KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 19.05.1998 
KOM(1998) 326 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
RAPPORT OM GENNEMFØRELSEN AF "KONKLUSIONERNE FRA 
MIDTVEJSMINISTERKONFERENCEN OM INTEGRATION AF FISKERIET 
OG MILJØET 13-14 MARTS 19971 BERGEN" 

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
RAPPORT OM GENNEMFØRELSEN AF "KONKLUSIONERNE FRA 
MIDTVEJSMINISTERKONFERENCEN OM INTEGRATION AF FISKERIET 
OG MILJØET 13-14 MARTS 19971 BERGEN" 
1. Indledning 
Denne rapport kommer ikke nærmere ind på afsnittene i konklusionerne om 
retningslinjer, forvaltningsmål og strategier. I denne rapport redegøres der for afsnittet 
om foranstaltninger, som udgør størstedelen af konklusionerne og retter sig meget 
direkte til myndighederne. Rapporten omhandler foranstaltninger på fællesskabs-niveau) 
og indeholder ikke oplysninger om foranstaltninger, der gennemføres af de enkelte 
medlemsstater. 
2. Genopbygning eller opretholdelse af gydebiomasscn 
(Afsnit 6 og 7 i konklusionerne) 
l december 1993 forelagde Kommissionen Rådet et forslag til Rådets forordning om 
fastsættelse for perioden 1994-1997 af forvaltningsmål og -strategier for visse fiskerier 
og liskerigrupper (KOM(93)663 endelig udg.). Rådet vedtog ikke dette forslag. Hvad 
angår en række fiskebestande i Nordsøen, er der imidlertid fastsat målsætninger og 
strategier som led i de årlige bilaterale aftaler mellem EF og Norge. Der blev fastsat 
liskeridødelighedsprocenter og minimumsbiogydemasseniveauer for sild, makrel og 
rodspætte. Disse målsætninger blev først fastsat for 1996 og derpå videreført for 1997 og 
1998. 
I 1995 indledte EF og Norge bilaterale samtaler om forbedring af 
forvaltningsordningerne for sild og makrel (herunder spørgsmål som ovennævnte 
liskeridødelighedsprocenter og minimumsgydebiomasseniveauer). For silds 
vedkommende er denne proces afsluttet, mens det vil være nødvendigt at fortsætte den 
for makrel, selv om der er gjort fremskridt. De målsætninger og strategier for rødspætte, 
som oprindeligt blev aftalt mellem EF og Norge, må muligvis ændres. Under alle 
omstændigheder kan den TAC for rødspætte for 1998, der blev fastsat af EF og Norge, 
forventes at føre til en reduktion af fiskeridødeligheden. 
Den foruroligende situation for sildebestanden i begyndelsen af 1996 gjorde det 
påkrævet, at de involverede forvaltningsorganer traf øjeblikkelige og drastiske 
forholdsregler. EF og Norge traf hurtigt foranstaltninger til en markant reduktion af 
fangstniveauerne for både kønsmodne sild og ungsild i resten af 1996 (Kommissionens 
forordning (EF) nr. 1265/96 af 1.7.1996 og Rådets forordning (EF) nr. 1602/96 af 
25.7.1996). Foranstaltningerne i denne genopbygningsplan inklusive bestemmelser 
vedrørende direkte fiskeri efter brisling, som skulle begrænser bifangsterne af ungsild, 
blev stort set videreført i 1997 og 1998. 
p:\poolc1\rapports\minister\doc282\da.doc i 
Det har hidtil ikke været muligt at fastlægge en specifik genopbygningsplan for torsk. En 
af de største vanskeligheder i den forbindelse skyldes, at forskellige typer fiskerier er 
involveret. Fastlæggelsen af særlige beskyttelsesforanstaltninger for ungtorsk 
vanskeliggøres ved, at ungtorsk ikke samles i klart afgrænsede geografiske områder i 
tilstrækkeligt lange perioder. Til trods herfor lykkedes det for nylig en række 
medlemsstater som national foranstaltning at gennemføre en midlertidig lukning for at 
beskytte ungtorsk, der havde samlet sig i et lokalt område. Desuden ser 
fiskeridødeligheden ud til at være faldet mærkbart i den seneste tid. Den seneste tids gode 
rekruttering af torsk kombineret med TAC for 1998 som fastsat af EF og Norge kan bane 
vej for en gradvis genopbygning af gydebiomassen. 
EF fastsatte for første gang TAC for tobis, havtaske, glashvar, pighvar og slethvar, ising 
og skrubbe, rødtunge og skærising samt rokker for 1998. For 1998 blev der også for 
første gang fastsat udtømmende nationale kvotetildelinger for blåhvilling, hestemakrel, 
sperling, brisling og bifangster af ungsild. Disse kvotetildelinger blev fastsat for at undgå 
fiskeri, hvor hver deltager forsøger at udnytte hele TAC, hvilket indebærer risiko for, at 
TAC overskrides. TAC for 1998 for tunge og sej er baseret på reduktioner i de 
nuværende fiskeridødclighcdsprocenter. 
Kommissionen har anmode ICES om at fastsætte maksimums- og målreferencer for en 
række bestande. Med henblik herpå holdt ICES-gruppen vedrørende den præventive 
fremgangsmåde inden for fiskeriforvaltning møde i februar 1998. Resultaterne af denne 
gruppes arbejde vil blive drøftet yderligere inden for ICES. 
Ved Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 blev der fastsat supplerende 
betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år. Denne forordning trådte fuldt 
ud i kraft den 1. januar 1998. Anvendelsen af denne forordning baner vej for en 
reduktion af genudsætningen i blandede fiskerier. 
De nuværende kasser til beskyttelse af tætte forekomster af gydende sild er blevet 
opretholdt fuldt ud i den nye forordning om tekniske foranstaltninger (se afsnit 4). Siden 
midtvejsministerkonferencen har det ikke været betragtet som hensigtsmæssigt at indføre 
supplerende foranstaltninger af denne art. 
I konklusionerne fra midtvejsministerkonferencen omtales også beskytttelsen af rhinlaks 
og rhinørred. I den nuværende forordning om tekniske foranstaltninger (se afsnit 4) er det 
fastsat, at der ikke må fiskes efter laks og havørred uden for 12-milezonerne. I den nye 
forordning om tekniske foranstaltninger er denne bestemmelse gjort mere restriktiv: laks 
og havørred må »kke fanges uden for 6-milezonerne. 
p:\poolc1\rapports\minister\doc282\da.doc 
3. Indskrænkning af fiskerflådernes kapacitet og/eller fiskeriindsatsen 
(Afsnit 6.9 i konklusionerne) 
I december 1997 vedtog Kommissionen de flerårige udviklingsprogrammer for 
fiskerflåderne for perioden 1.1.1997/31.12.2001 (FUP IV). Formålet med de flerårige 
udviklingsprogrammer er at nedsætte flådernes kapacitet til et niveau, der sikrer ligevægt 
på lang sigt mellem fiskeriindsatsen og ressourcerne. Rådets beslutning 97/413/EF af 
26.6.1997 indeholder retningslinjerne for fastlæggelsen af målene i FUP IV. 
1 overensstemmelse med disse retningslinjer kræves der i FUP IV en nedsættelse af 
fiskeriindsatsen på 30% for udryddelsestruede bestande og 20% for overfiskede bestande. 
Satserne er gradueret efter, hvor stor en procentdel disse bestande udgør af fangsten. De 
udryddelsestruede bestande (eksempler: sild og rødspætte) og de overfiskede bestande 
(eksempler: kuller og sej) er identificeret i Rådets beslutning 97/413/EF. 
FUP IV identificerer fartøjskategorier for hver enkelt medlemsstat og fastsætter ud fra de 
udnyttede bestande og de anvendte fangstredskaber de mål for indskrænkningen af 
fiskeriindsatsen, der skal være opfyldt pr. 31.12.2001. Der er også fastsat mellemliggende 
årlige mål for at sikre, at nedsættelserne gennemføres gradvis. 
I FUP IV er indskrænkningerne af fiskeriindsatsen derfor koncentreret på de 
fartøjskategorier, som fisker efter de mest sårbare bestande, og der er gjort forsøg på at 
reducere disse indskrænkningers socioøkonomiske virkninger på kort sigt til det mindst 
mulige. Fartøjer med en længde overalt på under 12 m, som anvender faststående 
redskaber, er undtaget fra bestemmelserne om kapacitetsnedskæringer. 
For fartøjer, der anvender ikke-faststående redskaber, såsom trawl og snurpenot, kan 
indskrænkningerne af fiskeriindsatsen i henhold til FUP IV opnås ved en blanding af 
indsats- og kapacitetsindskrænkninger under forudsætning af, at fiskeriindsatsen i klart 
identificerede fiskerier kan kontrolleres på tilfredsstillende måde. Frankrig, Tyskland, 
Irland, Nederlandene, Sverige og Det Forenede Kongerige gør brug af denne 
bestemmelse inden for nogle fartøjskategorier. Alle andre medlemsstater vil opfylde FUP 
IV-målene ved blot at indskrænke kapaciteten. 
FUP III-målene danner udgangspunkt for beregningen af FUP IV-målene, hvilket 
betyder, at nogle medlemsstater må indhente det, de forsømte under FUP III. Dette skal 
gores i henhold til de i FUP III fastsatte betingelser, hvilket er ensbetydende med, at 
mindst 55% af indskrænkningen skal opnås ved en indskrænkning af kapaciteten. Denne 
betingelse gælder også for de lande, som vil opfylde FUP IV-målene ved at indskrænke 
fiskeriindsatsen. Derimod resterer der måske kun få eller slet ingen indskrænkninger 
under FUP IV for medlemsstater, der opfyldte FUP III-målene. 
I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 685/95 af 27. marts 1995 og (EF) nr. 2027/95 af 
15. juni 1995 er der fastsat et maksimumsniveau for EF-fiskerfartøjernes fiskeriindsats, 
når det gælder demersale fiskerier i bl.a. ICES-område Vild og Vile. I den forbindelse 
skal alle fartøjer, der ikke er udstyret med operationelle kontrolsystemer, ved hjælp af 
traditionelle kommunikationsmidler give oplysning om indsejling i og udsejling af 
fiskeri indsatsområder, og om de fangster, de har om bord, til de relevante myndigheder i 
p:\poolc1\rapports\minister\doc282\da.doc 
Ilagmcdlemsstaten og, hvis det er relevant, til kystmedlemsstatcn. Desuden skal disse 
fartøjer registrere den tid, der er tilbragt i fiskeri indsatsområder i deres fangstopgørelser, 
liver enkelt flagmedlemsstat sammenlægger dens fiskerfartøjers fiskeritid pr. 
fiskeriindsatsområdc og omregner den derpå til kW-dage pr. fiskeri. 
4. Beskyttelse af ungfisk, krebsdyr og bløddyr 
(Afsnit 8 i konklusionerne) 
I 1995 vedtog Rådet for første gang tekniske foranstaltninger for anvendelse af 
faststående redskaber. Disse bestemmelser trådte i kraft den 1. januar 1998. 
I 1998 vedtog Rådet Rådets forordning (EF) nr. 850/98 om bevarelse af fiskeressourcerne 
gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af yngel af marine organismer. Fra 1. 
januar 2000 afløser denne forordning den nuværende forordning om tekniske 
bevarelsesforanstaltninger, nemlig Rådets forordning (EF) nr. 894/97 af 29. april 1997 
(som afløste Rådets forordning (EØF) nr. 3094/89 af 7. oktober 1986 med alle 
efterfølgende ændringer). Både den nuværende og den nyligt vedtagne forordning 
vedrører bl.a. Nordsoen, Kanalen og Skagerrak. Hovedsigtet med den nye forordning 
(som med den nuværende forordning) er at reducere fangsterne af ungfisk, krebsdyr og 
bloddyr mest muligt. 
De vigtigste fremskridt i den nye forordning er som følger: 
• Standardmaskestørrelsen for Kanalen forøges fra 80 til 100 mm. 
• Bestemmelserne om fangstprocenter, der må beholdes om bord, er blevet 
revideret på en sådan måde, at omfanget af de obligatoriske genudsætninger 
skulle blive mindre. 
• Der er fastsat bestemmelser om redskabskarakteristika, der skulle resultere i større 
selektivitet for disse redskabers vedkommende. Der er bl.a. tale om bestemmelser 
om trådtykkelse, anvendelse af paralleltrullet garn og anvendelse af 
kvadratmaskepaneler. 
De eksisterende kasser til beskyttelse af sild, makrel og rundfisk (sperlingkassen), er 
blevet opretholdt, bestemmelserne om fiskeri i rødspættekassen er blevet mere restriktive, 
mens der er indført restriktioner på rejefiskeriet for at beskytte fladfisk. 
I den nye forordning om tekniske foranstaltninger opretholdes og uddybes de nuværende 
restriktioner på anvendelsen af automatisk sorteringsudstyr. Formålet med disse 
restriktioner er i størst muligt omfang at forhindre, at der tages større fangster end 
nødvendigt, hvorefter de mest værdifulde bestanddele af fangsten sorteres, og den 
resterende del genudsættes. 
Nogle af de nuværende minimumsstørrelser, som ikke synes at tjene noget praktisk 
formål, er ikke blevet opretholdt i den nye forordning om tekniske foranstaltninger 
(havbrasen, slethvar, havål, skrubbe, multe, rødtunge, mulle, almindelig blankesten, 
stamsild. pighvar, skærising). På den anden side er der kommet nogle nye arter til 
(taskekrabbe, lange, blæksprutte, kammuslingearter, konksnegl). Nogle 
minimumsstørrelser er blevet revideret (kulmule, glashvar, rødspætte, troldkrabbe, 
hvillina). 
p:\poolc1\rapports\minister\doc282\da doc 
De nuværende tekniske foranstaltninger for Skagerrak opretholdes, da de stammer fra 
aftalen mellem EF, Norge og Sverige af 1982. Kommissionen håber at kunne indlede 
forhandlinger med Norge for at nå frem til en aftale om en revision af de nuværende 
tekniske foranstaltninger for Skagerrak. 
5. Beskyttelse af arter og habitater 
(Afsnit 9 i konklusionerne) 
Kombinationen af forordningen om de årlige TAC/kvoter, forordningen om de tekniske 
foranstaltninger og de flerårige udviklingsprogrammer, som alle tager sigte på at 
nedbringe og kontrollere fiskeridødeligheden, får gavnlig indflydelse på Nordsøens 
økosystemer. 
Habitatdirektivet og fugledirektivet er de vigtigste instrumenter til beskyttelse afarter og 
habitater i EF. I henhold til disse direktiver skal Kommissionen oprette en række 
beskyttede lokaliteter, der går under betegnelsen Natura 2000, og som er baseret på 
forslag fra medlemsstaterne. Oprettelsen af Natura 2000 er blevet forsinket, fordi nogle 
medlemsstater hidtil ikke har opfyldt deres forpligtelser i henhold til disse direktiver. 
Desuden har det været nødvendigt at rejse sag mod nogle medlemsstater i den anledning. 
Kommissionen vil gøre alt, hvad der er nødvendigt, for at sikre, at direktiverne 
gennemføres fuldt ud med mindst mulig forsinkelse. 
Der er dog gjort betydelige fremskridt med etableringen af Natura 2000. Kommissionen 
har modtaget lister over foreslåede lokaliteter, og nogle medlemsstater har taget initiativ 
til at foreslå marine områder og kystområder til optagelse på listerne. Det første atlantiske 
biogeografiske seminar er et vigtigt skridt henimod udarbejdelsen af lister over lokaliteter 
af særlig interesse for EF. 
I juni 1997 medfinansierede Kommissionen et seminar om gennemførelsen af 
habitatdirektivet i marine områder og kystområder og har finansieret et projekt, som er 
tilrettelagt at Det Forenede Kongerige og Irland i fællesskab (Biomar-projektet), som har 
til formål at foretage en grundig og omfattende klassificering af marine biotoper. Nogle 
projekter for det marine miljø og kystmiljøet er blevet finansieret under LIFE-
instrumentet for miljøet. Kommissionen støtter også arbejde inden for OSPAR på 
yderligere at udvikle en klassificering på europæisk plan af marine biotoper og undersøge 
spørgsmålet om økosystembaseret naturbeskyttelse i det marine miljø. 
6. Beskyttelse mod andre aktiviteter end fiskeri 
(Afsnit 10 i konklusionerne) 
For at mindske den risiko, farlige stoffer udgør for akvatiske arter, er Kommissionen ved 
at udarbejde en liste over de vigtigste stoffer, der under det nye rammedirektiv for EF's 
vandpolitik skal undergives miljøkvalitetsnormcr. Dette er et supplement til det 
igangværende arbejde på anvendelse af den bedste tilgængelige teknik under direktiv 
96/61/EF (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening), der har til formål at 
reducere udledningerne af stoffer fra industrianlæg. 
p:\poolc1\rapports\minister\doc282\da.doc 
Kommissionen er også ved at tilrettelægge en workshop om reduceret anvendelse af 
plantebeskyttelsesmidler. Hvad angår faren for eutrofiering som følge af nitrater fra 
landbruget, indleder Kommissionen retsforfølgning af en række medlemsstater for ringe 
gennemførelse af nitratdirektivet, direktiv 91/676/EØF. 
Som repræsentant for EF som kontraherende part i konventionen om beskyttelse af 
havmiljøet i det nordøstlige Atlanterhav støtter Kommissionen nye strategier under 
konventionen for bekæmpelse af eutrofiering, for farlige stoffer og for biodiversitet, 
hvoraf sidstnævnte vil blive omfattet af et nyt bilag til konventionen. 
7. Kontrol og håndhævelse 
(Afsnit I 1 i konklusionerne) 
Kommissionen, medlemsstaterne og Norge har taget flere initiativer til at styrke 
samarbejdet mellem de myndigheder, der er ansvarlige for overvågningen af 
fiskeriaktiviteterne i Nordsøen. Der har været afholdt flere møder for at drøfte 
kontrolspørgsmål i almindelighed og spørgsmål vedrørende makrelfiskeri og andre 
pelagiske fiskerier i særdeleshed. Som led i de årlige bilaterale fiskerikonsultationer 
mellem EF og Norge arbejder de to parter på at styrke kontrollen inden for 
makrel fiskeriet. 
På et første møde mellem EF, Norge og Færøerne i efteråret 1997 enedes man om at give 
oplysninger om landinger fra fiskerfartøjer til de respektive flagstarter. Der er planlagt 
liere moder med henblik på at formalisere udvekslingen af elektroniske data mellem 
parterne. 
Der er i adskillige tilfælde blevet udvekslet fiskeri inspektører mellem medlemsstater -og 
tredjelande omkring Nordsøen, I huilke fiskeri inspektorer tra Europa Kommissionen 
også deltog. Disse udvekslinger har givet inspektørerne kendskab til andre parters 
inspektionsprocedurer og -metoder og har forbedret kommunikationen mellem 
myndighederne gennem etablering af personlige kontakter. 
Rådet vedtog en ordning for satellitovervågning af fiskerfartøjer, som vil blive 
gennemført for visse flåder fra 1. juli 1998 og for alle fiskerfartøjer med en længde på 
over 20 m fra 1. januar 2000. EF vil rådføre sig med andre parter for bl.a. at udvide 
satellitovervågningen til alle fiskerfartøjer, der fisker i Nordsøen. Satellitovervågning 
kombineret med en effektiv kontrol med landingerne vil give myndighederne meget 
bedre muligheder for effektivt at overvåge fiskeriaktiviteterne. 
8. Videnskab, icknologi og okonomisk virkning 
(Afsnit 12. 13, 14 og 15 i konklusionerne) 
1 den nyligt vedtagne forordning om tekniske foranstaltninger forpligter medlemsstaterne 
sijj, til. når de ansøger om midler fra Kommissionen i 1998, 1999 og 2000, at prioritere 
forsøgsprojekter, som vedrører kvadratmaskepanelers eller andre anordningers egnethed 
til al oge trukne redskabers selektivitet. Kommissionen er forpligtet til at prioritere 
finansieringen af sådanne projekter. 
p\poolc1\rapports\minister\doc282\da.doc 6 
Kommissionen stiller midler til rådighed til undersøgelser, der er relevante for alle 
aspekter af den fælles fiskeripolitik, herunder navnlig videnskabelige 
provetagningsprogrammer for relevante fiskerier. 
9. Information og medvirken 
(Afsnit 16, 17 og 18 i konklusionerne) 
1 1997 igangsatte Kommissionen en række møder på regionalt plan om forvaltningen af 
visse fiskerier. Deltagerne i disse møder var de regionalt involverede medlemsstater, 
industrien, videnskabsmænd og økonomer. Disse møder kan danne grundlag for 
indførelsen af en fast regional konsultationsprocedure. 
Der blev afholdt tre sådanne møder i 1997. Emnerne var fladfiskerier i Nordsøen, 
pelagiske fiskerier i den nordøstlige del af Atlanterhavet og demersale fiskerier i Det 
Keltiske Mav og den vestlige del af Kanalen. 
10. Yderligere integration af fiskerier og miljøpolitik 
(Afsnit 19 og 20 i konklusionerne) 
Kommissionen søger at opnå, at et anerkendt videnskabeligt organ tilrettelægger et 
arbejdsprogram for forskning i fiskeriets biologiske indvirkning. 
Kommissionen følger den internationale udvikling, hvad angår begrebet præventiv 
fremgangsmåde. Kommissionen har deltaget i møder, som bl.a. ICES, NAFO og NASCO 
har afholdt om dette emne. Kommissionen vil evaluere resultaterne af disse møder. 
p:\poolc1\rapports\minister\doc282\da.doc 
ISSN 0254-1459 
KOM(98) 326 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 03 14 06 
Katalognummer : CB-C0-98-333-DA-C 
ISBN 92-78-36404-5 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
i