Regionsudvalgets udtalelse om "Forslag til Rådets henstilling om forebyggelse af narkotikamisbrug og reduktion af de med misbruget forbundne risici"

(2003/C 73/02)

REGIONSUDVALGET HAR -

under henvisning til Kommissionens forslag til Rådets henstilling om forebyggelse af narkotikamisbrug og reduktion af de med misbruget forbundne risici - (KOM(2002) 201 endelig) - 2002/0098 (CNS),

under henvisning til Rådets beslutning af 10. juni 2002 om i henhold til traktatens artikel 152 at anmode om Regionsudvalgets udtalelse,

under henvisning til præsidiets beslutning af 6. februar 2002 om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalget for Økonomisk Politik og Social- og Arbejdsmarkedspolitik,

under henvisning til Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Den Europæiske Unions handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug (2000-2004) - (KOM(1999) 239 endelig),

under henvisning til sin udtalelse om Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Den Europæiske Unions handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug (2000-2004) - (KOM(1999) 239 endelig) - (CdR 292/1999 fin)(1),

under henvisning til sin udtalelse om Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Det Europæiske Fællesskabs strategi på sundhedsområdet og Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af et program for Fællesskabets indsats for folkesundheden (2001-2006), CdR 236/2000 fin(2),

under henvisning til forslag til udtalelse (CdR 225/2002 rev.) vedtaget den 25. september 2002 af Underudvalget for Økonomisk Politik og Social- og Arbejdsmarkedspolitik (ordfører: Paz Fernández Felgueroso, borgmester i Gijón, E/PSE) -

på den 47. plenarforsamling af 20. og 21. november 2002 (mødet den 20. november) vedtaget følgende udtalelse.

REGIONSUDVALGETS SYNSPUNKTER OG ANBEFALINGER

1. Generelle bemærkninger

1.1. Mennesket har til alle tider brugt rusmidler. Brugen heraf har været bestemt af bl.a. sociale, kulturelle og religiøse faktorer.

1.2. Narkotika har altid været en kilde til konflikter i samfundet, som har en ambivalent holdning hertil. De forskellige måder, hvorpå narkotikarelaterede problemer tackles, og endog definitionen af "narkotika" er i høj grad bestemt af de sociale strukturer og kulturelt betingede holdninger, som gør sig gældende i forskellige politiske og socioøkonomiske sammenhænge.

1.3. Man må huske på, at narkotika fører en række problemer med sig, som vedrører så forskelligartede og komplekse områder såsom kultur, mode, nye adfærdsmønstre, ændringer i traditionelle værdier, afskaffelsen af grænser og globaliseringen, altså en lang række årsager og bevæggrunde, der er med til at forklare et fænomen, som bekymrer og udgør en stor udfordring for hele det europæiske samfund.

1.4. For at besvare de spørgsmål, der rejser sig, må man først gøre sig klart, at vi står over for et globalt omsiggribende fænomen, som kræver velovervejede indgreb, der er tilpasset de specifikke forhold, hvorunder de skal gennemføres.

1.5. Derfor glæder Regionsudvalget sig over denne anledning til at afgive en udtalelse om Kommissionens forslag. Det vil pege på nogle elementer af særlig relevans for de lokale og regionale myndigheder.

1.6. Regionsudvalget vil henlede opmærksomheden på nogle aspekter af de nævnte interventionsområder, som er af afgørende betydning for anlæggelsen af en strategi til forebyggelse og bekæmpelse af narkotikamisbrug, hvor de lokale og regionale myndigheder spiller en afgørende rolle.

2. Lokalsamfundet

2.1. Etablering af strukturer til forebyggelse og nedbringelse af risici i forbindelse med narkotikaafhængighed anses for at være vigtig. Fællesskabets foranstaltninger bør understøtte medlemsstaternes foranstaltninger.

2.2. De vigtigste indsatsområder er følgende:

- Information om og tildeling af specifikke og generelle ressourcer, som er behørigt sprogligt og kulturelt tilpasset de pågældende målgrupper på lokalt plan, og som kan være af såvel præventiv som terapeutisk og rehabiliterende art.

- Bevidstgørelse af de forskellige grupper i lokalsamfundet for at styrke samfundets og borgernes deltagelse og dermed mindske den nuværende modvilje mod oprettelse af behandlingscentre i byerne.

- Vejledning af de forskellige involverede aktører såsom lærere, forældre, familie- og ungdomsorganisationer for at øge bevidstheden om problemet og inddrage det i uddannelses- og forebyggelsesforanstaltninger.

- Foranstaltninger for at begrænse indtagelse af alkohol og andre rusmidler: håndhævelse af lovgivningen om forbud mod salg af tobak og alkohol til mindreårige, oplysningskampagner, workshopper, temauger om sundhed, motionsløb osv.

- Finansiering af foranstaltninger til integration af stofmisbrugere, som er under afvænning, i samfunds- og arbejdslivet.

- Koordination af alle lokalsamfundets ressourcer til gennemførelse af programmerne og etablering af en lokal struktur, som gør det muligt at sammenholde og forbedre aktiviteterne med henblik på forebyggelse og integration i samfundet.

3. Uddannelsessektoren

3.1. Uddannelsessektoren er velegnet til gennemførelse af foranstaltninger med henblik på forebyggelse og sundhedsfremme. En forebyggende indsats i skolerne kræver programmer, der ikke kun formidler viden, men også værdier, holdninger og vaner, som er uforenelige med narkotikaindtagelse.

3.2. Vejledning om narkotikamisbrug kan indgå i skoleundervisningen om sundhed. Herigennem kan man gøre børn og unge bevidste om, at de har et ansvar for at vælge en så sund levevis som muligt, ved at udvikle deres evner til at klare de krav, livet stiller.

3.3. Derfor vedrører foranstaltningerne med henblik på vejledning om narkotikamisbrug både lærere, elever og forældre, dvs. hele skoleverdenen, og andre grupper i samfundet må man også forsøge at få med.

4. De unge

4.1. Information, uddannelse, udvikling af evner og social kompetence er nogle af nøgleelementerne, hvis man skal udruste de unge med ressourcer, som fremmer en god livsførelse og adfærd i et samfund, hvor narkotika findes.

4.2. Tiltagene må organiseres inden for ungdomsorganisationernes rammer og via formidlere, som kan få de unge i tale og få dem til at vælge en sund livsstil, der samtidig virker attraktiv.

4.3. Ungdomsinformationscentre, som udelukkende er forbeholdt de unge, kan indgå i den forebyggende indsats ved at give de unge let adgang til information.

4.4. Følgende vigtige foranstaltninger kan træffes på lokalt og regionalt plan:

- Uddannelse af formidlere med vægt på forebyggelse

- Information om narkotika, som stilles til rådighed for de unge via disse formidlere

- Kampagner og oplysningsmateriale i de medier, som de unge foretrækker, såsom tegneserier, audiovisuelt materiale, cd'er osv.

- Alkoholfrie områder ved fester og events

- Alternative tilbud i fritiden

- Programmer for begrænsning af risikoen, der skal iværksættes direkte på de steder, hvor der sædvanligvis indtages syntetiske stoffer

- Workshopper om forebyggelse af alkohol- og tobakmisbrug og forebyggelse af HIV/Aids.

5. Arbejdspladsen

5.1. Arbejdspladsens sociale dimension og betydning i menneskets dagligdag giver den overordentlig stor betydning både med hensyn til at forebygge et problematisk forbrug og fremme sunde levevaner.

5.2. Tiltagene skal inddrage alle parter i virksomheden i et fælles ansvar. De bør indgå i den generelle sundheds- og forebyggelsesindsats, være centreret om begrænsning af efterspørgslen og relatere til den enkeltes situation og arbejdsvilkårene. Fagforeningsrepræsentanterne er nøglepersoner i programmerne i kraft af deres formidlende rolle.

5.3. Vigtige tiltag er følgende:

- Uddannelse af fagforeningsrepræsentanter

- Uddannelse af ledere og mellemledere

- Rådgivning af virksomhederne

- Udbredelse af information til arbejdstagerne i magasiner og tidsskrifter

- Individuel oplysning og vejledning.

6. Ulovlig handel med narkotika og hvidvaskning af penge

6.1. Et andet aspekt, som optager Regionsudvalget, er problemet med den ulovlige handel med narkotika og et andet fænomen, nemlig hvidvaskning af penge, som er nært forbundet hermed og en forklaring på problemets rækkevidde. Narkotikahandel og hvidvaskning af penge er to af de aktivitetsområder, men dog ikke de eneste, hvorigennem den organiserede kriminalitet udøver sin magt i hele verden, idet den bruger dem til at ekspandere og blive endnu mere urørlig ved langsomt, men sikkert at underminere selve samfundsstrukturen i de demokratiske lande.

6.2. En god politik på narkotikaområdet må nødvendigvis anskue problemet i alle dets aspekter ud fra et globalt perspektiv og sikre koordination af indsatsen på de forskellige områder. Nødvendigheden af forebyggelse er indlysende, men at forebygge er ikke kun at oplyse om farerne, men også at imødegå dem. Bekæmpelse af narkotikahandelen skal ikke kun bestå i efterforskning, retsforfølgelse og straf, men også i afdækning af de kredse, som manipulerer og hvidvasker den ulovlige fortjeneste ved at placere pengene i reinvesteringer på det lovlige finansmarked.

6.3. Det haster med at få fastlagt en generel ramme for indsatsen, som skal omfatte mange forskellige elementer: et solidt nationalt system, et bredt spektrum af regionale samarbejdsmekanismer med sigte på harmonisering af lovgivningen, gensidig juridisk bistand, fælles efterforskning, fastlæggelse af operative kriterier og koordinering af politiarbejdet. Alt dette først og fremmest i EU, men indsatsen skal være et led i en samlet international indsats, som koordineres.

6.4. EU kan ikke og bør heller ikke glemme den jævne befolkning i de lande, som producerer narkotika, og EU bør støtte konsolideringen af de demokratiske strukturer og en bæredygtig udvikling, som kan give de millioner af mennesker - hvis eneste eksistensgrundlag i dag er produktionen af de råvarer, der forarbejdes til narkotika - mulighed for at vælge en værdig levevej.

6.5. Bekæmpelsen af den organiserede kriminalitet er ikke en isoleret opgave for hver enkelt medlemsstat eller kompetent myndighed, men en fælles indsats, som kræver kontakt mellem de forskellige instanser, en fælles indsats og et ensartet perspektiv med forud fastlagte og klart definerede mål. Derfor mener vi, at det er nødvendigt at lægge vægt på og gøre fremskridt på følgende aspekter:

- Harmonisering af lovgivningen hvad angår såvel definition af adfærden som efterforskning og retsforfølgelse

- Afskaffelse af skatteparadiser

- Udformning af en politik for efterforskning og politiassistance i EU og videreudvikling af en sådan politik i FN-regi, således at der kan opbygges en operativ organisation, som kan klare denne nye opgave

- Etablering af et samlet verdensomspændende retligt område på dette felt

- Anvendelse af de midler, som inddrives ved konfiskation af aktiver, som er erhvervet ved hjælp af indtægterne fra den ulovlige narkotikahandel, til finansiering af foranstaltninger til begrænsning af efterspørgsel og risici samt behandlingstilbud til stofmisbrugere.

6.6. Hertil skal føjes en række nye elementer af særlig betydning for lokalsamfundene og befolkningens liv generelt, hvor de lokale og regionale myndigheder spiller en vigtig rolle:

- Iværksættelse af foranstaltninger til begrænsning af skader i forbindelse med nye stoffer eller nye former for misbrug af f.eks. alkohol og syntetiske stoffer.

- Udvidelse af sådanne foranstaltninger, så de også kommer til at omfatte forebyggelse af narkotikarelaterede arbejdsskader og problemer med indslusning på arbejdsmarkedet for derigennem at forbedre sundhedstilstanden på arbejdspladsen og forebygge arbejdsskader.

- Styrkelse af programmer for behandling og rehabilitering baseret på uddeling af substitutionsstoffer i fængsler, lettere adgang hertil, uddeling af sprøjter og andre instrumenter til narkomanerne, herunder kondomer.

- Foranstaltninger rettet mod prostituerede og/eller narkomaner for at forhindre spredning af narkotikarelaterede sygdomme og bekæmpe den udnyttelse, som prostituerede udsættes for af tredjemænd, herunder samlevere, ruffere og menneskesmuglere.

- Udarbejdelse og styrkelse af programmer, som skal begrænse skaderne på børn af stofmisbrugere samt de problemer, som stofmisbrug medfører i institutioner og familier.

- Udformning af generelle sundhedspolitiske strategier for at tilskynde stofmisbrugerne til at tage imod behandling med retrovir for at begrænse det fysiske forfald som følge af HIV.

- Udformning af flere generelle sundhedsprogrammer for stofmisbrugere: programmer for tandpleje, regelmæssige gynækologiske undersøgelser, hepatitis-undersøgelser osv.

- Udformning af programmer for forebyggelse, opfølgning og kontrolleret behandling af hepatitis C, som er meget udbredt blandt stofmisbrugere, for at undgå smitte, forværring af sygdommen og dens følgevirkninger (kronisk tilstand og udvikling af skrumpelever og kræftsvulster).

- Fremme af foranstaltninger efter princippet "terapi i stedet for straf".

- Fremme af foranstaltninger til forebyggelse eller minimering af psykiske, fysiske og sociale skader blandt narkomaner, så længe det ikke er muligt for dem at lægge narkotikaen på hylden, f.eks. anvendelse af substitutionsstoffer, lettere adgang hertil, omdeling af sprøjter og kondomer.

- Fremme af regionale undersøgelser og forskning.

Bruxelles, den 20. november 2002.

Albert Bore

Formand for

Regionsudvalget

(1) EFT C 189 af 7.7.2000, s. 256.

(2) EFT C 144 af 16.5.2001, s. 43.