Onsdag, den 5. maj 2010

Luftfartssikkerhedsafgifter ***I

P7_TA(2010)0123

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. maj 2010 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om luftfartssikkerhedsafgifter (KOM(2009)0217 - C7-0038/2009 - 2009/0063(COD))

2011/C 81 E/29

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

Europa-Parlamentet,

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (KOM(2009)0217),

der henviser til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, og artikel 80, stk. 2, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget (C7-0038/2009),

der henviser til Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet om følgerne af Lissabontraktatens ikrafttræden for de igangværende interinstitutionelle beslutningsprocedurer (KOM(2009)0665),

der henviser til artikel 294, stk. 3, og til artikel 100, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

der henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 5. november 2009,

der henviser til høring af Regionsudvalget,

der henviser til forretningsordenens artikel 55,

der henviser til betænkning fra Transport- og Turismeudvalget (A7-0035/2010),

Onsdag, den 5. maj 2010

P7_TC1-COD(2009)0063

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 5. maj 2010 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/…/EU om luftfartssikkerhedsafgifter

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter høring af Regionsudvalget,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Beskyttelsen af luftfartens sikkerhed (security) i europæiske lufthavne er principielt en statsopgave. ▐ Det er nødvendigt at fastlægge en fælles ramme for regulering af de centrale aspekter af sikkerhedsafgifter og den måde, hvorpå afgifterne fastsættes, da der i mangel af en sådan ramme er risiko for, at grundlæggende krav i forholdet mellem de organer, der fastsætter sådanne afgifter, og lufthavnsbrugerne ikke opfyldes.

(2) Opkrævning af afgifter i forbindelse med luftfarts- og groundhandlingydelser er allerede behandlet i henholdsvis Kommissionens forordning (EF) nr. 1794/2006 af 6. december 2006 om en fælles afgiftsordning for luftfartstjenester (3) og Rådets direktiv 96/67/EF af 15. oktober 1996 om adgang til groundhandlingmarkedet i Fællesskabets lufthavne (4).

(3) Det har af afgørende betydning for lufthavnsbrugerne, at det organ, der fastsætter eller anvender afgifterne, jævnligt oplyser dem om, hvordan og på hvilket grundlag sikkerhedsafgifterne inden for civil luftfart beregnes. Disse oplysninger vil give lufthavnsbrugerne indsigt i, hvad det koster at beskytte sikkerheden, således som det er anført i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 300/2008 af 11. marts 2008 om fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart (5) og dens gennemførelsesbestemmelser, og hvor produktive investeringerne i denne beskyttelse er, og hvilke former for tilskud og støtte der tildeles af myndighederne i sikkerhedsøjemed . For at gøre det muligt for det kompetente organ, der fastsætter eller anvender afgifterne, at vurdere behovet for fremtidige investeringer korrekt bør der stilles krav om, at lufthavnsbrugere i god tid underretter det kompetente organ om relevante driftsprognoser, udviklingsplaner samt særlige behov og ønsker.

(4) Da der i Fællesskabet anvendes forskellige metoder til at finansiere eller fastlægge og opkræve de beløb, der skal betales til dækning af sikkerhedsomkostninger, er det nødvendigt at harmonisere grundlaget for opkrævning af afgifter til dækning af disse omkostninger i de lufthavne i Fællesskabet, hvor omkostninger ved at beskytte sikkerheden opkræves som sikkerhedsafgifter. I disse lufthavne bør afgiften afhænge af, hvad det koster at beskytte sikkerheden, idet der tages hensyn til eventuel offentlig støtte til dækning af disse omkostninger med henblik på at undgå eventuel fortjeneste og at tilvejebringe passende og omkostningseffektive sikkerhedstjenester og -faciliteter i de pågældende lufthavne .

(5) Det er vigtigt at skabe åbenhed om anvendelsen af nationale sikkerhedsforanstaltninger, der er strengere end de fælles grundlæggende normer, der er fastsat i medfør af forordning (EF) nr. 300/2008.

(6) I hver af de medlemsstater, hvor der opkræves sikkerhedsafgifter i lufthavne, bør en uafhængig tilsynsmyndighed sikre, at dette direktiv anvendes korrekt og effektivt. Denne myndighed bør råde over de nødvendige personale- og ekspertressourcer samt økonomiske midler til at udføre sine opgaver.

(7) Medlemsstaterne bør have mulighed for at anvende et fælles afgiftssystem, der skal dække et lufthavnsnet eller andre grupper af lufthavne, herunder de lufthavne, som trafikmæssigt dækker samme by eller bygruppe.

(8) Beregningen af omkostningsrelaterede sikkerhedsafgifter bør ske på grundlag af objektive kriterier, f.eks. de kriterier, der er fastsat i de relevante dokumenter fra Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO), og som omfatter anvendelse af antallet af passagerer, luftfartøjets maksimale vægt ved start eller en kombination af begge faktorer.

(9) Målene for den påtænkte handling kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, idet sikkerhedsafgiftssystemerne ikke på nationalt plan kan fastlægges på en ensartet måde i hele Unionen, og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

Artikel 1

Genstand

1. Dette direktiv fastlægger fælles principper for opkrævning af sikkerhedsafgifter i Unionens lufthavne.

2. Dette direktiv finder anvendelse på alle lufthavne, der er beliggende i et område, hvor traktatens bestemmelser gælder , og som er åbne for kommerciel lufttransport .

Dette direktiv gælder ikke for afgifter, der opkræves som betaling for overflyvningstjenester samt tårn- og indflyvningskontroltjenester i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1794/2006, og heller ikke for afgifter, der opkræves som betaling for de groundhandlingydelser, der er opført i bilaget til direktiv 96/67/EF.

Artikel 2

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

a) »lufthavn«: et område, der er specielt indrettet til landing, start og manøvrering af luftfartøjer, herunder også eventuelle tilknyttede anlæg, der er nødvendige af hensyn til flytrafikken og service af luftfartøjer, bl.a. nødvendige anlæg til betjening af den erhvervsmæssige lufttrafik

b) »lufthavnsdriftsorgan«: et organ, som, eventuelt i tilknytning til andre aktiviteter, har fået til opgave i henhold til nationale love eller bestemmelser at administrere og forvalte lufthavnsinfrastrukturen og at koordinere og kontrollere de aktiviteter, der udføres af de forskellige virksomheder, der opererer i de pågældende lufthavne

c) »lufthavnsnet«:

en række lufthavne i en medlemsstat, som drives af samme lufthavnsdriftsorgan, der er udpeget som sådan af den kompetente nationale myndighed

d) »kompetent organ«:

et lufthavnsdriftsorgan eller et andet organ eller en anden myndighed, der er ansvarlig for anvendelse og/eller fastsættelse af luftfartssikkerhedsafgifternes niveau og struktur i Unionens lufthavne

e) »lufthavnsbruger«: en fysisk eller juridisk person, der er ansvarlig for flytransport af passagerer, post og/eller fragt til eller fra den pågældende lufthavn

f) »sikkerhedsafgift«: en afgift, der opkræves af en enhed, lufthavn eller lufthavnsbruger på forskellig vis, og der specifikt har til formål ▐at dække omkostningerne ved sikkerhedsforanstaltninger, der skal beskytte den civile luftfart mod ulovlige handlinger. Omkostningerne ved sikkerhedsforanstaltninger inden for den civile luftfart kan omfatte omkostninger, der hidrører fra garantien for anvendelsen af forordning (EF) nr. 300/2008, eller fra omkostninger i forbindelse med den ansvarlige myndigheds regulerings- eller tilsynsvirksomhed

g) »luftfartssikkerhed« (security):

kombinationen af foranstaltninger og menneskelige og materielle ressourcer, der har til formål at beskytte den civile luftfart mod ulovlige handlinger, som bringer den civile luftfartssikkerhed i fare.

Artikel 3

Ikke-forskelsbehandling

Medlemsstaterne sikrer, at sikkerhedsafgifterne ikke medfører forskelsbehandling af lufthavnsbrugere eller luftfartspassagerer.

Artikel 4

Lufthavnsnet

Medlemsstaterne kan tillade, at det kompetente organ i et lufthavnsnet indfører et fælles og gennemskueligt sikkerhedsafgiftssystem, der skal dække lufthavnsnettet.

Artikel 5

Fælles afgiftssystemer

Efter at have informeret Kommissionen og under overholdelse af EU-retten kan medlemsstaterne tillade, at det kompetente organ anvender et fælles og gennemskueligt afgiftssystem for lufthavne, der trafikmæssigt dækker samme by eller bygruppe, forudsat at hver enkelt lufthavn fuldt ud opfylder kravene om åbenhed i artikel 7.

Artikel 6

Samråd og klageadgang

1. Medlemsstaterne sikrer, at det kompetente organ har adgang til alle nødvendige oplysninger om omkostningerne ved at beskytte luftfartssikkerheden i lufthavnen.

2. Medlemsstaterne sikrer, at der ▐ indføres en obligatorisk procedure for regelmæssigt samråd mellem det kompetente organ og lufthavnsbrugerne eller lufthavnsbrugernes repræsentanter eller sammenslutninger om, hvordan sikkerhedsafgiftssystemet skal fungere, og om afgifternes størrelse. Dette samråd skal finde sted mindst én gang om året , medmindre andet er aftalt under det seneste samråd. Når der er indgået en flerårig aftale mellem det kompetente organ og lufthavnsbrugerne, finder samrådene sted i henhold til denne aftale. Medlemsstaterne bevarer retten til at anmode om hyppigere samråd .

3. Det kompetente organ forelægger lufthavnsbrugerne eller lufthavnsbrugernes repræsentanter eller sammenslutninger eventuelle forslag om at ændre sikkerhedsafgiftssystemet eller sikkerhedsafgifternes niveau, senest seks måneder før ændringen skal træde i kraft, sammen med en begrundelse for de påtænkte ændringer. Det kompetente organ holder samråd om de foreslåede ændringer med lufthavnsbrugerne og tager hensyn til disses synspunkter, før der træffes afgørelse om ændringerne.

4. Det kompetente organ skal offentliggøre sin afgørelse, senest to måneder før den træder i kraft. Opnås der ikke enighed om de foreslåede ændringer mellem det kompetente organ og lufthavnsbrugerne, skal det kompetente organ begrunde sin afgørelse over for brugerne.

5. Medlemsstaterne sikrer, at begge parter i tilfælde af uenighed om en afgørelse om sikkerhedsafgifter, der er truffet af det kompetente organ, kan klage til den uafhængige tilsynsmyndighed, jf. artikel 10, som derpå undersøger begrundelserne for ændringen af systemet med sikkerhedsafgifter eller disses niveau.

6. En medlemsstat kan beslutte ikke at anvende stk. 5 i forbindelse med ændringer af luftfartssikkerhedsafgifternes niveau eller struktur i de lufthavne, for hvilke:

a) national lovgivning foreskriver en obligatorisk procedure, ifølge hvilken lufthavnssikkerhedsafgifter eller det maksimale niveau for lufthavnssikkerhedsafgifter skal fastsættes eller godkendes af den uafhængige tilsynsmyndighed, eller

b) national lovgivning foreskriver en obligatorisk procedure, ifølge hvilken den uafhængige tilsynsmyndighed regelmæssigt eller efter anmodning fra interesserede parter undersøger spørgsmålet om, hvorvidt sådanne lufthavne er underlagt effektiv konkurrence. Hvis situationen på grundlag af en sådan undersøgelse berettiger hertil, bestemmer medlemsstaten, at luftfartssikkerhedsafgifterne eller det maksimale niveau for luftfartssikkerhedsafgifter skal fastlægges eller godkendes af den uafhængige tilsynsmyndighed. En sådan bestemmelse finder anvendelse, så længe det er nødvendigt, på grundlag af den uafhængige tilsynsmyndigheds undersøgelse.

De procedurer, betingelser og kriterier, som medlemsstaten anvender med henblik på at gennemføre dette stykke, skal være relevante, objektive, ikke-diskriminerende og gennemskuelige.

Artikel 7

Åbenhed

1. Medlemsstaterne sikrer, at det kompetente organ forelægger hver enkelt lufthavnsbruger eller lufthavnsbrugernes repræsentanter eller sammenslutninger oplysninger om, hvilke elementer der tjener som grundlag for fastsættelsen af strukturen eller niveauet for samtlige ▐ sikkerhedsafgifter i hver enkelt lufthavn, hver gang de i artikel 6, stk. 2, anførte samråd skal holdes. Oplysningerne skal som et minimum omfatte følgende:

a) en opgørelse over de forskellige ydelser og infrastrukturanlæg, som stilles til rådighed til gengæld for den opkrævede lufthavnsafgift

b) den metode, der anvendes til at beregne sikkerhedsafgifterne

c) den overordnede omkostningsstruktur med hensyn til de faciliteter og ydelser, som sikkerhedsafgifterne vedrører

d) indtægter fra sikkerhedsafgifter og den samlede udgift til de tjenesteydelser, der finansieres hermed

e) det samlede antal ansatte ved de ydelser, for hvilke der opkræves sikkerhedsafgifter

f) enhver finansiering fra offentlige myndigheder af faciliteter og tjenesteydelser, som sikkerhedsafgifterne vedrører

g) prognoser om niveauet for sikkerhedsafgifter, under hensyntagen til de foreslåede investeringer, trafikudvikling og større sikkerhedstrusler .

h) påtænkte investeringer, der kan tænkes at påvirke niveauet for sikkerhedsafgifterne i væsentlig grad.

2. Medlemsstaterne sikrer, at lufthavnsbrugerne forud for hvert samråd, jf. artikel 6, forelægger det kompetente organ oplysninger om navnlig følgende forhold:

a) trafikprognoser

b) prognoser over sammensætningen og den forventede udnyttelse af deres luftfartøjsflåde

c) deres udviklingsplaner i den pågældende lufthavn

d) deres behov i den pågældende lufthavn

e) størrelsen af sikkerhedsafgiften, der af lufthavnsbrugerne pålægges de passagerer, der rejser fra lufthavnen, og oplysninger om de elementer, der tjener som grundlag for fastsættelsen af disse afgifter i henhold til stk. 1, litra a)-h).

3. Medlemsstaterne sikrer, at oplysninger om størrelsen af sikkerhedsafgifter, der pålægges af den kompetente myndighed og lufthavnsbrugerne, er offentligt tilgængelige.

4. Med forbehold af national lovgivning anses de oplysninger, der forelægges i henhold til denne artikel, som fortrolige eller økonomisk følsomme og behandles i overensstemmelse hermed. I forbindelse med børsnoterede lufthavnsdriftsorganer overholdes især de børsretlige bestemmelser.

Artikel 8

Strengere foranstaltninger

1. De yderligere udgifter til gennemførelse af strengere foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 6 i forordning (EF) nr. 300/2008, afholdes af medlemsstaterne.

▐

2. Inden Kommissionen træffer foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 300/2008, analyserer den, hvilke konsekvenser det vil få for sikkerhedsafgifternes niveau. Kommissionen hører den ekspertgruppe vedrørende luftfartssikkerhed, der er nedsat i medfør af artikel 17 i forordning (EF) nr. 300/2008, om resultatet af denne konsekvensanalyse.

Artikel 9

Sikkerhedsafgifternes omkostningsægthed

Sikkerhedsafgifter må udelukkende anvendes til dækning af sikkerhedsomkostninger. Disse omkostninger bestemmes i overensstemmelse med regnskabs- og evalueringsprincipper, som er almindeligt anerkendte i hver enkelt medlemsstat. De samlede indtægter fra sikkerhedsafgifter må ikke overstige lufthavnens, lufthavnsnettets eller gruppen af lufthavnes omkostninger til luftfartssikkerhed.

Medlemsstaterne sikrer dog, at der tages særligt hensyn til:

— omkostningerne ved finansiering af de faciliteter og anlæg, der udelukkende tjener sikkerhedsformål, herunder en rimelig afskrivning af disse faciliteter og anlæg

— det nationale og/eller internationale sikkerhedstrusselniveau

— udgifterne til sikkerhedspersonale og sikkerhedsforanstaltninger

— de tilskud og subsidier, der ydes af myndighederne til sikkerhedsformål.

De omkostninger, der bliver lagt til grund for beregningen af sikkerhedsafgifter, omfatter ikke omkostninger, der måtte være forbundet med mere generelle sikkerhedsfunktioner, som udøves af medlemsstaterne, såsom almindelig ordenshåndhævelse, indsamling af efterretningsoplysninger og nationale sikkerhedsforanstaltninger.

Artikel 10

Uafhængig tilsynsmyndighed

1. Medlemsstaterne udpeger eller opretter et uafhængigt organ som national, uafhængig tilsynsmyndighed, der skal sikre, at de foranstaltninger, der træffes for at efterkomme dette direktiv, anvendes korrekt. Det kan være det samme organ som det, medlemsstaten har givet i opdrag at sikre, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/12/EF af 11. marts 2009 om lufthavnsafgifter (6) anvendes korrekt.

2. Dette direktiv hindrer ikke, at den uafhængige nationale tilsynsmyndighed under dens eget tilsyn og fulde ansvar og under overholdelse af national lovgivning uddelegerer gennemførelsen af dette direktiv til andre uafhængige tilsynsmyndigheder, forudsat at gennemførelsen finder sted efter de samme normer.

3. Medlemsstaterne garanterer, at den uafhængige tilsynsmyndighed er uafhængig, ved at sikre, at den er retligt adskilt fra og funktionelt uafhængig af de kompetente organer eller luftfartselskaberne. Medlemsstater, som bevarer ejerskab til eller kontrol over lufthavne, lufthavnsdriftsorganer eller luftfartsselskaber, sikrer også, at der er en fuldstændig og effektiv strukturel adskillelse mellem myndighedsopgaverne og de aktiviteter, der er knyttet til ejerskabet eller kontrollen. Medlemsstaterne sikrer, at de uafhængige tilsynsmyndigheder udøver deres beføjelser på en upartisk og gennemskuelig måde.

4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navn og adresse på den uafhængige tilsynsmyndighed samt dens opgaver og ansvarsområder og anfører, hvilke foranstaltninger der er truffet for at sikre, at stk. 3 overholdes.

5. Medlemsstaterne sikrer, at der med henblik på uenigheder om sikkerhedsafgifterne træffes foranstaltninger, for at:

a) indføre en procedure for løsning af uenigheder mellem det kompetente organ og lufthavnsbrugerne

b) fastsætte, på hvilke betingelser en uenighed kan indbringes for den uafhængige tilsynsmyndighed, og navnlig give denne beføjelse til at afvise klager, som den vurderer ikke er behørigt begrundet eller tilstrækkelig dokumenteret, og

c) fastsætte de kriterier, som uenigheder vil blive vurderet ud fra med henblik på afgørelse.

Disse procedurer, betingelser og kriterier skal være ikke-diskriminerende, gennemskuelige og objektive.

6. Den uafhængige tilsynsmyndighed offentliggør hvert år en beretning om sin virksomhed.

7. Når en medlemsstat i overensstemmelse med sin nationale lovgivning anvender en forskriftsmæssig eller lovgivningsmæssig procedure med henblik på at fastsætte og vedtage sikkerhedsafgiftsstrukturen eller - niveauet på nationalt plan, varetager de nationale myndigheder, der er kompetente til at undersøge sikkerhedsafgifternes gyldighed, funktionen som uafhængig tilsynsmyndighed i henhold til stk. 1-6.

Artikel 11

Rapport og revision

1. Senest… (7), forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om, hvordan det er blevet anvendt, i givet fald ledsaget af et passende forslag.

2. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om anvendelsen af dette direktiv, navnlig om indsamling af oplysninger til den rapport, der er nævnt i stk. 1.

3. Senest… (8) forelægger Kommissionen en rapport om finansieringen af luftfartssikkerhed med en analyse af udviklingen i luftfartssikkerhedsomkostningerne og metoderne til finansiering af luftfartssikkerhed.

Artikel 12

Gennemførelse

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den… (9). De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.

Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

3. Med forbehold af artikel 11, stk. 2, er en medlemsstat, for så vidt som der ikke opkræves sikkerhedsafgifter i denne medlemsstats lufthavne, ikke forpligtet til at opfylde stk. 1 og 2.

Artikel 13

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 14

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i På Europa-Parlamentets vegne Formand På Rådets vegne Formand

(1) EUT C 128 af 18.5.2010, s. 142.

(2) Europa-Parlamentets holdning af 5.5.2010.

(3) EUT L 341 af 7.12.2006, s. 3.

(4) EFT L 272 af 25.10.1996, s. 36.

(5) EUT L 97 af 9.4.2008, s. 72.

(6) EUT L 70 af 14.3.2009, s. 11.

(7) EUT: Fire år efter dette direktivs ikrafttræden.

(8) EUT: To år efter dette direktivs ikrafttræden.

(9) EUT: To år efter dette direktivs ikrafttræden.