B4-1195/96

Beslutning om Det Europaeiske Raad i Dublin

Europa-Parlamentet,

- der henviser til konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Firenze,

- der henviser til Det Europaeiske Raads uformelle moede i Dublin,

- der henviser til sine beslutninger af 17. maj 1995 om unionstraktatens funktion med henblik paa regeringskonferencen i 1996 - gennemfoerelsen og udviklingen af Unionen ((EFT C 151 af 19.06.1995, s. 56.)) og af 13. marts 1996 med i) udtalelse fra Europa-Parlamentet om indkaldelse af regeringskonferencen og ii) evaluering af Reflektionsgruppens arbejde og praecisering af Europa- Parlamentets politiske prioriteringer i forbindelse med regeringskonferencen ((EFT C 96 af 01.04.1996, s. 77.)),

A. der henviser til de europaeiske borgeres forventninger i den nuvaerende oekonomiske, sociale og politiske situation,

B. der henviser til noedvendigheden af, at Den Europaeiske Union bliver i stand til effektivt at imoedekomme borgernes og ansoegerlandenes forventninger og forhaabninger,

C. der henviser til, at overholdelsen af den tidsplan, der blev fastsat af Det Europaeiske Raad i Firenze og bekraeftet paa Dublin I, skal ske parallelt med en omfattende reform af traktaten,

D. der henviser til de holdninger, det har vedtaget med hensyn til regeringskonferencen, saaledes som de er udtrykt i ovennaevnte beslutninger,

1. mener, at konferencen for oejeblikket virker handlingslammet som foelge af de modstridende valgmuligheder, og er navnlig foruroliget over de manglende fremskridt i behandlingen af de institutionelle spoergsmaal;

2. udtrykker bekymring for, at en eventuel begraenset reform af institutionerne kan bevirke, at processen med hensyn til den eksklusive afgoerelse om den nye institutionelle ligevaegt overlades til Den OEkonomiske og Monetaere Union, hvis gennemfoerelse er sikker;

3. konstaterer, at formaalet med det uformelle Europaeiske Raad i Dublin var at give en politisk impuls til regeringskonferencen;

4. udtrykker oenske om, at det irske formandskab med henblik paa Det Europaeiske Raad i Dublin II udarbejder et udkast til traktat, der vidner om Unionens evne til at skabe sig de noedvendige instrumenter til at klare de vigtige terminer, der venter den frem til aarhundredets udgang, men understreger, at overholdelsen af tidsplanen ikke maa tjene som paaskud for at foere utilstraekkelige forhandlinger;

5. minder om, at traktatens indhold skal imoedekomme EU-borgernes krav, som Parlamentet har givet udtryk for i sine beslutninger;

6. understreger derfor, at raekkevidden af topmoedet i Dublin kun kan maales i form af de virkninger, det faar for regeringskonferencens arbejde, og isaer i form af en fremskyndelse af dette arbejde, der kan goere det muligt at traeffe afgoerelser paa Det Europaeiske Raad i Dublin II;

7. gentager, at der ikke kan ske en udvidelse uden en omfattende institutionel reform af Unionen, og afviser kategorisk ethvert forsoeg paa at udsaette de afgoerende spoergsmaal paa regeringskonferencen til en senere reform;

8. er overbevist om, at det er noedvendigt at planlaegge mekanismer med henblik paa styrket samarbejde, som goer det muligt for visse medlemsstater at gaa videre ad Unionens vej og undgaa risikoen for lammelse; mener, at ethvert styrket samarbejde vedroerende de forskellige »soejler« boer foregaa under hensyn til den institutionelle ramme, den etablerede EU-politik og Unionens maalsaetninger, og at det til stadighed boer vaere aabent for alle medlemsstaterne;

9. konstaterer med bekymring, at der ikke er sket reelle fremskridt i bestraebelserne paa at goere beslutningsproceduren mere effektiv; gentager, at fremskridt paa andre omraader ikke kan sikre en omfattende traktatreform, medmindre der sker vaesentlige fremskridt med hensyn til forbedring af beslutningsproceduren i form af oeget gennemskuelighed for borgerne, stoerre inddragelse af borgerne, udvidelse af bestemmelserne om kvalificeret flertal i Raadet til at omfatte samtlige retsakter og demokratisering af lovgivningsproceduren (udvidelse af den faelles beslutningsprocedure til retsakterne);

10. mener, at den nye traktat boer indeholde institutionelle bestemmelser vedroerende beslutningsprocedurerne, der goer det muligt af afhjaelpe risikoen for handlingslammelse, eller veto, saaledes at opbygningen af Europa kan fortsaette med fuld garanti for, at den institutionelle ramme, gaeldende faellesskabsret og Unionens maal respekteres;

11. henstiller til regeringskonferencen at indfoeje bestemmelser om etablering af et egentligt europaeisk omraade for indre sikkerhed og frihed i traktaten for at goere det muligt effektivt at bekaempe den internationale kriminalitet, navnlig igennem en faelles politik paa omraaderne asyl, indvandring, visa, bekaempelse af terrorisme, organiseret kriminalitet, narkotika, bedrageri, korruption og handel med kvinder og boern;

12. glaeder sig over, at overvejelserne med hensyn til beskaeftigelsessituationen har faaet hoej prioritet paa regeringskonferencen, og minder om, at det stoetter indfoejelsen af et nyt afsnit om beskaeftigelse efter afsnit VI i traktaten; gentager, at det er overbevist om, at man boer gaa videre end en simpel koordinering medlemsstaterne imellem og give Unionen de noedvendige midler til at etablere faelles politikker paa dette omraade;

13. minder om, at det er absolut noedvendigt, at der goeres fremskridt inden for den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik med hensyn til sikkerhed og forsvar i et omfang, der svarer til Unionens ambitioner og de udfordringer, den staar overfor; henleder i denne forbindelse opmaerksomheden paa manglerne ved Unionens indsats i Mellemoesten samt tidligere i Rwanda/Burundi og i Bosnien og konstaterer, at denne holdning virker uforstaaelig og ofte skuffende i EU-borgernes oejne; oensker derfor, at Unionen beslutsomt traeffer de noedvendige foranstaltninger i retning af en bedre koordinering og bedre praesentation af Unionens faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik i bedre overensstemmelse med Faellesskabets aand;

14. noterer sig formandskabets bemaerkninger vedroerende udviklingen i Mellemoesten og anmoder Raadet og Kommissionen om at aflaegge fuldstaendig beretning til Parlamentet om fredsprocessen i Mellemoesten under den foerste moedeperiode i november;

15. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Raadet og medlemsstaternes regeringer og parlamenter.