I.Indledning

Covid-19-panemien har kastet verden ud i en pludselig og dyb recession. Til trods for en stærk, koordineret og innovativ respons både på nationalt plan og på EU-plan, er der stadig mange usikkerhedsfaktorer, navnlig vedrørende krisens varighed, og hvilke konkrete konsekvenser den vil have for vores liv og økonomier. Vi må beskytte de europæiske borgere, deres sundhed og deres job, samtidig med at vi sikrer retfærdighed, modstandsdygtighed og makroøkonomisk stabilitet i hele Unionen. Pandemien har ramt alle medlemsstaterne, men der vil være stor forskel mellem regionerne på, hvor alvorlige konsekvenserne vil være, samt på genopretningens tempo og styrke.

Ifølge den økonomiske sommerprognose 2020 vil økonomien i euroområdet skrumpe med 8,7 % i 2020 for derefter at stige med 6,1 % i 2021, mens økonomien i EU ventes at skrumpe med 8,3 % i 2020 for at vokse med 5,8 % i 2021. Beskæftigelsen faldt også mere end nogensinde før i andet kvartal, dog langt mindre end bruttonationalproduktet som følge af den massive støtte, der blev indført i medlemsstaterne og i EU gennem SURE-instrumentet , og den hidtil usete fleksibilitet i anvendelsen af samhørighedsmidlerne inden for rammerne af investeringsinitiativet som reaktion på coronavirusset . Udviklingen af pandemien og de restriktioner af den økonomiske aktivitet, der er indført for at inddæmme den, vil have afgørende betydning for de økonomiske udsigter. Genopretningen beror på politisk støtte såvel på nationalt plan som på EU-plan. I den forbindelse forventes udsigterne for væksten og beskæftigelsen at blive styrket af Det Europæiske Råds aftale om den næste flerårige finansielle ramme og Next Generation EU, som blev indgået den 21. juli 2020. Nu skal vi sørge for både på medlemsstatsniveau og på EU-niveau at få mest muligt ud af denne skelsættende aftale.

Unionens respons har været beslutsom. Europa-Parlamentet og Rådet er i færd med at forhandle om den næste flerårige finansielle ramme og det nye instrument Next Generation EU med henblik på hurtigt at afslutte arbejdet med alle retsakterne. Arbejdet skal være afsluttet inden den 1. januar 2021, så alle programmerne er operationelle i tide. Det er vigtigt at udnytte EU-budgettets finansielle slagkraft til fulde for at sikre en hurtig og stabil genopretning. Når Rådet har vedtaget afgørelsen om egne indtægter, er det vigtigt, at den godkendes af alle medlemsstaterne i overensstemmelse med deres respektive forfatningsmæssige bestemmelser, før Kommissionen kan begynde at optage lån på markedet for at finansiere programmerne under Next Generation EU. Det er derfor helt afgørende, at denne afgørelse vedtages i tide, så Next Generation EU hurtigt kan sættes i værk.

Genopretnings- og resiliensfaciliteten vil være et af nøgleredskaberne til genopretning med et enestående finansielt støttebeløb på 672,5 mia. EUR, der ydes i form af lån og tilskud, som vil blive fordelt i de afgørende første år af genopretningen. Medlemsstaternes genopretnings- og resiliensplaner vil skulle indeholde en beskrivelse af den nationale reform- og investeringsdagsorden, som er tilrettelagt i overensstemmelse med EU's politiske mål centreret om den grønne og den digitale omstilling. Faciliteten vil understøtte medlemsstaternes bestræbelser på effektivt at styrke deres samfundsmæssige og økonomiske modstandsdygtighed og dermed deres økonomiers vækstpotentiale og jobskabelse, hvilket vil understøtte EU's målsætninger.

Genopretnings- og resiliensfaciliteten er symbol på EU's faste overbevisning om, at disse udfordringer skal imødegås i fællesskab. Opretholdelsen af et velfungerende indre marked har været afgørende for at få sat gang i genopretningen, sikre fair konkurrence og undgå forstyrrelser af de grænseoverskridende værdikæder og den frie bevægelighed for arbejdstagere og varer. Det vil fremme opadgående konvergens mellem levestandarder og understøtte lige økonomiske vilkår. En effektiv gennemførelse af Next Generation EU vil kunne øge bruttonationalproduktet med 2 % i 2024 og skabe 2 millioner arbejdspladser, bl.a. ved at fremme den grønne og den digitale omstilling. Med tiden anslås denne yderligere vækst at kunne gøre genopretnings- og resiliensfaciliteten selvfinansierende, idet den vil generere øget aktivitet og flere skatteindtægter til medlemsstaterne og EU.

Disse politiske foranstaltniger på EU-plan skal gennemføres hurtigst muligt. Selv om aftalen om genopretningspakken bidrager til at lægge en dæmper på usikkerheden, er det vigtigt at sikre positive resultater i de kommende år med henblik på at støtte genopretningen. Unionens umiddelbare prioritet er at arbejde sammen med medlemsstaterne om at tage afgørende skridt til at sammensætte de rette reform- og investeringsprioriteter i overensstemmelse med EU's mål og derefter sikre en effektiv gennemførelse heraf.

II.Den europæiske genopretnings- og resiliensfacilitet: opfyldelse af EU's mål om konkurrencedygtig bæredygtighed

Genopretnings- og resiliensfaciliteten er rodfæstet i EU's mål om at opnå konkurrencedygtig bæredygtighed og samhørighed ved hjælp af en ny vækststrategi, den europæiske grønne pagt. Omstillingen til en bæredygtig og inklusiv økonomisk model ved hjælp af større udbredelse og anvendelse af digitale og rene teknologier kan gøre Europa førende inden for omstilling. Genopretnings- og resiliensfaciliteten bør ikke indebære en afvigelse fra den oprindelige dagsorden fra før covid-19-pandemien. Derimod bør der arbejdes endnu mere intensivt på at løse de allerede eksisterende udfordringer, samtidig med at eventuelle nye tilbageslag på grund af krisen undgås. De fire dimensioner vedrørende miljømæssig bæredygtighed, produktivitet, retfærdighed og makroøkonomisk stabilitet, som blev præsenteret i den årlige vækststrategi 2020, bør fortsat udgøre de ledende principper for medlemsstaternes genopretnings- og resiliensplaner. Disse prioriteter er kernen i det europæiske semester og sikrer, at den nye vækstdagsorden skaber størst mulige fordele for menneskene og planeten.

Covid-19-krisen har tydeligt vist, at konkurrencedygtig bæredygtighed og modstandsdygtighed er to sider af samme mønt Modstandsdygtighed er evnen til ikke alene at kunne modstå og håndtere udfordringer, men også til at omstille sig på bæredygtig, retfærdig og demokratisk vis. Mindre modstandsdygtige EU-lande og mindre modstandsdygtige brancher har haft langt vanskeligere ved at modstå og håndtere krisen. Hvis der ikke træffes de rette forholdsregler, vil det påvirke deres økonomi og sociale resultater i de næste par år og årtier. Den svingende modstandsdygtighed i EU påvirker også den sociale, økonomiske og territoriale samhørighed såvel som samhørigheden i euroområdet og effektiviteten af den fælles pengepolitik. Ved at yde storstilet finansiel bistand til offentlige investeringer og reformer og samtidig fremme samhørighed og konvergens vil genopretnings- og resiliensfaciliteten gøre medlemsstaternes økonomier og samfund mere modstandsdygtige og bedre forberedt til fremtiden. Der er også behov for at øge modstandsdygtigheden af visse vigtige forsyningskæder, navnlig i de brancher, der er mest udsat for eksterne chok.

Genopretnings- og resiliensfaciliteten vil hjælpe med at rette op på skaderne som følge af krisen og bane vejen for en bedre fremtid for de næste generationer. Den øgede gældsætning i dag er den måde, hvorpå vi kan løse udfordringerne for de kommende generationer. De massive investeringer, der er nødvendige for at sætte gang i økonomien, skal lette den byrde, de skal bære, og ikke gøre den tungere. Derfor skal genopretnings- og resiliensfaciliteten bane vej for og opbygge et mere bæredygtigt, modstandsdygtigt og retfærdigt Europa i overensstemmelse med FN's verdensmål.

En af vor tids største udfordringer er håndteringen af klima- og miljøkrisen, og det giver os en mulighed for at relancere vores økonomier på bæredygtig vis. Der er brug for en hurtig og vedholdende indsats fra alle aktører i samfundet for at bevare befolkningens sundhed, velstand og velvære såvel i Europa som i resten af verden. Den europæiske grønne pagt er vores politiske løfte og løsning på denne udfordring. Den udgør også Europas vækststrategi, som tager sigte på at omdanne EU til et retfærdigt og velstående samfund med en ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi. Den økonomiske reaktion på covid-19-krisen giver os en enestående mulighed for at fremme den grønne omstilling. Det vil kræve massive investeringer og afgørende reformer at overvinde krisen, og EU's genopretnings- og resiliensfacilitet vil yde omfattende støtte hertil. Opnåelsen af en grøn omstilling kræver reformer med henblik på at lede offentlige og private investeringer over i tiltag på klima- og miljøområdet samt indgående ændringer af vores forskellige politikker. Vores genopretningsinstrumenter skal således ikke alene rette op de skader, som krisen har forårsaget på kort sigt, men også bringe økonomien tilbage på en kurs i retning af langsigtet bæredygtig vækst og beskæftigelse med henblik på at opnå klimaneutralitet i 2050 og afkoble økonomisk vækst fra ressourceforbrug. Det skaber en enestående mulighed for at modernisere vores traditionelle industrimodeller og i stedet investere i innovative grønne teknologier og en mere bæredygtig og digital infrastruktur, hvilket vil fremme omstillingen til et mere bæredygtigt, modstandsdygtigt og inkluderende Europa. Eftersom det private forbrug tegner sig for over halvdelen af EU's bruttonationalprodukt, vil fremme af mere bæredygtige forbrugsmønstre desuden spille en central rolle i en sådan omstilling.

Den digitale omstilling er et vigtigt element i styrkelsen af EU's og medlemsstaternes samfundsmæssige og økonomiske modstandsdygtighed, potentiale for bæredygtig vækst og jobskabelse. Covid-19-pandemien har sat gang i den digitale omstilling: Medlemsstaterne har truffet foranstaltninger til at styrke den digitale infrastruktur, sørget for onlineundervisning og støttet SMV'erne i deres digitaliseringsindsats. Krisen har dog også afsløret visse mangler og svaghedstegn. Der er fortsat væsentlige forskelle med hensyn til digitaliseringen af økonomier og samfund. De tilbageværende hindringer og den ulige adgang til infrastruktur er fortsat med til at sænke fremskridtene, og Europa er stadig yderst afhængig af andre områder, når det kommer til mange vigtige IT-kapaciteter eller ‑tjenester. Den eneste måde hvorpå vi kan sikre Europas produktivitetsvækst og konkurrenceevne og dermed bevare vores teknologiske suverænitet, som er et centralt aspekt ved Europas åbne strategiske autonomi, er ved at udnytte Europas videnskabelige og teknologiske ekspertise og udvikle en transformativ og fremsynet forsknings-, innovations- og formidlingsstrategi.

Covid-19-pandemien har fremhævet et bydende behov for at løse mangeårige problemstillinger, som har betydning for retfærdigheden i samfundet. Det omfatter de nationale sundhedssystemers og sociale beskyttelsesordningers modstandsdygtighed og beredskab samt lige adgang til sundhedsydelser, langtidspleje og børnepasningsordninger af høj kvalitet til en overkommelig pris, den demografiske udvikling, globaliseringen og den digitale og den grønne omstilling. De udfordringer, der skal løses, kan bl.a. være på områder som beskæftigelse, færdigheder, sundhed og uddannelse og navnlig dreje sig om at sætte ind mod den stigende ulighed og støtte dem, der er blevet hårdest ramt af krisen, såsom de yngre generationer, kvinder og udsatte grupper. Covid-19-pandemien har også afsløret et behov for at skabe et mere retfærdigt og bæredygtigt erhvervsklima og for at genoverveje arbejdsvilkårene i mange brancher. Den langvarige nedlukning har givet onlinetjenesterne og e-handelen et boost, og dette forventes at vare ved. Onlineverdenen domineres imidlertid i øjeblikket af få store aktører med en stigende markedsposition og et mobilt skattegrundlag, hvilket kan forhindre mange mindre europæiske virksomheder i at starte op og vokse i det indre marked. Der bør især ydes støtte til de brancher, der spiller en vigtig rolle i vores demokratier, såsom mediebranchen, hvortil der bør ydes støtte på en måde, der respekterer og fremmer mediefrihed og mediepluralisme. Der er også behov for at støtte de regioner, brancher og arbejdstagere, der rammes hårdest af den grønne omstilling, og for at afbøde de socioøkonomiske virkninger af omstillingen. Det er nødvendigt for at sikre lige og fair muligheder for mennesker og virksomheder.

Den Økonomiske og Monetære Union er siden den finansielle og økonomiske krise i 2008 meget bedre gearet til at modstå kriser, men der er ved at opstå nye udfordringer for den makroøkonomiske stabilitet. Covid-19-krisen adskiller sig væsentligt fra finanskrisen i 2008, idet den har direkte negative følger for den økonomiske aktivitet og negative konsekvenser for den makroøkonomiske stabilitet, som skal imødegås med hurtig og beslutsom handling. Eksisterende ubalancer risikerer at blive forværret, samtidig med at der opstår nye. Den umiddelbare prioritet er derfor at sikre en robust genopretning. Det vil kræve konstant overvågning og årvågenhed, og medlemsstaterne bør sætte ind mod ubalancer under opbygning gennem reformer, der øger den økonomiske og samfundsmæssige modstandsdygtighed. Genopretnings- og resiliensfaciliteten vil tilvejebringe de midler, der skal til for at hjælpe medlemsstaterne med at løse de økonomiske og samfundsmæssige udfordringer, de står over for. Medlemsstaterne bør fortsætte med at udnytte den finanspolitiske fleksibilitet på en fornuftig måde i 2021 til støtte for økonomien. De offentlige finanser vil spille en rolle med hensyn til at skabe incitamenter til holdbar og inklusiv vækst, sikre økonomisk stabilitet og evnen til at understøtte efterspørgslen og tilvejebringe støtte, når der er behov herfor. Covid-19-pandemien har lagt et betydeligt pres på den økonomiske aktivitet, hvilket har negative følger for den offentlige og den private gældsætning. Når den økonomiske situation er blevet bedre, vil det være tid til at føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, og samtidig fremme investeringer, den dobbelte omstilling og social inklusion.

Konkurrencedygtig bæredygtighed kræver åbenhed og et stærkt indre marked. Hvis gennemførelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten skal blive en succes, kræver det deltagelse fra private interessenter og investorer. De offentlige midler bør ikke erstatte eller fortrænge private investorer, men supplere private investeringer og lede dem derhen, hvor der er behov for dem, dvs. dér hvor systemiske fejl, markedssvigt eller tab som følge af covid-19-udbruddet og den efterfølgende økonomiske krise har gjort det umuligt for markedet at rejse sig på egen hånd, og dér hvor de bidrager til at opfylde de politiske mål. Det er nødvendigt at sikre lige vilkår i det indre marked for at fremme innovation og øge tempoet for genopretningen.

III.Vigtigste principper for genopretnings- og resiliensplanerne: prioritering i medlemsstaterne.

Det europæiske semester danner en veletableret ramme for samordning af den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken, som kan hjælpe Unionen og medlemsstaterne med at håndtere udfordringerne i forbindelse med genopretningen og den dobbelte omstilling. Medlemsstaternes genopretnings- og resiliensplaner bør effektivt tage hånd om de politiske udfordringer, der er beskrevet i de landespecifikke henstillinger vedtaget af Rådet. Det vil være i vores fælles interesse at imødekomme behovet for reformer og for investeringer på samme tid — de skal gå hånd i hånd for at få en gensidigt forstærkende virkning.