9. 5. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 124/9 
6.3. I artikel 10 bør det fastsættes, hvor hyppigt 
udvalget skal holde møde. 
6.4. Ifølge artikel 11 indkalder de enkelte medlems­
stater til et møde til forberedelse af selve de fondsmøder, 
Bruxelles, den 23. marts 1983. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 198, 
under henvisning til anmodning af 11. november 1982 fra 
Rådet for De europæiske Fællesskaber om Udvalgets 
udtalelse om »Udkast til Rådets resolution om er-
hvervsuddannelsespolitikken i De europæiske Fællesska­
ber i 1980'erne«, 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalgets 
præsidium den 23. november 1982 om at pålægge 
Afdelingen for sociale anliggender at udarbejde en udta­
lelse om spørgsmålet, 
under henvisning til nævnte afdelings udtalelse af den 
10. marts 1983, 
under henvisning til beretning aflagt af ordføreren, 
Herbert Nierhaus, og 
under henvisning til forhandlingerne den 23. marts 1983 
(206. plenarforsamling, 23. og 24. marts 1983) -hvor ansøgningerne skal behandles. Sådanne forbereden­
de møder vil fremme fondsudvalgets behandling og virke 
befordrende for arbejdsmarkedsparternes medvirken. 
Der bør også afholdes forberedende møder, inden fon­
dens mere generelle opgaver skal til behandling. 
Fran^ois CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
enstemmigt 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Udvalget har med stor interesse mærket sig 
Kommissionens udkast til resolution og hilser de foreslåe­
de fælles initiativer til forbedring af erhvervsuddannelsen 
velkommen. 
1.2. Udvalget har allerede adskillige gange beskæfti­
get sig med problemerne i forbindelse med erhvervsud­
dannelsen og peger i den forbindelse specielt på sin 
udtalelse om erhvervsforberedelse for unge, der er ar­
bejdsløse, eller som trues af arbejdsløshed (J), initiativud­
talelsen om almen og faglig uddannelse for unge arbejds­
tagere (2) og udtalelsen om indførelse af en ny form for 
tilskud fra Den europæiske Socialfond til fordel for 
unge (3) samt genoptager sine tidligere principielle 
(!) EFT nr. C 61 af 10. 3. 1977. 
(2) EFT nr. C 181 af 31. 7. 1978. 
(3) EFT nr. C 283 af 27. 11. 1978. Udtalelse om udkast til Rådets resolution om erhvervsuddannelsespolitikken i De europæiske 
Fællesskaber i 1980'erne 
Den tekst, som er udtalelsens genstand, er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende nr. C 306 af 23. november 1982, side 6. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 11. november 1982 i medfør af artikel 198 i traktaten om oprettelse af 
Det europæiske økonomiske Fællesskab at høre Det økonomiske og sociale Udvalg om det 
nævnte forslag. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog sin udtalelse på sin 206. plenarforsamling afholdt i 
Bruxelles den 23. og 24. marts 1983. 
Nr. C 124/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 5. 83 
synspunkter i nærværende udtalelse til dokument 
KOM(82) 637 endel. 
1.3. Udvalget anser initiativer til forbedring af er­
hvervsuddannelsen for overordentlig vigtige af følgende 
grunde: 
— erhvervsuddannelsesproblemer er allerede på nuvæ­
rende tidspunkt af afgørende betydning for vort 
samfund; betydningen heraf vil yderligere tiltage i 
fremtiden som følge af indførelsen af nye teknologier 
på arbejdspladserne og de deraf følgende ændrin­
ger; 
— løsningen af erhvervsuddannelsesproblemerne er af 
fundamental betydning på baggrund af den høje 
arbejdsløshedsprocent i Fællesskabet; fleksibel er­
hvervsuddannelse kan være medvirkende til at redu­
cere eller endog helt at modvirke arbejdsløshed; 
— ændringen af arbejdsmiljøet resulterer i større krav til 
den enkelte arbejdstagers kvalifikationer (f .eks. kend­
skab til teknologianvendelse og teknisk erfaring), som 
kun kan honoreres gennem en udbygning og forbe­
dring af erhvervsuddannelsens indhold samt gennem 
vedvarende efteruddannelse; 
— et højt erhvervsuddannelsesniveau er en væsentlig 
forudsætning for en sikring og forbedring af ar­
bejdstagerens beskæftigelsesmæssige og sociale situa­
tion samt for en højnelse af de menneskelige og sociale 
værdier; denne forudsætning har gyldighed til enhver 
tid og specielt i den nuværende alvorlige krisesitua­
tion, hvor virksomhederne og samfundet bestandig 
undergår forandringer. 
Af disse grunde bifalder Udvalget Kommissionens 
bestræbelser for at tilpasse erhvervsuddannelsen til de 
krav, der stilles i den nuværende vanskelige krisesitua­
tion, samt for at udbygge retningslinjerne for EF's 
erhvervsuddannelsespolitik, som ikke er virkeliggjort i 
det fornødne omfang, med nye målsætninger og foran­
staltninger og ved at koordinere disse med forskellige af 
de allerede eksisterende EF-instrumenter, herunder først 
og fremmest CEDEFOP og Socialfonden. 
1.4. Udvalget går ud fra, at alle berørte parter, dvs. de 
kompetente myndigheder, arbejdsgivere og fagforenin­
ger, uddannelsespersonale og de pågældende arbejdsta­
gere, på passende måde inddrages i planlægningen, 
gennemførelsen og vurderingen af den nødvendige forbed­
ring af erhvervsuddannelsen. 
1.5. Udvalget savner klare udsagn i dokumentet om, 
hvorledes de tilsigtede mål skal nås. De planlagte forsøgs­
projekter og de beløb, der er afsat til finansiering heraf, 
forekommer ikke Udvalget at være tilstrækkelige. 1.6. De målgrupper, der er omtalt i dokumentet, 
spænder nemlig fra afgangsklasserne i skolerne til de 
arbejdstagere, der har nået pensionsalderen (selv om dette 
ikke nævnes i afsnittet om finansiering af foranstaltnin­
gerne). Udvalget frygter derfor, at det ringe beløb, der er 
stillet til rådighed til fremme af foranstaltningerne, 
risikerer at gå til spilde på grund af den store spredning, 
og anbefaler en entydig prioritering. 
1.7. I denne forbindelse så Udvalget gerne, at fælles­
skabsinitiativerne og de nationale programmer og for­
pligtelser i større grad knyttes sammen. På grundlag af det 
store antal foranstaltninger, som er blevet iværksat via 
Socialfonden med bistand fra de nationale og lokale 
myndigheder, og den studie over erhvervsuddannelse i 
fællesskabslandene, som er udarbejdet af CEDEFOP (Det 
europæiske center for udvikling af Erhvervsuddannelse), 
burde der foretages en forsøgsvis sammenligning for at 
blotlægge effektiviteten af sådanne foranstaltninger med 
det formål at uddrage de nødvendige oplysninger og 
konklusioner af den konkrete aktion og for at kunne 
fastlægge retningslinjerne for en mere integreret og bedre 
koordineret ervervsuddannelse på EF-Plan. 
1.8. De planlagte foranstaltninger er primært rettet 
mod problemgrupper. Udvalget underkender ikke, at 
netop disse personer har behov for en særlig intensiv 
hjælp, men henviser til, at erhvervsuddannelsesproble­
merne kun kan løses, hvis den store gruppe af ikke-for-
fordelte ligeledes forbedrer deres uddannelse væsentligt. 
Derfor bør udvalget af projekter til fremme af er­
hvervsuddannelsen, herunder iværksættelse af sådanne 
projekter på små og mellemstore virksomheder, endnu 
engang overvejes. 
2. Fællesskabskonteksten og beskæftigelsessitua­
tionen 
2.1. Resolutionens ordlyd giver mange steder det 
indtryk, at erhvervsuddannelsesproblemerne i 1980'erne 
kun bliver betragtet ud fra et arbejdsmarkedspolitisk 
synspunkt, og at erhvervsuddannelsen kun anses for at 
være et arbejdsmarkedsinstrument. Derimod lægges der 
ikke særlig megen vægt på erhvervsuddannelsen som et 
middel til forbedring af de menneskelige og sociale 
værdier. 
Erhvervsuddannelsens iboende værdi bør i højere grad 
fremhæves, da den frem for alt giver arbejdstageren en 
følelse af at realisere sig selv, når han eller hun er i stand til 
at honorere kravene på arbejdspladsen. Forudsætningen 
herfor er det frie valg af en uddannelse i overensstemmelse 
med evner, lyst og interesser. 
9. 5. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 124/11 
Udvalget underkender dog ikke hermed, at et højt 
uddannelsesniveau tillige i al almindelighed er en forud­
sætning for innovation og udvikling af nye erhvervs- og 
virksomhedsstrukturer. 
2.2. Der må også lægges andre forudsætninger og 
vurderinger til grund for løsningen af erhvervsuddannel-
sesproblemer end dem, der tjener løsningen af de i den 
herskende krise ganske vist vigtige og afgørende ar­
bejdsmarkedsproblemer: erhvervsuddannelse har en dob­
belt målsætning, hvis to dele har lige stor betydning: 
— på den ene side at fremme den personlige udvik­
ling, 
— og på den anden side at tilvejebringe de kvalifikatio­
ner der er nødvendige for at sikre sig beskæftigelse 
samt bedre leve- og arbejdsvilkår. 
Værdien af erhvervsuddannelse bliver ikke mindre selv 
om der ikke er tilstrækkelige arbejdspladser til alle 
arbejdstagere. Udvalget peger på at en udbygget er­
hvervsuddannelse kan være en effektiv beskyttelse mod 
arbejdsløshed eller kan forkorte arbejdsløshedsperio­
den. 
2.3. Den forventede nedgang i antallet af unge, der er 
nævnt i dokumentet, bør ikke føre til, at bestræbelserne 
på at forbedre erhvervsuddannelsen indstilles i midten af 
1980'erne. Endvidere bør man sikre, at alle midler tages i 
brug for at løse problemerne på en kvalitetsbasis og ikke 
blot på grundlag af deres størrelsesorden. 
2.4. Man må ligeledes se til, at der uddannes kvalifi­
ceret arbejdskraft specielt i de år, hvor de store årgange 
forlader folkeskolen, således at der er tilstrækkelig 
faglært arbejdskraft til rådighed, når antallet af unge, der 
forlader skolen, igen falder. 
2.5. Udvalget slår til lyd for, at der udfærdiges en 
oversigt med dokumentation af resultaterne af hidtidige 
fællesskabsaktiviteter til forbedring af erhvervsuddannel­
sen. 
3. Krav til erhvervsuddannelsespolitikken 
3.1. Udvalget tilslutter sig synspunkterne i dette af­
snit, specielt at alle har lige ret til uddannelse. 
3.2. Udvalget går i princippet ind for Kommissionens 
planlagte regionalisering af uddannelses- og arbejdsløs-
hedsbekæmpelsesforanstaltninger. Disse bør tage ud­
gangspunkt i og primært fremme de igangværende lokale aktiviteter. Det er dog under alle omstændigheder tvivl­
somt, om sådanne foranstaltninger vil kunne bidrage 
væsentligt til en løsning af de kvantitative problemer i 
forbindelse med erhvervsuddannelsen. 
3.3. Udvalget påpeger, at mere pålidelige arbejdsmar-
kedsanalyser er tvingende nødvendige, hvis man skal 
planlægge og fremme erhvervsuddannelsen. I en tid med 
knappe ressourcer er. dette den eneste mulighed for at 
anvende de finansielle midler på en hensigtsmæssig 
måde. 
3.4. De omtalte systemer til støtte for infrastrukturen 
og overvejelserne om decentralisering af arbejdspladser­
ne, styrkelse af de små og mellemstore virksomheder samt 
dannelsen af uddannelsessammenslutninger mellem 
virksomhederne indbyrdes kan give en »landsdækkende« 
forbedring af uddannelsens kvalitet - specielt i landdi­
strikterne. 
4. Retningslinjer og aktionsområder for Fællesskabets 
politik 
4.1. Indledende bemærkninger 
4.1.1. Udvalget bifalder i høj grad viljen til øget 
anvendelse af Den europæiske Socialfonds midler til 
erhvervsuddannelse. Ganske vist har Udvalget ikke kun­
net konstatere, at denne vilje er kommet til udtryk i 
kommissionsdokumentets programmer til fremme af 
erhvervsuddannelsen. Udvalget mener, at det er nødven­
digt yderligere at udvide og fremme de planlagte foran: 
stakninger. 
4.1.2. Kommissionens vilje til at give »investering i 
menneskelige ressourcer« højere prioritet hilses velkom­
men af afdelingen. Men også her gælder de i punkt 4.1. 
anførte synspunkter. 
4.2. Uddannelsespolitikken og de unge 
4.2.1. Målet for undervisningen i skolernes afgangs­
klasser og for erhvervsuddannelsen bør være at udvikle de 
unges personlighed og socialt og fagligt at forberede dem 
til overgangen til voksentilværelsen og erhvervslivet. En 
brat og direkte overgang fra skolen til erhvervslivet 
skaber store problemer for de unge. Derfor støtter 
Udvalget Kommissionens henstilling om, at der i afgangs­
klasserne formidles en erhvervs- og arbejdsmiljøoriente-
Nr. C 124/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 5. 83 
ret undervisning. Dette forudsætter en tilsvarende ud­
dannelse af lærerpersonalet. 
Udvalget er af den opfattelse, at Kommissionen i samar­
bejde med Det rådgivende udvalg for Erhvervsuddannelse 
og Det europæiske center for udvikling af Erhvervsud­
dannelse (CEDEFOP) bør fastlægge nogle minimums­
krav i den forbindelse. 
4.2.2. Begrebet »ungdomsgaranti« er meget uklart. 
Hvis denne garanti indskrænker sig til at sikre alle unge 
under 25 år kun ét års erhvervsuddannelse af varierende 
art på frivillig basis, anser Udvalget ikke garantien for 
fyldestgørende. Realiseringen af dette kommissionsfor­
slag bør ikke resultere i en forringelse af medlemsstaternes 
igangværende foranstaltninger på uddannelsesområdet. 
4.2.3. Det omtalte alternative valg mellem på den ene 
side »arbejde« og på den anden side »uddannelse« vil af 
forskellige årsager have en negativ indvirkning på bestem­
te arbejdstagergrupper fordi medlemmer af disse grupper 
af materielle årsager ser sig tvunget til at vælge »arbejde« 
frem for »uddannelse«. 
4.2.4. Desuden burde man på fællesskabsniveau over­
veje spørgsmålet om »uddannelsespligt« indtil en bestemt 
alder, f.eks. 18. 
4.2.5. Det er Udvalgets opfattelse, at en erhvervsmæs­
sig grunduddannelse ud fra langsigtede uddannelses- og 
arbejdsmarkedspolitiske synspunkter bør udbygges gen­
nem tilbud om stadig videreuddannelse og om nødvendigt 
med omskoling. 
4.2.6. Udvalget tilslutter sig ideen om en ny type 
instruktører. En mere nøjagtig beskrivelse af disses 
arbejdsområde og integrering i eksisterende vejlednings­
systemer ville være ønskelig. Udvalget tvivler imidlertid 
på, at det budgetterede beløb på 350 000 ECU til denne 
post for årene 1985-1987 vil være tilstrækkeligt. 
4.2.7. I den planlagte beskrivelse af »lærlingenes« 
status må de enkelte staters regler og arbejdsmarkedspar­
ternes frihed respekteres. 
4.2.8. Alt i alt savner Udvalget klare udsagn om 
minimumskravene for erhvervsuddannelsen, om et obli­
gatorisk indhold og fremtidsorienterede kundskaber og 
færdigheder. Ligeledes savnes i Kommissionens udkast 
nærmere oplysning om, hvorledes erhvervsuddannelsen 
skal struktureres. 
4.2.9. Udvalget finder det derudover tvingende nød­
vendigt, at de bestræbelser, der er igang for at skabe 
sammenlignelighed mellem erhvervsmæssige kvalifika­
tioner i EF-landene, videreføres og fremskyndes med det formål at få gennemført en harmonisering af uddannel­
sesforløb og eksamensbeviser, som er en uomgængelig 
forudsætning for en forbedring af erhvervsuddannel-
sespolitikken i EF. 
4.3. Erhvervsuddannelse og lige muligheder 
4.3.1. Man må ligeledes specielt tilgodese forfordelte 
grupper (med forbehold af pkt. 1.5.), då arbejdsløsheden 
først og fremmest rammer denne persongruppe. I finan­
sieringsoversigten er der anført programmer til støtte for 
forfordelte persongrupper. Til gengæld findes der ikke 
noget program, hvori kvinders beskæftigelse inden for 
nye teknologiområder forsøgsvis iværksættes og frem­
mes. Netop på dette område burde der imidlertid gen­
nemføres nogle foranstaltninger. 
4.3.2. De behørige instanser i Fællesskabslandene bør 
opfordres til, i deres programmer til fremme af er-
hvervssuddannelse og reintegration af kvinder, at sørge 
for, at dette ikke blot sker inden for de »traditionelle 
kvindeerhverv«, men også inden for områder hvor der 
indføres og anvendes nye teknologier. 
4.4. Udformning og tilrettelæggelse af erhvervsuddan­
nelsen på lokalt og regionalt plan 
4.4.1. Der må i forbindelse med den af Kommissionen 
anbefalede decentralisering af erhvervsuddannelsen stil­
les sikkerhed for, at dette ikke medfører en kvalitetsfor­
ringelse. Erhvervsuddannelsen bør nødvendigvis være 
homogen i den enkelte medlemsstat for ikke at hindre 
arbejdstagernes mobilitet mellem regionerne. Derfor må 
der - omend ikke på fællesskabsniveau — udarbejdes 
bindende nationale regler for erhvervsuddannelsens 
strukturer og indhold. Fællesskabet bør i denne forbin­
delse fastlægge minimumskrav for indholdet, hvor dette 
er muligt. 
4.4.2. Udvalget tilslutter sig Kommissionens tilsigte­
de krav om orlov med løn til arbejdstagere, der deltager i 
erhvervsuddannelsesprogrammer i alle fællesskabslan­
dene. 
4.4.3. Anførelse af de regioner, hvori der bør gennem­
føres projekter og observationer, forekommer hensigts­
mæssig. Det rådgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse 
bør deltage i udvælgelsen og bekræftelsen af de foreslåede 
regioner. I denne forbindelse bør der være mulighed for at 
få støtte fra Den europæiske Socialfond inden for ram­
merne af dens »særlige foranstaltninger« til grænseover­
skridende erhvervsuddannelsesprojekter. 
9. 5. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 124/13 
4.4.4. Udvalget tilslutter sig den foreslåede udveks­
ling af erhvervsuddannelseseksperter. I forbindelse med 
denne udveksling bør Fællesskabets kompetente instan­
ser, specielt Det økonomiske og sociale Udvalg, under­
rettes. 
5. Konklusion 
5.1. Udvalget hilser den af Kommissionen fremlagte 
resolution velkommen og tilslutter sig hovedlinjerne 
heri. 
5.2. Bevillingerne til finansiering af gennemførelse og 
udnyttelse af pilotprojekter står ikke mål med er­
hvervsuddannelsens betydning og bør derfor øges betrag­
teligt. 
5.3. Man bør fastsætte klare prioriteter for at opnå 
størst mulig effektivitet. 
Bruxelles, den 23. marts 1983. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR -
under henvisning til forretningsordenens artikel 20, 
<itk. 3, 
under henvisning til beslutning truffet af dets præsidium 
den 27. oktober 1982 om - i forlængelse af dets udtalelse 
om den 11. beretning om konkurrencepolitikken (*) at 
(i) EFT nr. C 326 af 13. 12. 1982, s. 6. 5.4. Kommissionens tekst bør suppleres med præcise 
angivelser af, hvorledes det planlagte program skal 
gennemføres. Udvalget går ud fra, at Kommissionen 
allerede ligger inde med disse detaljer. I modsat fald vil det 
være umuligt at give en konkret fremstilling af projektet 
til fremme af erhvervsuddannelsen og at udregne de 
dermed forbundne omkostninger. 
5.5. Udvalget fastslår endelig, at hvor prisværdige 
Kommissionens bestræbelser på at løse problemerne i 
forbindelse med indførelse af nye teknologier end måtte 
være, er der stadig risiko for, at sådanne bestræbelser 
forbigår de centrale problemer i forbindelse med den 
øgede anvendelse af teknologier. Hertil kommer, at det 
derved opståede tab af arbejdspladser generelt ikke kan 
forhindres ved hjælp af erhvervsuddannelsesforanstalt­
ninger på kort og mellemlang sigt, som Udvalget påpe­
gede i sin udtalelse (4) til kommissionsdokumentet »Er­
hvervsuddannelse og de nye teknologier: nye fællesskabs­
initiativer perioden 1983 —1987«. 
(4) EFT nr. C 77 af 21. 3. 1983, s. 7. 
Francis CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
udarbejde en udtalelse om »Udkast til Kommissionens 
forordning om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3 
på kategorier af eneforhandlingsaftaler« og »Udkast til 
Kommissionens forordning om anvendelse af traktatens 
artikel 85, stk. 3 på kategorier af eksklusive købsaftaler«, 
samt om at pålægge Afdelingen for industri, handel, 
håndværk og tjenesteydelser at forberede arbejdet her­
med, Udtalelse om udkast til Kommissionens forordning om anvendelse af traktatens artikel 85, 
stk. 3 på kategorier af eneforhandlingsaftaler og udkast til Kommissionens forordning om 
anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3 på kategorier af eksklusive købsaftaler 
UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
I forlængelse af den udtalelse, som det på Kommissionens anmodning fremsatte den 28. 
oktober 1982 om den »11. beretning om konkurrencepolitikken« (J), har Udvalget på sin 206. 
plenarforsamling den 23. og 24. marts 1983 afgivet en TILLÆGSUDTALELSE om 
ovennævnte emne i overensstemmelse med artikel 20, stk. 3, i dets forretningsorden.