Nr. C 80/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 3. 79 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSION 
Forslag til Rådet direktiv om tilnærmelse af medlemsstaternes ved lov eller administrativt 
fastsatte bestemmelser om forbrugerkredit 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 27. februar 1979) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 
100, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parla­
mentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og 
sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Det europæiske økonomiske Fællesskabs medlemssta­
ters nugældende lovgivninger på forbrugerkreditom­
rådet er meget forskelligartede; 
de forskelligartede lovbestemmelser i medlemslan­
dene vil kunne hindre indførelsen af en ordning, som 
sikrer, at konkurrencen mellem kreditgiverne ikke 
fordrejes inden for fællesmarkedet; 
disse forskelle medfører skævheder i forbrugerbeskyt­
telsen i de forskellige medlemsstater, gør det vanskeli­
gere for forbrugeren at optage en forbrugerkredit i 
en anden medlemsstat og påvirker de optagne kredit­
ters omfang og art og ligeledes købet af varer og 
tjenesteydelser; forskellene påvirker følgelig de frie varebevægelser 
og den fri udveksling af tjenesteydelser baseret på 
kredit og hindrer dermed en harmonisk udvikling af 
den økonomiske virksomhed i Fællesskabet som 
helhed; 
det er i Det europæiske økonomiske Fællesskabs 
første program for en politik vedrørende forbrugerbe­
skyttelse og ^oplysning (') bl.a. bestemt, at forbru­
geren skal beskyttes mod urimelige kreditvilkår, og 
at en harmonisering af de almindelige betingelser for 
forbrugerkredit skal prioriteres højt; 
da af de ovennævnte årsager de gældende love i 
medlemslandene angående forbrugerkredit direkte 
påvirker fællesmarkedet; 
omfanget af de kreditter, der optages af Fællesska­
bets forbrugers for at dække private behov, er vokset 
betydeligt gennem de seneste årtier; samlet viser det 
fortsat en stigende tendens; 
de optagne kreditters art har ændret sig i tidens løb; 
der er opstået nye former, der stadig er under udvik­
ling; 
forbrugeren får ikke altid tilstrækkelig oplysning om 
de betingelser, hvorunder han får stillet en kredit til 
rådighed, prisen for denne kredit samt indholdet af 
de indgående forpligtelser; ofte er de aftalemæssige 
betingelser i forbrugerens disfavør; 
der kan opnås én bedre beskyttelse af forbrugeren 
ved udstedelse af visse minimumsbestemmelser for 
alle former for kredit; der bør dog udstedes specielle 
(') EFT nr. C 92 af 25. 4. 1975, s. 1. 
27. 3. 79 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 80/5 
bestemmelser for overtrækningskreditter, der ydes 
eller bevilges af banker og andre finansieringsinsti­
tutter; 
det kan være nødvendigt at fastsætte forskellige 
finansielle grænser over eller under hvilke dette direk­
tivs bestemmelser i betragtning af de forskellige 
økonomiske konsekvenser i hver mellemsstat ikke 
skal finde anvendelse; sådanne finansielle grænser 
skal dog fastlægges ved en fællesskabsprocedure; 
oplysninger om kreditomkostninger i form af rekla­
mering eller som skiltning i kreditgiverens eller 
kreditformidlerens forretningslokaler kan gøre det 
lettere for forbrugeren at sammenligne de forskellige 
tilbud; det skal være tilladt for medlemslandene 
totalt at forbyde at forbrugeren opsøges uopfordret 
med henblik på indgåelse af en personlig kreditaf­
tale; 
beskyttelsen af forbrugeren øges endvidere, når 
kreditaftaler udfærdiges skriftligt og indeholder 
nøjagtige oplysninger om de vigtigste punkter i 
aftalen; 
i tilfælde a^, at forbrugeren er i mora med beta­
lingen, må det forhindres, at kreditgiveren tager 
tingen, der er leveret på kredit, tilbage samtidig med, 
at forbrugeren alligevel er forpligtet til at betale; det 
bestemmes derfor, at kreditaftalen anses for 
ophævet, såfremt kreditgiveren tager tingen tilbage; 
i betragtning af den store betydning, som en kredit 
har for forbrugerens økonomiske og hyppigt også 
personlige situation, skal forbrugeren have ret til at 
opfylde sine forpligtelser, forud for forfaldstids­
punktet; han skal i så fald have de betalte renter og 
kreditomkostninger godtgjort de bestemmelser der er 
vedtaget af medlemslandene; 
ved overdragelse af fordringer i henhold til en kredit­
aftale må forbrugerens stilling ikke forringes; 
anvendelsen af omsætningspapirer inden for 
rammerne af kreditaftaler med en forbruger bør 
begrænses; checks må kun anvendes i deres funktion 
af betalingsmiddel; 
såfremt kreditgiver og leverandør samarbejder i det 
enkelte tilfælde, er det nødvendigt, at de hæfter 
solidarisk for de af forbrugeren indbetalte beløb i 
tilfælde af, at tingen ikke leveres eller ikke leveres 
aftalemæssigt; det er dog rimeligt, at kreditgiveren 
ikke også hæfter for skader, som en defekt ting 
anretter på forbrugerens eller tredjemands øvrige 
ejendele; 
at passende forholdsregler efter de enkelte medlems­
landes eget valg, skal vedtages for at kontrollere 
kreditgiverne; det tillades ikke, at kreditaftaler afviger fra de be­
stemmelser, der udstedes til gennemførelse af dette 
direktiv; 
bestemmelserne i dette direktiv forhindrer ikke, at 
medlemsstaterne træffer andre foranstaltninger med 
henblik på beskyttelse af forbrugerne inden for 
rammerne af de forpligtelser, som følger af traktaten 
om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fælles­
skab, særlig bestemmelserne om frie varebevægelser, 
fri udveksling af tjenesteydelser og konkurrence — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
1. Dette direktiv finder anvendelse på kredit­
aftaler. 
2. I henhold til dette direktiv forstås ved 
a) »forbruger« en fysisk person, der ikke i over­
vejende grad handler som led i erhvervsmæssig 
virksomhed; 
b) »kreditgiver« en fysisk eller juridisk person, der 
som led i udøvelsen af erhvervsmæssig virk­
somhed yder en kredit; 
c) »kreditaftale«, en aftale, i henhold til hvilken en 
kreditgiver yder en forbruger en kredit i form af 
betalingsfrist, lån, lånetilsagn eller anden form for 
finansieringsstøtte, og hvor forbrugeren tilbagebe­
taler kreditten inklusive eventuelle renter og 
omkostninger i mere end et beløb; 
d) »effektiv årlig rente«, den samlede pris for 
kreditten, udtrykt i procent pr. år af det samlede, 
ydede kreditbeløb og beregnet på grundlag af 
renter og samtlige omkostninger; beregningen af 
den effektive årlige rente sker i overensstemmelse 
med de af medlemsstaterne fastsatte regler. 
3. Som kreditaftale i henhold til stk. 2 betragtes 
også den aftale om levering af ting eller ydelser, der 
indgås med en forbruger, og som 
a) finansieres ved hjælp af en kreditaftale mellem en 
leverandør og en forbruger; 
b) finansieres ved hjælp af en kreditaftale mellem en 
kreditgiver og en forbruger, såfremt kreditgiveren 
Nr. C 80/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 3. 79 
samarbejder med leverandøren i forbindelse med 
en aftale om levering af ting eller ydelser. 
4. Medlemsstaterne tilpasser dette direktivs bestem­
melser til kreditaftaler, som en kreditformidler 
indgår med en forbruger. 
Artikel 2 
1. Dette direktiv finder ikke anvendelse på 
a) kreditaftaler eller kredittilsagn, der først og frem­
mest er bestemt for erhvervelse af ejendomsrettig­
heder til en grund eller til en bygning, der alle­
rede er opført, eller som skal opføres, eller 
bestemt for modernisering eller forbedring af en 
bygning; 
b) lejekontrakter; 
c) aftaler, særlig aftaler om levering af ting eller 
ydelser, hvor forbrugeren får højst tre måneders 
frist til betalingen af den i aftalen nævnte pris; 
d) med forbehold af bestemmelserne i artikel 8, 
kreditaftaler i form af kredit på en løbende konto 
bevilget eller accepteret af et kredit- eller et finan­
sieringsinstitut, bortset fra kreditkort; 
e) beløb, hvis værdi ligger over eller under de af 
Kommissionen fastsatte kreditbeløb for en 
medlemsstat, fastsat efter begæring og i samråd 
med denne medlemsstat. 
2. Når bestemmelserne i stk. 1, litra e), ovenfor 
anvendes, skal de omhandlede medlemsstater sikre 
sig, at bestemmelserne vedrørende forbrugerkredit 
ikke omgås ved en særlig udformning af aftalerne, i 
særdeleshed en fordeling af kreditbeløbet på flere 
aftaler. 
Artikel 3 
Med forbehold af de almindelige bestemmelser om 
vildledende og illoyal reklame skal reklamer, i hvilke 
en person erklærer sig rede til at ingå kreditaftaler 
eller til at formidle indgåelse af kreditaftaler, og i 
hvilke omkostningerne ved kreditten angives, inde­
holde en angivelse af samtlige omkostninger. 
Er der anført en procentsats, skal den effektive årlige 
renteligeledes anføres. Artikel 4 
Medlemsstaterne kan forbyde, at man uden forud­
gående opfordring opsøger en forbruger på dennes 
bopæl, arbejdsplads eller noget andet sted for at 
fremsætte tilbud om indgåelse af en kreditaftale. 
Artikel 5 
Den, der er rede til at indgå kreditaftaler eller til at 
formidle indgåelse af kreditaftaler, skal i sine offent­
ligt tilgængelige forretningslokaler let læseligt angive 
den årlige rente og de øvrige påløbende omkost­
ninger for de af ham ydede kreditter og/eller forbru­
gerens mulighed for at opnå et tilbud, som tilbudsgi­
veren skal respekteres, hvis han yder kreditten. I 
begge tilfælde skal han til nærmere orientering med 
eksempler på enkelte kreditbeløb angive den effek­
tive årlige rente. 
Artikel 6 
1. Kreditaftaler udfærdiges skriftligt. Aftalen 
undertegnes af begge parter. For kreditgivers 
vedkommende er den faksimile af den egenhændige 
underskrift tilstrækkelig. Forbrugeren får udleveret 
en genpart af den skriftlige aftale. 
2. Den skriftlige aftale indeholder de væsentlige 
aftalevilkår, herunder mindst følgende oplysninger: 
a) Kreditaftaler vedrørende levering af ting eller 
ydelser: 
1. En beskrivelse af de ting eller ydelser, der 
omfattes af aftalen; 
2. kontantprisen samt afbetalingsprisen, såfremt 
denne er forskellig fra kontantprisen; 
3. den effektive årlige rente; når kontantprisen 
og afbetalingspriser er forskellige; 
4. størrelsen af en eventuel udbetaling samt 
forfaldstidspunktet, afdragenes antal og stør­
relse; 
5. bestemmelserne vedrørende prisnedslag ved 
tilbagebetaling før forfald; 
6. hvem der har ejendomsretten, og på hvilke 
betingelser forbrugeren opnår ejendomsret til 
de pågældende ting; 
7. oplysninger om eventuel sikkerhed, 
27. 3. 79 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 80/7 
b) Kreditaftaler vedrørende kreditkort: 
1. Identitetsmærke på kreditkortet; 
2. kredittens eventuelle maksimumsbeløb; 
3. eventuel årlig rente og størrelsen af alle 
omkostninger; 
4. tilbagebetalingsvilkårene. 
c) Andre kreditaftaler, der falder ind under dette 
direktivs anvendelsesområde: 
1. Kreditbeløbets størrelse eller kredittens maksi­
mumsbeløb eller — for så vidt angår kredittil­
sagn — størrelsen af eller maksimumsbeløbet 
for den kredit, der er stillet i udsigt; 
2. den årlige rente og alle øvrige omkostninger; 
3. den effektive årlige rente, medmindre der er 
tale om et lånetilsagn, i hvilket fald renten skal 
specificeres den dag, lånet optages; 
4. oplysninger om eventuel sikkerhed; 
5. tilbagebetalingsvilkårene. 
Artikel 7 
I medlemsstaternes lovgivning fastsættes retsvirknin­
gerne i tilfælde af, at bestemmelserne i artikel 6 ikke 
overholdes. 
Artikel 8 
Uanset undtagelsen i artikel 2, stk. 1, litra d), skal 
forbrugeren skriftligt underrettes, når der er tale om 
kredit på en løbende konto som nævnt i artikel 2, 
stk. 1, litra d): 
a) ved indgåelsen af aftalen, 
— om kredittens eventuelle maksimumsbeløb, 
— om den årlige rente og de omkostninger, der 
beregnes ved aftalens indgåelse, og om de 
betingelser, hvorunder den kan ændres, 
— om de betingelser, hvorunder aftalen kan 
ophæves; 
b) under kreditaftalens forløb, om enhver ændring i 
den årlige rente og de beregnede omkostninger så 
snart den indtræder. Oplysninger herom kan 
gives i et kontoudtog, hvis disse udtog udsendes 
regelmæssigt med en måneds mellemrum eller 
oftere; c) når et stiltiende accepteret overtræk strækker sig 
over en periode på mere end tre måneder, om 
den årlige rente og eventuelt beregnede omkost­
ninger samt om enhver ændring heri. 
Artikel 9 
1. Tager en kreditgiver på grundlag af ejen­
domsret eller anden ret til en i henhold til en kredit­
aftale leveret ting en sådan ting tilbage, anses kredit­
aftalen for ophævet. 
2. Medlemsstaterne fastsætter regler med henblik 
på at sikre, at det ikke medfører en ugrundet ulempe 
for nogle af parterne, at kreditgiver tager tingen 
tilbage. 
Artikel 10 
Forbrugeren har ret til at opfylde sine forpligtelser i 
henhold til en kreditaftale forud for forfaldstids­
punktet; renter og andre kreditomkostninger skal i 
så fald godtgøres ham i henhold til bestemmelser, 
der fastsættes af medlemsstaterne. 
Artikel 11 
Overdrager kreditgiveren sine fordringer på forbru­
geren i henhold til en kreditaftale til tredjemand, kan 
forbrugeren gøre indsigelse over for den pågældende 
tredjemand — herunder også om modregning — for 
så vidt der i henhold til kreditaftalen var tillagt eller 
ville have været tillagt forbrugeren retten til indsi­
gelse over for kreditgiveren før overdragelsen. 
Artikel 12 
Under anvendelse af kreditaftaler: 
a) er det ikke tilladt at bruge veksler, bortset fra 
checks og egenveksler, uanset om de tjener som 
sikkerhed eller som betalingsmiddel; 
b) må checks alene anvendes som betalingsmiddel." 
Artikel 13 
1. Kan forbrugeren bevise, at det i artikel 1, stk. 
3, litra b), omhandlede samarbejde eksisterer, at 
tingen eller ydelsen ikke er leveret, og at forbrugeren 
ikke kan tillægges ansvaret herfor, og kan forbru­
geren i medfør af gældende ret i den pågældende ret 
Nr. C 80/fr De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 3. 79 
i den pågældende medlemsstat af leverandøren 
forlange indbetalte beløb tilbagebetalt og nægte at 
betale, tilkommer'der ham samme ret over for kredit­
giver. 
2. På de i stk. 1 nævnte betingelser tilkommer det 
forbrugeren samme rettigheder, såfremt der leveres 
en ting eller en ydelse, der ikke er i overensstem­
melse med aftalen. 
3. I de i stk. 1 og 2 ovenfor omhandlede tilfælde 
hæfter leverandør og kreditgiver solidarisk over for 
forbrugeren for den eventuelle tilbagebetaling af 
indbetalte beløb. 
4. Forbrugerens videregående krav på leveran­
døren samt kreditgivers krav på leverandøren berøres 
ikke. 
Artikel 14 
1. Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om, 
a) at personer, der ønsker at indgå eller at formidle 
kreditaftaler, skal have myndighedernes tilladelse 
hertil; eller 
b) at personer, der indgår kreditaftaler eller 
formidler indgåelsen af kreditaftaler, skal kontrol­
leres af myndighederne; eller 
c) en institution til modtagelse af klager fra den 
enkelte forbruger vedrørende kreditaftaler, som 
han har indgået eller modtaget forslag om, samt 
til modtagelse af klager fra forbrugerorganisatio­
nerne om kreditaftaler eller om kreditbetingelser, 
som den enkelte forbruger har modtaget forslag 
om; 
d) hvis de i stk. 1, litra a), ovenfor nævnte personer 
svarer til definitionen i artikel 1 i det første 
samordningsdirektiv vedrørende bankvirk­
somhed ('), kan de først få myndighedernes tilla­
delse til at udøve deres virksomhed, når de har 
modtaget en tilladelse til at udøve bankvirk­somhed. Såfremt denne tilladelse trækkes tilbage, 
trækkes også myndighedernes tilladelse til at 
udøve virksomhed på forbrugerkreditområdet 
tilbage. 
2. Den i stk. 1, litra c), nævnte institution har ret 
til at undersøge de indkomne klager, at rådgive den 
enkelte forbruger om den ham tilkommende retsbe­
skyttelse og at indlede retssag for den enkelte 
forbruger, såfremt han ikke vil gøre sin ret 
gældende, men dog tiltræder, at institutionen 
indtræder i hans sted. 
Artikel 15 
De til gennemførelse af dette direktiv trufne bestem­
melser kan i forbindelse med kontraktligt indgåede 
aftaler ikke fraviges til ugunst for forbrugeren. 
Artikel 16 
Medlemsstaterne kan med henblik på beskyttelse af 
forbrugeren fastsætte eller bibeholde videregående 
bestemmelser, i overensstemmelse med deres forplig­
telser i henhold til traktaten. 
Artikel 17 
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foran­
staltninger for at efterkomme dette direktiv inden 18 
måneder efter dets offentliggørelse og underretter 
straks Kommissionen herom. 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen 
ordlyden af de vigtigste nationale retsregler, som de 
udsteder på det område, der .omfattes af dette 
direktiv. 
Artikel 18 
(') EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30. Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.