P6_TA(2007)0030

Genanvendelse af affald

Europa-Parlamentets beslutning om en temastrategi for genanvendelse af affald (2006/2175(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget "Fremme af bæredygtig ressourceudnyttelse: Temastrategi for affaldsforebyggelse og -genanvendelse" (KOM(2005)0666),

- der henviser til EF-traktatens artikel 2 og 6, hvorefter miljøbeskyttelseskrav skal integreres i de forskellige områder af Fællesskabets politikker med henblik på at fremme bæredygtig udvikling af den økonomiske virksomhed,

- der henviser til EF-traktatens artikel 175,

- der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF af 22. juli 2002 om fastlæggelse af Fællesskabets sjette miljøhandlingsprogram [1], navnlig artikel 8 heri,

- der henviser til Kommissionens meddelelse "Temastrategi for bæredygtig udnyttelse af naturressourcer"(KOM(2005)0670) (ressourcestrategien),

- der henviser til sin beslutning af 20. april 2004 vedrørende Kommissionens meddelelse "På vej mod en temastrategi for affaldsforebyggelse og genanvendelse" [2],

- der henviser til sin beslutning af 19. november 2003 om opfølgningsrapporten om Rådets direktiv 75/442/EØF (affaldsrammedirektivet) [3],

- der henviser til sin beslutning af 14. november 1996 om Kommissionens meddelelse om revisionen af Fællesskabets strategi for affaldshåndtering og udkast til Rådets resolution om affaldspolitik [4] samt til Rådets resolution af 24. februar 1997 om en EF-strategi for affaldshåndtering [5],

- der henviser til Den Europæiske Domstols afgørelser, navnlig i sag C-203/96, C-365/97, C-209/98, C-418/99, C-419/99, C-9/00, C-228/00 og C-458/00, C-416/02 og C-121/03,

- der henviser til forretningsordenens artikel 45,

- der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A6-0438/2006),

Indledning

A. der henviser til, at der i artikel 8 i det sjette miljøhandlingsprogram er fastlagt meget præcise målsætninger, mål og principper for EU's affaldspolitik,

B. der henviser til, at artikel 8, stk. 2, nr. iv), i det sjette miljøhandlingsprogram indeholder bestemmelser om udvikling eller revision af direktiverne om bygge- og nedrivningsaffald, spildevandsslam og biologisk nedbrydeligt affald,

Den aktuelle situation

C. der henviser til, at selv om EU's affaldspolitik i de seneste 30 år har haft succes på visse områder, er der stadig ikke fundet en løsning på følgende problemer:

1) mængderne af såvel farligt som ikke-farligt affald fortsætter med at vokse

2) potentialet for affaldsforebyggelse og -genanvendelse er ikke fuldt udnyttet

3) den illegale (grænseoverskridende) transport af affald er i stadig vækst

4) affaldshåndtering fører til emissioner til luften, vandet og jorden

5) der mangler lovgivning om visse vigtige affaldsstrømme

6) gennemførelsen af lovgivningen om affald er i mange tilfælde mangelfuld

7) medlemsstaternes anvender forskellige fremgangsmåder til løsning af affaldsproblemer

8) den nuværende affattelse af Fællesskabets affaldslovgivning giver anledning til visse fortolkningsproblemer,

D. der henviser til, at økonomier er ligesom økosystemer, idet begge systemer tager energi og materialer til sig og gør dem til produkter og processer, men med den forskel, at vores økonomi følger lineære ressourcestrømme, mens naturen er cyklisk, ligesom økosystemer udøver funktioner, hvor affald konverteres til ressourcer, idet der overføres energi fra sollyset, hvilket industrielle processer ikke kan; der påpeger, at produktion og produkter, der fører til affaldsstrømme, som naturen ikke kan optage og omforme til nye ressourcer, bliver stadig mere problematiske ud fra et bæredygtighedssynspunkt på baggrund af de hurtigt voksende økonomier og befolkninger,

E. der henviser til, at der er et pressende behov for at ændre det nuværende produktions- og forbrugssystem, og at hovedsigtet må være at ændre forbruget i en bæredygtig retning og få processerne for udvinding af råmateriale, produktion og produktdesign til at afspejle naturens egne processer og mønstre mest muligt,

F. der henviser til, at en bedre forståelse af, hvordan naturens systemer virker, og hvordan industri og erhverv kan struktureres ud fra biologiske retningslinjer, både kan forbedre miljøet og fastlægge bundlinjen,

G. der henviser til, at et middel til at forebygge affaldsproduktion er at fremme mere integrerede og systembaserede metoder som f.eks. samling af produktionen i klynger, funktionel tænkning (konvertering af produkter til tjenester), dematerialisering og teknologisk udvikling baseret på en efterligning af naturen,

Mål for en dynamisk EU-affaldspolitik

H. der henviser til, at bortskaffelse, herunder især deponering, stadig er den mest almindelige form for affaldsbehandling i de fleste medlemsstater,

I. der henviser til, at forebyggelse, genbrug, genanvendelse og energimæssig udnyttelse af affald — i nævnte rækkefølge — kan spare naturressourcer,

J. der henviser til, at Fællesskabets og medlemsstaternes mål for affaldsforebyggelse aldrig er blevet opfyldt, selv om forebyggelse fortsat er den vigtigste målsætning,

K. der henviser til, at Fællesskabet ikke har fastlagt tilstrækkelige minimumsstandarder for mange nyttiggørelses-og genanvendelsesanlæg, hvilket resulterer i forskellige miljøbeskyttelsesniveauer i medlemsstaterne, miljødumping og konkurrenceforvridning,

1. anerkender, at Kommissionens meddelelse "Fremme af bæredygtig ressourceudnyttelse: Temastrategi for affaldsforebyggelse og -genanvendelse" udgør et grundlag for drøftelsen af den fremtidige affaldspolitik,

2. fremhæver det vigtige princip om, at affaldshåndtering primært skal sigte på at opnå et højt beskyttelsesniveau for miljøet og menneskers sundhed og i mindre grad på at forbedre den måde, hvorpå det indre marked for affaldsnyttiggørelse fungerer;

3. understreger, at der ikke blot skal tages hensyn til virkningerne på miljøet i EU, men også på virkningerne uden for EU;

4. understreger betydningen af de generelle principper for affaldshåndtering, som f.eks. forsigtighedsprincippet, forureneren betaler-princippet, princippet om affaldsproducentens ansvar samt, for visse affaldsstrømmes vedkommende, princippet om den enkelte producents ansvar samt principperne om nærhed og tilstrækkelig egenkapacitet;

Hovedaktioner

5. fremhæver, at den fuldstændige gennemførelse af Fællesskabets gældende affaldslovgivning og ensartet håndhævelse heraf i alle medlemsstater er en prioriteret målsætning;

6. finder det uforståeligt, at der på trods af et forslag om revision af affaldsrammedirektivet mangler mange konkrete gennemførelsesforanstaltninger og -bestemmelser (som var forudset i det sjette miljøhandlingsprogram);

Forenkling og modernisering af gældende lovgivning

7. understreger, at definitionerne kun bør ændres med henblik på præcisering, og ikke for at svække miljøbeskyttelsesbestemmelserne eller for at fremme offentlighedens accept af et begreb (ved eksempelvis at opbløde den negative bibetydning af "affald" eller "bortskaffelse");

8. understreger, at politiske beslutninger, såsom definitionerne på affald, nyttiggørelse og bortskaffelse, ikke skal træffes ved en komitologiprocedure, men ved fælles beslutningstagning;

9. fremhæver, at anvendelsen af komitologiproceduren bør begrænses til beslutninger, der ikke vedrører politik, herunder især beslutninger af teknisk og videnskabelig karakter;

10. modsætter sig en generel afklassificering af affald, der kan resultere i en uhensigtsmæssig miljøbehandling og manglende sporbarhed af affaldsstrømme; fremhæver, at procedurer for afklassificering af affald kun kan overvejes i særlige tilfælde, hvor der er tale om homogene affaldsstrømme, som f.eks. kompost, genanvendte materialer, nyttiggjort papir og nyttiggjort glas;

11. fremhæver, at affald først bør anses for ikke længere at være affald, når at den pågældende affaldsstrøm har været igennem en genbrugs-, genanvendelses- eller nyttiggørelsesproces — hvilket ikke udelukker, at en nyttiggørelsesproces kan resultere i, at der opstår nyt affald — og overholder de vedtagne EU-standarder, hvorefter det er egnet til et formål, og efter at sporbarhedsregler er vedtaget og taget i anvendelse;

12. kræver, at alt affald, der er beregnet til energiudnyttelse eller forbrænding, fortsat bør klassificeres som affald og være omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald [6] (forbrændingsdirektivet);

13. fremhæver, at listerne over nyttiggørelses- og bortskaffelsesoperationerne i bilagene til affaldsrammedirektivet bør revideres og tilpasses den gældende affaldshåndteringspraksis ved den fælles beslutningsprocedure;

14. stiller sig yderst forbeholdent over for den foreslåede metode til beregning af energieffektivitet og over for, at denne metode udelukkende skal finde anvendelse på kommunale forbrændingsanlæg; opfordrer Kommissionen til at revidere forbrændingsdirektivet med henblik på fastlæggelse af ensartede miljøstandarder (for emissioner og energieffektivitet) for både forbrænding og kombineret forbrænding af affald;

Indførelse af livscyklustankegang i affaldspolitik

15. fremhæver den centrale betydning af affaldshierarkiet, der opstiller prioriteringerne for aktionerne i faldende orden:

- forebyggelse;

- genbrug;

- genanvendelse af materialer;

- andre former for nyttiggørelse, f.eks. energiudnyttelse;

- bortskaffelse,

som en hovedregel for affaldshåndtering med henblik på at nå målet om at mindske både produktionen af affald og dennes og affaldshåndteringens negative indvirkning på sundhed og miljø;

16. anser livscyklustankegangen for at være et nyttigt begreb, der kan anvendes i forbindelse med evalueringen af indvirkningen af affald på miljøet og på menneskers sundhed; fremhæver, at hierarkiet selv er baseret på dette begreb, men anerkender, at livscyklusmetoden og andre analyser kan anvendes i ekstraordinære tilfælde, hvor man ønsker at afvige fra affaldshierarkiet, dog kun i de tilfælde, hvor der foreligger tydelig dokumentation for, at en anden mulighed er bedre af miljø- eller sundhedsårsager eller vil gøre det muligt at undgå urimeligt høje omkostninger;

Bedre videngrundlag

17. støtter forbedringen af videngrundlaget med hensyn til EU's affaldspolitik, men fremhæver, at det er vigtigere at gennemføre konkrete tiltag;

Affaldsforebyggelse

18. beklager manglen på kvantitative og kvalitative mål for reduktion af alle relevante kategorier af affald, der blev anført som et af de prioriterede tiltag i det sjette miljøhandlingsprogram; anmoder Kommissionen om ved den endelige evaluering af det sjette miljøhandlingsprogram at fremsætte forslag til konkrete mål;

19. opfordrer Kommissionen til at fremlægge konkrete affaldsforebyggelsesforanstaltninger inden for produktpolitik, kemikaliepolitik og miljødesign for at minimere såvel affaldsproduktionen som tilstedeværelsen af farlige stoffer i affald og derigennem støtte en sikker og miljøvenlig behandling af affald; fremhæver betydningen af at fremme produkter og teknologier, der er mindre skadelige for miljøet, samt produkter, der er mere velegnede til genbrug og genanvendelse;

20. understreger betydningen af vekselvirkningen mellem affaldsstrategien og andre temastrategier, navnlig bæredygtig anvendelse af naturressourcer, bæredygtig udvikling og integreret produktpolitik;

21. opfordrer Kommissionen til at udarbejde en række indikatorer inden 2008 som bebudet i temastrategien for bæredygtig udnyttelse af naturressourcer;

22. fremhæver, at den korrekte gennemførelse af begrebet "producentansvar" er et vigtigt redskab til forebyggelse af affald;

23. understreger, at oplysningskampagner spiller en vigtig rolle i forbindelse med affaldspolitik, navnlig hvad angår forebyggelse, med henblik på at bevidstgøre befolkningen om fordelene ved en bæredygtig affaldshåndtering;

24. opfordrer Kommissionen til at styrke affaldsforebyggelsesaspekterne i de referencedokumenter om bedste tilgængelige teknik (BREF), der er udarbejdet i henhold til Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening [7] (IPPC-direktivet), og at indarbejde relevant vejledning i disse dokumenter;

Genbrug

25. opfordrer Kommissionen til at fremlægge konkrete foranstaltninger til fremme af genbrugs- og reparationsaktiviteter:

- indførelse af akkreditering af genbrugscentre,

- indførelse af en nedsat momssats for produkter, der sælges af akkrediterede genbrugscentre,

- opstilling af en køreplan for udarbejdelse af genbrugsstandarder på EU-plan,

- sikring af overvågning og rapportering i forbindelse med genbrugsaktiviteter;

På vej mod et europæisk genanvendelsessamfund

26. understreger betydningen af at opnå fælles minimumsstandarder for nyttiggørelse og genanvendelse på EU-plan og fremhæver, at der kun vil blive skabt ensartede spilleregler, hvis anvendelsen af økonomiske instrumenter tilnærmes i hele EU;

27. fremhæver betydningen af kildesortering af affald samt genanvendelsesmål og producentansvar for at forbedre genanvendelsessatsen for visse affaldsstrømme;

28. erkender, at der med hensyn til løsning af problemer med grænseoverskridende affaldshåndtering er behov for et bedre EU-samarbejde;

29. understreger, at en materialespecifik tilgang til fremme af genanvendelse bør være et supplement til en tilgang baseret på affaldsstrømme; opfordrer Kommissionen til at analysere den praktiske og økonomiske gennemførlighed af en sådan tilgang nærmere;

30. opfordrer igen Kommissionen til at fremsætte forslag om særskilte direktiver om biologisk nedbrydeligt affald, affald fra bygge- og nedrivningsvirksomhed og spildevandsslam, som anført i det sjette miljøhandlingsprogram;

31. opfordrer Kommissionen til at følge op på sin grønbog om miljøaspekterne i forbindelse med PVC (KOM(2000)0469);

32. opfordrer til, at mængderne af affald til bortskaffelse reduceres til et minimum; opfordrer Kommissionen til igen at foreslå en revision af Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald [8], herunder en tidsplan:

- fra 2010: forbud mod deponering af ikke-forbehandlet affald med gæringsdygtige dele;

- fra 2015: forbud mod deponering af papir, pap, karton, glas, tekstiler, træ, kunststof, metal, gummi, kork, keramik, beton, mursten og fliser;

- fra 2020: forbud mod deponering af alt affald, der kan genanvendes;

- fra 2025: forbud mod deponering af alt restaffald, medmindre det ikke kan undgås eller er farligt (f.eks. filteraske);

33. påpeger, at de juridiske forpligtelser, der er fastsat FN's Basel-konvention [9] og i OECD-beslutninger [10], gennemføres i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 af 14. juni 2006 om overførsel af affald [11]; støtter forebyggelsen af miljødumping og fingeret nyttiggørelse og understreger, at et af formålene med at regulere overførsel af affald er at øge genbruget og genanvendelsen af affald med henblik på at sikre et højt beskyttelsesniveau for miljøet og menneskers sundhed;

34. fremhæver, at medlemsstaterne er berettigede til at anvende principperne om nærhed og tilstrækkelig egenkapacitet i forbindelse med nyttiggørelse eller bortskaffelse af blandet husholdningsaffald med henblik på at tilskynde til national planlægning af affaldshåndterings- og affaldsforbrændingskapacitet;

*

* *

35. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter.

[1] EFT L 242 af 10.9.2002, s. 1.

[2] EUT C 104 E af 30.4.2004, s. 401.

[3] EUT C 87 E af 7.4.2004, s. 400.

[4] EFT C 362 af 2.12.1996, s. 241.

[5] EFT C 76 af 11.3.1997, s. 1.

[6] EFT L 332 af 28.12.2000, s. 91.

[7] EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26.

[8] EUT L 182 af 16.7.1999, s. 1.

[9] Basel-konventionen af 22. marts 1989 om kontrol med grænseoverskridende overførsel af farligt affald og bortskaffelse heraf (Rådets afgørelse 93/98/EØF, EFT L 39 af 16.2.1993, s. 1).

[10] OECD-Rådets beslutning C(2001)107/final af 14. juni 2001 om revision af beslutning C(92)39/final om kontrol med grænseoverskridende overførsel af affald til nyttiggørelse.

[11] EUT L 190 af 12.7.2006, s. 1.

--------------------------------------------------