DA    DA DA 
DA    DA  EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 16.3.2011 
SEK(2011) 328 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN  
 
 
ledsagedokument til 
  
MEDDELELSE FRA KOMMISSION TIL E UROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET 
EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCI ALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET 
 
Juridisk klarhed over internationale pars formueforhold  
  
Forslag til  
 
RÅDETS FORORDNING  
 
om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fu ldbyrdelse af retsa fgørelser i sager 
vedrørende formueforholdet mellem ægtefæller  
 
og 
  
Forslag til  
 
RÅDETS FORORDNING  
 
om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldby rdelse af retsafgørelser i sager om de 
formueretlige retsvirkninger af registrerede partnerskaber  
 
 
(KOM(2011) 125  endelig) 
(KOM(2011) 126  endelig) 
(KOM(2011) 127  endelig) 
{SEK(2011) 327  endelig} 
 
DA 2   DA 1. PROCEDURE OG HØRING AF BERØRTE PARTER  
Forberedelsen af fremtidige EU-initiativer ve drørende formueforhold mellem par ligger inden 
for rammerne af 2000-programmet om gensidig aner kendelse af retsafgørelser på det civil- og 
handelsretlige område. 
I 2003 foranstaltede Kommissionen en undersøgelse  af formueforholdet mellem ægtefæller og 
formueforholdet mellem ugifte par i international pr ivatret og national ret, som viste, at der er 
problemer. I 2006 vedtog Kommissionen en Grø nbog om lovkonfliktregler i sager vedrørende 
formueforholdet mellem ægtefæller1, herunder spørgsmålet om stedlig kompetence og 
gensidig anerkendelse.  
Kommissionen nedsatte en ekspertgruppe til at bistå den i udarbej delsen af fremtidige 
lovgivningsforslag bestående af eksperter, som optrådte uafhæ ngigt af medlemsstaterne. Der 
blev holdt en offentlig høring den 28. sept ember 2009: 99 deltagere fra medlemsstater, 
ekspertgruppen, akademiske kredse, advokater,  notarer og medlemme r af civilsamfundet 
deltog for at drøfte nytten af en europæisk retsakt om formueforholdet mellem internationale par.  
Endelig opfordrede Stockholmprogrammet til, at princippet om gensidig anerkendelse 
"udvides til områder, der endnu ik ke er omfattet, men som er væ sentlige for dagliglivet, f.eks. 
… ejendomsrettigheder mellem ægtefæller og de  ejendomsretlige følger af separation ". 
Denne rapport bygger på resultaterne af en  ekstern undersøgels e, som Kommissionen 
foranstaltede med henblik på konsekvensanalysen. 
2. I
DENTIFIKATION AF PROBLEMET  
Flere og flere borgere i EU fl ytter på tværs af grænser, og det fører til et større antal 
internationale par eller par med en interna tional dimension: Ægte fæller af forskellig 
nationalitet; par, der lever i en medlemsstat , hvori de ikke er statsborgere, og som har 
formuegoder i forskellige medlemsstater og nogle gange bliver skilt eller dør uden for deres 
hjemland. Problemet er, at det er meget vanskeligt for disse mennesker at vide, hvilke 
domstole der har kompetence, og hvilke love  der gælder med hensyn til deres personlige 
situation og formueforhold. Det kan derfor få uventede og uhensig tsmæssige konsekvenser 
for dem ikke bare i den daglige rådighed over deres formue, men også i det tilfælde hvor et 
par beslutter at blive skilt, el ler hvor én af parterne dør. 
Selv om der findes EU-regler om kompetence og lovvalg i civilretten og  handelsretten og på 
visse områder i familieretten, findes der i øjeblikket ingen tils varende regler om 
formueforholdet mellem ægtefæller og formueforholdet mellem ugifte par. Dette emne reguleres derfor af national l ovgivning og af internationale aftaler mellem medlemsstater.  
Årsagerne til de problemer, so m registrerede partnerskaber støder på, er grundlæggende de 
samme som for ægtefæller. Der er dog nogle bet ydelige ekstra vanskelighe der, fordi begrebet 
"registreret partnerskab" kun findes i 14 medlem sstater, idet ikke alle medlemsstater har 
                                                
 
1 KOM(2006) 400 endelig.  
DA 3   DA materielle retsregler om dette spørgsmå l og endnu færre har vedtaget kompetence- og 
lovvalgsregler.  
Forslagene dækker henholdsvis ægtefæller og registrerede pa rtnerskaber, mens papirløse 
parforhold ikke er omfattet. 
Problemets omfang 
I 2007 blev der indgået 2 400 000 nye ægte skaber i EU, hvoraf ca. 300 000 (13 %) var 
internationale, og der var 1 047 427 skilsmisser,  hvoraf 13 % også havde  et internationalt 
element. Endvidere var der i samme år ca. 2,4 m illioner ægteskaber, der blev opløst som følge 
af død, hvoraf man skønnede, at ca. 390 000 va r internationale. Alt i alt blev over 
430 000 internationale parforhold opløst som fø lge af skilsmisse eller død, og i alle disse 
tilfælde skulle der ske boskifte. 
I 2007 var der ca. 211 000 registrerede partne rskaber i EU, hvoraf over 41 000 havde en 
"international dimension" med hensyn til deres formue (det samlede antal internationale registrerede partnerskaber og re gistrerede partnerskaber, hvor partnerne bor i udlandet eller 
har ejendom i udlandet). 
3. M
ÅLSÆTNING  
Forslagenes overordnede målsæt ning er at bidrage til etable ringen af et reelt europæisk 
civilretligt område vedrørende formueforhold for ægtefæller og registrerede partnerskaber og at etablere fælles regler for, hvilke domsto le der har kompetence, og hvilken lovgivning der 
skal anvendes på formueforholdet mellem par med en international dimension. 
DA 4   DA De overordnede og specifikke målsætninge r er kort beskreve t i følgende tabel: 
Overordnet målsætning  Specifikke målsætninger  
1. At forhindre parallelle retssa ger og anvendelsen af forskellige 
materielle retsregler på et gift eller ugift par.  
2. At sikre, at ægtefæller og partnere  så vidt muligt kan vælge, hvilke 
regler og retlige bestemmelser der finder anvendelse på deres situation.  
3. At fremme anerkendelsen og håndhævelsen af retsafgørelser 
vedrørende ægtepars og ugifte pars  internationale formueforhold.  
4. At gøre det muligt for et par at indbringe alle retlige anliggender 
vedrørende dets sag (som følge af separation eller dødsfald, som 
medfører opløsning af ægteskabet) for samme domstol.  
5. At sikre, at ægtefæller og partnere , som ikke har fore taget et lovvalg, 
ved, hvilken lovgivning der vil finde anvendelse i tilfælde af 
formueforholdets opløsning.  
6. At sikre overensstemmelse med andre foreslåede EU-regler (fx i 
forbindelse med arv og testamente og for ægtepar gældende lov i skilsmissesager). At fjerne eksisterende begrænsninger for borgere, som udøver deres 
rettigheder på det europæiske retlige 
område, ved at udvide gensidig 
anerkendelse til formueforholdet 
mellem ægtefæller og de 
formueretlige retsvirkninger af 
skilsmisser. 
7. At øge adgangen til oplysninger om formueforholdet mellem ægtefæller 
og i registrerede partnerskaber.  
4. MULIGE MODELLER  
4.1. Beskrivelse af mulige modeller 
Følgende politikmodeller er blevet identificeret: 
Politikmodel 1: Status quo – ingen nye EU-foranstaltninger . 
Politikmodel 2: Målrettede oplysninger for at gøre borgere op mærksomme på, at formueforholdet mellem ægtefæller eller 
registrerede partnerskaber ikke nødvendigvis er det samme i andre medlemsstater – Par, som skal giftes eller registreres, 
gives oplysninger (fx en broc hure om generelle oplysninger ). 
Politikmodel 3: Harmonisering af kompetenceregler og indførelse  af regler om automatisk anerkendelse og håndhævelse af 
retsafgørelser – EU-lovgivning i form af forordning(er) om indførel se af harmoniserede komp etenceregler (kompetence 
fastlægges på grundlag af tilknyt ningskriterier), og om regler om automatis k anerkendelse og håndhævelse af retsafgørelser 
og andre afgørelser . 
Politikmodel 4: Harmonisering af lovvalgsregler – EU-lovgivningsforansta ltning ville give regler for, hvordan det 
fastlægges, hvilken lov der finder anvendelse ; lovvalg ville blive tilladt; hvis der ikke er foretaget et lovvalg, ville 
tilknytningskriterier fastlægge, hvilken lov der finder anvendelse.  
Politikmodel 5: Ensartet frivillig europæisk standardaffattelse af ægtepagter – en standardægtepagt fælles for EU-
medlemsstater, som EU -borgere kan indgå . Dele af disse ægtepagter ville skulle tilpasses den særlige nationale situation.  
Politikmodel 6: Harmonisering af lovvalgs- og kompetenceregler og indførelse af regler om automatisk anerkendelse og 
fuldbyrdelse af retsafgørelser – denne model ville kombinere politikmodel 3 og 4 .  
Politikmodel 7: Oplysning til tredjemand om ægtefæller s og registrerede partnerskabers formueforhold – der er påpeget 
forskellige muligheder for at løse problemet med at fa stlægge det ejendomsretlige forhold mellem ægtefæller eller 
registrerede partn erskaber i udlandet . 
DA 5   DA 4.2. Sammenligning af modellerne 
Politikmodel 1 : Status quo . Denne model ville ikke opfylde målsætningerne, da 
medlemsstaterne sandsynligvis ikke vil strømlin e deres nationale regler . Hvis de foretager 
ændringer af deres nationa le retssystemer på eget initiati v, vil der sandsynligvis fortsat være 
forskelle mellem dem. De eksisterende problemer kan måske ligefrem blive større med borgernes øgede mobilitet. Grundlæggende rettigheder : Uden at der er tale om et decideret 
brud på ejendomsretten, kunne meget komplekse retsregler på området have betydning for 
den faktiske rådighed over ejendom. Sociale virkninger : De problemer, som den svageste 
part i forholdet oplever i løbet af skilsmisse sagen, vil formodentlig heller ikke blive løst. 
Finansielle omkostninger : Ingen. Økonomiske virkninger : Med et stigende antal 
komplicerede internationale sager vil forsinkelser og omkostninger, herunder fald i formuegodernes værdi, blive værre end i dag. 
Politikmodel 2: Målrettede oplysninger, so m skal gøre borgere opmærksomme på, at det 
formueretlige forhold måske ikke er det sa mme i andre medlemsstater, og at de kan 
registrere deres formueordning. Denne model ville i meget begr ænset omfang bidrage til at 
forhindre parallelle retssage r og anvendelsen af forskellige materielle retsregler. 
Grundlæggende rettigheder:  Positiv virkning på den fak tiske rådighed over ejendom. 
Sociale virkninger:  Mindre forbedringer sammenlignet med situationen i dag. Finansielle 
omkostninger:  Omkostninger til fremstilling af informationsbrochurerne på ca. 2 mio. EUR 
pr. år. Økonomiske virkninger:  Få besparelser. 
Politikmodel 3: Harmonisering af kompet enceregler og indførelse af regler om 
automatisk anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser, andre afgørelser og officielt 
bekræftede dokumenter.  Denne model ville have en begrænset positiv virkning ved at 
undgå parallelle retssager og ved at fremme an erkendelsen af afgørel ser. Spørgsmålet om, 
hvilken lov der finder anvendels e, ville dog ikke blive løst. Grundlæggende rettigheder:  
Positiv virkning på den faktiske rådighed over ejendom. Sociale virkninger: Der kunne 
spares omkostninger ved at forhindre parallelle  retssager og ved at fremme anerkendelsen og 
fuldbyrdelsen af retsafgørelser.  Finansielle omkostninger: Få (til indførelsen af nye 
kompetenceregler).  Økonomiske virkninger: Få besparelser for medlemsstaterne. 
Politikmodel 4: Harmoniseri ng af lovvalgsreglerne. Denne model ville give nogle fordele 
sammenlignet med situationen i dag. Hvis fx flere jurisdiktioner stadig kunne behandle den 
samme sag, ville de skulle anvende samme materielle ret på formueforhold (fordi de ville anvende samme lovvalgsregler).  Ved at indføre harmoniserede re gler om et begrænset lovvalg 
for parrene, ville dette desuden give større si kkerhed for, hvilken lov der vil blive anvendt.  
Grundlæggende rettigheder: Positiv virkning på den fak tiske rådighed over ejendom.  
Sociale virkninger:  Besparelser i form af færre a dvokatudgifter. Den nuværende situation 
ville også blive bedre, idet man ville fjerne behovet for at "løbe om kap til retten" og, idet 
dommere, advokater osv. ikke vi lle skulle undersøge andre lande s lovvalgsregler for at finde 
ud af, hvilken lov der skal anvendes. Finansielle omkostninger:  Meget få for 
administrationen. Økonomiske virkninger:
 Få besparelser.  
Politikmodel 5: Ensartet frivillig europæ isk standardaffattelse af ægtepagter. Denne 
model (kun for ægtepar) vil sikre, at par, som har fået udarbejdet en ægtepagt, vil få den (og 
følgelig de regler, som de har valgt) anerkendt i hele EU. Pa r ville endvidere  kunne foretage 
et lovvalg for at lette sagsbehandlinge n i forbindelse med skilsmisse eller arv. Sociale 
virkninger:  Større retssikkerhed. Finansielle omkostninger:  Omkostninger til det 
administrative arbejde, der er forbundet med udarbejdelsen af den nødvendige lovgivning på 
DA 6   DA EU-plan. Uddannelse af domm ere, advokater osv. i medlemsstaterne ville også være 
nødvendig. Økonomiske virkninger:  Det ville medføre mindre besparelser.  Ikke desto 
mindre mener de fleste eksperter ikke, at tiden er moden til et sådant forslag på grund af de 
store forskelle, der er stadig er på medlemsstaternes lovgivning.  
Politikmodel 6:  Harmonisering af lovvalgsregler og ko mpetenceregler samt indførelse af 
regler om automatisk anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser. Harmoniserede 
lovvalgsregler ville sikre, at den samme l ovgivning anvendes overalt i EU på den samme sag 
(det ville forhindre forum-shopping og sikr e lovvalg). Desuden ville harmoniserede 
kompetenceregler i høj grad reducere mulighe den for parallelle sager, og regler om 
anerkendelse og håndhævelse vill e gøre det lettere at udveksle  retsafgørelser og officielt 
bekræftede dokumenter.  Sociale virkninger : Færre omkostninger for borgeren (dvs. færre 
advokatudgifter, navnlig når der træffes et lovvalg). Finansielle omkostninger : 
Omkostninger til det administra tive arbejde, der er  forbundet med udarbejdelsen af den 
nødvendige lovgivning på EU-plan. Udda nnelse af dommere, advokater osv. i 
medlemsstaterne ville også være nødvendig. Økonomiske virkninger : Sammenlignet med de 
øvrige politikmodeller, ville denne m odel give de største besparelser. 
Med hensyn til politikmodel 7 "Oplysning om ægtefællers og registrerede partnerskabers 
formueforhold " er flere delmodeller blevet overvejet: 
– Oprettelse af et websted om eksisterende re gistre over formueforhol d og nationale regler 
– Oprettelse af en database/videnstyringssystem om eksisterende registre over formueforhold 
og nationale regler 
– Henstilling fra Kommissionen om oprettels e af indbyrdes sammenkoblede nationale 
registre over formueforhold og tilr ettelæggelse af oplysningskampagner 
– Obligatorisk etablering af sa mmenkoblede nationale regi stre over formueforhold.  
Alle disse delmodeller øger adga ngen til oplysninger om formueforhold. På grundlag af de 
vurderinger, der er foretaget med hensyn til opf yldelse af målsætninger, og på grundlag af 
omkostningsskøn er den foretrukne model for opl ysning om formueforhold oprettelsen af et 
websted om eksisterende registre over form ueforhold mellem ægtefæller og nationale regler. 
Selv om nogle af de andre politikmodeller opf ylder målsætningerne i lidt højere grad, opvejes 
de begrænsede ekstra fordele af de forventede omkostninger. 
4.3. Den foretrukne model 
Denne model ville involvere forans taltninger på EU-plan i form af: 
– vedtagelse af en pakke bestående af to forordninger , heraf én om ægtepar og én om 
registrerede partnerskaber, om harmonisering af lovvalgsr egler og kompetenceregler samt 
indførelse af regler om automatisk anerke ndelse og håndhævelse af retsafgørelser og andre 
officielt bekræftede dokumenter; og 
– oprettelse af et websted om eksisterende re gistre over formueforhold mellem ægtefæller og 
nationale regler. 
DA 7   DA 4.4. Potentiel art og omfang af virk ningerne af den foretrukne model 
Denne model vil behandle de specifikke målsæt ninger påpeget ovenfor be dre end nogle af de 
andre modeller. 
De harmoniserede kompetenceregler (herunder en listipendens-bestemmelse i kombination 
med regler om anerkendelse og håndhævelse af  retsafgørelse og o fficielt bekræftede 
dokumenter) ville give meget få mulighede r for parallelle sager. Harmoniserede 
lovvalgsregler ville endvidere bi drage til at forhindre forum-s hopping. De sikrer også, at den 
samme lovgivning anvendes på samme sag i EU-med lemsstaterne. Indførelsen af regler om et 
begrænset lovvalg for ægtepar ville øge retssi kkerheden, og det ville også give dem begrænset 
frihed til at bestemme, hvilken lov der skal anvendes på deres formuegoder, samtidig med at 
det ville sikre beskyttelse af tredjeparts interesser. 
Problemer i forbindelse med anerkendelse af retsafgørelser, andre afgørelser og officielt 
bekræftede dokumenter vil sand synligvis næsten helt forsvi nde. Der vil også være store 
fremskridt med hensyn til omkostningsbesparelser og hurtigere anerkendelse af retsafgørelser, og man undgår samtidig at skulle gå til retten i forskellige medlemsstater. 
Kompetenceregler med hensyn til opløsning af formueforhold vil udvide kompetencen i den 
domstol, der behandler skilsmissen eller arvesp ørgsmålet, til anliggender, der også vedrører 
formueforholdets opløsning. Det vi lle give større retssikkerhed for borgerne, da den domstol, 
der behandler skilsmissen eller arvespørgsmå let, også vil tage sig af opløsningen af 
formueforholdet.  
Problemer vedrørende par, som ikke har foreta get et lovvalg, vil også blive behandlet ved et 
system baseret på et hierarki af tilknytningskr iterier, som vil gælde formueforhold og være 
fælles for alle medlemsstater. Endvidere vil princippet om, at der ikke uden videre sker 
ændringer i, hvilken ret der finder anvendelse, og et ensartet system sikre, at den lov, der 
finder anvendelse på formueforholdet mellem ægte par, ikke ændres, når parret flytter til en 
anden medlemsstat, og at den anvendes på alle formuegoder. 
Endvidere vil der blive større adgang til oplysni nger om formueforhold i andre medlemsstater 
ved hjælp af et websted. Webstedet vil indehol de oplysninger om, hvor de gældende registre 
kan findes, og det vil fremme adgangen ti l oplysninger om national lovgivning om 
formueforhold. Alt i alt vil den foretrukne model øge sandsynligheden for, at de rettigheder, 
som ægtefæller, partnere, private og offentlige kreditorers mv. har, vil blive respekteret på en effektiv måde. Modellen vil også give større sandsynlighed for, at ægtefællernes oprindelige 
valg ikke påvirkes af en beslutning om at flytte elle r erhverve ejendom i andet land. 
4.5. Omkostningerne ved den foretrukne model 
På EU-plan  vil den foretrukne politikmodel føre til omkostninger til det administrative 
arbejde, der er forbundet med udarbej delsen af den fornødne lovgivning. På nationalt plan  
vil der være omkostninger forbundet med indførel sen af de nødvendige supplerende nationale 
regler (fx med hensyn til kompetence eller regler  om, hvilken ret der finder anvendelse) samt 
med uddannelse af advokater, dommere og notar er osv. og retligt samarbejde. Både EU og 
medlemsstaterne vil have ekstra omkostni nger til oplysningskampagner om den nye 
lovgivning.  
Overordnet set vil den foretrukne model kunne føre til besparelser på op til  ca. en tredjedel af 
de omkostninger, der i øjeblikket er for bundet med de omtalte problemer, dvs. ca. 
DA 8   DA 0,4 mia. EUR (omkostningerne anslås til at udgør e 1,1 mia. EUR om året). Disse besparelser 
vil være særligt store for internationale ægte par og registrerede part nerskaber og vedrører 
mere specifikt problemer, som opstår i forbindelse med separation eller dødsfald. 
Som følge af at forenkle lovgivningen (og mindske sagsomkostninger) vil der være færre 
udgifter til fagfolk inden for retsvæsenet. Dett e vil dog blive opvejet af eventuelle stigninger i 
arbejdet med at bistå dem, der udarbejder æg tepagter eller partnerskabskontrakter, og vil 
formodentligt føre til et arbejde af st ørre kvalitet grundet st ørre retssikkerhed. 
Den foretrukne model vil være skatteneutral, fo r så vidt som pakken med to forordninger ikke 
fører til ændringer i medlemsstat ernes nationale skattelovgivning. 
4.6. EU-merværdi 
De største problemer er konflikt mellem nationa le regler om lovvalg og kompetence samt 
problemer vedrørende anerkendelse og håndhævelse af retsafgørelser og officielt bekræftede 
dokumenter mellem medlemsstaterne. Da dette er et  problem, der går på tværs af grænser, kan 
det kun løses på europæisk plan. Hvis medlemss taterne ændrer deres na tionale retssystemer 
på eget initiativ, vil de sandsynligvis ikke harm onisere landets regler me d reglerne i de andre 
EU-medlemsstater. En indsats på EU-plan er  nødvendig i betragtnin g af problemets art og 
omfang og vil give klare fordele sammenligne t med foranstaltninger i medlemsstaterne. 
Gældende EU-ret om kompetence og anerkendelse af retsafgørelser på andre områder har vist 
sig at være effektiv og nyttig for borgerne. 
Den foretrukne model giver unionsborgere, som indgår i et "internationa lt" par, klare fordele 
ved at udstikke klare regler om, hvordan deres formue vil blive behandlet i tilfælde af 
separation eller dødsfald. De prob lemer, der søges løst ved hjæl p af den foretrukne model, er 
til dels en følge af det indre marked og den frie bevægelighed for personer. Hvis der ikke findes en løsning på de nuværende  problemer, risikerer tilliden til EU's indre marked og et 
EU-område med frihed, sikkerhed og retfærdigh ed uden indre grænser at lide skade. Bodeling 
og boskifte med internationale elementer er bå de dyrere og mere tidskrævende for borgere 
end ret national bodeling og boskifte. Ved at sikr e en mere effektiv behandling af bodeling og 
boskifte med internationale elementer vil den foretrukne model fremme tilliden til det indre markeds funktion og forenkle sagerne for borgern e. Forslagene vil bidr age til at nå EU's 
målsætning om at gøre livet for unionsborgere le ttere uden at gøre forskel på rent nationale 
par og par med en international dimension. 
Alt i alt er de forventede økonomiske fordel e ved den foretrukne mo del væsentlige og bør 
bidrage til at forbedre situationen for inte rnationale par væsentligt. Kun sådanne EU-
lovgivningsinitiativer kan levere  løsninger for par med en international dimension og forbedre 
situationen for europæiske familier, som drager fordel af et reelt europæisk område uden indre grænser. 
Ikke desto mindre respekterer initiativerne næ rhedsprincippet: da de t ligger uden for EU's 
kompetence at harmonisere materielle regler, vil de fremtidige instrumenter ikke påvirke medlemsstaternes nationale regler, og de vil ikke  medføre harmonisering af materielle regler, 
som finder anvendelse på formueforholdet mellem ægtefæller og registrerede partnerskaber.  
DA 9   DA 5. KONTROL OG EVALUERING  
For at kontrollere, at forordningerne gennemføres effektivt, og at webstedet tjener sit formål, 
vil Kommissionen regelmæssigt foretage en eval uering og aflægge rappor t. Den vil udarbejde 
evalueringsrapporter om forordningernes anve ndelse. Den vil også kontrollere nytten af 
webstedet for at se, hvor meget borgere og tredjeparter benytter webstedet til at søge 
oplysninger, og hvordan det kan forbedres. Endv idere kunne det europæiske retlige netværk 
på det civil- og handelsretlige område spille en vigtig rolle i styrkelsen af samarbejdet mellem 
medlemsstater om forordningernes anvendelse.