RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG

RÅDET

Generel vurdering af de økonomiske følger af krav om landeopdelt offentliggørelse i henhold til artikel 89 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013

I. Indledning

Ved artikel 89 i direktiv 2013/36/EU[1] ("kapitalkravsdirektivet") indføres der en ny forpligtelse til landeopdelt offentlig indberetning ("CBCR") for banker og investeringsselskaber ("institutter"). Institutterne skal årligt for hvert land, hvori de er etableret, indberette oplysninger om a) deres navn eller navne, aktiviteter, geografiske beliggenhed, b) omsætning, c) antal ansatte, d) resultat før skat, e) skat af resultatet og f) modtagne offentlige tilskud.

Institutterne skal indberette oplysningerne i litra a), b) og c) fra den 1. juli 2014. Der findes en særlig ordning for oplysningerne i litra d), e) og f): I en indledende fase skulle kun 14 af de vigtigste europæiske institutter[2] ("G-SII'er i EU") indberette disse oplysninger fortroligt til Kommissionen. Fristen for den indledende fortrolige indberetning var den 1. juli 2014 og blev overholdt af alle 14 G-SII'er i EU. I den næste fase, dvs. fra den 1. januar 2015, skal alle institutter, der er omfattet af artikel 89 ("indberettende institutter"), offentliggøre alle de oplysninger, der er angivet i artikel 89, medmindre Kommissionen beslutter at udskyde CBCR-forpligtelserne.

I henhold til artikel 89 skal Kommissionen senest den 31. december 2014 aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om de potentielle negative økonomiske følger af offentliggørelsen af de landeopdelte oplysninger. Kommissionen skal efter høring i givet fald af EBA, EIOPA og ESMA foretage en generel vurdering af disse følger, herunder virkningen på konkurrenceevnen, investeringerne og kreditmulighederne samt det finansielle systems stabilitet. Hvis der påvises væsentlige negative følger, skal Kommissionen i henhold til artikel 89 overveje at foreslå, at CBCR-forpligtelserne ændres, og den kan beslutte at udskyde disse forpligtelser.

Hovedformålet med denne rapport er altså at forelægge Kommissionens vurdering af, hvorvidt der er væsentlige negative økonomiske virkninger af CBCR.

Kommissionen overlod det efter et offentligt udbud[3] til et eksternt firma at foretage en undersøgelse af de potentielle positive og negative følger af CBCR. Det eksterne firmas undersøgelse omfattede en interessentundersøgelse[4] og en økonometrisk analyse ("den økonometriske analyse")[5]. Kommissionen hørte EBA, EIOPA og ESMA. Den hørte også interessenter direkte, bl.a. de 14 G-SII'er i EU[6] og adskillige civilsamfundsorganisationer med interesse for spørgsmålet. Kommissionen afholdt en offentlig høring[7] og et outreacharrangement[8]. Alle interessenter fik således rig lejlighed til at fremsætte deres synspunkter. På dette grundlag foretog Kommissionen en vurdering af de mulige økonomiske virkninger af CBCR.

II. Baggrund

Kapitalkravsdirektivets betragtning 52 har følgende ordlyd: "Øget gennemsigtighed for så vidt angår institutternes virksomhed, navnlig med hensyn til overskud, betalte skatter og modtagne tilskud, har afgørende betydning for genoprettelsen af EU-borgernes tillid til den finansielle sektor. Obligatorisk rapportering på dette område kan derfor ses som et vigtigt element i institutternes sociale ansvar over for interessenterne og samfundet." CBCR vil give interessenterne mulighed for bedre at forstå koncernernes struktur, aktiviteter og geografiske tilstedeværelse. Desuden kan CBCR være med til at klarlægge, om skatterne bliver betalt, der hvor den økonomiske aktivitet rent faktisk foregår. Offentliggørelse og gennemsigtighed ses som vigtige reguleringsværktøjer, der bidrager til at sikre, at virksomhederne opfylder deres forpligtelser effektivt og er ansvarlige for de forretningsstrategier, de vælger.

De nye CBCR-forpligtelser skal ses på baggrund af den seneste finansielle krise, hvor offentlig støtte i et hidtil uset omfang var nødvendig for at genoprette den finansielle stabilitet, og borgernes tillid til den finansielle sektor blev svækket betydeligt. Dette førte til skrappe krav til bankerne om at udvise større ansvarlighed og øge gennemsigtigheden i deres forbindelser med offentligheden.

Uafhængigt af den finansielle krise bliver virksomhederne i stigende grad opfordret til at tage ansvar for deres indvirkning på samfundet, og det bidrag, som virksomhederne yder gennem beskatning, ses mere og mere som et led i virksomhedernes sociale ansvar. Dette har øget behovet for større gennemsigtighed i store virksomheders skatteanliggender, navnlig hvis de har betydelige grænseoverskridende aktiviteter.

III. Vurdering af de økonomiske virkninger af CBCR

De fleste interessenter forventer, at CBCR vil få en vis positiv indvirkning på den europæiske finansielle sektors gennemsigtighed og ansvarlighed og på offentlighedens tillid til sektoren[9]. Flere interessentgrupper mener dog, at yderligere vejledning om det nøjagtige indhold af de oplysninger, der skal indberettes, vil forbedre gennemsigtigheden og ensartetheden, vil mindske risikoen for, at oplysningerne misforstås, og vil begrænse den administrative byrde.

I det følgende undersøges de potentielle økonomiske følger af CBCR, navnlig for konkurrenceevnen, investeringerne, kreditmulighederne og det finansielle systems stabilitet. Konklusionerne afspejler tilbagemeldingerne fra interessenter i forbindelse med de undersøgelser, som Kommissionen og det eksterne firma foretog, den offentlige høring og outreacharrangementet samt resultaterne af den økonometriske analyse.

A. Virkning på konkurrenceevnen

De fleste interessenter mener, at der ikke vil være nogen negativ indvirkning på indberettende institutters konkurrenceevne[10]. Alligevel anfører nogle, at indberettende institutter, fordi der ikke findes globale lige vilkår, vil blive ringere stillet end institutter, der ikke er forpligtede til CBCR, fordi de vil få flere administrative byrder og omkostninger, fordi de vil blive underkastet offentlig kontrol på baggrund af de indberettede oplysninger, og fordi de vil være tvunget til at offentliggøre mere specifikke forretningsoplysninger end deres ikke-indberettende konkurrenter. Disse interessenter, som udgør et mindretal, mener, at CBCR vil få en negativ indvirkning på konkurrenceevnen, selv om de generelt ikke forventer, at den vil være voldsom.

Andre forventer, at CBCR vil få en positiv indvirkning på indberettende institutters konkurrenceevne. Det antages, at den øgede gennemsigtighed og ansvarlighed som følge af CBCR vil tilskynde indberettende institutter til at tage højde for en række risici, som følger af deres interne organisation og aktiviteter. På den måde vil bedre gennemsigtighed ikke blot afsløre, men også forebygge problemer. Den vil således kunne mindske risikoen for skandaler, der ville skade instituttets omdømme og svække investorernes og kundernes tillid, og den kan bidrage til at genoprette offentlighedens tillid til sektoren for finansielle tjenesteydelser i EU. De mener tillige, at CBCR kan tiltrække investorer og kunder, som værdsætter den øgede gennemsigtighed, og dermed give indberettende institutter konkurrencefordele.

Omkostningerne ved at overholde CBCR-forpligtelserne forventes i sagens natur at være proportionale med omfanget og den multinationale dimension af det indberettende instituts virksomhed. Indberettende institutter, især multinationale koncerner, har sandsynligvis allerede avancerede dataindsamlingssystemer. Omkostningerne ved at overholde CBCR-forpligtelserne forventes ikke at blive særlig store[11].

De oplysninger, der offentliggøres ved CBCR, synes ikke at være forretningshemmeligheder. Omfanget af oplysninger, der offentliggøres ved CBCR, er ikke tilstrækkeligt til, at interesserede parter kan få et detaljeret indblik i de indberettende institutters forretningsstrategier. Mindst tre G-SII'er i EU har allerede af egen drift offentliggjort CBCR-oplysninger tilsyneladende uden frygt for at afsløre forretningshemmeligheder eller for, at det kan få andre virkninger på konkurrencen.

Resultaterne af den økonometriske analyse viser, at en forbedring af oplysningskvaliteten, hvilket er et vigtigt mål med CBCR, betyder, at indberettende institutter får vanskeligere ved at sløre deres faktiske resultater (resultatstyring). Undersøgelsen viser, at en stigning i oplysningsniveauet på ét point (i en sammensat indikator inden for en skala på 0-52) mindsker sandsynligheden for resultatstyring med 3,5 % for de banker, der deltog i undersøgelsen[12].

Selv om den økonometriske analyse ikke omfatter virkningerne på konkurrenceevnen direkte, tyder en gennemgang af den relevante litteratur på, at et højere oplysningsniveau kan gøre bankerne mere konkurrencedygtige (f.eks. fordi det vil mindske problemet med informationsasymmetri, lette ressourcefordelingen og øge tilliden). Alt i alt viser undersøgelsen, at CBCR sandsynligvis ikke vil få negativ indvirkning på konkurrencen.

Nogle interessenter forventer, at CBCR-oplysningsforpligtelserne vil påvirke bankernes effektive skattesats. CBCR er ikke i sig selv en skatteforanstaltning, men en foranstaltning vedrørende gennemsigtighed og virksomhedernes ansvar. Den får ingen direkte indvirkning på den skattesats, som indberettende institutter er pålagt. En stigning i den effektive beskatning vil kun være et indirekte resultat. Det er meget vanskeligt at forudsige sandsynligheden for en eventuel forhøjelse af de (effektive) skattesatser, der indirekte skyldes CBCR. Det vil afhænge af forskellige faktorer såsom instituttets aktuelle tilgang til skattespørgsmål, myndighedernes reaktion på offentliggørelsen af oplysninger om alle skattebetalinger fordelt på lande og offentlighedens reaktion på de offentliggjorte CBCR-oplysninger. Selv hvis et indberettende institut ændrede sin skattestrategi, ville det være vanskeligt at vurdere, om det var en indirekte virkning af CBCR, eller det snarere var resultatet af anden udvikling på området. En sådan forhøjelse kan muligvis også få en positiv indvirkning på konkurrencen, ved at den kan bidrage til at skabe mere lige vilkår for mindre institutter, som ikke driver virksomhed på tværs af grænserne. Mere generelt vil den samlede økonomiske virkning af en forhøjelse af den effektive skattesats være meget vanskelig at måle, og den vil afhænge af forskellige resultater[13]. Mens der som noget negativt kan forventes en nedgang i det indberettende instituts økonomiske aktiviteter, vil der sandsynligvis være udlignende faktorer som f.eks. adgang til yderligere skatteindtægter til dækning af offentlige udgifter, hvilket kan skabe fordele for samfundet og økonomien som helhed og øge offentlighedens tillid.

B. Virkning på investeringerne

Interessenterne blev adspurgt om virkningerne af CBCR på investeringer i indberettende institutter og på disse institutters egne investeringer[14].

Hvad angår det første spørgsmål, nemlig virkningerne af CBCR på investeringer i indberettende institutter, forventer størstedelen af interessenterne, at der ikke vil være nogen virkning. De mener, at investeringsbeslutninger træffes ud fra andre kriterier end de oplysninger, der skal offentliggøres i henhold til artikel 89, og at investeringsbeslutninger baseres på potentielle økonomiske fordele snarere end på oplysningsaspektet. Det bemærkes endvidere, at institutter, der søger finansiering på kapitalmarkederne, allerede skal fremlægge mere detaljerede oplysninger end dem, der kræves i artikel 89.

Der er imidlertid nogen bekymring for, at et instituts tiltrækningskraft på kapitalmarkedet i visse tilfælde vil blive påvirket negativt, hvis offentligheden misforstår oplysninger og/eller opfatter dem negativt. Ligeledes anfører nogle interessenter, at indførelsen af CBCR kan være problematisk med hensyn til lige vilkår, og at de mere vidtgående oplysningskrav kan gøre EU mindre tiltrækkende som investeringsmål (på grund af de dermed forbundne administrative byrder og omkostninger). Størstedelen af interessenterne mener dog, at CBCR ikke vil få nogen indflydelse på indberettende institutters vilje til at forblive i EU.

Nogle interessenter forventer en positiv indvirkning på investeringerne i indberettende institutter. De mener, at investorer over hele verden i stigende grad efterspørger mere gennemsigtige og mere pålidelige (eller mere omfattende) oplysninger om de virksomheder, de investerer i. Offentliggørelsen vil give investorerne et bedre grundlag for at træffe fornuftige investeringsbeslutninger og vil forbedre deres muligheder for at stille bankerne til ansvar. Gennemsigtighed, herunder CBCR, vil gøre det lettere for investorerne at kortlægge risikofaktorer og finansielle uregelmæssigheder og vil føre til bedre risikostyring fra institutternes side. Det vil skabe øget stabilitet i banksektoren, hvilket gør den mere interessant at investere i. Endelig påpeges det, at investorerne i stigende grad inddrager faktorer som bæredygtighed og gennemsigtighed i deres investeringsbeslutninger, og at offentliggørelse kan tiltrække flere investeringer fra socialt ansvarlige investorer.

Hvad angår det andet spørgsmål, nemlig virkningerne af CBCR på indberettende institutters investeringer, mener langt størstedelen af interessenterne, at der ikke vil være nogen virkning.

Resultaterne af den økonometriske analyse viser, at CBCR sandsynligvis ikke vil få nogen negativ indvirkning på investeringerne. Tværtimod konstateres det, at et point opad i oplysningsindekset sænker de reelle udgifter til egenkapital med 0,2 procentpoint. Derfor kan forbedring af oplysningskvaliteten, hvilket på kapitalmarkederne betragtes som en følge af CBCR, føre til lavere udgifter til egenkapital for bankerne. Dette kan resultere i lavere udlånsrenter, hvorved virksomhederne kan investere mere i deres virksomhed og udvide deres forretningsområde[15].

Gennemgangen af den relevante litteratur viser desuden, at forbedringer af de samlede oplysninger er forbundet med bedre resultater for virksomhederne på kapitalmarkederne, f.eks. lavere udgifter til egenkapital, på grund af mindre asymmetrisk information og lavere mægleromkostninger. Lavere udgifter til egenkapital er blevet kædet sammen med større investeringer, både for så vidt angår den finansielle og den ikke-finansielle sektor.

C. Virkning på kreditmulighederne

Interessenterne blev adspurgt om virkningerne af CBCR på kreditgivning til indberettende institutter og på disse institutters egen kreditgivning[16].

Hvad angår det første spørgsmål, nemlig virkningerne af CBCR på kreditgivning til indberettende institutter, mener langt størstedelen af interessenterne, at der ikke vil være nogen virkning.

Et lille mindretal af interessenterne frygter, at der kan være en negativ indvirkning. Det påpeges, at oplysningerne kan misforstås og føre til negative holdninger. Navnlig med hensyn til oplysninger om offentlige tilskud mener en af interessenterne, at dette kan skabe en opfattelse af, at en bank bliver "holdt oppe", hvilket fører til øgede udgifter til kapitalfremskaffelse på engrosmarkedet.

Andre forventer en positiv indvirkning. Helt i tråd med bemærkningerne om virkningen på investeringerne påpeges det, at øget gennemsigtighed kan forbedre tilliden til indberettende institutter, og at den vil føre til en bedre forståelse af virksomhedens risiko og dermed bedre risikostyring og lavere risikoniveauer på længere sigt.

Hvad angår det andet spørgsmål, nemlig virkningerne af CBCR på indberettende institutters kreditgivning, er der bred enighed blandt interessenterne om, at CBCR hverken vil få indvirkning på de indberettende institutters kreditgivning eller på prisen på eller kvaliteten af den kredit, der er til rådighed for virksomheder og husholdninger.

De økonometriske resultater viser, at CBCR sandsynligvis ikke vil få nogen negativ indvirkning på bankernes mulighed for at få adgang til kapitalmarkederne. Tværtimod viser resultaterne, at et point opad i oplysningsindekset sænker de reelle udgifter til egenkapital med 0,2 procentpoint. Derfor kan forbedringen af oplysningskvaliteten som følge af CBCR endog medvirke lidt til, at bankernes udgifter til egenkapital mindskes, og disse fordele kan forplante sig til virksomheder uden for den finansielle sektor og husholdninger i form af lavere udlånsrenter[17].

Gennemgangen af den relevante litteratur viser, at lavere debitorrenter for banker også kan føre til øgede kreditmuligheder, fordi banker, der beskyttes af større margener, er mere villige til at øge låneudbuddet.

D. Virkning på det finansielle systems stabilitet

De fleste interessenter[18] er enige om, at CBCR ikke vil få nogen virkning på det finansielle systems stabilitet. De påpeger, at det ikke vil påvirke sektoren som helhed, at der er potentiale for volatilitet i de enkelte virksomheder. De bemærker også, at der er en række årsager til volatilitet, og at det ikke vil være muligt at pege på volatilitet, der udelukkende skyldes artikel 89-oplysninger. En enkelt interessent mener, at der kan være en vis risiko for, at oplysningerne påvirker opfattelsen af sektoren, men forventer ingen mærkbar virkning som følge heraf.

Kun nogle få interessenter er uenige og nævner f.eks., at interbankudlån kan blive påvirket, hvis der stilles detaljerede oplysninger om en banks skattemæssige forhold til rådighed, eller påpeger risikoen for, at offentligheden misforstår oplysningerne som følge af inkonsekvent anvendelse og forskellige fortolkninger. Disse interessenter hævder imidlertid ikke, at den negative indvirkning vil være voldsom.

Nogle få interessenter forventer derimod en positiv indvirkning og nævner bl.a., at et højere oplysningsniveau betyder, at investorer og andre interessenter kan få en bedre forståelse af, hvordan den finansielle sektor fungerer, og af dens ejerforhold, fører til bedre risikostyring og bæredygtighed, øger tilliden og mindsker markedsvolatiliteten.

Resultaterne af den økonometriske analyse viser, at en forbedring af oplysningskvaliteten kan få positiv indvirkning på regnskabsføringens kvalitet. Resultaterne viser, at en stigning i oplysningsniveauet på ét point øger analyseprognosernes præcision med 0,49 procentpoint[19] og mindsker sandsynligheden for resultatstyring med 3,5 %[20]. Det betyder, at de oplysninger, som finansieringsinstitutterne forelægger efter gennemførelsen af CBCR, kan blive mere informative for eksterne interessenter og afspejler institutternes reelle økonomiske situation bedre. Det kan føre til mindre volatilitet og større finansiel stabilitet.

Gennemgangen af den relevante litteratur viser også, at bankoplysninger kan få positiv indvirkning på den finansielle stabilitet, da de kan afhjælpe problemer med asymmetrisk information, lette overvågningen af institutterne og forbedre ledelsen.

E. Vurdering

Da CBCR-bestemmelserne endnu ikke er trådt fuldt ud i kraft, er dette hovedsagelig en fremtidsorienteret vurdering, der – som fastsat i artikel 89 i direktiv 2013/36/EU – tager sigte på at fastslå, hvorvidt CBCR forventes at få væsentlige negative økonomiske virkninger.

Interessenterne forventer, at CBCR vil få en vis positiv indvirkning på den europæiske finansielle sektors gennemsigtighed og ansvarlighed og på offentlighedens tillid til sektoren. Alligevel gives der udtryk for, at yderligere vejledning om det nøjagtige indhold af de oplysninger, der skal indberettes, og konsekvent gennemførelse i medlemsstaterne kan forbedre gennemsigtigheden.

Generelt mener interessenterne, at CBCR ikke vil få nogen væsentlig indvirkning på konkurrenceevnen, investeringerne, kreditmulighederne og det finansielle systems stabilitet. Modstanderne af CBCR henviser især til risikoen for, at offentligheden misforstår oplysningerne, og til en øget administrativ byrde. Tilhængerne peger på en række positive virkninger: Investorerne vil kunne træffe mere informerede investeringsbeslutninger og vil have bedre mulighed for at stille bankerne til ansvar. CBCR vil føre til bedre risikostyring fra de indberettende institutters side, hvorved risikoen for skandaler mindskes, og stabiliteten i den finansielle sektor øges. CBCR vil tiltrække investorer og kunder, som værdsætter den øgede gennemsigtighed, og vil generelt medføre større tillid til den europæiske finansielle sektor.

Resultaterne af den økonometriske analyse viser, at en forbedring af oplysningskvaliteten – hvilket er et vigtigt mål med CBCR – vil medføre en række positive resultater. En forbedring af oplysningskvaliteten kan føre til lavere udgifter til egenkapital, hvilket kan forplante sig til virksomheder og husholdninger i form af lavere udlånsrenter og dermed øge kreditmulighederne og investeringerne. Den kan også føre til, at indberettende institutter får vanskeligere ved at sløre deres faktiske resultater (resultatstyring), og til, at regnskabsføringens kvalitet forbedres, hvilket kan resultere i øget konkurrenceevne og større finansiel stabilitet.

Det er Kommissionens vurdering, navnlig på baggrund af resultaterne af undersøgelsen og de synspunkter, som interessenterne har fremsat, at den offentlige landeopdelte indberetning af oplysninger i henhold til artikel 89 i direktiv 2013/36/EU på nuværende tidspunkt ikke forventes at få væsentlige negative økonomiske virkninger på især konkurrenceevnen, investeringerne, kreditmulighederne og det finansielle systems stabilitet.

Tværtimod lader det til, at der kan være nogle begrænsede få positive virkninger. Interessenternes tilbagemeldinger og analysen af det første sæt fortrolige oplysninger peger på, at artikel 89 kan få flere gavnlige virkninger, ved at nogle forhold i forbindelse med gennemførelsen af bestemmelsen afklares.

IV. Konklusion

På nuværende tidspunkt forventes den offentlige landeopdelte indberetning af oplysninger i henhold til artikel 89 i direktiv 2013/36/EU ikke at få væsentlige negative økonomiske virkninger på især konkurrenceevnen, investeringerne, kreditmulighederne og det finansielle systems stabilitet. Tværtimod lader det til, at der kan være nogle begrænsede positive virkninger. Artikel 89 kan imidlertid få flere gavnlige virkninger, ved at nogle forhold i forbindelse med gennemførelsen af bestemmelsen afklares.

Da der ikke er fundet nogen væsentlige negative virkninger i forbindelse med den offentlige landeopdelte indberetning af oplysninger, mener Kommissionen, at forpligtelserne i henhold til artikel 89 i direktiv 2013/36/EU ikke bør udskydes, og at de som planlagt bør anvendes fuldt ud fra den 1. januar 2015 og fremefter.

[1] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338).

[2] De såkaldte globale systemisk vigtige institutter, der har tilladelse i Unionen, og som er identificeret internationalt, Rådet for Finansiel Stabilitets ajourføring af gruppen af globale systemisk vigtige banker, 1. november 2012, http://www.financialstabilityboard.org/publications/r_121031ac.pdf.

[3] Udbudsref. MARKT/2013/205/F.

[4] En række interessenter blev hørt, herunder civilsamfundsorganisationer, regeringer, tilsynsmyndigheder, banker og erhvervssammenslutninger.

[5] Det eksterne firmas undersøgelse findes på: http://ec.europa.eu/internal_market/company/modern/corporate_governance_in_financial_institutions_en.htm.

[6] Et sammendrag af høringen af de 14 G-SII'er i EU findes på: http://ec.europa.eu/internal_market/company/modern/corporate_governance_in_financial_institutions_en.htm.

[7] Bidragene findes på: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2014/country-by-country-crd4/contributions_en.htm.

[8] Outreacharrangementet blev afholdt den 2. oktober 2014. Deltagerne repræsenterede de forskellige interessentgrupper. Et sammendrag af drøftelserne findes på: http://ec.europa.eu/internal_market/company/modern/corporate_governance_in_financial_institutions_en.htm#240711.

[9] Jf. sammendraget af drøftelserne ved outreacharrangementet, svarene på den offentlige høring og rapporten fra det eksterne firma, s. 87, 91, 145-147.

[10] Jf. sammendraget af drøftelserne ved outreacharrangementet, svarene fra den offentlige høring, sammendraget af svarene fra G-SII-høringen og rapporten fra det eksterne firma, s. 139.

[11] Yderligere oplysninger findes i rapporten fra det eksterne firma, s. 97, og sammendraget af svarene fra G-SII-høringen.

[12] Rapport fra det eksterne firma, s. 73-83 og 84-85.

[13] Yderligere oplysninger findes i rapporten fra det eksterne firma, s. 93-96.

[14] Jf. sammendraget af drøftelserne ved outreacharrangementet, svarene fra den offentlige høring, sammendraget af svarene fra G-SII-høringen og rapporten fra det eksterne firma, s. 140-141.

[15] Rapport fra det eksterne firma, s. 46-55 og 84-85.

[16] Jf. sammendraget af drøftelserne ved outreacharrangementet, svarene fra den offentlige høring, sammendraget af svarene fra G-SII-høringen og rapporten fra det eksterne firma, s. 142-143.

[17] Rapport fra det eksterne firma, s. 46-55 og 84-85.

[18] Jf. sammendraget af drøftelserne ved outreacharrangementet, svarene fra den offentlige høring, sammendraget af svarene fra G-SII-høringen og rapporten fra det eksterne firma, s. 144.

[19] Rapport fra det eksterne firma, s. 64-72 og 84-85.

[20] Rapport fra det eksterne firma, s. 73-83 og 84-85.