7. Sammenhængen mellem Unionens forskellige politikker og udviklingspolitik-
ken
B5-0117, 0120, 0121, 0122 og 0123/2000
Europa-Parlamentets beslutning om sammenhæng mellem Unionens forskellige politikker og
udviklingspolitikken
Europa-Parlamentet,
0dash der henviser til traktaten om Den Europæiske Union,0dash der henviser til Rådets resolution af 5. juni 1997 om kohærens mellem EU’s udviklingssamarbejde og
dens andre politikker, der sætter fokus på fredsskabende indsats, konfliktforebyggelse og konfliktløs-ning, fødevaresikkerhed, fiskeri og migration,
0dash der henviser til Lomé-konventionens artikel 12 om kohærens mellem Fællesskabets politikker og deres
virkning på gennemførelse af AVS/EF-aftalen,
0dash der henviser til Rådets erklæring af 18. november 1992 om udviklingspolitikken år 2000, der erken-
der sammenhængen mellem udviklingssamarbejdet og andre fælles politikker såvel som behovet forhensyntagen til deres indvirkning på udviklingslandene,
0dash der henviser til, at Rådet anmodede Kommissionen om forelægge årlige rapporter om de fremskridt,
der er gjort på dette område, såvel som forslag til kommende foranstaltninger; der endvidere henviser
til sin anmodning om at behandle den første af disse rapporter i løbet af 2. halvår af 1998,
A. der henviser til, at Rådet og Kommissionen i henhold til traktaten om Den Europæiske Union skal
sikre sammenhæng i hele Unionens optræden udadtil som led i de fælles politikker for udenrigsanligg-
ender, sikkerhed, handel, økonomi og udviklingssamarbejdet, og skal sikre gennemførelsen af disse
politikker inden for deres respektive kompetenceområder,
B. der henviser til kapitlet om udviklingssamarbejde (afsnit XX, artikel 178) i EF-traktaten, der siger, at
Fællesskabet tager hensyn til de i artikel 177 omhandlede mål i de politikker, som det iværksætter, ogsom vil kunne berøre udviklingslandene,
C. der minder om målsætningerne for Fællesskabets udviklingsprogram i henhold til artikel 177, der
omfatter bæredygtig økonomisk og social udvikling, bekæmpelse af fattigdommen og integration afudviklingslandene i verdensøkonomien,
D. der henviser til, at Rådet i ovennævnte resolution fra juni 1997 indirekte erkender, at der er mangel på
kohærens mellem visse af EU’s politikker og Unionens politik for udviklingssamarbejde,
E. der henviser til, at det er konstateret, at denne mangel på sammenhæng på adskillige områder har
hæmmet effektiviteten af EU’s udviklingspolitik og følgelig modtagerlandenes udvikling,
F. der minder om, at Rådet anmodede Kommissionen om at fremlægge årlige rapporter om fremskridt på
dette område samt forslag til videre aktioner, og at Rådet forventedes at drøfte den første rapport ianden halvdel af 1998,
G. der fastslår, at Kommissionen ikke har forelagt en eneste rapport om gennemførelse af ovennævnte
resolution, på trods af gentagne anmodninger herom fra Rådet,
H. der henviser til, at der i Rådets resolution peges på fire særlige områder, hvor politisk kohærens er
særlig betydningsfuld (fredsskabende indsats, konfliktforebyggelse og konfliktløsning, fødevaresikker-hed, fiskeri, migration), men at adskillige delegationer ligeledes henledte opmærksomheden på, at detvar vigtigt at sikre politisk sammenhæng inden for andre områder såsom landbrug, handel og miljø,C 339/258 DA 29.11.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 17. februar 2000
I. der henviser til, at der ikke kan opnås betydelige fremskridt med hensyn til en bæredygtig udvikling,
medmindre EU og andre store producenter åbner deres markeder for udviklingslandenes produkter ogophører med at yde støtte, som er skadelig for udviklingslandenes landbrugseksport, og lægger vægtpå nødvendigheden af at fremme den lokale produktion,
J. beklager den manglende kohærens i den holdning, som Kommissionen udviser i sin menneskerettig-
hedspolitik, hvor der opereres med forskellige normer både hvad angår fremmende aktioner og sank-tioner alt efter modtagerområdets geografiske placering,
K. der henviser til, at miljøbeskyttelse ikke kan begrænses til bestemte programmer, men bør indgå som
et strukturelt led i den samlede udviklingspolitik,
L. der henviser til, at konfliktforebyggelse og navnlig restriktioner for våbenhandelen med tredjelande bør
indgå som et væsentligt led i EU’s strategi over for udviklingslandene,
M. der er foruroliget over, at den manglende gennemførelse af vedtagne politikker vil svække offentlighe-
dens opfattelse af de europæiske institutioners legitimitet,
N. der med foruroligelse bemærker, at Fællesskabets fortolkning af WTO-reglerne i almindelighed og
navnlig artikel XXIV i GATT om etablering af frihandelszoner er meget restriktiv og ikke tager til-strækkelig højde for behovet for den nødvendige fleksibilitet i forhandlinger om handelsspørgsmål,hvor udviklingslande er involveret,
O. der bemærker, at Fællesskabets fælles toldtarif begunstiger importen af råvarer i modsætning til forar-
bejdede varer, og at de høje toldsatser fortrinsvis rammer produkter, der er af primær eksportinteressefor udviklingslandene, f.eks. tekstiler, beklædning og fødevarer, hvilket virker i modsat retning af EU’sudviklingsmålsætning om fremme af bæredygtig lokal produktion og styrkelse af den lokale økonomi iudviklingslandene,
P. der bemærker, at den planlagte nyvurdering af bestemmelsen om patentering af levende organismer i
forbindelse med handelsrelateret intellektuel ejendomsret kunne få negative konsekvenser for adgangentil såsæd for landmænd i udviklingslande,
Q. der er foruroliget over visse transnationale europæiske virksomheders handlinger, der er i klar mod-
strid med målene for Unionens udvikling, navnlig når de eksporterer produkter såsom lægemidler,fødevarer og pesticider, som der er forbud mod at sælge i Unionen,
R. der beklager, at afdelingen for handel i Generaldirektoratet for Udvikling er blevet overført til Gene-
raldirektoratet for Handel,
S. der desuden bemærker, at EU’s eksterne fiskeripolitik kan have negativ indvirkning på fiskebestanden
og den lokale fiskerisektor
T. der gør opmærksom på den klare uligevægt mellem de udviklingsmål, som Unionen har fastsat, og
fordelingen af EU’s budget, navnlig nedskæringerne i 2000-budgettet for udviklingssamarbejde,
1. opfordrer Rådet og Kommissionen til at påse, at de midler, der afsættes til støtte for eksporten og
investeringerne svarer bedre til målsætningerne for EU’s udviklingspolitik;
2. opfordrer Kommissionen til ufortøvet at forelægge en årlig rapport om politisk kohærens i forbin-
delse med udviklingssamarbejdet;
3. opfordrer Kommissionen til at drøfte nødvendigheden af politisk sammenhæng som et prioriteret
anliggende og at udvikle forebyggende mekanismer for at tilvejebringe denne sammenhæng;29.11.2000 DA C 339/259 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 17. februar 2000
4. opfordrer Rådet til hurtigt at gribe ind, hvor det er nødvendigt, for at afhjælpe en eventuel konsta-
teret manglende kohærens og således sikre, at EU’s midler anvendes effektivt, samt at EU’s erklærede målfor udviklingssamarbejdet fremmes;
5. opfordrer Rådet til at udarbejde fælles strategier og sammenhængende normer med hensyn til udryd-
delse af fattigdom, menneskelig udvikling, miljø, menneskerettighederne og god regeringsførelse med hen-blik på at forbedre de femten medlemsstaters udviklingspolitik;
6. opfordrer Kommissionen til at omlægge sine tjenester og fordelingen af ansvarsområderne for bedre
at koordinere de forskellige støttepolitikker og sikre en fremadstræbende og ensartet politik i alle geogra-
fiske områder;
7. anmoder om nedsættelse af en arbejdsgruppe om kohærens på tværs af tjenestegrenene, bestående af
de generaldirektorater under Europa-Kommissionen, hvis politik kan have indvirkning på EU’s udviklings-politik, herunder direktoraterne for landbrug, fiskeri, forskning, handel, eksterne forbindelser og udvikling;
8. anmoder Kommissionen om at undersøge mulighederne for at indføre en kohærensovervågning, især
for så vidt angår udviklingssamarbejdet, for at forhindre, at der opstår utilsigtet mangel på kohærens mel-lem de forskellige politikker på dette område, herunder indførelse af en klageprocedure for regeringer ogsamfundsorganisationer;
9. opfordrer Rådet og Kommissionen til at træffe de nødvendige foranstaltninger for gradvis at bringe
den fælles landbrugspolitik og fiskeripolitikken mere i overensstemmelse med målene for EU’s udviklings-politik;
10. kræver tillige, at disse principper for politisk kohærens bliver drøftet og vedtaget under de kom-
mende forhandlinger om en ny WTO-runde, for at udviklingslandenes og navnlig de mindst udvikledelandes interesser kan beskyttes;
11. mener, at en delvis eller total indstilling af støtte og andre sanktioner ligeledes bør harmoniseres
gennem vedtagelse af sammenhængende støttekriterier, der finder anvendelse på alle udviklingslande uan-set deres geografiske placering;
12. understreger betydningen af, at der anvendes en ensartet miljøklausul i aftaler med udviklingslan-
dene, og at alle parter kan bevæges til at overholde målsætningen om bæredygtig udvikling som fastlagt påCardiff-topmødet og i de relevante FN-forpligtelser (Rio, København osv.);
13. gentager, at det er nødvendigt at føre en sammenhængende politik vedrørende våbenhandel for at
sikre kontrol med og begrænsning af våbensalg til udsatte lande i overensstemmelse med EU’s adfærdsko-deks om våbeneksport;
14. henleder opmærksomheden på de fortsatte tragiske følger af anvendelsen af landminer og disses
indvirkning på gennemførelsen af en række programmer i Fællesskabet og medlemsstaterne, bl.a. udvik-lingspolitik, og opfordrer Kommissionen og Rådet til at aflægge beretning om, hvilke foranstaltningervedrørende landminer der er truffet for nylig med henblik på at forbedre sammenhæng, samordning ogeffektivitet i EU’s mineaktion;
15. opfordrer Kommissionen til at lægge vægt på politisk kohærens i alle internationale forhandlinger
om samarbejde, som EU fører med udviklingslande eller grupper af udviklingslande;
16. opfordrer medlemsstaterne til at træffe passende foranstaltninger for at sikre politisk kohærens på
nationalt plan og på EU-plan;
17. anmoder Kommissionen og medlemslandene om at styrke den rolle, som institutioner som f.eks.
UNCTAD spiller, og udnytte den tiende UNCTAD-konference i Bangkok til at foretage en indgående eva-
luering af sammenhængen mellem handels- og liberaliseringspolitikken og udviklingspolitikken, navnlig
med hensyn til de fattigste befolkninger;
18. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes
regeringer og parlamenter samt UNCTAD.C 339/260 DA 29.11.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 17. februar 2000