EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 19.10.2011 
SEK(2011) 1234 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Resumé af konsekvensanalysen 
Ledsagedokument til 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDET FORORDNING 
om retningslinjer for den transeuropæiske energiinfrastruktur og om ophævelse af 
beslutning nr. 1364/2006/EF 
{KOM(2011) 658 endelig} 
{SEK(2011) 1233 endelig}  
 
 11) Problemstilling 
Kommissionens meddelelse om prioriteringer  på energiinfrastrukturområdet for 2020 og 
derefter1 bekræftede behovet for at revidere pol itikken og finansieringsrammerne for TEN-E, 
udpegede prioriterede korridorer og områder,  der skal gennemføres inden 2020, og foreslog 
en ny metode til at udpege projekter af fælles interesse til gennemførelse af de højt prioriterede mål. Den ledsagende konse kvensanalyse understregede, at der er behov for 
væsentlig større investeringer og kortere leveringstider end hidtil , nemlig investeringer til 
en værdi af ca. 140 mia. EUR i elnet af europæisk be tydning, ca. 70 mia. EUR i gasnet samt 
2,5 mia. EUR til CO
2-transportinfrastruktur, der skal være færdig senest i 2020. 
Konsekvensanalysen påpegede også hindringer i forbindelse med udstedelse af tilladelser. 
Problemanalysen uddybes yderligere i denne s upplerende konsekvensanalyse, som ledsager 
lovforslaget om energiinfrastruktur. 
Problemer vedrørende procedurerne for udsted else af tilladelser og offentlig modstand 
Disse problemer er blandt de vigtigste af de fa ktorer, der forhindrer en  rettidig gennemførelse 
af energiinfrastrukturprojekte r, særlig el-luftledninger.  De administrative procedurer er 
komplekse og ineffektive , især hvad angår tilre ttelæggelsen af proce durerne og de berørte 
parters ansvarsområder. Der mangler stad ig sammenhæng og klare tidsfrister samt 
forudgående planlægning og koordinering af gennemførelsen af EU's miljølovgivning2. 
Modstanden i de berørte dele af offentlighede n har at gøre med uklarhed om projekternes 
merværdi, de reelle eller formodede virkninger for miljøet og landskabet, sundheds- og sikkerhedsmæssige bekymringer samt sen og util strækkelig inddragelse af offentligheden og 
de berørte parter. 
Problemer vedrørende reguleringsrammerne  
De eksisterende rammer ikke er indrettet til at  nå de fastlagte mål fo r europæisk infrastruktur. 
Takstfastsættelsen og de lovgivningsmæssige inc itamenter er fortsat nationalt målrettet mod 
kortsigtet omkostningseffektiv itet uden hensyntagen til de n tilsvarende langsigtede 
investeringsudfordring i forbindelse med Eu ropa 2020-strategien. Vigtige afgørelser om 
grænseoverskridende projekter træffes udelukkende  på grundlag af nationale prioriteringer. 
Dette er især et problem, hvis fordele og omkostninger er ulige fordelt mellem 
medlemsstaterne. I sådanne tilf ælde kan godkendelsen af grænse overskridende investeringer 
blive en kompleks og langtrukken proces. 
Problemer vedrørende finansiering 
I betragtning af de omfa ttende investeringer, der skal til, og vigtigheden af at nå målene på 
energiinfrastrukturområdet inden 2020 står netoperatørerne over for betydelige 
finansieringsmæssige udfordr inger. Den finansielle krise begrænser virksomhedernes 
muligheder for at optage lå n på gunstige vilkår, mens landerisiciene stiger og 
kreditvurderingerne falder. De nuværende regule ringsrammer og ejerforhold gør det i praksis 
vanskeligt for transmissionssystemoperatørerne at  tiltrække nye institu tionelle investorer. På 
EU-plan er det eksisterende TEN-E-program med dets begrænsede fokus på tilskud til 
gennemførlighedsundersøgelser og manglende pa ssende instrumenter til risikobegrænsning 
ikke egnet til at lette adgangen til gæld/egenkapital og give offentlige og private investeringer i fremtidens energinet den nødvendige løftestangseffekt. 
 
                                                
 
1  KOM (2010) 677. 
2  Direktiv 92/2001/EØF, 42/85/EØF , 43/894/EØF, 2009/147/EF, 2000/60/EF.  
 
 22) Analyse af subsidiaritetsprincippet og EU-merværdien 
EU 's kompetence på energiom rådet er nedfældet i traktate n om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 194 om  Unionens politik på energiområdet. 
Energinettene er omfattet af artikel 170 og 171 i TEUF. Hvad angår udstedelse af tilladelser 
hedder det i artikel 171, stk. 2, i TEUF: " Medlemsstaterne samordner indbyrdes i kontakt med 
Kommissionen den politik, der fø res på nationalt plan, og som kan få væse ntlig indflydelse på 
gennemførelsen af målene i artikel 170 ."  Endvidere giver ar tikel 194, stk. 2, i TEUF EU 
mulighed for at træffe de nødvendige foransta ltninger for at fremme sammenkobling af 
energinet. 
 
3) EU-initiativets formål 
Det overordnede formål med dette initiativ er at sikre en tilstrækkelig og rettidig udvikling af 
energiinfrastrukturerne i hele EU  og i nabolandene for at opfylde EU's energipolitiske mål om 
markedsintegration, forsyningssikkerhed og bæredygti ghed. Initiativet skal navnlig sikre, at 
de prioriterede korridorer i de n transeuropæiske energiinfras truktur gennemføres inden 2020, 
ved at: 
− strømline tilladelsesprocedurerne for at opnå en  væsentlig kortere varighed for projekter af 
fælles interesse og øge offentlighedens deltagelse og accept i forbindelse med 
gennemførelsen af sådanne projekter 
− lette reguleringen af projekter af fælles inte resse på el- og gasområdet ved at fordele 
omkostningerne ud fra de opnåede positive virkninger og sikre, at tilladte afkast stemmer 
overens med risiciene 
− fastlægge regler for adgang til finansiel støtte  fra EU i form af markedsbaseret og direkte 
finansiel støtte til projekter af fælles interesse. 
Hensigten er at erstatte de eksisterende retningslinjer for TEN-E og supplere forslaget til 
forordning om "Connecting Europe -faciliteten" for alle infrastruktursektorer (energi, 
transport, telekommunikation) samt at fastsætte fælles regler for tildeling af EU-støtte både i 
form af tilskud og via nye finansielle instrumenter. 
 
4) Mulige løsningsmodeller 
Der er drøftet følgende mulige løsningsmodeller for de tre politikområder, som de 
konstaterede problemer vedrører: 
 
Politikområde A: Udstedelse af tilladelser, inddragelse af intere ssenter og kompensation  
Løsningsmodel A.0  Fortsætte som hidtil  
Løsningsmodel A.1  Indførelse af en" fælles europæisk interesse"-ordning  
Løsningsmodel A.2  Tilrettelæggelse og tidsbegræns ning af tilladelsesprocessen  
 Element A.2.1: Tilrettelæggels e af tilladelsesprocessen  
 Delmodel 
A.2.1.a  Ledende myndighed uden beslutningsbeføjelser på nationalt plan (let udgave af "one-stop shop" )
 
 A.2.1.b  Ledende myndighed med beslutningsbeføjelser (fuldstændig "one-stop shop ")
 
 A.2.1.c  Tværnational ledende myndighed med europæisk myndighed i sidste instans og en europæisk tilladelsesprocedure
 
 Element A.2.1: Tidsbegrænsning af tilladelsesprocessen  
 
 3 A.2.2.a  Krav om, at medlemsstaterne skal fastsætte frister for udstedelsen 
af tilladelser for hver enkelt projekt af fælles interesse  
 A.2.2.b  Retligt bindende frister, der fastsættes af de berørte parter inden for 
rammerne af det regionale samarbejde  
 A.2.2.c  Retligt bindende frist, der fastsættes ved en EU-retsakt  
Løsningsmodel A.3  Indførelse af en" fælles europæisk inte resse"-ordning og tilrettelæggelse og 
tidsbegrænsning af tilladelsesprocessen  
Politikområde B: Regulering  
Løsningsmodel B.0  Fortsætte som hidtil  
Løsningsmodel B.1  Omkostningsfordeling  
 B.1.a  EU-transmissionstakst  
 B.1.b  Forudgående omkostningsfordeling  
 B.1.c  Forudgående omkostningsfordeling med efterfølgende tilpasning  
Løsningsmodel B.2  Investeringsincitamenter  
 B.2.a  Risikorelaterede incitamenter fo r projekter af fælles interesse  
 B.2.b  Sanktioner og håndhævelse over for projekter af fælles interesse  
Løsningsmodel B.3  Forudgående omkostningsfordeling og risikorelaterede incitamenter for projekter af 
fælles interesse  
Politikområde C: Finansiering  
Løsningsmodel C.0  Fortsætte som hidtil  
Løsningsmodel C.1  Risikodelingsinstrumenter  
Løsningsmodel C.2  Risikokapitalinstrumenter  
Løsningsmodel C.3  Tilskud til byggefasen af projekter  
Løsningsmodel C.4  Kombination af tilskud, risikodelings- og risikokapitalinstrumenter  
Efter en indledende analyse blev delm odellerne A.2.1.a, A.2.1.c, A.2.2.a, A.2.2.b og B.1.a 
forkastet, da foranstaltningerne blev anset fo r at være ineffektive eller uforholdsmæssigt 
omfattende i forhold til deres virkninger. 
 
5) Analyse af virkningerne 
Fortsættes der som hidtil, vil nye infrastrukturpr ojekter også fremover blive forsinket, især på 
elektricitetsområdet, på grund af problemer med finansiering, regulering og udstedelse af 
tilladelser.  De europæiske mål vil ikke blive opfyldt i tilstrækkelig grad  af markedsaktørerne 
og medlemsstaterne. Kommissionen an slår, at en stor del af de nødvendige investeringer på 
ca. 200 mia. EUR frem til 2020 vil ikke vil blive gennemført  til tiden med de eksisterende 
rammer, og at EU muligvis ikke vi l være i stand til at opfylde si ne energi- og klimapolitiske 
mål inden 2020.  Manglende sammenkobli nger vil begrænse mulighederne for 
systemoptimering, øge risikoen for afbrydelser og  udløse yderligere inve steringer i dyr back-
up- og balanceringskapacitet. Hvis TEN-E-p rogrammet og andre EU-støtteprogrammer blot 
videreføres, vil de ikke være i stand til at hæve investeringsniveauet væsentligt. 
 
5.1. Udstedelse af tilladelser  
LØSNINGSMODEL A.1: Indførelse af en  "fælles europæisk interesse"-ordning  
Denne løsningsmodel forventes at have positive virkninger på mellemlang sigt, da den vil 
bidrage til, at der iværksætte s flere projekter i tide, end hvi s den nuværende model fortsætter 
uændret. Borgerne berøres potentielt i og med, at  der vil være begrænset mulighed i løbet af 
tilladelsesproceduren for at drage nødvendigheden af et proj ekt i tvivl. Den nye ordning 
 
 4forventes ikke at have væsentligt større indvirkning på miljøet end den nuværende, eftersom 
det antages, at projekterne fuldføres tidlige re. En vellykket gennemførelse af projekterne 
forventes at bidrage væsentligt til klimamålene.  Investorerne vil få st ørre sikkerhed, hvilket 
vil bidrage positivt til projekternes rentabilit et. Hvad angår omkostningerne til administration, 
anslås det, at behovet for ressourcer til behandli ng af et givet antal projekter reduceres med 
ca. 3 % hos initiativtagerne, og med 12 % hos myndighederne.  
LØSNINGSMODEL A.2: Regler fo r tilrettelæggelse af tillad elsesprocessen og for dens 
varighed (delmodel A.2.1b, fuldstændig "one-s top shop", og A.2.2.c "tidsfrist på 4 år")  
Denne løsningsmodel forventes at have en st ærk, positiv virkning, de r betyder, at langt 
hovedparten af projekterne gennemføres til tide n. Antallet af projekter, der gennemføres til 
tiden, vil være højere end under lø sningsmodel A.1, men ikke alle projekter af fælles interesse 
vil blive prioriteret lige højt. Denne løsni ngsmodel vil give borge rne væsentligt bedre 
mulighed for at deltage i beslutningsproc essen, da den ledende myndighed og/eller 
projektiværksætterne vil være nødt til at sikre, at borgerne høres i en tidlig fase. Omkostningerne ved overholdelse bliver høj ere end under løsningsmodel A.1. De positive 
følger for administrationsomkostningerne forvente s at blive større under  denne model, idet 
der forventes en besparelse på 26 %. 
LØSNINGSMODEL A.3: Indførelse af en "fælles europæisk interesse"-ordning og 
regler for tilrettelæggelse af tillad elsesprocessen og for dens varighed 
Den samlede virkning af denne løsningsmodel, der kombinerer virkningerne af model A.1 og 
A.2, anses for at være den mest positive blandt  alle løsningsmodellern e, da konsekvensen vil 
være en rettidig færdiggørelse af næsten al le de nødvendige projekte r inden 2020, forudsat at 
der indføres passende regulerings- og finansieringsbestemmelser. De miljømæssige virkninger, de sociale virkni nger for beskæftigelsen og de økonomiske virkninger for BNP 
forventes at være større under denne løsningsmode l, da alle projekter vil blive færdiggjort, og 
besparelserne i administrationsomkostningerne ville beløbe sig til 31 %. 
På grundlag af denne analyse fo retrækkes løsningsmodel A.3. 
 4.2. Reguleringsforanstaltninger
 
LØSNINGSMODEL B.1: Omkostningsfordeling  
Forudgående omkostningsfordeling vil skabe mu lighed for visse invest eringer, som der under 
uændrede forhold ikke ville være nogen realis tisk omkostningsdeling for. Dette vil få 
distributionsmæssige og sociale konsekvenser  for markedsdeltagerne og de endelige 
forbrugere. Der forventes begrænsede administ rative virkninger som følge af kravet om, at 
reguleringsmyndighederne skal samarbejde med hinanden og med transmissionssystemoperatører fra forskellige medlemsstater. 
Virkningerne af forudgående omkostningsfordeling med mulighed for efterfølgende 
tilpasning vil kun adskille sig fra ovenstående delmodel i de endelige økonomiske og 
distributionsmæssige konsekvenser.  Mens det vil gøre fordelingen mere præcis, vil det skabe 
en indtægtsrisiko for transmissionssystemopera tører og eksterne inve storer. Gennemførelsen 
kan udløse yderligere administrationsomkostninge r, da transmissionssystemoperatørerne og 
de nationale reguleringsmyndigheder kan være nødt  til at revurdere fordelene og genforhandle 
omkostningsfordelingen.  
Som følge heraf foretræ kkes delmodel B.1.b. 
 
 5LØSNINGSMODEL B.2: In vesteringsincitamenter  
Incitamenter til projekter med større risici  vil have en positiv økonomisk virkning på 
virkeliggørelsen af infrastruktur, i og med at de udfordringer, der er forbundet med bestemte 
investeringer, anerkendes.  De finansielle virkninger af et  sådant tilskud til nettaksterne vil fortsat være meget begrænset 
af følgende årsager: det forvente s kun at berøre et lille antal i nvesteringer, de administrative 
virkninger vil være begrænse de, og transmissionsomkostningern e udgør kun en lille andel af 
slutpriserne på energi.   Sanktioner og håndhævelsesforanstaltninger, der tvinger transmissionssystemoperatørne til 
at levere aftalte højt prioriterede projekter til tiden , vil kunne bidrage til øget social velstand i 
EU. Sådanne foranstaltninger forudsætter, at de nationale regulerings myndigheder tildeles nye 
beføjelser. Foranstaltningerne kan også udløse en stærk modstand fra 
transmissionssystemoperatørne, da den økonomis ke virkning kan være negativ, enten på 
grund af lavere indtægter som følge af sankti oner i tilfælde af manglende overholdelse af 
leveringsbetingelserne, eller på grund af yderligere udækkede ri sici, som operatørerne hæfter 
for, selv om leveringsbetingelserne overholdes.   Merværdien af en sådan obligatorisk ordning 
sammenlignet med en incitamentbasere t ordning synes derfor begrænset.  
Som følge heraf foret rækkes delmodel B.2.a. 
LØSNINGSMODEL B.3: Forudgående omko stningsfordeling og risikorelaterede 
incitamenter for projek ter af fælles interesse  
Denne model er den foretrukne løsning , da den kombinerer de positive virkninger af begge 
foretrukne delmodeller, og gør det mu ligt at dække flest projekter. 
 
4.2. Finansiering  
LØSNINGSMODEL C.1: Risikodelingsinstrumenter  
Indførelse af instrumenter til risikodeli ng vil forbedre adgangen til kapital og nye 
finansieringskilder og risikovillig  kapital (f.eks. oblig ationer eller garantier) på mere passende 
vilkår og vil dermed øge projekternes kommerc ielle levedygtighed og chancen for en positiv 
beslutning om investering. Denne form for støtte  vil medføre lavere udgifter for det offentlige 
budget end direkte tilskud og vil have en stor  multiplikatoreffekt (op til 25). Denne 
løsningsmodel kræver samarbejde med finans ielle institutioner og mindsker dermed den 
administrative byrde for Kommissionen.  
LØSNINGSMODEL C.2: Ri sikokapitalinstrumenter  
Tilvejebringelse af egenkap ital vil have en yderst positiv indvirkning på den økonomiske 
kapacitet og tiltrække nye investorer. Ved at st øtte projekter i deres tidlige fa se vil man opnå, 
at projekterne hurtigere modne s, især hvis der er tale om  mere komplekse og innovative 
projekter, der omfatter en lang ræ kke aktører. Der kan forventes en stor løftestangseffekt af 
EU-støtten med en multiplikationsfaktor på mellem 1 og 10. Hvis investeringerne 
"udliciteres" til finansielle institutioner, vil dette medføre betydelige ressourcebehov i de pågældende institutioner. 
LØSNINGSMODEL C.3: Tilskud til byggefasen af projekter  
Tilskud vil give betydelige positive økonomiske og sociale virkninger og støtte 
gennemførelsen af projekter, der ikke ville blive udviklet af markedskræfterne og gennem 
 
 6regulering alene, og vil samtidig afbøde effekten  på nettaksterne. Denne form for støtte vil 
især blive rettet mod de projekter, der er særl ig vigtige for opfyldels en af de energi- og 
klimapolitiske mål for 2020 og for det indre marked og forsyningssikkerheden i EU. De 
administrative virkninger vil afhænge direkte af antallet af projekter og EU's budget til støtte 
af projekterne. 
LØSNINGSMODEL C.4: Kombination af tilskud, risikodelings- og 
risikokapitalinstrumenter  
Denne løsningsmodel kombiner er model C.1, C.2 og C.3 og sa mler dermed de positive 
virkninger af disse tre modeller. Men ved at stille en samling af markedsbaserede 
instrumenter (C.1 og C.2) og direkte finansie l støtte (C.3) til rå dighed opnår man også 
synergivirkninger og effektivitets gevinster, da der bliver mulighe d for fleksibelt at vælge den 
mest omkostningseffektive løsni ng på specifikke projektrisici. 
Følgelig foretrækkes løsningsmodel C.4.  Dette valg afspejler de forslag vedrørende EU's 
fremtidige budget, som Europa-Kommissionen fremsatte den 29. juni 2011, og det afspejler 
samtidig fuldt ud forslaget om Connecting Europe-faciliteten. 
 
6) Sammenligning af løsningsmodellerne og konklusion af konsekvensanalysen 
Som resultat af konsekvensan alysen er der opstillet et sæt foretrukne løsningsmodeller : 1) 
Indførelse af en "fælles europæisk interesse" -ordning, fuldstændig samordning af udstedelsen 
af tilladelser (one-stop-shop) og en tidsbegrænsning af projekter af fælles in teresse på 4 år.  2) 
Forudgående grænseoverskridende omkostningsford eling og risikospecifikke incitamenter for 
projekter af fælles interesse. 3) En kombination af tils kud, risikodelings- og 
risikokapitalinstrumenter. Hver for sig vil ingen af disse løsninger kunne resultere i de 
nødvendige investeringer , og derfor må der en samordnet po litisk indsats til, der kombinerer 
de foretrukne løsningsmodeller.  
Samlet betragtet vil de negative virkninger for miljøet, de enkelte borgere og taksterne i det 
store hele blive opvejet af de forventede fordele ved færdiggørelsen af de  transeuropæiske net. 
Dette vil gøre det muligt for EU at opfylde de energi- og klimapolitiske mål, der er vedtaget 
på EU-plan, navnlig målene om, at vedvarende energikilder skal dække 20 % af det endelige 
energiforbrug, og at udledningen af drivhusgass er skal nedbringes med 20 % inden 2020. En 
hensigtsmæssig infrastruktur vil også fremme en fuld integration af det indre marked for el og gas og dermed skabe nye muligheder for systemoptimering og effektivitet, konkurrence og øgede valgmuligheder for den endelig e forbruger og således at få energipriserne til at falde. 
Foranstaltningerne vil også øge energiforsyningssikkerheden ved at  føre til en diversificering 
af kilder, ruter og leverandører og ved at gøre systemerne mere stabile, men også ved at 
forbedre sikkerheden i nettene og dere s robusthed over for klimaændringer.  
Alt dette vil bidrage til en væ sentlig generel positiv indvir kning på BNP og beskæftigelsen, 
som det allerede blev påpeget i konsekvens analysen fra 2010 (+ 0,42 % vækst og 410 000 
ekstra arbejdspladser i perioden 2011-2020 sammenlignet med referencescenariet).  
Nedenstående tabel sammenfatter virkningern e af de forskellige løsningsmodeller og 
delmodeller. 
Løsningsmodel  Økonomiske og 
sociale virkninger  Miljøvirkninger  Andre virkninger  
A.1 + = Retlig gennemførlighed: -  
A.2 ++ + Retlig gennemførlighed: -  
 
 7Løsningsmodel  Økonomiske og 
sociale virkninger  Miljøvirkninger  Andre virkninger  
A.3 +++ ++ Retlig gennemførlighed: -  
B.1 ++ + Administrative virkninger: -  
B.2 ++ + Indvirkning på taksterne: -  
B.3 +++ ++ Administrative virkninger og 
indvirkning på taksterne: -  
C.1 +++ +  
C.2 ++ + Administrative virkninger: -  
C.3 +++ ++ Administrative virkninger: -  
C.4 +++ ++ Administrative virkninger: -  
Indvirkning på taksterne: +  
A.3 & B.3 & C.4 +++ +++ Retlig gennemførlighed, 
administrative virkninger: -  
Indvirkning på taksterne: +  
Sammenfatning af virkningerne  (=: svarer til referencescenariet; fr a + til +++: forbedring i forhold til 
referencescenariet; fra - til - - -: forv ærring i forhold til referencescenariet)