I SS IONEN FOR DE EUROREISKE FÆLLESSKABER 
K0MC91) 338 endelig udg. 
Bruxelles, den 24 oktober 1991 
Forslag t i I 
RÅDET? FQRQRPNINS (EØF) 
om brancheorganisationer og brancheaftaler i tobakssektoren 
(forelagt af Kommissionen) 

2 -
BEGRUNDELSE 
I. I begyndelsen af november 1990 forelagde Kommissionen Rådet en meddelelse om 
brancheorganisationer og brancheaftaler i landbruget (dokument SEC(90) 562, 
endelig udg.). I dokumentet redegør Kommissionen for brancheordningerne i 
forbindelse med den fælles landbrugspolitik. På grundlag af medlemsstaternes 
reaktioner og under hensynti I en analyse af de konkrete økonomiske behov 
forpligtede Kommissionen sig ti I at fremlægge sektorforslag. 
I forbindelse med vedtagelsen af landbrugspriserne og de dertil knyttede 
foranstaltninger for produktionsåret 1990/92 skønnede Rådet med hensyn til 
tobakssektoren, at en ordning med brancheaftaler med mulighed for at udvide 
reglerne i disse aftaler udgør et uundværligt element for en korrekt 
forvaltning af denne sektor. Rådet opfordrede Kommissionen til at undersøge 
dette spørgsmål med den største opmærksomhed og til at fremlægge forslag 
inden den 30. september. 
II. Fastlæggelsen af rammebestemmelser for brancheordninger i tobakssektoren er 
et tillæg til reformen af den fælles markedsordning. 
Lemplesen af de institutionelle regler for markedsforva Itningen skal 
ledsages af udviklingen af smidige strukturer for samråd og samarbejde 
mellem de forskellige erhverskategorier inden for produktion, forarbejdning 
og afsætning af dette landbrugsprodukt. Dette branchesamarbejde er særlig 
nødvendig for at begrænse spredningen af udbuddet, sænke produktionen og 
fremme den kvalitative diversificering for bedre at kunne opfylde 
markedskravene og forbrugernes Ønsker om mindre skadelige sorter. 
Foranstaltningen skal også bidrage til at fremme den kvalitative forbedring 
af sorter og afsætningsprodukter. 
I forslaget fastlægges således, hvilke brancheaktioner der kan bidrage til 
en bedre anvendelse af den fælles markedsordning gennem opfyldelse af nævnte 
mål. 
Forslaget indeholder mulighed for at udvide brancheordningerne til ikke-
medlemmer. Muligheden gælder dog kun for nogle præcise aktioner, der er af 
fælles Interesse for hele sektoren. De tager sigte på at opnå et bedre 
kendskab til markedet og dets forventede udvikling og på at fastlægge 
mindstenormer for sorternes kvalitet, bearbejdning og afsætning (behandling 
og emballer ing). 
- 3 -
II. Denne brancheaktion skal afvikles på erhvervsfolkenes eget initiativ, men 
den skal også indebære rimelige garantier for medlemmerne, andre 
interesserede erhvervskredse (herunder forbrugerne) og Fællesskabet som 
helhed. 
En anerkende Isesprocedure, der gennemføres af medlemsstaten på det område, 
hvor brancheorganisationen er etableret, eller af Kommissionen, når 
organisationen varetager aktioner på tværregionalt plan på flere 
medlemsstaters område eller på fællesskabsplan, skal garanterede, at 
organisationen er repræsentativ for de erhvervskategorier, den omfatter, og 
at den opfølger mål, der er forenelige med anvendelsen af den fælles 
markedsordning, og overholder EF-rettens generelle principper. 
Gennem en generel forpligtelse til forudgående anmeldelse af aftaler og 
aftalte metoder skal Kommissionen kunne kontrollere, at organisationernes 
aktioner overholder betingelserne i EF-forskrifterne og ikke påvirker 
samhandelen mellem medlemsstaterne og konkurrenceviIkârerne i et omfang, der 
står i urimeligt forhold ti I de forventede fordele af de gennemførte 
akt ioner. 
Hvis reglerne udvides til også at omfatte ikke-medlemmer, skal garantierne 
skærpes. Gennem passende offentliggørelse af forslaget skal alle 
interesserede erhvervskredse (herunder forbrugerorganisationer) have 
mulighed for at forsvare deres retmæssige interesser, og medlemsstaterne 
skal kunne fremlægge bemærkninger. Kommissionen skal desuden træffe 
afgørelse efter en grundig undersøgelse af alle betragtninger og alle følger 
af forslaget. I så fald skal de krav til repræsentativitet, som 
organisationerne skal opfylde i det geografiske område for udvidelsen 
skærpes. En udvidelse skal under alle omstændigheder afvises, hvis den 
medfører en begrænsning af konkurrencen på en betydelig del af markedet, er 
til skade for den frie samhandel eller anvendelsen af markedsordningen. 
Ved hjælp af de i forslaget fastlagte procedurer skal det være muligt at 
sikre overholdelsen af de for brancheordningen fastsatte mål og garantere de 
retmæssige interesser for alle berørte samfundssektorer. 
Dette forslag til Rådets forordning får ingen finansielle føgler. 
- 4 -
Forslag ti I 
RACETS FORORDNING (EØF) 
om brancheorganisationer og brancheaftaler I tobakssektoren 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab, særlig artikel 42 og 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen^1), 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Par Iamentet^2^, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3), og 
ud fra følgende betragtninger: 
Udsigterne for landbrugsmarkederne på mellemlang og lang sigt, såvel for 
Fællesskabets som for verdensmarkedets vedkommende, nødvendiggør en 
tilpasning af visse instrumenter inden for den fælles landbrugspolitik med 
henblik på at genskabe en ligevægt på markederne; disse Justeringer, der 
bl.a. vil medføre en smidiggørelse af de institutionelle instrumenter for 
markedsstøtte, kræver en ændret økonomisk adfærd hos de berørte erhvervs­
drivende, så der i højere grad tages hensyn til markedsrealiteterne; 
(1) 
(2) 
(3) 
- 5 -
brancheorganisationerne, der er dannet på Initiativ af Individuelle eller 
sammensluttede erhvervsdrivende, og som er repræsentative for de forskel­
lige erhverv, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og 
afsætning i tobakssektoren, kan bidrage til, at der i højere grad tages 
hensyn til markedsrealiteterne, og fremme en økonomisk adfærd, som sigter 
på at forbedre kendskabet til og tilrettelæggelsen af produktionen, 
forarbejdningen og markedsføringen, og visse af brancheorganisationernes 
aktiviteter kan bidrage til, at der skabes en bedre markedsligevægt, og 
derved medvirke til, at målene i Traktatens artikel 39 nåes; det bør 
fastlægges, hvilke aktiviteter der kan være et sådant bidrag fra branche­
organisationernes side; 
det vil derfor være hensigtsmæssigt at give en særlig anerkendelse til 
organisationer, som regionalt, tværregionalt eller på EF-plan godtgør, at 
de er repræsentative, og at deres aktiviteter virker fremmende for virke­
liggørelsen af ovennævnte mål; en sådan anerkendelse bør henhøre under 
medlemsstaterne eller Kommissionen, alt afhængigt af brancheorganisationens 
akt ivitetsområde; 
for at støtte visse af brancheorganisationernes aktiviteter, der er af 
særlig interesse i betragtning af de nuværende bestemmelser om den fælles 
markedsordning for tobak, bør der åbnes mulighed for på visse betingelser 
at udvide anvendelsen af de regler, som en brancheorganisation vedtager for 
sine medlemmer, så reglerne også kommer til at omfatte alle udenforstående 
producenter eller producentsammenslutninger 1 en eller flere bestemte 
regioner; de udenforstående producenter eller producentsammenslutninger bør 
også pålægges hele elier en del af det medlemsbidrag, der tjener til at 
dække de med de pågældende aktiviteter forbundne udgifter, der ikke er af 
administrativ art; ved udnyttelsen af denne mulighed bør der følges en 
fremgangsmåde, som sikrer de berørte erhvervskredses rettigheder og navnlig 
tilgodeser forbrugernes interesser; 
- 6 -
visse af de anerkendte brancheorganisationers andre aktiviteter kan være af 
generel økonomisk eller faglig Interesse for tobakssektoren og dermed 
indebære fordele for alle branchens erhvervsdrivende, uanset om de er 
medlemmer af organisationen; det er derfor rimeligt, at de erhvervs­
drivende, der ikke er medlemmer, i sådanne tilfclde pålægges bidrag, som 
skal dække de med gennemførelsen af de pågældende aktiviteter direkte 
forbundne udgifter, der ikke er af administrativ art; 
for at sikre, at ordningen anvendes korrekt, bør der etableres et snævert 
samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen, og sidstnævnte bør 
endvidere overdrages permanente kontrolbeføjelser, navnlig hvad angår 
anerkendelsen af brancheorganisationer, som udøver deres virksomhed 
regionalt eller tværregionalt, og hvad angår de aftaler og den samordnede 
praksis, som sådanne organisationer vedtager; 
for at medlemsstaterne og andre berørte parter kan holdes orienteret, er 
det hensigtsmæssigt, at der ved begyndelsen af hvert år offentliggøres en 
liste over de organisationer, der er blevet anerkendt i det foregående år, 
og over de organisationer, hvis anerkendelse er blevet tilbagekaldt i samme 
tidsrum, ligesom det bør offentliggøres, hvilke regler der har fået udvidet 
anvendelsesområde, ledsaget af oplysning om anvendelsesområdet -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
ArtlKol 1 
Denne forordning fastlægger betingelserne for anerkendelse af og virksomhed 
ved brancheorganisationer, der virker i forbindelse med den fælles 
markedsordning for tobak. 
- 7 -
AftlKûl z 
I medfør af denne forordning anerkendes brancheorganisationer: 
1) der som medlemmer har repræsentanter for erhvervsaktiviteterne inden 
for produktion, forarbejdning og afsætning af tobak 
2) som er dannet på initiativ af alle eller en del af de organisationer 
eller sammenslutninger, de består af 
3) som for en eller flere regioner i Fællesskabet eller for hele Fælles­
skabet varetager flere af nedennævnte aktiviteter, i givet fald under 
hensyntagen til forbrugernes Interesser: 
a) medvirken til en bedre koordinering af markedsføringen af tobak i 
blade og tobak I baller 
b) udarbejdelse af standardkontrakter, som er i overensstemmelse med 
fællesskabsforskrifterne 
c) forbedring af kendskabet til markedet og forbedring af markedsgen-
nem8igt igheden 
d) forøgelse af produktværd len, navnlig ved market IngforanstaItnInger 
og forskning i nye anvendelsesformål, som Ikke indebærer en risiko 
for folkesundheden 
e) nyorientering af branchen mod produkter, der bedre tilgodeser 
markedets behov og hensynet til folkesundheden 
f) søgning efter metoder, der gør det muligt at begrænse anvendelsen af 
plantebeskyttelsesmidler, samtidig med at produktkvaliteten sikres 
og Jorderne beskyttes 
g) udvikling af metoder og midler til forbedring af produktkvaliteten i 
produktionsleddet og i forarbejdnings leddet 
h) kval itetscerti fleering af frø og plantemateriale og kontrol af 
produkternes kvalitet. 
1. Medlemsstaterne anerkender på anmodning brancheorganisationer, der er 
etableret på deres omr; 
a) som varetager de i litra c) omhandlede aktiviteter regionalt eller 
tværregionalt på medlemsstatens område 
b) som er repræsentative i en grad, der skal fastlægges under hensyn­
tagen til det aktivitetsområde og de erhvervsgrene, de repræsente­
rer; hvis en brancheorganisation dækker et tværregionalt aktivitets­
område, ska i den godtgøre en minimumsrepræsentativitet for hver 
omfattet erhvervsgren i hver af de omfattede regioner 
c) som varetager flere af de i artikel 2, nr. 3, nævnte aktiviteter 
d) som ikke foretager produktion, forarbejdning eller afsætning af 
produkter, der er omfattet af den i artikel 1 nævnte markedsordning. 
2. Inden anerkendelsen meddeler medlemsstaterne Kommissionen, hvilke 
brancheorganisationer der har anmodet om anerkendelse, og de giver alle 
relevante oplysninger om, hvilke erhvervsgrene de omfatter, hvor 
repræsentative de er, hvilke aktiviteter der varetages, samt alle 
øvrige oplysninger, der er nødvendige for en vurdering. 
Kommissionen kan gøre Indsigelse imod anerkendelsen inden for en frist 
på tresindstyve dage fra det tidspunkt, den har fået meddelelsen. 
3. Medlemsstaterne tilbagekalder anerkendelsen: 
a) hvis de i denne artikel fastsatte betingelser ikke længere er 
opfyldt 
b) hvis brancheorganisationen overtræder et af de i artikel 7, stk. 3, 
omhandlede forbud, uden at dette i øvrigt berører anvendelsen af 
andre sanktioner i henhold til national lovgivning 
c) hvis brancheorganisationen undlader at opfylde den I artikel 7, stk. 
2, fastsatte meddeIeIsespIIgt. 
Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om beslutninger om 
tilbagekaldelse af anerkendelse. 
- 9 -
Artikel 4 
1. Kommissionen anerkender på anmodning brancheorganisationer, 
a) der udøver deres virksomhed på flere medlemsstaters område eller 
dele heraf elier på EF-plan 
b) som er oprettet i overensstemmelse med en medlemsstats lovgivning 
eller fællesskabsretten 
c) som opfylder betingelserne i artikel 3, stk. 1, litra b), c) og d). 
2. Kommissionen meddeler anmodninger om anerkendelse til de medlemsstater, 
på hvis område den pågældende brancheorganisation er etab! rot, og i 
hvilke den udøver sin virksomhed. Disse medlemsstater kan inden for en 
frist på to måneder fra meddelelsens afsendelse fremsætte deres bemærk­
ninger. 
Kommissionen træffer afgørelse om anerkendelse senest tre måneder efter 
modtagelsen af anmodningen og alle de nødvendige oplysninger. 
3. Kommissionen tilbagekalder anerkendelsen af de i stk. 1 omhandiede 
organisationer i de i artikel 3, stk. 3, anførte tilfælde. 
Arm*! S 
Kommissionen sørger for, at det i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-
udgaven, offentliggøres, hvilke brancheorganisationer der er blevet 
anerkendt, med angivelse af det økonomiske område eller territoriet for 
deres virksomhed, samt oplysninger om de varetagne aktiviteter, Jf. artikel 
2. Tilbagekaldelse af anerkendelse offentliggøres ligeledes. 
ArtlKel $ 
Anerkendelsen af en brancheorganisation indebærer tilladelse til at vare­
tage de i artikel 2, nr. 3, anførte aktiviteter på de i denne forordning 
fastsatte betingelser. 
10 -
Ar t i KO » 7 
1. Uanset artikel 1 i Rådets forordning nr. 26(1) finder Traktatens 
artikel 85, stk. 1, Ikke anvendelse på aftaler eller samordnet praksis 
vedtaget af anerkendte brancheorganisationer med henblik på 
gennemføre i sen af de I artikel 2, nr. 3, opregnede aktiviteter. 
2. Stk. 1 finder kun anvendelse på betingelse af, 
- at aftalerne og den samordnede praksis er blevet meddelt til Kommis­
sionen, og 
- at denne i en periode på tre måneder fra meddelelsen af alle de 
oplysninger, der er nødvendige for en vurdering, ikke har erklæret 
aftalerne eller den samordnede praksis for uforenelig med fælles-
skabsbestemmeIserne. 
De omhandlede aftaler og en sådan samordnet praksis må først bringes i 
anvendelse efter udløbet af denne frist. 
3. Aftaler og samordnet praksis erklæres under alle omstændigheder for 
uforenelige med fællesskabsbestemmelserne, hvis de 
- kan medføre nogen form for opdeling af markeder i Fællesskabet 
- kan bevirke, at den fælles markedsordning ikke virker bedst muligt 
- kan medføre konkurrencefordrejning, som ikke er absolut nødvendig 
for opnåelsen af de mål for den fælles landbrugspolitik, der 
tilsigtes med brancheforanstaltningen 
- omfatter fastsættelse af priser eller kvoter, uden at dette dog 
indskrænker anvendelsen af specifikke ordninger fastsat ved 
Fællesskabets retsforskrifter 
- kan medføre forskelsbehandling eller udelukke konkurrencen for en 
væsentlig del af de pågældende produkter. 
(1) EFT nr. 30 af 20.04.1962, s. 993/62 
11 -
4. Hvis Kommissionen efter udløbet af den i stk. 2, andet led, omhandlede 
tremåneders frist konstaterer, at betingelserne for anvendelsen af 
denne forordning ikke er opfyldt, vedtager den en beslutning, ved 
hvilken det ©rkiasres, at Traktatenø artikel 85, stk. 1, finder anven-
dels® på den pågældende aftale ©Sier samordnede praksis. 
Dan dato» fra hvilken beslutningen har virkning, kan ikke ligge forud 
for datoen for beslutningens meddelelse til den pågældende brancheor­
ganisation, rrødmindre vedkommende har givet unøjagtige oplysninger 
eller har misbrugt den i stk. 1 omhandlede fritagelse. 
1. Brancheorganisationerne kan anmode om, at deres aftaler eller samord­
nede praksis for en dels vedkommende for en begrenset periode og for 
det område, hvor de udøver deres aktiviteter gøres oblIgatorI sk® for 
individu©!le erhvervsdrivonde og sammenslutninger i den pågældende 
økonomiske sektor, der ikke er medlemmer af de fagorganisationer, som 
er samlet ! brancheorganisationarne. 
En udvidet anvendelse af reglerne er betinget af, at organ i sat ionerne* 
er repræsentative i et omfang, der nærmere s'cai fastlægges. Hvis 
udkastet til en udvidet anvendelse af reglerne vedrører et tværrøgio-
nalt anvendelsesområde, skal brancheorganisationerne godtgøre en 
minimumrepræsentativitet for hver omfattet erhvervsgren l hver sf de 
omfattfôd© regioner. 
2. De regler, for hvilke der anmodes om udvidet anvendelse, skal have 
været i anvendelse i mindst et år og vedrøre et eller flere af følgende 
emner : 
a) kendskab til produktionen og markedet 
b) fastlæggelse af minimumskvaliteter 
c) anvendelse af dyrkningsmetoder, der er forenelige med beskyttelsen 
af miljøet 
d) fastlæggelse af minimumsstandarder for behandling og emballering 
e) kvalitetscertIf leering af frø og plantemateriale og kontrol af 
produkternes kvalitet. 
3. En udvidet anvendelse af reglerne er betinget af Kommissionens godken­
delse efter fremgangsmåden i artikel 9. 
- 12 -
ArtlKol 9 
1. For så vidt angår regler vedtaget af brancheorganisationer, der er 
anerkendt af medlemsstaterne, sørger sidstnævnte for orientering af de 
berørte erhvervskredse gennem en offentliggørelse af de aftaler eller 
den samordnede praksis, hvis anvendelse påtænkes udvidet til i en eller 
flere nærmere angivne regioner at omfatte de individuelle erhvervs­
drivende og sammenslutninger, som ikke er medlemmer. 
Ved offentliggørelsen skal de berørte kredse gives en frist på to 
måneder, inden for hvilken de kan fremsætte bemærkninger. 
2. Efter udløbet af den i stk. 1, andet afsnit, omhandlede frist og inden 
der træffes beslutning, meddeler medlemsstaterne Kommissionen de 
regier, de agter at gøre obligatoriske, og giver samtidig alle 
relevante oplysninger. Meddelelsen skal indeholde alle de 
bemærkninger, der er modtaget på grundlag af den i stk. 1 omhandlede 
offentliggørelse, samt en vurdering af anmodningen om udvidet 
anvende I se. 
3. Kommissionen sørger selv for offentliggørelse i C-udgaven af De 
Europæiske Fællesskabers Tidende af de regler, for hvilke der anmodes 
om udvidet anvendelse af de brancheorganisationer, som Kommissionen har 
anerkendt i medfør af artikel 4. Ved offentliggørelsen skal medlems­
staterne og de berørte erhvervskredse gives en frist på to måneder, 
inden for hvilken de kan fremsætte deres bemærkninger. 
4. Hvis de regler, for hvilke der anmodes om udvidet anvendelse, er 
"tekniske forskrifter" i den i Rådets direktiv 83/189/EØF*1) 
omhandlede forstand, skal den i artikel 8 i nævnte direktiv foreskrevne 
meddelelse heraf til Kommissionen gives samtidig med den i stk. 2 
omhandlede meddelelse. 
Når betingelserne for afgivelse af en udførlig udtalelse i henhold til 
artikel 9 i ovennævnte direktiv er opfyldt, afviser Kommissionen at 
godkende de regler, for hvilke anvendelsesområdet ønskes udvidet, uden 
at dette i øvrigt indskrænker anvendelsen af stk. 5. 
(1) EFT nr. 109 af 26.04.1983, s. 8 
- 13 -
3. Kommissionen træffer betiiutning senest tre måneder efter den I henhold 
til stk. 2 af medlemsstaterne givne meddele i se og i det i stk. 3 
omhandlede tilfælde senest fem måneder efter offentliggørelsen i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende af anmodningen om udvidet anvende I ae 
af reglerne. 
Kommissionen tr&ffer under aile omstændigheder en negativ beslutning, 
når dan konstaterer, at en sådan udvidet anvendelse: 
- vil forhindre konkurrencen I en væsentlig del af det fæ 3 lea marcecT 
- vil gribe ind i 6©r\ frie samhandel, eller 
- vil bringe målerne for den fælles landbrugspolitik ellen filene for 
andre fællesskabsordninger i fare. 
6. Der offentliggøres en meddele i se I De Europæiske Fællesskabers Tidende 
om da regler, der har fået udvidet anvendelse. 
7. Når regler l madfer af denne artikel er gjort obligatoriske for 
erhvervsdrivende, der ikke er medlemmer af en brancheorganisation, kar: 
ait efter tilfældet den pågældende medlemsstat ©Iler Kornmissionen 
beslutte, at de individuelle erhvervsdrivende eller de sammenslut­
ninger, som Ikke er medlemmer, over for organisationen skal udrede en 
del af eller hele det bidrag, medlemmerne betaler, for så vidt 
bidragene ikke er til dækning af de administrationsudgifter, der er 
forbundet med anvendelsen af reglerne eller den samordnede praksis. 
ArtlKSl IQ 
1. Hvis en eller flere af de i stk. 2 nævnte aktiviteter, der varetages af 
en anerkendt brancheorganisation, er af generel økonomisk interesse for 
de erhvervsdrivende, hvis virksomhed har forbindelse med det eller de 
pågældende produkter, kan den medlemsstat, der har indrømmet anerken­
delsen, eller Kommissionen, hvis anerkendelsen er indrømmet i medfør af 
artikel 4, beslutte, at de individuelle erhvervsdrivende eller de 
sammenslutninger, som ikke er medlemmer af organisationen, men som 
- 14 -
drager fordel af disse aktiviteter, over for organisationen skal udrede 
hele eller en del af det bidrag, medlemmerne betaler, for så vidt 
bidragene skal dække de udgifter, som er en direkte følge af de 
pågældende aktiviteters varetagelse, dog med undtagelse af enhver form 
for administrationsudgifter. 
2. De i denne artikel omhandlede aktiviteter skal vedrøre et eller flere 
af følgende emner: 
- forsøg på at Øge produkternes værdi, bl.a. gennem nye anvendelses­
formål, som ikke indebærer en risiko for folkesundheden 
- undersøgelser til forbedring af kvaliteten af tobak i blade og i 
bal ler 
- søgning efter dyrkningsmetoder, der gør det muligt at begrænse 
anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler og sikrer, at Jorderne og 
mi IJøet beskyttes. 
3. De berørte medlemsstater meddeler Kommissionen de beslutninger, de 
agter at træffe i medfør af stk. 1. Disse beslutninger kan først få 
virkning efter udløbet af en frist på tre måneder fra datoen for 
meddelelsen til Kommissionen. Kommissionen kan inden for dette tidsrum 
kræve at hele beslutningsudkastet eller en del heraf forkastes, hvis 
den anførte generelle økonomiske interesse ikke synes at være 
velbegrundet. 
4. Når en generel økonomisk interesse tilgodeses gennem varetagelsen af 
aktiviteter, der er Iværksat af en brancheorganisation, som i medfør af 
artikel 4 er anerkendt af Kommissionen, meddeler sidstnævnte de berørte 
medlemsstater sit beslutningsudkast. Medlemsstaterne fremsender deres 
bemærkninger inden for en frist på to måneder fra modtagelsen af 
meddeIeI sen. 
- 15 -
Ar tiKil 11 
Enhver retsakt, ved hvilken medlemsstaterne eller Kommissionen fastsatter 
et bidrag, som skal betales af individuelle erhvervsdrivende eller 
sammenslutninger, som ikke er medlemmer af en brancheorgan isaton, skal 
offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den pågældende 
retsakt må først få virkning efter udløbet af en frist på to måneder fra 
tidspunktet for nævnte offentliggørelse. 
Ar t i Ke i 12. 
Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning fastsattes efter 
proceduren i artikel 23 i forordning (EØF) nr. [ex forordning 727/70]. 
Denne forordning er bindende I alle enkeltheder og gælder umiddelbart i 
hver medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne 

ISSN 0254-1459 
KOM(91) 338 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 04 03 
Katalognummer : CB-CO-91448-DA-C 
ISBN 92-77-76605-0 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg