterne, de forskellige instrumenters rentabilitet samt de forskellige stłt-
temodtageres præstationer, set i et udvidelsesperspektiv og på baggrund af de politiske valg, som EU ståroverfor som skitseret i den anden rapport om den łkonomiske og sociale samhłrighed, skal głres tilhovedpunkter i forbindelse med fastlæggelsen af Unionens samhłrighedsstrategi og budgettets omfor-
delingsfunktion;
*
**
29. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.
7. Strukturfondene (1999)
A5-0247/2001
Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens ellevte årsberetning om strukturfondene
(1999) (KOM(2000) 698  C5-0108/2001  2001/2057(COS))
Europa-Parlamentet,
 der henviser til Kommissionens beretning (KOM(2000) 698  C5-0108/2001),
 der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 2081/93 af 20. juli 1993 om ændring af forordning (EØF)
nr. 2052/88 om strukturfondenes opgave og effektivitet samt om samordningen af deres28.3.2002 DA C 77 E/119 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 20. september 2001
interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de
łvrige eksisterende finansielle instrumenter (1), navnlig artikel 16, og Rådets forordning (EØF) nr.
2082/93 af 20. juli 1993 om ændring af forordning (EØF) nr. 4253/88 om gennemfłrelsesbestem-melser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfon-des interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank ogde łvrige eksisterende finansielle instrumenter (
2), navnlig artikel 31,
 der henviser til Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1999 (3), der er udarbejdet i medfłr af
EF-traktatens artikel 248,
 der henviser til Amsterdam-traktaten og konklusionerne fra Det Europæiske Råds młde i Luxembourg
om beskæftigelse,
 der henviser til Agenda 2000 og Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om
vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (4), samt grundforordningerne for de enkelte
strukturfonde,
 der henviser til konklusionerne fra topmłderne i Lissabon og Stockholm om den nye łkonomi,
beskæftigelsen og en bæredygtig udvikling,
 der henviser til Kommissionens anden rapport om den łkonomiske og sociale samhłrighed
(KOM(2001) 24), der er udarbejdet i medfłr af EF-traktatens artikel 159,
 der henviser til Kommissionens sjette periodiske rapport om den sociołkonomiske situation og regio-
naludviklingen i Den Europæiske Union, (SEK(1999) 66  C5-0120/1999), jf. artikel 8 i Rådets for-ordning (EØF) nr. 2083/93 af 20. juli 1993 om ændring af forordning (EØF) nr. 4254/88 om gen-nemfłrelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår Den Europæiske Fond forRegionaludvikling (
5),
 der henviser til artikel 11 i forordning (EF) nr. 1260/1999 om additionalitet,
 der henviser til EF-traktatens artikel 299, stk. 2,
 der henviser til Kommissionens rapport om foranstaltninger til gennemfłrelse af artikel 299, stk. 2:
regionerne i Den Europæiske Unions yderste periferi (KOM(2000) 147),
 der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1, der henviser til betænkning fra Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme og udtalelse fra
Budgetudvalget, Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, Fiskeriudvalget og Udvalget omKvinders Rettigheder og Lige Muligheder (A5-0247/2001),
A. der henviser til, at 1999 var det sidste år for anvendelsen af strukturfondene til syv forskellige mål,
idet deres antal med ovennævnte forordning (EF) 1260/1999 sættes ned til tre med det sigte, at deenkelte mål skal opfyldes med Øn strukturfond, ligesom EF-initiativerne er blevet reduceret til fire,
B. der henviser til, at året 1999 afsluttede en længere periode for gennemfłrelse af samhłrighedspolitik-
ken og især af strukturfondene,
C. der henviser til, at den ellevte årsberetning om strukturfondene (1999) tværgående behandlede
aktioner til fordel for mænd og kvinders lige adgang til beskæftigelse,
D. der henviser til, at bidragene fra strukturfondene har været af stor betydning for regionaludviklingen
med hensyn til såvel infrastrukturer og produktion som social integration,
(1) EFT L 193 af 31.7.1993, s. 5.
(2) EFT L 193 af 31.7.1993, s. 20.
(3) EFT C 342 af 1.12.2000, s. 1.
(4) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.
(5) EFT L 193 af 31.7.1993, s. 34.C 77 E/120 DA 28.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 20. september 2001
E. der henviser til, at året 1999 var det sidste i programmeringsperioden 1994-1999 og at det var
kendetegnet ved afslutningen på den pakke af foranstaltninger, der blev vedtaget i 1992 i Edinburgh,samt ved fastlæggelsen af de rammebetingelser, der skulle finde anvendelse for programmeringsperio-den 2000-2006,
F. der henviser til, at beretningerne błr indeholde en kvalitativ analyse af strukturfondene og en evalue-
ring af deres effektivitet og ikke kun begrænse sig til at måle iværksættelsen, beskrive den kvantitativefordeling og kontrollere gennemsigtigheden i anvendelsen,
G. der henviser til, at der i Den Europæiske Union trods de budgetmidler, der afsattes i forbindelse med
Edinburgh-pakken, og de opnåede fremskridt, fortsat forekommer betydelige regionale skævheder med
hensyn til den łkonomiske og sociale udvikling og store forskelle mellem randområderne (herunder
regionerne i den yderste periferi) og den centrale del;
H. der henviser til, at den gennemsnitlige indkomst pr. capita for de 10 % af befolkningen, som bor i de
mest velstående regioner i EU, stadig er 2,6 gange hłjere end indkomsten for de 10 % af befolkningen,som bor i de mindst udviklede regioner, og endog 4,4 gange hłjere, hvis man sammenligner denrigeste med den fattigste region,
I. der henviser til, at afhjælpningen af de łkonomiske og sociale uligheder trods målsætningen for opret-
telsen og anvendelsen af strukturfondene i hłjere grad har berłrt medlemsstaterne end regionerne, ogat de regionale skævheder i nogle medlemsstater endog har haft en stigende tendens,
J. der henviser til, at forskellene i indkomsten pr. capita især viser sig på beskæftigelsesområdet,
K. der henviser til, at arbejdslłshedsprocenten efter de to seneste programmeringsperioder stadig ligger
på samme niveau som i 1988 i de lande, som modtager stłrst stłtte fra strukturfondene, med Irland
og Portugal som bemærkelsesværdige undtagelser,
L. der henviser til, at det navnlig er kvinderne, som rammes af arbejdslłsheden og den lave beskæftigel-
sesgrad,
M. der henviser til, at Det Europæiske Råd i Lissabon vedtog, at fuld beskæftigelse skulle være et over-
ordnet mål for EU, idet den samlede beskæftigelsesgrad skulle stige fra de nuværende 62 % til 70 % i2010, mens kvindernes beskæftigelsesgrad skulle stige fra 52,5 % til 60 %; mener, at der kun delvist erblevet taget hensyn til den tværgående målsætning om ligestilling, og at den fłrte politik stadig har entendens til at blive fremstillet som kłnsneutral,
N. der henviser til, at lłnforskellen mellem mænd og kvinder stadig er meget hłj (28 % i gennemsnit
iE U ) ,
O. der henviser til den generelle sammenhæng mellem lav indkomst pr. indbygger, samlet ledighed og
ledigheden blandt kvinder,
P. der henviser til, at den fortsatte ulighed mellem mænd og kvinders erhvervsfrekvens også hænger
sammen med problemer med tilknytning til familie- og arbejdslivet (fordelingen af det huslige arbejde,tilstedeværelsen af błrnehaver, błrnepenge og bistand ved barsel og karrieremuligheder m.v.); på disseområder er der meget store forskelle mellem medlemsstaterne,
Q. der henviser til, at det i forbindelse med oplæring i anvendelsen af den nye teknologi som udviklings-
faktor ikke må lades ude af betragtning, at den geografiske sociale og łkonomiske ligevægt er ennłdvendig betingelse for at kunne fłre en tværgående politik for beskæftigelse, teknisk og faglig efter-uddannelse og ligestilling mellem kvinder og mænd på arbejdsmarkedet,
R. der henviser til, at selv om arbejdskraftens frie bevægelighed er en unionsborgerrettighed, kan strate-
gien for mobilitet på arbejdsmarkedet ikke betragtes som en gyldig eller retfærdig lłsning på spłrgs-målet om at skabe ligevægt mellem udbud og efterspłrgsel af arbejdskraft i EU, idet den paradoksaltnok vil resultere i, at de bedst uddannede personer vil udvandre fra de fattigste regioner og lande til demest velstående lande,28.3.2002 DA C 77 E/121 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 20. september 2001
S. der henviser til, at det er nłdvendigt at fremme en social og łkonomisk politik, der kan vende ten-
densen til, at de łkonomiske aktiviteter, beskæftigelsen og befolkningen koncentreres i Unionens mestcentralt beliggende og bymæssigt mest udviklede områder,
T. der henviser til, at faktorerne fjern beliggenhed og łkarakter, som kendetegner de fjerntliggende łre-
gioner i den yderste periferi, kan afhjælpes gennem aktiviteter, der finansieres over strukturfondene, oghvis sigte skal være at forbedre konkurrenceevnen på hvert produktionstrin, fremme adgangen tiloplysninger og definere de pågældende regioners rolle i en udvidet Europæisk Union,
U. der henviser til, at det er nłdvendigt at integrere hele det europæiske område, herunder regionerne i
den yderste periferi i de transeuropæiske net,
V. der henviser til, at bevillingerne til samhłrighedspolitikken, strukturfondene og Samhłrighedsfonden
målt i procent af det samlede BNP i EU med 15 medlemsstater skal nedsættes i perioden 2000-2006fra 0,46 % (i 1999) til 0,31 % (overslag for 2006), dvs. til et tilsvarende belłb som på 1994-budgettet,
W. der henviser til, at EUs udvidelse med nye medlemsstater vil kunne łge de interne regionale uligheder
i et hidtil uset omfang, og at arbejdslłshedsproblemerne kan blive særligt akutte, således som erfarin-gerne med integrationen af łkonomien i de to Tysklande har vist,
X. der henviser til, at medlemsstaterne i medfłr af forordning (EF) nr. 1260/1999 er forpligtede til at
overholde additionalitetsprincippet ved gennemfłrelsen af projekter, som medfinansieres af struktur-fondene, idet det er fastsat, at EF-midlerne ikke kan erstatte de strukturudgifter eller ligestillede udgif-
ter, der påhviler medlemsstaterne; ikke alle medlemsstaterne har i programmeringsperioden
1994-1999 indsendt de oplysninger, som de var forpligtede til i henhold til additionalitetsprincippet,
Y. der henviser til den reelle risiko for, at planerne om łkonomisk og budgetmæssig stabilitet vil blive
vanskelige at gennemfłre som fłlge af nedskæringer af de offentlige investeringer, især til transport-infrastrukturer og til forskning og udvikling i tilbagestående regioner, og at det ville være megetbeklageligt, hvis de lande, som modtager midler fra strukturfondene og Samhłrighedsfonden, og somhar det stłrste behov for investeringer, gjorde brug af denne praksis; det er nłdvendigt særlig at słrgefor, at målet med et budgetunderskud på nul i »samhłrighedslandene« ikke fłrer til en tilsidesættelse af
additionalitetsprincippet,
Z. der henviser til, at en sund og effektiv gennemfłrelse af strukturfondene, som er sikret gennem rele-
vante evaluerings- og overvågningsmekanismer, er af afgłrende betydning for EU-institutionernes tro-værdighed og effektivitet,
Gennemfłrelse af budgettet
1. tager anvendelsen af 99 % af forpligtelsesbevillingerne under strukturfondene for perioden
1994-1999 til efterretning og fastslår, at det kun var de store belłb, der overfłrtes til regnskabsåret
2000, og den tværgående finansiering, der i sidste instans fłrte til en tilfredsstillende afslutning af den
pakke af foranstaltninger, der blev vedtaget i Edinburgh;
2. anerkender de bestræbelser, som Kommissionen har gjort sig i årsberetningen for 1999 med henblik
på også at give et overblik over resultaterne for hele perioden 1994-1999; beklager, at Kommissionen ikkeopstiller en mere omfattende analyse af gennemfłrelsen af budgettet i denne periode, men begrænser sig tilat beskrive det faktiske resultat;
3. bemærker, at der indirekte henvises til de uindfriede bevillinger, der endnu ikke er blevet disponeret
over ved periodens udgang ( reste à liquider ), uden at der gives en fuldstændig kvantitativ beskrivelse heraf
eller forelægges detaljerede forklaringer; en mindskelse af de uindfriede bevillinger og en hurtigere gennem-fłrelse har imidlertid været tilbagevendende mål for alle senere ændringer af strukturfondsforordningerne,og et stadigt łnske fra budgetmyndigheden;C 77 E/122 DA 28.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 20. september 2001
4. bekræfter til orientering de uindfriede bevillinger på omkring 41 600 mio. EUR ved udgangen af
1999, hvoraf omkring 21 860 mio. EUR ifłlge regnskaberne fortsat var uindfriet ved udgangen af 2000;minder om, at der kan foretages betalinger fra udestående bevillinger fra perioden 1994-1999 indtil udgan-gen af 2001;
5. kritiserer, at de uindfriede forpligtelser er steget yderligere i perioden 1994-1999, og opfordrer Kom-
missionen til straks at vende denne tendens;
6. mener, at de 160 mio. EUR, der ikke var opfłrt på budgettet, men som Kommissionen havde bevilget
i slutningen af regnskabsåret 1999, burde være behandlet som en bevillingsoverfłrsel, og at bevillingernetil innovative foranstaltninger ikke skulle have været nedskåret for at dække underskuddet; opfordrer Kom-missionen til at słrge for, at bevillingerne til innovative foranstaltninger bringes tilbage til det niveau, derblev vedtaget i Berlin;
7. tager med tilfredshed til efterretning, at de uindfriede forpligtelser fra tidligere programmeringsperio-
der er gået mærkbart tilbage i 1999, men beklager samtidig, at der 11 år efter programmeringsperiodens
udlłb stadig er uindfriede forpligtelser fra perioden fłr 1989; glæder sig over, at bestemmelserne omfrigłrelse af bevilllinger vedrłrende programmeringsperioden 2000-2006 vil forebygge, at der fremoverforekommer uudnyttede bevillinger af denne stłrrelsesorden;
8. understreger, at der savnes klare retningslinjer for anvendelsen af EF-initiativerne, som har været
karakteriseret af en alt for spredt indsats;
9. konstaterer, at projekterne i programmeringsperioden 1994-1999 blev forsinket og ophobet i slut-
ningen af perioden, hvilket også har forsinket projekternes iværksættelse i den indeværende programme-ringsperiode 2000-2006; mener, at det vil være i alles interesse, at projekternes gennemfłrelse fordeles såjævnt som muligt i hele programmeringsperioden;
10. konstaterer, at forpligtelsesgraden kun til en vis grad afspejler omfanget af den faktiske gennem-
fłrelse af interventionerne, især fordi en stor del af forpligtelserne fłrst blev anvendt, umiddelbart fłrprogrammeringsperiodens udlłb; er især foruroliget over den træge afvikling af EF-initiativerne, da kunlidt over halvdelen af de disponible bevillinger for programmeringsperioden 1994-1999 er udbetalt, hvilketvanskeliggłr og fordyrer gennemfłrelsen af programmerne for de ansvarlige, nemlig de lokale myndighe-der, ngoer osv.;
11. kræver, at sigtet med fondene i fłrste række skal være inddragelse af de små og mellemstore virk-
somheder (etablering, udvidelse, teknisk udrustning, udvikling og innovation, internationalisering af mar-kederne osv.), således at disse virksomheder indgår i alle fællesskabsstłtterammernes prioriteringer og mod-tager en væsentlig del af midlerne herfra;
12. mener, at den seneste reform af strukturfondene kan bidrage til en betydelig forenkling af program-
meringen, gennemfłrelsen og den finansielle afvikling af interventionerne; opfordrer Kommissionen tilmed en aktiv informationspolitik at bistå de nationale forvaltninger ved omstillingen til de nye regler;
13. glæder sig over, at Kommissionen har taget initiativ til at knytte programmeringen og evalueringen
af interventionerne tættere sammen, men beklager, at den endelige evaluering af de foregående program-mer som regel endnu ikke foreligger, når programmeringen skal foretages;
14. foreslår, at man forbedrer den iværksatte procedure vedrłrende en forenkling af strukturfondene,
målsætningerne og fællesskabsinitiativerne med henblik på i stłrre udstrækning at koncentrere interven-tionerne om de områder, som er præget af manglende udvikling, således at man undgår nye forsinkelsersom de hidtil konstaterede i gennemfłrelsen af bevillingerne;
Beskæftigelse
15. opfordrer medlemsstaterne til at fortsætte den proces hen imod en beskæftigelsespolitik, der indled-
tes i Amsterdam,
16. understreger, at det er nłdvendigt at koncentrere sig om at fłre en politik, som både skal omfatte
regional udvikling og beskæftigelse;28.3.2002 DA C 77 E/123 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 20. september 2001
17. opfordrer Kommissionen til at indrette anvendelsen af strukturfondene og Samhłrighedsfonden til
gavn for en intern territorial ligevægt i modtagerlandene og foretage en omfattende analyse af deres effek-tivitet;
18. er af den opfattelse, at strukturfondsinterventionerne og de nationale handlingsplaner vedrłrende
beskæftigelse i hłjere grad błr afstemmes efter hinanden,
Ligestilling af mænd og kvinder
19. glæder sig over Kommissionens initiativ til i sin årsberetning for 1999 at beskrive aktiviteter til
fremme af ligestillingen mellem kvinder og mænd som tværgående tema i beretningen; mener imidlertid,at beretningen hverken indeholder præcise oplysninger om kvinders adgang til Strukturfondene eller om deforskellige fællesskabsinitiativers indvirkning, herunder programmet NOW, på kvindernes situation påarbejdsmarkedet eller på udviklingen af lige muligheder; sådanne oplysninger og stłttende talmateriale,kunne głre det muligt at vurdere effektiviteten af de aktiviteter, der er gennemfłrt på dette område;
20. konstaterer, at der kun delvis er blevet taget hensyn til den tværgående målsætning om ligestilling,
og opfordrer til iværksættelse af en overordnet politik til fordel for kvinder, der kæder målet med enerhvervsfrekvens for kvinder på 60 % i 2010 sammen med anvendelsen af strukturfondene og Samhłrig-hedsfonden;
21. kræver særlige foranstaltninger til afhjælpning af problemet med den store mangel på arbejdsplad-
ser, især for kvinder;
22. kræver, at der iværksættes overordnede foranstaltninger til fordel for kvinder med henblik på at lłse
problemerne i forbindelse med arbejds- og familielivet;
23. glæder sig over, at Kommissionen for at fremme princippet om lige muligheder i henhold til EF-
traktatens artikel 2 og 141 har besluttet for fremtiden at iværksætte en integrering af kłnsaspektet i samt-lige fællesskabspolitikker og  foranstaltninger med henblik på positive horisontale foranstaltninger;
24. bemærker, at medlemsstaterne i overensstemmelse med den nye strukturfondsforordning
(2000-2006), ifłlge hvilken integration af princippet om lige muligheder for kvinder og mænd underdisse fonde udgłr et prioriteret mål, er forpligtede til at foretage en forudgående evaluering af de planer,der skal udarbejdes, fastsætte kriterier for udvælgelse af projekter og słrge for en opfłlgning af aktivite-terne ved hjælp af indikatorer på området lige muligheder for kvinder og mænd, samt at indikatorerne ogstatistikkerne som fłlge heraf skal opdeles på kłn;
25. opfordrer Kommissionen til fremover i sine årsberetninger om strukturfondene at levere oplysninger
fordelt på kłn om aktiviteternes indvirkninger på integrationen af kvinder og mænd på arbejdsmarkedet,
på uddannelser og erhvervsuddannelser, på kvindelige igangsættere og på balancen mellem arbejde ogfamilieliv;
Udvidelse
26. kræver, at der ufortłvet og på grundlag af de bredest mulige hłringer tages skridt til at fastlægge en
politik for samhłrighed for tiden efter 2006, der samtidig sikrer, at foranstaltninger til stłtte for de socialegrupper og de regioner i de nuværende medlemsstater kan viderefłres, idet de fortsat vil være stłtteberet-
tigede i en udvidet Union, samt indfłrelse af en særlig supplerende samhłrighedsordning for de nye med-
lemsstater;
27. foreslår, at kvaliteten af udgifterne, de forskellige målsætningers og fondes rentabilitet og de nye
medlemsstaters behov for at udvikle deres łkonomier og samfund såvel som de forskellige begunstigedespræstationer błr være hovedspłrgsmålene i forbindelse med fastlæggelsen af den fremtidige udformning afsamhłrighedsstrategien og budgettets omfordelingsfunktion under hensyntagen til udvidelsen og på bag-grund af de politiske valg, som EU står overfor, og som der redegłres for i den anden beretning omłkonomisk og social samhłrighed (KOM(2001) 24);C 77 E/124 DA 28.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 20. september 2001
Landbrug og fiskeri
28. mener, at det er vigtigt at behandle den fælles landbrugspolitik og den fælles fiskeripolitik som
grundelementer i en politik for geografisk ligevægt og social samhłrighed og bæredygtig udvikling i EU;
29. anmoder Kommissionen om i 2002 at forelægge Parlamentet og Rådet en detaljeret rapport om de
aktioner, der er finansieret under strukturfondene i EUs fiskerisektor i perioden 1994-1999, og en under-słgelse af den sociołkonomiske situation i EUs fiskeriregioner;
Politikken på andre områder
30. opfordrer indtrængende Kommissionen og Rådet til frem til 2007-2010 at słrge for, at forbindel-
serne mellem randområderne, łområderne og de underudviklede områder og hele Unionens territorium
prioriteres i de transeuropæiske net, uden at der sker nedskæringer i de offentlige bevillinger i de pågæl-
dende medlemsstater; opfordrer ligeledes indtrængende til at prioritere intermodal og bæredygtig transporti den nye periode;
31. opfordrer Kommissionen til, at den af hensyn til den łkonomiske og sociale samhłrighed tager
hensyn til de franske oversłiske departementers, Madeiras, Azorernes og De Kanariske Øers łkarakter,når adgangen til strukturfondene efter 2006 skal sikres;
32. opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til i de kommende år at handle i over-
ensstemmelse med sigtet i strukturfondsforordningerne, hvor en forbedring af miljłet er et tværgåendeelement for samtlige målsætninger i forordningerne;
33. opfordrer medlemsstaterne til at efterkomme de forpligtelser, de har indgået i forbindelse med
Natura 2000-direktivet;
34. tager vedtagelsen af særprogrammerne under det femte rammeprogram for forskning og tekno-
logisk udvikling til efterretning samt udarbejdelsen i 1999 af meddelelsen »Mod et europæisk forsknings-
rum«, hvori der stilles forslag om at styrke regionernes rolle i den europæiske forskningsindsats og især atskabe et europæisk forskningsrum;
Additionalitet
35. finder det rystende, at additionalitetsprincippet, der er et af de fire vigtigste principper for struktur-
fondenes virke, åbenbart ikke overholdes fuldt ud af medlemsstaterne og Kommissionen; beklager demanglende sanktionsmuligheder i tilfælde af medlemsstaternes tilsidesættelse af additionalitetsprincippet;opfordrer Kommissionen til ved forhåndsevalueringer i forbindelse med programmeringen at lægge særligvægt på overholdelsen af additionalitetsprincippet; tilslutter sig endvidere Revisionsrettens anbefaling af, atder med henblik på den nye programmeringsperiode fastlægges procedurer for kontrol med additionalite-ten, der er lettere at anvende, integreret i programmeringen, opfłlgningen og evalueringen og tilpasset detil rådighed stående budgetmæssige og statistiske oplysninger;
36. opfordrer medlemsstaterne til nłje at overholde additionalitetsprincippet og Kommissionen til at
tage initiativ til at indfłre ordninger og bestemmelser, som kan sikre gennemfłrelsen af dette princip;
37. opfordrer Kommissionen til så hurtigt som muligt at tilsende Parlamentet en liste over de foran-
staltninger, den agter at gennemfłre for at sikre overholdelsen af dette princip, særlig når de medlems-stater, som er modtagere af stłtte fra strukturfondene og Samhłrighedsfonden, gennemfłrer et nul under-skud på budgettet;
38. anmoder om, at det fremover bliver regionerne og ikke medlemsstaterne, som skal forvalte de pro-
jekter under strukturfondene, der skal gennemfłres i de pågældende regioner;
Partnerskab
39. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til ved forvaltningen af strukturfondene at anvende
partnerskabsprincippet med arbejdsmarkedets parter samt nærhedsprincippet og dermed anerkende debefłjelser, som de interne politiske instanser i medlemsstaterne besidder;28.3.2002 DA C 77 E/125 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 20. september 2001
Evaluering og kontrol
40. anerkender, at Kommissionen som reaktion på Parlamentets kritik i de foregående regnskabsår for
fłrste gang i en årsberetning har medtaget et kapitel om de iværksatte evaluerings- og kontrolforanstalt-ninger;
41. henviser til, at medlemsstaterne i 1999 har anmeldt tilfælde af uregelmæssigheder og svig i en
stłrrelsesorden af 120,6 mio. EUR, dvs. 0,39 % af strukturfondsmidlerne på 30,6 mia. EUR; opfordrer Kom-missionen til at styrke de kompetente kontrolmyndigheders kontrol på stedet; anmoder Kommissionen omlłbende information om de foranstaltninger, der er blevet truffet i anledning af uregelmæssigheder i for-bindelse med strukturfondenes aktiviteter i medlemsstaterne;
42. tager gennemfłrelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 1260/1999 i forordning (EF) nr.
438/2001 (
1) og (EF) nr. 448/2001 (2) til efterretning; glæder sig over forbedringerne i forbindelse med
finanskontrollen af strukturfondene; kræver uforbeholden anvendelse af disse forordninger i medlems-staterne og Kommissionen; opfordrer medlemsstaterne til at forbedre forvaltnings- og kontrolsystemernetil bekæmpelse, opklaring og afhjælpning af svagheder og systematiske uregelmæssigheder; opfordrer med-lemsstater, der endnu ikke har gjort dette, til at give deres nationale revisionsinstanser befłjelse til atkontrollere anvendelsen af EU-midler helt frem til den endelige stłttemodtager;
43. understreger den vigtige rolle, som Parlamentet błr spille i evaluerings- og kontrolproceduren, en
rolle, som er blevet tilsidesat i den periode, som årsberetningen omfatter; mener, at Parlamentet ikke blotautomatisk błr godkende de årlige bevillinger, når budgettet skal vedtages, men aktivt błr inddrages ievalueringsprocessen som en garant for den europæiske interesse ved siden af Kommissionen;
44. mener, at der er behov for en revision og styrkelse af Parlamentets rolle, især for at holde Kommis-
sionen og medlemsstaterne fast ved deres forpligtelse med hensyn til gennemskuelighed inden for denne
sektor, hvilket især kommer til udtryk i den adfærdskodeks om iværksættelsen af strukturpolitikkerne, somder blev opnået enighed med Kommissionen om i 1999;
*
**
45. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen og til medlemsstaternes
parlamenter.
(1) EFT L 63 af 3.3.2001, s. 21.
(2) EFT L 64 af 6.3.2001, s. 13.
8. Skamfering af kvinders kłnsorganer
A5-0285/2001
Europa-Parlamentets beslutning om skamfering af kvinders kłnsorganer (2001/2035(INI))
Europa-Parlamentet,
 der henviser til forslag til beslutning af 26. februar 2001 af Maurizio Turco m.fl. om skamfering af
kvinders kłnsorganer (B5-0686/2000/ændr.), undertegnet af 317 medlemmer af Europa-Parlamentet,
 der henviser til artikel 2, 3 og 5 i verdenserklæringen om menneskerettigheder af 1948, der henviser til artikel 2, 3 og 26 i FNs internationale konvention af 1966 om borgerlige og politiske
rettigheder,
 der henviser til artikel 2, 3 og 12 i FNs internationale konvention af 1966 om łkonomiske, sociale og
kulturelle rettigheder,C 77 E/126 DA 28.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 20. september 2001