ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
D.

der henviser til, at Unionens maksimale finansielle bidrag til fællesforetagendet i henhold til forordning (EU) 2018/1488, herunder EFTA-bevillinger, udgør 486 000 000 EUR, hvilket omfatter et maksimumbeløb på 386 000 000 EUR fra Horisont 2020, herunder mindst 10 000 000 EUR til administrationsomkostninger, og et maksimumbeløb på 100 000 000 EUR fra Connecting Europe-faciliteten; der henviser til, at de deltagende stater skal yde et bidrag til fællesforetagendets administrationsomkostninger på mindst 10 000 000 EUR og derudover skal yde et bidrag til fællesforetagendets driftsomkostninger, som står i et rimeligt forhold til Unionens finansielle bidrag (486 000 000 EUR); der henviser til, at der lægges op til et bidrag på mindst 476 000 000 EUR fra de deltagende stater til fællesforetagendets driftsomkostninger; der henviser til, at de private medlemmer skal yde eller foranledige, at deres konstituerende enheder og associerede enheder yder bidrag på mindst 422 000 000 EUR til fællesforetagendet, herunder 2 000 000 EUR til administrationsomkostninger; der henviser til, at Unionens bidrag til administrationsomkostningerne i henhold til den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 kun kan fremrykkes med henblik på at dække driftsomkostningerne til og med 2023; der henviser til, at de deltagende stater og de private medlemmer fuldt ud skal dække fællesforetagendets administrationsomkostninger fra 2024;
6.

bemærker, at Revisionsretten i sin særberetning henleder opmærksomheden på, at oprettelsesforordningerne for de foregående fællesforetagender, Artemis og ENIAC, fastsatte, at deres operationelle forsknings- og innovationsaktiviteter under det syvende rammeprogram støttes gennem finansielle bidrag fra de deltagende stater, på mindst 1,8 gange Unionens operationelle finansielle bidrag, og at disse skulle udbetales til projektdeltagerne, og gennem bidrag i naturalier fra private medlemmer på mindst samme størrelse som de offentlige medlemmers bidrag; bemærker med beklagelse, at hverken fællesforetagendets foreløbige årsregnskab for 2020 eller dets beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning for 2020 indeholder overslag over hverken de deltagende staters finansielle bidrag til Artemis' og ENIAC's projekter under det syvende rammeprogram eller bidrag i naturalier fra forsknings- og udviklingsorganisationer, der deltager i Artemis' og ENIAC's projekter under det syvende rammeprogram; noterer sig fællesforetagendets svar om, at RP7-forordningerne for dets forgængere — i modsætning til Horisont 2020 — ikke på noget tidspunkt forudså eller krævede en sådan rapportering, og at det på Artemis' og ENIAC's tid efter drøftelser med GD BUDG bl.a. blev besluttet ikke at medtage disse oplysninger i årsregnskabet; opfordrer fællesforetagendet til at aflægge rapport til dechargemyndigheden i denne henseende;
10.

bemærker, at myndigheden samarbejder med de to andre europæiske tilsynsmyndigheder (ESA'er), Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger og Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) via Det Fælles Udvalg af ESA'er; bemærker, at Det Fælles Udvalg arbejder inden for mikrotilsynsanalyser af tværsektorielle udviklinger, risici og sårbarheder med henblik på finansiel stabilitet, tilsyn med finansielle konglomerater, regnskaber og revision, detailinvesteringsprodukter og spørgsmål vedrørende forbruger- og investorbeskyttelse; bemærker, at Det Fælles Udvalg også spiller en vigtig rolle i udvekslingen af oplysninger med Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) og i udviklingen af forholdet mellem ESRB og ESA'erne; bemærker, at myndigheden og Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder i 2013 også undertegnede et aftalememorandum, som fastlagde en ramme for udveksling af oplysninger, når begge EU-organers reguleringsopgaver falder sammen i forbindelse med engrosenergimarkeder, som omfatter handel med råvare- og derivataftaler; bemærker, at myndigheden deler regnskabsfører med EBA, og at størstedelen af dens indkøb er fælles indkøb med andre agenturer og Kommissionen; bemærker endvidere, at myndigheden har gennemført sit administrative digitaliseringsprogram baseret på fælles IT-software, der deles af seks EU-agenturer, som samarbejder om at kommunikere om bedste brugerpraksis og nye versioner;
7.

bemærker, at agenturet i 2020 koordinerede 38 452 inspektioner af fiskerfartøjer, der førte til afsløring af 1 682 formodede overtrædelser, hvilket svarer til en stigning på henholdsvis 18,75 % og 44,25 % i forhold til 2019; mener, at disse tal viser, at inspektioner og opfølgningen heraf fortsat er et vigtigt redskab til at sikre overholdelse af den fælles fiskeripolitiks regler; bemærker imidlertid, at denne stigning skjuler forskelle mellem områderne med en stigning i de vestlige farvande (+27 %) og Middelhavet (+141 %) og et fald i Østersøen (–20 %), Nordsøen (–49 %), Sortehavet (–11 %) og NAFO-NEAFC (–36 %); opfordrer agenturet til at fremlægge mere detaljerede oplysninger om årsagerne til disse ændringer; påpeger, at inspektioner og andre opfølgende aktiviteter spiller en central rolle, ikke blot for en korrekt forvaltning af fiskebestandene, men også for at sikre lige vilkår for EU-fiskere;
7.

bemærker, at agenturet har gjort en indsats for at reducere pandemiens indvirkning på sit personale og sine interessenter ved at tage alle nødvendige skridt til at fortsætte sine kerneopgaver og indføre ændringer i sit udgiftsmønster gennem en budgetændring for at reducere udgifterne til foranstaltninger, der er negativt påvirket af pandemien; bemærker, at agenturet investerede i at opgradere sin centrale IT-applikation og ændrede sine igangværende opgaver og tilpassede tilgangen og tidsplanen for at tage hensyn til ændrede omstændigheder i sit nye arbejdsprogram for 2021; opfordrer agenturet til at aflægge rapport til dechargemyndigheden om udviklingen i denne henseende;
8.

gentager sin beklagelse for så vidt angår afgørelse af 9. juni 2020 fra udvalgets præsidium, der giver medlemmerne mulighed for at få udbetalt de sædvanlige dagpenge for at have deltaget i udvalgsmøder på afstand; bemærker, at formålet med denne afgørelse var at kompensere medlemmerne for den tid, de brugte på at udføre deres opgaver, og for de dermed forbundne administrationsomkostninger, men bemærker, at det skader udvalgets ry i forhold til borgerne; noterer sig, at udvalgets forslag om et specifikt dagpengebeløb for fjerndeltagelse i møder (145 EUR i forhold til standardgodtgørelsen på 290 EUR) først kunne finde anvendelse i praksis efter Rådets vedtagelse af dette forslag og dets efterfølgende ikrafttræden den 1. juli 2021; forstår, at ingen af disse afgørelser omfattede godtgørelser ud over dagpenge, hvilket indebærer, at godtgørelse af rejseudgifter og tilbagebetalinger ikke indgår; bemærker, at de samlede udgifter til dagpenge i 2020 beløb sig til 4 440 099 EUR, hvoraf 2 270 700 EUR var til fjerndeltagelse og 2 169 399 EUR til fysisk deltagelse; konstaterer, at budgetmyndigheden blev underrettet om alle relevante præsidieafgørelser; gentager sin opfordring til udvalget om at undersøge nye aflønningspraksisser for at sikre et rimeligt og forholdsmæssigt vederlag til medlemmerne, som ikke udelukkende er baseret på godtgørelser; anmoder Rådet om at tilpasse udvalgets beslutningsbeføjelser med hensyn til aflønning til Regionsudvalgets;
64.

påpeger, at EU-Udenrigstjenesten i 2020 har forvaltet et samlet budget på 65 600 000 EUR for sikkerhedstjenester; bemærker, at det samlede beløb, der blev brugt til delegationernes sikkerhedsinstallationer og vedligeholdelse, var på 12 942 311 EUR; bemærker, at det samlede budget for sikker kommunikation beløb sig til 18 163 000 EUR; noterer sig de forventede udfordringer for beskyttelsen af EU-delegationerne, som EU-Udenrigstjenesten har identificeret, og navnlig manglen på en selvstændig indsats for at mobilisere enhver forsvarskapacitet i tilfælde af kriser og evakueringer; bemærker, at EU-Udenrigstjenesten har indgået aftaler med nogle medlemsstater om i nogle lande at støtte evakuering af udsendt personale og pårørende, hvilket desværre begrænser EU-Udenrigstjenestens og EU-delegationernes autonomi med hensyn til at blive i værtslandene under kriser; gentager sin opfordring til fuldt ud at udnytte potentialet i Lissabontraktatens bestemmelser til at arbejde hen imod en europæisk forsvarsunion og sin støtte til mere samarbejde, øgede investeringer og sammenlægning af ressourcer med henblik på at skabe synergier på EU-plan for bedre at beskytte europæerne;
16.

bemærker, at Revisionsretten konstaterede, at agenturet indgik en specifik kontrakt om indkøb af software, der var forskellig fra den software, som kontrahenten havde opført i sit tilbud vedrørende den relevante rammeaftale. bemærker, at agenturet ikke ændrede rammekontrakten; bemærker, at ifølge Revisionsrettens bemærkninger er erhvervelse af et produkt, som ikke indgår i pristilbuddet, til en anden pris end prisen på det oprindeligt tilbudte produkt, en afvigelse fra rammeaftalen; noterer sig Revisionsrettens konklusion om, at den specifikke kontrakt ikke er i overensstemmelse med rammeaftalen, og det samme gælder den tilhørende betaling på 10 399 834 EUR; bemærker, at agenturet anerkender Revisionsrettens bemærkninger, og understreger, at agenturet efter fremsættelsen af Revisionsrettens bemærkninger reagerede hurtigt og underskrev en ændring af rammekontrakten med henblik på at rette op på den oprindelige udeladelse; bemærker, at agenturet anfører, at den manglende overensstemmelse ikke har medført nogen skade for agenturets eller Unionens finansielle interesser, da det mener, at udgifterne var berettigede; beklager, at agenturet ikke fulgte de relevante procedurer, navnlig i betragtning af det betydelige beløb, der er tale om; noterer sig de omfattende betragtninger, som agenturets administrerende direktør fremlagde under en høring med Parlamentets Budgetkontroludvalg den 29. november 2021, hvori det blev anført, at beslutningen om at erhverve den pågældende software var en bevidst beslutning, som agenturets ledelse havde truffet med det formål at reducere dobbeltarbejde i forbindelse med uddannelse og støtte og i sidste ende reducere de samlede driftsomkostninger for agenturet; understreger, at selv om der kan antages at være muligheder for omkostningsbesparelser, skal de gældende udbudsregler til enhver tid følges for at sikre, at EU's skatteydere får fuld valuta for pengene gennem gennemsigtige og konkurrencebaserede udbudsprocedurer; opfordrer agenturet til at sikre, at udbudsreglerne altid overholdes;
14.

gentager, at støtte fra EGF, for at sikre fuld additionalitet i tildelingen, ikke må erstatte foranstaltninger eller godtgørelser eller andre ydelser til afskedigede arbejdstagere, som det påhviler virksomhederne at gennemføre i henhold til national ret eller kollektive overenskomster, samt pålagte foranstaltninger fra medlemsstaternes side for at forbedre virksomhedernes, navnlig SMV'ernes, konkurrenceevne og deres evne til at tilpasse sig den hastigt skiftende digitale økonomi, foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes digitale færdigheder med henblik på at imødegå risikoen for teknologiske forsinkelser og digital analfabetisme, foranstaltninger til forbedring af befolkningens købekraft samt yderligere målrettede aktive beskæftigelsespolitikker for at bekæmpe arbejdsløshed og lette reintegration af afskedigede arbejdstagere på arbejdsmarkedet;
4.

minder om, at de sociale virkninger af afskedigelserne forventes at være vigtige for Frankrig, navnlig i regionen Île-de-France, hvor 57 % af afskedigelserne fandt sted; bemærker, at den franske arbejdsforvaltning præciserede, at omstruktureringen hos Air France påvirkede beskæftigelsen i de pågældende områder; understreger, at regioner og økonomiske sektorer, der står over for vanskeligheder, har brug for, at deres modstandsdygtighed styrkes gennem en integreret og fælles europæisk indsats;
3.

minder om, at Parlamentet havde sikret en styrkelse af IGFV på 1 mia. EUR i FFR-forhandlingerne for at gøre det muligt at opfylde alle målene under programmet; beklager dybt, at Kommissionen har valgt at reducere rammebeløbet for IGFV for at kompensere for forhøjelsen til Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug på 63 mio. EUR og til Europol på 185 mio. EUR i løbet af den nuværende FFR; fastholder sin holdning om, at nye opgaver for agenturerne kræver nye ressourcer og ikke bør pålægges dem til skade for eksisterende programmer eller agenturer;
28.

understreger, at Unionen har brug for tilstrækkelige ressourcer til at reagere på større kriser og langsigtede udfordringer i sine nabolande og i hele verden, og minder samtidig om, at loftet for udgiftsområde 6 i FFR allerede er for lavt, og at en revision af den nuværende FFR er absolut nødvendig; opfordrer til, at der afsættes tilstrækkelige midler til instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde og instrumentet til førtiltrædelsesbistand, således at de er i stand til at udfylde deres afgørende rolle med hensyn til at fremme bæredygtig og demokratisk udvikling og politiske og økonomiske reformer, beskytte retsstatsprincippet og menneskerettighederne, støtte valgprocesser og tackle sociale og klimamæssige udfordringer og de grundlæggende årsager til migration; påpeger behovet for fortsat at yde støtte til flygtninge, navnlig i Tyrkiet og regionen som helhed, og for at reagere på udviklingen i Afghanistan, men gentager samtidig, at Unionens budget ikke bør være den eneste finansieringskilde; opfordrer til, at FN's Hjælpeorganisation for Palæstinaflygtninge i Mellemøsten (UNRWA) modtager et ambitiøst niveau af finansiering fra EU-budgettet i 2023 for at give den mulighed for at yde tilstrækkelig støtte til regional stabilitet og styrke de palæstinensiske flygtninges modstandsdygtighed; understreger betydningen af programmet for humanitær bistand og bemærker, at ressourcerne ikke stiger i overensstemmelse med behovene, som aldrig har været større; opfordrer derfor til, at det tildeles flere midler, og til, at medlemsstaterne øger deres humanitære bistand;
2.

er bekymret over de alvorlige forsinkelser i gennemførelsen af EU-programmer og fonde under delt forvaltning; gentager behovet for en hurtig gennemførelse for at støtte Unionens genopretning; opfordrer derfor indtrængende alle medlemsstater og Kommissionen til at fremskynde gennemførelsen af disse programmer for at sikre, at de er fuldt operationelle i 2022, og til at indhente efterslæbet for at sikre fuld gennemførelse af programmerne senest i 2027;
39.

bemærker med hensyn til opfølgningen på sidste års revisionserklæring og afsnittet om henvisning til specialforhold i Revisionsrettens beretning i 2020, at agenturet er bekymret over leje- og fremlejeaftalen for sine tidligere lokaler i London, som løber frem til 2039; glæder sig over, at agenturets bestyrelse har anmodet Kommissionen om at gøre noget ved dette spørgsmål på politisk plan, eftersom spørgsmålet ikke blev løst under forhandlingerne om Det Forenede Kongeriges udtræden af Unionen; bemærker med bekymring, at de aktiviteter, der er knyttet til leje- og fremlejeaftalen, er ressourcekrævende og ikke ligger inden for agenturets folkesundhedsmæssige ansvar; bemærker endvidere, at den aktuelle volatilitet i Det Forenede Kongerige og den globale økonomi som følge af blandt andet covid-19-pandemien understreger, at der er et presserende behov for en hurtig løsning af dette spørgsmål, således at agenturet får mulighed for at sætte alle sine ressourcer ind på at bekæmpe folkesundhedskrisen og koncentrere sin indsats om sine opgaver inden for folkesundhed;
9.

noterer sig på baggrund af Revisionsrettens beretning, at fællesforetagendet IMI 2's praksis med at genaktivere uudnyttede betalingsbevillinger fra tidligere år til dækning af åbne administrative forpligtelser resulterer i en akkumulering af uudnyttede betalingsbevillinger, og at den kombineret med covid-19-pandemiens effekt resulterede i en lav budgetgennemførelsesgrad på 51 % for fællesforetagendet IMI 2's administrative budget under afsnit 2; anerkender, at det uudnyttede beløb under afsnit 2 var på 3,2 mio. EUR mod 241 559 114 EUR af de samlede budgetterede betalingsbevillinger; noterer sig fællesforetagendet IMI 2's svar om, at mekanismen for planlægning og ændring af budgettet ikke er særlig fleksibel, og at der derfor ikke kunne foretages de fornødne tilpasninger til den hurtigt skiftende og usikre globale krisesituation, som fulgte af pandemien, og at fællesforetagendet med hensyn til 2021 planlægger at fremføre et lavere beløb i betalingsbevillinger til administrative udgifter end det antal forpligtelser, der fremføres til 2021 under afsnit 2 (infrastrukturudgifter), og at det planlægger at betale differencen over budgettet for indeværende år; opfordrer fællesforetagendet IMI 2 til at udarbejde en plan for at begrænse reaktiveringen af de uudnyttede betalingsbevillinger som en måde, hvorpå en lav budgetgennemførelsesgrad kan forhindres;
24.

bemærker, at der først i 2018 blev oprettet et tilstedeværelsesregister til at registrere medlemmernes deltagelse i eller udeblivelse fra alle formelle møder i Revisionsretten og dens afdelinger og udvalg; bemærker, at Revisionsrettens årlige aktivitetsrapport for 2020 for første gang indeholder oplysninger om deltagelse; er klar over, at sådanne møder kun udgør en del af medlemmernes aktiviteter, som også omfatter revisionsbesøg og fremme af Revisionsrettens arbejde i medlemsstaterne, og er enig i, at medlemmernes uafhængighed nødvendigvis indebærer en vis grad af autonomi i tilrettelæggelsen af deres arbejde; minder imidlertid om, at medlemmerne har pligt til at vie deres fulde indsats til varetagelsen af deres mandat som fastsat i artikel 10 i Revisionsrettens adfærdskodeks, og opfordrer derfor Revisionsretten til at anvende tilstedeværelsesregistret som et redskab til proaktivt at forebygge potentielle tilfælde af fravær; påpeger, at ifølge Revisionsrettens aktivitetsrapport for 2020 henviser den gennemsnitlige deltagelse på 96 %, som Revisionsretten har meddelt, udelukkende til tre fysiske møder i kollegiet i 2020 og ikke til generel deltagelse på arbejdspladsen; gentager den anmodning, som det har fremsat hvert år siden decharge for 2017, om tilstedeværelseslisten udvides til også at omfatte arbejdsdage, tjenesterejser, ferieperioder og perioder med begrundet fravær for at give et nøjagtigt overblik over det arbejde, medlemmerne udfører; anmoder Revisionsretten om at forelægge dechargemyndigheden årlige opdateringer af tilstedeværelsesregistret, således at det kan tages i betragtning under dechargeproceduren;
86.

bemærker på baggrund af undersøgelsen »Locations of EU Decentralised Agencies« (10), at det nuværende valg af hjemsted for Unionens decentrale agenturer primært er baseret på politiske behov og forud definerede kriterier; noterer sig rapportens bemærkning om, at beslutningen om at vælge hjemstedet for et agentur bør være en del af den almindelige lovgivningsprocedure og omfatte den eventuelle finansielle indvirkning på Unionens budget; bemærker endvidere, at resultaterne af denne rapport viser, at placeringen er en af de faktorer, der har de største konsekvenser for rekrutteringen af specialiseret personale; bemærker, at det i undersøgelsen foreslås, at der i forslaget til forordning om oprettelse af et agentur medtages en metode til at anslå en justeringskoefficient, der ligger tættere på de faktiske leveomkostninger på agenturets hjemsted; bemærker på baggrund af rapporten, at et bedre samarbejde mellem agenturerne kan mindske de negative virkninger af decentralisering, og at det foreslås, at EU-agenturernes netværk formaliseres og udvides yderligere med henblik på at tilbyde bedre repræsentation i Bruxelles og tilbyde horisontale tjenester såsom tilrettelæggelse af møder, kurser eller indkøb af fælles interesse; glæder sig over, at alle agenturer har sikret deres forretningskontinuitet som reaktion på covid-19-pandemien ved at skifte til et hybridt miljø; bemærker, at det i undersøgelsen foreslås, at agenturernes budgetter for de kommende år fortsat bør støtte udviklingen af IT-kommunikation med henblik på at lette onlinemøder og telearbejde;
14.

bifalder og støtter følgende aktioner, som den interne revisor har aftalt med de ansvarlige generaldirektorater som følge af revisionsopgaverne: — for så vidt angår revisionen af besøgsgrupper, at øge sikkerheden for den formelle rigtighed af betalinger og for, at reglerne om finansielle bidrag gennemføres effektivt, herunder bedre definitioner af støtteberettigede omkostninger og støtteberettigelsesperioden for hvert besøg; at øge overensstemmelsen mellem bidraget og de faktiske omkostninger, der er direkte forbundet med besøget; at færdiggøre de efterfølgende kontroller for 2017 og iværksætte et årligt kontrolprogram for alle de efterfølgende år til dato og styrke den forudgående kontrol med godtgørelserne; kontraktmæssigt at stadfæste rejsebureauers forpligtelser over for Parlamentet, når de fungerer som gruppeledere; at præcisere reglerne for besøgsgrupper for at mindske risikoen for, at det finansielle bidrag omfatter aktiviteter, som ikke er direkte knyttet til besøgsgruppens program — for så vidt angår første fase af revisionen af finansieringen af europæiske politiske partier og europæiske politiske fonde at anerkende, at Myndigheden for Europæiske Politiske Partier og Europæiske Politiske Fonde (myndigheden) ved sin oprettelse havde meget begrænsede ressourcer til at etablere nye forvaltnings- og kontrolprocedurer; at tage højde for, at der stadig er områder med fælles eller overlappende ansvarsområder mellem myndigheden og GD FINS, som giver mulighed for yderligere at styrke det samarbejde, der er fastsat i den vigtigste lovgivning om registreringsprocessen, dvs. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1141/2014 (2), især artikel 28; at indkredse en række bestemmelser om registreringsprocessen i forordningen, hvor der kan være mulighed for at forøge klarheden, fuldstændigheden og brugervenligheden — for så vidt angår den anden rapport om revision af informationssystemer: identitets- og adgangsstyring, der begrænser retten til privilegeret adgang til applikationsdatabasen i produktionsmiljøet til et absolut minimum; at styrke adgangskontrollen til applikationsdatabaserne og »application-to-application accounts«, at styrke styringen af de individuelle adgangsrettigheder med henblik på at fastlægge regler for adgangskontrol og overvåge individuelle adgangsrettigheder bedre — for så vidt angår den foreløbige gennemgang af Parlamentets databeskyttelsesramme, som blev vedtaget den 17. februar 2021, at styrke de registeransvarliges kapacitet til at overholde forordning (EU) 2018/1725 (3) og skabe øget bevidsthed blandt medarbejdere, der behandler personoplysninger; at sikre, at databeskyttelsestjenesten har tilstrækkeligt personale; at sikre en hurtig ajourføring af Parlamentets centrale register over aktiviteter i forbindelse med behandling af personoplysninger; at forbedre sikkerhedsniveauet i IT-systemer, der behandler personoplysninger, og at forbedre forvaltningen af fjernelse af adgang;