b)Områder, hvor der er behov for at forbedre EU's ramme for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme

Rapporten viser, at de fleste henstillinger i den første overnationale risikovurdering er blevet gennemført af de forskellige aktører. Der består dog fortsat visse horisontale sårbarheder, især hvad angår anonyme produkter, identifikation af reelle ejere og nye ikkeregulerede produkter som virtuelle aktiver. Nogle af dem forventes at blive taget op i forbindelse med den kommende gennemførelse af femte hvidvaskdirektiv, f.eks. gennem medtagelse af udbydere af virtuelle valutaer i direktivets anvendelsesområde og udvidelse af og bredere adgang til registre over reelt ejerskab. Der peges på andre horisontale sårbarheder vedrørende finansielle efterretningsenheder og finansielt tilsyn i Kommissionens rapport om finansielle efterretningsenheder og Kommissionens rapport om vurderingen af de seneste sager om hvidvask af penge, der involverer kreditinstitutter i EU. Rapporten indeholder henstillinger for de enkelte sektorer, og der vil blive fulgt op på overholdelsen af disse henstillinger i den næste overnationale risikovurdering, der skal udsendes inden for to år.

I denne meddelelse sammenfattes en række rapporter vedrørende EU's lovramme for forebyggelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme og gennemførelsen af den. Den ledsages af den overnationale risikovurdering , som Kommissionen foretager hvert andet år, af de risici for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, som EU's indre marked står over for, en vurdering af de seneste påstande om hvidvasksager, der involverer kreditinstitutter i EU, samt rapporter om samarbejdet mellem finansielle efterretningsenheder og om sammenkoblingen af medlemsstaternes centrale automatiske mekanismer for bankkonti .

Risiciene for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme udgør fortsat en alvorlig trussel mod det finansielle systems integritet og borgernes sikkerhed i Den Europæiske Union. Ifølge Europol har hele 0,7-1,28 % af Den Europæiske Unions (EU's) årlige bruttonationalprodukt vist sig at være "indblandet i mistænkelige finansielle aktiviteter" . Bekæmpelsen af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme er derfor en vigtig prioritet for EU og et led i gennemførelsen af sikkerhedsunionen.

Rapporten om vurderingen af de seneste påstande om hvidvasksager, der involverer kreditinstitutter i EU , bygger på data fra casestudier, der omfatter et udsnit på ti sager, hvor kreditinstitutter er indblandet i perioden 2012-2018. Der foretages en vurdering af den rolle, som kreditinstitutterne spiller, og af de beføjelser, som er tillagt tilsynsmyndigheder, der bekæmper hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, og finansielle tilsynsmyndigheder, samt de foranstaltninger, de træffer. Rapporten fremlægges som et svar på Rådets konklusioner om handlingsplanen for bekæmpelse af hvidvask af penge af 4. december 2018 , hvori Kommissionen opfordres til at foretage "en efterfølgende gennemgang af de seneste påstande om hvidvasksager, der involverer EU-banker."

Analysen af disse udvalgte sager har afdækket en række alvorlige hændelser, hvor kreditinstitutter ikke har opfyldt centrale krav i hvidvaskdirektivet, f.eks. med hensyn til risikovurdering, kundelegitimation og underretning af finansielle efterretningsenheder om mistænkelige transaktioner og aktiviteter. I nogle tilfælde var tilsynsmyndighederne effektive med hensyn til at komme mangler i kreditinstitutter i forkøbet og kræve afhjælpende foranstaltninger. I andre tilfælde greb tilsynsmyndighederne dog først ind, efter at der var opstået betydelige risici, eller først efter gentagne tilfælde af manglende overholdelse af reglerne og ledelsesmæssige svigt. Der er stor forskel på, hvor rettidige og effektive de efterfølgende tilsynsforanstaltninger over for kreditinstitutterne har været. Ud fra den indfaldsvinkel, at hvidvask og terrorfinansiering skal bekæmpes, har koncerntilsynet været særdeles mangelfuldt. Opsplitning med hensyn til lovgivning og tilsyn har haft en negativ indvirkning på effektiviteten af samarbejdet mellem de forskellige berørte aktører.

I rapporten om finansielle efterretningsenheder vurderes rammen for de finansielle efterretningsenheders samarbejde med tredjelande samt hindringer og muligheder for at styrke samarbejdet mellem finansielle efterretningsenheder i Den Europæiske Union, herunder muligheden for at oprette en koordinerings- og støttemekanisme. Kommissionen er juridisk forpligtet til at offentliggøre rapporten i henhold til hvidvaskdirektivets artikel 65, stk. 2.

Vurderingen har vist, at visse finansielle efterretningsenheder ikke fører en meningsfuld dialog med forpligtede enheder, idet de undlader at give dem feedback om nytten af deres indberetninger af mistænkelige transaktioner. Desuden går manglen på modeller til indberetning ud over kvaliteten af de forpligtede enheders indberetninger. Flere finansielle efterretningsenheder overholder ikke fuldt ud deres forpligtelse til at udveksle oplysninger med andre finansielle efterretningsenheder. De tilbagevendende tekniske problemer, som har ramt FIU.net, har tilsyneladende været en vigtig omstændighed, der gør det besværligere for finansielle efterretningsenheder at udveksle oplysninger. Vurderingen har også vist, at den manglende regulering af udvekslingen af oplysninger mellem medlemsstaternes finansielle efterretningsenheder og tredjelandes finansielle efterretningsenheder har ført til en ikkeharmoniseret tilgang til udvekslingen. Der er også behov for at sikre, at udvekslingen overholder EU's databeskyttelsesramme.

Endelig fremlægges rapporten om sammenkoblingen af medlemsstaternes centrale automatiske systemer for bankkonti som svar på hvidvaskdirektivets artikel 32a, stk. 5, hvori Kommissionen pålægges at vurdere betingelserne og de tekniske specifikationer for og procedurer til at garantere sikker og effektiv sammenkobling af de centrale automatiske mekanismer. Rapporten indeholder derfor en vurdering af de forskellige IT-løsninger på EU-plan, som allerede er taget i brug eller er under udvikling, og som kan tjene som modeller for en mulig sammenkobling af de centrale mekanismer. Det konkluderes i rapporten, at sammenkoblingen er teknisk mulig, og at det, i betragtning af at en fremtidig sammenkobling af de centrale mekanismer vil fremskynde adgangen til finansielle oplysninger og lette det grænseoverskridende samarbejde, er Kommissionens hensigt at høre relevante aktører, regeringer samt finansielle efterretningsenheder, retshåndhævende myndigheder og kontorer for inddrivelse af aktiver, som kan være potentielle "slutbrugere" af et muligt system til sammenkobling. Gennemførelsen af en sammenkobling forudsætter en retsakt.

IV.Konklusion

Bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme er en vedvarende opgave, som understøttes af en lovramme, som det er nødvendigt at ajourføre regelmæssigt for at holde trit med udviklingen. Der er gjort store fremskridt med at forbedre den eksisterende ramme, navnlig gennem de tilpasninger af lovgivningen, der er foretaget de seneste år. Rammen anvendes dog meget forskelligt, og dermed er det et strukturelt problem, at EU ikke har kapacitet til at forhindre, at det finansielle system anvendes til ulovlige formål.

I et integreret indre marked udgør opsplitning og fejl i anvendelsen af den lovrammen en trussel mod integriteten af EU's finansielle system og mere generelt EU's sikkerhed. Dette nødvendiggør en vedvarende, hurtig og sammenhængende indsats for at sørge for, at lovgivningen om bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme gennemføres fuldt ud på sammenhængende og effektiv vis, ikke mindst af centrale kompetente myndigheder som tilsynsmyndigheder og finansielle efterretningsenheder. Kommissionen vil fortsat overvåge gennemførelsen af den ajourførte lovramme og henstillingerne i dens overnationale risikovurdering.