Regionsudvalgets udtalelse om "Regionerne i EU's yderste periferi og gennemførelsen af traktatens artikel 299"

(2001/C 144/04)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til præsidiets beslutning af 13. juni 2000 om i henhold til artikel 265, stk. 5, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab at afgive en udtalelse om "Regionerne i EU's yderste periferi" og om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 1 "Regionalpolitik, Strukturfondene, Økonomisk og Social Samhørighed, Grænseoverskridende og Interregionalt Samarbejde",

under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse om "Randområdernes fremtid i EU" (CdR 23/98 fin)(1), hvori det i punkt 1.2 hedder: "Trods visse åbenlyse ligheder befinder de fjernest liggende randområder sig i en særlig situation på grund af deres specifikke karakteristika, hvilket er årsagen til, at de behandles under Amsterdam-traktatens artikel 299, stk. 2, som denne udtalelse ikke beskæftiger sig med. Regionsudvalget forbeholder sig ret til på et senere tidspunkt at fremlægge en udtalelse om dette spørgsmål",

under henvisning til Europa-Parlamentets betænkninger om "Udviklingsproblemerne i regionerne i Den Europæiske Unions yderste periferi" (A4-0128/97) af 11. april 1997, om "Forbindelserne mellem de oversøiske lande og territorier (OLT), AVS-landene og regionerne i Den Europæiske Unions yderste periferi" (A4-0036/99) af 26. januar 1999 og "Foranstaltninger til gennemførelse af artikel 299, stk. 2 - regionerne i Den Europæiske Unions yderste periferi"(A5-0285/2000) vedtaget den 25. oktober 2000,

under henvisning til memorandum udarbejdet af regionerne i den yderste periferi i Cayenne den 5. marts 1999,

under henvisning til den spanske regerings memorandum om De Kanariske Øer: gennemførelsen af EF-traktatens artikel 299, stk. 2, af 7. november 1999,

under henvisning til den portugisiske regerings memorandum om de perifere regioner, Azorerne og Madeira fra november 1999,

under henvisning til den franske regerings memorandum om de oversøiske departementer og Europa: gennemførelsen af artikel 299, stk. 2, i Amsterdam-traktaten af 10. december 1999,

under henvisning til sluterklæringen udarbejdet af regionerne i den yderste periferi i Funchal den 31. marts 2000,

under henvisning til Kommissionens rapport (KOM(2000) 147 endelig udg.) af 14. marts 2000 om "Foranstaltninger til gennemførelse af artikel 299, stk. 2, om regionerne i Den Europæiske Unions yderste periferi",

under henvisning til formandskabets konklusioner efter Det Europæiske Råd i Lissabon, hvori man noterer sig denne rapport og konklusionerne af Det Europæiske Råd i Santa Maria da Feira, hvori man understreger forventningerne til iværksættelsen af artikel 299, stk. 2, efter fremlæggelsen af Kommissionens arbejdsprogram samt konklusionerne af Det Europæiske Råd i Nice, hvori det hedder, at man vil gøre status over arbejdet med hele denne sag på det næste møde i Göteborg,

under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 156/2000 rev. 2), som blev vedtaget af Underudvalg 1 den 14. september 2000 med Antoine Karam, præsident for regionalrådet i Guyane (F/PSE) som ordfører,

og ud fra følgende betragtninger:

regionerne i den yderste periferi 1 - Azorerne, De Kanariske Øer, Guadeloupe, Guyana, Madeira, Martinique, Réunion - er fuldgyldige medlemmer af Den Europæiske Union, og de afspejler den europæiske dimension, såvel økonomisk, socialt og kulturelt i deres regionale miljø,

disse regioners særlige karakteristika, kendetegnet ved et væsentligt strukturefterslæb, som skyldes de vedvarende omfattende og sammenfaldende handicap, placerer disse fjerntliggende regioner i en enestående situation inden for EU,

denne enestående og originale dimension af det europæiske rum berettiger derfor fuldt ud en særbehandling af EU, og at der tages hensyn til deres særlige vilkår i de forskellige EU-politikker,

man bør følgelig støtte disse afsides beliggende regioner og de berørte nationale myndigheders bestræbelser på med udgangspunkt i EF-traktatens artikel 299, stk. 2, at gennemføre en fælles politik for regionerne i EU's yderste periferi, som både sætter disse regioner i stand til at indhente det socioøkonomiske efterslæb i EU og at udnytte deres iboende fordele i skæringspunktet mellem nye regionale økonomiske samarbejdsområder -

på den 36. plenarforsamling den 13.-14. december 2000 (mødet den 13. december) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse.

1. Regionsudvalget udtrykker tilfredshed med, at Europa-Kommissionen støttet af Europa-Parlamentet allerede i 1986 tog initiativ til at overveje en egnet ramme om anvendelsen af EU-lovgivningen og de fælles politikker på disse regioner.

2. Regionsudvalget godkender Kommissionens fremgangsmåde, som i erkendelse af, at deres specielle situation ikke er sammenlignelig med andre regioner i EU og til trods for forskellige og specifikke juridiske udgangspunkter, såvel i national ret som ifølge fællesskabsretten(2), har foreslået en fælles ramme om indsatsen i de syv regioner i den yderste periferi ved at sammenfatte sine forslag i globale handlingsprogrammer: særlige programmer for bestemte regioner som følge af disses afsides beliggenhed og ø-karakter, der indebærer en tilpasning af fællesskabsretten og de fælles politikker for at tage højde for disse regioners særlige forhold(3).

3. Regionsudvalget konstaterer, at disse programmer, der er baseret på princippet om såvel tilhørsforholdet til Den Europæiske Union som anerkendelsen af deres naturlige begrænsninger, med rimelig hensyntagen til princippet om parallelisme har skabt mulighed for en differentieret anvendelse af denne fælles ramme på hver af de afsides beliggende regioner uden af den grund at underminere fællesskabsrettens og det indre markeds sammenhæng og enhed.

4. Regionsudvalget konstaterer, at de programmer, Kommissionen har iværksat for regionerne i EU's yderste periferi, har haft en positiv indvirkning på de berørte sektorer, herunder landbrug, fiskeri, energi, miljø, håndværket og den importsubstituerende sektor. Inden for landbrugs- og fiskerisektoren har disse programmer resulteret i en mindskelse af produktionsomkostningerne og en forbedring af den lokale produktion såvel kvalitativt som kvantitativt. De har også fremmet en diversificering af energiressourcerne bl.a. gennem øget anvendelse af vedvarende energikilder. Toldforanstaltninger og opretholdelsen af indirekte beskatningsordninger tilpasset hver af regionerne(4) har man til en vis grad kunnet kompensere for de socioøkonomiske handicap, der skyldes den meget afsides beliggenhed og sikre de lokale myndigheder egne indtægtskilder.

5. Regionsudvalget understreger, at strukturfondsinterventionerne i regionerne i den yderste periferi har været en succes, når man ser på samfærdselsinfrastrukturen, især havne og lufthavne. I perioderne 1989-1993 og 1994-1999 har disse fjerntliggende regioner som led i politikken for økonomisk og social samhørighed modtaget bevillinger fra strukturfondene på et samlet beløb på 7,2 mia. euro, svarende til 2,5 % af bevillingerne til samtlige EU's regioner, til en befolkning på 3,5 mio. indbyggere.

6. Regionsudvalget mener dog, at resultaterne af strukturfondsinterventionerne i de fjerntliggende regioner viser et mere nuanceret billede, når man ser på foranstaltningerne til støtte af den økonomiske udvikling. Seks af regionerne er fortsat i gruppen af de ti fattigste regioner i EU, og arbejdsløshedsniveauerne er med en ofte ung befolkning blandt de højeste.

7. Regionsudvalget påpeger, at man ikke i tilstrækkelig grad har været opmærksom på flere spørgsmål som afstemning af EU's politik på de fjerntliggende regioners geografiske områder (strukturfondene og Den Europæiske Udviklingsfonds interventioner i AVS-staterne; pilotprogram til beskyttelse af Amazonskoven - PPG7) eller tilpasningen af konkurrencepolitikken til disse økonomier.

8. Regionsudvalget mener, at dette i det store og hele positive, men begrænsede resultat inden for visse områder, gør det berettiget, at man på baggrund af de væsentlige ændringer, der er sket i europæisk og international sammenhæng, har vedtaget den særlige traktatsartikel 299, stk. 2, der tager højde for de mest ekstreme regionale forhold i Det Europæiske Fællesskab.

9. Regionsudvalget minder om, at den nye artikel 299, stk. 2, i Amsterdam-traktaten imødekommer nogle målsætninger, der var klart defineret under hele forhandlingsforløbet, nemlig at:

- fastslå det helt specielle ved den fjerne beliggenhed og behovet for at afspejle dette i samtlige EU's politikker og især ved at fastholde den prioriterede støtte, der ydes inden for rammerne af strukturpolitikken for økonomisk og social samhørighed;

- afstemme de fælles politikker efter regionernes situation via iværksættelsen af særlige foranstaltninger og fastlægge de specielle vilkår for håndhævelsen af traktaten, når sådanne bestemmelser viser sig nødvendige for at sikre disse regioners udvikling;

- tage højde for de perifere regioners geografiske miljø i handels- og samarbejdspolitikken samt i aftalerne med AVS-landene.

10. Regionsudvalget understreger, at stillet over for den europæiske integrations udfordringer og globaliseringen af verdenshandelen skal disse målsætninger gentages og tages i betragtning i forbindelse med iværksættelsen af denne artikel.

11. Regionsudvalget udtrykker tilfredshed med fremlæggelsen af Kommissionens rapport om de foranstaltninger, implementeringen af artikel 299, stk. 2, i Amsterdam-traktaten skal resultere i, hvilket er et "kvalitativt tiltag" i Fællesskabets holdning til regionerne i den yderste periferi.

12. Regionsudvalget mener, at denne rapport markerer indledningen af en ny afgørende fase i fastlæggelsen af en global og sammenhængende strategi for skabelse af en bæredygtig udvikling i disse fjerntliggende regioner.

13. Regionsudvalget konstaterer, at de principper, der fastlægges i denne rapport, falder sammen med de fjerntliggende regioners forslag i deres Cayenne-memorandum af 5. marts 1999, herunder bl.a. fastlæggelsen og formuleringen af udviklingsakserne for disse territorier, samt anerkendelsen af deres nøglerolle som aktivt grænseområde mellem EU og visse strategiske zoner på det geografiske og økonomiske plan.

14. Regionsudvalget konstaterer ligeledes, at de politiske retningslinjer i denne rapport giver sig udtryk i positive tiltag inden for en række områder, som f.eks. ændringen i en mere positiv retning af EU-bestemmelserne for driftsstøtte, hensyntagen til den fjerne og isolerede beliggenhed i forbindelse med udviklingen af informationssamfundet, specifikke forslag på transport- og energiområdet samt fastholdelsen af varige, langsigtede mål og den afgørende støtte, der ydes til disse regioner i henhold til regionalpolitikken.

15. Regionsudvalget konstaterer dog, at Kommissionens rapport ikke giver alle svar på de fjerntliggende regioners forhåbninger til omsættelsen af det nye retsgrundlag i strategisk handling.

16. Regionsudvalget noterer sig enigheden om uddybningen af partnerskabet og mener, at det er absolut nødvendigt i forbindelse med udarbejdelsen og konkretiseringen af Kommissionens forslag samt i forbindelse med tilpasningen af EU-lovrammen under hensyntagen til den afsides beliggenhed.

17. Regionsudvalget lykønsker i denne forbindelse Kommissionen med, at det den 23. november 1999 afholdt det første partnerskabsmøde med de berørte stater og regioner og støtter forslaget fra præsidenterne for regionalrådene i fjerntliggende regioner om at afholde et andet møde allerede i første halvår 2001 for at gøre status over de første foranstaltninger i medfør af artikel 299, stk. 2 og sikre, at Kommissionen tager højde for Regionsudvalgets kommentarer og forslag til ændringer, således at arbejdet med sagen er så fremskredet som muligt inden Det Europæiske Råd i Göteborg.

18. Regionsudvalget giver udtryk for sin støtte til formuleringen af en global og bæredygtig politik til fordel for regionerne i EU's yderste periferi, som tager sigte på dels at øge støtten til den produktive sektor og til fremme af virksomheder og tjenesteydelser dels at bringe disse regioner op på et tilfredsstillende niveau inden for de nuværende og fremtidige strategiske områder, som f.eks. informationssamfundet, miljøet, forskning og nye teknologier.

19. Regionsudvalget er enig med Kommissionen i, at den nye artikel 299, stk. 2, kan føre til "at der etableres en særlig ordning, hvor der tages højde for alle de begrænsninger, der gælder for disse regioner som følge af deres afsides beliggenhed".

20. Regionsudvalget mener, at dette nye retsgrundlag bør tjene som en afgørende politisk løftestang, således at der kan gennemføres en mere målrettet, fleksibel og effektiv fælles indsats ud fra de udfordringer, som den europæiske integration og globaliseringen rejser.

21. Regionsudvalget takker Det Europæiske Råd for hele tiden at have taget hensyn til og forsvaret disse fjerneste dele af det europæiske territorium samt for på sit møde i Santa Maria da Feira og Nice at have understreget vigtigheden af en snarlig iværksættelse af traktatens artikel 299, stk. 2(5).

Anbefalinger

22. I lighed med Det Europæiske Råd tilskynder Regionsudvalget Kommissionen til i tide at fremsætte forslag til iværksættelse af artikel 299, stk. 2. I denne sammenhæng støtter det det initiativ, som både præsidenterne for de regionale råd i de fjerntliggende regioner og deres konference har taget til, at Kommissionens arbejdsprogram gennemføres i overensstemmelse med partnerskabsprincippet og princippet om god forvaltning.

23. Regionsudvalget opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til disse regioners krav og at uddybe de relevante fælles politikker og minder den om, at der bør tages vidt hensyn til de foranstaltninger, der rent faktisk foreslås som led i helhedsstrategien for den yderste periferi.

24. Regionsudvalget minder om, at det er tvingende nødvendigt og et prioriteret mål, at der træffes foranstaltninger, som sikrer kontinuiteten i den eksisterende ramme og anmoder Kommissionen om at afhjælpe de allerede konstaterede forsinkelser, som udgør en alvorlig hindring for opfyldelsen af de fastsatte mål.

25. Regionsudvalget henstiller ligeledes, at der tages højde for den nye partnerskabsaftale underskrevet den 23. juni 2000 i Cotonou mellem Den Europæiske Union og tredjelandene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS), således at den økonomiske udvikling i regionerne i den yderste periferi ikke generes, og således at disse regioner som EU's grænse op til disse lande kan spille en aktiv rolle i det internationale samarbejde. Regionsudvalget støtter disse regioners krav om at blive inddraget i undersøgelsen af aftalernes konsekvenser for deres regioner.

26. Regionsudvalget foreslår, at Kommissionen fastlægger et årligt arbejdsprogram og en vejledende tidsplan, som forelægges regionerne i den yderste periferi i forbindelse med partnerskabsdagene for at drøfte de prioriterede indsatsområder bl.a. ud fra deres samspil med planlagte fælles politikker.

27. Regionsudvalget foreslår, at der udformes instrumenter, som tillader en konstant evaluering af de nye fællesskabsbestemmelsers betydning for de fjerntliggende regioner, således at de ikke hæmmer væksten i den økonomiske aktivitet i disse regioner, men tværtimod fremmer den på reel og bæredygtig vis især på grundlag af de komparative fordele deres basisprodukter byder.

28. Regionsudvalget mener, at det for at kunne fuldføre de strategiske målsætninger er nødvendigt at sikre en effektiv koordinering især i Kommissionen via den fællestjenstlige gruppe, som permanent bør styrkes inden for generalsekretariatet.

29. Regionsudvalget henstiller, at EU-institutionerne og regionerne fastlægger en informationsstrategi for at oplyse Europas borgere om problematikken med de fjerntliggende regioner og om den originale, men hidtil underkendte dimension disse regioner repræsenterer i EU.

30. Regionsudvalget tilskynder regionerne i den yderste periferi til at fortsætte deres samarbejde på flest mulige områder og Kommissionen til at støtte dem heri for at tage de udviklingsmæssige udfordringer op såvel inden for EU som over for globaliseringen.

Bruxelles, den 13. december 2000.

Jos Chabert

Formand for

Regionsudvalget

(1) EFT C 315 af 13.10.1998, s. 15.

(2) I artikel 227, stk. 2, i Rom-traktaten fra 1957 anerkender man, at de oversøiske franske departementer indtager en særlig situation inden for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (EØF) svarende til deres særlige situation inden for deres nationalstat. I en særlig protokol for De Kanariske Øer og i en særlig erklæring om Azorerne og Madeira, der er integreret i akterne vedrørende Spaniens og Portugals tiltrædelse af EØF i 1986 anerkendes disse regioners særlige placering inden for fællesskabsretten.

(3) Med Rådets afgørelse 89/687/EØF af 22. december 1989 vedtoges POSEIDOM-programmet for de oversøiske franske departementer (DOM). Med Rådets afgørelse 91/314/EØF af 26. juni 1991 vedtoges POSEIMA-programmet for Azorerne og Madeira. Med Rådets afgørelse 91/315/EØF af 26. juni 1991 vedtoges POSEICAN-programmet for De Kanariske Øer.

(4) Der gælder lavere momssatser for disse regioner. Endvidere anvender regionerne særlige indirekte afgifter: l'impuesto general indirecto canario, l'arbitrio insular especial et l'arbitrio a la produccion e importacion på De Kanariske Øer og særtoldordningen i de oversøiske departementer. Endvidere har Spanien og Frankrig fået tilladelse til ikke at anvende den generelle ordning om oplægning, omsætning og kontrol af varer, der er pålagt punktafgifter, og Madeira og Azorerne nyder fordel af en tilpasning af denne ordning i form af lavere satser.

(5) Konklusionerne af topmødet i Santa Maria da Feira den 19. og 20. juni 2000: Det Europæiske Råd noterer sig Kommissionens arbejdsprogram, som går ud på at gennemføre foranstaltninger til iværksættelse af traktatens artikel 299, stk. 2, vedrørende regionerne i den yderste periferi. Det opfordrer Kommissionen til at undersøge de elementer, som medlemsstaterne har forelagt, eller som de vil forelægge, med henblik på at træffe foranstaltninger, som henhører under deres kompetence, og til hurtigst muligt at forelægge Rådet relevante forslag, som skal vedtages snarest muligt. Det Europæiske Råd vil gennemgå de opnåede fremskridt på mødet i Nice i december 2000 (jf. punkt 53).