10. 9. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 225/35 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 1696/71 om 
den fælles markedsordning for humle 
(90/C 225/13) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 18. juni 1990 under henvisning til EØF-
Traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde blev ved ØSU's beslutning overdraget Georges Proumens som 
hovedordfører. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 278. plenarforsamling (mødet den 4. juli 1990) 
enstemmigt følgende udtalelse: 
1. ØSU godkender Kommissionens forslag, der som en 
undtagelse fra forordning (EØF) nr. 1696/71 gør det muligt 
at yde producentstøtte for arealer, der beplantes med 
forsøgssorter. 
2. ØSU tager til efterretning, at denne støtte ydes for en 
vis periode og et begrænset areal pr. medlemsstat og til 
forsøgssorter, der befinder sig på et højt forædlingstrin, og 
som dyrkes under overvågning af et forskningsinstitut. 
3. Kommissionens forslag skulle efter ØSU's mening 
kunne bidrage til at forbedre den nuværende situation i EF 
1. Forord 
1.1. Farlige stoffer — grænseværdier for udledninger 
I maj 1976 blev der vedtaget et første rammedirektiv (76/ 
464/EØF) om forurening, der er forårsaget af visse farlige 
stoffer i Fællesskabets vandmiljø. Heri opstilledes en »sort 
0) EFT nr. C 55 af 7. 3. 1990, s. 7. for humleproduktion, som flere EF-lande har en landbrugs­
mæssig og industriel interesse i. 
Bruxelles, den 4. juli 1990. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
liste« over særligt toksiske stoffer, for hvilke der skulle 
gælde et forbud mod udledning i vandmiljøet, samt en »grå 
liste« med mindre toksiske stoffer, hvis udledning skulle 
begrænses. Efter dette direktiv fulgte i december 1979 
direktiv 80/68/EØF om beskyttelse af grundvandet mod 
forurening forårsaget af visse farlige stoffer. For så vidt 
angår den sorte liste (liste 1), består Kommissionens 
opgave i at fastsætte grænseværdier og kvalitetsmålsæt­
ninger, medens den for den grå listes vedkommende 
(liste 2) består i at harmonisere nationale handlings­
programmer udarbejdet af medlemsstaterne under iagtta­
gelse af ovennævnte rammedirektiv. Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 76/464/EØF om forurening, der er 
forårsaget af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø (j) 
(90/C 225/14) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 26. februar 1990 under henvisning til EØF-
Traktatens artikel 130 S at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for miljø-, sundheds- og forbrugerspørgsmål, 
som udpegede Giovanni Mantovani til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. juni 1990. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 278. plenarforsamling den 5. juli 1990 uden 
stemmer imod og med 5 stemmer hverken for eller imod følgende udtalelse: 
Nr. C 225/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 10. 9. 90 
1.2. Formålet med direktivforslaget 
Hovedformålet med nærværende direktivforslag er at 
fremme anvendelsen af artikel 6 i Rådets direktiv af 4. maj 
1976 om fastsættelsen af grænseværdier, som emissions­
normerne ikke må overskride, for så vidt angår de stoffer, 
der er opført på liste 1 i nævnte direktiv. 
Proceduren for anvendelse af artikel 6 har hidtil vist sig at 
være for langsom, og Kommissionen mener derfor, at det er 
nødvendigt at ændre direktiv 76/464/EØF. 
Med henblik på at fremskynde denne procedure har 
Kommissionen efter anmodning fra Europa-Parlamentet 
og fra ministerkonferencen i Frankfurt om EF's vandpolitik 
besluttet at fremlægge nærværende direktivforslag, som 
sigter mod en ændring af artikel 12 i direktiv 76/464/EØF. 
Ændringen tager sigte på, at Rådet i overensstemmelse med 
Traktatens artikel 130 s, stk. 2, skal træffe beslutning med 
kvalificeret flertal, når det tager stilling til forslag fra 
Kommissionen fremsat i henhold til artikel 6 i nævnte 
direktiv 76/464/EØF. 
I øvrigt indeholder direktivforslagets artikel 2 en liste over 
prioriterede stoffer, for hvilke der skal fastlægges grænse­
værdier og kvalitetsmålsætninger. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. ØSU stiller sig alt i alt positivt til forslaget til Rådets 
direktiv om ændring af direktiv 76/464/EØF. Det er enigt i, 
at det er hensigtsmæssigt, at man som led i den nye 
procedure i direktivforslaget fastlægger grænseværdier og 
kvalitetsmålsætninger for ukrudts- og skadedyrsbekæm-
pelsesmidler, der anvendes inden for landbruget; de 
pågældende stoffer er opført i selve direktivets artikel 2. 
2.2. ØSU bifalder, at Kommissionen og Rådet har til 
hensigt at sikre en hurtigere procedure for iværksættelsen 
af direktiverne — specielt direktiv 76/464/EØF — 
vedrørende kontrol med forurening fra visse farlige stoffer i 
vandmiljøet. 
ØSU mener, at Kommissionen bør udfolde større bestræ­
belser for at henstille til Rådet og medlemsstaterne at gøre 
en forstærket indsats for at sikre, at de forskellige direktiver 
på området gennemføres hurtigt og fuldstændigt i samtlige 
medlemsstater. 
2.3. Efter en gennemgang af de stoffer, der er opført på 
direktivforslagets liste, konstaterer ØSU, at der kun er tale 
om produkter, der anvendes som ukrudtsmidler og 
skadedyrsbekæmpende midler inden for landbruget, og at 
der derved tydeligvis mangler en række andre stoffer, der 
frembyder lige så stor fare for vandmiljøet, men som 
anvendes inden for andre sektorer. 
2.3.1. Som en randbemærkning skal der peges på, at der 
findes stoffer af naturlig oprindelse, som i visse EF-regioner udgør en meget stor fare for vandmiljøkvaliteten i det 
øjeblik, de kommer i kontakt med overflade- eller 
grundvandet. 
2.4. Med hensyn til anvendelsen af de stoffer, der er 
medtaget i direktivforslaget, har ØSU også set på 
virkningerne heraf for landbruget og for de små og 
mellemstore virksomheder og kooperativer, som distribue­
rer de pågældende produkter. 
2.5. Bekæmpelsen af skadedyr og ukrudt er dikteret af 
markedsmæssige og produktionsmæssige krav, og er derfor 
et centralt led i produktionen. Men selv om man på den ene 
side opnår glimrende resultater set under en produktions-
synsvinkel, giver anvendelsen af pesticider anledning til 
problemer i tilfælde, hvor rester af de anvendte kemiske 
stoffer ledes ud i vandmiljøet. Dette tilsiger, at der i 
forbindelse med anvendelsen af moderne produktions­
teknikker udvises omhu, vagtsomhed og forsigtighed, så at 
der dæmmes op for miljøbelastninger. Desuden er det 
vigtigt, at producenterne af disse stoffer sætter ind på at 
vejlede forbrugerne på en egnet måde om den korrekte 
brug. 
2.6. De stoffer, der er opført på listen i direktivforslaget, 
må underkastes forskellige former for kontrol, så at man 
kan undgå forurening forårsaget af udledninger i vandmil­
jøet. 
I denne forbindelse er det af central betydning, at der 
iværksættes et overvågningssystem, som fremfor en 
udvælgelse kan give egnede og præcise oplysninger om de 
faktiske risici, der knyter sig til de forskellige anvendte 
stoffer, som udledes i vandmiljøet. Denne overvågning vil 
endvidere kunne føre til nyttige oplysninger, som kan give 
stødet til forskning i mindre toksiske produkter. Generelt 
gælder det, at tekniske instrumenter til indsamling og 
kontrol af vandmiljøforureningsfaktorer, som indføres via 
EF-lovgivningen, ikke må være til væsentlig ulempe for 
nogen medlemsstat. ØSU finder det nødvendigt, at der sker 
en kraftig udvikling af såvel grundforskningen som den 
anvendte forskning; dette kræver bevidst opprioritering af 
forskningen. 
2.7. Da anvendelsen af pesticider fortsat vil være en 
nødvendighed, dersom der kvalitativt og kvantitativt skal 
sikres en produktion, som dækker efterspørgslen og 
opfylder de krav, forbrugerne stiller, er det klart, at de 
nævnte stoffer må substitueres med andre hidtil mindre 
udbredte og måske også mindre kendte stoffer, som vides at 
forårsage mindre eller ingen miljøbelastning, men for 
hvilke der ikke er fastsat grænseværdier og kvalitets­
målsætninger i direktivforslaget. Denne situation efterla­
der et tomrum, som vil kunne frembyde nye muligheder for 
den kemiske industri, men uden at man har sikker viden om 
miljøpåvirkningen, og samtidig med at landbrugsprodu­
centerne måske vil komme til at lide under en dårligere 
økonomi på grund af højere priser på disse produkter. 
Mange af de produkter, direktivet omhandler, finder 
10. 9. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 225/37 
således vid anvendelse, også uden for landbruget, og 
forhandles på markedet til overvejende moderate priser. 
2.8. Der aftegner sig derfor en situation, som stiller krav 
om, at der gribes ind på to planer. For det første må der 
fastsættes grænseværdier for et meget stort antal stoffer, så 
at man undgår forskelsbehandling og større udbredelse af 
visse produkter, idet der specielt tænkes på de mest 
anvendte og effektive produkter. For det andet må der 
lægges en strategi, der tager sigte på at udbrede teknikker 
og fremgangsmåder, som betyder en afgørende reduktion i 
mængden af stoffer, der anvendes, og som derfor kan ende i 
vandmiljøet. 
2.8.1. Det er af stor vigtighed for en korrekt anvendelse 
af pesticider, at der finder en målrettet anvendelse sted af 
maskinel og teknikker, som sikrer, at de pågældende midler 
ikke spredes til det omgivende miljø. Det er en kendt sag, at 
uegnet eller urigtigt anvendt maskinel kan indebære, at der 
kommer alt for store mængder pesticider ud i miljøet, og 
uden at ekstramængderne har nogen plantesygdomsbe­
kæmpende effekt overhovedet. 
Skal man nedbringe doserne pr. arealenhed af de vigtigste 
af de midler, der anvendes, er det derfor ønskeligt, at det via 
en omhyggelig typegodkendelse af maskinel, som anvendes 
til skadedyrs- og ukrudtsbekæmpelse kontrolleres, at 
maskinellet fungerer efter hensigten. Ud over typegodken­
delse bør der finde regelmæssige kontroleftersyn sted med 
henblik på justering af maskinellet og kontrol af, at det 
fungerer forskriftsmæssigt. 
2.8.2. Et yderligere sæt af foranstaltninger til begræns­
ning af anvendelsen af pesticider vedrører selve jordbruget i 
mere snæver forstand og nærmere bestemt fremme af 
fremgangsmåder, der sikrer fastholdelsen af et højt mål af 
organiske stoffer i jorden, da dette optimerer jordens 
absorberingsevne og dermed dæmmer op for udvaskning 
og gennemsivning, jordforbedringstiltag med henblik på en 
bedre jordstruktur, mere udbredt anvendelse af vekseldrift 
samt øget brug af mekanisk material i indsatsen mod 
ukrudt osv. 
I denne forbindelse bør der tages højde for forskelle i 
jordbundsforhold, ligesom det må sikres, at dræningssy­
stemerne er tilpasset disse. 2.8.3. Som et yderligere skridt for at realisere målsæt­
ningen om en reduceret udledning af stoffer bør der 
udarbejdes regler for bortskaffelse af beholdere, som tager 
udgangspunkt i strenge normer vedrørende spredning af 
reststoffer i miljøet, og som anvendes efter hensigten. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. ØSU finder den ændrede procedure omhandlet i 
artikel 1 positiv, men mener samtidig, at der er tale om en 
ufuldstændig målsætning. Nødvendigheden af hurtige 
indgreb og den omstændighed, at der kan opstå nødsitua­
tioner, taler for, at Fællesskabet på miljøområdet anvender 
forordninger fremfor direktiver. 
3.2. Den i artikel 2 omhandlede liste bør kompletteres 
på basis af den eksisterende liste over 132 stoffer, som 
nødvendigvis må være opdateret og integreret og tage højde 
for stoffer med højeste toksicitet. I den forbindelse er det 
afgørende, at der findes et overvågningssystem, der sikrer, 
at principperne omsættes til praksis. 
3.3. Kommissionens GD XI må sikres de fornødne 
ressourcer til opdatering og integrering af denne liste, som 
blev opstillet i 1982 og derfor på visse punkter er forældet, 
samt til alle dets aktiviteter inden for dette vigtige 
delområde af den fælles miljøpolitik. 
3.4. Det omhandlede rådgivende udvalg, der skal 
foretage vurderingen af de forskellige stoffer, bør ud over 
toksikologer sammensættes af aktører, som i deres 
virksomhed har kontaktflade til produktionslivet og til den 
offentlige meningsdannelse og dermed sidder inde med 
informationer om de problemstillinger, der knytter sig til 
brugen af disse produkter. 
Bruxelles, den 5. juli 1990. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg