DA Den Europæiske Unions Tidende C 434/51

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Handlingsplan for finansielle tjenesteydelser til forbrugerne: bedre produkter, større udvalg

(COM(2017) 139 final)

(2017/C 434/08)

Ordfører: Michael IKRATH Medordfører: Carlos TRIAS PINTÓ

Høring Kommissionen, 26.4.2017 Retsgrundlag Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Ansvarlig sektion Sektion for det enkelte marked, produktion og forbrug Vedtaget i sektionen 5.9.2017 Vedtaget på plenarforsamlingen 20.9.2017 Plenarforsamling nr. 528 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 136/0/2

1. Konklusion og anbefalinger

1.1. EØSU glæder sig over, at Kommissionen for indeværende vil afholde sig fra lovgivningsmæssige tiltag, og støtter dens vilje til at anvende de relevante konkurrenceregler, hvis dette skulle vise sig nødvendigt for at sikre lige konkurrencevilkår og forbrugerbeskyttelse.

1.2. EØSU bifalder Europa-Kommissionens initiativ, der ved hjælp af handlingsplanen skal styrke det indre marked. Dette vil på den ene side kræve gradvis udvidelse af den økonomiske og monetære union og på den anden side yderligere harmonisering af finansielle produkter og tjenesteydelser kombineret med digital innovation, samtidigt med at der opretholdes rimelige og teknologi- og forretningsmodelneutrale vilkår.

1.3. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at forstærke deres indsats for at opnå en grundig, harmoniseret, samordnet og systematisk anvendelse af det brede spektrum af fælleseuropæiske standarder, som i øjeblikket er ved at blive indført for at sikre, at de er fuldt ud inkluderende for forbrugerne og samtidigt beskytter dem mod de mange risici, som er knyttet til de nye finansielle scenarier.

1.4. EØSU bemærker, at der bør udvises særlig opmærksomhed over for de traditionelle detailbanker (»boring banking«), som er vigtige formidlere af disse produkter og tjenesteydelser. Traditionelt har disse banker, særligt regionale og lokale banker, nydt godt af et højt tillidsniveau fra EU's forbrugere, hvis tendens til at skifte leverandører er ret lav. Grænseoverskridende produkter bør dog alligevel fremmes for at promovere idéen om det indre marked og den frie bevægelighed for personer og varer.

1.5. Samtidigt bør man tage fat på spørgsmål, der bekymrer forbrugerne, som f.eks. forskelle i sprog og lovgivning, højere afgifter for ikke-hjemmehørende, nægtelse af adgang til bestemte finansielle tjenesteydelser og produkter for ikke-hjemmehørende, skatteforskelle, overdreven anvendelse af hvidvaskningslovgivningen og valutakursrisici.

1.6. EØSU opfordrer Kommissionen til at få undersøgt, hvor mange økonomisk sårbare låntagere der optager forbrugslån på tværs af landegrænser, som ikke er tilgængelige for dem hjemme (låneshopping), hvorved de udsætter sig selv for en høj risiko for overdreven gældsætning.

1.7. Af hensyn til sammenligneligheden og gennemsigtigheden af finansielle produkter og tjenesteydelser og for at skabe lige vilkår mellem medlemsstaterne anbefaler EØSU at tage skridt til at sikre, at skatteordningerne for produkter og tjenesteydelser ikke længere er en hindring for fair konkurrence.

1.8. EØSU opfordrer Kommissionen til at sørge for, at der indføres passende, uafhængige og obligatorisk certificerede sammenligningsredskaber for forskellige finansielle produkter i de forskellige retsområder, der udgør Den Europæiske Union.

1.9. EØSU anbefaler regulering af ikke-europæiske IT-giganter såsom Google og Apple, der kan benytte deres kundedatabaser til at tilbyde skræddersyede produkter til direkte salg uden at være underlagt EU's forbrugerbeskyttelsesregler og andre bestemmelser.

1.10. EØSU er overbevist om, at digitaliseringen uafladeligt forandrer forbrugernes adfærd. Udvalget glæder sig derfor over og bakker op om Kommissionens fokus på at styrke det digitale indre marked med særlig opmærksomhed på finansielle tjenesteydelser. Kommissionen gør ret i at koncentrere sig om at fjerne hindringer for grænseoverskridende digital distribution (geografisk blokering). EØSU anser dette for at være den eneste mulighed for at skabe et ægte indre marked for finansielle tjenesteydelser for forbrugere.

1.11. På FinTech-området mener udvalget, at der med henblik på bæredygtig regulering og for at bevare finansiel stabilitet så meget som muligt bør være lige konkurrencevilkår for alle dem, som leverer de nævnte finansielle tjenesteydelser, og at de samme forbrugergarantier som dem, der gælder i den traditionelle banksektor, altid bør have forrang.

1.12. EØSU anbefaler, at Kommissionen — ved siden af de forbrugerprodukter, der allerede er beskrevet i handlingsplanen — definerer yderligere produkter, som er enkle og har samme karakteristika og dermed er sammenlignelige og gennemsigtige. Det giver mulighed for at udbyde dem som »flagskibsprodukter« i hele EU via forskellige distributionssystemer (FinTech, traditionelle afdelinger osv.) og kan tilskynde forbrugere til at have tillid til disse produkter. Med god information om produktet og produktgennemsigtighed kan forbrugerne risikofrit vælge den bedste leverandør i hele EU.

1.13. Uafhængigheden mellem de forskellige involverede parter i styringen af den samme finansielle tjenesteydelse samt forebyggelse af enhver interessekonflikt bør forstærkes for at fremme god forvaltning og effektivt tilsyn med finansielle tjenesteydelser.

1.14. EØSU understreger behovet for regelmæssigt at gennemgå alle standarders indvirkning på udviklingen af finansielle produkter og tjenesteydelser beregnet på forbrugerne og samtidigt styrke tilsynsmyndighedernes ressourcer. Udvalget fremhæver også, at der er brug for mekanismer til effektiv alternativ tvistbilæggelse og onlinetvistbilæggelse for grænseoverskridende transaktioner, hvilket er en vigtig faktor for at forbedre forbrugertilliden.

1.15. Endelig mener udvalget, at enhver handling og enhver tekst om emnet bør bygge på og inddrage principperne i REFIT-programmet, hvis man ønsker, at resultaterne for borgerne og virksomhederne skal være effektive og reelt minimere udgifterne. Uden at gå på kompromis med de klare mål på dette område er det vigtigt, at enhver fremtidig lovgivning og regulering herom forbliver enkel og fjerner unødige byrder. På samme måde må man for at opnå et ægte indre marked, som ikke er fragmenteret, undgå enhver over-regulering på nationalt eller regionalt plan.

2. Baggrund

2.1. Denne handlingsplan har til formål at give europæiske forbrugere et større udvalg samt bedre adgang til finansielle tjenesteydelser i EU.

2.2. Den dækker finansielle tjenesteydelser, der er vigtige i forbrugernes hverdag, såsom opsparing på løbende konti, betalingstjenester, kreditkort, realkreditlån og andre lån samt forskellige typer forsikring.

2.3. Handlingsplanen er et nødvendigt skridt i udviklingen af et uddybet og mere fair indre marked. For så vidt angår finansielle tjenesteydelser indebærer dette, at konkurrencen mellem udbydere af finansielle tjenesteydelser og forbrugernes valgmuligheder må forbedres, så forbrugere kan drage nytte af lavere priser, højere produktkvalitet og innovation.

2.4. Forbrugerne bør kunne vælge frit mellem et bredt udvalg af finansielle tjenesteydelser og produkter, som er tilgængelige i hele EU. Det bør ikke længere spille nogen rolle, i hvilken medlemsstat udbyderen befinder sig.

2.5. Udbydere af finansielle tjenesteydelser og produkter bør kunne høste fordelene ved det EU-store marked (det indre marked).

2.6. EU har allerede vedtaget en række foranstaltninger for at skabe et indre marked for finansielle tjenesteydelser for forbrugere, såsom direktiverne om betalingskonti (1), realkreditlån (2) og forsikringsdistribution (3), handlingsplanen for etablering af en kapitalmarkedsunion (4), strategien for EU's indre marked (5) og strategien for det digitale indre marked (6).

2.7. Denne handlingsplan, som byggede på høringerne om Kommissionens grønbog (7), blev udarbejdet for at kortlægge og afskaffe de resterende hindringer.

2.8. Handlingsplanen omfatter tre hovedområder med det sigte at: — styrke forbrugernes tillid og oplyse forbrugerne — tilskynde til at fjerne hindringer for virksomheder, som følger af lovkrav og bestemmelser — yde løbende støtte til fremvæksten af innovative digitale tjenester.

Der er fastlagt tolv gennemførelsesforanstaltninger.

2.9. Eftersom kun 7 % af forbrugerne i øjeblikket gør brug af finansielle tjenester fra en anden medlemsstat, prioriterer handlingsplanen udviklingen af FinTech- og onlinevirksomheder.

3. Generelle bemærkninger

3.1. EØSU bemærker, at oprettelsen af et indre EU-marked for finansielle tjenester kræver, at EU's forskellige finansmarkedsprojekter harmoniseres. For eksempel påvirker kapitalmarkedsunionen alle EU's medlemsstater, derimod er bankunionen med dens tre søjler kun relevant for euroområdet, og »nye« medlemsstater tages ikke i betragtning. Dette betyder, at den eftertragtede levering af finansielle tjenester og produkter tværs over grænser støder imod usynlige grænser.

3.2. EØSU anser det derfor for hensigtsmæssigt at udvide den økonomiske og monetære union samtidigt med styrkelsen af det indre marked for finansielle tjenester: medmindre alle lande gradvist indfører den fælles valuta — særligt på det digitale område — vil det være umuligt fuldt at gennemføre handlingsplanen. Der er også en risiko for, at alternative digitale valutaer såsom bitcoin udnytter denne situation, hvilket kan underminere sikkerheden, databeskyttelsen og forbrugernes tillid til grænseoverskridende finansielle tjenesteydelser.

3.3. EØSU påpeger, at forbrugerne i øjeblikket betragter handlen med finansielle tjenester som en lokal og regional forretningsmodel. Så længe der er uro og usikkerhed om det nye finansielle landskab, er udvalget enigt i Kommissionens konklusion om, at »de fleste købere af finansielle tjenesteydelser i detailleddet er tilbøjelige til at fokusere på deres hjemmemarked« (8).

3.4. EØSU betragter de afvigende skatteordninger i medlemsstaterne som en stor hindring for finansielle produkters sammenlignelighed og gennemsigtighed. De vigtigste produkters attraktivitet ligger ofte i deres skatteincitamenter, som dog kun gavner nationale skatteydere. Desuden er kampen mod skatteunddragelse, som placerer indehavere af udenlandske konti under mistanke for uærlighed i deres skatteforhold, en alvorlig hindring for det grænseoverskridende finansmarked. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at inkorporere yderligere forslag i handlingsplanen.

3.5. På trods af Kommissionens bestræbelser har kun 7 % af EU-borgerne ifølge Eurobarometer 446 på nuværende tidspunkt gjort brug af finansielle tjenesteydelser på tværs af landegrænser. Det er også uklart, hvor mange økonomisk sårbare låntagere der optager forbrugslån på tværs af landegrænser, som ikke er tilgængelige for dem hjemme (låneshopping), hvorved de udsætter sig selv for en høj risiko for overdreven gældsætning. EØSU foreslår derfor, at der gennemføres en undersøgelse af dette emne.

3.6. Man bør dog ikke undlade at nævne, at denne grænseoverskridende efterspørgsel findes i grænseregioner med et fælles sprog. Og selv inden for de nationale markeder skifter mindre end en tredjedel af forbrugerne udbyder. En af de vigtigste årsager til dette er det højere tilfredshedsniveau især med lokale og regionale detailbanker (se EBS 446). I denne forbindelse vil EØSU gerne påpege, at de regionale detailbankers rentabilitet har været under særligt hårdt pres siden finanskrisen. Det er derfor nødvendigt at se nærmere på spørgsmålet om, hvordan banker skal kunne bære de høje omkostninger ved at have en relativ lille andel kunder fra andre medlemsstater. EØSU anmoder Kommissionen om at undersøge andre årsager til denne lave andel af grænseoverskridende køb af finansielle produkter over landegrænser som f.eks. forskelle i sprog og lovgivning, højere afgifter for ikke-hjemmehørende, nægtelse af adgang til bestemte finansielle tjenesteydelser og produkter for ikke-hjemmehørende, skatteforskelle, overdreven anvendelse af hvidvaskningslovgivningen og valutakursrisici.

3.7. På denne baggrund mener EØSU, at man må være særligt opmærksom på at bevare præcist denne rolle, som spilles af lokale og regionale banker i detailleddet, nemlig rollen som udbydere af finansielle tjenesteydelser, der nyder godt af forbrugernes tillid. Dette kræver en meget mere differentieret bankregulering med konsekvent overholdelse af proportionalitetsprincippet (9). Kun på denne betingelse kan disse banker fungere som innovationsledere eller innovationsfølgere.

3.8. For EØSU at se er dette en betingelse for at opfylde Kommissionens berettigede mål: at finanssektoren skal kunne gøre brug af den moderne teknologi, som kræves for at udvikle det indre marked, og at denne sektor skal forblive både finansielt solid og sikker for forbrugere og investorer.

3.9. EØSU er overbevist om, at digitaliseringen uafladeligt forandrer forbrugernes adfærd. Udvalget glæder sig derfor over og bakker op om Kommissionens fokus på at styrke det digitale indre marked med særlig opmærksomhed på finansielle tjenesteydelser. Kommissionen gør ret i at koncentrere sig om at fjerne hindringer for grænseoverskridende digital distribution (geografisk blokering). Dette er ud fra EØSU's synspunkt en god mulighed for at skabe et ægte indre marked for finansielle tjenesteydelser for forbrugere. Ikke desto mindre er der også behov for andre tiltag (som beskrevet i punkt 3.6).

3.10. EØSU deler Kommissionens synspunkt om, at det fremtidige arbejde på den ene side først og fremmest bør sigte mod en korrekt gennemførelse af tidligere vedtaget lovgivning (se punkt 2.6). På den anden side er der behov for yderligere tiltag for at sikre, at fordelene ved et indre marked for finansielle tjenester omfattende hele EU kan åbnes op for forbrugere.

3.11. I denne henseende glæder EØSU sig over, at handlingsplanen omfatter en ambitiøs køreplan med foranstaltninger, og forventer at nationale lovgivere, tilsynsmyndigheder og forbrugerorganisationer kommer til at spille en stor rolle i gennemførelsen af dem. Arbejdsmarkedets partnere har også en vigtig rolle at spille her.

3.12. EØSU glæder sig ligeledes over, at markedsdeltagerne får flere muligheder for at udvikle deres individuelle finansielle tjenesteydelser, særligt når det gælder digital innovation. På denne måde tages der tilstrækkeligt hensyn til de i øjeblikket meget forskellige markedsforhold i medlemsstaterne, på linje med det fælles mål.

3.13. EØSU anbefaler, at Kommissionen — ved siden af de forbrugerprodukter, der allerede er beskrevet i handlingsplanen — definerer yderligere let sammenlignelige og fuldstændigt gennemsigtige produkter, som er enkle og har samme karakteristika. Det giver mulighed for at udbyde dem som »flagskibsprodukter« i hele EU via forskellige distributionssystemer (FinTech, traditionelle afdelinger osv.) og kan tilskynde forbrugere til at have tillid til disse produkter. Med god information om produktet og produktgennemsigtighed (harmoniseret teknologi, undgåelse af for tekniske beskrivelser, nemme og forståelige kontraktvilkår) kan forbrugerne risikofrit vælge den bedste leverandør i hele EU.

3.14. EØSU mener, at en effektiv kombination af nye onlineteknologier og sammenlignelige og gennemsigtige forbrugerprodukter vil være overordentligt vigtig for videreudviklingen af et stærkere indre marked for finansielle tjenesteydelser.

3.15. EØSU glæder sig derfor over, at Kommissionens oplæg om en dybere økonomisk og monetær union, som blev offentliggjort den 1. juni, kommer ind på vigtige aspekter vedrørende harmonisering af finansielle produkter og tjenesteydelser i EU. Dette vedrører især etableringen af lige vilkår mellem de forskellige medlemsstater og dermed udbyderne af finansielle tjenesteydelser. Unionens forslag om ØMU'en forenkler således sammenligneligheden og præsentationen af de forskellige »grænseoverskridende« finansielle produkter.

3.16. I denne forbindelse anser EØSU det også for vigtigt fortsat at efterlyse en regulering af FinTech-virksomheder. Under finanskrisen 2008-2010 var en meget streng regulering (Basel III, kapitalkravsdirektiv IV) en af årsagerne til, at traditionelle detailbanker ikke længere i tilstrækkelig grad kunne opfylde deres vigtigste rolle (udlån til SMV'er og private mennesker). Imidlertid er det, som FinTech-virksomheder tilbyder, ikke omfattet af denne regulering. EØSU opfordrer derfor til, at der — før gennemførelsen af handlingsplanen for grænseoverskridende finansielle tjenesteydelser til forbrugerne — skabes lige vilkår i reguleringen af traditionelle detailbanker og FinTech-virksomheder (10).

3.16.1. Det er afgørende, at Kommissionen tager fat på forbrugernes betænkeligheder vedrørende FinTech-virksomhederne såsom personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred, klagemekanismer, risici for overdreven gældsætning, konsekvenser af disse platformes eventuelle insolvens, mangel på uafhængig og ansvarlig rådgivning om de produkter og tjenesteydelser, de udbyder, risiko for finansiel ekskludering af forbrugere, der er digitale analfabeter, udnyttelse og brug af Big Data samt tilgængelighed af og adgang til disse produkter, så forbrugernes tillid til de finansielle institutioner, som gik tabt på grund af krisen, kan blive genoprettet.

3.17. EØSU opfordrer alle medlemsstater til at sikre, at gennemførelsen af alle foranstaltningerne i handlingsplanen altid er i overensstemmelse med direktivet om tilgængelighedskrav til produkter og tjenesteydelser samt den europæiske lov om tilgængelighed.

3.18. Handlingsplanen vil kun opnå den ønskede effektivitet, hvis den ledsages af en gradvis forstærkning (både kvalitativ og kvantitativ) af de finansielle myndigheders tilsynsfunktion, med systematisk overvågning af udbydere af finansielle tjenesteydelsers adfærd ved gennemførelsen af det reviderede betalingstjenestedirektiv og MIFID II, og hvis man sikrer den vanskelige balance mellem privatlivets fred og gennemsigtighed og adskillelse af produktrådgivning og markedsføringsfunktioner. Sideløbende hermed bør der rettes en særlig opmærksomhed mod kreditvurderingsbureauer og uafhængige finansielle formidlingstjenester, som EØSU bemærkede i sin udtalelse om grønbogen.

3.19. Uddannelse og livslang læring er nødvendig for at bekæmpe finansiel analfabetisme, som kan føre til overdreven gældsætning samt finansiel og social udstødelse.

4. Særlige bemærkninger

4.1. På baggrund af bemærkningerne i punkt 3 anbefaler EØSU, at Kommissionen fokuserer på hurtigt at gennemføre foranstaltningerne vedrørende højnelse af kvaliteten og pålideligheden af sammenligningswebsteder for finansielle tjenesteydelser (foranstaltning 4), undersøgelse af de nationale regler for forbrugerbeskyttelse (foranstaltning 8), finansiel teknologi (foranstaltning 10) og elektronisk identifikation (foranstaltning 11).

4.2. (Foranstaltning 11)

EØSU mener, at den inkonsekvente nationale gennemførelse af de gældende bestemmelser mod hvidvaskning af penge (f.eks. bopælskrav) er en afgørende hindring for at videreudvikle det indre marked for privatkunder. Der må gøres alt for at stille de elektroniske identifikationsmidler til rådighed, som kræves for at der kan udvikles nye kunderelationer så hurtigt som muligt i det indre marked. Betænkeligheder vedrørende sikkerhed og ansvar bør imødegås for at øge forbrugernes tillid til elektronisk identifikation.

4.3. Derfor glæder EØSU sig især over de tiltag, der foreslås under foranstaltning 11, såsom at fremme anvendelsen af eIDAS-forordningen (forordning om elektronisk identifikation) — f.eks. ved at udvide den til B2C — og fremme nye metoder til digital onboarding (f.eks. videoidentifikationsprocedurer). I denne henseende støtter EØSU Europa-Parlamentets holdning (11) til det femte hvidvaskningsdirektiv (12). Alle disse digitale procedurer bør ikke undergrave beskyttelsen af personoplysninger og privatlivets fred.

4.4. (Foranstaltning 10)

For at sikre, at finansiel innovation går hånd i hånd med forbrugerbeskyttelse, opfordrer EØSU til etablering af en ramme for testning af nye finansielle tjenesteydelser (13), som efter at være afprøvet i samarbejde med de berørte parter, kan supplere udvalget af standardiserede finansielle produkter (jf. punkt 3.12).

4.5. (Foranstaltning 8)

EØSU støtter de tiltag, der foreslås under foranstaltning 8, som sigter mod at identificere og eliminere uberettiget tilføjelse af nationale regler »oven i« EU's bestemmelser. Forbrugerbeskyttelsesreglerne må dog ikke udvandes.

4.6. EØSU anbefaler også at gennemgå den nuværende særlige lovgivning om finansielle tjenesteydelser med hensyn til dens indvirkning på det ønskede indre marked og dens digitale egnethed. Informationen til forbrugerne bør være forståelig, enkel og formålstjenlig og give dem mulighed for at foretage de valg, der er rigtige for dem. Overdrevne informations-, rådgivnings- og dokumentationskrav er særligt skadelige for udviklingen af et digitalt indre marked på området for finansielle tjenesteydelser. Der bør derfor anlægges en helhedsorienteret evalueringstilgang.

4.7. (Foranstaltning 1)

Vedrørende forslaget under foranstaltning 1 om at udvide forordningen (14) om grænseoverskridende betalinger til betalinger med andre valutaer end euro, påpeger EØSU, at disse koster udbyderne betydeligt mere end euro-betalinger. EØSU finder derfor, at en prisforskel sammenlignet med betalinger, der kun foretages i euro, er berettiget. EØSU går derfor ind for at anvende gebyrer for transaktioner i andre valutaer end euro, som giver mulighed for at dække de faktiske omkostninger. I henhold til proportionalitetsprincippet bør der i disse gebyrer også tages hensyn til størrelsen af de udbydere, der udfører transaktionen, og hvor ofte sådanne overførelser foretages.

4.8. (Foranstaltning 2)

Kommissionen bør stramme gennemsigtighedskravene til dynamisk valutaomregning op.

4.9. (Foranstaltning 3)

EØSU støtter i princippet denne foranstaltning, men påpeger, at mange markedsdeltageres hidtidigt ukorrekte gennemførelse af SEPA-forordningen (15) (forordning om kreditoverførsels- og direkte debiteringstransaktioner i euro) skaber problemer, som hverken er forbrugernes eller de finansielle tjenesteudbyderes ansvar. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at prioritere en omfattende anvendelse af artikel 9 i SEPA-forordningen (forbud mod IBAN-diskrimination). Det er den eneste måde, hvorpå man kan udvide adgangen til at skifte udbyder, så den bliver effektiv i hele det indre marked.

4.10. (Foranstaltning 4)

EØSU mener, at det er afgørende at følge de »centrale principper for sammenligningsværktøjer«, og opfordrer Kommissionen til nøje at overvåge de eksisterende websteder i samarbejde de berørte parter, især forbrugerorganisationer. Sammenligningswebstederne bør opfylde visse krav til uafhængighed og gennemsigtighed. Det bør være obligatorisk, at de certificeres.

EØSU foreslår, at man sammen med de berørte parter undersøger muligheden for at oprette et fælleseuropæisk sammenligningswebsted, som omfatter de grænseoverskridende flagskibsprodukter, der omtales ovenfor (se punkt 3.13).

4.11. (Foranstaltning 9)

EØSU støtter de foreslåede foranstaltninger til at gå videre med harmonisering af kreditværdighedsvurderingen på europæisk plan, da økonomisk dårligt stillede forbrugere ellers vil være i risiko for gældsætning, når de optager grænseoverskridende forbrugerkredit. Udvalget støtter derfor harmoniserede minimumskriterier for vurderingen af kreditværdighed, som omfatter de eksisterende fælles standarder for kreditvurdering (direktiv 2008/48/EF (16), direktiv 2014/17/EU (17)). Man bør sikre, at dette ikke undergraver de nye algoritmebaserede modeller for credit scoring i henhold til Basel III (»credit tech«).

4.12. (Foranstaltning 7)

EØSU støtter Kommissionens indsats for at finde måder, hvorpå man kan forhindre, at forbrugere sætter sig i for stor gæld. Finansiel uddannelse og livslang læring sammen med regler om ansvarlig långivning og lovgivning om forbrugerinsolvens (18) bør derfor være et vigtigt spørgsmål. For at fremme en mere ambitiøs og harmoniseret finansiel uddannelse anbefaler EØSU, at Kommissionen definerer finansiel uddannelse som en yderligere kompetence i forbindelse med dens igangværende revision af den europæiske ramme for nøglekompetencer. Arbejdsmarkedets parter har et særligt ansvar i denne forbindelse.

4.13. Det er også meget vigtigt, at Kommissionen tager beslutsomt fat i problemet med hurtige forbrugerkreditlån, som ofte mangler gennemsigtighed og omfatter alskens urimelige klausuler, samtidig med at der benyttes vildledende markedsføring støttet af reklamer i de store medier (presse, radio og tv). I denne forbindelse opfordrer EØSU medlemsstaternes tilsynsmyndigheder til at overvåge disse virksomheders markedsadfærd på passende vis i tæt samarbejde med forbrugerorganisationer.

Bruxelles, den 20. september 2017. Georges DASSIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EUT L 257 af 28.8.2014, s. 214.

(2) EUT L 60 af 28.2.2014, s. 34.

(3) EUT L 26 af 2.2.2016, s. 19.

(4) COM(2015) 468 final, EØSU's udtalelse EUT C 133 af 14.4.2016, s. 17.

(5) COM(1999) 624 final.

(6) COM(2016) 176 final.

(7) COM(2015) 630 final.

(8) Grønbog om finansielle tjenesteydelser i detailleddet i det indre marked, KOM(2007) 226 endelig, punkt 10, side 7.

(9) EUT C 209 af 30.6.2017, s. 36.

(10) EUT C 246 af 28.7.2017, s. 8.

(11) A8-0056/2017.

(12) COM(2016) 450, EØSU's udtalelse EUT C 34 af 2.2.2017, s. 121.

(13) Jf. EUT C 246 af 28.7.2017, s. 8, punkt 1.4.1.

(14) EUT L 266 af 9.10.2009, s. 11.

(15) EUT L 257 af 28.8.2014, s. 214.

(16) EUT L 133 af 22.5.2008, s. 66.

(17) EUT L 60 af 28.2.2014, s. 34.

(18) EUT C 311 af 12.9.2014, s. 38.