RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET om gennemførelsen af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 58/97

Resumé og henstillinger

Denne rapport omhandler gennemførelsen af Rådets forordning nr. 58/97 (herefter benævnt "forordning 58/97") efterfølgende ændret ved Rådets forordning nr. 410/98. Denne rapport er udarbejdet i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 14, stk. 1, i forordning nr. 58/97: "Kommissionen forelægger inden tre år efter denne forordnings ikrafttræden og derefter hvert tredje år en beretning for Europa-Parlamentet og Rådet om de statistikker, der er udarbejdet i henhold til denne forordning, navnlig om statistikkernes kvalitet og byrden for virksomhederne". [1]

[1] I henhold til disse bestemmelser blev en første rapport fremlagt den 10. november 2000 (KOM(2000) 719 endelig).

Rapportens overordnede formål er at fremlægge oplysninger om, hvordan og i hvilket omfang de enkelte medlemsstater har gennemført forordning 58/97, og at oplyse om de foranstaltninger, Kommissionen har iværksat med henblik på at opfylde målet om at fremstille sammenlignelige statistikker over erhvervsstrukturer på europæisk plan.

Rapporten er opdelt i fire dele efterfulgt af en række referencebilag. Forud for disse går en hoveddiagnose og -konklusion med et resumé af den aktuelle status for gennemførelsen i medlemsstaterne efterfulgt af en række henstillinger. Del I omhandler de foranstaltninger, der er truffet for at gennemføre forordning 58/97. Del II vedrører de statistikker, der er udarbejdet som resultat af gennemførelsen. Del III omhandler aspekter vedrørende de omkostninger og byrder, der er forbundet med indsamling af data til statistikker over erhvervsstrukturer. Del IV omhandler, hvordan statistikker over erhvervsstrukturer kan videreudvikles i fremtiden.

Bilagene indeholder mere detaljerede oplysninger om de forhold, der er omhandlet i rapporten. De indeholder også oplysninger om tilgængeligheden af data til statistikker over erhvervsstrukturer i kreditinstitutter og pensionskasser (bilag 7), som ikke fuldt ud er omfattet af forordning 58/97, og tilgængeligheden af data til statistikker over erhvervsstrukturer i kandidatlandene (bilag 8).

Opfyldelse af målet [2] med forordning 58/97

[2] Målet med forordning 58/97 er i henhold til forordningens artikel 1, at "fastlægge en fælles ramme for indsamling, udarbejdelse, indberetning og evaluering af fællesskabsstatistikker om virksomhedernes struktur, aktiviteter, konkurrenceevne og resultater i Fællesskabet".

Denne ramme for udarbejdelsen af fællesskabsstatistikker over erhvervsstrukturer fastsætter en række mål med hensyn til datatilgængelighed og -kvalitet, bl.a. hvad angår dataenes dækning og aktualitet. Effektiviteten af gennemførelsen af forordning 58/97 skal bedømmes i forhold til dette mål. Analysen er baseret på situationen ved udgangen af 2002, hvor systematiske sammenligninger mellem referenceårene 1996 og 2000 forelå.

Lovgivningsmæssige ændringer: Forordning 58/97 er beskrevet i del I. Siden vedtagelsen af forordning 58/97 og dens gennemførelsesmoduler er der gennemført tre omfattende ændringer i lovgivningen.

1) Den første ændring blev vedtaget af Rådet og Europa-Parlamentet og blev offentliggjort den 21. februar 1998. Ved ændringen blev der tilføjet et femte bilag med en ramme for statistikker over erhvervsstrukturer inden for livs- og skadesforsikring fra og med referenceperioden 1996.

2) En tilpasningsproces blev gennemført i 2001 ved hjælp af udvalgsproceduren. Formålet var at mindske eller som minimum standse væksten i den statistiske byrde ved at fjerne mindre nyttige dele af kravene og muliggøre nye undersøgelser eller videreudvikling af forordning 58/97 i fremtiden. Denne ændring blev vedtaget den 6. september 2002, og virkningerne heraf er analyseret i kapitel 3.1.

3) Den anden ændring blev vedtaget af Rådet og Europa-Parlamentet og offentliggjort den 21. november 2002. Ved denne ændring blev der tilføjet to nye bilag vedrørende kreditinstitutter og pensionskasser samt to variabler vedrørende udgifter til miljøbeskyttelse. Det fremskridt, der er sket inden for denne ramme, er beskrevet i bilag 7.

Datatilgængelighed: Som det vigtigste resultat skete der imellem de to referenceår en dramatisk forbedring i mængden af tilgængelige data. I gennemsnit er tilgængelighedsprocenten for de 16 lande og for hoveddatarækken steget fra 54 % til 82 % [3]. Alle lande har iværksat gennemførelsesforanstaltninger (en oversigt over de foranstaltninger, der er iværksat siden 1997, findes i kapitel 1.3) og har kunnet konstatere en generel forbedring af situationen inden for både industri- og tjenesteydelsessektoren. Foranstaltninger skal dog stadig iværksættes i bestemte lande og i bestemte sektorer generelt (forsikrings- samt bygge- og anlægssektoren).

[3] Den årlige "virksomhedsdatarække" for de 15 medlemsstater og Norge.

Fortrolighed: Dette er stadig et stort problem for EU-erhvervsstatistikkerne. Dataformidlingen for EU som helhed begrænses kraftigt af problemer med statistisk fortrolighed. Der er dog sket betydelige fremskridt på dette område sammenlignet med den situation, der er beskrevet i den første rapport. Harmoniseringen af de nationale regler for fortrolighed er for det første blevet forbedret. For det andet er der foretaget investeringer i it-værktøjer til automatisk behandling af fortrolige data i samarbejde med de nationale statistiske kontorer. Fastlæggelsen af en ny estimeringsstrategi har i det mindste gjort det muligt i væsentlig grad at øge det antal aggregater, der offentliggøres på EU-niveau. Af tabellen i kapitel 2.2 fremgår det omfang, hvori fortrolighed mindsker datatilgængeligheden.

Rettidighed: Et andet vigtigt resultat er, at der er sket en bemærkelsesværdig forbedring i rettidigheden. Ud fra de faktisk indberettede data faldt den gennemsnitlige forsinkelse [4] fra over fem måneder for referenceåret 1996 til 1,5 måned for referenceåret 2000. Disse resultater, som er uafhængige af både sektor og land, skyldes primært, at flere lande indførte nye undersøgelsessystemer i tjenesteydelsessektorerne eller foretog omfattende ændringer af eksisterende systemer i overgangsperioden (1995-1999).

[4] 18 måneder for de undersøgte datarækker, dog ikke for forsikringsbranchen (10 måneder).

Evaluering af kvalitet: I henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1618/1999 af 23. juli 1999 om kriterier for evaluering af kvaliteten af statistik over erhvervsstrukturer skal medlemsstaterne senest 24 måneder efter udgangen af referenceåret indsende oplysninger om datanøjagtigheden. Denne forordning er gennemført til fulde fra og med referenceåret 1999. I rapporterne for 1999 indberettede alle medlemsstater oplysninger for alle de påkrævede punkter med undtagelse af få tilfælde vedrørende partielt bortfald. Selv om Luxembourg og Irland er fritaget for bestemmelserne i Kommissionens forordning på grund af deres størrelse, har de frivilligt sendt oplysninger om opbygningen af deres undersøgelsessystemer til Eurostat. Eurostat har analyseret de indberettede oplysninger om variationskoefficienter med henblik på at beregne et overordnet tal for EU. En del af resultaterne af denne analyse er anført i bilag 4.

Vurdering af byrden: Der sker kun langsomt fremskridt med hensyn til vurderingen af respondentbyrden, da kun meget få medlemsstater regelmæssigt indsamler sådanne oplysninger. Arbejdet i forbindelse med vurderingen af byrden på tværs af EU-landene har afsløret, at det er vanskeligt at etablere en relevant kvantitativ vurdering for EU, idet den største vanskelighed er at fastlægge, hvordan en estimeret byrde kan kædes sammen med oplysninger om tilgængelighed og kvalitet af de indsamlede og offentliggjorte statistiske oplysninger. Rapportens del III foreslår dog både kvantitative og kvalitative elementer til brug for en sådan vurdering. Et vigtigt resultat heraf er, at medlemsstaterne fortsætter deres indsats for at begrænse eller mindske den statistiske byrde for virksomhederne. En oversigt over de kvalitative bidrag til opfyldelsen af dette mål er anført i kapitel 3.2. De kvantitative resultater af denne indsats kan navnlig måles i forbindelse med de små og mellemstore virksomheder, hvis relative statistiske byrde faldt i perioden 1995-2000 og endda efter 2000 (se kapitel 3.3).

Brugernes behov og videreudvikling af statistikker over erhvervsstrukturer: Brugernes behov for statistikker over erhvervsstrukturer er steget og blevet mere forskelligartede. Kapitel 2.1 indeholder en oversigt over hovedkategorierne af brugere (fællesskabspolitikker, erhvervslivet og erhvervssammenslutninger, forskningsorganer). Disse brugeres første og største betænkeligheder er allerede omtalt (tilgængelighed og aktualitet). Et vigtigt krav til europæiske statistikker er, at de skal være sammenlignelige. Der er gjort en indsats i den retning gennem lovgivningsmæssige foranstaltninger (harmonisering af begreber og definitioner). Der skal dog stadig ydes en indsats fra et metodemæssigt synspunkt (brug af harmoniserede klassificeringsregler, brug af statistiske enheder, uløste problemer om tærskler og fortolkning af definitioner). Brugernes anden betænkelighed vedrører relevansen af de statistiske oplysninger. På området for statistikker over erhvervsstrukturer er der iværksat et rullende udviklingsprogram ved hjælp af et permanent "statistisk ur". Programmet for perioden 2003-2005 er fremlagt i kapitel 4.2. I de følgende år vil statistikkerne over erhvervsstrukturer yde et betydeligt bidrag til udviklingen af statistikker over tjenesteydelser (se "tjenesteydelsesstrategien").

Den generelle udvidelse af statistikkerne over erhvervsstrukturer til også at omfatte tiltrædelseslandene (og mere generelt kandidatlandene) skal også bemærkes i denne forbindelse. Den aktuelle udvikling af statistikkerne over erhvervsstrukturer i disse lande kan måle sig med udviklingen i de fleste medlemsstater. Deres fremskridt er beskrevet i bilag 8.

Konklusioner og henstillinger

Generel vurdering af gennemførelsen af forordning 58/97: Siden vedtagelsen af forordning 58/97 har de fleste medlemsstater og Norge gjort betydeligt fremskridt med hensyn til at stille data af høj kvalitet til rådighed for brugerne af de europæiske statistikker over erhvervsstrukturer. For de fleste medlemsstater skete fremskridtet i overgangsperioden. Mange af de medlemsstater, der af den ene eller anden grund ikke gennemførte opgaven i overgangsperioden, fortsatte indsatsen i 1999 og 2000 og har gjort fremskridt hen imod fuld gennemførelse.

Der er stadig betydelige problemer i to lande.

I Irland skal tærskler afskaffes i industrien samt bygge- og anlægssektoren. Selv om der er sket forbedringer på det seneste, var forsinkelserne ikke væsentligt bedre i 2000 end i 1996.

Den ringe tilgængelighed af græske data er det største enkeltproblem i forbindelse med gennemførelsen af forordningen. De tilgængelige data er begrænsede med hensyn til dækning af aktiviteter og kan ikke sammenlignes med andre lande på grund af en størrelsestærskel, der udelukker små virksomheder, og indleveres sent.

Hvad angår de øvrige lande, er det nødvendigt med endelige forbedringer på følgende områder:

-- Belgien skal forbedre rettidigheden af de regionale data.

-- Tyskland skal yderligere forbedre rettidigheden af data for handelssektoren generelt samt af data om størrelsesklasser og regionale data for tjenesteydelser. Undersøgelserne inden for tjenesteydelser er nye, og dette kan forklare de aktuelle forsinkelser.

-- Spanien skal forbedre rettidigheden af data for bygge- og anlægssektoren.

-- Sverige skal udarbejde regionale data for bygge- og anlægssektoren.

-- Norge skal forbedre rettidigheden af data for handelssektoren.

Foranstaltninger og henstillinger [5]: Kommissionen vil fortsætte samarbejdet med de nationale statistikmyndigheder med henblik på at revidere kravene i forordning 58/97 med særligt fokus på ændringer i brugernes behov og byrden for erhvervslivet. Herunder bør især følgende foranstaltninger bemærkes:

[5] Fællesskabets statistiske program 2003-2007 (Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2367/2002/EF af 16. december 2002) fastsætter i afsnit XVI bl.a., at arbejdet vil blive koncentreret om at forbedre systemet for udvikling af erhvervsstrukturstatistikken, idet der tages hensyn til de politiske behov og sikres mulighed for en hurtig reaktion på de skiftende faktorer, som f.eks. miljø, politikker og brugere, og at fokusere på kvalitetsvurdering og forbedring af de producerede data. Nogle af disse foranstaltninger skal gennemføres gennem forskriftsmæssige procedurer (se også 4.3.1).

-- Eurostat vil etablere et rapporteringssystem, som regelmæssigt opdateres. Det vil vise den aktuelle gennemførelsesstatus og klart kortlægge både de vigtigste gennemførelsesproblemer og detaljerne i forbindelse hermed, så der kan ske en mere effektiv opfølgning. Dette vil blive drøftet på møderne mellem de ansvarlige for erhvervsstatistik og på møder i styringsgruppen for statistikker over erhvervsstrukturer.

-- For at fastholde tempoet i fremskridtene på området for statistikker over erhvervsstrukturer vil Kommissionen fortsætte samarbejdet med de nationale statistiske kontorer for at sikre fuld gennemførelse af forordning 58/97 i de tilfælde, hvor dette endnu ikke er opnået med særligt fokus på de medlemsstater, hvor der skal ske omfattende ændringer i dataindsamlingsmetoderne, og på tiltrædelseslandene.

-- Ud fra den foreslåede regelmæssige indberetningsprocedure til opfølgning af gennemførelsen vil Eurostat og medlemsstaterne udvikle og gennemføre et kvalitetsprogram, som skal måle kvaliteten og tage fat om forskellige kvalitetsproblemer.

-- Eurostat vil fortsætte indsatsen for hurtigere at stille data til rådighed ved at forbedre behandlingsprocedurerne. Der vil blive etableret procedurer, som sikrer, at alle tilgængelige data offentliggøres, navnlig gennem regelmæssig revision, hvorunder den mængde data, som medlemsstaterne har indberettet, sammenlignes med den mængde data, der stilles til rådighed for brugere gennem Eurostats referencedatabase (NewCronos).

-- Kommissionen vil samarbejde med de nationale statistikmyndigheder om at gennemføre den tjenesteydelsesstrategi, der blev fremlagt for Udvalget for Det Statistiske Program i september 2002.

-- Kommissionen vil lancere en anden høringsrunde om muligheden for at tilpasse de dele af forordning 58/97, som ikke var omfattet af den første runde af tilpasninger, som blev afsluttet i september 2002.

INDHOLD

DEL I

Gennemførelse af forordning 58/97

1.1 Forordning 58/97 og relateret lovgivning

1.2 Eurostats gennemførelse af forordning 58/97

1.3 Gennemførelsen af forordning 58/97 i medlemsstaterne

1.4 Andre aspekter af gennemførelsen

DEL II

Statistik over erhvervsstrukturer

2.1 Kvaliteten af statistik over erhvervsstrukturer: relevans og udførlighed

2.2 Kvaliteten af statistik over erhvervsstrukturer: tilgængelighed

2.3 Kvaliteten af statistik over erhvervsstrukturer: rettidighed

2.4 Kvaliteten af statistik over erhvervsstrukturer: nøjagtighed

2.5 Kvaliteten af statistik over erhvervsstrukturer: sammenlignelighed

2.6 Fremtidig indsats på kvalitetsområdet

DEL III

Omkostninger og statistisk byrde

3.1 Tilpasningsprocessens virkninger

3.2 Muligheder for at begrænse den statistiske byrde

3.3 Summarisk indikator for udviklingen i den statistiske byrde

DEL IV

Udviklingen inden for statistik over erhvervsstrukturer

4.1 Gennemgang af pilotundersøgelser og lignende aktiviteter vedrørende

manglende definitioner

4.2 Integration af pilotundersøgelser i det rullende udviklingsprogram

4.3 Yderligere fremskridt hen imod bedre tjenesteydelsesstatistikker -

en strategi for tjenesteydelsesstatistikker

BILAG

Bilag 1 til 10

DEL I

1. Gennemførelse af forordning 58/97

1.1. Forordning 58/97 og relateret lovgivning

1.1.1. Baggrund for forordning 58/97

1.1.1.1. Problemer med statistikker over erhvervsstrukturer ved udgangen af 1980'erne

Før vedtagelsen af forordning 58/97 havde harmoniseret europæisk statistik over erhvervsstrukturer kun været tilgængelig for en begrænset del af erhvervslivet, nemlig de traditionelle industrisektorer som energi- og vandforsyning samt råstofudvinding, fremstillingsvirksomhed og bygge- og anlægsvirksomhed. De statistiske oplysninger om industrisektorerne var baseret på to rådsdirektiver [6] fra henholdsvis 1964 og 1972. Selv om direktiverne var i kraft i mange år, forblev udarbejdelsen af europæiske statistikker over erhvervsstrukturer i større eller mindre udstrækning et vedhæng til de fleste nationale systemer. Disse statistikker er gradvis blevet mindre relevante som følge af den økonomiske og tekniske udvikling i de mellemliggende år og en kombination af retsinstrumenternes manglende fleksibilitet og den begrænsede succes med udviklingen af statistikker uden for den retlige ramme. I slutningen af 1980'erne stod det klart, at der var mange og store problemer med hensyn til overholdelsen af direktiverne, og, hvad der var værre, med hensyn til manglende datatilgængelighed, der betød, at Kommissionen ikke kunne imødekomme brugernes databehov. Navnlig følgende punkter var problematiske:

[6] Rådets direktiv 64/475/EØF af 30. juli 1964 om gennemførelse af koordinerede årlige undersøgelser af investeringerne inden for industrien (EFT L 131 af 13.8.1964, s. 2193) og Rådets direktiv 72/221/EØF af 6. juni 1972 om afholdelse af koordinerende konjunkturstatistikker inden for industri og håndværk (EFT L 133 af 10.6.1972, s. 57).

-- Data for virksomheder af alle størrelser blev kun indberettet hvert femte år, hvis de overhovedet blev indberettet.

-- Nogle industrierhverv, bl.a. bygge- og anlæg, blev ikke medtaget af nogle medlemsstater. I de fleste medlemsstater var tjenesteydelsessektoren ikke dækket fuldt ud, og i nogle blev den slet ikke dækket på årsbasis.

-- Ændringer i virksomhedernes praksis, f.eks. den stadig hyppigere forekomst af deltidsbeskæftigelse, den mere udbredte anvendelse af leasing og immaterielle anlægsinvesteringers stigende betydning, havde mindsket relevansen af visse foranstaltninger.

-- Mange brugere klagede over, at der gik alt for lang tid, før dataene var tilgængelige.

-- Oplysninger gik tabt, fordi nationale data blev tilbageholdt for at undgå afsløring af fortrolige data, eller i forbindelse med konverteringen fra nationale nomenklaturer til den fælles NACE 70. Det betød, at det nærmest var umuligt at beregne data for EU som helhed.

-- Statistikkerne blev udarbejdet for forskellige statistiske enheder, uden at hverken virksomheden eller den faglige enhed var accepteret som statistiske enheder af alle de nationale statistikmyndigheder.

-- De fleste nationale statistikmyndigheder hverken indsamlede eller indberettede visse af de krævede variabler.

Nogle af disse vanskeligheder blev afhjulpet med gennemførelsen af Rådets forordning nr. 3037 af 9. oktober 1990 [7] om Den Statistiske Nomenklatur for Økonomiske Aktiviteter i De Europæiske Fællesskaber (NACE Rev. 1) og med udviklingen af andre statistiske redskaber såsom samordningen af registre over foretagender [8], men der var stadig store uløste problemer.

[7] EFT L 293 af 24.10.1990, s. 1.

[8] Rådets forordning (EØF) nr. 2186/93 af 22. juli 1993 om oprettelse i statistiske øjemed af EF-samordnede registre over foretagender, EFT L 196 af 5.8.1993, s. 1).

1.1.1.2. Vedtagelse af forordning 58/97

I 1995 lagde Kommissionen sidste hånd på sit forslag til Rådet om et nyt retsgrundlag for europæisk statistik over erhvervsstrukturer. Den 20. december 1996 blev Rådets forordning (EF, EURATOM) nr. 58/97 om statistik over erhvervsstrukturer vedtaget. Den blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 17. januar 1997 og trådte i kraft 20 dage senere.

1.1.1.3. Formålet med forordning 58/97

Målet med forordning 58/97 er i henhold til artikel 1 i forordningen at fastlægge en fælles ramme for indsamling, udarbejdelse, indberetning og evaluering af fællesskabsstatistikker om virksomhedernes struktur, aktiviteter, konkurrenceevne og resultater i Fællesskabet. En fuldstændig gennemførelse af forordning 58/97 vil betyde, at de nationale statistiske myndigheder, som er ansvarlige for dataindsamlingen, indberetter data til Eurostat, som er sammenlignelige medlemsstaterne imellem. Forordning 58/97 fastlægger og for nogles vedkommende skitserer de nødvendige normer, standarder og definitioner med henblik på udarbejdelse af sammenlignelige fællesskabsstatistikker uden at præcisere, hvilke indsamlingsmetoder der skal anvendes. På den måde kan de statistiske myndigheder i den enkelte medlemsstat foretage dataindsamling på den måde, der passer bedst til forholdene i det pågældende land, f.eks. under hensyntagen til nationale krav til fremlæggelse af virksomhedsregnskaber.

Gennem den i forordning 58/97 fastsatte udvalgsprocedure gives der mulighed for en vis grad af fleksibilitet, hvorved Kommissionen efter høring af medlemsstaterne kan træffe foranstaltninger til at tilpasse forordningen til den økonomiske og tekniske udvikling.

Den ramme, der omtales i artikel 1 i forordning 58/97, udgøres af en række brede bestemmelser i teksten, som er relevante for de fleste eller alle statistikker over erhvervsstrukturer. Disse brede bestemmelser suppleres af mere specifikke bestemmelser i de fire bilag. Det første bilag er af generel karakter og omhandler udarbejdelsen af standardindikatorer for alle de aktiviteter, der er omfattet af forordningen. De tre andre bilag dækker henholdsvis industri, handel og bygge- og anlægsvirksomhed. Denne modulopbyggede tilgang gør det relativt enkelt at foretage ændringer af forordning 58/97, efterhånden som der måtte blive truffet beslutning om at udvide dataindsamlingen til en mere detaljeret dækning af bestemte aspekter af erhvervslivet.

1.1.2. Videreudvikling af strukturen

1.1.2.1. Integrering af forordning 58/97 i det statistiske bilag til EØS-aftalen

Forordning 58/97 blev indføjet i bilag XXI (statistisk bilag) til EØS-aftalen ved afgørelse 13/1999 truffet af Det Blandede EØS-Udvalg på dets 60. møde den 29. januar 1999 og trådte i kraft den følgende dag.

1.1.2.2. Rådets forordning om ændring af forordning 58/97, 1998

Den 16. februar 1998 blev Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 410/98 om ændring af forordning (EF, Euratom) nr. 58/97 om statistikker over erhvervsstrukturer (i det følgende benævnt "forsikringsforordningen") vedtaget, hvormed der blev tilføjet et femte bilag til forordning 58/97. Dette bilag fastlægger en ramme for udarbejdelsen af statistik over erhvervsstrukturer inden for livs- og skadesforsikring fra og med referenceperioden 1996.

1.1.2.3. Kommissionens forordninger til gennemførelse af forordning 58/97

Forordning 58/97 fastsætter en procedure, hvorefter Kommissionen efter høring af Udvalget for Det Statistiske Program kan fastlægge gennemførelsesprocedurer.

Forordning 58/97 anfører en række specifikke områder, hvor der skal fastsættes gennemførelsesforanstaltninger. I tidsrummet mellem vedtagelsen af retsakten i 1996 og tidspunktet for udarbejdelsen af nærværende rapport er ovennævnte procedure blevet anvendt i forbindelse med følgende gennemførelsesaspekter:

-- definitioner af variabler

-- første referenceår for udarbejdelse af foreløbige resultater

-- opdeling af resultater

-- hyppigheden af udarbejdelsen af statistikker

-- hensigtsmæssigt teknisk format til indberetning af resultater

-- overgangsperiode og dispensationer fra bestemmelserne i forordning 58/97

-- kriterier for kvalitetsevaluering.

Foranstaltninger i tilknytning til alle disse punkter er blevet forelagt udvalget og vedtaget som fem kommissionsforordninger i løbet af 1998 og 1999. [9]

[9] Kommissionens forordning (EF) nr. 2699/98 af 17. december 1998 om dispensationer for udarbejdelse af statistik over erhvervsstrukturer (EFT L 344 af 18.12.1998, s. 1); Kommissionens forordning (EF) nr. 2700/98 af 17. december 1998 om definitioner af variabler til brug for udarbejdelse af statistik over erhvervsstrukturer (EFT L 344 af 18.12.1998, s. 49); Kommissionens forordning (EF) nr. 2701/98 af 17. december 1998 om de datarækker, der skal tilvejebringes til brug for udarbejdelse af forsikringsstatistik (EFT L 344 af 18.12.1998, s. 81); Kommissionens forordning (EF) nr. 2702/98 af 17. december 1998 om det tekniske format til indberetning af statistik over erhvervsstrukturer (EFT L 344 af 18.12.1998, s. 102); Kommissionens forordning (EF) nr. 1618/99 af 23. juli 1999 om kriterier for evaluering af kvaliteten af statistik over erhvervsstrukturer (EFT L 192 af 24.7.1999, s. 11); Kommissionens forordning (EF) nr. 1225/1999 af 27. maj 1999 om definitioner af variabler til brug for udarbejdelse af forsikringsstatistik (EFT L 154 af 19.6.1999, s. 1); Kommissionens forordning (EF) nr. 1226/1999 af 28. maj 1999 om dispensationer for udarbejdelse af forsikringsstatistik (EFT L 154 af 19.6.1999, s. 46); Kommissionens forordning (EF) nr. 1227/1999 af 28. maj 1999 om det tekniske format for indberetning af forsikringsstatistik (EFT L 154 af 19.6.1999, s. 75); Kommissionens forordning (EF) nr. 1228/1999 af 28. maj 1999 om de datarækker, der skal tilvejebringes til brug for udarbejdelse af forsikringsstatistik (EFT L 154 af 19.6.1999, s. 91).

1.1.2.4. Tilpasningsproces

Proceduren for fastlæggelse af gennemførelsesforanstaltninger kan også følges i forbindelse med foranstaltninger til tilpasning af bestemmelserne i forordning 58/97 i tilfælde af økonomiske eller tekniske ændringer. Ved udgangen af 2000 udarbejdede Eurostat de første forslag til ændring af forordning 58/97 efter udvalgsproceduren. Formålet med dette arbejde var at reducere eller i det mindste standse væksten i den statistiske byrde ved at fjerne mindre nyttige dele af kravene og muliggøre nye undersøgelser eller videreudvikling af forordning 58/97 i fremtiden. Disse blev drøftet med databrugerne og de nationale statistikmyndigheder og vedtaget af Kommissionen den 6. september 2002. Flere oplysninger om dette punkt findes i kapitel 3.1.

1.1.2.5. Rådets og Europa-Parlamentets forordning om ændring af forordning 58/97, 2002

I 2001 vedtog Kommissionen et forslag til en anden ændring af forordning 58/97. Dette ændringsforslag omhandlede tilføjelsen af to nye bilag vedrørende kreditinstitutter og pensionskasser samt af to variabler vedrørende udgifter til miljøbeskyttelse og en ubegrænset forlængelse af tidsperioden for arbejdet med pilotundersøgelserne. Den 20. juni 2002 vedtog Rådet en fælles holdning, og i oktober 2002 godkendte Europa-Parlamentet denne holdning. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2056/2002 af 5. november 2002 om ændring af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 58/97 om statistik over erhvervsstrukturer [10] blev offentliggjort den 21. november 2002 og trådte i kraft 20 dage senere.

[10] EFT L 317 af 21.11.2002, s. 1.

1.2. Eurostats gennemførelse af forordning 58/97

Formelt set har Kommissionens gennemførelsesindsats fokuseret på udarbejdelsen af Kommissionens forordninger for gennemførelse og ændring af forordningen. I praksis har det været nødvendigt med mange andre foranstaltninger for at sikre, at data indberettet til Eurostat kommer ud til brugerne.

Ved modtagelsen af data gennemfører Eurostat forskellige kontroller heraf for at kontrollere dem for kohærens og for at konstatere, om de indberettede data er fuldstændige og rettidige, jf. kravene i forordning 58/97, under hensyntagen til eventuelle dispensationer. De problemer, der eventuelt måtte opstå i forbindelse med kohærenskontrollerne, drøftes med de pågældende lande med henblik på at finde en løsning. Alvorlige problemer med manglende overholdelse af kravene i forordning 58/97 drøftes med de pågældende lande.

Eurostat tilfører på mange måder yderligere værdi til de data, der indberettes af de nationale statistikmyndigheder. I de senere år har udviklingen været koncentreret om to områder, nemlig estimering af totaler for EU og fremskyndelse af databehandlingen. Når der under simple omstændigheder foreligger data for alle medlemsstater, beregnes EU-totaler. Der er ofte behov for estimater, og Eurostat udvikler og udvider løbende serien af estimater til brug for statistikker over erhvervsstrukturer. Fra og med 2002 udvidede Eurostat sine procedurer til estimering af EU-totaler fra fremstillingssektoren til også at omfatte råstofudvinding, elektricitets-, gas- og vandforsyning, bygge- og anlægssektoren samt alle ikkefinansielle tjenesteydelsessektorer omfattet af forordning 58/97. Disse estimeringsprocedurer er endvidere udvidet til datarækker opdelt efter størrelsesklasse, hvor de tidligere kun omfattede de nationale rækker.

Eurostat samarbejder fortsat med forskellige partnere med henblik på at forbedre behandlingen af fortrolige oplysninger. Det bør bemærkes, at der i løbet af 2002 blev indført ny software i Eurostat, som skulle automatisere behandlingen af fortrolige data med henblik på at gøre databehandlingen hurtigere og mindske risikoen for fejl.

Eurostats ressourcer er begrænset til at behandle nationale datasæt og tilføje værdi gennem aggregering, estimering, beregning af afledte indikatorer og offentliggørelse. Eurostat har tidligere udliciteret nogle af disse processer, men har i de senere år udført al databehandling i forbindelse med de data, der modtages i henhold til forordning 58/97, internt med undtagelse af dataene for bank- og finansieringsvirksomhed. Endvidere udfører Eurostat selv alle merværditjenester med undtagelse af udarbejdelsen af visse produkter til offentliggørelse.

1.3. Gennemførelsen af forordning 58/97 i medlemsstaterne

1.3.1. Aktuelle metoder til udarbejdelse af data

Forordning 58/97 indeholder bestemmelser om en overgangsperiode. I praksis har denne været gennemført som en periode på fire år, som omfattede referenceperioderne fra 1995 til og med 1998. De nationale fremgangsmåder blev ændret på mange områder i perioden umiddelbart efter ikrafttrædelsen af forordning 58/97. I princippet er situationen nu mere stabil efter udløbet af overgangsperioden, og alle nødvendige foranstaltninger bør være truffet. I denne del af rapporten gives der en oversigt over situationen for det sidste tilgængelige referenceår, som generelt er 2000.

Medlemsstaternes undersøgelsesstrategier kan klassificeres på forskellige måder. En gruppe af medlemsstater benytter næsten udelukkende statistiske undersøgelser (Belgien, Tyskland, Grækenland [11], Spanien, Irland, Nederlandene, Østrig, Portugal og Det Forenede Kongerige); en anden gruppe bruger primært administrative data i stedet for statistiske undersøgelser af en stor del af populationen (Danmark, Finland og Sverige), og en tredje gruppe benytter statistiske undersøgelser og administrative data (Frankrig, Italien, Luxembourg og Norge) til at fremstille integrerede resultater.

[11] Fra 1999 er det hensigten at anvende administrative data for virksomheder i fremstillingssektoren med under 10 beskæftigede som erstatning for den stikprøve, der blev benyttet fra og med 1997.

Praktisk talt alle medlemsstater benytter stikprøveundersøgelser for virksomheder under en vis størrelse, og nogle lande, som udelukkende benytter administrative data, undersøger ikke mindre virksomheder overhovedet (Danmark, Frankrig [12], Luxembourg, Finland og Sverige). Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrig [13], Irland, Italien, Østrig, Portugal og Det Forenede Kongerige anvender forenklede spørgeskemaer i forbindelse med mindre virksomheder.

[12] I nogle sektorer.

[13] I nogle sektorer.

I alle medlemsstater undtagen én koordineres undersøgelserne i de forskellige sektorer som minimum gennem et fælles virksomhedsregister. Den vigtigste undtagelse til denne regel er hovedafdeling J i NACE (pengeinstitutter, finansierings- og forsikringsvirksomhed), som behandles som et særtilfælde af medlemsstaterne, se følgendes afsnit.

Bortset fra denne ene hovedafdeling i NACE bruger medlemsstaterne generelt et harmoniseret system til udarbejdelse af resultater på tværs af alle andre aktiviteter. I nogle lande er de metoder, der anvendes i de forskellige sektorer, dog mere forskellige, og disse undersøgelsessystemer kan generelt betegnes som koordinerede snarere end harmoniserede. I Frankrig og Spanien udfører ministerierne f.eks. undersøgelser med forskellige grader af koordinering ved det statistiske kontor. Der er forskellige undersøgelsesstrategier til forskellige sektorer i Danmark (fra 2001 kun for hovedafdeling E), Tyskland, Spanien, Irland og Nederlandene. De øvrige medlemsstater har i mange tilfælde et mere harmoniseret system, hvor sektorspecifikke forhold undersøges ved hjælp af spørgeskemaer skræddersyet til de pågældende aktiviteter og ikke ved hjælp af uafhængige undersøgelser. Siden vedtagelsen af forordning 58/97 er der sket en udvikling hen imod denne harmoniserede tilgang.

På forsikringsområdet deles opgaverne vedrørende indsamling og indberetning af data til Eurostat ofte mellem de nationale statistikmyndigheder og de regulerende myndigheder.

-- I Belgien, Danmark, Tyskland [14], Spanien, Frankrig, Italien, Østrig og Finland er de relevante regulerende myndigheder ansvarlige for indsamlingen og indberetningen af data.

[14] For nogle variabler.

-- I Irland er den nationale statistikmyndighed eneansvarlig for denne sektor.

-- I Luxembourg, Nederlandene, Sverige, Det Forenede Kongerige og Norge indsamles data af de regulerende myndigheder, men dataene indberettes af de nationale statistikmyndigheder.

-- I Portugal udføres en del af dataindsamlingen af de regulerende myndigheder, men dataene indberettes af den nationale statistikmyndighed, som også indsamler yderligere data.

Mens de fleste medlemsstater bruger virksomheden som den primære statistiske enhed i deres statistiske undersøgelser, er der stor forskel i de metoder, der bruges til at indsamle data vedrørende faglige enheder [15] og regionale data.

[15] En faglig enhed omfatter alle de dele af en virksomhed, der bidrager til udførelsen af en aktivitet på undergruppeniveau (4-ciffer-niveau) i NACE Rev. 1. Se ordlisten for flere oplysninger.

Flere medlemsstater indsamler data vedrørende faglige enheder (eller lokale faglige enheder) direkte gennem et særligt spørgeskema eller et indstik i hovedspørgeskemaet. Det gælder for Danmark, Tyskland (for hovedafdeling E i NACE), Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Finland, Sverige og Norge.

Nogle medlemsstater indsamler data vedrørende lokale enheder og betragter disse som en erstatning for data vedrørende faglige enheder. Det gælder Spanien og Italien.

Nogle medlemsstater indsamler virksomhedsdata opdelt efter aktivitet for en eller flere nøglevariabler og bruger derefter disse til at beregne dataene vedrørende faglige enheder for alle de pågældende variabler. Denne fremgangsmåde benyttes i Portugal og Det Forenede Kongerige. I Tyskland afledes data vedrørende faglige enheder (for hovedafdeling C og D i NACE) ved at kombinere virksomhedsresultaterne med lokale data vedrørende faglige enheder fra konjunkturstatistikkerne.

Flere medlemsstater udarbejder endnu ikke data vedrørende faglige enheder (Belgien, Grækenland, Frankrig og Irland).

Flere medlemsstater indsamler data vedrørende lokale enheder (eller lokale faglige enheder) direkte gennem et særligt spørgeskema eller et indstik i hovedspørgeskemaet. Det er tilfældet i Belgien, Danmark [16], Grækenland, Spanien (for industridata), Irland [17], Luxembourg, Østrig, Finland [18], Sverige [19] og Norge.

[16] Den lokale faglige enhed benyttes som statistisk enhed i stedet for den lokale enhed.

[17] Bruges for industrien. Der foreligger ingen regionale data for bygge- og anlægsvirksomhed, handel og tjenesteydelser.

[18] Anvendes for industri og bygge- og anlægsvirksomhed. Registerdata bruges til at beregne resultaterne for handel og tjenesteydelser.

[19] Anvendes for industri. Registerdata bruges til at beregne resultaterne for handel og tjenesteydelser. Regionale data udarbejdes ikke for bygge- og anlægsvirksomhed.

Nogle medlemsstater indsamler virksomhedsdata opdelt efter region for en eller flere nøglevariabler og derefter bruger disse til at beregne de regionale data for alle de pågældende variabler. Denne fremgangsmåde benyttes i Spanien (for handel og tjenesteydelser), Italien og Nederlandene.

Tyskland beregner regionale data for industri og bygge- og anlægsvirksomhed ud fra konjunkturstatistikker (med undtagelse af investering i industri, som indsamles samlet via en årlig undersøgelse). For hovedafdeling G og H i NACE anvendes administrative data.

Portugal udarbejder regionale data ved hjælp af den juridiske enhed/virksomheden som statistisk enhed.

Det Forenede Kongerige udarbejder regionale statistikker ved hjælp af administrative data og modellering for at opnå en regional fordeling af virksomhedsresultaterne.

De metoder, der anvendes til at udarbejde foreløbige resultater, varierer også fra medlemsstat til medlemsstat.

-- Spanien, Tyskland [20], Frankrig, Irland [21], Portugal, Det Forenede Kongerige og Norge bruger tidlige resultater fra hovedundersøgelsen. Tyskland bruger også resultaterne af månedlige eller kvartalsmæssige undersøgelser.

[20] Bruges for industri og bygge- og anlægsvirksomhed. De foreløbige resultater for visse tjenesteydelsessektorer beregnes også.

[21] Bruges for industrien. Der foreligger ingen foreløbige data for bygge- og anlægsvirksomhed, handel og tjenesteydelser.

-- Luxembourg bruger administrative data, herunder især virksomhedsregistret.

-- Belgien, Danmark, Italien, Finland og Sverige bruger en kombination af tidlige resultater fra undersøgelserne og administrative data.

-- Nederlandene beregner resultaterne ud fra månedlige eller kvartalsmæssige undersøgelser.

-- Østrig bruger resultaterne af månedlige eller kvartalsmæssige undersøgelser for sektorerne for industri, bygge- og anlægsvirksomhed og handel suppleret af data fra virksomhedsregistret for industri og bygge- og anlægsvirksomhed. For tjenesteydelser anvendes data fra nationalregnskabet.

-- Grækenland udarbejder endnu ikke foreløbige resultater.

1.3.2. Iværksatte gennemførelsestiltag og udestående problemer med gennemførelsen

1.3.2.1. Oversigt over tiltag iværksat siden referenceåret 1997

Flere medlemsstater havde i betydelig grad ændret deres undersøgelsessystem mellem vedtagelsen af forordning 58/97 og tidspunktet for den forrige (første) rapport til Rådet og Europa-Parlamentet om gennemførelsen af forordning 58/97. Med undtagelse af rettidighed (hvor flere medlemsstater stadig skulle gøre fremskridt) var aktivitets- og størrelsesdækningen af data til statistikker over erhvervsstrukturer frem til referenceperioden 1997 relativt komplet i Belgien, Frankrig, Italien, Luxembourg, Østrig, Portugal, Finland og Sverige. For de vigtigste årlige virksomhedsdatarækker skulle der kun foretages få eller ingen ændringer for at opnå et højere gennemførelsesniveau. Mange af medlemsstaterne har siden gjort en indsats for at udarbejde resultater for specifikke aktiviteter eller variabler, som ikke var tilgængelige, og for at forbedre rettidigheden af resultaterne. Nogle medlemsstater har også foretaget betydelige ændringer i deres undersøgelsessystemer siden referenceperioden 1997, navnlig gennem markant udvidelse af aktivitets- eller størrelsesdækningen af deres statistikker eller gennem forøgelse af undersøgelsesfrekvensen. I den forbindelse bør især følgende bemærkes:

-- Belgien har forbedret dataudarbejdelsesproceduren med henblik på at kunne indberette regionale data uden nedre tærskel. Resultater for en række variabler, der tidligere manglede, udarbejdes nu.

-- Danmark har udvidet dækningen af dets regnskabsstatistikker fra fremstillingsvirksomhed, bygge- og anlægsvirksomhed og detailhandel til at omfatte alle de aktiviteter, der er påkrævet i henhold til forordning 58/97.

-- Tyskland er begyndt at udarbejde resultater for industri- samt bygge- og anlægssektorerne, som repræsenterer hele populationen uden størrelsestærskel indledningsvis på grundlag af estimationer for mindre virksomheder og fra 2001 ved hjælp af en stikprøvebaseret undersøgelse for virksomheder med færre end 20 beskæftigede. Undersøgelsesdækningen for handel er blevet udvidet og er nu komplet. Undersøgelsesfrekvensen i hovedafdeling H i NACE er blevet udvidet, så den nu er årlig. Resultater er udarbejdet siden 1999 for hovedafdeling I og K i NACE med en ny stikprøveundersøgelse fra referenceåret 2000. Resultater for en række variabler, der tidligere manglede, udarbejdes nu.

-- Grækenland har fjernet den nedre tærskel på 10 beskæftigede for hovedafdeling C til E og indført en omfattende undersøgelse under denne tærskel for hovedafdeling C og E og en stikprøveundersøgelse for hovedafdeling D. I 1999 blev stikprøveundersøgelsen for hovedafdeling D erstattet med administrative data. Alligevel har den nedre værdi været gældende for data udarbejdet under bestemmelserne i forordning 58/97 for hovedafdeling C og D til og med referenceåret 1999 (seneste tilgængelige år).

-- Spanien har indført en undersøgelse, der omhandler alle tjenesteydelsesaktiviteter. Indledningsvis er kun halvdelen af tjenesteydelsesaktiviteterne omfattet, men fra 2000 gennemføres en komplet undersøgelse hvert år. Statistikker for bygge- og anlægsvirksomhed er blevet indberettet siden 1999. Industriundersøgelsen er blevet udvidet til at omfatte resultater for en række variabler, der tidligere manglede. Tærsklen på en medarbejder for industrisektorerne har været fjernet siden 1999.

-- Italien havde i forvejen en relativt komplet størrelses- og aktivitetsdækning, men siden 1998 har man anvendt administrative data for større virksomheder. For virksomheder med mellem 20 og 99 lønmodtagere blev en optælling gennemført før 1998. Siden 1998 er der foretaget en stikprøveundersøgelse for denne gruppe. Administrative data bruges nu også til udarbejdelsen af foreløbige resultater.

-- Luxembourg havde i forvejen en relativt komplet størrelses- og aktivitetsdækning, men administrative kilder anvendes nu i større omfang for mindre virksomheder. Som følge deraf er den nedre tærskel for medtagelse i undersøgelsen hævet til 50 lønmodtagere og/eller en omsætning på mere end 7 mio. EUR.

-- Nederlandene har udvidet undersøgelsesdækningen til at omfatte hovedafdeling C og hovedgruppe 73. Størrelsestærsklen på 20 beskæftigede er fjernet for hovedafdeling E og også for investeringsundersøgelsen i hovedafdeling C til F. De fleste undersøgelser blev ændret i 2000.

-- Portugal er begyndt at udarbejde data vedrørende faglige enheder samt regionale og foreløbige datarækker. Resultater for en række variabler, der tidligere manglede, udarbejdes nu. Størrelsesdækningen er blevet udvidet, så den nu er komplet.

-- Finland havde i forvejen en relativt komplet størrelses- og aktivitetsdækning, men administrative kilder anvendes nu i større omfang for mindre virksomheder. Som følge deraf er undersøgelsen for virksomheder med 5-19 beskæftigede inden for bygge- og anlægsvirksomhed og mellem 5-49 beskæftigede inden for handel nu stikprøvebaseret, hvor alle virksomheder inden for disse sektorer med ti eller flere beskæftigede tidligere skulle undersøges.

-- Sverige har indberettet regionale data for hovedafdeling E (elektricitets-, gas- og vandforsyning) samt G til K (handel og tjenesteydelser) siden 1999. Foreløbige resultater er udarbejdet i overensstemmelse med kravene i forordning 58/97 siden 1998.

-- Det Forenede Kongerige indførte i 1998 et harmoniseret undersøgelsessystem ("Annual Business Inquiry" - ABI), som erstattede det tidligere system med uafhængige sektorbaserede undersøgelser og en uafhængig beskæftigelsesundersøgelse. Som følge heraf blev der medtaget flere variabler i 1998 og 1999, og undergruppe 64.11 i NACE har været dækket siden 1999. Der udarbejdes nu foreløbige resultater. Administrative data bruges nu til udarbejdelsen af regionale resultater.

-- Norge har indført et nyt system for tjenesteydelsesstatistik. Selv om det ikke er en ny datasamling, udarbejdes der nu data, der er kompatible med statistikkerne over erhvervsstrukturer, for hovedgruppe 11 og hovedafdeling E i NACE ud fra de eksisterende statistikker. Generelt anvendes administrative data mere og mere i stedet for undersøgelser. Resultater udarbejdes (ud fra statistiske undersøgelser) for en række nye variabler, herunder navnlig finansiel leasing, udgifter til miljøbeskyttelse og udgifter til software.

Som det fremgår af ovennævnte, f.eks. i Italiens, Luxembourgs og Finlands tilfælde, arbejder medlemsstaterne fortsat med at forbedre deres undersøgelsessystemer, selv om der i forvejen var relativt komplet aktivitets- og størrelsesdækning, navnlig med henblik på at mindske byrden for de mindre virksomheder. Østrig har planer om at foretage lignende ændringer fra 2002 med henblik på at undtage de mindre virksomheder fra de statistiske undersøgelser og estimere resultater primært ud fra administrative data. Portugal har meddelt planer om en større revision i perioden 2002-2005, som bl.a. har til formål at forenkle spørgeskemaerne, udvide brugen af administrative og andre data samt etablere og forbedre den elektroniske udveksling af data. Sverige har fremlagt planer om at øge brugen af administrative data for store virksomheder ved at integrere resultaterne af statistiske undersøgelser og administrative data for disse virksomheder.

1.3.2.2. Udestående problemer og tidsplaner for gennemførelsen

Fra og med referenceåret 2000 er der en række uløste problemer med hensyn til gennemførelsen i medlemsstaterne. I nogle tilfælde er der udarbejdet eller endog gennemført planer for at løse disse problemer.

-- Belgien indberetter endnu ikke data vedrørende faglige enheder og udarbejder heller ikke resultater vedrørende køb af energiprodukter. Der er ikke udarbejdet planer for løsningen af disse problemer, og indsatsen koncentreres om at vedligeholde det nuværende undersøgelsessystem.

-- Danmark har planer om at udarbejde resultater for variablerne vedrørende forskning og udvikling (interne udgifter og personale) og også for variablen vedrørende antallet af arbejdstimer for lønmodtagere.

-- I Tyskland skulle undersøgelsessystemets dækning være komplet efter gennemførelse af den planlagte stikprøveundersøgelse af små virksomheder i industri- og bygge- og anlægssektorerne og undersøgelsen i hovedafdeling I og K i NACE. Der er stadig visse problemer i forbindelse med fortolkningen af undergruppe 74.15 (holdingselskaber) i NACE, som forventes at blive løst ved gennemførelsen af den nye aktivitetsklassifikation (WZ 2003).

-- I Grækenland omfatter resultaterne for industrien ikke virksomheder med under 10 beskæftigede, selv om der indsamles data for disse enheder. Der udarbejdes ikke resultater for faglige enheder eller foreløbige resultater. Foreløbige resultater forventes tidligst at blive udarbejdet for referenceperioden 2003.

-- I Frankrig omfatter de foreløbige resultater ikke virksomheder i hovedafdeling D i NACE med under 20 lønmodtagere.

-- I Irland omfatter resultaterne for industrien ikke virksomheder med under tre beskæftigede, og resultaterne for bygge- og anlægsvirksomhed omfatter ikke virksomheder med under 20 beskæftigede. Der udarbejdes ikke foreløbige resultater for bygge- og anlægsvirksomhed, handel og tjenesteydelser. Foreløbige resultater forventes at blive udarbejdet for de fleste af disse aktiviteter for referenceåret 2002. Der foreligger endnu ingen regionale data for bygge- og anlægssektoren. Hensigten er dog at indberette disse data for referenceåret 2000. Der udarbejdes ingen data for faglige enheder. Oplysninger om personaleomkostninger findes ikke for tjenesteydelsessektorerne, men vil være tilgængelige fra og med referenceåret 2001. Der mangler mange variabler for forsikringsområdet.

-- Luxembourg har ikke indberettet regionale [22] datarækker og har ikke til hensigt at indberette sådanne data i fremtiden. Resultater udarbejdes ikke for en række variabler, herunder vedrørende virksomhedsdemografi, antal hjemmearbejdende og underleverandørvirksomhed. Størrelsesklasseopdelingen for forsikring er ikke tilstrækkeligt detaljeret.

[22] Luxembourg er én region på det detaljeringsniveau, der er påkrævet i henhold til forordning 58/97.

-- Nederlandene anvender stadig størrelsesklasser udtrykt som antal lønmodtagere. Dette forventes ændret til antal beskæftigede for referenceåret 2002.

-- Finland har indført en pilotundersøgelse, som får virkning fra referenceåret 2002, for de flerårige variabler i handelssektoren.

-- Sverige udarbejder endnu ikke regionale statistikker for bygge- og anlægsvirksomhed og udarbejder heller ikke resultater for forsknings- og udviklingsvariablerne og antallet af deltidsbeskæftigede.

-- Det Forenede Kongerige vil indberette data om antallet af arbejdstimer fra referenceåret 2000. Nogle af dataene for forsikringssektoren er endnu ikke tilgængelige.

-- Norge har udarbejdet foreløbige resultater for bygge- og anlægsvirksomhed, handel og tjenesteydelser fra referenceåret 2001 og for de industrielle sektorer fra referenceåret 2002. Resultaterne for forsknings- og udviklingsvariablerne udarbejdes fra referenceåret 2001 ud fra en særlig forsknings- og udviklingsundersøgelse.

1.4. Andre aspekter af gennemførelsen

1.4.1. Gennemførelse af det tekniske format til indberetning af statistik over erhvervsstrukturer

Næsten alle lande indberetter data i overensstemmelse med det tekniske format til indberetning af statistik. Der er dog to problemer i forbindelse med den praktiske gennemførelse.

I bilagene til forordning 58/97 fastlægges det nederste niveau for indberetning af data til Eurostat, som ofte er 4-ciffer-niveauet, men nogle gange højere. Hverken forordning 58/97 eller de tilhørende gennemførelsesforordninger kræver, at data indberettes for højere niveauer i NACE-klassificeringen (f.eks. hovedafdelinger, afdelinger osv.), men de forbyder det ikke. Eurostat har opfordret medlemsstaterne til at indberette alle højere niveauer for at give Eurostat mulighed for at identificere og beskytte fortrolige data, og de fleste lande følger denne opfordring.

Det andet problem er nogle af medlemsstaternes manglende indberetning af data for aktiviteter eller størrelsesklasser uden aktive enheder. Fraværet af disse data tolkes som manglende data, hvor de i stedet skulle være anført som 0 (nul). Konsekvensen af dette er først og fremmest, at brugerne ikke kan fortolke dataene, da de ikke ved, hvilke værdier der er nul, og hvilke der blot mangler. Evalueringer af datatilgængelighed, som f.eks. udføres et andet sted i denne rapport, undervurderer for det andet datatilgængeligheden, da de tæller disse "ikke indberettede" nulværdier på præcist samme måde som manglende værdier.

1.4.2. Gennemførelse af 1 %-reglen

Flere steder i forordning 58/97 undtages nogle medlemsstater fra særlige bestemmelser på grund af deres størrelse. Disse undtagelser fastlægges normalt ud fra den del af det samlede EU, som en medlemsstat udgør i henhold til en særlig variabel i en bestemt sektor. Før denne kan fastlægges, skal der foreligge en EU-total. De vigtigste tilfælde af sådanne undtagelser i henhold til disse regler vedrører bilag 3 og 4 i forordning 58/97, selv om der er flere. Hvis en medlemsstat repræsenterer mindre end 1 % af EU-totalen med hensyn til både omsætning og antal beskæftigede for en af hovedgrupperne i hovedafdeling F eller G, behøver den pågældende medlemsstat ikke indberette data for disse hovedgrupper for nogle af de variabler, der ikke er anført i bilag 1. Næsten seks år efter vedtagelsen af forordning 58/97 foreligger der desværre endnu ingen EU-totaler for nogen af de fire berørte hovedgrupper. Indtil nu har det været antaget, at både Irland og Luxembourg var under denne tærskel i begge tilfælde. Selv om der endnu ikke foreligger data, der muliggør en præcis vurdering af situationen, vil de fleste af tiltrædelseslandene sandsynligvis også falde ind under 1 %-reglen for nogle af eller alle hovedgrupperne i hovedafdeling F og G. Det er derfor vigtigt, at tolkningen af denne regel og dens praktiske gennemførelse i fremtiden præciseres.

1.4.3. Definitioner

Definitionerne af nyåbnede og lukkede virksomheder kæder udtrykkeligt disse variabler sammen med virksomhedsregistret. I praksis hentes de fleste øvrige variabler i forordning 58/97 fra administrative erklæringer eller undersøgelser og tilpasses under hensyntagen til ændringer i populationen, som er blevet opdaget under dataindsamlingen. Definitionerne anfører ikke præcist, hvornår optællingen af virksomheder skal finde sted. Det kan f.eks. ske den 1. januar eller 31. december i referenceperioden, eller det kan anføres, at virksomhederne medtages, hvis de har været aktive i en del af referenceåret. Der er flere relaterede, komplicerede problemstillinger, som påvirker definitionen af sådanne demografiske variabler, og Eurostat arbejder sammen med medlemsstaterne om at løse disse problemer.

Kommissionens forordning om definitioner omfatter ikke definitioner af følgende variabler: bruttoinvestering i koncessioner, patenter, licenser, varemærker og lignende rettigheder (15 42 0), investering i indkøbt software (15 44 1), investering i software produceret af enheden (15 44 2), opdeling af omsætning efter produkttype (18 21 0) og indkomst fra underleverandørvirksomhed (23 12 0).

En række medlemsstater har udtrykt betænkeligheder ved definitionerne af variablerne i praksis og har bl.a. nævnt følgende problemområder: variabler for fuldtidsækvivalenter for beskæftigelse, finansiel leasing, antal lærlinge, udgifter til aflønning af vikarer, variabler for udgifter til miljøbeskyttelse, udgifter til og personale inden for forskning og udvikling.

DEL II

2. Statistik over erhvervsstrukturer

2.1. Kvaliteten af statistik over erhvervsstrukturer: relevans og udførlighed

2.1.1. Brugerne og deres behov

2.1.1.1. Fællesskabspolitikker

Hovedmålet for europæisk erhvervsstatistik er at levere de nødvendige oplysninger om europæiske virksomheders struktur, aktivitet, konkurrenceevne og resultater, der kan danne grundlag for nøjagtige, ajourførte analyser for de enkelte sektorer. Udformningen og effektiviteten af de anvendte instrumenter vil afhænge af en nøje sektorovervågning af strukturelle variabler med særligt henblik på en vurdering af de forskellige aspekter af fællesskabsvirksomhedernes konkurrenceevne og økonomiske rentabilitet.

På Det Europæiske Råds møde i Lissabon i marts 2000 satte EU sig et nyt strategisk mål for det næste tiår, nemlig inden 2010 "at blive den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, en økonomi, der kan skabe en holdbar økonomisk vækst med flere og bedre job og større social samhørighed" [23].

[23] Det Europæiske Råds møde i Lissabon, formandskabets konklusioner (et strategisk mål for det næste tiår).

På dets møde i Stockholm i marts 2001 understregede Det Europæiske Råd igen betydningen af at udnytte det indre markeds potentiale, idet "velfungerende markeder er af afgørende betydning for at øge fordelene for forbrugerne og skabe et iværksættermiljø. De positive resultater af tidligere reformer med faldende omkostninger og bedre produktudvalg og -kvalitet er et stærkt incitament til yderligere fremskridt. Oprettelse af et effektivt fungerende indre marked for tjenesteydelser er en af Europas højeste prioriteter."

I overensstemmelse hermed anmodes medlemsstaterne og Kommissionen "om at forbedre kvaliteten og aktualiteten af samt adgangen til de statistiske oplysninger, som er nødvendige for benchmarking på aftalte områder af afgørende betydning for erhvervspolitikken".

På Det Europæiske Råds forårsmøde i Bruxelles i 2003 meddelte Kommissionen endvidere, at den havde til hensigt inden Det Europæiske Råds forårsmøde i 2004 at fremlægge en beretning om, hvordan brugen af strukturelle indikatorer og andre analyseværktøjer til vurdering af fremskridtet i opfyldelsen af Lissabon-strategien kan styrkes.

Beslutningstagernes behov for statistikker over erhvervsstrukturer suppleres af behov fra brugere inden for det statistiske system, herunder især i forbindelse med nationalregnskaber og konjunkturstatistikker.

Ud over anvendelsen i disse generelle erhvervs- og virksomhedspolitikker anvendes statistik over erhvervsstrukturer i den politiske planlægning og til overvågning inden for en række mere specifikke områder, f.eks. miljøet.

2.1.1.2. Erhvervslivets og erhvervsorganisationernes anvendelse af statistik

Virksomhederne har brug for oplysninger om konkurrencesituationen i deres egen branche og i deres leverandørers og kunders brancher. Virksomhederne har adgang til europæisk statistik over erhvervsstrukturer direkte via Kommissionens produkter (databaser, offline elektroniske produkter og papirformater) eller via mellemled. I sidstnævnte tilfælde spiller europæiske erhvervsorganisationer en vigtig rolle med hensyn til at formidle data fra statistiske institutter til deres medlemmer. Mange erhvervsorganisationer har en statistisk kapacitet, hvorigennem de udarbejder data fra mange kilder, herunder statistik over erhvervsstrukturer, og forsyner deres medlemmer med oplysninger af særlig interesser for den pågældende aktivitet. Hovedbegrundelsen for, at europæiske erhvervsorganisationer anvender Eurostat data er, at de er relativt standardiserede og omfatter et stort antal lande.

2.1.1.3. Udbredelse til respondenter

En række medlemsstater returnerer systematisk eller på anmodning aggregerede resultater til virksomheder, som har deltaget i undersøgelser. I Tyskland modtager respondenterne resultater i tabelform inden for industrien samt bygge- og anlægssektoren. I Danmark og Grækenland tilbageformidles oplysningerne kun til respondenterne efter anmodning. I Spanien modtager respondenter, der deltager i hovedundersøgelsen i industrien, personliggjorte oplysninger, der sammenligner deres virksomhed med tilsvarende enheder, mens respondenter, der deltager i undersøgelsen i tjenesteydelsessektoren, modtager aggregerede resultater for deres aktivitet. I Finland modtager respondenter personliggjorte oplysninger, der sammenligner deres virksomhed med tilsvarende enheder. I Sverige leveres visse nøgleindikatorer til respondenterne. Frankrig er i gang med en gradvis indførelse af en ordning for systematisk tilbagesendelse af oplysninger, enten i personliggjort eller statistisk form, til enhver virksomhed, som systematisk besvarer spørgsmål i forbindelse med statistiske undersøgelser; denne ordning blev iværksat for mange år siden i fremstillingsindustrien. Portugal planlægger at indføre en ordning for systematisk tilbagesendelse af oplysninger til respondenter.

2.1.1.4. Relevans for brugerne

Eurostat vurderer løbende, hvorvidt de statistikker over erhvervsstrukturer, der stilles til rådighed for brugerne, opfylder deres behov. Vedtagelsen af Kommissionens forordning nr. 1614/02 i september 2002 er et eksempel på resultaterne af en sådan vurdering. Som tidligere anført blev der under udarbejdelsen af Kommissionens forordning gennemført drøftelser med både databrugere og -leverandører for at finde ud af, hvordan forordningens krav kunne tilpasses med henblik på bedre at opfylde brugernes behov.

Et andet eksempel på et forsøg på at tilpasse forordning 58/97 for at sikre relevansen af de statistiske data er Kommissionens forslag til en ændring, der har til formål at styrke udarbejdelsen af data vedrørende udgifter til miljøbeskyttelse.

Endvidere er der etableret et treårigt rullende program, som har til formål at udvikle nye områder til statistikker over erhvervsstrukturer. Dette program anfører de projekter, der er planlagt til gennemførelse i de næste tre år, og beskriver de opgaver, der skal udføres i forbindelse med hvert projekt. Disse opgaver omfatter normalt forberedende arbejde, udvikling af metoder, dataindsamling (test af metoder) og evaluering. Evalueringen kan medføre afbrydelse af projektet, ny dataindsamling eller udarbejdelse og efterfølgende gennemførelse af lovgivningsmæssige rammer. Hvert år gennemgås dette rullende program med henblik på at tage hensyn til brugerne af Eurostats data (især inden for Kommissionen) og medlemsstaternes egne udviklingsplaner. Ud fra denne gennemgang besluttes det, om planerne skal ændres, og nye projekter skal iværksættes, eller eksisterende projekter skal afbrydes. Denne tilgang vil forhåbentlig forbedre gennemsigtigheden og stabiliteten i udviklingsarbejdet og give medlemsstaterne mulighed for at gennemføre robuste metoder og lære af hinandens fremgangsmåder på udviklingsområdet.

En del af det nuværende treårige rullende program (2002-2004) omhandler etableringen af ad hoc-undersøgelser. En økonomi under hastig forandring forudsætter, at det europæiske statistiske system kan reagere lige så hurtigt og fleksibelt over for nye brugerbehov. Forslaget om at udvikle ad hoc-undersøgelser er blevet godkendt på forskellige møder med de nationale statistikmyndigheder. Med disse ad hoc-undersøgelser kan en række emner, der vedrører flere medlemsstater, behandles på en harmoniseret måde. Det forventes, at disse ad hoc-undersøgelser kan bruges til at kaste lys over et fænomen, som er relativt ukendt. Sådanne undersøgelser foreslås ikke til indsamling af informationer, der skal bruges regelmæssigt. Efter høring af brugere og de nationale statistikmyndigheder blev spørgsmålet om forholdet mellem virksomheder valgt til den første undersøgelse. Der er udarbejdet projektbeskrivelse, udkast til spørgeskema og definitioner.

Eurostat undersøger i øjeblikket muligheden for at indføre et retlig ramme, som kan være nødvendig for gennemførelsen af ad hoc-undersøgelser i alle medlemsstater.

Som en del af strategien for tjenesteydelsesstatistikker, som netop er blevet drøftet af Eurostat og de nationale statistikmyndigheder, er der foretaget en mere langsigtet vurdering af brugernes behov. Denne strategi skitserer de næste skridt i udviklingen af data om tjenesteydelser til statistikker over erhvervsstrukturer, som skal bygge videre på det kæmpefremskridt, forordning 58/97 allerede et udtryk for (se kapitel 4.3).

2.1.2. Formidling

Eurostat offentliggør statistikker over erhvervsstrukturer og de relaterede metoder gennem en række produkter. De vigtigste er anført i tabel 1 nedenfor.

Tabel 1: Vigtigste produkter til formidling af statistikker over erhvervsstrukturer

>TABELPOSITION>

Ud over disse publikationer har Eurostat udsendt en række enkeltstående publikationer med resultater af særlige undersøgelser eller analyser primært baseret på statistikker over erhvervsstrukturer. En liste over de vigtigste publikationer offentliggjort i perioden januar 1999 til udgangen af april 2002 findes i bilag 1.

Siden 2001 er der gennemført en rationalisering af formidlingspolitikken med henblik på at skabe et mere afbalanceret program. Det har navnlig resulteret i færre særpublikationer med fokus på sektorerne handel og finansieringsvirksomhed og stærkere vægt på tjenesteydelsessektoren i flagskibspublikationen "European Business, facts and figures".

En analyse af brugernes opfattelse af publikationerne om statistikker over erhvervsstrukturer blev gennemført i 2002. Den resulterede i en række generelle konklusioner vedrørende fordele og ulemper ved den nuværende formidlingspraksis. Den fremhævede vigtigheden af regelmæssige, gentagne publikationer og viste, at den integrerede/supplerende karakter af de nuværende publikationer ikke var åbenbar for mange brugere. I rapporten understreges den vigtige rolle, som Eurostats publikationer spiller for formidlingen af harmoniserede statistikker til en række lande ud over blot at indsamle uharmoniserede nationale data. Blandt specialistbrugere noteres en interesse for flere oplysninger om de metodemæssige fremgangsmåder, kvantitative mål for datakvaliteten og estimater for manglende eller for sent indberettede data.

2.1.3. Onlinedatabaser

NewCronos er Eurostats referencedatabase. Statistikker over erhvervsstrukturer stilles til rådighed af Eurostat i Theme 4 (Industry, Trade and Services) i databasen under domænet for statistikker over erhvervsstrukturer (SBS domain). Dette domæne indeholder alle de data, medlemsstaterne og de øvrige EØS-lande har indberettet i henhold til bestemmelserne i forordning 58/97, og lignende data fra kandidatlandene og andre lande. Det indeholder også data fra nogle af udviklingsprojekterne i forbindelse med statistikker over erhvervsstrukturer, f.eks. om virksomhedsdemografi og statistikker over udenlandske datterselskabers handel (FATS). I løbet af en periode på syv måneder i 2002 (maj-november) blev det analyseret, hvor mange gange hovedtabellerne i databasen blev benyttet. Denne analyse (tabel 2) viser, at de vigtigste virksomhedsdatarækker (nationale data for virksomheder af alle størrelser) er de mest benyttede, både med hensyn til data vedrørende alle erhvervssektorer og de specielle tabeller vedrørende forsikring. Datarækkerne for størrelsesklasser benyttes også i stort omfang. Det gælder især datarækkerne for industrisektorerne.

Tabel 2: Elementer til vurdering af formidlingen af statistikker over erhvervsstrukturer

>TABELPOSITION>

2.2. Kvaliteten af statistik over erhvervsstrukturer: tilgængelighed

Siden referenceperioden 1999 har der ikke været undtagelser for medlemsstater med hensyn til bestemmelserne i forordning 58/97, herunder forordningens bilag 1-5. Dette kapitel beskriver de områder, hvor datatilgængeligheden er blevet forbedret indtil i dag, og kortlægger de områder, der stadig skal forbedres.

Tabellerne nedenfor giver en overblik over datatilgængeligheden for de årlige virksomhedsdatarækker. Denne vurdering er baseret på situationen i referenceårene 1996 og 2000 (i de tilfælde, hvor data fra referenceåret 2000 ikke foreligger, vises tallet for referenceåret 1999 i parenteser). Analysen viser den andel (i procent) af data, der er tilgængelige, sammenlignet med de obligatoriske krav i henhold til forordning 58/97. Resultatet er efterfølgende blevet evalueret på grundlag af alle obligatoriske variabler [24] og det mest detaljerede aktivitetsopdelingsniveau i henhold til forordningen. I de tilfælde, hvor der er givet dispensation på grund af størrelse, er der taget højde for dette i beregningen af de forholdsmæssige andele.

[24] I forbindelse med forsikring er kun liste A-variabler medtaget, selv om 2000 var det første år, hvor indberetning af liste B-variabler var obligatorisk.

Resultaterne af analysen er opsummeret for hver NACE-hovedafdeling (flere detaljer for finansieringsvirksomhed) med henblik på at give oplysninger om den sektormæssige karakter af eventuelle problemer med tilgængelighed. Den værdi, der vises i parentes efter navnet på NACE-hovedafdelingen, er det teoretiske, maksimale antal datapoint for et referenceår ud fra en kombination af antallet af krævede variabler og antallet af aktiviteter i den pågældende NACE-hovedafdeling. Det første tal er det standardtal, der anvendes for de fleste medlemsstater og Norge, og det andet tal er tallet for mindre lande, der nyder godt af dispensationer. Irland og Luxembourg nyder godt af disse dispensationer og har generelt indberettet data på denne baggrund. I alle tilfælde er forholdstallene for disse lande derfor baseret på denne anden værdi.

Datatilgængeligheden blev analyseret ud fra indholdet af Eurostats referencedatabase "NewCronos" den 16. januar 2003. Det skal bemærkes, at der er en vist forsinkelse mellem leveringen af data til Eurostat og lagringen heraf i NewCronos-databasen på grund af valideringsprocedurerne og fortrolighedsbehandlingen. Data, der var leveret inden ovennævnte dato, men som ikke var behandlet og derfor ikke var tilgængelig i NewCronos, er derfor angivet med en asterisk *. Hvis en medlemsstat indberetter data i flere omgange (f.eks. kan data være forsinkede for visse sektorer eller visse variabler i særlige undersøgelser), er det endvidere muligt, at andelen af data for 2000 kan stige i nær fremtid.

Tabel 3 viser andelen (i procent) af tilgængelige data, uanset om de er fortrolige eller ej.

Tabel 3: Tilgængelighed - generel vurdering for referenceårene 1996 og 2000

>TABELPOSITION>

Bemærk: De græske årlige virksomhedsdata for 1999 for hovedafdeling C til E er blevet indberettet. På grund af den græske tærskel (på 10 beskæftigede) formidles disse data ikke af Eurostat sammen med andre landes data, der er kompatible med statistikker over erhvervsstrukturer, men i et separat, afgrænset datasæt. I henhold til estimater foretaget af det græske statistiske kontor er andelen af tilgængelige data for 1999 91 % for hovedafdeling C, 88 % for hovedafdeling D og 41 % for hovedafdeling E.

Bemærk: For Finland ville andelen af tilgængelige data for forsikring for 2000 være 100 %, hvis ikke nogle poster med værdien "0" fejlagtigt var blevet indkodet som "not available".

Tabel 4 angiver for det seneste tilgængelige år (enten 1999 eller 2000) den andel (i procent) af de krævede data, der er tilgængelig, og den andel af de krævede data, der ikke er fortrolig. Dermed illustrerer tabellen det omfang, hvori fortrolighed reducerer datatilgængeligheden.

Tabel 4: Tilgængelighed: fortrolighed reducerer datatilgængelighed

>TABELPOSITION>

Meget bredt kan det konkluderes, at datatilgængeligheden er relativt høj inden for handel; hotel- og restaurationsvirksomhed; transport, oplagringsvirksomhed og kommunikation; fast ejendom, udlejning og forretningsservice. Tilgængeligheden er lavest inden for elektricitets-, gas- og vandforsyning; bygge- og anlægsvirksomhed; forsikring.

Alle data (alle krævede variabler for alle krævede aktiviteter) for referenceåret 2000 var tilgængelige for 11 af de 16 lande (medlemsstaterne plus Norge) for følgende sektorer: hotel- og restaurationsvirksomhed; transport, oplagringsvirksomhed og kommunikation; fast ejendom, udlejning og forretningsservice. For alle andre sektorer var alle data tilgængelige for langt færre lande.

En sammenligning af datatilgængeligheden i 1996 og i 2000 viser, at der er sket en forbedring inden for alle sektorer. De største forbedringer er sket inden for bygge- og anlægsvirksomhed; handel; hotel- og restaurationsvirksomhed; fast ejendom, udlejning og forretningsservice. Forbedringen kan tilskrives to faktorer: flere lande har for det første indberettet data for flere sektorer i 2000 end i 1996; det gælder navnlig for Danmark, Tyskland, Spanien, Sverige og Norge. For det andet er andelen af tilgængelige data højere i 2000 end i 1996, ligesom flere aktiviteter eller variabler er tilgængelige; det gælder navnlig for Østrig, Tyskland og Spanien.

Oplysninger om tilgængeligheden af størrelsesklassedata og regionale data findes i bilag 2.

2.3. Kvaliteten af statistik over erhvervsstrukturer: rettidighed

Tabel 5 nedenfor viser indberetningsforsinkelserne for de vigtigste virksomhedsdatarækker. Forsinkelserne udtrykkes i måneder efter den maksimale frist, der er tilladt i henhold til forordning 58/97 og Kommissionens gennemførelsesforordninger. For de fleste sektorer er den maksimale forsinkelse for indberetning af data fastlagt til 18 måneder efter udgangen af referenceperioden. For forsikring er det 12 måneder efter udgangen af referenceperioden. De maksimale forsinkelser er naturligvis konstante i løbet af perioden. I de tilfælde, hvor data for 2000 endnu ikke er modtaget, er der anført en streg "-".

Hvis der er indgivet reviderede data, anvendes midtpunktet mellem den første og den sidste dataindberetning. Hvis et land undtagelsesvis har indsendt et første datasæt længe inden tidsfristen og en revideret version meget senere, er indberetningsforsinkelsen angivet som 0, dvs. hverken for tidligt eller for sent.

Rettidigheden blev analyseret den 15. januar 2003.

Tabel 5: Rettidighed for endelige data til statistikker over erhvervsstrukturer, referenceår 1996 og 2000

>TABELPOSITION>

Kommissionens forordning (EF) nr. 2702/98 fastlægger et standard teknisk format til indberetning af statistik over erhvervsstrukturer, som alle medlemsstater har benyttet ved referenceåret 2000 med undtagelse af Det Forenede Kongerige, som siden har gennemført det. Manglende anvendelse af det standardiserede indberetningsformat betyder, at det tager endnu længere tid at gøre de endelige data tilgængelige for brugerne. Flere lande har revideret deres data, navnlig Danmark (1999), Spanien, Luxembourg og Norge, og det har også en negativ indvirkning på den tid, det tager at gøre de endelige data tilgængelige for brugerne, selv om det naturligvis er bedre at have de reviderede data end bevidst at offentliggøre fejl.

På baggrund af situationen i 2000 for bilag 1-4 kan landene opdeles i flere grupper med hensyn til rettidighed:

-- fire lande (Østrig, Portugal, Finland og Sverige) overholder på perfekt vis alle krav til rettighed, hvilket allerede var tilfældet i 1999 for alle disse lande

-- fem lande (Danmark, Italien, Luxembourg, Nederlandene og Det Forenede Kongerige) har korte forsinkelser (en måned eller mindre) for en eller flere rækker

-- tre lande (Belgien, Frankrig og Norge) har længere forsinkelser (2-4 måneder) for en eller flere rækker (i Frankrigs tilfælde skyldes forsinkelsen udelukkende tekniske beregningsproblemer, som siden er løst)

-- to lande (Tyskland og Spanien) ville være eller er tæt på perfekt overholdelse med hensyn til rettidighed, hvis det ikke var for dataene for handel (Tyskland) eller bygge- og anlægsvirksomhed (Spanien). Data for bygge- og anlægsvirksomhed i Spanien udarbejdes uafhængigt af den nationale statistikmyndighed i Spanien.

For de resterende to lande er situationen speciel. I Irland er forsinkelsen for indberetning af data lang for alle sektorer. Grækenland har ganske enkelt ikke indberettet data for flere erhvervssektorer for referenceåret 2000, og dataene for industrien var adskillige måneder forsinket, selv om disse data dog blev indberettet markant hurtigere end dataene for referenceåret 1999.

Denne oversigt tager ikke højde for de særlige omstændigheder for hvert enkelt land, og der skal ikke lægges for megen vægt på små forskelle i forsinkelserne mellem landene. Forskellene mellem den første og anden og den anden og tredje gruppe er ganske små.

Oversigten giver et billede af den aktuelle situation, men kan samtidig bruges til at drage visse konklusioner om de opnåede fremskridt.

Allerede i 1996 opnåede Østrig og Danmark meget god eller perfekt overholdelse af rettidighedskravene, og denne situation har været gældende lige siden. I Nederlandene, Portugal, Finland og Sverige skete der betydelige fremskridt i overgangsperioden med hensyn til at mindske forsinkelserne til meget god eller perfekt overholdelse af kravene. Det samme gælder for Spanien med undtagelse af bygge- og anlægssektoren som anført ovenfor.

I Belgien, Frankrig og Det Forenede Kongerige blev der gjort en lignende indsats i overgangsperioden, hvilket resulterede i fuld overholdelse af rettidighedskravene ved udgangen af perioden. I disse tre lande er rettidigheden i 2000 dog ringere end i 1999, selv om den generelt er langt bedre end i 1996, så dette kan være et forbigående problem.

Italien og Luxembourg gjorde begge fremskridt med hensyn til mindskelse af forsinkelser i overgangsperioden, selv om deres forsinkelser stadig var ganske betydelige i 1999. De har ikke desto mindre kunnet opretholde og styrke dette fremskridt siden udgangen af overgangsperioden.

I Tyskland forværredes rettidigheden for dataene fra 1996 og til udgangen af overgangsperioden, men er siden blevet forbedret. Med undtagelse af handelssektoren var forsinkelserne kortere i 2000 end i 1996. I sektorerne for industri og bygge- og anlægsvirksomhed opnåede man fuld overholdelse af rettidighedskravene.

I Grækenland og Irland forværredes rettidigheden for dataene fra 1996 og til udgangen af overgangsperioden, men er siden blevet forbedret. Hvad angår Irland, har dette nylige fremskridt bragt landet tilbage til positionen fra 1996. I Grækenland var forsinkelserne kortere i 2000 end i 1996.

Fremskridtet over tid skal vurderes med forsigtighed. Udviklingen inden for andre kvalitetsaspekter, f.eks. fjernelse af en tærskel for at forbedre sammenligneligheden eller udvidelse af aktivitetsdækningen for at forbedre tilgængeligheden (to ting, der begge er sket i Tyskland i overgangsperioden), kan have forværret situationen med hensyn til rettidighed. I disse tilfælde vil der forhåbentlig fortsat ske fremskridt i forbedringen af rettidigheden igen, som det tilsyneladende er tilfældet i Tyskland.

De fleste medlemsstater afleverer data til bilag 5 (forsikring) inden fristen eller med en lille forsinkelse. Kun Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige udviste større forsinkelser i indberetningen af data for referenceåret 2000, og Belgien og Grækenland indberettede slet ingen data for dette referenceår.

Tilgængeligheden af foreløbige resultater var ret beskeden i overgangsperioden. For referenceåret 2000 (data, der skulle indberettes ved udgangen af oktober 2001) kunne alle medlemsstater med undtagelse af Grækenland og Irland indberette data, og den længste forsinkelse efter fristen for alle landene var en måned. Irland og Norge vil efter planen begynde at indberette foreløbige resultater for i det mindst nogle sektorer fra referenceåret 2001, og resten vil efter planen blive indberettet fra referenceåret 2002. Tabel 6 nedenfor viser indberetningsforsinkelserne for de foreløbige resultater for 2001. Forsinkelserne udtrykkes i måneder efter den maksimale frist, der er tilladt i henhold til forordning 58/97 og Kommissionens gennemførelsesforordninger. Den maksimale forsinkelse for indberetning af data er fastlagt til 10 måneder efter udgangen af referenceperioden.

I de tilfælde, hvor data for 2001 endnu ikke er modtaget, er der anført en streg "-". Hvis der foreligger en dato for aflevering af prognoser, er prognoseforsinkelsen angivet med en asterisk "*".

Rettidigheden blev analyseret den 15. januar 2003.

Tabel 6: Rettidighed for foreløbige data til statistikker over erhvervsstrukturer, referenceår 2001

>TABELPOSITION>

Oplysninger om rettidigheden af størrelsesklassedata og regionale data findes i bilag 3.

2.4. Kvaliteten af statistik over erhvervsstrukturer: nøjagtighed

2.4.1. Gennemførelse af kvalitetsforordningen

I henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1618/1999 af 23. juli 1999 om kriterier for evaluering af kvaliteten af statistik over erhvervsstrukturer skal medlemsstaterne senest 24 måneder efter udgangen af referenceåret hvert år (fra og med 1997) indsende oplysninger om variationskoefficient, bortfaldsprocent, undersøgelsesstrategi og metode til fastlæggelse af hovedaktivitet.

Bemærk, at nogle medlemsstater fik dispensation fra disse krav. Medlemsstaterne behøver ikke indsende oplysningerne, hvis værditilvæksten i faktorpriser i den pågældende medlemsstat normalt repræsenterer mindre end 1 % af EU-totalen. Denne tærskelværdi gælder for enhver aktivitet i NACE Rev. 1, som kræver indsendelse af en kvalitetsindikator eller en rapport. Luxembourg og Irland er fritaget fra bestemmelserne i Kommissionens forordning på grund af deres størrelse. De har frivilligt sendt oplysninger om opbygningen af deres undersøgelsessystemer til Eurostat.

I 1999 havde alle medlemsstater indsendt rapporten. I rapporterne for 1999 indberettede alle medlemsstater oplysninger for alle de påkrævede punkter med undtagelse af få tilfælde vedrørende partielt bortfald. Eurostat har analyseret de indberettede oplysninger om variationskoefficienter med henblik på at beregne et overordnet tal for EU. En del af resultaterne af denne analyse er anført i bilag 4.

På tidspunktet for udfærdigelsen af denne rapport var tidsfristen for aflevering af kvalitetsrapporten for 2000 endnu ikke udløbet. Flere medlemsstater havde dog allerede indsendt deres kvalitetsrapport.

Flere medlemsstater benytter kvalitetsmål, ikke kun som mål for brugerne, men også for at forbedre deres datafremstillingsprocesser. Disse anvendes især til at revidere stikprøvemetoder og til at fokusere indsatsen med henblik på at forbedre svarprocenten inden for de mest påkrævede områder.

2.5. Kvaliteten af statistik over erhvervsstrukturer: sammenlignelighed

Generelt er statistikker mest nyttige, når de gør det muligt at foretage pålidelige sammenligninger af værdier i rum og tid. Sammenlignelighedskomponenten lægger vægt på muligheden for at sammenligne de samme statistikker landene imellem med henblik på at evaluere betydningen af aggregerede statistikker på europæisk plan, f.eks. EU-totalerne. Der er nogle grundlæggende problemer med sammenligneligheden som følge af den mangelfulde overholdelse af forordning 58/97 og de tilhørende gennemførelsesforordninger eller af den relaterede lovgivning, der danner grundlag for statistikker over erhvervsstrukturer, f.eks. klassificeringer og statistiske enheder. En række eksempler er anført i det følgende.

2.5.1.1. Tærskler og statistiske enheder

Indtil for nylig anvendte mange medlemsstater tærskler, som udelukkede en del af populationen fra de statistikker over erhvervsstrukturer, som de udarbejdede, og mindskede derved sammenligneligheden mellem lande og mellem sektorer. Tabeller, der viser omfanget af dette for de årlige virksomhedsdatarækker og for de regionale datarækker, findes i bilag 5.

Mange medlemsstater begyndte at fjerne disse tærskler i overgangsperioden fra 1995-1998 (referenceår, inkl.). Af de resterende tærskler for de årlige virksomhedsrækker er de vigtigste:

-- Grækenland benytter stadig en tærskel på 10 beskæftigede inden for industri samt bygge- og anlægsvirksomhed.

-- Irland benytter stadig en tærskel på tre beskæftigede inden for industri og 20 beskæftigede inden for bygge- og anlægsvirksomhed.

Spørgsmålet om sammenlignelighed af statistiske enheder er mere kompliceret. Luxembourg er den eneste medlemsstat, der anvender en anden enhed end virksomheden for de årlige virksomhedsdatarækker. Det giver desværre et forkert indtryk af sammenlignelighed. En undersøgelse gennemført af Eurostat og medlemsstaterne om status for gennemførelsen af Rådets forordning nr. 696/93 om statistiske enheder konkluderede, at betydningen af ordet "virksomhed" varierer betydeligt. Det kan heraf konkluderes, at betydningen af statistikker over erhvervsstrukturer udarbejdet på baggrund af denne enhed derfor også varierer betydeligt.

Den gruppe, der undersøgte gennemførelsen af Rådets forordning nr. 696/93, fastslog, at der var et presserende behov for at forbedre sammenligneligheden. Den etablerede en række regler for fastlæggelse af tærsklerne for en virksomhed og foreslår, at dette arbejde fortsættes med henblik på at fastlægge yderligere regler. Den foreslår også, at de forhold, hvor den faglige enhed adskiller sig fra virksomheden, undersøges, og at muligheden for at fastlægge en fælles statistisk enhed (enten den faglige enhed eller virksomheden) for statistikker over erhvervsstrukturer og for konjunkturstatistikker undersøges.

2.5.1.2. Definitioner

Mange medlemsstater har indsendt data vedrørende nogle variabler i henhold til ikke-standardiserede definitioner, hvilket mindsker sammenligneligheden mellem landene. I overgangsperioden kunne dette betragtes som et forsøg fra medlemsstaternes side på at indberette i det mindste nogle data til brugerne, selv om de ikke var fuldstændigt harmoniserede, hvor alternativet kunne have været slet ikke at indberette data overhovedet. Alle disse problemer med definitioner menes at være løst ved udgangen af overgangsperioden. Andre problemer, som Eurostat ikke har kendskab til, kan dog stadig forekomme. Oplysninger om de vigtigste problemer konstateret i løbet af overgangsperioden findes i listen i bilag 6.

2.5.2. Kvaliteten af statistik over erhvervsstrukturer: Kohærens

Når statistiske oplysninger stammer fra en enkelt kilde, er de kohærente, såfremt basisbegreberne kan kombineres pålideligt på mere komplekse måder. Når statistiske oplysninger stammer fra forskellige kilder, er de kohærente, såfremt de er baseret på fælles definitioner, klassifikationer og metodologiske standarder. Eurostat har for nylig iværksat en række undersøgelser med henblik på at evaluere kohærensen af statistikkerne over erhvervsstrukturer med andre datasæt. En af undersøgelserne sammenligner statistikkerne over erhvervsstrukturer med årlige konjunkturstatistikker, og andre vedrører beskæftigelsesmålene i statistikkerne over erhvervsstrukturer og forskellige andre kilder. Der foreligger tidlige resultater af sammenligningen med årlige konjunkturstatistikker. Undersøgelsen omhandlede de årlige vækstrater i perioden 1995-1999 og det kunne konkluderes, at sammenligningerne var særligt svage i hovedgruppe 30 (fremstilling af kontormaskiner og -udstyr) og 37 (genanvendelse) i NACE. Der vil efter planen blive gjort en yderligere indsats for at forbedre de anvendte metoder og undersøge andre mulige kilder til forskellene, herunder især brugen af forskellige statistiske enheder, datakilder og databehandling.

2.6. Fremtidig indsats på kvalitetsområdet

Eurostat vil udarbejde et program til fastlæggelse af prioriteterne for måling og forbedring af kvaliteten af statistikkerne over erhvervsstrukturer. Kvalitetsprogrammet bliver et flerårigt rullende program, som skal drøftes og godkendes på et årligt møde med medlemsstaterne. Programmet skal:

måle kvaliteten af statistikkerne ved hjælp af et sæt kvalitetsindikatorer med henblik på at kortlægge de områder, hvor kvaliteten skal forbedres

lægge særlig vægt på at forbedre kohærensen af data, når data fra forskellige undersøgelser eller kilder kombineres

evaluere på hvilken måde, virksomhedsregistrenes kvalitet indvirker på statistikker over erhvervsstrukturer.DEL III

3. Omkostninger og statistisk byrde

3.1. tilpasningsprocessens virkninger

Ved udgangen af 2000 udarbejdede Eurostat de første forslag til ændring af forordning 58/97 efter udvalgsproceduren. Formålet med dette arbejde var at reducere eller i det mindste standse væksten i den statistiske byrde og muliggøre nye undersøgelser eller videreudvikling af forordning 58/97 i fremtiden. Disse blev drøftet med databrugerne og de nationale statistikmyndigheder.

Efter drøftelserne med alle de involverede parter blev følgende tilpasninger fastsat:

-- tilføjelse af to variabler (lønninger og udgifter til socialforsikring) til listen over variabler i afsnit 4, stk. 4, i bilag 1 til forordning 58/97

-- tilføjelse af en variabel (udgifter til socialforsikring) til listen over variabler i afsnit 4, stk. 3, i bilag 3 til forordning 58/97

-- ændring af det aktivitetsniveau, for hvilket data skal indberettes for flere variabler (køb af energiprodukter, udgifter til FoU og beskæftigelse) i bilag 2 og

-- ændring af variablen "omsætning ved hovedaktiviteten på 4-cifret-niveau", så den nu i stedet skal beregnes på 3-cifret-niveau

-- erstatning af to variabler vedrørende omsætningen ved handels- og formidlingsaktiviteter med en variabel for begge disse aktiviteter i afsnit 4, stk. 3, i bilag

-- sletning af en variabel (værditilvækst i basispriser, som allerede var en valgfri variabel) fra alle bilag

-- sletning af en variabel (antal lærlinge) fra afsnit 4, stk. 3, i bilag 2 og afsnit 4, stk. 4, i bilag 4 samt omgruppering af 11 variabler vedrørende køb af forskellige energiprodukter til seks variabler i afsnit 4, stk. 4, i bilag 2 og

-- sletning af datarækkerne efter offentligt og privat ejerforhold i afsnit 7, stk. 3, i bilag 2 og 4.

De ovennævnte ændringer i forordning 58/97 blev også gennemført i Kommissionens gennemførelsesforordninger vedrørende definitioner, datarækker og indberetningsformat. Kommissionens forordning vedrørende datarækker blev desuden ændret, så antallet af størrelsesklasser i størrelsesklasserækkerne blev reduceret.

Ændringerne træder i kraft for data for referenceåret 2002.

I maj 2002 blev udkastet til Kommissionens forordning enstemmigt vedtaget af Udvalget for Det Statistiske Program. Den 6. september 2002 vedtog Kommissionen denne forordning [25], som trådte i kraft den 26. september 2002.

[25] Kommissionens forordning (EF) nr. 1614/2002 af 6. september 2002 om tilpasning af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 58/97 til den økonomiske og tekniske udvikling og ændring af forordning (EF) nr. 2700/98, (EF) nr. 2701/98 og (EF) nr. 2702/98.

Kommissionen og medlemsstaterne havde foreslået yderligere ændringer, men man kunne ikke nå til enighed herom.

3.2. Muligheder for at begrænse den statistiske byrde

Der kan iværksættes forskellige foranstaltninger for at begrænse respondentbyrden. F.eks.:

i) ved at udvikle strategier til at mindske antallet af observerede enheder enten ved at undtage dele af befolkningen fra undersøgelser eller ved at erstatte omfattende undersøgelser med stikprøver

ii) ved at forbedre tilrettelæggelsen af undersøgelser med henblik på at reducere antallet af dobbeltundersøgelser

iii) ved at gennemføre rotation i stikprøveudvælgelsen [26]

[26] Dette mindsker ikke nødvendigvis byrden, men kan sikre, at den fordeles mere jævnt blandt erhvervspopulationen.

iv) ved at fjerne redundante spørgsmål, der indgår i flere spørgeskemaer

v) ved at bruge forenklede spørgeskemaer til mindre virksomheder

vi) ved at udnytte administrative data mere intensivt eller systematisk

vii) ved at forenkle dataindtastningen (ved at bruge elektroniske formularer i stedet for papir og blyant)

viii) ved at forenkle indsendelsen af data (gennem udlevering af kuverter med portoen betalt, brug af faxservere eller mulighed for elektronisk dataoverførsel)

ix) ved at tilpasse til andre administrative angivelser (regnskabsstandarder eller software).

Følgende oversigt over foranstaltninger iværksat af medlemsstaterne refererer udelukkende til referenceperioden 1999-2002. Men faktisk er det vanskeligt at anvende en præcis skæringsdato, da udarbejdelsen af nogle foranstaltninger varede mere end et år. I andre tilfælde er der indledt en særdeles aktiv indsats for at udarbejde nye projekter, som gennemføres i forhold til referenceåret 2003. Denne oversigt refererer derfor til de "senere" år.

Af alle de anvendte eller planlagte gennemførelsesmetoder i medlemsstaterne er anvendelsen af administrative data den, der i øjeblikket betragtes som den vigtigste foranstaltning til at mindske respondentbyrden, som allerede anført i den første rapport til Rådet og Europa-Parlamentet (2000).

3.2.1. Forskellige metoder til anvendelse af administrative data

3.2.1.1. Brug af administrative data for en hel størrelsesklasse: markant virkning

Generelt bruger flere og flere statistiske myndigheder kun administrative data til at dække virksomheder med beskæftigelsesniveauer under en vis tærskel (f.eks. 20 eller 50 beskæftigede).

Før 1999 brugte kun fire lande (Danmark, Frankrig, Finland og Sverige) administrative data til at udarbejde statistikker over erhvervsstrukturer for en bestemt del af det dækkede domæne, dvs. for virksomheder under en bestemt størrelsestærskel eller inden for bestemte aktiviteter. Siden 1999 er fire andre lande (Grækenland, Spanien, Luxembourg og Nederlandene) begyndt at bruge en sådan tilgang eller planlægger det for næste dataindsamlingsrunde. På nuværende tidspunkt benytter otte af de 16 lande, der er omhandlet i denne rapport, udelukkende statistiske undersøgelser og estimationsmetoder til opfyldelse af kravene i forordning 58/97.

3.2.1.2. Brug af både administrative og statistiske data for samme enheder på en koordineret måde

Denne tilgang involverer normalt udvikling af strategier, hvor spørgeskemaerne kun indeholder variabler, der ikke kan hentes fra administrative kilder.

Denne tilgang kan forbedre harmoniseringen af de administrative og statistiske definitioner.

Endvidere kan den også forstærke samarbejdet mellem de statistiske og administrative myndigheder. Dette samarbejde kan være lovfæstet, således at det af bestemmelser fremgår, at ændringer i systemet for administrative data skal drøftes med statistikerne, inden de gennemføres.

Denne tilgang fungerer bedst, hvis der findes et enkelt registreringsnummer for administrative og/eller statistiske registre.

3.2.1.3. Brug af både administrative og statistiske data på en integreret (og avanceret) måde

Denne tilgang benytter forholdsestimeringsteknikker til ekstrapolering af stikprøveresultater ved hjælp af yderligere variabler fra de administrative kilder. Denne tilgang er særdeles effektiv. Et alternativ er at etablere et fuldstændigt integreret statistisk system, som rummer data fra både administrative og statistiske kilder. Det omfatter kontrol af overensstemmelsen mellem data fra forskellige kilder og gennemførelse af estimerings- og beregningsteknikker.

En anden mulighed er at anvende en vekslende strategi for de små enheder inden for visse sektorer. Her gennemføres den statistiske undersøgelse f.eks. ikke hvert år, men kun hvert andet, og det andet år anvendes de administrative data for den del, der blev undersøgt det foregående år. På denne måde gennemføres der ikke undersøgelser for alle sektorer samtidig (idet halvdelen af sektorerne undersøges hvert år), og det giver det statistiske kontor mulighed for at opnå en regelmæssig arbejdsbyrde. Denne tilgang har en betydelig indvirkning på tilgængeligheden af foreløbige data.

3.2.1.4. Brug af administrative data kan forårsage vanskeligheder

En systematisk justering af de administrative og statistiske krav bør ikke ske på bekostning af statistikkernes kvalitet (det kan være nyttigt at beholde begge kilder i forbindelse med visse dobbelt optalte variabler, f.eks. beskæftigelse). På samme måde er det ikke altid muligt fuldstændigt at justere definitioner i begge kilder, uden at det egentlige formål med de administrative og statistiske informationer går tabt.

3.2.1.5. Løbende kontrol af relevansen af spørgeskemaer og undersøgelser

Gennemførelsen af forordning 58/97 har været en god anledning for nogle af medlemsstaterne til at gennemføre omfattende revisioner af de eksisterende spørgeskemaer (sletning af variabler, som tidligere blev anvendt til nationale formål, men som ikke er påkrævet i henhold til forordning 58/97, skræddersyning af formularen til den aktuelle aktivitet, harmonisering af dataindsamling mellem forskellige undersøgelser og eventuel sletning af bestemte undersøgelser eller dele heraf osv.).

Nogle lande har forpligtet sig til regelmæssigt og systematisk at kontrollere relevansen af spørgeskemaer og undersøgelser (officielt rullende program).

3.2.1.6. Optimering gennem stikprøveteknikker

Sideløbende med den øgede anvendelse af administrative kilder har flere medlemsstater reduceret antallet af direkte adspurgte virksomheder betydeligt ved at optimere stikprøveudtagningen eller ved at anvende stikprøveundersøgelser i stedet for totaltællinger. Mange af disse tiltag har haft stor indvirkning, for så vidt angår begrænsningen af respondentbyrden, også selv om det kun berører små virksomheder.

Dette kan ske ved at bruge stikprøveudtagningsteknikker, hvor små virksomheder har mindre udvælgelsessandsynlighed. Det kan også ske gennem koordineret stikprøveudtagning. Koordineringen opnås ved at udtrække stikprøver til (to eller flere) forskellige undersøgelser eller ved at udtrække stikprøver for forskellige år. Koordineringen bidrager til at fordele byrden i forbindelse med besvarelse af undersøgelser mere jævnt mellem virksomhederne og især mellem de mindre virksomheder. Metoden kan anvendes på en måde, som resulterer i fuld udelukkelse af alle enheder i den foregående stikprøve (negativ koordinering). I nogle tilfælde anvendes der strenge regler for små virksomheder, hvor der f.eks. skal gå en vis tidsperiode, inden en virksomhed igen kan medtages i en undersøgelse.

I et vist omgang kan denne "rå" indikator (se kapitel 3.3) give et kvantitativt billede af virkningen af disse teknikker.

3.2.1.7. Andre muligheder for at hjælpe virksomheder med at bære den statistiske byrde

Forbedret elektronisk dataudveksling (EDI): De første forsøg med elektroniske spørgeskemaer (med integrerede kontrol-/verifikationsprocedurer) eller brugen af EDI til elektronisk overførsel af data mellem de nationale statistikmyndigheder og virksomhederne er blevet gennemført eller er under planlægning. Det er stadig vanskeligt at vurdere, hvorvidt disse foranstaltninger kan bidrage til at mindske respondentbyrden.

Siden 1998 er der udviklet nye dataindsamlingsmetoder, hvor respondenterne f.eks. modtager Excel-filer i stedet for papirspørgeskemaer. Fra og med referenceåret har nogle lande iværksat projekter til indsamling af data via internettet. I begge tilfælde er virkningen i forhold til respondentbyrden middelstor.

Hjælp til respondenterne i form af vejledning i, hvordan spørgeskemaerne skal udfyldes (herunder oplysninger om sammenhængen mellem spørgsmålene i formularerne og de grundlæggende regnskaber): Virkningen i forhold til respondentbyrden vurderes som ubetydelig.

Udsendelse til udvalgte virksomheder af en folder, der forklarer behovet for oplysninger og vigtigheden af virksomhedernes bidrag og beskriver, hvordan den nationale statistikmyndighed forsøger at bevare respondentbyrden på et minimum: Virkningen i forhold til respondentbyrden vurderes som ubetydelig.

3.3. Summarisk indikator for udviklingen i den statistiske byrde

Målsætningen er her at tilvejebringe en kvantitativ vurdering af udviklingen i virksomhedernes respondentbyrde på europæisk plan som resultat af forordning 58/97. Vanskelighederne ved at foretage en relevant kvantitativ vurdering og visse afgørende begrænsninger skal understreges. Der er dog gjort forsøg på at etablere en sådan indikator.

3.3.1. Metoder og begrænsninger for en kvantitativ indikator

Denne indikatorer måler udviklingen mellem 1990 og 2003 i antallet af virksomheder, der udfylder statistiske spørgeskemaer. Indikatoren er beregnet på grundlag af oplysninger for størstedelen af medlemsstaterne (samt Norge). 10-12 lande indsendte oplysninger afhængigt af referenceår. I de fleste tilfælde indsendte medlemsstaterne opdelinger efter størrelsesklasse, så indikatorerne kunne opdateres for hver størrelsesklasse.

Beregningsprincippet er at etablere sammenligninger på et "konstant område". Indikatoren beregnes med andre ord for en stabil sektor- og størrelsesmæssig dækning i de undersøgte perioder. Som sådan tager indikatoren ikke højde for stigningen i antallet af udsendte spørgeskemaer som følge af den øgede dækning af de økonomiske aktiviteter. En bruttoindikator beregnet uafhængigt af dækningen af de økonomiske aktiviteter i løbet af den analyserede periode ville pr. definition have angivet en stigning i antallet af adspurgte virksomheder, fordi forordning 58/97 udvidede dækningen til hele spektret af økonomiske aktiviteter.

Men selv hvis man begrænser indikatoren til en konstant dækning - defineret individuelt for hver medlemsstat - tager den ikke hensyn til den markante forøgelse som følge af gennemførelsen af forordning 58/97 af mængden af information til brugerne og heller ikke til kvaliteten, herunder dataenes aktualitet. Den tager heller ikke hensyn til forbedringerne af spørgeskemaerne (overskrifter, forklarende noter, henvisninger til regnskabsstandarder osv.) eller til anvendelsen af administrative data for visse variabler. På denne måde undervurderes mindskelsen af respondentbyrden som følge af de initiativer, der er gennemført i medlemsstaterne, da den ikke er udarbejdet for en fast mængde leverede oplysninger.

Denne indikator skal derfor snarere opfattes som en indikator for virkningen af medlemsstaternes foranstaltninger til at mindske respondentbyrden, for så vidt angår begrænsningen i antallet af adspurgte virksomheder. Derudover har denne indikator følgende begrænsninger:

i) Da den er beregnet som en global indikator på grundlag af oplysninger fra flere medlemsstater, viser den ikke forskellene i de nationale forhold. I nogle tilfælde er nationale foransta