C 226/14 DA 8.8.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Regionsudvalgets udtalelse om »Kommissionens arbejdspapir om nonfoodafgrøder i forbindelse
med Agenda 2000«
(2000/C 226/06)
REGIONSUDVALGET har —
under henvisning til Kommissionens arbejdsdokument om nonfoodafgrøder i forbindelse med Agen-
da 2000 (SEK(1998) 2169) (1),
under henvisning til præsidiets beslutning af 2. juni 1999 om at afgive udtalelse herom i henhold til EF-
traktatens artikel 265, stk. 5, og henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 2 »Landbrug, Udvikling
af Landdistrikterne, Fiskeri«,
under henvisning til forslag til udtalelse (CdR 286/99 rev. 2), som blev vedtaget af Underudvalg 2 den
26. november 1999 med Marc Censi (medlem af regionalrådet for Midi-Pyrenées/Borgmester i Rodez,
F/PPE) og Nicette Aubert (medlem af regionalrådet for Provence-Alpes-Côte d’Azur, F/PSE) som ord-
førere —
på den 33. plenarforsamling den 12.-13. april 2000 (mødet den 12. april) vedtaget følgende udtalelse.
1.Indledning 1.3. Skønt Kommissionen meget udførligt gør status over
de forskellige nonfoodafgrøder, må det alligevel konstateres, atemnet behandles meget generelt. Det er f.eks. meget vanskeligt
1.1. Dette arbejdsdokument, som Kommissionen (GD at sammenligne sojaafgrøder med poppeltræer, der dyrkes i
Landbrug) har udarbejdet efter en anmodning fremsat af vekseldrift, eller med lægeurter eller farveplanter.
Rådet (landbrug) på mødet den 22.-26. juni 1998, er yderst
veldokumenteret og interessant. Heri gøres der status over
Der er brug for en politik for nonfoodsektoren, og emnet skal situationen for nonfoodafgrøder og energiafgrøder.
behandles omhyggeligt og præcist, eftersom der er tale om
meget forskelligartede afgrøder.
Dokumentet indledes med en oversigt over de landbrugsare-
aler, som anvendes til nonfoodproduktion i EU.
2.Generelle bemærkningerDerefter gennemgås landbrugspolitikken for nonfoodafgrøder
i henseende til markeds- og støtteordninger.
2.1. Agenda 2000 er nu en realitet efter Rådets godkendelse
på mødet i Berlin den 24.-25. marts 1999, og det kan hermed1.2. Dokumentet indeholder en glimrende situationsrap-slås fast, at der ikke er fastlagt nogen specifik politik forport, men næsten ingen forslag til initiativer, således som Rådetnonfoodområdet.havde ønsket.
2.2. I manglen af en egentlig politik på området kommerI arbejdsdokumentets første linje siges det ligeud, at den inonfoodproduktionen i konkurrence med fødevareproduktio-Agenda 2000 foreslåede reform af den fælles landbrugspolitiknen, da det gennemgående princip i Agenda 2000 er, atikke fastlægger ikke nogen egentlig politik for nonfoodsek-priserne for europæiske varer skal bringes i niveau medtoren.verdensmarkedspriserne.
Dette udsagn gentages to gange, dels i punkt 4 (AgendaDenne indfaldsvinkel er ikke særligt opmuntrende for non-2000 og nonfoodafgrøder): Agenda 2000 indeholder ingenfoodsektoren på baggrund af det generelt meget lave prisniveauspecifikke forslag om en egentlig nonfoodpolitik, dels i punkt 6i olieindustrien og den kemiske industri, som ligger under(Konklusioner som oplæg til debat): Agenda 2000 fremlæggerniveauet i fødevareindustrien.ingen specifikke forslag om en egentlig nonfoodpolitik.
Grunden hertil er, at de råmaterialer, som produceres iDet ville også være ejendommeligt, hvis arbejdsdokumentet oglandbruget, på markederne for brændstof samt petro- ogAgenda 2000, som begge er udarbejdet af generaldirektoratetfinkemiske produkter må konkurrere med produkter af mine-for landbrug, ikke stemte overens.ralsk eller syntetisk oprindelse eller billige organiske råmate-
rialer fra lande, hvor produktionsomkostningerne er meget
lave eller automatisk udløser en kompensation i forhold til en
fast garanteret pris. (1) Foreligger d.d. ikke på dansk.
8.8.2000 DA C 226/15 De Europæiske Fællesskabers Tidende
2.3. Skønt det gentages tre gange i arbejdsdokumentet, at Man kan kun beklage, at strategien ikke følges op efter
Kommissionens talrige initiativer til fremme af nonfoodpro- der ikke findes nogen specifik politik på området, nævnes det
dog også, at flere forslag ikke desto mindre indeholder duktionen:
bestemmelser om nonfoodafgrøder.
— AIR-programmet for landbrugsforskning (1990-1994) og
FAIR (1994-1998), som omfattede medfinansiering af
Der er faktisk specifikke markedsordninger og støtteordninger forsknings-, udviklings- og demonstrationsprojekter vedrø-
for: rende nonfoodafgrøder,
— i 1997 overdragelse af et mandat til CEN om specifikationer — hamp og spindhør,
for biodiesel,
— bomuld,— i 1992 forslag til et direktiv om en særlig afgiftsordning
for biobrændstof,
— stivelse,
— braklægning til industrielle formål som led i reformen af
den fælles markedsordning i 1992,— sukker til den kemiske industri.
— forslag til direktiv om omstrukturering af EF-bestemmelser
for beskatning af energiprodukter, af 17. november 1997,2.4. Situationen er meget vanskeligere for de nonfoodaf-
grøder, der under forordning 1251/1999 (om indførelse af en
— Kommissionens hvidbog om vedvarende energikilder (1), støtteordning for producenter af visse markafgrøder) produce-
res på braklagte jorder.
— igangsætningskampagne for vedvarende energikilder af
14. april 1999 (2) med et mål på 5 millioner ton biobrænd-
Landbrugerne har udnyttet denne mulighed, men man kan stof i 2003 mod knap en million i dag.
ikke udvikle en nonfoodpolitik på grundlag af et princip, der
går ud på ikke at producere (braklægning).— Denne liste er end ikke udtømmende.
Det er så meget mere beklageligt, som de forskellige forsk- Kommissionen erkender, at en bæredygtig udvikling af non-
ningsprojekter, der er blevet gennemført, har vist, at råmateri- foodproduktionen ikke kan baseres på en jordudtagningssats,
aler fra landbruget takket være de tekniske fremskridt inden der varierer fra år til år alt efter markedssituationen for
for såvel landbrug som industri kan blive mere konkurrence- fødevarer. Kommissionen har foreslået en jordudtagningssats
dygtige. på 0 %, skønt det på topmødet i Berlin (24.-25. marts 1999)
blev besluttet at fastholde den på 10 % for perioden 2000-
2006.
Forsøgene med forbedring af produktionscyklussen, genetisk
frøforædling, optimering af forarbejdningsprocessen og slut-
produktets egenskaber har givet en produktivitetsgevinst set2.5. Med hensyn til fritagelse af biobrændstof for afgiften påud fra såvel et omkostnings- som miljømæssigt synspunkt.visse olieprodukter skal tingene ses i deres rette sammenhæng.
Eksempelvis har forskningsarbejdet muliggjort besparelser på
Braklægningsordningen blev indført for at skabe balance på 0,28 FF/l ester gennem begrænsning af input eller 0,10 FF/l
kornmarkedet. Denne situation satte skub i forsøgene med at ester gennem anvendelse af nye hybridsorter.
finde frem til andre anvendelsesmuligheder for råmaterialer fra
landbruget end produktion af fødevarer/foderstoffer.
Når man ved, at prisforskellen mellem biobrændstof og
fossilt brændstof er næsten 2 FF/l, og at de positive eksternevirkninger (beskæftigelse, modvirkning af drivhuseffekten,En af de sektorer, som anses for at være blandt de mesthandelsbalance) skønnes at beløbe sig til over 1 FF/l, er derlovende, er vedvarende energi og især biobrændstof til forbræn-håb om, at prisen på biobrændstof inden for 10 år kan bringesdingsmotorer.ned på samme prisniveau.
Der er foretaget investeringer i såvel forskning som demonstra-
(1) Kommissionens meddelelse »Energi for fremtiden: vedvarende tionsprojekter vedrørende forarbejdning.
energikilder — Hvidbog vedrørende en strategi- og handlingsplan
på fællesskabsplan«, KOM(97) 599 endelig udg., vedtaget den26. november 1997.
I betragtning af, at EU i Kyoto netop har forpligtet sig til at (2) Kommissionens arbejdsdokument »Energi for fremtiden: Ved-
begrænse CO 2-emissionen, forekommer det absolut nødven- varende energikilder (Kommissionens strategi- og handlingsplan)— Igangsætningskampagne« (SEK(1999) 504).
digt at udvikle nonfoodproduktionen som alternativ.
C 226/16 DA 8.8.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Antallet af forskningsprojekter finansieret af Kommissionen 3.3. Endvidere bør direktivforslaget fra 1992 om afgift på
biobrændstof, som aldrig er kommet videre, tages op igen for og de dermed opnåede resultater viser, at offentlig støtte på
dette felt ikke kun er nødvendig, men også nyttig. at opnå afgiftsharmonisering på dette område i EU.
I afventning heraf bør de enkelte medlemsstater kunne indføreManglen på specifikke forslag til fremme af nonfoodafgrøderdelvis eller total fritagelse for afgifter på biobrændstof udener således tydeligvis udtryk for en politisk slingrekurs.beløbs- eller tidsmæssige begrænsninger som foreslået i direkti-
vet af 17. marts 1997. Der er brug for en mere omfattende
udvikling af nonfoodsektoren, end pilot- og demonstrations-
projekter åbner op for.
2.6. Kommissionen har givet topprioritet til klimapolitik-
ken og bestræbelserne på at opnå en betydelig reduktion af
drivhusgasserne, især CO 2. EU har således har tiltrådt Kyoto-
aftalen med det ambitiøse reduktionsmål på 8 %. Dette mål3.4. I øvrigt har EU planer om at indføre grønne afgifter.kan bl.a. nås ved at satse endnu mere på udnyttelse af biomasseLandbrugets produkter bør fritages for disse afgifter på grundsåsom træ til energiformål. Her kan man i alt væsentligt sætteaf deres miljømæssige fordele (de er fornyelige, modvirkerind på to fronter. Dels kan skovene udnyttes bedre tildrivhuseffekten, er biologisk nedbrydelige og skader ikkeenergiproduktion og blive en varig indtægtskilde for landbru-miljøet).get i skovrige egne af EU. Dels har beplantning og produktion
af »energitræ« — f.eks. hurtigtvoksende træer på nonfoodare-
aler — allerede vist sig at være velegnet som nonfoodafgrøder
til energiproduktion. Disse muligheder bør indgå som en fastbestanddel af en strategi for udnyttelse af nonfoodafgrøder. 3.5. Kommissionen nævner i sit arbejdspapir (punkt 5.
»Landdistriktudvikling og miljø«), at nonfoodafgrøder skal
omfattes af de miljøvenlige landbrugsforanstaltninger.
Det påpeges i arbejdspapiret, at selvom EU ikke har en specifik
EU-politik for nonfoodsektoren, er der alligevel truffet visse
3.Regionsudvalgets anbefalingerforanstaltninger til fremme af disse afgrøder. Dertil er følgende
at bemærke:
Hvilke strategier skal følges fremover for at sikre nonfoodsek- — det er ikke til gavn for oliefrøproduktionen, som ikke kan
toren en fremtid i EU, efter at Agenda 2000 er blevet vedtaget? følge med efterspørgslen, at der indføres samme direkte
støtte for alle afgrøder, hvadenten de går til fødevarepro-
duktion eller ej. Når priserne på fødevaremarkedet er
højere end for nonfoodprodukter, og støtten er densamme, kan der opstå mangel på oliefrø til produktion af
biobrændstof; 3.1. Selvom det ikke er forudset i Agenda 2000, er en
egentlig ordning for nonfoodsektoren en forudsætning for
sektorens udvikling. En sådan ordning bør tage hensyn til
— Kommissionen påpeger, at dyrkningen af nonfoodafgrøder nonfoodafgrødernes brogede karakter og indeholde passende
er mere udbredt i den nordvestlige del af Europa i områder tiltag til fremme af en bæredygtig social, økonomisk og
med store brug end i Middelhavsområdet og mindre miljømæssig udvikling af denne sektor i de berørte regioner.
gunstigt stillede regioner. Støtten på 63 euro pr. ton, der
justeres regionalt på grundlag af det historiske udbytte afkorn, er ikke tilstrækkelig til at fremme nye nonfoodaf-
grøder;
3.2. I betragtning af den manglende sammenhæng mellem
de hidtidige EU-initiativer er det vigtigt hurtigst muligt at
— det er ikke kun afgrøder, som anvendes til biomassepro- nedsætte en taskforce for nonfoodafgrøder under Kommissio-
duktion, der har en flerårig produktionscyklus. Visse nen for at strukturere dette sagsområde og sikre en sammen-
nonfoodafgrøder, som anvendes i industrien, høstes 3, 5 hængende politik.
eller endog 7 år efter såning/plantning, og der bør udarbej-
des forslag vedrørende disse afgrøder.
Alle berørte generaldirektorater bør deltage i en sådan taskfor-
ce: GD III (industri), VI (landbrug), VII (transport), XI (miljø), XII
(forskning), XVI (regionalpolitik), XVII (energi), XIX (budget) og 3.6. Generelt kan en ny afgrøde ikke umiddelbart dyrkes
rentabelt, før den er blevet testet i flere år. XXI (beskatning).
8.8.2000 DA C 226/17 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Derfor er det fortsat nødvendigt at yde tilskud til og fremme 3.8. Indførelse af nye afgrøder eller genindførelse af visse
sorter kan puste nyt liv i forarbejdningsindustrien og skabe forskningen, men det er også vigtigt at overveje indførelsen
af en støtteordning for udvikling af nonfoodafgrøder, som beskæftigelse på lokalt plan, forudsat at udviklingsprojekterne
baseres på knowhow og specifik viden. industrien har vist reel interesse for. Til en sådan produktion
bør der som et minimum ydes støtte i de første 5-7 år.
I betragtning af problemerne med affolkning af landdistrikter-
ne, de voksende miljøproblemer og de vanskelige afsætnings-Desuden ville det være en mulighed at differentiere støtten ivilkår for de råmaterialer, som det europæiske landbrugforhold til markedsprisen for den afgrøde, der erstattes.
producerer, bør man ikke negligere nonfoodproduktionen, der
kan bidrage til løsningen af visse problemer. Tværtimod bør
3.7. Man må ikke glemme, at nonfoodafgrøder indeholder der udformes en særlig ramme for disse afgrøder.
biprodukter, der ofte er rige på proteiner, og som anvendes til
dyrefoder. Der mindes her om, at EU i dag må importere2/3af3.9. De mål, der fastsættes i Kommissionens hvidbog omsit forbrug af proteinrigt foder.vedvarende energikilder, er prisværdige, men de kan kun nås,
hvis der træffes de nødvendige finansielle dispositioner, hvilketikke er tilfældet i dag. De politiske beslutningstagere og Desuden står det klart, at afkoblingen af støtten sætter Blair
House-aftalerne ud af kraft, især klausulen om 1 million ton navnlig Parlamentet bør sørge for de nødvendige midler til
gennemførelse af de fastsatte mål. biprodukter (udtrykt i sojakageækvivalent).
Bruxelles, den 12. april 2000.
Jos CHABERT
Formand for
Regionsudvalget