Nr. C 318/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 12. 88 
Udtalelse om forslaget til Rådets direktiv om minimumsforskrifter for arbejdstagernes brug 
af personlige værnemidler på arbejdspladsen (*) 
(88/C 318/12) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 23. marts 1988 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 118A at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for social-, familie-, uddannelses- og 
kulturspørgsmål, som udpegende Poul Schade-Poulsen til ordfører og Wilfred Aspinall til 
medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 15. september 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg (ØSU) vedtog på sin 258. plenarforsamling den 
28. september 1988, med 2 stemmer imod og 3 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Ligesom ØSU støttede det tidligere forslag til 
»rammedirektiv« (2), byder det også Kommissionens 
forslag om brug af personlige værnemidler velkomment. 
Det betragtes som et første værdifuldt skridt på EF-
niveau i retning af en forbedring af arbejdstagernes 
sikkerhed og sundhed. 
1.2. ØSU konstaterer, at forslaget hænger sammen 
med direktivforslaget om tilnærmelse af lovgivningen 
om personlige værnemidler, på grundlag af EØF-trakta­
tens artikel 100A, som sigter på oprettelsen af et »indre 
marked«, og hvori det kræves, at Kommissionens for­
slag om sundhed og sikkerhed »skal bygge på et højt 
beskyttelsesniveau«. 
Det foreliggende forslag bygger på EØF-traktatens arti­
kel 118A, som sigter på at harmonisere vilkårene på 
arbejdsmiljøområdet »på et stadig stigende niveau«. 
Inddragelse af arbejdsmarkedets parter og udarbejdelse 
af hensigtsmæssige kollektive eller faglige aftaler samt 
gennemførelse af de supplerende foranstaltninger i di­
rektivet er altsammen vigtigt i denne forbindelse. 
1.3. Det skal også fremhæves, at forebyggelse af farer 
på arbejdspladsen stadig prioriteres højest. Det betyder, 
at farer først og fremmest skal undgås eller begrænses 
ved fælles beskyttelsesforanstaltninger og ved tilrette­
læggelsen af arbejdet, som fastsat i forslaget og nøjere 
beskrevet i »rammedirektivet« og i det »første særdirek­
tiv« om sikkerheds- og sundhedskrav til arbejds­
pladsen^). 
1.4. Både risikoforebyggelse og optimal anvendelse 
af personlige værnemidler kræver klar, forståelig og 
(!) EFT nr. C 161 af 20. 6. 1988, s. 1. 
(2) Jf. ØSU's udtalelse om »rammedirektivet« (EFT nr. C 175 af 
4. 7. 1988, s. 22 til 28). 
(3) Jf. ØSU's udtalelse (EFT nr. C 175 af 4. 7. 1988, s. 28-29). ajourført oplysning og løvende uddannelse af såvel le­
delsen som arbejdsstyrken. Det gælder især små og 
mellemstore virksomheder, hvis antal er stigende, men 
som i nogle tilfælde har for få ressourcer. Kommissio­
nen kunne derfor overveje at yde denne gruppe særlig 
assistance og i det hele taget inddrage arbejdsgiverne 
og arbejdstagerne på følgende måde: 
— udsendelse af EF-informationsbrochurer om vurde­
ring af farerne på arbejdspladsen og om korrekt 
anvendelse og kvalitet af personlige værnemidler 
(på grundlag af de oplysninger, der bringes i direk­
tivforslagets bilag), samt kontrollister, 
— fremme af relevante EF-støttede uddannelseskurser, 
programmerede fjernundervisnings-»pakker«, pilot­
projekter osv., 
— ydelse af EF-stotte og vejledning til uddannelse af 
specialiseret personale og udvikling af en forebyg­
gende bedriftsundhedstjeneste på dette område. 
1.5. Direktivets gennemførelse bør betragtes som en 
løbende proces, der kan overvåge fremskridtene i med­
lemsstaterne og føre til supplerende foranstaltninger på 
baggrund af forslag fra arbejdsgivernes og arbejdstager­
nes organisationer. Herved kan der ske en stadig forbed­
ring af standarderne, især i forbindelse med tekniske 
fremskridt eller i tilfælde af tilnærmelse mellem med­
lemsstaterne som nedfældet i det parallelle direktivfor­
slag om teksniske standarder. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Det ville være nyttigt at forsyne artikel 1 og 3 
med en henvisning til »rammedirektivets« artikel 5 og 
6 samt til det første særdirektiv som helhed for at gøre 
det helt klart, at forebyggelse eller begrænsning af risici 
gennem fælles beskyttelsesforanstaltninger prioriteres 
højest. 
12. 12. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 318/31 
2.2. Definitionerne af »arbejdsplads« og »arbejdsta­
ger« i artikel 2 bør ændres, så at de svarer til anerkendte 
definitioner af Den internationale Arbejdsorganisation 
(ILO). Det foreslog ØSU allerede i sin udtalelse om 
»rammedirektivet« (!). 
ØSU opfordrer endvidere indtrængende Kommissionen 
til snarest at fremlægge særdirektiver for de tjenester 
og organisationer, der ikke er omfattet af artikel 2, 
navnlig angående udstyr til nødhjælps- og rednings­
tjenester. 
2.3. Artikel 3 bør affattes således: »Personlige værne­
midler skal være let tilgængelige og skal anvendes ...«. 
Oversættelserne af denne artikel bør også gennemgås 
på ny. 
2.4. De sidste to led i artikel 4, stk. 1, bør affattes 
således: 
»— Tage hensyn til arbejdstagerens kendte hel­
bredstilstand; 
— om muligt have indbygget komponenter, som 
brugeren kan anvende og justere, når det er påkræ­
vet, i overensstemmelse med »rammedirektivets« 
artikel 5 og 12.« 
2.5. Med hensyn til bedømmelsen af personlige vær­
nemidler, der forslås i artikel 5 på grundlag af retnings­
linjerne i direktivets bilag, må man være opmærksom 
på, at sådanne værnemidler ikke altid garanterer be­
skyttelse. F.eks. hvad »beskyttelsesbeklædning« angår, 
dvs. »beklædning til beskyttelse mod kemisk påvirk­
ning« eller mod »radioaktiv kontaminering«, er der 
stadig en risiko for, at arbejdstagerne udsættes for 
kontaminering, når de tager beskyttelsesklædningen af. 
Det burde også i artikel 5 slås fast, at arbejdsgiveren, 
når han vælger et personligt værnemiddel, skal gøre det 
i nært samarbejde med arbejdstagerne og/eller med 
deres repræsentanter, sådan som det kræves i »ramme­
direktivets« artikel 5 f, 9 og 10. 
Artikel 5, stk. 1 a), bør affattes således: 
»Analyse af de risici, som ikke med rimelighed kan 
undgås ...« 
(!) Jf. ØSU's udtalelse, punkt 2.2 (EFT nr. C 175 af 4. 7. 1988, 
s. 22.) 
Bryssel, den 28. september 1988. 2.6. Det skal bemærkes, at rammebestemmelserne, 
der ifølge artikel 6 skal fastsættes af de enkelte med­
lemsstater, både viser direktivets fleksibilitet og er et 
vigtigt hjælpemiddel til at finde ud af, under hvilke 
omstændigheder, ved hvilket arbejde og på hvilke ar­
bejdsområder anvendelse af personlige værnemidler er 
nødvendig, og hvor yderligere foranstaltninger og op­
mærksomhed kan være påkrævet som angivet i direk­
tivet. 
I artikel 6, stk. 3, bør det understreges, at medlemssta­
terne skal rådføre sig med alle relevante nationale orga­
nisationer, som officielt repræsenterer arbejdsgivere og 
arbejdstagere. 
2.7. Artikel 7, stk. 1, bør omformuleres, således at 
man ikke får det indtryk, at oversigten over de foran­
staltninger, arbejdsmarkedets parter skal arbejde sam­
men om at gennemføre, er udtømmende. Det bør også 
direkte nævnes, at arbejdstagerne skal inddrages i be­
slutninger om ikke at træffe fælles beskyttelsesforan­
staltninger. 
Det bør fremgå klart af artikel 7, stk. 2, at det omtalte 
arbejdsgiveransvar består i at traæffe de nødvendige 
foranstaltninger til beskyttelse af arbejdstagernes sik­
kerhed og sundhed, som fastlagt i »rammedirektivets« 
artikel 5, stk. 1. 
Bestemmelserne i artikel 7, stk. 3, skal svare til hinanden 
på alle sprog i overensstemmelse med den franske origi­
naltekst. 
2.8. Det økonomiske og sociale Udvalg og Europa-
Parlamentet bør, som allerede anført i ØSU's udtalelse 
om »rammedirektivet«, høres om alle ændringsforslag 
til direktivet og holdes løbende orienteret om situatio­
nen, når direktivet gennemføres i praksis, som beskrevet 
i artikel 8 og 9. 
2.9. Direktivets bilag bør betragtes som nyttige ret­
ningslinjer og skal løbende ajourføres i overensstemmel­
se med artikel 6. 
I denne forbindelse anbefaler ØSU, selv om det erken­
des, at listen i bilag II ikke er udtømmende, at flere 
eksempler medtages, f.eks. visir til beskyttelse af øjne 
og ansigt, albuebeskyttere, lokal hudbeskyttelse (f.eks. 
hæfteplater), beskyttelsesbeklædning til læge-, labora-
torie- og nødhjælpspersonale. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg