Særberetning Markidentifikations  - 
systemet: et nyttigt redskab  
til fastlæggelse af et 
landbrugsareals 
støtteberettigelse, men 
forvaltningen af det kan blive 
endnu bedreDA 2016  nr. 25
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET

DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
Kontakt:  eca.europa.eu/da/Pages/ContactForm.aspx
Websted:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren (http://europa.eu)
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2016
Print ISBN 978-92-872-5932-5 ISSN 1831-0796 doi:10.2865/36147 QJ-AB-16-025-DA-C
PDF ISBN 978-92-872-5933-2 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/61237 QJ-AB-16-025-DA-N
EPUB ISBN 978-92-872-5940-0 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/57376 QJ-AB-16-025-DA-E
© Den Europæiske Union, 2016
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Tilladelse til at anvende eller gengive de billeder på side 17, 18, 19, 22 og 23, der ikke er Den Europæiske Revionsrets 
ejendom, skal indhentes direkte hos indehaveren af ophavsretten.
Markidentifikations  - 
systemet: et nyttigt redskab  
til fastlæggelse af et  
landbrugsareals  
støtteberettigelse, men  
forvaltningen af det kan blive 
endnu bedre
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)Special ReportDA 2016  nr. 25
02
 Revisionsholdet
Revisionsrettens særberetninger præsenterer resultaterne af forvaltningsrevisioner og juridisk-kritiske revisioner 
vedrørende specifikke budgetområder. For at opnå maksimal effekt udvælger og udformer Revisionsretten sine 
revisionsopgaver under hensyntagen til de risici, der knytter sig til forvaltningens resultatopnåelse eller regeloverhol -
delsen, de pågældende indtægters eller udgifters omfang, den fremtidige udvikling samt den politiske og offentlige 
interesse.
Denne forvaltningsrevision blev udført af revisionsafdeling I - der ledes af Phil Wynn Owen, medlem af Revisions -
retten – hvis speciale er bæredygtig anvendelse af naturressourcer. Revisionsarbejdet blev udført under ledelse af 
Nikolaos Milionis, medlem af Revisionsretten, med støtte fra kabinetschef Ioulia Papatheodorou, attaché Kristian 
Sniter, ledende administrator Helder Faria Viegas, opgaveansvarlig Jan Huth og assisterende opgaveansvarlig Ramo -
na Bortnowschi. Revisionsholdet bestod af revisorerne Marius Cerchez, Jindrich Dolezal, Blanka Happach, Christine 
Kleinsasser, Sven Kölling, Ioannis Papadakis, Roberto Resegotti, Bruno Scheckenbach og Maciej Szymura. Tom Everett 
og Michael Pyper ydede sproglig støtte, og Monika Schmidt sekretærbistand.
Fra venstre til højre:  I. Papadakis, I. Papatheodorou, H. Faria Viegas, N. Milionis, M. Szymura, J. Huth, 
K. Sniter, R. Bortnowschi og R. Resegotti.
03
 Indhold
Punkt
 Glossar
I-IV Resumé
1-7 Indledning
1-3 Baggrund
4-7 LPIS’ specifikationer
8-12  Revisionens omfang og mål samt revisionsmetoden
13-33  Del I - Selv om anvendelsen af markidentifikationssystemet har givet gode 
resultater, er der stadig plads til forbedring
14-15  Anvendelsen af markidentifikationssystemet har givet gode resultater
16-20  Ortobillederne var for det meste ajourførte
21-25  Fotoanalysen var ikke altid pålidelig eller overbevisende
26-28  Den forholdsmæssige ordning blev ikke altid anvendt pålideligt
29 Halvautomatiske detektionsværktøjer var ved at blive afprøvet, men var endnu ikke operationelle
30-31  Der var i nogle LPIS registreret oplysninger om, hvorvidt de pågældende arealer konkret er til 
landbrugerens rådighed
32-33  Det var ikke nok oplysninger til, at det fuldt ud kunne vurderes, om det er omkostningseffektivt at 
anvende LPIS
34-55  Del II - Markidentifikationssystemet var ved at blive opgraderet, så det kan 
opfylde kravene efter reformen af den fælles landbrugspolitik
35-43  Medlemsstaterne var i fuld gang, men endnu ikke færdige med at tilpasse deres LPIS til de grønne 
krav
44-55  Forenklingen er i gang, men er fortsat en udfordring
04 Indhold 
56-72  Del III - Kommissionens overvågning af LPIS var blevet bedre, men der var ikke 
tilstrækkeligt fokus på systemets performance
57-59  Kommissionens vejledning i relation til LPIS var blevet bedre i forhold til den tidligere periode for 
den fælles landbrugspolitik
60-64 Manglerne i LPIS blev afhjulpet ved hjælp af handlingsplaner og finansielle korrektioner
65-69  Metodologiske svagheder ved kvalitetsvurderingen af LPIS og i udførelsen af den svækkede 
resultaternes pålidelighed
70-72  Resultaterne af kvalitetsvurderingen blev ikke i tilstrækkelig grad brugt til at forbedre kvaliteten 
af dataene i LPIS
73-80  Konklusioner og anbefalinger
 Bilag I — Lagene i LPIS som anført i artikel 5, stk. 1, og 2, i forordning (EU) nr. 640/2014
 Bilag II  — Kvalitetsvurderingen i 2015 - Kvalitetselementer pr. overensstemmelseskategori
 Kommissionens svar
05
 Glossar
Administrativ kontrol : Formaliseret og automatiseret kontrol, som betalingsorganerne udfører på alle ansøgninger 
for at efterprøve deres støtteberettigelse og opdage potentielle uregelmæssigheder.
Ajourføring af LPIS : De aktiviteter i relation til markidentifikationssystemet, som medlemsstaterne iværksætter for 
at registrere ændringer af arealerne over tid, f.eks. ved at trække korrekte markgrænser, fastslå landbrugsarealernes 
støtteberettigelse, afgrænse arealer, der ikke er støtteberettigede, definere pro rata-kategorier for hver relevant 
referenceparcel mv. Den omfatter også de aktiviteter, medlemsstaterne iværksætter for at sikre, at deres LPIS 
opfylder de seneste lovgivningsmæssige og tekniske krav.
Anmeldt areal : Det samlede areal, der er anmeldt (af samtlige landbrugere) på en referenceparcel, og som 
betalingsorganet anvender i den videre behandling.
Betalingsorgan : Et organ i en medlemsstat, der er ansvarligt for at forvalte landbrugsstøtte.
Den anslåede fejlprocent : Vores årlige bedste skøn vedrørende fejlprocenten i en kategori af betalinger. Den 
beregnes på grundlag af resultaterne af test udført på en repræsentativ stikprøve af transaktioner og er udtrykt som 
den procent af det samlede betalingsbeløb, der er behæftet med fejl. Denne procent ligger med 95 % sandsynlig 
inden for et konfidensinterval med en nedre og en øvre grænse.
Den Europæiske Garantifond for landbruget (EGFL) : Denne fond finansierer direkte betalinger til 
landbrugere, forvaltningen af landbrugsmarkederne og en række andre formål som f.eks. veterinær- og 
plantesundhedsforanstaltninger, fødevareprogrammer og informationsaktiviteter.
Det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS) : Et integreret system bestående af databaser 
over bedrifter, ansøgninger, landbrugsarealer og betalingsrettigheder (i de medlemsstater, der anvender 
enkeltbetalingsordningen). Disse databaser bruges til administrativ krydskontrol af alle støtteansøgninger under de 
fleste EGFL-foranstaltninger (f.eks. enkeltbetalingsordningen, den generelle arealbetalingsordning og andre direkte 
betalinger).
Det maksimale støtteberettigede areal : Antallet af potentielt støtteberettigede hektar ifølge en bestemt 
støtteordning eller -foranstaltning. I forbindelse med LPIS begrænses det maksimale støtteberettigede areal af flere 
faktorer, deriblandt referenceparcellens referenceareal.
Europa-Kommissionens Fælles Forskningscenter (JRC) : Kommissionens interne videnskabelige tjeneste, som 
beskæftiger videnskabelige medarbejdere, der driver forskning og giver uafhængig videnskabelig rådgivning og 
støtte i forbindelse med EU’s politik. »Mars-enheden« i JRC videreudvikler og opdaterer den metode, der anvendes 
i forbindelse med kvalitetsvurderingen.
Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (GD for 
Landbrug og Udvikling af Landdistrikter) : GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter er ansvarligt for 
gennemførelsen af landbrugspolitikken og politikken for udvikling af landdistrikter, herunder landbrugsstøtte, 
markedsforanstaltninger, udvikling af landdistrikterne, kvalitetspolitik, økonomiske og juridiske spørgsmål, analyse 
og evaluering samt for internationale forbindelser i relation til landbrug.
Executable Test Suite (ETS) : En samling af test (kvalitetselementer) beregnet på at blive brugt til at teste 
markidentifikationssystemet for at vise, at det har en række nærmere bestemte adfærdsmønstre.
06 Glossar 
Geospatial støtteansøgning : Et fortrykt støtteansøgningsskema med tilhørende grafisk materiale, som 
landbrugerne kan hente via en elektronisk grænseflade baseret på geografiske oplysninger, jf. artikel 72, stk. 3, 
i forordning (EU) nr. 1306/20131, og som anvendes til at behandle geografiske og alfanumeriske data for de anmeldte 
arealer.
Grundbetalingsordningen : En landbrugsordning baseret på betalingsrettigheder, der tildeles til landbrugere 
i ordningens første gennemførelsesår, og som landbrugerne hvert år aktiverer.
Græs og andet grøntfoder : Alle urteagtige planter, der traditionelt forekommer på naturlige græsarealer eller 
normalt inkluderes i blandinger af frø til græsarealer eller enge i medlemsstaten, uanset om de anvendes til 
græssende dyr.
Kontrol på stedet : Kontrol, som betalingsorganets inspektører udfører i relation til arealstøtte for at efterprøve, om 
transaktionerne er lovlige og formelt rigtige. Kontrollen indebærer, at inspektørerne aflægger besøg i ansøgerens 
lokaler eller gennemgår nyere satellitbilleder af parcellen (telemåling). Kontrollen skal udføres systematik og 
hvert år omfatte en bestemt stikprøve af landbrugsbedrifter. Med hensyn til større ordninger og de betingelser, 
der er knyttet til dem, f.eks. grundbetalingsordningen, den generelle arealbetalingsordning og de fleste 
landdistriktsforanstaltninger gælder det, at 5 % af alle relevante støttemodtagere skal kontrolleres på stedet.
Kontrolbesøg på stedet : Ad hoc-besøg på stedet aflægges som led i ajourføringen eller kvalitetsvurderingen 
af markidentifikationssystemet, når en fotoanalyse ikke er nok til at vurdere, hvorvidt en referenceparcel er 
støtteberettiget.
Krydsoverensstemmelse : En mekanisme, der betyder, at landbrugerne for at få udbetalt det fulde beløb skal 
overholde et sæt grundregler vedrørende miljø, folke- og dyresundhed, dyrevelfærd og/eller arealforvaltning.
Kvalitetselementer : En af de seks specifikke komponenter, der anvendes til at kvalitetsvurdere LPIS og identificere 
eventuelle svagheder i systemet (artikel 6 i forordning (EU) nr. 640/2014).
Kvalitetsvurdering : En årlig øvelse, hvor medlemsstater eller regioner afprøver pålideligheden af dataene 
i deres LPIS på grundlag af bestemte kvalitetselementer. Den metode, der anvendes i forbindelse med denne 
kvalitetsvurdering, er udviklet og fintunes af JRC. Resultaterne af vurderingen overvåges af GD for Landbrug og 
Udvikling af Landdistrikter.
Landbrugsaktivitet : i) Produktion, avl eller dyrkning af landbrugsprodukter og hold af husdyr til landbrugsformål, 
ii) bevarelse af et landbrugsareal i en stand, der gør det egnet til græsning eller dyrkning, eller (iii) udførelse af en 
minimumsaktivitet, der defineres af medlemsstaterne, på landbrugsarealer, der naturligt holdes i en stand, der er 
egnet til græsning eller dyrkning.
1 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles 
landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) 
nr. 485/2008 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 549).
07 Glossar 
Landbrugsareal : Et areal, der er udlagt som agerjord, permanente græsarealer og permanente græsningsarealer 
eller arealer med permanente afgrøder.
Landbrugsparcel : Et sammenhængende areal, som er anmeldt af én landbruger, og som kun omfatter én 
afgrødegruppe.
LPIS-kontrolzone : En tilfældigt udvalgt zone, der anvendes under inspektioner med henblik på kvalitetsvurdering, 
når der foreligger opdaterede ortofotos eller meget højt opløselige telemålingsdata.
LPIS-lag : Visuel fremstilling af et geografisk datasæt på et digitalt kort. Begrebsmæssigt set er et lag et stratum 
i den geografiske virkelighed i et specifikt område.
Markidentifikationssystemet (LPIS) : Et geografisk informationssystem, der gør det muligt for IFKS at 
geolokalisere, vise og integrere de anvendte data geografisk, jf. artikel 70 i forordning (EU) nr. 1306/2013 og artikel 
5 i forordning (EU) nr. 640/20142. Det indeholder forskellige geodatasæt fra mange kilder, som tilsammen udgør 
en fortegnelse over alle landbrugsarealer (referenceparceller) i den relevante medlemsstat, og de maksimale 
støtteberettigede arealer under EU’s forskellige støtteordninger i søjle 1 og 2 af den fælles landbrugspolitik. LPIS 
indeholder alfanumeriske og geografiske elementer.
Miljø- og klimavenlige landbrugsforanstaltninger : Miljø- og klimavenlige landbrugsforanstaltninger er 
blandt de vigtigste foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne med hensyn til finansielle tildelinger fra 
Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og har til formål levere miljømæssige og 
klimarelaterede offentlige fordele.
Miljømæssigt fokusområde : Område, der er udpeget i medfør af artikel 46 i forordning (EU) nr. 1307/20133 for at 
gavne miljøet, forbedre biodiversiteten og bevare attraktive landskaber. Miljømæssige fokusområder kan omfatte 
landskabstræk, bræmmer, skovklædte arealer, braklagte arealer, arealer med kvælstofbindende afgrøder mv.
Ortobilleder : Ortokorrigerede (korrigeret for geometrisk forvanskning) fotos eller andre billeder taget fra luftbårne 
platforme eller satellitplatforme.
Permanente græsarealer og permanente græsningsarealer (benævnes tilsammen »permanente 
græsarealer«) : Arealer, der anvendes til dyrkning af græs eller andet grøntfoder, hvad enten der er tale om 
naturlige (selvsåede) eller dyrkede (tilsåede) arealer, og som er holdt uden for bredriftens omdrift i fem år eller 
mere. Det kan omfatte andre former for vegetation, der kan afgræsses, f.eks. buske og/eller træer, forudsat at der 
fortsat er mest græs og andet grøntfoder. Den pågældende medlemsstat kan beslutte, at definitionen også gælder 
arealer, der kan afgræsses, og som indgår i en etableret lokal praksis, men hvor græs og andet grøntfolder ikke 
traditionelt er fremherskende i græsningsområder.
Referenceparcel : Et geografisk afgrænset areal med et entydigt identifikationsfelt, der er registreret i det 
system til identifikation af landbrugsparceller, der henvises til i artikel 70 i forordning (EU) nr. 1306/2013, med en 
standardværdi af potentielt støtteberettigede hektarer under en bestemt støtteordning eller -foranstaltning.
Revisionserklæring (DAS) : Resultatet af en årlig finansiel og juridisk-kritisk revision, hvor vi undersøger, om 
EU’s regnskaber er rigtige, og om de underliggende transaktioner er formelt rigtige. Revisionsresultaterne og 
konklusionerne offentliggøres i vores årsberetning.
2 Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 640/2014 af 11. marts 2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 
nr. 1306/2013 for så vidt angår det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, betingelserne for afslag eller tilbagetrækning af betalinger og 
administrative sanktioner vedrørende direkte betalinger, støtte til udvikling af landdistrikterne og krydsoverensstemmelse (EUT L 181 af 20.6.2014, s. 48).
3 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013 af 17. december 2013 om fastsættelse af regler for direkte betalinger til landbrugere under 
støtteordninger inden for rammerne af den fælles landsbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 637/2008 og Rådets forordning (EF) 
nr. 73/2009 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 608).
08
 Resumé
I
Et markidentifikationssystem (LPIS) er et IT-system baseret på luft- eller satellitfotos, der registrerer alle landbrugs -
parceller i en medlemsstat. Det er en vigtig kontrolmekanisme i den fælles landbrugspolitik og er udformet med 
henblik på at kunne efterprøve berettigelsen af den arealbaserede støtte, som i 2015 beløb sig til ca. 45,5 milliar -
der euro. I Rettens revisionserklæring (DAS) anslås fejlforekomsten for Den Europæiske Garantifond for Landbruget 
(EGFL) til 2,9 % (2,2 % uden krydsoverensstemmelsesfejl) i 2014. Tæt på halvdelen af fejlene var arealrelaterede. 
Systemet spiller også en stadig større rolle i forbindelse med kontrollen af overholdelsen af de forskellige miljøfor -
pligtelser. I de 28 medlemsstater er der for øjeblikket 44 nationale eller regionale markidentifikationssystemer, som 
indeholder mere end 135 millioner referenceparceller.
II
Vi undersøgte, om medlemsstaterne forvaltede markidentifikationssystemet (LPIS) tilfredsstillende, og om Kommis -
sionen overvågede det tilstrækkeligt. Der blev aflagt revisionsbesøg i Kommissionen og i fem medlemsstater (seks 
LPIS). Vi sendte også et spørgeskema til alle medlemsstaterne.
III
Vi konkluderede, at markidentifikationssystemet er et nyttigt redskab til fastlæggelse af landbrugsarealers støttebe -
rettigelse, men at det vil kunne forvaltes endnu bedre. I de seneste år har resultaterne af vores DAS-revision vist, at 
handlingsplaner og finansielle korrektioner har afhjulpet manglerne i de berørte medlemsstater. Der er dog stadig 
i nogen grad plads til forbedring:
- Vi konstaterede visse svagheder i LPIS-processerne, der påvirker medlemsstaternes mulighed for på pålidelig 
vis at kontrollere arealernes støtteberettigelse. Ortobillederne i LPIS var for det meste ajourførte, men analy -
sen af billederne var ikke altid pålidelig eller tilstrækkelig klar. I nogle systemer blev der indtastet supplerende 
oplysninger om ejerforhold og lejerettigheder med henblik på at sikre, at hver enkelt parcel var blevet anmeldt 
af den rigtige landbruger. Endvidere analyserede medlemsstaterne ikke markidentifikationssystemets omkost -
ningseffektivitet for bedre at kunne udforme kontrollerne.
- Vi konstaterede, at medlemsstaterne havde gjort fremskridt med hensyn til at ajourføre deres LPIS, så de kunne 
overholde kravene under den fælles landsbrugspolitik i 2014-2020. Men nogle systemer var endnu ikke blevet 
fuldstændig tilpasset til de nye grønne krav. Kommissionens bestræbelser på at forenkle den fælles landbrugs -
politik havde givet blandede resultater.
- Kommissionens varetagelse af sin tilsynsrolle er blevet bedre takket være bedre LPIS-relateret vejledning, 
regelmæssige revisioner og opfølgning af medlemsstaternes handlingsplaner og finansielle korrektioner. Men 
svagheder i den anvendte metode og utilstrækkelig kontrol og opfølgning fra Kommissionens side forringede 
pålideligheden af den årlige kvalitetsvurderings af markidentifikationssystemets effektivitet i medlemsstaterne.
09 Resumé 
IV
Efter vores revision anbefaler vi følgende:
a) På grundlag af en kvantificeret cost-benefit-analyse og en risikovurdering bør medlemsstaterne styrke deres be -
stræbelser på at øge dataenes pålidelighed (ved at styrke ajourføringen, præcisere anvendelsen af den forholds -
mæssige ordning og kontrollere, om landbrugeren råder over de pågældende arealer).
b) Med støtte fra Kommissionen bør medlemsstaterne udvikle og indføre en ramme til vurdering af omkostninger -
ne ved at drive og ajourføre deres LPIS for at måle, hvor godt deres system fungerer, og om eventuelle system -
forbedringer er omkostningseffektive.
c) Medlemsstaterne bør sørge for, at de kortlægger og registrerer økologiske fokusområder, permanente græsare -
aler og nye arealkategorier på pålidelig vis i deres LPIS og overvåger dem effektivt.
d) Kommissionen bør genoverveje det nuværende lovgrundlag for LPIS med henblik på at forenkle og strømline 
nogle af reglerne i den næste periode.
e) Kommissionen bør udføre en cost-benefit-analyse for at afgøre, om stikprøverne i forbindelse med kvalitetsvur -
deringen vil kunne gøres mere repræsentative, så der kan opnås en bedre dækning af populationen af parceller 
i LPIS.
f) Kommissionen bør forbedre sin overvågning af resultaterne af kvalitetsvurderingen ved at analysere eventuelle 
uoverensstemmelser i rapporteringen, følge dem op, melde tilbage til medlemsstaterne og sikre, at der udarbej -
des og gennemføres afhjælpende handlingsplaner, når det er nødvendigt.
10
 Indledning
Baggrund
01 
Den fælles landbrugspolitik finansierer via Den Europæiske Garantifond for 
Landbruget (EGFL) direkte betalinger til landbrugere og foranstaltninger som 
reaktion på markedsustabilitet og miljøudfordringer (»søjle 1«). Den fælles land -
brugspolitik medfinansierer også programmer for udvikling af landdistrikterne 
i EU’s medlemsstater (»søjle 2«) via Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling 
af Landdistrikterne (ELFUL). Den reformerede fælles landbrugspolitik i perioden 
2014-2020 sigter mod at målrette de direkte betalinger bedre og gøre dem mere 
retfærdige og miljøvenlige - »grønnere«.
02 
For at sikre, at betalingerne er formelt rigtige, anvender den fælles landbrugspo -
litik det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS), der består af en række 
omfattende kontroller på stedet af støtteansøgninger, og som medlemsstaterne 
forvalter. Markidentifikationssystemet (LPIS) er en central del af IFKS. Det er et 
IT-system baseret på ortobilleder (luft- eller satellitfotos), der registrerer alle 
landbrugsparceller i medlemsstaterne. Det har to hovedformål: at sikre, at alle 
støtteberettigede arealer på referenceparcellerne stedfæstes klart og at beregne 
det maksimale støtteberettigede areal. LPIS anvendes til krydskontrol i forbin -
delse med den administrative kontrol og som grundlag for betalingsorganernes 
kontrol på stedet4.
03 
Markidentifikationssystemet var oprindelig udtænkt med henblik på kontrol 
i forbindelse med hektarstøtte, som for øjeblikket5 tegner sig for op til 40 mil -
liarder euro til den fælles landbrugspolitiks søjle 16 og ca. 5,5 milliarder euro til 
søjle 27. Nogle medlemsstater har også brugt deres system til at kontrollere, om 
landbrugerne har overholdt en række af miljøreglerne under krydsoverensstem -
melsesordningen eller i forbindelse med arealrelaterede ordninger til udvikling 
af landdistrikterne, f.eks. støtten til miljøvenligt landbrug og til ugunstigt stil -
lede områder. I perioden 2014-2020 skal en del af de direkte betalinger under 
den fælles landbrugspolitik udbetales i form af støtte til landbrugsmetoder, der 
er til gavn for klimaet og miljøet. Nogle af disse nye forgrønnelsesforpligtelser 
(jf. punkt 35 i del II) skal overvåges ved hjælp af LPIS.4 Kernelovgivningen om LPIS 
i perioden 2007-2013 er artikel 
17 i Rådets forordning (EF) 
nr. 73/2009 af 19. januar 2009 
om fastlæggelse af fælles 
regler for direkte 
støtteordninger for 
landbrugere under den fælles 
landbrugspolitik og om 
fastlæggelse af visse 
støtteordninger for 
landbrugere, om ændring af 
forordning (EF) nr. 1290/2005, 
(EF) nr. 247/2006, (EF) 
nr. 378/2007 og om ophævelse 
af forordning (EF) 
nr. 1782/2003 (EUT L 30 af 
31.1.2009, s. 16), og artikel 6 
i Kommissionens forordning 
(EF) nr. 1122/2009 af 
30. november 2009 om 
gennemførelsesbestemmelser 
til Rådets forordning (EF) 
nr. 73/2009 for så vidt angår 
krydsoverensstemmelse, 
graduering og det integrerede 
forvaltnings- og kontrolsystem 
inden for rammerne af de 
ordninger for direkte støtte til 
landbrugerne, som er 
omhandlet i nævnte 
forordning, og om 
gennemførelsesbestemmelser 
til Rådets forordning (EF) 
nr. 1234/2007 for så vidt angår 
krydsoverensstemmelse inden 
for rammerne af 
støtteordningen for vin. 
I perioden 2014-2020 er det 
artikel 70 i forordning (EU) 
nr. 1306/2013 og artikel 5 og 6 
i forordning (EU) nr. 640/2014.
5 Ifølge tal fra EU’s almindelige 
budget for 2015.
6 Betalingsbevillingerne dækker 
de fleste af udgifterne på 
budgetpost 05 03 01 01 
Enkeltbetalingsordningen, 
28 342 millioner euro, 
budgetpost 05 03 01 01 Den 
generelle 
arealbetalingsordning, 
7 806 millioner euro og 
integrerede dele af 
budgetpost 05 03 01 03-05 03 
03 Anden direkte støtte, 
samlet set i alt 
4 328 millioner euro 
(omfordelingsbetaling, 
særprogram for regioner i den 
yderste periferi, arealstøtte for 
bomuld og delvis særskilt 
støtte (artikel 68)).
7 De arealrelaterede ordninger 
til udvikling af landdistrikterne 
på budgetpost 05 04, 
Udvikling af landdistrikterne, 
tegner sig for ca. halvdelen af 
betalingsbevillingerne på 
11 162 millioner euro.
11 Indledning 
LPIS’ specifikationer
04 
Markidentifikationssystemet fungerer på grundlag af referenceparceller. En 
referenceparcel er et entydigt identificeret og geografisk afgrænset landbrugsa -
real8. Det forventes, at landbrugerne undersøger hvert kort nøje og identificerer 
alle uopdyrkede arealer og ikke-støtteberettigede elementer på markerne, f.eks. 
bygninger, gårdspladser, krat, veje, skove søer mv., og holder dem uden for deres 
ansøgninger.
05 
De tekniske specifikationer i LPIS varierer fra medlemsstat til medlemsstat, da 
der findes forskellige typer af referenceparceller (jf. tabel 1 ). De vigtigste typer 
beskrives kort i det følgende.8 Jf. artikel 2, stk. 25, og artikel 5, 
stk.1, i forordning (EU) 
nr. 640/2014 samt artikel 4, 
stk. 1, litra e), i forordning (EU) 
nr. 1307/2013.Tabel 1Karakteristika ved de forskellige typer referenceparceller
Landbrugsparcel Matrikulær parcel Landbrugerens blok Fysisk/topografisk blok
Hovedtræk: - Én afgrødegruppe
- Én landbruger- En eller flere landbrugere
- Baseret på ejerskab
- En eller flere afgrødegrupper- Én landbruger
- En eller flere afgrødegrupper
- Ingen naturlige grænser- En eller flere landbrugere
- Areal afgrænset af bestemte 
elementer (grøfter, hegn, 
mure mv.)
- En eller flere afgrødegrupper
Vigtigste 
datakildeLandbrugerens ansøgning Matrikelregister, tingbog Landbrugerens ansøgning Administrativ klassificering
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret og Europa-Kommissionen (JRC).

12 Indledning 
06 
Belgien, Tyskland og Det Forenede Kongerige har et markidentifikationssystem 
for hver region. Alle andre EU-medlemsstater har hver et, som dækker hele lan -
det. Der er for øjeblikket i alt 44 systemer, der indeholder mere end 135 millioner 
referenceparceller (jf. figur 1).
07 
Markidentifikationssystemerne forvaltes af medlemsstaterne, som er ansvarlige 
for kvaliteten af de data, der indtastes i deres systemer. Kommissionen har en 
overvågningsfunktion. Den giver medlemsstaterne vejledning og støtte, under -
søger, om deres systemer fungerer effektivt, og kan pålægge finansielle korrek -
tioner, hvis der er fejl i LPIS-kontrollen og i opfølgningen af handlingsplanerne. 
Kommissionen har også indført en kvalitetsvurdering af LPIS, som betyder, at 
medlemsstaterne hvert år skal kvalitetsvurdere deres systemer. Figur 1LPIS pr. type i EU
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret på grundlag af rapporterne om kvalitetsvurdering af LPIS for 2014 og 2015. 
 
  
Landbrugsparcel
Matrikulær parcel
Landbrugerens blok
Fysisk/topogra/f_isk blok
13
 Revisionens omfang og mål 
samt revisionsmetoden
08 
Formålet med revisionen var at afgøre, om det markidentifikationssystem, der 
anvendes under den fælles landbrugspolitik, egnede sig til formålet.
09 
Vi søgte svar på følgende overordnede revisionsspørgsmål:
Forvaltes markidentifikationssystemet (LPIS) tilfredsstillende?
10 
For at få besvaret dette spørgsmål undersøgte vi, om LPIS gav medlemsstaterne 
mulighed for på pålidelig vis at kontrollere, om de arealer, som landbrugerne 
anmeldte, var støtteberettigede ( del I ), og om systemet var ved at blive tilpasset 
til at kunne opfylde kravene under den fælles landbrugspolitik i 2014-2020, særlig 
dem, der vedrører forgrønnelsesforpligtelserne og den nødvendige forenkling 
af gennemførelsen af politikken ( del II ). Til slut undersøgte vi, om Kommissionen 
varetog sin overvågningsfunktion hensigtsmæssigt ( del III ).
11 
Vi udførte revisionen mellem juli 2015 og april 2016. Den omfattede besøg 
i Europa-Kommissionen og i fem medlemsstater (Østrig, Tyskland (Saarland og 
Nordrhein-Westfalen), Irland, Polen og Det Forenede Kongerige (Skotland). Disse 
medlemsstater blev udvalgt på grundlag af de beløb, der var udbetalt dér, deres 
referenceparcelsystem og vores og Kommissionens seneste revisionsdækning. 
I hver medlemsstat førte vi samtaler, analyserede procedurer og data og teste -
de en stikprøve af parceller for at kontrollere pålideligheden af de data, der var 
lagret i systemet. I alt blev over 400 referenceparceller kontrolleret på skærmen9i 
overværelse af de nationale myndigheder, og mere end 100 af dem blev besøgt 
på stedet10. Stikprøven var udvalgt på grundlag af en risikoanalyse med henblik 
på at identificere eventuelle områder, hvor systemerne kunne forbedres.
12 
Vi sendte endvidere et spørgeskema til medlemsstaterne, som omfattede alle 44 
LPIS, for at få centrale data og informationer om opbygningen og implemente -
ringen af deres systemer. Derudover udførte vi en dokumentanalyse af vores og 
Kommissionens tidligere revisionsresultater samt en gennemgang af tidligere 
undersøgelser. Der blev udført yderligere skrivebordsgennemgange for at ana -
lysere supplerende oplysninger om anvendelsen af LPIS i de medlemsstater eller 
regioner, som ikke blev besøgt under revisionen. Endelig førte vi samtaler med 
ansatte i Kommissionen og undersøgte i den forbindelse relevante dokumenter.9 Dette tal omfatter ikke alle de 
referenceparceller, vi 
analyserede på skærmen 
i Nordrhein-Westfalen. Her 
havde revisionsholdet 
ubegrænset adgang til en 
read-only-udgave af LPIS før, 
under og efter 
revisionsbesøget.
10 Revisionsbesøget omfattede 
primært en vurdering af, om 
det støtteberettigede 
landbrugsareal var fastlagt 
korrekt, og om de oplysninger, 
der var registreret i det 
relevante LPIS, stemte overens 
med de faktiske forhold på 
referenceparcellen.
14
 Del I
Selv om anvendelsen af 
markidentifikationssystemet har givet gode 
resultater, er der stadig plads til forbedring
13 
Hvis dataene i LPIS skal kunne anvendes til det tilsigtede formål, skal de være 
aktuelle, pålidelige og fuldstændige, så den administrative kontrol kan blive 
effektiv. Medlemsstaterne skal regelmæssigt ajourføre deres ortobilleder og 
vurdere dem korrekt. I tilfælde, hvor analysen af fotoene ikke er fyldestgørende, 
bør medlemsstaterne på grundlag af en vurdering af risici og omkostninger over -
veje at aflægge besøg på de pågældende parceller for at fastslå det maksimale 
støtteberettigede areal korrekt. Alle oplysninger af relevans for vurderingen af 
arealernes støtteberettigelse bør være registreret i LPIS. Med støtte fra Kommis -
sionen bør medlemsstaterne også indsamle resultatoplysninger om LPIS for at 
afveje omkostningerne forbundet med yderligere forbedringer i forhold til de 
forventede fordele.
Anvendelsen af markidentifikationssystemet har givet 
gode resultater
14 
Vi har regelmæssigt undersøgt anvendelsen af markidentifikationssystemet 
i medlemsstaterne i forbindelse med vores revisionserklæring. Forudsat at de 
grafiske informationer i LPIS ajourføres og analyseres korrekt, medvirker systemet 
i væsentlig grad til at forhindre og opdage arealrelaterede fejl i støtteansøgnin -
gerne. Takket være bedre vejledning fra Kommissionen (jf. punkt 57-59) og de 
handlingsplaner, som Kommissionen og medlemsstaterne udarbejder (jf. punkt 
60 og 61), er dataene i LPIS i de seneste år konstant blevet mere pålidelige. Af -
hjælpende foranstaltninger har i flere medlemsstater ført til, at ikke-støtteberet -
tigede arealer er blevet udelukket fra LPIS, og Kommissionen har pålagt betydeli -
ge finansielle korrektioner (jf. punkt 62-64).
15 
Som led i arbejdet med revisionserklæringen vurderer vi hvert år den anslåede 
fejlforekomst for EGFL. I 2014 anslog vi den til 2,9 % på grundlag af de 183 trans -
aktioner, vi kontrollerede11. Dette tal lå tæt på, men over væsentlighedstærsklen 
på 2 %. Arealrelaterede fejl tegnede sig for 44 % af den anslåede fejlforekomst for 
EGFL i 2014. Halvdelen af disse fejl var på under 2 % og havde derfor kun begræn -
set indvirkning på den samlede anslåede fejlprocent.
Ortobillederne var for det meste ajourførte
16 
Medlemsstaterne skal regelmæssigt ajourføre deres markidentifikationssystemer, 
så de kan kontrollere, at landbrugerne kun får betaling for det støtteberettigede 
landbrugsareal. I betragtning af mulighederne for naturlige eller menneskeskab -
te ændringer af parceller koncentrerer medlemsstaterne primært deres indsats 
om med korte mellemrum at levere nye ortobilleder og hurtigt indføre dem i de -
res systemer. Dette er nødvendigt for at sikre, at systemet afspejler de specifikke 
forhold på stedet pålideligt og korrekt.11 Uden krydsoverensstemmelse 
lå den anslåede fejlprocent for 
EGFL i 2014 på 2,2 %.
15
Del I - Selv om anvendelsen af markidentifikationssystemet 
har givet gode resultater, er der stadig plads til forbedring
17 
Forældede ortobilleder medfører risiko for, at dataene i LPIS ikke længere er nøj -
agtige. Kommissionen har anbefalet, at datasættet i LPIS i princippet ajourføres 
over en periode på 3-5 år12, så systemet afspejler situationen på stedet. Vi kon -
staterede, at fotoene i LPIS vedrørende en væsentlig del af parcellerne i Skotland 
ikke altid blev fornyet hvert femte år (jf. tekstboks 1).12 Ifølge GD for Landbrug og 
Udvikling af Landdistrikter er 
det derfor nødvendigt at 
holde LPIS ajour, og for at gøre 
det bør medlemsstaterne 
overveje konstant at genskabe 
deres ortofotos over en 
periode på 3-5 år afhængigt af 
udviklingen af terrænet (via 
menneskelig indgriben eller 
mangel på samme), den årlige 
aktivitetsrapport for 2014, 
endelig rapport, bilag 10, del 
3.2, ABB 03.
Eksempel på forældede ortobilleder i LPIS
I Skotland  stødte vi på fotos, som var taget i 2008 og 2009 og således var mere end syv år gamle. Myndighe -
derne anslog, at mere end 35 000 parceller i LPIS (6,9 % af det samlede antal) var fotograferet før 2010.Tekstboks 1
18 
Under revisionen fandt vi gode praksis med hensyn til regelmæssig anskaffelse af 
ortofotos f.eks. i Østrig, Tyskland (Nordrhein-Westfalen og Saarland) og Polen.
19 
Visse medlemsstater har gjort en særlig indsats for rettidigt at indføre nye sæt 
af ortofotos. I 2015 indførte Nordrhein-Westfalen endog ortofotos i sit LPIS, som 
var taget om foråret samme år (som foreløbige digitale luftfotografier). Den slags 
hurtige foranstaltninger medvirker til at holde systemet ajour og mindsker antal -
let af tidskrævende og besværlige inddrivelser i tilfælde af ændringer af arealets 
støtteberettigelse. Hertil kommer, at der er lagret historiske ortofotos i systemet, 
som kan vises, så man kan se en referenceparcels tidligere status i LPIS.
16
Del I - Selv om anvendelsen af markidentifikationssystemet har 
givet gode resultater, er der stadig plads til forbedring
20 
Vi konstaterede også tilfælde, hvor der gik lang tid, før nye ortobilleder blev 
indført i systemet. I Østrig tog det mere end et år. I Skotland var ajourføringen af 
LPIS også væsentligt forsinket13, hvilket hovedsagelig skyldtes, at der manglede 
personale til at analysere billederne, men også at der gik lang tid, før kontrahen -
ten sendte de nye ortofotos.
Fotoanalysen var ikke altid pålidelig eller 
overbevisende
21 
Ortobilleder skal fornys regelmæssigt, men derudover er det af afgørende betyd -
ning, at de nye ortofotos analyseres systematisk og nøjagtigt for at sikre, at det 
støtteberettigede landbrugsareal registreres korrekt i LPIS, og arealer, der ikke er 
støtteberettigede, holdes uden for systemet. De nationale myndigheder vil kun 
kunne udføre pålidelig administrativ kontrol af landbrugernes ansøgninger, hvis 
de er i stand til at analysere de fotos, de modtager, korrekt. Kommissionen anbe -
faler, at de nationale myndigheder foretager en systematisk fotoanalyse, når de 
har modtaget de nye ortofotos. Et af de betalingsorganer, vi besøgte (i Saarland), 
havde ingen procedure for systematisk fotoanalyse.
22 
Vores revision bekræftede14, at den fotoanalyse, der blev udført i forbindelse med 
ajourføringerne af LPIS, ikke altid var pålidelig, hvilket betød, at der i de respekti -
ve LPIS blev registreret maksimale støtteberettigede arealer, som ikke var fastlagt 
korrekt. Det gælder især, at arealer eller klart ikke-støtteberettigede elementer 
var afgrænset forkert (jf. tekstboks 2 ).13 Under fotoflyvningerne i 2014 
blev der taget billeder af 
160 000 parceller, men kun 
90 000 af dem var blevet 
behandlet i oktober 2015.
14 Jf. også i den forbindelse vores 
årsberetning for 2014, især 
kapitel 7, hvor vi i anbefaling 1 
anbefaler, at 
»medlemsstaterne gør en 
yderligere indsats for at sikre, 
at deres LPIS-databaser 
indeholder pålidelige og 
ajourførte oplysninger om 
landbrugsarealernes, navnlig 
de permanente græsarealers, 
størrelse og støtteberettigelse, 
og systematisk analyserer og 
anvender alle de tilgængelige 
oplysninger i forbindelse med 
administrativ kontrol, 
herunder ajourførte 
ortobilleder, for at undgå 
udbetalinger for ikke-
støtteberettigede arealer« 
(EUT C 373 af 10.11.2015).
17
Del I - Selv om anvendelsen af markidentifikationssystemet 
har givet gode resultater, er der stadig plads til forbedring
Eksempler på en forkert vurdering af det maksimale støtteberettigede areal, som 
kunne have været påvist ved hjælp af fotoanalyse
Det ikke-støtteberettigede areal var vurderet forkert
I Saarland fandt vi parceller, som var registreret som fuldt ud støtteberettigede, selv om det af de nyligt mod -
tagne ortofotos tydeligt fremgik, at de for hovedpartens vedkommende ikke var støtteberettigede (tilgroede).Tekstboks 2
Billede i  Saarlands LPIS
© Betalingsorgan Saarland
Forholdene på stedet
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret© Det skotske betalingsorganI Skotland  fandt vi ikke-støtteberettigede arealer, som fejlagtigt var registreret i LPIS. En referenceparcel, som 
delvist bestod af en stejl skråning og klipper uden plantedække, var registreret i LPIS som fuldt ud støttebe -
rettiget. De røde pile angiver nogle af de problematiske arealer.
18
Del I - Selv om anvendelsen af markidentifikationssystemet har 
givet gode resultater, er der stadig plads til forbedring
23 
Undertiden er en fotoanalyse ikke i sig selv tilstrækkelig til, at det støtteberetti -
gede areal på ortobillederne kan vurderes nøjagtigt. Når der er tale om agerjord 
eller almindelige græsarealer er en fotoanalyse normalt en pålidelig metode til 
identificering af det støtteberettigede areal, der skal registreres i LPIS. Men dette 
er ikke altid tilfældet, når der er tale om særlige typer af græsarealer, som f.eks. 
skov- eller alpegræsgange (jf. tekstboks 3 ).Ikke-støtteberettigede elementer var ikke udelukket korrekt
I Østrig  var en sø afgrænset forkert. Et hus på parcellen var også medregnet i det maksimale støtteberettige -
de areal.
I Irland  blev en parcel registreret i LPIS med et maksimalt støtteberettiget areal på 1,4 hektar, efter at landbru -
geren havde anmeldt en ændring af arealet, på trods af, at parcellen omfattede gårdspladsen og et skur, og 
dermed slet ikke var støtteberettiget.
I Nordrhein-Westfalen  fandt vi andre eksempler på svagheder med hensyn til at fastlægge det maksimale 
støtteberettigede areal korrekt.Tekstboks 2
© Det østrigske betalingsorgan (AMA)
19
Del I - Selv om anvendelsen af markidentifikationssystemet 
har givet gode resultater, er der stadig plads til forbedring
Fotoanalyse alene giver ikke altid et endegyldigt resultat
I Skotland  fandt vi parceller, som var blevet anmeldt som skovgræsgange (LPIS-billedet til venstre), men som 
i realiteten ikke var støtteberettigede, da de enten ikke blev eller ikke kunne afgræsses, fordi der ikke var 
noget græs under træerne (LPIS-billedet til højre). Dette kunne kun bekræftes ved besøg på stedet. Parceller -
ne var fejlagtigt blevet indregnet i det maksimale støtteberettigede areal, og der var tidligere blevet udbetalt 
støtte for dem.Tekstboks 3
Billede i  det skotske LPIS:
© Det skotske betalingsorgan
Situationen på stedet:
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret
Billede i  det skotske LPIS:
© Det skotske betalingsorgan
Situationen på stedet:
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret
20
Del I - Selv om anvendelsen af markidentifikationssystemet har 
givet gode resultater, er der stadig plads til forbedring
24 
Når der er tvivl om, hvorvidt parceller - især græsarealer - rent faktisk anvendes 
til landbrugsformål, aflægger myndighederne i nogle medlemsstater kontrolbe -
søg på stedet som led i ajourføringen for at underbygge deres fotoanalyse på 
skærmen. Vi konstaterede dette i Østrig (alpine græsgange) og i Skotland, men 
i sidstnævnte region konstaterede vi også en betydelig pukkel af kontrolbesøg 
(mere end 76 000), som var blevet planlagt for at sikre, at oplysningerne i LPIS var 
ajourførte, men som endnu ikke var blevet aflagt, primært fordi der manglede 
ressourcer.
25 
At aflægge ad-hoc kontrolbesøg på stedet er den eneste metode, som kan sikre 
nøjagtighed, når fotoanalysen ikke giver et endegyldigt resultat, men det har sin 
pris. Antallet af besøg og deres omfang bør derfor planlægges omhyggeligt ved 
at afveje omkostningerne forbundet med at opnå større nøjagtighed mod de 
forventede fordele i form af formelt rigtige betalinger.Parcellens støtteberettigelse afhænger i visse tilfælde af, hvorvidt der er græs under træer eller anden bevoks -
ning, f.eks. bregner eller tornblad. I ekstreme tilfælde som bekræftet i  Irland  kan dette medføre en drastisk 
ændring af vurderingen af parcellens støtteberettigelse, men det kan ikke opfanges ved en fotoanalyse.
Bregner med græs underneden  
(Støtteberettiget eller delvist støtteberettiget i Irland)
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
Bregner uden græs underneden  
(ikke støtteberettiget i Irland)
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
Vi konstaterede andre eksempler på svagheder vedrørende parceller med græsarealer i  Østrig  og 
i Nordrhein-Westfalen.Tekstboks 3
21
Del I - Selv om anvendelsen af markidentifikationssystemet 
har givet gode resultater, er der stadig plads til forbedring
Den forholdsmæssige ordning blev ikke altid anvendt 
pålideligt
26 
Medlemsstaterne har i deres LPIS mulighed for at anvende en forholdsmæssig 
ordning for referenceparceller med permanente græsarealer, som omfatter både 
støtteberettiget landbrugsjord og naturlige elementer som krat, træer, klipper, 
buske eller siv, som ikke er støtteberettigede. For at fastlægge det støtteberetti -
gede areal inden for referenceparcellerne opstiller medlemsstaterne kategorier 
med forskellige støtteberettigelsesprocenter med tilsvarende konsekvenser for 
betalingen15. Dette gøres for at forenkle fastlæggelsen af det støtteberettigede 
areal på parcellerne, når den præcise støtteberettigelsesprocent ikke er indlysen -
de. Menneskabte konstruktioner som bygninger, permanente veje eller betonmu -
re falder ikke ind under denne kategori, men skal holdes udenfor og afgrænses 
i LPIS, før den forholdsmæssige ordning anvendes.
27 
Når den forholdsmæssige ordning anvendes, er fotoanalyse eller automatiske 
vurderinger uden nærmere overvejelser eller, når det er relevant, bekræftelse 
på stedet, normalt ikke tilstrækkeligt til at fastslå det korrekte støtteberettigede 
areal pålideligt. Under vores revision besøgte vi en række alpine parceller i Østrig -
16og arealer med fælles græsningsret i Irland17, hvor der var foretaget en forholds -
mæssig vurdering. Vi observerede på stedet, at de nationale inspektører og/eller 
de personer, der analyserede fotoene, fandt det vanskeligt at afgrænse parcel -
lerne konsekvent, anvende de forskellige koefficienter og fastsætte individuelle 
støtteberettigelsesprocenter (jf . tekstboks 4 ). De nationale myndigheder havde 
ikke opstillet passende risikostyringsstrategier som f.eks. omfattende kataloger 
over anvendelsen af den forholdsmæssige ordning med illustrative eksempler og 
en klar beskrivelse med vurderingskriterier for hver enkelt kategori, kontrolbesøg 
på stedet i alle tvivlsomme tilfælde eller supplerende tekniske redskaber til at 
løse disse problemer på en tilfredsstillende måde.
28 
Kommissionen anbefaler medlemsstaterne at være meget omhyggelige, når de 
vurderer græsarealer med en støtteberettigelseskoefficient på under 50 %, da 
der her er stor risiko for fejl18. I Østrig blev der anvendt et system til beregning 
af arealet på alpegræsgange, som er overstrøet med træer, sten og andet affald. 
Den forholdsmæssige ordning, der anvendes i både Østrig og Irland, giver mu -
lighed for lave støtteberettigelseskoefficienter (jf. tekstboks 5 , hvor der gives et 
eksempel fra Østrig).15 Artikel 10 i Kommissionens 
delegerede forordning (EU) 
nr. 640/2014.
16 Fem alpine græsgange 
i regionerne Niederösterreich, 
Steiermark, Salzburg og 
Oberösterreich.
17 Fire parceller med fælles 
græsningsret i Irland. Disse er 
typisk større græsningsarealer, 
der ejes af mere end én 
person. Hver andelshaver ejer 
en virtuel andel af det samlede 
areal.
18 JRC, Technical guidance on 
the pro-rata system for 
permanent grassland, 
DS-CDP-2015-06 final.
22
Del I - Selv om anvendelsen af markidentifikationssystemet har 
givet gode resultater, er der stadig plads til forbedring
Eksempel på forkerte forholdsmæssige vurderinger, som viser LPIS-billedernes 
begrænsninger
En parcel i  Irland  med græsarealer, som var delvist dækket med buske, træer, bregner og lyng var registreret 
i LPIS som værende 90 % støtteberettiget. Under revisionsbesøget vurderede vi, at kun 70 % af parcellen var 
støtteberettiget, hvilket betyder, at den tilsvarende del af betalingen kan have været ansat for højt.
Eksempel på parceller med lave støtteberettigelseskoefficienter
Herunder vises en referenceparcel bestående af et skovbevokset areal med sparsomt græsdække under træer -
ne, der var registreret i  Østrigs  LPIS som værende 21 % støtteberettiget. Vi konstaterede på stedet, at procen -
ten var sat for højt.Tekstboks 4 Tekstboks 5Billede i  det irske LPIS:
Billede i  det østrigske LPIS
© Det irske betalingsorgan (DAFM) © Det østrigske betalingsorgan (AMA)Situationen på stedet:
Situationen på stedet
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret Kilde:  Den Europæiske Revisionsret

23
Del I - Selv om anvendelsen af markidentifikationssystemet 
har givet gode resultater, er der stadig plads til forbedring
Halvautomatiske detektionsværktøjer var ved at blive 
afprøvet, men var endnu ikke operationelle
29 
En måde, hvorpå man kan imødegå risikoen for, at støtteberettigede arealer 
registreres fejlagtigt i LPIS, og opnå mere objektive resultater, er at udvikle og 
anvende automatiske værktøjer, der kan detektere ændringer. Ved at identifice -
re former, genstande, teksturer eller forbindelser til tilstødende segmenter kan 
software baseret på ortobilleder være en hjælp ved fotoanalysen. Medlemsstater 
som Østrig og Irland overvejede at indføre en række sådanne værktøjer til ana -
lyse af dataene i LPIS. Resultaterne af afprøvningen er endnu ikke overbevisende 
(jf. tekstboks  6), men vi anerkender deres interesse i løbende at forbedre data -
enes pålidelighed og anvende innovative teknikker med henblik på at forbedre 
pålideligheden og mindske de administrative omkostninger.
Resultater opnået ved anvendelse af halvautomatiske detektionsværktøjer i Østrig
I Østrig  var der for nyligt blevet udført en undersøgelse for at afprøve pålideligheden af et halvautomatisk de -
tektionsværktøj udviklet af University of Natural Resources and Life Sciences i Wien. Resultaterne for støttebe -
rettigede arealer registreret i det østrigske LPIS (billedet til venstre) var væsentligt forskellige fra dem, der var 
opnået ved hjælp af et halvautomatisk detektionsværktøj (billedet til højre).Tekstboks 6
Kilde:  ©Atzberger, C., »The current capabilities of (semi-)automatic determination of pasture grazing areas using re -
mote sensing«, Wien 2014.

24
Del I - Selv om anvendelsen af markidentifikationssystemet har 
givet gode resultater, er der stadig plads til forbedring
Der var i nogle LPIS registreret oplysninger om, 
hvorvidt de pågældende arealer konkret er til 
landbrugerens rådighed
30 
Landbrugerne skal have de anmeldte arealer til deres rådighed (dvs. eje dem eller 
have brugsret til dem) for at være berettiget til at modtage en landbrugsbeta -
ling. Hvis landbrugerne ikke bliver bedt om at fremlægge bevis for, at de juridisk 
set har ret til de arealer, de anmelder, er der risiko for, at de får betaling for jord, 
som ikke er til deres rådighed, for eksempel offentlige arealer eller arealer, som 
tilhører andre enheder. Selv om det ikke er et krav ifølge EU-lovgivningen, anser 
vi det for god praksis at supplere LPIS med oplysninger om, hvorvidt parcellerne 
er til landbrugerens rådighed, når dette er muligt og omkostningseffektivt. Det 
ville give medlemsstaterne mulighed for at sammenholde disse oplysninger med 
oplysningerne i støtteansøgningerne, en praksis vi konstaterede i Skotland (jf. 
tekstboks  7).
God praksis med hensyn til dokumentation for retten til at anvende arealerne
I Skotland  skal alle anmeldte ændringer i ejerforholdene eller i brugsretten til parcellerne vedlægges rele -
vante baggrundsdokumenter underskrevet af begge parter i overdragelsen. Tilsvarende skal alle nyanmeldte 
parceller vedlægges et dokument, der beviser, at landbrugeren har ret til at anvende arealerne. Det skotske 
LPIS indeholder oplysninger om ejendomsretten til jorden og/eller forpagtningsaftaler.Tekstboks 7
31 
De fire andre medlemsstater, der var omfattet af revisionen, kræver kun lejlig -
hedsvist, at landbrugerne fremlægger bevis for, at de ejer, lejer eller på anden 
måde har ret til at anvende de arealer, de anmelder, og kan derfor ikke altid 
være sikre på, at de referenceparceller, der er registreret i deres LPIS, er fuldt ud 
og juridisk set til landbrugerens rådighed. Vi konstaterede tilfælde i Østrig og 
Nordrhein-Westfalen, hvor der var blevet anmeldt og udbetalt støtte for dele af 
parceller, der stødte op til skovområder eller var beliggende ved vejkanter, selv 
om de ikke var til landbrugerens rådighed. De relevante oplysninger fra matrikel -
registreret, der allerede var indkodet i LPIS, var ikke blevet brugt som en supple -
rende kilde til information.
25
Del I - Selv om anvendelsen af markidentifikationssystemet 
har givet gode resultater, er der stadig plads til forbedring
Det var ikke nok oplysninger til, at det fuldt ud kunne 
vurderes, om det er omkostningseffektivt at anvende 
LPIS
32 
Markidentifikationssystemets hovedfunktion er at stedfæste, kortlægge og kvan -
tificere landbrugsarealer. Som beskrevet i punkt 16-29 bruger medlemsstaterne 
betydelige midler til at oprette, drive og ajourføre deres LPIS. Vi forsøgte derfor 
at indhente oplysninger om omkostningerne ved LPIS fra medlemsstaterne og 
Kommissionen. Medlemsstaterne var ikke i stand til at fremlægge pålidelige 
og sammenlignelige oplysninger om omkostninger. De havde problemer med 
at kvantificere de samlede investeringsomkostninger ved deres LPIS, de årlige 
driftsomkostninger og omkostningerne i forbindelse med specifikke elementer, 
som f. eks. ajourføringen af systemet eller de forskellige LPIS-lag og kvalitetsvur -
deringen. Medlemsstaterne er derfor ikke i stand til at vurdere, om eventuelle 
systemforbedringer vil være omkostningseffektive.
33 
Kommissionen har oplysninger om indførelsen af LPIS i nye medlemsstater og 
om omkostningerne ved fremskaffelse af billeder. Men Kommissionen havde ikke 
bedt medlemsstaterne om oplysninger om driftsomkostninger eller givet vejled -
ning om, hvordan disse kan fremskaffes på en pålidelig og sammenlignelig måde. 
Kommissionen er derfor ikke i stand til at give en fyldestgørende vurdering af 
omkostningerne forbundet med nye systemkrav eller den politiske udvikling.
26
 Del II
Markidentifikationssystemet var ved at blive 
opgraderet, så det kan opfylde kravene efter 
reformen af den fælles landbrugspolitik
34 
Det er nødvendigt at opgradere medlemsstaternes LPIS for at overholde de nye 
krav i henhold til den fælles landbrugspolitik i perioden 2014-2020. Ændringerne 
vedrører hovedsagelig de nye obligatoriske grønne krav, som oven i grundbeta -
lingen binder yderligere 30 % til bestemte praksis, som potentielt er til gavn for 
klimaet og miljøet i EU. Vi analyserede, i hvilken udstrækning LPIS kan bruges til 
at overvåge disse grønne krav. I den sammenhæng undersøgte vi også medlems -
staternes frivillige indførelse af bestemte landskabstræk i deres LPIS, som er be -
skyttet ifølge krydsoverensstemmelsesordningen og ordningen om udvikling af 
landdistrikterne. En af Kommissionens nøgleprioriteter er at forenkle den fælles 
landbrugspolitik for at opnå bedre resultater ved hjælp af mindre komplicerede 
regler, og vi analyserede derfor også Kommissionens indsats på dette område.
Medlemsstaterne var i fuld gang, men endnu ikke 
færdige med at tilpasse deres LPIS til de grønne krav
35 
Den ny fælles landbrugspolitik for 2014-2020 indførte »grønne betalinger«. For at 
kunne modtage disse betalinger skal landbrugerne opretholde permanente græ -
sarealer, diversificere afgrøderne og afsætte en andel af agerjorden til miljømæs -
sige fokusområder19 (jf. figur 2 ).
36 
LPIS kan være et effektivt redskab til overvågning af permanente græsarealer og 
visse miljømæssige fokusområder (punkt 37-41), men er mindre effektivt i for -
bindelse med krav, der har mere midlertidig karakter, som for eksempel afgrøde -
diversificering (jf. figur 2 ). LPIS er således ikke hensigtsmæssigt som et redskab, 
der kan give betalingsorganet mulighed for administrativt at kontrollere, om der 
reelt er blevet foretaget afgrødediversificering.19 Forordning (EU) nr. 1307/2013.
27
Del II - Markidentifikationssystemet var ved at blive 
opgraderet, så det kan opfylde kravene efter reformen af den 
fælles landbrugspolitikFigur 2Forgrønnelse: en grundlæggende oversigt
Kilde:  Europa-Kommissionen.
30 % af rammebeløbet til direkte betalinger for at anvende tre gundlæggende praksis: 
Ækvivalens: Medlemsstaterne kan beslutte, at landbrugerne i stedet for at anvende disse tre praksis kan anvende 
praksis, der anses for at være ligestillede (f.eks. vekseldrift i stedet for afgrødediversi/f_icering).  Opretholdelse af et ”miljømæssigt fokusområde” på mindst 5 % af bedriftens agerjord   
 √ gælder kun for bedrifter med mere end 15 hektar agerjord   
 √ procentdelen kan øges til 7 % efter en rapport fra Kommissionen i 2017 og et lovforslag   
 √ miljømæssige fokusområder kan omfatte: markbræmmer, randzoner, brakjord, landskabstræk, skovklædte
   områder, terrrasser, arealer med efterafgrøder, plantedække og kvælstofbindende afgrøder, lavskov med kort   omdriftstid, skovlandbrug og bræmmer langs skovbryn   Afgrødediversiﬁcering   
 √ mindst 2 afgrøder, når bedriften har mere end 10 hektar agerjord     
 √ mindst 3 afgrøder, når bedriften har mere end 30 hektar agerjord   
 √ 
hovedafgrøden må højst dække 75 % af agerjorden, og de to hovedafgrøder tilsammen må højst dække 95 % af
   agerjordenopretholdelse af  permanente græsarealer    
√ forbud mod pløjning  på udpegede arealer   
 √ den nationale/regionale procentdel med en /f_leksibilitetsmargen på 5 % 
28
Del II - Markidentifikationssystemet var ved at blive opgraderet, 
så det kan opfylde kravene efter reformen af den fælles 
landbrugspolitik
Svagheder i medlemsstaternes fastlæggelse af 
permanente græsarealer
37 
Permanente græsarealer har høstet bred anerkendelse for deres positive ind -
virkning på miljøet og bør beskyttes. Det er arealer, der anvendes til dyrkning af 
græs eller andet grøntfoder, hvad enten der er tale om naturlige (selvsåede) eller 
dyrkede (tilsåede) arealer, og som er holdt uden for bedriftens omdrift i fem år 
eller mere20. Der er lovbestemte begrænsninger for, hvornår permanente græsa -
realer igen kan omlægges til agerjord. For at undgå en væsentlig nedgang skal 
medlemsstaterne sikre, at den andel, som arealer udlagt som permanente græsa -
realer udgør af det samlede landbrugsareal, som landbrugerne har anmeldt, ikke 
mindskes med mere end 5 %21.
38 
Vi konstaterede et eksempel på god praksis i Saarland, hvor et dellag i LPIS gjor -
de det muligt at spore og overvåge overgangen af de enkelte dele af parcellen 
til permanente græsarealer på det lavest mulige niveau, for eksempel i tilfælde 
af opdeling eller sammenlægning af parceller. I de fem øvrige medlemsstater/
regioner, vi besøgte, var der imidlertid risiko for, at ændringer af eksisterende 
permanente græsarealer eller arealer, som skal udlægges til permanente græsa -
realer, ikke opdages på grund af uhensigtsmæssig overvågning og ufuldstændige 
kildedata i LPIS (jf. tekstboks  8).
Laget af miljømæssige fokusområder var under 
udvikling i medlemsstaterne
39 
Ifølge den nye lovgivning skal medlemsstaterne registrere alle permanente mil -
jømæssige fokusområder i et lag i deres LPIS senest i 2018 for at kontrollere, om 
landbrugerne har overholdt deres forpligtelse til generelt at opretholde mindst 
5 % af deres jord som miljømæssige fokusområder22.
40 
Fra og med ansøgningsåret 2016 skal det grafiske materiale, der leveres til støt -
temodtageren, angive typen, størrelsen og beliggenheden af de miljømæssige 
fokusområder, der er fastlagt i det foregående år, herunder også dem, der ikke 
er permanente23. For at overholde denne bestemmelse vil medlemsstaterne 
blive nødt til at indføre et grundlæggende lag af miljømæssige fokusområder 
i deres LPIS inden 2018. I en orientering fra Kommissionen hedder det, at laget 
af miljømæssige fokusområder fra det første år (2015) bør indeholde alle de af 
medlemsstaten udvalgte potentielle miljømæssige fokusområder, som forventes 
at forblive uændrede i mindst tre år24. Med denne fortolkning ønskede Kommis -
sionen at sikre, at laget af miljømæssige fokusområder opbygges gradvist med 
henblik på at blive fuldt operationelt senest i 2018.20 Artikel 4, stk. 1, litra h), 
i forordning (EU) nr. 1307/2013.
21 Artikel 45, stk. 2, i forordning 
(EU) nr. 1307/2013.
22 Arealet vedrørende 
landsskabstræk medregnes 
for eksempel ikke som sådan 
i denne procentdel, men 
vægtes og omregnes til 
hektar.
23 Artikel 17, stk. 4, 
i Kommissionens 
gennemførelsesforordning 
(EU) nr. 809/2014 af 17. juli 2014 
om 
gennemførelsesbestemmelser 
til Europa-Parlamentets og 
Rådets forordning (EU) 
nr. 1306/2013 for så vidt angår 
det integrerede forvaltnings- 
og kontrolsystem, 
foranstaltninger til udvikling af 
landdistrikterne og 
krydsoverensstemmelse (EUT 
L 227 af 31.7.2014, s. 69).
24 GD for Landbrug og Udvikling 
af Landdistrikter: EFA layer 
guidance document 
(DSCG/2014/31 final rev 1).
29
Del II - Markidentifikationssystemet var ved at blive 
opgraderet, så det kan opfylde kravene efter reformen af den 
fælles landbrugspolitik
41 
I forbindelse med vores spørgeundersøgelse oplyste et flertal af medlemsstater/
regioner (26 ud af 44), at de allerede havde implementeret laget af miljømæssige 
fokusområder fuldt ud i deres LPIS, og de øvrige 18 var godt på vej til at gøre det 
senest i 2018 som krævet i forordningen. Alle permanente miljømæssige fokus -
områder på agerjord, eller som støder op hertil, er gradvist ved at blive digitalise -
ret i de medlemsstater, vi besøgte. Skotland havde imidlertid endnu ikke digita -
liseret noget miljømæssigt fokusområde i sit LPIS, og Nordrhein-Westfalen har 
ikke i alle tilfælde fastlagt typen og størrelsen af de miljømæssige fokusområder 
korrekt, hvilket har ført til forkerte beregninger, eftersom der er forskellige koeffi -
cienter for bestemte elementer som for eksempel hegn og markkrat25. Da de irske 
myndigheder indførte laget af miljømæssige fokusområder med permanente 
landskabstræk i LPIS, besluttede de at anvende et andet sæt oplysninger end det, 
som det nationale kortlægningsorgan anvender til at stedfæste elementer i de 
miljømæssige fokusområder, for eksempel hegn og afløb. Da dette lag teknisk 
set ikke matcher med det nuværende lag i det irske LPIS, forskydes elementer 
i de miljømæssige fokusområder som grænser og polygoner, hvilket gør det til en 
udfordring at stedfæste dem præcist.25 Jf. bilag X til forordning (EU) 
nr. 1307/2013: 1 m hegn 
(omregningsfaktor 5 og 
vægtningsfaktor 2) tæller 
f.eks. som 10 m2 miljømæssigt 
fokusområde, mens 1 m2 
markkrat (vægtningsfaktor 1,5) 
kun tæller som 1,5 m2.Svagheder i overvågningen af permanente græsarealer
Landbrugsarealernes type skal år for år overvåges ved hjælp af LPIS for at afgøre, om agerjord er blevet udlagt 
til permanente græsarealer, hvilket er tilfældet, hvis den i mindst fem år generelt er blevet anvendt til dyrk -
ning af græs og andet grøntfoder, selv om arealerne er blevet pløjet og tilsået med en anden type grøntfoder.
Den 5-årige omlægningsperiode kan ikke altid spores
I Østrig  går forbindelserne til de foregående år tabt, hvis referenceparcellerne overdrages mellem landbruge -
re, eller deres størrelse ændres. Konsekvensen af dette er, at arealernes status i LPIS ikke længere kan fastslås 
pålideligt, og at potentielle permanente græsarealer ikke opdages. Det samme gør sig gældende i  Polen  og 
Skotland , da deres LPIS ikke indeholder oplysninger om ikke-permanente græsarealers alder (udlagt med 
græs i to eller tre år). Myndighederne er derfor ikke i stand til at holde øje med græsarealer, så de kan sikre, at 
parcellerne igen registreres i LPIS som permanente græsarealer, når femårsperioden er udløbet. Noget lignen -
de gør sig gældende i  Irland.
Den præcise lokalisering af permanente græsarealer er ikke angivet i LPIS
I Nordrhein-Westfalen  er det normalt ikke muligt at skelne mellem permanente græsarealer og agerjord 
inden for en referenceparcel. Landbrugernes tegninger af arealer anvendt til landbrugsformål, som skulle 
vedlægges ansøgningen som dokumentation, blev ikke indført i LPIS, og man kunne derfor ikke identificere 
de permanente og potentielt permanente græsarealers nøjagtige form.Tekstboks 8
30
Del II - Markidentifikationssystemet var ved at blive opgraderet, 
så det kan opfylde kravene efter reformen af den fælles 
landbrugspolitik
Svagheder i registreringen af landskabselementer, der 
er beskyttet ifølge krydsoverensstemmelsesordningen 
eller ordningen om miljøvenligt landbrug
42 
Beskyttelsen af miljømæssige fokusområder sker i forlængelse af andre politikker 
eller instrumenter, der skal fremme et mere miljøvenligt landbrug som for ek -
sempel krydsoverensstemmelsesforanstaltningerne eller foranstaltningerne for 
miljø- og klimavenligt landbrug, der gennemføres som led i politikken til udvik -
ling af landdistrikterne. Som en del af disse regler har medlemsstaterne defineret 
normer for beskyttelse af miljøfølsomme områder og visse typer af landskabsele -
menter (f.eks. buske, træer, bræmmer og markkrat).
43 
EU’s aktuelle regelramme stiller ikke krav om, at medlemsstaterne skal kortlægge 
landskabselementer, der er beskyttet under krydsoverensstemmelsesordningen, 
i LPIS. I Revisionsrettens spørgeundersøgelse erklærede 28 medlemsstater/regio -
ner ikke desto mindre, at de havde gjort dette i medfør af national lov. 16 med -
lemsstater/regioner anførte, at disse elementer ikke var registreret fuldt ud i LPIS. 
Tre af de fem medlemsstater, vi besøgte, registrerede landskabselementer, der 
er beskyttet under krydsoverensstemmelsesordningen, i deres LPIS. En korrekt 
identifikation og registrering af sådanne elementer i LPIS er et nyttigt instrument, 
som kan anvendes til at holde øje med potentielle ændringer eller tilfælde af 
manglende regeloverholdelse, herunder i form af fjernelse eller tilintetgørelse af 
sådanne elementer over tid, og vil kunne udgøre en effektiv støtte i forbindelse 
med administrativ krydskontrol. Det samme gør sig gældende i medlemsstater 
som Østrig, der betaler støtte til miljø- og klimavenligt landbrug for visse typer af 
landskabselementer. Vi konstaterede svagheder med hensyn til korrekt identifi -
kation og registrering af sådanne elementer i det østrigske og det tyske LPIS (jf. 
tekstboks 9) . Problemerne med at indføre pålidelige lag for landskabselementer 
i LPIS er et godt eksempel på de udfordringer, der venter forude, når der skal ind -
føres et omfattende og effektivt lag for miljømæssige fokusområder i LPIS.
31
Del II - Markidentifikationssystemet var ved at blive 
opgraderet, så det kan opfylde kravene efter reformen af den 
fælles landbrugspolitik
Eksempler på forkert identifikation og registrering af landskabselementer
I Nordrhein-Westfalen  var landskabselementer, som er beskyttet under krydsoverensstemmelsesordningen, 
ikke altid afgrænset korrekt. Visse dele af de udelukkede landskabselementer, der vises herunder (indrammet 
med orange), for eksempel markkrat eller rækker med træer, var rent faktisk støtteberettigede, mens andre 
landskabselementer af samme type ikke var registreret.Tekstboks 9
© Landbrugsdepartementet i  Nordrhein-Westfalen
I Østrig  registrerede betalingsorganet rutinemæssigt træbevoksede bræmmer som landskabselementer 
(markkrat - blå trekant), selv om de er en del af nærliggende skove. Det betyder normalt, at de bedrifter, der 
dyrker det tilstødende landbrugsareal, ikke har nogen rettigheder over dem, og at betingelserne for at modta -
ge støtte under ordningen for miljø- og klimavenligt landbrug derfor ikke er opfyldt.
© Det østrigske betalingsorgan (AMA)
32
Del II - Markidentifikationssystemet var ved at blive opgraderet, 
så det kan opfylde kravene efter reformen af den fælles 
landbrugspolitik
Forenklingen er i gang, men er fortsat en udfordring
44 
Forenkling er et af Kommissionens primære mål26. Den mener, at det er nødven -
digt at forenkle den fælles landbrugspolitik for at gøre landbrugsøkonomien 
mere konkurrencedygtig, bevare og skabe jobs og bidrage til en sund udvikling 
i landdistrikterne27. Forenklingen bør i princippet også gælde LPIS.
45 
Sammen med de grønne krav blev der vedtaget et nyt sæt LPIS-relaterede regler 
i særforordninger28. De indeholder supplerende krav (f.eks. den obligatoriske 
geospatiale støtteansøgning, flere lag i LPIS (jf. listen over obligatoriske lag 
i bilag  I) og flere muligheder for medlemsstaterne (f.eks. stabilitetsgrænsen og 
reglen om 100 træer). Endelig betyder integrationen af nye kategorier af støtte -
berettigede arealer yderligere udfordringer for LPIS som følge af de forskellige 
former for etableret lokal praksis.
Den geospatiale støtteansøgning - et nyttigt redskab
46 
Med henblik på identifikation af alle landbrugsparceller, der anvendes af én 
støttemodtager, og til behandling af de tilhørende geografiske og alfanumeriske 
data, skal medlemsstaternes myndigheder forelægge alle støttemodtagere et 
fortrykt geospatialt støtteansøgningsskema og det tilhørende grafiske materiale 
senest i 201829. I vores spørgeundersøgelse om LPIS fortalte 33 medlemsstater/
regioner os, at der allerede var indført et sådant system for at vise, hvordan alle 
støtteansøgningerne og oplysningerne i LPIS krydser hinanden geografisk. I de 
resterende 11 medlemsstater/regioner30 var der (endnu) ikke indført et sådant 
system.
47 
I princippet bør landbrugerne i den nærmeste fremtid begynde at indsende 
deres støtteansøgninger under anvendelse af geospatiale metoder, dvs. at place -
ringen og størrelsen af deres parceller skal være angivet på grundlag af billeder, 
der er registreret i LPIS. Fra og med 2018, når systemet vil skulle være fuldstændig 
på plads, og kun når støttemodtagerne ikke er i stand til at gøre dette, skal de 
nationale eller regionale myndigheder dog enten give dem teknisk bistand eller 
sende dem ansøgningsskemaet på papir, og myndighederne skal sørge for, at alle 
de anmeldte arealer digitaliseres.26 Jf. http://www.consilium.
europa.eu/en/policies/
cap-simplification .
27 Jf. http://ec.europa.eu/
agriculture/simplification/
index  en.htm.
28 Forordning (EU) nr. 1306/2013, 
Kommissionens delegerede 
forordning (EU) nr. 640/2014 
og Kommissionens 
gennemførelsesforordning 
(EU) nr. 809/2014.
29 Artikel 17 i forordning (EU) 
nr. 809/2014.
30 Dette tal omfatter otte tyske 
regioner.
33
Del II - Markidentifikationssystemet var ved at blive 
opgraderet, så det kan opfylde kravene efter reformen af den 
fælles landbrugspolitik
48 
I de lande/regioner, der har indført den geospatiale støtteansøgning, viser vores 
revisionsresultater, at kvaliteten af oplysningerne i LPIS er blevet af væsentlig 
bedre kvalitet (f.eks. i Østrig og Saarland). Under den administrative kontrol 
opdages overlapninger i reference/landbrugsparcellernes geometri eller uover -
ensstemmelser vedrørende parcelgrænser, der frembringer fejlkoder, med det 
samme. Også Polen har i den sammenhæng udviklet et elektronisk geospatialt 
støtteansøgningssystem, der gør det muligt for landbrugerne at indgive en digi -
tal ansøgning. Men i ansøgningsåret 2015 blev mindre end 1 % af ansøgningerne 
indgivet elektronisk, eftersom de polske landbrugere foretrak de traditionelle 
ansøgninger på papir.
De besøgte medlemsstater havde besluttet ikke at 
anvendestabilitetsgrænsen
49 
Et nyt element i den fælles landbrugspolitik i 2014-2020 er, at medlemsstaterne 
nu har mulighed for ikke at ajourføre deres LPIS, hvis differencen mellem det nye 
maksimale støtteberettigede areal på en referenceparcel og det tidligere bereg -
nede maksimale støtteberettigede areal er på under 2 % (»stabilitetsgrænsen«)31. 
Formålet med denne nye regel er at forenkle den administrative behandling. 
Kommissionen udsendte imidlertid en vejledning32til medlemsstaterne, hvori det 
var anført, at, selv om det ikke juridisk set er nødvendigt at ajourføre LPIS, hvis 
differencen er på under 2 %, så anbefales det alligevel at gøre det (dvs. at udeluk -
ke elemeter, der ikke er støtteberettigede, fra det maksimalt støtteberettigede 
areal), når der er konkrete ændringer33 på det støtteberettigede areal, også selv 
om differencen er mindre end grænsen på 2 %. Ingen af de medlemsstater, vi be -
søgte under revisionen, havde valgt at anvende denne stabilitetsgrænse på 2 %.
Den valgfrie regel om 100 træer er vanskelig at 
overholde
50 
I de nye regler for den fælles landbrugspolitik er der en bestemmelse om, at 
arealer med spredte træer på en landbrugsparcel nu betragtes som støtteberetti -
gede, hvis der højst er 100 træer pr. hektar, og landbrugsaktiviteter kan foregå på 
samme måde som på parceller uden træer i samme område34. Træer, der anses for 
at kunne afgræsses, tæller ikke med i denne grænse på 100 træer. Ifølge Kom -
missionens fortolkning er træer, der kan afgræsses, træer, som i deres helhed er 
tilgængelige for husdyr med henblik på græsning. Vores analyse bekræftede, at 
det er vanskeligt at identificere sådanne træer ved hjælp af fotoanalyse, hvilket 
øger usikkerheden i forbindelse med vurdering af arealers (delvise) berettigelse 
til landbrugsstøtte, og gør det kompliceret for medlemsstaterne og øger deres 
administrative byrde.31 Artikel 5, stk. 3, i forordning 
(EU) nr. 640/2014.
32 DSCG/2014/33 – final rev 3, 
afsnit 3.2.
33 Et nyt ikke-støtteberettiget 
element (f.eks. et nyopført 
hus).
34 Artikel 9, stk. 3, i forordning 
(EU) nr. 640/2014: »En 
landbrugsparcel, der omfatter 
spredte træer, betragtes som 
støtteberettiget, forudsat at 
[…]landbrugsaktiviteter kan 
foregå på lignende måde som 
på parceller uden træer 
i samme område, og antallet 
af træer pr. hektar [ikke] 
overstiger […] en maksimal 
tæthed. Den maksimale 
tæthed […] fastsættes og 
meddeles af medlemsstaterne 
på grundlag af traditionelle 
dyrkningsmetoder, de 
naturlige forhold og 
miljømæssige hensyn.«
34
Del II - Markidentifikationssystemet var ved at blive opgraderet, 
så det kan opfylde kravene efter reformen af den fælles 
landbrugspolitik
De nye specifikationer med hensyn til arealers 
støtteberettigelse var en udfordring for LPIS
51 
Bestemmelserne for den fælles landbrugspolitik i 2014-2020 indførte nye spe -
cifikationer og præciseringer med hensyn til arealers støtteberettigelse. Som 
hovedregel kan der kun udbetales betalinger under søjle 1 for landbrugsarealer, 
der er registreret i LPIS, og som fortrinsvis anvendes til landbrugsaktivitet. Støt -
teberettigelsen afhænger af arealernes status (agerjord, permanente græsarealer 
og permanente afgrøder) og anvendelsen af dem. Godkendte aktiviteter er land -
brugsproduktion (dvs. dyrkning af afgrøder) eller bevarelse af arealet i en stand, 
der gør det egnet til græsning eller dyrkning. Sidstnævnte kræver, at landbruger -
ne regelmæssigt (for eksempel årligt) udfører en minimumsaktivitet for at bevare 
arealet i en sådan stand, eller at arealet har bestemte karakteristika, der gør det 
egnet til græsning eller dyrkning. Dette er i princippet relevant for alle arealtyper.
52 
Når medlemsstaterne har defineret denne »minimumsaktivitet« på arealer, der 
ikke anvendes til produktion, vil udførelsen af den sandsynligvis ikke kunne 
kontrolleres i LPIS. Kun arealer, der har været fuldstændig tilgroede i mere end en 
begrænset periode, og dermed viser, at der ikke har fundet nogen aktivitet sted, 
vil måske kunne identificeres i LPIS ved at sammenligne aktuelle fotos med ældre 
oplysninger lagret i systemet. På den anden side har medlemsstaterne pligt til at 
kontrollere de pågældende referenceparcellers nøjagtige stand, f.eks. ved kontrol 
på stedet, og derefter registrere den korrekt i deres LPIS (jf. tekstboks 10 ).Tekstboks 10God praksis for registrering af en minimumsbevaringsaktivitet i LPIS
Kroatien  anvender en særlig kode for referenceparceller, hvor landbrugeren har anmeldt en minimumsbeva -
ringsaktivitet. Ifølge denne kode betegnes sådanne arealer som »midlertidigt ikke-støtteberettigede«, hvis en 
kontrol på stedet viser, at der rent faktisk ikke er blevet udført en sådan aktivitet. Der anvendes en anden kode 
for arealer, der permanent ikke er støttberettigede. Dette er en god løsning, som viser, hvordan manglende 
overholdelse af reglen om minimumsbevaringsaktivitet kan registreres i LPIS.
35
Del II - Markidentifikationssystemet var ved at blive 
opgraderet, så det kan opfylde kravene efter reformen af den 
fælles landbrugspolitik
53 
En ny kategori af støtteberettigede permanente græsarealer er »arealer, der kan 
afgræsses, og som indgår i en etableret lokal praksis, hvor græs og andet grønt -
foder ikke traditionelt er fremherskende«. Medlemsstaterne skal identificere og 
fastlægge sådanne arealer og registrere dem i deres LPIS. Der vil typisk være tale 
om arealer med begrænset landbrugspotentiale bestående af lyngheder (f.eks. 
i Tyskland) eller fælles græsarealer (i Portugal), som visuelt kan forekomme at 
være forladte eller i dårlig bevaringsstand. Ofte er en analyse af billederne i LPIS, 
som den vi konstaterede i Irland og Nordrhein-Westfalen, derfor ikke nok til at 
fastslå nøjagtigt, om arealer af denne type er støtteberettigede. Det samme 
gælder udførelse af en minimumsbevaringsaktivitet (jf. punkt 52). Det kræver, 
at de nationale myndigheder anlægger en mere risikobaseret tilgang og f.eks. 
aflægger målrettede kontrolbesøg (jf. også punkt 23-25) eller anvender halvauto -
matiske værktøjer (jf. punkt 29).
Kommissionens igangværende bestræbelser på at 
forenkle LPIS er endnu ikke afsluttet
54 
Til slut analyserede vi det forenklingsarbejde, Kommissionen har udført i rela -
tion til LPIS siden indførelsen af den nye fælles landbrugspolitik for 2014-2020. 
I maj 2015 blev der indført seks større ændringer, som potentielt påvirker LPIS (jf. 
figur 3 )Figur 3Ændringer med relevans for LPIS indført med den nye fælles landbrugspolitik
Kilde:  Europa-Kommissionen.
a) mulighed for et begrænset buﬀerområde mellem parcelgrænsen og et tilstødende miljømæssigt fokusområde 
 i behørigt begrundede tilfælde
b) hegn eller træbevoksende bræmmer kan have huller på op til 4 meter   
c) der kan kompenseres for et manglende miljømæssigt fokusområde med et andet,  også selv om det pågældende areal ikke er anmeldt som et miljømæssigt fokusområde   
d) mulighed for kun at kortlægge anmeldte miljømæssige fokusområder i LPIS
e) ændringer af identi/f_ikationen af miljømæssige fokusområder i laget for miljømæssige fokusområder
f) ændringer i tilgangen til identi/f_ikation af speci/f_ikke typer af permanente græsarealer i LPIS 
36
Del II - Markidentifikationssystemet var ved at blive opgraderet, 
så det kan opfylde kravene efter reformen af den fælles 
landbrugspolitik
55 
Ifølge vores analyse er disse ændringer enten til gavn for støttemodtageren 
(punkt a)-c)) eller for betalingsorganet (punkt d)-f)), men ikke nødvendigvis for 
dem begge. Især har de regler og procedurer, der skal følges for at behandle 
ændringer (a)-c)), gjort medlemsstaternes administrative byrde endnu tungere, 
eftersom det er vanskeligt at afgøre, om bufferen og de tilladte huller på nu op 
til fire meter er fastsat korrekt i LPIS. Hertil kommer, at reglen om, at der kan 
kompenseres for miljømæssige fokusområder, der er fastsat forkert, med andre 
miljømæssige fokusområder, gør kontrollen på stedet mere tidskrævende. Den 
endelige afgørelse om, hvorvidt landbrugeren overholder reglerne, kan ikke 
træffes ved at analysere og sammenholde oplysningerne om de miljømæssige 
fokusområder i den oprindelige ansøgning med oplysningerne i LPIS: I tilfælde 
af brud på reglerne vil medlemsstaterne kunne blive nødt til at træffe yderligere 
foranstaltninger.
37
 Del III
Kommissionens overvågning af LPIS var blevet 
bedre, men der var ikke tilstrækkeligt fokus på 
systemets performance
56 
Kommissionen har en vigtig overvågningsfunktion i relation til LPIS, som medvir -
ker til at sikre, at de LPIS, som medlemsstaterne forvalter, er effektive og produk -
tive. Den skal for det første give medlemsstaterne tilstrækkelig støtte og vejled -
ning med henblik på at fremme en konsekvent fortolkning af EU-reglerne og en 
effektiv overvågning af landbrugsbetalingerne. Kommissionen gennemgår også 
regelmæssigt de forskellige LPIS i medlemsstater og regioner for at få sikker -
hed for, at de fungerer korrekt og beskytter EU-budgettet, ved at der anvendes 
finansielle korrektioner, hvis der konstateres større svagheder. De handlingspla -
ner, der udarbejdes for at afhjælpe svaghederne i LPIS, bør også følges nøje op af 
Kommissionen. Kvalitetsvurderingen af LPIS bør give Kommissionen et pålideligt 
overblik over markidentifikationssystemernes effektivitet overalt i EU, så den kan 
vurdere de fremskridt, medlemsstaterne har gjort med hensyn til at afhjælpe de 
konstaterede svagheder. Endelig vil viden om omkostningseffektiviteten af den 
kontrol, der er knyttet til LPIS, kunne medvirke til en bedre målretning af kontrol -
len, så den foretages, hvor det er mest effektivt, og sikre en bedre vurdering af 
omkostningerne forbundet med at gennemføre og kontrollere nye politiktiltag.
Kommissionens vejledning i relation til LPIS var blevet 
bedre i forhold til den tidligere periode for den fælles 
landbrugspolitik
57 
I den foregående periode, 2007-2013, udarbejdede Kommissionen ingen speci -
fik vejledning om LPIS. Under den nye fælles landbrugspolitik for 2014-2020 har 
dette ændret sig væsentligt, og i 2014 og 2015 blev der udsendt en række LPIS-re -
laterede vejledninger35.
58 
Kommissionen oprettede et kontor36, som udelukkende skulle tage sig af de 
direkte betalinger, med det formål at styrke sin vejledning og støtte til medlems -
staterne i tiden op til gennemførelsen af reformen af den fælles landbrugspolitik 
i 2015. Specielt siden 2014 har Kommissionen intensiveret sin informering af og 
kommunikation med medlemsstaterne, for eksempel ved at afholde bilaterale 
møder, offentliggøre materiale og tilrettelægge regelmæssige workshopper med 
relation til LPIS.
59 
Sammenlignet med den forgående periode er Kommissionens LPIS-relaterede 
vejledning blevet bedre, men den har først og fremmest fokus på lovlighed og 
formel rigtighed og giver kun få oplysninger om, hvordan overvågningen kan 
blive mere omkostningseffektiv.35 GD for Landbrug og Udvikling 
af Landdistrikter: 
DSCG/2014/31 (EFA layer), 
DSCG/2014/32 (On-the-spot 
checks), DSCG/2014/33 (LPIS) 
og DSCG/2014/39 (Geospatial 
aid applications). JRC (sammen 
med GD for Landbrug og 
Udvikling af Landdistrikter): 
DS-CDP-2015-06 (Technical 
guidance on the pro-rata 
system for permanent 
grassland), DS-CDP-2015-11 
(LPIS update) og DS-
CDP-2015-10 (Management of 
layers).
36 Kontor D.3 i GD for Landbrug 
og Udvikling af Landdistrikter 
har eksisteret siden januar 
2014.
38
Del III - Kommissionens overvågning af LPIS var blevet bedre, 
men der var ikke tilstrækkeligt fokus på systemets performance
Manglerne i LPIS blev afhjulpet ved hjælp af 
handlingsplaner og finansielle korrektioner
60 
Handlingsplaner (jf. figur 4 ) er et redskab, som Kommissionen bruger til at 
afhjælpe systemiske svagheder i LPIS konstateret på medlemsstatsniveau. Ved 
udgangen af 2015 havde de relevante medlemsstater efter anmodning fra Kom -
missionen udarbejdet i alt syv fælles handlingsplaner i relation til LPIS. Ud over 
de handlingsplaner, som sættes i gang på anmodning af Kommissionen, kan 
medlemsstater eller regioner også på eget initiativ udarbejde handlingsplaner 
for af afhjælpe specifikke svagheder. Der er blevet udarbejdet ti sådanne planer 
siden 2007.
61 
I modsætning til, hvad der var gældende under den fælles landbrugspolitik 
i perioden 2007-2013, er der nu et eksplicit lovgrundlag for de handlingsplaner, 
der sættes i gang efter anmodning fra Kommissionen37. Ifølge forordningen skal 
handlingsplanerne indeholde klare udviklingsindikatorer og udarbejdes af den 
relevante medlemsstat i samråd med Kommissionen. De seneste handlingspla -
ner - for Grækenland, Spanien, Frankrig og England - har sådanne indikatorer. 
I sin årlige aktivitetsplan for 2015 vurderer Kommissionen, at Frankrig ikke har 
overholdt de centrale forpligtelser i handlingsplanen og derfor bør træffe foran -
staltninger til at løse disse problemer og udarbejde mere detaljerede udviklings -
indikatorer. Som følge af de afhjælpende foranstaltninger, der blev gennemført 
i 2014 og 2015, faldt omfanget af arealer registreret som permanente græsgange 
i Grækenland fra 3,6 millioner hektar til 1,5 millioner hektar, mens omfanget af 
støtteberettigede arealer faldt fra 18,4 millioner hektar til 15,6 millioner hektar 
i Spanien38.
62 
Mellem 1999 og slutningen af 2015 traf Kommissionen 49 afgørelser om udeluk -
kelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne havde afholdt 
under de europæiske landbrugsfonde. Blandt årsagerne hertil var brud på 
bestemmelser med relation til LPIS. Tre afgørelser i 2015 vedrørte LPIS-relaterede 
overtrædelser. I 2015 stod otte medlemsstater39 over for finansielle korrektioner 
på grund af mangler i relation til LPIS.
63 
I vores årsberetning for 2014 vurderede vi, om en stikprøve på seks medlems -
stater40 havde afhjulpet deres LPIS-relaterede mangler på en effektiv og rettidig 
måde, og om Kommissionen havde anvendt finansielle korrektioner i overens -
stemmelse med lovgivningen. I alle de undersøgte tilfælde havde Kommissionen 
enten pålagt finansielle korrektioner eller iværksat procedurer for efterprøvende 
regnskabsafslutning.37 Artikel 41, stk. 2, i forordning 
(EU) nr. 1306/2013, som trådte 
i kraft den 1. januar 2014.
38 Ifølge oplysninger 
i Kommissionens svar 
vedrørende tekstboks 7.8 
i vores årsberetning for 2014.
39 Belgien, Bularien, Spanien, 
Frankrig, Irland, Litauen, 
Portugal og Det Forenede 
Kongerige.
40 Bulgarien, Grækenland, 
Spanien, Italien, Portugal og 
Rumænien.
39
Del III - Kommissionens overvågning af LPIS var blevet bedre, 
men der var ikke tilstrækkeligt fokus på systemets performance
Oversigt over handlingsplaner og finansielle korrektioner i relation til LPIS siden 
2006Figur 4
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret på grundlag af data fra Europa-Kommissionen.
698
228 3145402
6855621193
5 10430278
108
35
3072Handlingsplaner foranlediget  af Kommissionen:  
Bulgarien, England, Frankrig, Grækenland (to), Portugal og Rumænien
Handlingsplaner iværksat på initiativ af en medlemsstat: 
Østrig, Irland, Italien, Litauen, Polen, Nederlandene, Nordirland, Skotland, Spanien og Sverige.
Finansielle korrektioner: Tallene viser det kumulerede 
beløb (millioner euro) for /f_inansielle korrektioner fra og med regnskabsåret 2006, i alt 2710 millioner euro. 
11
40
Del III - Kommissionens overvågning af LPIS var blevet bedre, 
men der var ikke tilstrækkeligt fokus på systemets performanceTabel 264 
Der var imidlertid ofte gået forholdsvis lang tid mellem det pågældende ansøg -
ningsår og det kalenderår, hvor den finansielle korrektion var blevet endeligt 
gennemført (jf. tabel 2 ). De frister, der er fastsat i forordningen om den fælles 
landbrugspolitik i 2014-2020, havde til formål at strømline proceduren for efter -
prøvende regnskabsafslutning.
Eksempler på kommissionsafgørelser om udelukkelse fra EU-finansiering af visse 
udgifter af relevans for LPIS, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne 
af de europæiske landbrugsfonde
Medlemsstat Ansøgningsår Kommissionens afgørelse nr.
Bulgarien 2009 Afgørelse (EU) nr. 2015/103
Spanien 2006, 2007  og 2008 Afgørelse (EU) nr. 2015/103
Frankrig 2008  og 2009 Afgørelse (EU) nr. 2015/103
Litauen 2007  og 2008 Afgørelse (EU) nr. 2015/103
Portugal 2009 Afgørelse (EU) nr. 2015/1119
Irland 2008  og 2009 Afgørelse (EU) nr. 2015/1119
Kilde:  Europa-Kommissionen.
Metodologiske svagheder ved kvalitetsvurderingen af 
LPIS og i udførelsen af den svækkede resultaternes 
pålidelighed
65 
Efter at have konstateret tilbagevendende svagheder vedrørende LPIS overalt 
i EU og pålagt betydelige finansielle korrektioner over for medlemsstaterne (jf. 
punkt 60-64) indførte Kommissionen i 2010 en kvalitetsvurdering af LPIS (LPIS 
QA)41 som et obligatorisk redskab, medlemsstaterne skal anvende hvert år for 
proaktivt at finde frem til eventuelle svagheder i systemet og om nødvendigt 
træffe afhjælpende foranstaltninger. Kvalitetsvurderingen skal fungere som 
en systematisk og konsekvent gennemgang af landbrugsarealet og visse dertil 
knyttede elementer i hele EU. Den er baseret på en undersøgelse af en stikprøve 
på mellem 500 og 1 250 referenceparceller pr. LPIS. Kvalitetsvurderingen om -
fatter for øjeblikket seks kvalitetselementer (QE), der skal testes42 (jf. bilag II).  
Metodologien er hvert år blevet ændret, og flere forskellige versioner har under -
tiden været i omløb, før den endelige udgave er blevet vedtaget. Ændringerne af 
metodologien har varieret væsentligt over tid43.41 Retsgrundlaget for 
kvalitetsvurderingen, som 
tidligere var artikel 6, stk. 2, 
i forordning (EF) nr. 1122/2009, 
er nu artikel 6 i forordning (EU) 
nr. 640/2014.
42 Kvalitetselement 7 - »antal 
uregelmæssigheder 
konstateret i forbindelse med 
kontrollen på stedet« blev 
ophævet med virkning fra 
kvalitetsvurderingen i 2015.
43 Blandt ændringerne kan 
nævnes revision eller 
finjustering af nøglebegreber 
og definitioner (f.eks. »kritiske 
fejl« i ETS 5.1), ændringer 
i formlen til beregning af et 
kvalitetselement (f.eks. QE5 til 
QE7 i ETS 5.1), tilføjelse af nye 
elementer i et 
kvalitetselement (f.eks. QE1 b i 
ETS 5.3), fjernelse af et 
kvalitetselement (QE7 i ETS 
6.0) eller en ændring 
i kvalitetselementernes 
nummerering (f.eks. mellem 
QE3 og QE4 i ETS 6.0).
41
Del III - Kommissionens overvågning af LPIS var blevet bedre, 
men der var ikke tilstrækkeligt fokus på systemets performance
66 
I vores spørgeundersøgelse gav medlemsstaterne konsekvent udtryk for bekym -
ring med hensyn til metodologiens kompleksitet og pegede på, at der var behov 
forenkling, og de eksperter, der var involveret i peer review-undersøgelsen af 
kvalitetsvurderingen bekræftede dette44. Vores revision bekræftede de proble -
mer, medlemsstaterne har med at anvende kvalitetsvurderingsmetodologien 
korrekt og konsekvent (jf. tekstboks  11).
67 
Vi konstaterede også, at der var problemer med stikprøvemetoden i forbindelse 
med kvalitetsvurderingen. For at give brugbare resultater skal stikprøven med 
henblik på kvalitetsvurderingen af LPIS være repræsentativ for den samlede 
population af landbrugsparceller i hver enkelt medlemsstat/region, hvor kva -
litetsvurderingen udføres. Ifølge regelrammen skal medlemsstaterne udføre 
kvalitetsvurderingen på grundlag af en stikprøve af områder og inden for disse 
en stikprøve af referenceparceller i LPIS.44 »Peer review of the LPIS QA 
Framework« udført af Sytze de 
Bruin (Wageningen 
Universitet) og Gábor Csornai 
(Konsulent V4.0), november 
2011.Tekstboks 11Eksempler på forkert eller inkonsekvent anvendelse af 
kvalitetsvurderingsmetodologien
237 af de referenceparceller (næsten 30 % af stikprøvens størrelse), der var udtaget med henblik på 2014-kvali -
tetsvurderingen i  Nordrhein-Westfalen , blev efterfølgende korrigeret af betalingsorganet i forbindelse med 
den systematiske ajourføring af LPIS (inklusive undersøgelsen af de nye billeder, der skulle bruges til at udføre 
kvalitetsvurderingen). Først på det tidspunkt blev testene udført på grundlag af de opdaterede oplysninger 
i systemet. Resultaterne af kvalitetsvurderingen var derfor misvisende.
Ifølge kvalitetsvurderingsmetodologien skal betalingsorganerne aflægge kontrolbesøg på stedet for at kon -
trollere forholdene på parceller, hvor der ikke kan drages konklusioner på grundlag af en fotoanalyse. Men 
kun 17 af de 44 respondenter i vores spørgeundersøgelse anførte, at de aflagde sådanne besøg. Visse referen -
ceparceller i  Irland, Polen  og Skotland  blev ikke målt i forbindelse med kvalitetsvurderingen, selv om det 
sagtens kunne have ladet sig gøre, og det endda var et krav ifølge metodologien.
Kvalitetselement 4 blev fortolket forskelligt. I  Polen  mente myndighederne ikke, at parceller, som kunne iden -
tificeres i LPIS (dvs. digitaliserede og med en entydig indikator) kunne vurderes som værende behæftet med 
en kritisk fejl. Eftersom disse betingelser er en forudsætning for, at parcellerne kan registreres i LPIS, kunne 
ingen parceller undgå at leve op til kvalitetselement 445.
I Irland , Østrig  og Tyskland  (Saarland  og Nordrhein-Westfalen ) konstaterede vi, at der manglede en kor -
rekt funktionsadskillelse mellem de ansatte, der udførte kvalitetsvurderingen, og dem, der foretog ajourførin -
gen af LPIS, og at der dermed var risiko for, at disse medarbejdere analyserede deres eget ajourføringsarbejde 
under kvalitetsvurderingen.
45 De andre medlemsstater, vi besøgte, dumpede af forskellige årsager parceller i forhold til kvalitetselement 4, f.eks. multiparceller, 
multipolygoner, intet støtteberettiget areal, selv om det maksimale støtteberettigede areal var større end 0, en ugyldig perimeter eller 
manglende grænser, hvilket gjorde det umuligt at stedfæste parcellen, samt at der manglede mere end to grænser.
42
Del III - Kommissionens overvågning af LPIS var blevet bedre, 
men der var ikke tilstrækkeligt fokus på systemets performance
68 
Under kvalitetsvurderingerne i 2010-2014 blev områderne udvalgt af medlems -
staterne, mens de referenceparceller, der skulle testes, blev udvalgt af Kommis -
sionen (JRC). Under vores besøg konstaterede vi svagheder i medlemsstater -
nes stikprøveudvælgelse både med hensyn til områder og referenceparceller, 
hvilket forringede stikprøvernes repræsentativitet og gjorde det vanskeligt at 
sammenligne resultaterne både i de forskellige medlemsstater og over tid (jf. 
tekstboks 12 ).Tekstboks 12Svagheder konstateret i stikprøveudvælgelsen med henblik på 
kvalitetsvurderingen i 2010-2014
I ingen af de medlemsstater, vi besøgte under revisionen, var områderne udvalgt fra populationen som 
helhed, men i stedet fra de områder, der var omfattet af telemåling46, og som kun repræsenterede en lille del 
af medlemsstatens/regionens område. Parceller, der ikke indgik i de områder, der var omfattet af telemåling, 
havde ingen chance for at blive udvalgt. Et andet problem var, at de udvalgte områder ikke nødvendigvis om -
fattede alle landskabstyper i medlemsstaten/regionen (f.eks. alpegræsgange i  Østrig  eller arealer med fælles 
græsningsret i  Irland ).
I Irland  lå de områder, der var omfattet af kvalitetsvurderingen i 2013 og 2014, ikke tilstrækkelig spredt, hvil -
ket rejser tvivl om, hvordan de var blevet udvalgt.
46 Undtagen når en medlemsstat/region ikke anvender telemåling (Østrig, Skotland).
69 
Fra og med 2015 har Kommissionen bestræbt sig på at gøre stikprøvemetoden 
mere effektiv og holde omkostningerne under kontrol. Antallet af områder, der 
anvendes til stikprøveudtagning med henblik på kvalitetsvurderingen, er som 
følge heraf faldet væsentligt. Kommissionen kørte to statistiske test for at vali -
dere den nye stikprøvemetodes repræsentativitet. Med hensyn til stikprøvens 
repræsentativitet bekræftede testene, at der ikke er nogen væsentlig forskel mel -
lem 2014 og 2015, selv om det begrænsede antal områder i nogle tilfælde havde 
påvirket repræsentativiteten negativt, og at den derfor vil kunne forbedres, hvis 
der foretages en cost-benefit-analyse.
43
Del III - Kommissionens overvågning af LPIS var blevet bedre, 
men der var ikke tilstrækkeligt fokus på systemets performance
Resultaterne af kvalitetsvurderingen blev ikke 
i tilstrækkelig grad brugt til at forbedre kvaliteten af 
dataene i LPIS
70 
Et af målene for kvalitetsvurderingen er at sikre, at der træffes afhjælpende 
foranstaltninger, når det er nødvendigt. Medlemsstaterne anmodes normalt om 
at udarbejde afhjælpende handlingsplaner i tilfælde af manglende overensstem -
melse med kritiske kvalitetselementer. To af de reviderede medlemsstater/regio -
ner (Irland og Skotland) levede konsekvent ikke op til de kritiske kvalitetselemen -
ter, men udarbejdede ingen afhjælpende handlingsplaner. De var ikke de eneste. 
Hvad angår 2014 noterede Kommissionen, at seks (30 %) af de 20 medlemsstater, 
der på grundlag af resultaterne af deres kvalitetsvurdering i 2014 skulle have 
fremlagt en afhjælpende handlingsplan, ikke havde gjort det.
71 
Kommissionen har ansvaret for at overvåge resultaterne af kvalitetsvurderingen. 
Den udførte sandsynlighedskontrol og kontaktede de medlemsstater og regi -
oner, i hvis kvalitetsvurderingsrapporter den konstaterede indlysende fejl eller 
regnefejl. Men Kommissionen (GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter) 
foretog ikke en mere indgående undersøgelse af de indkomne resultater med 
hensyn til pålideligheden af kvalitetsvurderingen af LPIS eller årsagerne til den 
manglende overholdelse. Der manglede også en tendensanalyse af historiske 
data for medlemsstaterne og regionerne, en analyse af kvalitetsvurderinger med 
afvigende resultater og en analyse af de forskellige typer af referenceparceller. 
Hvis Kommissionen udførte sådanne analyser, ville den bedre kunne opdage 
uforklarede afvigelser eller tendenser med hensyn til kvalitetselementerne.
72 
Kommissionen aflagde et mindre antal informationsbesøg i specifikke med -
lemsstater og regioner for at drøfte resultaterne af deres kvalitetsvurderinger 
og afklare metodologien og udførte et par selvstændige revisioner47. Nogle af 
kvalitetsvurderingerne af LPIS blev behandlet i forbindelse med Kommissionens 
regelmæssige revisioner i relation til arealstøtte48, selv om der ikke eksplicit blev 
taget hensyn til resultaterne af kvalitetsvurderingerne, før de medlemsstater, 
der skulle besøges, blev udvalgt. På grundlag af resultaterne af kvalitetsvurde -
ringen i 2014 udarbejdede JRC screeningrapporter om fem medlemsstater/regi -
oner49, der var blevet revideret af GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter 
i 2015, hvorefter JRC blev inviteret til at deltage i tre besøg i relation hertil. Disse 
informationsbesøg og revisioner var ikke tilstrækkelige til, at der kunne opnås 
sikkerhed for, at resultaterne af kvalitetsvurderingen, der hvert år indsendes for 
samtlige LPIS, er pålidelige.47 I 2014 for eksempel i Irland og 
Nederlandene.
48 I 2013 var kvalitetsvurderingen 
af LPIS kun dækket i Spanien, 
Italien og Sverige. 
Revisionerne i 2014 omfattede 
kvalitetsvurderingen af LPIS 
i Bulgarien, Irland, Litauen, 
Nederlandene og Det 
Forenede Kongerige-England.
49 Belgien-Flandern, Danmark, 
Cypern, Finland og Det 
Forenede Kongerige-Skotland.
44
 Konklusioner og 
anbefalinger
73 
De oplysninger, der er registreret i LPIS — en afgørende komponent i IFKS — er 
grundlaget for korrekte arealrelaterede betalinger til landbrugerne. De er under -
lagt visse krav i forordningerne om den fælles landbrugspolitik og bør fungere 
som et redskab til overvågning af de nye elementer i den fælles landbrugspo -
litik. For at sikre, at betalingerne er lovlige og formelt rigtige, er det derfor helt 
afgørende, at oplysningerne i LPIS er pålidelige. Dataenes pålidelighed afhænger 
af effektive og produktive ajourføringer samt kontrol og overvågning fra både 
Kommissionens og medlemsstaternes side.
74 
Revisionen behandlede følgende spørgsmål: »Bliver markidentifikationssystemet 
(LPIS) forvaltet tilfredsstillende?« Vi konkluderede, at LPIS er et nyttigt redskab til 
fastlæggelse af landbrugsarealers støtteberettigelse, men at det vil kunne forval -
tes endnu bedre.
75 
Hvis LPIS ajourføres og analyseres korrekt, kan det bidrage væsentligt til at 
forhindre og opdage arealrelaterede fejl i støtteansøgninger. I de seneste år har 
resultaterne af vores DAS-revision vist, at handlingsplaner og finansielle korrek -
tioner har afhjulpet mangler i de berørte medlemsstaters LPIS. Der er dog stadig 
områder, hvor der er plads til forbedring.
76 
Under ajourføringen af LPIS var ortobillederne for det meste ajourførte, men de 
reviderede medlemsstater havde problemer med at fastlægge det maksimale 
støtteberettigede areal på referenceparcellerne korrekt. Det var især tilfældet, 
når arealernes støtteberettigelse ikke entydigt kunne vurderes på grundlag af 
ortobilleder alene, f.eks. når der var tale om visse typer af græsarealer (jf. punkt 
14-29). I nogle LPIS blev der registreret supplerende oplysninger om ejerforhold 
og lejerettigheder i systemet for at sikre, at hver parcel var blevet anmeldt af 
den rigtige landbruger (jf. punkt 30 og 31). Medlemsstaterne vurderede ikke, 
om deres LPIS var omkostningseffektive, så de bedre kunne udforme relevante 
kontroller. En sådan evaluering vil kunne hjælpe med til sikre mere produktive 
kontrolsystemer og underbygge eventuelle fremtidige politiske konsekvensana -
lyser (jf. punkt 32 og 33).
45 Konklusioner og anbefalinger 
Processerne bør forbedres for at gøre dataene i LPIS mere 
pålidelige og sikre, at resultaterne kan måles
Anbefaling 1 - Bedre processer for at gøre dataene i LPIS 
mere pålidelige
Baseret på en kvantificeret cost-benefit-analyse og en risikovurdering bør med -
lemsstaterne i den nuværende periode for den fælles landbrugspolitik styrke 
deres bestræbelser på at øge pålideligheden af dataene i LPIS på grundlag af 
rettidige og omhyggeligt udførte ajourføringer af systemet. I betragtning af den 
forholdsmæssige vurderings kompleksitet bør de medlemsstater, der benytter sig 
af denne mulighed, i den igangværende periode for den fælles landbrugspolitik 
gøre en yderligere indsats for at udarbejde et katalog over den forholdsmæssige 
ordning med en klar beskrivelse og vurderingskriterier og anvende suppleren -
de tekniske værktøjer for at gøre analysen af ortobillederne mere objektiv og 
sikre reproducerbarhed. Medlemsstaterne bør også overveje muligheden for at 
registrere data om ejerforhold og lejerettigheder i deres LPIS, når det kan lade sig 
gøre, og det er omkostningseffektivt.
Anbefaling 2 - Måling af omkostningseffektiviteten ved at 
anvende LPIS
Med støtte fra Kommissionen bør medlemsstaterne i den igangværende periode 
for den fælles landbrugspolitik udvikle og etablere en ramme for vurdering af 
omkostningerne ved drift og ajourføring af deres LPIS. Dette bør sætte medlems -
staterne i stand til at måle resultaterne af deres LPIS og omkostningseffektivite -
ten ved systemforbedringer.
77 
Bestemmelserne om LPIS i lovgrundlaget for den fælles landbrugspolitik i 2014-
2020 har øget antallet af krav, hvis opfyldelse skal kontrolleres af medlemsstater -
ne. Tilpasningen af LPIS til forgrønnelse skrider frem, men er endnu ikke færdig, 
og opfyldelsen af betingelserne for at modtage grønne betalinger kan kun 
delvist kontrolleres ved hjælp af LPIS (jf. punkt 34-41). Andre elementer til gavn 
for miljøet, som f.eks. landskabstræk, der er beskyttet under krydsoverensstem -
melsesordningen, er ikke medtaget i LPIS, og i tilfælde, hvor medlemsstaterne 
frivilligt havde besluttet at medtage dem, konstaterede vi tilfælde, hvor de var 
registreret forkert i systemet (se punkt 42 og 43).
78 
Forenklingen af den fælles landbrugspolitik er i gang, men er stadig en udfor -
dring - selv om der er indført nyttige redskaber som for eksempel geospatiale 
støtteansøgninger – eftersom visse bestemmelser enten ikke anvendes i praksis 
(stabilitetsgrænsen på 2 %), eller det er en stor udfordring at anvende dem (reg -
len om 100 træer og de nye kategorier af støtteberettigede arealer). De igangvæ -
rende bestræbelser på at forenkle LPIS er endnu ikke færdige (jf. punkt 44-55).
46 Konklusioner og anbefalinger 
Tackle lovkompleksiteten på en mere opfindsom måde
Anbefaling 3 - Permanente miljøfunktioner bør registreres 
mere pålideligt
Medlemsstaterne bør sørge for, at de ved hjælp af LPIS kortlægger og registrerer 
miljømæssige fokusområder, permanente græsarealer og nye arealkategorier på 
pålidelig vis og overvåger dem effektivt. De bør også vurdere omkostningerne 
i forhold til fordelene ved at indføre alle de landskabselementer i deres LPIS, som 
er beskyttet under krydsoverensstemmelsesordningen eller under ordningerne 
for miljøvenligt landbrug, for yderligere at styrke overvågningen og beskyttelsen 
af elementer, der er til gavn for miljøet og for biodiversiteten.
Anbefaling 4 - Strømline nogle af de LPIS-relaterede regler 
i den nugældende lovramme
Kommissionen bør revurdere den nugældende lovramme med henblik på at 
forenkle og strømline de LPIS-relaterede regler i den næste periode for den fælle 
landbrugspolitik, eksempelvis ved at genoverveje, om der er behov for stabili -
tetsgrænsen og for reglen om 100 træer.
79 
Sammenlignet med den foregående periode er Kommissionens overvågning af 
LPIS med hensyn til lovlighed og formel rigtighed blevet bedre. Kommissionens 
revisionsarbejde er omfattende, der er som krævet iværksat handlingsplaner, og 
der anvendes finansielle korrektioner (jf. punkt 56-64).
80 
Men Kommissionens vejledning vedrørende LPIS behandler primært aspekter 
med hensyn til lovlighed og formel rigtighed, og der peges ikke på, hvordan 
systemet overordnet set kan blive mere effektivt. Det skal især nævnes, at 
Kommissionen indførte kvalitetsvurderingen af LPIS for at give medlemsstater -
ne mulighed for proaktivt at kortlægge eventuelle svagheder i systemet og om 
fornødent træffe afhjælpende foranstaltninger. Kvalitetsvurderingen skal tilfø -
re LPIS merværdi, men resultaternes pålidelighed svækkes både af svagheder 
i anvendelsen af metodologien (muligvis på grund af dennes kompleksitet) og af 
problemer med stikprøvemetoden (jf. punkt 66-70). Hertil kommer, at resultater -
ne af kvalitetsvurderingen ikke anvendes effektivt til at forbedre dataene i LPIS, 
eftersom der ikke altid udarbejdes afhjælpende handlingsplaner. Kommissionen 
anvendte ikke i tilstrækkeligt omfang resultaterne af kvalitetsvurderingen til at 
forbedre LPIS (jf. punkt 70-72).
47 Konklusioner og anbefalinger 
I den igangværende periode bør Kommissionen ændre 
fokus og koncentrere sig om at øge den merværdi, 
kvalitetsvurderingen af LPIS tilfører
Anbefaling 5 - Forbedre stikprøvernes repræsentativitet
Før kvalitetsvurderingen i 2017 går i gang, bør Kommissionen udføre en cost-be -
nefit-analyse for at afgøre, om stikprøverne kan gøres mere repræsentative, så 
der kan opnås en bedre dækning af populationen af parceller i LPIS.
Anbefaling 6 - Bedre overvågning af resultaterne af 
kvalitetsvurderingen
Fra og med 2016 bør Kommissionen forbedre overvågningen af resultaterne af 
kvalitetsvurderingen ved at analysere eventuelle uoverensstemmelser i rapporte -
ringen, følge dem op, melde tilbage til medlemsstaterne og sikre, at der udar -
bejdes og gennemføres afhjælpende handlingsplaner, når det er nødvendigt. 
Kommissionen bør også udføre detaljerede årlige tendensanalyser for hver enkelt 
medlemsstat og type referenceparcel, så eventuelle problemer kan identificeres 
i god tid.
Vedtaget af Afdeling I, der ledes af Phil WYNN OWEN, medlem af Retten, i Luxem -
bourg på mødet den 7. september 2016.
 På Revisionsrettens vegne
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Formand

48
 Bilag
Lag i LPIS som anført i artikel 5, stk. 1, og artikel 5, stk. 2, i forordning (EU) 
nr. 640/2014
 ο Områder, der er udlagt som agerjord, permanent græsareal og permanent græsningsareal eller areal med perma -
nente afgrøder (artikel 4, stk. 1, litra e), i forordning nr. 1307/2013).
 ο Landbrugsjord med miljø- og klimavenligt landbrug (artikel 28, stk. 2, i forordning nr. 1305/2013).
 ο I henhold til artikel 32, stk. 2, litra b), i forordning nr. 1307/2013, områder, der i 2008 gav en ret til betalinger i hen -
hold til enkeltbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning, der er fastsat i henholdsvis afsnit III 
og afsnit IVa, i forordning (EF) nr. 1782/2003, og som:
i) ikke længere er i overensstemmelse med definitionen af »støtteberettiget hektar« som følge af gen -
nemførelsen af habitatdirektivet (92/43/EØF), vandrammedirektivet (2000/60/EF) og fugledirektivet 
(2009/147/EF)
ii) i den periode, hvor den pågældende landbruger har den relevante forpligtelse, tilplantes med skov 
i henhold til artikel 31 i forordning (EF) nr. 1257/1999, artikel 43 i forordning (EF) nr. 1698/2005 eller 
artikel 22 i forordning (EU) nr. 1305/2013 eller i henhold til en national ordning, hvis betingelser er 
i overensstemmelse med artikel 43, stk. 1, 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1698/2005 og artikel 22 i forord -
ning (EU) nr. 1305/2013 eller
iii) i den periode, hvor den pågældende landbruger har den relevante forpligtelse, er et areal, der udta -
ges i henhold til artikel 22, 23 og 24 i forordning (EF) nr. 1257/1999 eller artikel 39 i forordning (EF) 
nr. 1698/2005 eller artikel 28 i forordning (EU) nr. 1305/2013.
 ο Oplysninger til fastlæggelse af det maksimale støtteberettigede areal i forbindelse med:
i) arealrelaterede foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne
ii) grundbetalingsordningen
iii) den generelle arealbetalingsordning
iv) omfordelingsbetalingen
v) betalingen for landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet
vi) betalinger for områder med naturbetingede begrænsninger
vii) betalinger til unge landbrugere
viii) frivillig koblet støtte
ix) afgrødespecifikke betalinger for bomuld
x) ordningen for små landbrugsbedrifter
xi) POSEI (foranstaltninger for regionerne i den yderste periferi)
xii) øerne i Det Ægæiske HavBilag I
49 Bilag 
 ο Oplysninger om de miljømæssige fokusområders beliggenhed og størrelse
 ο Oplysninger til dokumentation for anvendelsen af særlige bestemmelser for
i) bjergområder og andre områder med betydelige naturbetingede eller andre specifikke begrænsnin -
ger som omhandlet i artikel 32 forordning (EU) nr. 1305/2013
ii) Natura 2000-områder omfattet af direktiv 2000/60/EF
iii) landbrugsarealer, der er godkendt til bomuldsproduktion i henhold til artikel 57 i forordning (EU) 
nr. 1307/2013
iv) arealer, der naturligt holdes i en stand, der er egnet til græsning eller dyrkning som omhandlet i arti -
kel 4, stk. 1, litra c), nr. iii), i forordning (EU) nr. 1307/2013
v) arealer, som medlemsstaterne har udpeget med henblik på regional og/eller kollektiv gennemførel -
se af miljømæssige fokusområder i overensstemmelse med artikel 46, stk. 5, og 6, i forordning (EU) 
nr. 1307/2013.
vi) arealer, der er indgivet meddelelse om til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 20 i forord -
ning (EU) nr. 1307/2013
vii) arealer dækket af miljøfølsomme permanente græsningsarealer i områder, der er omfattet af habitat -
direktivet eller fugledirektivet
viii) yderligere sårbare områder omhandlet i artikel 45, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013
ix) områder, som medlemsstaterne har udpeget i henhold til artikel 48 i forordning (EU) nr. 1307/2013.Bilag I
50 Bilag 
Kvalitetsvurdering 2015 - Kvalitetselementer pr. overensstemmelseskategori
Første 
overensstemmelseskategori  - 
kvalitetsvurdering af LPISKvalitetselement 1 Korrekt opgørelse af det maksimale støtteberettigede areal
Kvalitetselement 2 Andel og fordeling af referenceparceller, hvis maksimale støtteberettigede areal omfat -
ter ikke-støtteberettigede arealer, eller som ikke tager hensyn til landbrugsarealet
Kvalitetselement 3 Forekomst af referenceparceller med kritiske fejl1
Anden 
overensstemmelseskategori  - 
identifikation af eventuelle 
svagheder i LPISKvalitetselement 4 Inddeling i  kategorier af referenceparceller, hvis maksimale støtteberettigede areal 
omfatter ikke-støtteberettigede arealer, og som ikke tager hensyn til landbrugsarealet 
eller har kritiske fejl2
Kvalitetselement 5 Forholdet mellem det anmeldte areal og det maksimale støtteberettigede areal inden 
for referenceparcellerne
Kvalitetselement 6 Antallet af referenceparceller i  procent, som er ændret i  løbet af årene.
Kilde:  artikel 6 i forordning (EU) nr. 640/2014 og JRC portal3.
1 Bemærk : før 2015 kvalitetselement 4.
2 Bemærk : før 2015 kvalitetselement 3.
3 Jf. https://marswiki.jrc.ec.europa.eu/wikicap/index.php/LPISQA_Legacy/ETS/Decisions .Bilag II
51 Kommissionens  
svar
Resumé
I
Kommissionen mener, at markidentifikationssystemet (LPIS) yder et væsentligt bidrag til at forebygge og reducere 
niveauet af fejl i de støtteordninger, hvor det kan anvendes.
III Første led
LPIS er grundpillen i det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem. Det er et værktøj, der gør det muligt at udføre 
størstedelen af de administrative kontroller. Det hjælper til at forebygge, opdage og korrigere fejl i de tidligere faser 
af støtteansøgningsprocessen. Desuden styrker LPIS sammen med GSAA forebyggelsen af fejl længere fremme 
i processen, og fremmer rettidig rettelse af fejl.
Uanset ovenstående er det medlemsstaternes ansvar at holde deres LPIS ajourført og at fortolke ortofotos korrekt. 
Den metode, der ligger til grund for LPIS-kvalitetsvurderingen, og som er udviklet af Kommissionen, hjælper med -
lemsstaterne med at identificere svagheder i forbindelse med fejlagtig behandling eller fotofortolkning af bille -
derne og træffe afhjælpende foranstaltninger.
III Tredje led
Kommissionens tilsyn med resultaterne af LPIS-kvalitetsvurdering er blevet udbygget siden den reviderede periode.
IV (a)
Denne anbefaling er til medlemsstaterne.
Med hensyn til relevansen, hensigtsmæssigheden og nytten af at kontrollere spørgsmålet om jord til landbrugerens 
rådighed gennem LPIS henvises der til Kommissionens svar på punkt 30.
IV (b)
Kommissionen accepterer anbefalingen om at støtte medlemsstaterne ved at lette udveksling af god praksis og ved 
at gennemføre en forundersøgelse.
IV (c)
Denne anbefaling er til medlemsstaterne.
IV (d)
Kommissionen accepterer anbefalingen.
Alle LPIS-relaterede regler vil blive gennemgået og, hvis det skønnes nødvendigt, revideret til den nye fælles land -
brugspolitik efter 2020.
IV (e)
Kommissionen accepterer anbefalingen.
Tilsyn med stikprøvernes repræsentativitet er en del af en løbende proces.
Kommissionens svar 52
IV (f)
Kommissionen accepterer anbefalingen, og er allerede begyndt at implementere den.
For ansøgningsårene 2014 og 2015 har medlemsstaterne fået feedback på deres indberetning af LPIS-kvalitetsvur -
dering i form af officielle skrivelser, herunder bemærkninger om nødvendige, men ikke leverede, afhjælpende 
foranstaltninger.
Alle afhjælpende foranstaltninger er blevet analyseret og for dem, der blev anset for at være utilstrækkelige eller 
mangelfulde, blev der anmodet om reviderede afhjælpende foranstaltninger. En særlig risikovurdering er under 
udvikling og anvendes af Kommissionen som en del af dens tilsynsopgaver som et middel til at identificere med -
lemsstater, der kan have problemer med den korrekte anvendelse af metoden til LPIS-kvalitetsvurdering, herunder 
at identificere problemerne i systemet og løse dem gennem passende afhjælpende foranstaltninger.
Del I 
13
LPIS er grundpillen i IFKS og det centrale instrument til at kontrollere de fleste direkte betalinger. Et pålideligt, 
ajourført og præcist LPIS er vigtige for opfyldelsen af de politiske mål. Derudover kan det være nyttigt for medlems -
staterne at undersøge omkostningseffektiviteten af deres system for at forbedre resultaterne.
20
For så vidt angår de tilfælde af forsinkelser i nye ortofotos, der indgår i LPIS, har Kommissionen adskillige gange 
anbefalet medlemsstaterne at få deres LPIS opdateret før starten af ansøgningsprocessen1.
22
Ifølge Kommissionen udgør omfanget af for stort anmeldte arealer under 2 % på EU-plan, jf. resultaterne af 
LPIS-kvalitetsvurderingerne, der er fremkommet ved en statistisk repræsentativ stikprøve. En korrekt etablering af 
det maksimale støtteberettigede areal for hver referenceparcel i LPIS er ikke realistisk uden enorme omkostninger2.
1 Dette er udtrykkeligt nævnt i afsnit 4.4 af dokument DS-CDP-2015-11- FINAL- LPIS Update (» målet er at gøre de nye billeder klar og til rådighed for den 
geospatiale støtteansøgningsproces «). Desuden forklares det, at behandling af ortofotos normalt ikke bør tage mere end 3 måneder.
2 Analyse af de rapporterede LPIS QA-resultater anslår at den gennemsnitlige signifikante MEA overvurderer referenceparceller (QE1b-/LIB) for Den 
Europæiske Union som følger: 2013: 0,93 %, 2014: 1,14 %, 2015: 0,64 %. Data kvantificerer systembias (QE1a) som 2013: +0,41 %, 2014: -1,16 %, 2015:-
0,34 %. Antallet af inspicerede referenceparceller var henholdsvis 39700, 42550 og 41300.
Kommissionens svar 53
Boks 2 - Eksempler på fejlagtig vurdering af maksimale støtteberettigede arealer, som 
kunne være blevet identificeret ved fotoanalyse.
Kommissionen bestrider ikke de eksempler på fejlagtig vurdering af det maksimale støtteberettigede areal som Ret -
ten har angivet. Disse specifikke tilfælde i eksemplerne er dog ikke repræsentative for andre LPIS’er som helhed. De 
forskellige LPIS’ere i EU er forskellige på mange områder, og landbrugsområdernes kendetegn i EU er også meget 
forskellige.
23
Kommissionen har anbefalet medlemsstaterne at udføre hurtige feltbesøg i tilfælde af tvivl om udfaldet af fotoana -
lysen af støtteberettigelsen. Som nævnt i punkt 25 er feltbesøg dyre, og derfor har Kommissionen stillet vejledning, 
platforme og workshops til rådighed for at gøre brugen af fotoanalyse mere effektiv.
29
Den tekniske vejledning om pro rata-systemet for permanente græsarealer, DS-CDP-2015-06 final, indeholder regler 
om god praksis til støtte for medlemsstaterne i gennemførelsen af pro rata.
Derudover er Spaniens brug af LIDAR-teknologi (Light Detection And Ranging) blevet præsenteret som et muligt 
redskab på workshoppen om administration og kontrol af landbrugsarealer i IFKS d. 23.-25. maj 2016.
30
EU-lovgivningen kræver ikke, at det i LPIS oplyses, hvorvidt parcellerne er til landbrugerens rådighed. Systematisk 
krydskontrol af, hvorvidt parcellerne er til landmandens rådighed, er ikke påkrævet. Kommissionen anbefaler med -
lemsstaterne at foretage kontrol på stedet i tilfælde af tvivl om, hvorvidt landbrugeren råder over jorden.
32
Under delt forvaltning beslutter medlemsstaterne, inden for de eksisterende retlige rammer, den mest omkost -
ningseffektive måde at gennemføre den fælles landbrugspolitik på. Kommissionen har organiseret flere workshops 
for at udbrede god praksis, herunder emner såsom hvordan man identificerer og kvalificerer landbrugsjord med 
henblik på at forbedre omkostningseffektiviteten.
33
Kommissionen er bevidst om omkostningerne ved LPIS’ primære funktioner og tager hensyn hertil i sine forslag til 
EU-lovgivning. Herudover er der stor bredde i LPIS, og medlemsstaterne vælger forskellige implementeringsmu -
ligheder. Under delt forvaltning er det op til medlemsstaterne at træffe deres politiske valg under hensyntagen til 
omkostningseffektiviteten af deres LPIS.
Kommissionens svar 54
Del II 
38
Gennem LPIS-vejledningen er medlemsstaterne blevet gjort opmærksomme på kravet om at geolokalisere perma -
nente græsarealer og metoderne til at gøre dette (på det lavest mulige niveau). Gennem LPIS-kvalitetsvurderingen 
QA, specielt QE 2 skal medlemsstaterne vurdere kvaliteten af denne klassificering og tage afhjælpende foranstalt -
ninger, når dette er nødvendigt.
Boks 8 - Svagheder i overvågningen af permanente græsarealer
Ved analyse af resultaterne af LPIS-kvalitetsvurderingen konstateres det, at klassificeringen af landbrugsjord er et af 
de primære punkter, hvor medlemsstaterne træffer afhjælpende foranstaltninger.
Se også Kommissionens svar på punkt 38.
40
Selv om Kommissionen anbefaler medlemsstaterne at medtage alle potentielle miljømæssige fokusområder i det 
pågældende lag i LPIS, har Kommissionen, set i lyset af forenklingsinitiativet, lettet minimumskravene, hvad angår 
fuldstændigheden af lag af miljømæssige fokusområder. I afsnit 5.10 i den relevante retningslinje om fuldstændig -
heden af laget (DSCG/2014/31 FINAL REV 1) er det anført, at laget, som et minimumskrav efter kontrol og før beta -
ling mindst omfatter alle anmeldte fokusområder, der er permanent udlagte.
44
Forenkling af den fælles landbrugspolitik er en løbende proces, der respekterer tre hovedprincipper: Ingen ændring 
af den grundlæggende retsakt (politikstabilitet), til gavn for landbrugeren og sikring af forsvarlig økonomisk forvalt -
ning. Kommissionen bekræfter, at forenkling efter dens opfattelse ikke angår LPIS.
45
Indførelsen af geospatial støtteansøgning er en forenkling for landbrugere i ansøgningsfasen. Ligeledes forsøger 
stabilitetstærsklen på 2 % at undgå, at betalingsorganerne unødvendigt og alt for ofte skal opdatere referencepar -
cellerne i LPIS pga. mindre variationer i det opmålte område. Endelig har reglen om den maksimale trædensitet (den 
såkaldte 100 træers regel) også til formål at give klare, simple og ligetil vurderingskriterier om støtteberettigelsen 
for parceller med spredte træer.
46
Kommissionens data indikerer, at 14 medlemslande og 4 tyske delstater og Flandern dækkede hele territoriet alle -
rede i 2015, selv om det kun er obligatorisk at have 25 % dækning fra 2016.
Kommissionens svar 55
48
Den geospatiale støtteansøgning er også en klar forenkling for landbrugere, så de i tilfælde af, at de får stabil og 
pålidelig information, blot kan »klikke og bekræfte« gyldigheden af den fortrykte information i ansøgningsfasen.
50
For at afgøre det støtteberettigede areal for permanente græsarealer kan medlemsstaterne enten bruge pro rata 
eller den maksimale trædensitet (den såkaldte 100 træers regel). Ved begge muligheder bør medlemsstaterne 
på forhånd analysere og bestemme, hvilke arter der anses for at kunne bruges til græsning, og som ikke vil blive 
udelukket fra det støtteberettigede areal. Den øgede administrative byrde er direkte afhængig af medlemsstaternes 
valg.
Det maksimale trædensitets- og pro rata-system har til formål at give de nationale administrationer enklere og mere 
ligetil måder at vurdere det maksimale støtteberettigede areal af referenceparceller, der indeholder spredte træer, 
da det ville være besværligt at afgrænse hvert eneste træ, der ikke er støtteberettiget.
52
LPIS er et effektivt værktøj til at kontrollere stabile elementer vedrørende landbrugsparcellernes støtteberettigelse, 
men der er nogle betingelser for støtteberettigelse, såsom vedligeholdelsesaktiviteter, som er sværere at kontrol -
lere gennem LPIS. Ikke-vedligeholdt jord (dvs. mangel på landbrugsaktiviteter) og forladt jord behandles ikke ens. 
Ingen af dem er støtteberettigede, dog kan ikke-vedligeholdt jord blot være et midlertidigt fænomen, mens der er 
større chance for, at forladt jord er permanent udelukket.
53
Se Kommissionens svar til punkt 23 og 33.
55
Kommissionen mener, at forenklingen, der nævnes i litra b, er til gavn for både modtagere og betalingsorganer.
Kommissionens svar 56
Del III 
56
LPIS-kvalitetsvurdering er en årlig proces, hvor det ultimative mål er at forbedre kvaliteten og pålideligheden af 
LPIS ved at analysere fundne tekniske svagheder og tage afhjælpende foranstaltninger for at løse dem.
59
Kommissionen tager god praksis og omkostningseffektivitet med i overvejelserne ved udarbejdelse af vejlednings -
dokumenter og teknisk vejledning i tæt samarbejde med medlemsstaterne.
64
Finansielle korrektioner pålægges afhængig af regnskabsår, så ansøgninger indgivet i et givet ansøgningsår udbeta -
les i det efterfølgende regnskabsår. Desuden omfatter de finansielle korrektioner normalt udgifterne i de 24 måne -
der forud for lanceringen af undersøgelsen. 24 måneders reglen gør, at længere perioder kan dækkes, og udvider 
dermed beskyttelsen af EU-budgettet.
65
Kernen i inspektionen af LPIS-kvalitetsvurderingen er LPIS-referenceparcellen, der fungerer som samlende enhed 
for et landbrugsareal, der potentielt er omfattet af en støtteansøgning.
LPIS-kvalitetsvurderingen er tænkt som en systematisk og sammenhængende gennemgang af de forskellige 
systemer, der er udviklet frit af medlemsstaterne. Dens formål er at finde potentielle svagheder i disse systemer, så 
medlemsstaterne kan afhjælpe dem på eget initiativ.
Udkast til metoden er blevet rundsendt og gentaget (hvorved medlemsstaterne har haft mulighed for at reagere) 
for at sikre, at alle gyldige kommentarer fra medlemsstaterne er blevet indsamlet og behørigt overvejet, før en 
endelig version bliver frigivet.
De fleste metodeændringer er blevet udløst af de ændringer, der er blevet indført i lovgivningen, og de spe -
cifikke anmodninger fra LPIS-interessenterne (medlemsstaterne) for bedre at afspejle deres særlige LPIS 
implementeringsmåder.
66
Metoden bag LPIS-kvalitetsvurderingen er i grunden simpel. Den sammenligner de registrerede oplysninger med 
det, der måles under øvelsen, og derefter analyseres resultaterne.
Når den aktuelle vejledning forekommer kompleks, skyldes det i) indførelsen af procesmuligheder, som medlems -
staterne har anmodet om for at imødekomme deres forskellige LPIS-implementeringsstrategier og ii) et robust 
dokumentationsformat baseret på ISO19100-standardserien.
Kommissionens svar 57
Boks 11 - Eksempler på fejlagtig eller inkonsekvent anvendelse af metoden til 
kvalitetsvurdering
Uanset det potentielle problem i Nordrhein-Westfalen finder Kommissionen ikke, at LPIS-kvalitetsvurderingen er 
systematisk fejlbehæftet, når et bestemt antal parceller fra prøvepopulationen blev opdateret inden for rammerne 
af den systematiske LPIS-opdateringsøvelse i perioden mellem prøvetagning og faktisk udførelse af vurderingen. En 
sådan situation kan skyldes en effektiv LPIS-opdateringsforvaltning.
Kommissionen afholdt et antal sessioner under LPIS-/OTSC-workshops i 2014  og 2015 for at gøre medlemsstaterne 
opmærksom på behovet for feltbesøg.
Princippet om to par øjne, der blev introduceret i ETS 6.0, fastsætter udtrykkeligt behovet for en uafhængig aktør.
Se Kommissionens svar til punkt 67 og 68.
I 2015 blev en ændringen i prøvetagningsstrategien og billedbestemmelse indført for at løse dette problem. Med 
virkning fra 2015-regnskabsåret er det Kommissionen, der uafhængigt af medlemsstaterne står for prøvetagning 
af zoner til kvalitetsvurdering og stikprøveudtagning af referenceparceller (RP), der skal analyseres. Den samme 
metode bliver nu brugt til alle LPIS, hvilket sikrer både populationens repræsentativitet og ensartethed over hele EU 
og uanset tidspunkt.
Boks 12 - Konstaterede svagheder i stikprøveudtagningen til kvalitetsvurderingen fra 
2010-2014.
Da telemålingszonerne hovedsageligt blev udvalgt på stikprøvebasis, havde alle referenceparceller i princippet en 
ligelig chance for at blive udvalgt. Ikke desto mindre er ansvaret for at udvælge referenceparceller blevet flyttet til 
FFC for at sikre en bedre og neutral prøveudvælgelse.
70
En afhjælpende handlingsplan forventes, når vurderingen af resultaterne afslører specifikke svagheder, der kræ -
ver en målrettet indsats. En beslutning om en sådan plan bør kun træffes efter en vurdering af resultaterne af 
LPIS-kvalitetsvurderingen.
Ved at analysere LPIS-kvalitetsvurderingen har Kommissionen konstateret tilfælde med fejl i de kritiske kvalitetsele -
menter, uden at det har ført til afhjælpende foranstaltninger fra medlemsstaternes side. De er blevet gjort opmærk -
somme på dette under LPIS-workshoppene, og siden 2015 bliver der fulgt nøje op på dette.
Kommissionens fælles svar på punkt 71 og 72:
Siden 2015 har der fundet en fuldstændig opfølgning sted af rapporterne fra den periode, der er dækket af revisio -
nen. Men kvalitetsvurderingsrapporterne og medlemsstaternes afhjælpende foranstaltninger er blevet analyseret 
siden 2014.
Kommissionens har haft fokus på pålidelighed og konsistens, hvad angår tallene i rapporterne. En trendanalyse vil 
blive udført under det intensiverede tilsyn med LPIS-kvalitetsvurderingen, hvis dette skønnes hensigtsmæssigt. 
Eftersom vurderingsmetoden har udviklet sig igennem årene, er en generel trendanalyse ikke ligetil, da dataene 
ikke er helt sammenlignelige.
Kommissionen har i sinde at foretage implementeringssupportbesøg i nogle medlemsstater for at hjælpe dem med 
at forbedre kvaliteten af deres LPIS.
Kommissionens svar 58
Kommissionen var opmærksom på, at resultaterne af LPIS-kvalitetsvurderingen for ansøgningsåret 2011 ikke var 
helt pålidelige, da det var det første forsøgsår.
Konklusioner og anbefalinger
76
EU-lovgivningen kræver ikke, at der i LPIS indføres med oplysninger om, hvorvidt parcellerne er til landbrugerens 
rådighed. Der kræves ikke systematisk krydskontrol af, om parcellerne er til landmandens rådighed. Kommissionen 
anbefaler medlemsstaterne at foretage kontrol på stedet i tilfælde af tvivl om, hvorvidt landbrugeren har jorden til 
sin rådighed.
Anbefaling 1 - Bedre processer for at gøre dataene i LPIS mere pålidelige
Denne anbefaling er til medlemsstaterne.
Anbefaling 2 - Måling af omkostningseffektiviteten ved at anvende LPIS
Kommissionen accepterer anbefalingen om at støtte medlemsstaterne ved at fremme udvekslingen af god praksis 
og ved at gennemføre en forundersøgelse.
78
Stabilitetstærsklen på 2 % har til formål at undgå, at betalingsorganerne unødvendigt og alt for ofte skal opdatere 
referenceparcellerne i LPIS pga. mindre variationer i det målte område. Endelig har reglen om den maksimale træ -
densitet (den såkaldte 100 træers regel) også til formål at give klare, enkle og ligetil vurderingskriterier til brug ved 
afgørelsen af, om parceller med spredte træer, er støtteberettigede.
Anbefaling 3 - Permanente miljøfunktioner bør registreres mere pålideligt
Denne anbefaling er til medlemsstaterne.
Anbefaling 4 - Strømline nogle af de LPIS-relaterede regler i den nugældende 
lovramme
Kommissionerne accepterer anbefalingen.
Alle LPIS-relaterede regler vil blive gennemgået og, hvis det skønnes nødvendigt, revideret til den nye fælles land -
brugspolitik efter 2020.
Kommissionens svar 59
80
Når medlemsstaterne sender LPIS-kvalitetsvurderinger til Kommissionen, anmoder de i relevante tilfælde om formel 
feedback, herunder præcisering af indholdet (manglende) af afhjælpende handlingsplaner. Endvidere foreligges 
generelle resultater og observationer for medlemsstaterne og de drøftes under de årlige workshops. I 2016 blev der 
også fremsat bemærkninger i udvalget for direkte betaling for at øge medlemsstatsrepræsentanternes kendskab 
til LPIS-kvalitetsvurderingens egentlige betydning for forbedringen af deres LPIS (se også Kommissionens svar på 
punkt 70 og 22).
Kommissionen fører løbende tilsyn med stikprøvemetoden.
Anbefaling 5 - Forbedre stikprøvernes repræsentativitet
Kommissionen accepterer anbefalingen.
Tilsyn med stikprøvernes repræsentativitet er en del af en løbende proces.
Anbefaling 6 - Bedre overvågning af resultaterne af kvalitetsvurderingen.
Kommissionen accepterer anbefalingen og er allerede begyndt med at implementere den.
For ansøgningsårene 2014 og 2015 har medlemsstaterne fået feedback på deres indberetning af LPIS-kvalitetsvur -
deringen i form af officielle skrivelser, herunder bemærkninger om nødvendige, men ikke leverede afhjælpende 
foranstaltninger.
Alle afhjælpende foranstaltninger er blevet analyseret, og hvis de blev anset for utilstrækkelige eller mangelfulde, 
blev der anmodet om revision af de afhjælpende foranstaltninger. En særlig risikovurdering er under udvikling, og 
den indgår i Kommissionens tilsyn som et middel til at identificere medlemsstater, hvor der kan være problemer 
med den korrekte anvendelse af metoden til LPIS-kvalitetsvurderingen, herunder identifikation af problemerne 
i systemet og løsning af problemerne gennem passende afhjælpende foranstaltninger.

SÅDAN FÅR MAN FAT I PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
  et eksemplar:  
via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)
  /f_lere eksemplarer eller plakater/kort:  
hos Den Europæiske Unions repræsentationer (http://ec.europa.eu/represent_da.htm)  
hos delegationerne i ikke-EU-lande (http://eeas.europa.eu/delegations/index_da.htm)  
ved at kontakte Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_da.htm)  
eller ringe på 00 800 6 7 8 9 10 11 (frikaldsnummer fra overalt i EU) (*).
(*)  Oplysningerne er gratis ligesom de /f_leste opkald (nogle operatører, telefonbokse eller hoteller kan dog kræve  
penge for opkaldet).
Betalingspublikationer:
 via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Begivenhed Dato
Revisionsplanens vedtagelse/revisionens start 3.6.2015
Officiel fremsendelse af udkastet til beretning til Kommissionen (eller en anden revide -
ret enhed)13.6.2016
Vedtagelse af den endelige beretning efter den kontradiktoriske procedure 7.9. 2016
Modtagelse af Kommissionens (eller en anden revideret enheds) officielle svar på alle 
sprog13.9.2016
Et markidentifikationssystem (LPIS) er et IT-system baseret 
på fotos af landbrugsparceller, som bruges til at 
kontrollere betalinger afholdt under den fælles 
landbrugspolitik – ca. 45,5 milliarder i 2015. Vi 
konkluderede, at LPIS er et nyttigt redskab til at fastlægge 
landbrugsarealers støtteberettigelse, men at det vil kunne 
forvaltes endnu bedre. Vi identificerede visse svagheder 
i processerne, der påvirker medlemsstaternes mulighed 
for på pålidelig vis at kontrollere arealernes 
støtteberettigelse. Vi konstaterede, at medlemsstaterne 
havde gjort fremskridt med hensyn til at ajourføre deres 
LPIS, så de kan overholde kravene under den fælles 
landbrugspolitik i 2014-2020. Men nogle LPIS var endnu 
ikke blevet fuldstændig tilpasset til de nye grønne krav. 
Kommissionens tilsyn med LPIS var blevet bedre, men der 
var ikke nok fokus på systemets performance.
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET