31. 10. 73 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 92/1 
II 
(Forberedende  retsakter) 
KOMMISSION 
Forslag  til Rådets  Forordning  (EØF)  om kontrol  med  sammenslutninger  af virksomheder 
(Forelagt  Rådet  af Kommissionen  den  20. juli 1973) 
RÅDET  FOR  DE EUROPÆISKE  FÆLLESSKABER  HAR 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artiklerne 
87 og 235, 
under  henvisning  til forslag  fra Kommissionen, 
under  henvisning  til udtalelse  fra  Europa-Parlamen-
tet, 
under  henvisning  til udtalelse  fra Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
For at virkeliggøre  de generelle  mål  i traktaten  om 
oprettelse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab, 
har Fællesskabet  i artikel  3, litra  f) fået  overdraget 
den opgave  »at  gennemføre  en ordning,  der  sikrer, 
at konkurrencen  inden  for  fællesmarkedet  ikke  for-
drejes«; 
en analyse  af markedsstrukturerne  inden  for  Fælles-
skabet  viser,  at koncentrationstendensen  forstærkes, 
og at koncentrationsgraden  stiger  på en sådan  måde, 
at opretholdelsen  af en effektiv  konkurrence  i fælles-
markedet  bringes  i fare,  hvorved  virkeliggørelsen  af 
den i artikel  3, litra  f) omhandlede  målsætning  kunne 
vanskeliggøres; 
det er derfor  nødvendigt  at underkaste  virksomheds-
sammenslutninger  en systematisk  kontrol; 
traktaten  indeholder  allerede  visse  beføjelser  hertil; artikel  86 finder  anvendelse  på sammenslutninger  af 
virksomheder,  som  har  en dominerende  stilling  på 
fællesmarkedet  eller  på en væsentlig  del deraf,  og som 
gennem  sammenslutningen  forstærker  denne  stilling 
i et sådant  omfang,  at den  opnåede  dominans  hind-
rer konkurrencen  væsentligt; 
disse  bestemmelser  tillader  dog  kun  indgriben  over 
for sammenslutninger,  der fører  til, at der  på marke-
det kun  efterlades  virksomheder,  som  i deres  mar-
kedspolitik  er afhængige  af de virksomheder,  som  er 
gået ind  i sammenslutningen,  desuden  tillader  de 
ikke,  at oprettelsen  af sådanne  sammenslutninger 
forhindres  på forhånd; 
det er derfor  nødvendigt  at fastsætte  yderligere  be-
stemmelser,  som  kan  finde  anvendelse  på andre  sam-
menslutninger,  som  kan  fordreje  konkurrencen  på 
fællesmarkedet,  samt  at gennemføre  en ordning,  der 
tillader  forudgående  kontrol  med  sådanne  sammen-
slutninger; 
Fællesskabet  kan  i medfør  af traktatens  artikel  235 
tillægge  sig selv  de beføjelser,  som  måtte  være  nød-
vendige  for virkeliggørelsen  af disse  mål; 
til gennemførelsen  af en ordning,  der  sikrer,  at kon-
kurrencen  inden  for  fællesmarkedet  ikke  fordrejes, 
er det,  i det  omfang  handelen  mellem  medlemssta-
terne  måtte  blive  påvirket,  nødvendigt  at indføre  en 
kontrol  med  sammenslutninger,  hvorved  virksomhe-
der opnår  eller  øger  muligheden  for at hindre  en ef-
fektiv  konkurrence  på fællesmarkedet  eller  en væsent-
lig del heraf; 
ved bedømmelsen  af muligheden  for  at forhindre  en 
effektiv  konkurrence  skal  der  særlig  tages  hensyn  til 
Nr. C 92/2 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 10. 73 
leverandørernes  og forbrugernes  valgmuligheder,  ved-
kommende  virksomheders  økonomiske  og finansielle 
styrke,  de berørte  markeders  struktur  samt  udbuds-
og efterspørgselsudviklingen  for  de enkelte  varer  og 
tjenesteydelser; 
der kan  gøres  undtagelse  fra  denne  forordning  for 
sammenslutninger,  som  på baggrund  af de deltagende 
virksomheders  mindre  betydende  omsætninger  og 
markedsandele  ikke  vil kunne  hindre  opretholdelsen 
af en effektiv  konkurrence  på fællesmarkedet; 
for at skabe  harmoni  mellem  de mål,  som  skal  vir-
keliggøres  i Fællesskabets  almindelige  interesse  og 
specielt  inden  for rammerne  af den  fælles  politik,  kan 
det være  nødvendigt  at undtage  bestemte  sammen-
slutninger  fra  uforeneligheden  med  fællesmarkedet 
på betingelser  og  under  påbud,  som  må  fastsættes 
individuelt; menslutninger  i henhold  til denne  forordnings  bestem-
melser; 
overholdelsen  af denne  forordnings  bestemmelser  må 
kunne  sikres  ved  hjælp  af bøder  og tvangsbøder.  Det 
er formålstjenligt  at tillægge  Domstolen  en kompe-
tence  i sådanne  sager  i henhold  til artikel  172,  som 
sikrer  Domstolen  fuld  prøvelsesret; 
det er formålstjenligt  at anvende  denne  forordning 
såvel  på sammenslutninger,  der  faktisk  har  misbrugt 
en dominerende  stilling,  som  på sammenslutninger, 
der giver  de deltagende  virksomheder  mulighed  for 
at hindre  en effektiv  konkurrence  på fællesmarkedet; 
det må  derfor  gøres  klart,  at forordningerne  nr.  17 
og (EØF)  nr.  1017/68  fra  denne  forordnings  ikraft-
trædelse  ikke  længere  finder  anvendelse  på sammens-
lutninger, 
det må  pålægges  Kommissionen  at træffe  de beslut-
ninger,  der  er nødvendige  for  at hindre  eller  ophæve 
oprettelsen  af sammenslutninger,  som  er uforenelige 
med  fællesmarkedet,  at genoprette  forudsætningerne 
for en effektiv  konkurrence  samt  at fastslå,  at be-
stemte  sammenslutninger  kan  anses  for  forenelige 
med  fællesmarkedet.  Det  er med  forbehold  af prø-
velse  for  Domstolen  formålstjenligt  at tillægge  Kom-
missionen  enekompetence  i sådanne  sager; 
for at sikre  en effektiv  kontrol  er det  nødvendigt  at 
indføre  en forudgående  anmeldelsespligt  for  de vig-
tigste  sammenslutninger  samt  at pålægge  virksomhe-
derne  at udskyde  oprettelsen  af disse  sammenslutnin-
ger midlertidigt; 
det er nødvendigt  at fastsætte  en frist,  inden  for  hvil-
ken Kommissionen  skal  træffe  afgørelse  om,  hvorvidt 
der skal  indledes  procedure  mod  en anmeldt  sam-
menslutning.  Det  er endvidere  nødvendigt  at fast-
sætte  en frist,  inden  for  hvilken  Kommissionen  skal 
træffe  afgørelse  om,  hvorvidt  en sammenslutning  er 
uforenelig  med  fællesmarkedet; 
det er formålstjenligt  at anerkende  de  deltagende 
virksomheders  ret til at fremsætte  udtalelser  over  for 
Kommissionen,  så snart  proceduren  er indledt,  samt 
at give  trediemand,  som  kan  godtgøre  en tilstrækkelig 
interesse  heri,  lejlighed  til at udtale  sig; 
Kommissionen  skal  sikre  sig  medlemsstaternes  med-
virken;  den  skal  endvidere  være  beføjet  til at kræve 
sådanne  oplysninger  og foretage  sådanne  undersøg-
elser,  som  er nødvendige  for  bedømmelsen  af sam-UDSTEDT  FØLGENDE  FORORDNING: 
Artikel  1 
Principbestemmelser 
1. Enhver  foranstaltning,  som  direkte  eller  indirekte 
fører  til en sammenslutning  af virksomheder  eller 
grupper  af virksomheder,  hvorved  de  deltagende 
virksomheder  opnår  eller  øger  muligheden  for  at 
hindre  en  effektiv  konkurrence  på  fællesmarkedet 
eller  en væsentlig  del deraf,  er uforenelig  med  fælles-
markedet,  såfremt  mindst  én af de deltagende  virk-
somheder  har  hjemsted  i fællesmarkedet,  og i den 
udstrækning  samhandelen  mellem  medlemsstater  her-
ved kan  påvirkes. 
Ved bedømmelsen  af muligheden  for  at hindre  en 
effektiv  konkurrence  skal  der  særlig  tages  hensyn  til 
leverandørernes  og forbrugernes  valgmuligheder,  de 
deltagende  virksomheders  økonomiske  og finansielle 
styrke,  de berørte  markeders  struktur  samt  udbuds-
og efterspørgselsudviklingen  for  de enkelte  varer  og 
tjenesteydelser. 
2. stk.  1 finder  ikke  anvendelse,  såfremt 
— de deltagende  virksomheders  samlede  omsætning 
ikke  overstiger  200  millioner  regningsenheder,  og 
— de af sammenslutningen  omfattede  varer  eller  tje-
nesteydelser  ikke  i nogen  medlemsstat  udgør  mere 
end 25 % af omsætningen  af samme  varer  eller 
tjenesteydelser  samt  af sådanne,  som  af forbru-
31.10.  73 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 92/3 
geren  anses  for  substitutionsemner  på grund  af 
deres  egenskaber,  prisniveau  og anvendelsesom-
råder. 
3. Bestemmelserne  i stk.  1 kan  erklæres  for  uan-
vendelige  på sammenslutninger,  som  er nødvendige 
for virkeliggørelsen  af et overordnet  mål  i Fællesska-
bets almindelige  interesse. 
Artikel  2 
Definition  af sammenslutning 
1. De  i artikel  1 omhandlede  sammenslutninger  op-
står,  når  en person  eller  en virksomhed,  eller  en 
gruppe  personer  eller  virksomheder  opnår  kontrol 
over  en eller  flere  virksomheder. 
2. Kontollen  opnås  gennem  rettigheder  eller  aftaler, 
som enkeltvis  eller  tilsammen,  under  hensyn  til alle 
faktiske  og retlige  forhold,  giver  mulighed  for  at 
styre  en virksomheds  drift  særligt  ved: 
1. ejendoms-  eller  brugsret  til en virksomheds  hele 
formue  eller  dele  af denne; 
2. rettigheder  eller  aftaler,  som  sikrer  indflydelse  på 
sammensætningen  af en  virksomheds  ledende 
organer,  deres  afgørelser  eller  beslutninger; 
3. rettigheder  eller  aftaler,  som  gør  det  muligt  at 
føre en virksomheds  forretninger; 
4. aftaler  om  dannelsen  eller  anvendelsen  af dens 
fortjeneste; 
5. aftaler  med  en virksomhed  om  hele  eller  en væ-
sentlig  del af dens  behov  eller  afsætning,  såfremt 
sådanne  aftaler  efter  mængde  eller  løbetid  over-
skrider  de efter  handelsbrug  normale  anskaffel-
ses- eller  afsætningsaftaler  på det pågældende  om-
råde. 
3. Kontrollen  opnås  af den  person  eller  virksomhed, 
eller  den  gruppe  af personer  eller  virksomheder 
1. der  fremstår  som  berettigede  i henhold  til sådan-
ne rettigheder  eller  aftaler; 
2. der  uden  at fremstå  som  berettigede  i henhold  til 
sådanne  rettigheder  eller  aftaler  dog  er beføjet  til 
at udøve  de deraf  flydende  rettigheder; 
3. der  som  administratorer  optræder  som  ejere  af 
formuegenstande  i en virksomhed  eller  af andele 
i en virksomhed,  og som  er beføjet  til at udøve  de 
dertil  knyttede  rettigheder. 4. Kontrol  over  en virksomhed  hjemles  ikke  ved, 
at banker  eller  finansieringsinstitutter  i forbindelse 
med en virksomheds  stiftelse  eller  kapitaludvidelse 
erhverver  andele  i denne  med  henblik  på afsætning 
på markedet,  for så vidt  de ikke  udøver  den  til disse 
andele  knyttede  stemmeret. 
Artikel  3 
Kommissionens  beføjelser  til at træffe  beslutning 
1. Såfremt  Kommissionen  finder,  at en sammenslut-
ning  falder  ind under  bestemmelserne  i artikel  1, stk. 
1 og ikke  opfylder  betingelserne  i artikel  1, stk.  3, 
erklærer  den  ved  beslutning  denne  sammenslutning 
for uforenelig  med  det fælles  marked. 
2. Kommissionsbeslutninger,  hvorved  en i stk.  1 om-
handlet  sammenslutning  erklæres  for  uforenelig  med 
det fælles  marked,  medfører  ikke,  at de juridiske  dis-
positioner,  som  er foretaget  i anledning  af sammen-
slutningen,  uden  videre  bliver  ugyldige. 
3. Er sammenslutningen  allerede  gennemført,  kan 
Kommissionen  ved  den  i stk.  1 omhandlede  beslut-
ning  eller  ved  særlig  beslutning  beordre  en deling  af 
de sammensluttede  virksomheder  eller  aktiver  eller 
ophør  af den  fælles  kontrol  eller  enhver  anden  for-
holdsregel,  som  vil kunne  genoprette  forudsætninger-
ne for en effektiv  konkurrence. 
4. Såfremt  Kommissionen  finder,  at en sammen-
slutning,  som  falder  ind  under  bestemmelserne  i ar-
tikel  1, stk.  1, opfylder  betingelserne  i artikel  1, stk. 
3, erklærer  den  ved  beslutning  artikel  1, stk.  1 for 
uanvendelig;  den  kan  knytte  betingelser  og påbud 
til denne  beslutning. 
5. Med  forbehold  af Domstolens  adgang  til prø-
velse  af sagen,  er det  alene  Kommissionen,  som  har 
beføjelse  til at træffe  de i denne  artikel  omhandlede 
beslutninger. 
Artikel  4 
Forudanmeldelse  af sammenslutninger 
1. Planer  om  sammenslutning  skal,  inden  de gen-
nemføres,  anmeldes  til Kommissionen,  såfremt  om-
sætningen  i alt hos  de pågældende  virksomheder  har 
en værdi  på en milliard  regningsenheder  eller  derover. 
2. Planer  om  sammenslutning  af virksomheder  eller 
grupper  af virksomheder,  hvis  omsætning  allerede 
udgør  eller  har  oversteget  den  i stk.  1 omhandlede 
størrelse,  er fritaget  for forudanmeldelsespligten,  så-
fremt  omsætningen  i den  virksomhed,  hvorover  kon-
Nr. C 92/4 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31.10.  73 
trol ønskes  opnået,  er under  30 millioner  regnings-
enheder. 
3. Anmeldelsespligten  påhviler  den  person  eller  virk-
somhed  eller  de grupper  af personer  eller  virksom-
heder,  som  har  til hensigt  at opnå  den  i artikel  2 
omhandlede  kontrol. 
4. Planer  om  sammenslutninger,  som  ikke  omfattes 
af de i stk.  1 omhandlede  bestemmelser,  kan  anmel-
des til Kommissionen,  før de gennemføres. 
Artikel  5 
Beregning  af omsætning  og markedsandele 
1. a) Det  i artikel  1, stk.  2 og artikel  4, stk.  1 om-
handlede  samlede  omsætningsbeløb  beregnes 
som summen  af omsætningsbeløbene  for samt-
lige varer  og tjenesteydelser  i sidste  regnskabs-
år hos: 
1) de i sammenslutningen  deltagende  virk-
somheder, 
2) de  virksomheder  eller  grupper  af virksom-
heder,  som  udøver  den  i artikel  2 omhand-
lede kontrol  over  de i sammenslutningen 
deltagende  virksomheder, 
3) de virksomheder  eller  grupper  af virksom-
heder,  hvorover  de  i sammenslutningen 
deltagende  virksomheder  udøver  den  i ar-
tikel  2 omhandlede  kontrol. 
b) Ved  beregningen  af de i artikel  1, stk.  2 om-
handlede  markedsandele  skal  alle  under  litra 
a) ovenfor  anførte  virksomheders  markedsan-
dele sammensættes. 
2. Den  i artikel  1, stk.  2, artikel  4, stk.  1 og foregå-
ende  stk.  omhandlede  omsætning  kan  erstattes  af 
— en tiendedel  af det  samlede  statusbeløb  for  ban-
ker og finansieringsinstitutter, 
— den  samlede  præmiesum  for  forsikringsselskaber. 
Artikel  6 
Indledning  af procedure 
1. Finder  Kommissionen,  at en sammenslutning  kan 
falde  ind under  de i artikel  1, stk.  1 eller  3 omhand-
lede bestemmelser,  indleder  den  procedure  og giver 
de deltagende  virksomheder  samt  medlemsstaternes 
kompetente  myndigheder  meddelelse  herom. 
2. Drejer  det  sig  om  sammenslutningsplaner,  som 
er anmeldt  til Kommissionen,  skal  proceduren  ind-
ledes  inden  for  en frist  på tre måneder,  medmindre de deltagende  virksomheder  samtykker  i en forlæn-
gelse  af denne  frist.  Fristen  begynder  dagen  efter  an-
meldelsens  modtagelse  eller,  såfremt  de ved  anmel-
delsen  afgivne  oplysninger  er ufuldstændige,  dagen 
efter  modtagelsen  af de fuldstændige  oplysninger. 
3. Kommissionen  kan  indlede  procedure  også  efter 
udløbet  af den  3-måneders  frist,  såfremt  de oplysnin-
ger, virksomhederne  har  afgivet  ved  anmeldelsen,  er 
urigtige  eller  forvanskede. 
4. Med  forbehold  af stk.  3 anses  en planlagt  sam-
menslutning,  som  er anmeldt  til Kommissionen,  for 
forenelig  med  fællesmarkedet,  såfremt  Kommissionen 
ikke  inden  udløbet  af den  i stk.  2 omhandlede  frist 
har indledt  procedure. 
Artikel  7 
Udsættelse  af sammenslutningers  fuldbyrdelse 
1. Virksomhederne  må  ikke  fuldbyrde  en til Kom-
missionen  anmeldt  plan  om  sammenslutning  inden 
udløbet  af den  i artikel  6, stk.  2 omhandlede  frist, 
medmindre  Kommissionen  giver  meddelelse  om,  at 
der ikke  foreligger  nogen  grund  til at indlede  proce-
dure. 
2. Indleder  Kommissionen  procedure,  kan  den  ved 
beslutning  påbyde  de deltagende  virksomheder  at 
udsætte  fuldbyrdelsen  af planen  om  sammenslutning, 
indtil  Kommissionen  har  truffet  beslutning  om,  hvor-
vidt sammenslutningen  er forenelig  med  fællesmarke-
det eller  har indstillet  proceduren. 
Artikel  8 
Udtalelser  fra interesserede  parter  og trediemand 
1. Forinden  der  træffes  beslutning  i henhold  til ar-
tiklerne  3, 7, 13 og 14,  skal  Kommissionen  give  de 
deltagende  virksomheder,  samt  forinden  der  træffes 
beslutning  i henhold  til artiklerne  13 og 14 desuden 
de deltagende  sammenslutninger  af virksomheder, 
lejlighed  til at udtale  sig vedrørende  de af Kommis-
sionen  fremførte  klagepunkter. 
2. I den  udstrækning,  Kommissionen  eller  medlems-
staternes  kompetente  myndigheder  anser  det  for  på-
krævet,  kan  der  også  indhentes  udtalelser  fra andre 
fysiske  eller  juridiske  personer.  I tilfælde  af at fysiske 
eller  juridiske  personer  fremsætter  anmodning  om  at 
måtte  udtale  sig i sagen,  skal  en sådan  anmodning 
efterkommes,  hvis  de pågældende  godtgør  at have 
tilstrækkelig  interesse  heri. 
3. Artiklerne  2, 3, 4, 7, 8, 9, 10 og 11 i Kommissio-
nens  forordning  (EØF)  nr.  99/63  finder  anvendelse. 
31.10.  73 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 92/5 
Artikel  9 
Indstilling  af procedure 
Finder  Kommissionen,  efter  at der  er indledt  proce-
dure,  at der  ikke  foreligger  nogen  grund  til at skride 
ind over  for  en sammenslutning,  indstiller  den  pro-
ceduren  og giver  de deltagende  virksomheder  samt 
de kompetente  myndigheder  i medlemsstaterne  med-
delelse  herom. 
Artikel  10 
Begæring  om oplysninger 
1. Til  løsning  af de opgaver,  denne  forordning  på-
lægger  Kommissionen,  kan  denne  indhente  alle  for-
nødne  oplysninger  fra  medlemsstaternes  regeringer 
og kompetente  myndigheder  samt  fra  virksomheder 
og sammenslutninger  af virksomheder. 
2. Fremsætter  Kommissionen  over  for virksomheder 
eller  sammenslutninger  af virksomheder  en begæring 
om oplysninger,  oversender  den  samtidig  hermed  en 
genpart  af denne  begæring  til de kompetente  myndig-
heder  i den  medlemsstat,  hvor  virksomheden  eller 
sammenslutningen  af virksomheder  har  sit hjemsted. 
3. I begæringen  skal  Kommissionen  angive  rets-
grundlaget  for og formålet  med  begæringen  samt  de 
i artikel  13,  stk.  1, litra  b) i denne  forordning  fast-
satte  sanktioner  for  afgivelse  af urigtige  oplysninger. 
4. Pligten  til at afgive  oplysninger  påhviler  virksom-
hedernes  indehavere  eller  disses  repræsentanter.  For 
så vidt  angår  juridiske  personer  og selskaber  eller 
foreninger  uden  status  som  juridisk  person,  påhviler 
den de personer,  der  ifølge  lov eller  vedtægt  er be-
myndiget  til at repræsentere  dem. 
5. Såfremt  en virksomhed  eller  en sammenslutning 
af virksomheder  inden  udløbet  af en af Kommissio-
nen fastsat  frist  ikke  eller  ikke  udtømmende  medde-
ler de krævede  oplysninger,  fremsætter  Kommissio-
nen krav  om  oplysningerne  i form  af en beslutning. 
Denne  skal  angive,  hvilke  oplysninger  der  kræves, 
fastsætte  en passende  frist  til deres  afgivelse,  og inde-
holde  en henvisning  til de i artikel  13, stk.  1, litra  b) 
og artikel  14, stk.  1, litra  a) fastsatte  sanktioner,  såvel 
som til adgangen  til at indbringe  klage  over  beslut-
ningen  for Domstolen. 
6. Samtidig  oversender  Kommissionen  en genpart  af 
beslutningen  til den  kompetente  myndighed  i den 
medlemsstat,  hvor  den  pågældende  virksomhed  eller 
sammenslutning  af virksomheder  har  sit hjemsted. Artikel  11 
Kontrolundersøgelser  gennem  medlemsstaternes 
myndigheder 
1. På  Kommissionens  begæring  foretager  medlems-
staternes  kompetente  myndigheder  de kontrolunder-
søgelser,  som  Kommissionen  i henhold  til artikel  12, 
stk. 1 anser  for  formålstjenlige,  eller  som  den  har 
påbudt  ved  beslutning  i henhold  til artikel  12,  stk. 
3. De  repræsentanter  for  medlemsstaternes  kompe-
tente  myndigheder,  som  har  fået  til opgave  at gen-
nemføre  kontrolundersøgelsen,  udøver  deres  beføjel-
ser efter  fremlæggelse  af en skriftlig  fuldmagt,  udstedt 
af den  kompetente  myndighed  i den  medlemsstat,  in-
den for  hvis  område  kontrolundersøgelsen  skal  fore-
tages.  Fuldmagten  skal  indeholde  en angivelse  af 
kontrolundersøgelsens  genstand  og formål. 
2. Repræsentanter  for Kommissionen  kan  efter  den-
nes anmodning  eller  efter  anmodning  fra den  kom-
petente  myndighed  i den  medlemsstat,  inden  for hvis 
område  kontrolundersøgelsen  skal  foretages,  bistå 
denne  myndigheds  repræsentanter  ved  løsningen  af 
deres  opgaver. 
Artikel  12 
Kommissionens  beføjelser  til at foretage 
kontrolundersøgelser 
1. Til  løsning  af de opgaver  denne  forordning  på-
lægger  Kommissionen,  kan  denne  foretage  alle  nød-
vendige  kontrolundersøgelser  hos  virksomheder  eller 
sammenslutninger  af virksomheder. 
I dette  øjemed  har  Kommissionens  befuldmægtigede 
repræsentanter  følgende  beføjelser: 
a) at kontrollere  bøger  og andre  forretningspapirer; 
b) at tage  eller  anmode  om  afskrifter  eller  ekstraud-
skrifter  af bøger  og forretningspapirer; 
c) at kræve  mundtlige  forklaringer  på stedet; 
d) at få adgang  til virksomhedernes  samtlige  lokaler, 
grunde  og transportmidler. 
2. Repræsentanter,  som  af Kommissionen  har  fået 
fuldmagt  til at foretage  kontrolundersøgelser,  udøver 
deres  beføjelser  efter  fremlæggelse  af en skriftlig 
fuldmagt,  der indeholder  oplysning  om kontrolunder-
søgelsens  genstand  og formål  samt  om  de i artikel 
13, stk.  1, litra  c) i denne  forordning  fastsatte  sanktio-
ner, der finder  anvendelse,  såfremt  de forlangte  bøger 
eller  forretningspapirer  ikke  fremlægges  i deres  hel-
hed. Kommissionen  skal  med  passende  varsel  give 
den kompetente  myndighed  i den  medlemsstat,  inden 
for hvis  område  kontrolundersøgelsen  skal  foretages, 
Nr. C 92/6 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31.10.  73 
underretning  om  undersøgelsesbeslutningen  og  om 
de befuldmægtigede  personers  identitet. 
3. Virksomheder  og sammenslutninger  af virksom-
heder  har  pligt  til at underkaste  sig de kontrolunder-
søgelser,  hvorom  Kommissionen  har  truffet  beslut-
ning.  I beslutningen  angives  kontrolundersøgelsens 
genstand  og formål,  fastsættes  tidspunktet  for  deres 
begyndelse,  og gives  oplysning  om de i artikel  13, stk. 
1, litra  c) og artikel  14, stk.  1, litra  b) fastsatte  sank-
tioner  samt  om  adgangen  til at indbringe  klage  over 
beslutningen  for Domstolen. 
4. Kommissionen  træffer  de i stk.  3 omhandlede 
beslutninger  efter  at have  indhentet  udtalelse  fra den 
kompetente  myndighed  i den  medlemsstat,  inden  for 
hvis område  kontrolundersøgelsen  skal  foretages. 
5. Repræsentanter  for  den  kompetente  myndighed 
i den  medlemsstat,  inden  for  hvis  område  kontrol-
undersøgelsen  skal  foretages,  kan  efter  vedkommen-
de myndigheds  eller  Kommissionens  anmodning  bistå 
Kommissionens  repræsentanter  ved  løsningen  af deres 
opgaver. 
6. Modsætter  en virksomhed  sig  en i henhold  til 
denne  artikel  påbudt  kontrolundersøgelse,  yder  ved-
kommende  medlemsstat  de af Kommissionen  bemyn-
digede  repræsentanter  den  fornødne  støtte  til løsning 
af deres  opgaver.  Medlemsstaterne  træffer  efter  at 
have  rådført  sig med  Kommissionen  inden  den  .... 
de til dette  formål  fornødne  forholdsregler. 
Artikel  13 
Bøder 
1. Ved  beslutning  kan  Kommissionen  idømme  virk-
somheder  og sammenslutninger  af virksomheder  bø-
der på 1 000 til 50 000  regningsenheder,  såfremt  de 
forsætligt  eller  uagtsomt 
a) fremsætter  urigtig  eller  forvanskede  oplysninger 
i en begæring  i henhold  til artikel  4; 
b) i et svar  på en begæring  i henhold  til artikel  10 
giver  en oplysning,  der  er urigtig  eller  ikke  af-
giver  en oplysning  inden  udløbet  af den  frist,  som 
er fastsat  ved  beslutning  truffet  i henhold  til ar-
tikel  10; 
c) under  en kontrolundersøgelse  i henhold  til arti-
kel 11 eller  12 kun  ufuldstændigt  fremlægger  de 
forlangte  bøger  eller  øvrige  forretningspapirer  el-
ler nægter  at underkaste  sig en kontrolundersøg-
else,  der  er påbudt  ved  beslutning  i henhold  til 
artikel  12. 
2. Ved  beslutning  kan  Kommissionen  pålægge  virk-
somheder  og såmmenslutninger  af virksomheder  en bøde  på mindst  1 000 og højst  1 million  regningsen-
heder,  såfremt  de forsætligt  eller  uagtsomt  har  und-
ladt at efterkomme  den  i artikel  4 omhandlede  pligt 
til forudanmeldelse. 
3. Ved  beslutning  kan  Komissionen  idømme  de del-
tagende  virksomheder  bøder  op til 10 % af værdien 
af de sammensluttede  aktiver,  såfremt  de forsætligt 
eller  uagtsomt  fuldbyrder  en planlagt  sammenslut-
ning  inden  udløbet  af den  i artikel  6, stk.  2 omhand-
lede frist  eller  mod  en beslutning,  som  Kommissio-
nen har  truffet  i henhold  til artikel  3, stk.  1 eller 
artikel  7, stk.  2. 
Artikel  14 
Tvangsbøder 
1. Ved  beslutning  kan  Kommissionen  pålægge  de 
deltagende  virksomheder  eller  sammenslutninger  af 
virksomheder  tvangsbøder  på højst  25 000  regnings-
enheder  daglig  fra  det  i beslutningen  fastsatte  tids-
punkt  for at tvinge  dem  til 
a) at afgive  udtømmende  og rigtige  oplysninger,  som 
er afkrævet  dem  ved  beslutning  truffet  af Kom-
missionen  i henhold  til artikel  10; 
b) at underkaste  sig  en kontrolundersøgelse,  som 
Kommissionen  har  påbudt  ved  beslutning  i med-
før af artikel  12. 
2. Ved  beslutning  kan  Kommissionen  pålægge  de 
deltagende  virksomheder  eller  sammenslutninger  af 
virksomheder  tvangsbøder  på højst  50 000  regnings-
enheder  daglig  fra  det  i beslutningen  fastsatte  tids-
punkt  for at tvinge  dem  til at gennemføre  de i med-
før af en beslutning  truffet  i henhold  til artikel  3, 
stk. 2 nødvendiggjorte  forholdsregler. 
Artikel  15 
Prøvelse  ved  Domstolen 
Ved klager  over  beslutninger,  hvorved  Kommissio-
nen har  fastsat  en bøde  eller  en tvangsbøde,  har 
Domstolen  i overensstemmelse  med  bestemmelsen  i 
traktatens  artikel  172  fuld  prøvelsesret;  den  kan  op-
hæve,  nedsætte  eller  forhøje  den  pålagte  bøde  eller 
tvangsbøde. 
Artikel  16 
Tavshedspligt 
1. De  oplysninger,  som  er indhentet  i medfør  af 
bestemmelserne  i artiklerne  10, 11 og 12 må kun  bru-
ges til det  med  undersøgelsen  eller  kontrollen  tilsig-
tede formål. 
31.10.  73 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 92/7 
2. Kommissionen  og medlemsstaternes  kompetente 
myndigheder  samt  deres  tjenestemænd  og øvrige  an-
satte  er forpligtede  til ikke  at give  oplysninger  om 
forhold,  som  de i medfør  af denne  forordning  får 
kendskab  til, og som  ifølge  deres  natur  er undergivet 
tavshedspligt. 
3. Bestemmelserne  i stk.  1 og 2 er ikke  til hinder  for 
offentliggørelse  af oversigter  eller  redegørelser,  som 
ikke indeholder  oplysninger  om  enkelte  virksomhe-
der eller  sammenslutninger  af virksomheder. 
Artikel  17 
Beslutningsfrister  og offentliggørelse  af beslutninger 
1. a) Beslutninger  i henhold  til artikel  3, stk.  1 og 
4 skal  træffes  inden  udløbet  af en frist  på ni 
måneder,  regnet  fra  dagen  for  procedurens 
indledning,  medmindre  de deltagende  virk-
somheder  samtykker  i en forlængelse  af denne 
frist. 
b) Fristen  på ni måneder  gælder  ikke,  såfremt 
Kommissionen  har været  nødsaget  til at kræve 
en oplysning  gennem  en beslutning  truffet  i 
henhold  til artikel  10 eller  en kontrolprøvelse 
i henhold  til en beslutning  truffet  i medfør 
af artikel  12. 
2. Kommissionen  offentliggør  de beslutninger,  som 
er truffet  i medfør  af artikel  3. 
3. Offentliggørelsen  sker  med  angivelse  af de inter-
esserede  parter  og beslutningens  væsentligste  indhold; 
ved offentliggørelsen  skal  der  tages  hensyn  til virk-
somhedernes  berettigede  interesse  i beskyttelse  af for-
retningshemmeligheder. 
Artikel  18 
Regningsenhed 
Ved anvendelsen  af denne  forordning  gælder  den  reg-
ningsenhed,  som  er fastsat  for opstilling  af Fælles-
skabets  budget  i medfør  af bestemmelserne  i trak-
tatens  artikler  207  og 209. 
Artikel  19 
Forbindelse  med  medlemsstaternes  myndigheder 
1. Kommissionen  fremsender  omgående  til medlems-
staternes  kompetente  myndigheder  afskrift  af an-
meldelser  samt  de vigtigste  dokumenter,  som  i med-
før af denne  forordning  fremsendes  til den. 2. Kommissionen  gennemfører  den  i denne  forord-
ning  omhandlede  procedure  i snæver  og vedvarende 
forbindelse  med  medlemsstaternes  kompetente  myn-
digheder.  Disse  har ret til at fremsætte  deres  bemærk-
ninger  til proceduren;  de kan  særligt  kræve  af Kom-
missionen,  at den  indleder  proceduren  i henhold  til 
artikel  6. 
3. Det  rådgivende  Udvalg  for  kartel-  og monopol-
spørgsmål  skal  høres,  inden  der  træffes  nogen  be-
slutning  i medfør  af artikel  3, 13 og 14. 
4. Det  rådgivende  Udvalg  er sammensat  af embeds-
mænd,  som  er kompetente  i kartel-og  monopolspørgs-
mål. Hver  medlemstat  udpeger  som  sin repræsentant 
en embedsmand,  som  i tilfælde  af forfald  kan erstattes 
af en anden  embedsmand. 
5. Høring  finder  sted  i et fælles  møde,  som  Kommis-
sionen  indkalder  til; dette  møde  afholdes  tidligst  14 
dage  efter  indkaldelsens  fremsendelse.  Indkaldelsen 
skal for hver  enkelt  sag,  der behandles,  ledsages  af en 
sagsfremstilling  med  angivelse  af de vigtigste  doku-
menter  samt  et foreløbigt  forslag  til beslutning. 
6. Det  rådgivende  Udvalg  kan  afgive  udtalelse,  også 
selvom  nogle  af udvalgets  medlemmer  eller  deres 
stedfortrædere  ikke  er til stede.  Relutatet  af hørin-
gen skal  udformes  skriftligt  og vedlægges  forslaget 
til beslutning.  Det offentliggøres  ikke. 
Artikel  20 
Udelukkende  anvendelse  af denne  forordning 
På sammenslutninger,  som  falder  ind  under  denne 
forordning,  finder  forordningerne  nr. 17 og (EØF)  nr. 
1017/68  ingen  anvendelse. 
Artikel  21 
Gennemførelsesbestemmelser 
Kommissionen  er bemyndiget  til at udstede  gennem-
førelsesbestemmelser  om form,  indhold  og andre  en-
keltheder  i forbindelse  med  de i denne  forordnings 
artikel  4 omhandlede  anmeldelser. 
Artikel  22 
Ikrafttrædelse 
Denne  forordning  træder  i kraft  den .... 
Denne  forordning  er bindende  i alle  enkeltheder  og 
gælder  umiddelbart  i hver  medlemsstat.