[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 7.6.2006

KOM(2006) 272 endelig

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET

Statusrapport om Galileo-programmet

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET

Statusrapport om Galileo-programmet

Galileo er det største industriprojekt, der nogen sinde er blevet stablet på benene på europæisk plan, det første europæiske offentlig/private partnerskab og den første offentlige infrastruktur, der tilhører EU-institutionerne. De tredive satellitter i konstellationen, som er placeret i tre forskellige kredsløbsbaner, er udviklet med henblik på at dække hele jorden optimalt, hvilket konstellationerne i de nuværende systemer, GPS og Glonass, ikke giver mulighed for. Galileo frembyder således en ny global offentlig tjeneste med en hidtil uset præcision for positionsbestemmelse i rum og tid over hele jordkloden. Mens den tjeneste, GPS-systemet tilbyder offentligheden, på nuværende tidspunkt har en præcision på 5-10 meter, vil alle tjenesterne under Galileo få en præcision på under to meter, og præcisionen i den forretningsmæssige tjeneste vil endda blive på under en meter. Galileos fem tjenester[1] kan opfylde behovene hos alle potentielle brugere på et hvilket som helst sted på jorden.

Galileo stemmer perfekt overens med Lissabon-vækststrategien.

Nogle få tal er nok til at illustrere projektets omfang. I 2005 androg verdensmarkedet for produkter og tjenester i relation til satellitbaseret radionavigation 60 mia. EUR. Dette markeds årlige vækstrate har været på 25 % igennem de seneste fem år. Fra nu og indtil 2020 skønnes årsomsætningen på dette marked at blive på 300 mia. EUR med 3 mia. aktive modtagere. Alene inden for EU ventes der at blive skabt 150 000 arbejdspladser, hovedsagelig inden for højteknologi i forbindelse med forskning, applikationer og tjenester.

1. ETABLERING AF RUM- OG JORDINFRASTRUKTUREN

Den første af forsøgssatellitterne, GIOVE A, blev opsendt fra kosmodromen i Baïkonour den 28. december 2005. Den transmitterede med succes samtlige de signaler, der giver mulighed for at garantere brug af de frekvensbånd, der blev tildelt det europæiske satellitbaserede radionavigationssystem på radiokommunikationskonferencerne i 2000 og 2003.

Forsøgssatellit nr. 2, GIOVE B, forventes opsendt sidst i 2006. Den vil medbringe andet avanceret teknologiudstyr som f.eks. atomuret baseret på den passive hydrogenmaser, som vil blive det mest nøjagtige atomur, der nogen sinde er opsendt i rummet. Dette højteknologiske udstyr vil give Galileo mulighed for at tilbyde en nøjagtighed i positionsbestemmelser, som er markant højere end den, der tilbydes af alle nuværende systemer.

Sideløbende hermed er industriaktiviteterne i fasen for validering i kredsløb, hvis styring er blevet overdraget til Den Europæiske Rumorganisation, blevet indledt i december 2004. Undertegnelsen af kontrakten vedrørende denne fase, som vil beløbe sig til 1 038 mio. EUR, fandt sted den 19. januar 2006 i Berlin. Dette nye arbejde supplerer det arbejde, der allerede er sat i gang eller vil blive sat i gang for at færdiggøre udviklingsfasen. De samlede udgifter til denne fase, ca. 1 500 mio. EUR, afholdes af Den Europæiske Union og Den Europæiske Rumorganisation med hver 50 %.

Fasen for validering i kredsløb, hvis udgifter ligeledes afholdes af Den Europæiske Union og Den Europæiske Rumorganisation med hver 50 %, indledes i 2008 med etableringen af de første kontrolstationer og opsendelsen af de første fire satellitter i konstellationen.

2. FORLØBET AF FORHANDLINGERNE OM KONCESSIONSAFTALEN

Fra Galileo-programmets start har det været Rådets ønske, at projektet skulle gennemføres i et offentligt/privat partnerskab. Tildeling af en koncession forekom senere at være den bedst egnede løsning til de særlige aspekter ved programmet. Den består i at give et privat foretagende eneret til brug af infrastrukturen over en 20-årig periode til gengæld for, at foretagendet påtager sig at afholde mindst to tredjedele af omkostningerne til etablering af infrastrukturen. Galileo-fællesforetagendet, der blev oprettet ved Rådets forordning af 21. maj 2002[2], har til opgave at forvalte programmets udviklingsfase og gennemføre proceduren for udvælgelse af den fremtidige koncessionshaver. Infrastrukturen forbliver i offentligt eje, idet systemet tilhører GNSS-Tilsynsmyndigheden (i det følgende benævnt "tilsynsmyndighed"), som er et fællesskabsorgan oprettet ved Rådets forordning af 12. juli 2004[3]. Tilsynsmyndigheden undertegner koncessionsaftalen og vil være den koncessionsgivende myndighed.

Forhandlingerne med et konsortium bestående af otte partnere (Aena, Alcatel, EADS, Finmeccanica, Hispasat, Inmarsat, Thales og TeleOp) blev indledt efter indlevering af et konsolideret bud den 20. juni og den 21. oktober 2005.

En første forhandlingsrunde mundede den 17. februar 2006 ud i indgåelsen af en aftale om de principper, der skal overholdes under procedurens forløb.

Processen følger en metode, hvorefter spørgsmålene om risikodeling og de øvrige principielle spørgsmål behandles inden beslutningstagning og indgåelse af de finansielle forpligtelser. I overensstemmelse med principperne for et offentligt/privat partnerskab forløber forhandlingerne i etaper under evaluering af, hvilken part – den private sektor eller den offentlige sektor – der er i den bedste position til at påtage sig hver af de identificerede risici. Der er fastlagt ni grupper af risici: budgetoverskridelser, gennemførelse, ydeevne, udformning, indtægter og markeder, etablering og ibrugtagning, dækning af projektrisici, erstatning i tilfælde af opsigelse og refinansiering. Forhandlingerne er allerede godt fremskredne inden for syv af de ni fastlagte områder. Der er stadig uoverensstemmelser vedrørende primært risikodelingen i forbindelse med systemets udformning og i forbindelse med de kommercielle indtægter og markedsudviklingen.

Inden udgangen af 2006 vil man lægge sig fast på prognoserne for indtægter og udgifter og den offentlige sektors bidrag. Endvidere vil finansieringsplanen blive konsolideret, og de vigtigste kontraktklausuler vil blive udarbejdet. Derefter vil statusredegørelsen blive certificeret ("due diligence"), og kontrakten og finansieringsplanen vil blive færdiggjort. Til slut vil den finansielle afslutning og undertegnelsen af koncessionsaftalen finde sted i tiden mellem juni og december 2007.

Inden udgangen af 2006 vil de vigtigste resultater af forhandlingerne være kendt. Kommissionen forelægger derefter en sammenfattende rapport for Rådet og Europa-Parlamentet, hvori der redegøres for risikodelingen mellem den private og den offentlige sektor og for fordelingen af de vigtigste rettigheder og forpligtelser mellem de to sektorer. Rådet og Europa-Parlamentet vil derefter få forelagt konklusioner udarbejdet af Kommissionen, inden tilsynsmyndigheden undertegner koncessionsaftalen.

3. OPRETTELSE AF TILSYNSMYNDIGHEDEN

Tilsynsmyndigheden har til opgave at varetage offentlighedens interesser i forbindelse med samt være tilsynsmyndighed for de europæiske GNSS-programmer. Den er bl.a. koncessionsgivende myndighed over for den koncessionshaver, som har til opgave at gennemføre etablerings- og ibrugtagningsfasen samt driftsfasen, og indgår i den forbindelse koncessionsaftalen.

I løbet af 2005 har bestyrelsen for tilsynsmyndigheden udnævnt direktøren og truffet beslutninger vedrørende myndighedens arbejdsprogram, organisatoriske opbygning og finansielle aspekter.

Myndighedens interne opbygning afspejler dens vigtigste opgaver. Den omfatter fem afdelinger for henholdsvis "Koncessioner", "Teknik", "Sikkerhed", "Markedsudvikling" og "Administration". Myndigheden indleder reelt sin virksomhed omkring midten af 2006, når de tyve personer, der nu er ved at blive ansat, har tiltrådt deres stillinger, og når den grundlæggende administrative infrastruktur er blevet oprettet. Den har foreløbig sit hovedsæde i Bruxelles, indtil der træffes beslutning om, hvor hovedsædet skal ligge. Flere medlemsstater har erklæret sig villige til at være vært for myndigheden.

Eftersom tilsynsmyndigheden skal undertegne koncessionsaftalen, er det altafgørende, at den inddrages i Galileo-fællesforetagendets arbejde inden for de nærmeste måneder, ikke mindst forhandlingerne om koncessionsaftalen. Myndighedens arbejdsprogram for 2006 omfatter også den tekniske udvikling af systemet, herunder vedrørende frekvenser og certificering, integration af Egnos-programmet i Galileo (se punkt 6 nedenfor), sikkerhed, markedsudvikling og aktiviteterne under det sjette forskningsrammeprogram.

4. OVERFØRSEL AF GALILEO-FÆLLESFORETAGENDETS AKTIVITETER TIL TILSYNSMYNDIGHEDEN

Med oprettelsen af tilsynsmyndigheden ville det være unødigt bekosteligt at videreføre Galileo-fællesforetagendets aktiviteter ud over 2006, så meget desto mere som tilsynsmyndigheden gradvis i løbet af 2006 vil kunne overtage og derefter gennemføre samtlige de aktiviteter, der på nuværende tidspunkt udføres af fællesforetagendet. Det er dog vigtigt, at tilsynsmyndigheden i videst muligt omfang kan gøre brug af den erfaring og knowhow, Galileo-fællesforetagendet besidder, hvilket forudsætter, at disse to organer må arbejde i synergi igennem et tilstrækkeligt langt tidsrum. Det forekommer på baggrund heraf rimeligt, at fællesforetagendet forbliver i drift indtil den 31. december 2006.

Kommissionen har som følge heraf indledt de nødvendige procedurer med henblik på at bringe Galileo-fællesforetagendet til ophør pr. 31. december 2006 og frem til denne dato at overføre samtlige Galileo-fællesforetagendets aktiviteter til tilsynsmyndigheden. Budgetforslaget for Galileo-fællesforetagendet for 2006 dækker hele året, uden at dette indebærer tilførsel af supplerende kapital, for Galileo-fællesforetagendet råder allerede over de fornødne midler til at videreføre sine aktiviteter. Budgetforslaget for Galileo-fællesforetagendet afspejler en gradvis reduktion af personalet i 2006, hvor dets vigtigste opgave er at afslutte forhandlingerne om koncessionsaftalen, idet dets øvrige aktiviteter snarest muligt vil blive overtaget af tilsynsmyndigheden.

Via en ændring af sit budget vil tilsynsmyndigheden på sin side fra 2006 kunne ansætte yderligere medarbejdere for at kunne udføre alle sine opgaver, herunder også de opgaver, der følger af overtagelsen af Galileo-fællesforetagendets aktiviteter.

5. FORBEREDELSE AF GALILEOS APPLIKATIONER

Galileo er en formidabel løftestang for europæisk knowhow og forskning. I snart ti år har europæiske forskere og industrifolk arbejdet på dette projekt, som vil sikre EU’s uafhængighed inden for en af nøglesektorerne. Forskningsindsatsen drejer sig ikke udelukkende om den teknik, der skal udvikles for at få systemet til at fungere. Den fokuserer også på de underliggende erhvervssektorer, dvs. de Galileo-applikationer, der kan benyttes i dagligdagen, således at den opfylder den brede offentligheds forventninger og de mest forskelligartede brugeres krav.

Derfor drejer arbejdet sig primært om brugen af satelitbaseret radionavigation inden for transport og telekommunikation, etablering af modtagere og det internationale samarbejde. Det tager ligeledes sigte på at færdiggøre analysen af opgaverne for systemet med hensyn til aktiviteter i forbindelse med geodæsi, tidsstyring, eftersøgnings- og redningstjenester osv.

En sidste indkaldelse af forslag til et beløb på 10 mio. EUR vil dække en række applikationsområder, som er meget lovende, f.eks. udsendelse af advarsler, dyretransport, transport af farlige stoffer osv.

Tilsynsmyndigheden er nu i samarbejde med Kommissionens tjenestegrene i gang med at fastlægge, hvilke arbejder der vil blive igangsat i forbindelse med syvende rammeprogram for forskning og udvikling. Dette arbejde vil primært vedrøre de fremtidige teknologiske udviklinger inden for satellitbaseret radionavigation og imødekommelse af de krav, brugerne har givet udtryk for.

6. ETABLERING AF EGNOS

Egnos ("European Geostationary Navigation Overlay Service") anvender og forbedrer ved hjælp af tre satellitter i geostationært kredsløb de oplysninger, der leveres af signalerne fra konstellationerne i det amerikanske satellitsystem GPS og det russiske satellitsystem Glonass. Med en nøjagtighed på 1-2 meter giver det alle brugerne af satellitbaseret radionavigation en meget højtydende navigations- og positionsbestemmelsestjeneste, som er bedre end den, der hidtil har været til disposition i Europa alene med GPS-systemet, og er tæt på den, som Galileo i fremtiden vil frembyde, bl.a. udsendelse af en såkaldt integritetsmeddelelse. Men Egnos er afhængig af GPS-systemet.

Udviklingen af Egnos bygger på en trepartsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab, Den Europæiske Rumorganisation og Eurocontrol. Egnos er et af de projekter, der indgår i de transeuropæiske net. Som led heri har Det Europæiske Fællesskab tilført en kapital på 143 mio. EUR over budgetposten til de transeuropæiske net. Den Europæiske Rumorganisation samt offentlige forvaltninger og virksomheder, som er aktive inden for civil luftfart, har ligeledes bidraget finansielt til programmet.

Som forløber for Galileo har Egnos givet EU mulighed for at oparbejde teknisk kapacitet og knowhow inden for satellitbaseret radionavigation. Det tilfører merværdi til det enkle GPS-system ved at øge nøjagtigheden i positionsbestemmelsen, give mulighed for bedre modtagelse på bestemte steder og give brugerne oplysninger om systemets pålidelighed.

Opbygningen af infrastrukturen blev afsluttet i 2005, og Egnos har bestået den første test af systemets operationelle egnethed for så vidt angår den åbne tjeneste.

Modtagerne i Egnos-systemet findes allerede på markedet, og der kan konstateres en stigende anvendelse af de åbne signaler, systemet leverer, inden for sektorer som bygge- og anlægsvirksomhed, præcisionslandbrug, matrikelregistrering og flådeforvaltning af offentlige transportmidler. Præcisionslandbrug består f.eks. i at automatisere spredningen af gødning på en mark alt efter, hvor traktoren befinder sig. De fleste af de GPS-modtagere, der nu sælges i verden, er udstyret med Egnos-funktionen og den amerikanske pendant, WAAS.

Desuden vil arbejdet med at certificere systemet til de applikationer, der direkte sætter menneskers liv på spil, som f.eks. civil luftfart, blive gennemført i 2006. En af fordelene ved Egnos er netop at tilbyde tjenester, der egner sig for denne type applikationer, hvilket GPS ikke kan tilbyde alene, fordi det ikke har integritetsfunktionen, som giver hver enkelt bruger mulighed for med meget kort varsel at blive advaret, hvis et af komponenterne i systemet svigter. De krav, der er kommet til udtryk fra Organisationen for International Civil Luftfart, skulle dermed være blevet fuldt opfyldt. Flere regionale luftfartsselskaber og visse flyfabrikker planlægger allerede nu at integrere Egnos-modtagere i deres fly. Derefter følger arbejdet med at certificere applikationerne til sø- og jernbanetransporten. Det skal erindres, at certifikation af de europæiske satellitbaserede radionavigationssystemer henhører under tilsynsmyndighedens kompetence.

Artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1321/2004 fastsætter, at tilsynsmyndigheden "ejer alle materielle og immaterielle Egnos-goder med forbehold af en aftale med Egnos' investorer om vilkår og betingelser for ESA's overdragelse af ejendomsretten til alle eller dele af Egnos' faciliteter og udstyr".

Denne aftale er blevet drøftet mellem de berørte parter i en arbejdsgruppe, for hvilken Galileo-fællesforetagendet varetager sekretariatsopgaverne. Et aftaleudkast er blevet udarbejdet. Så snart aftalen er blevet undertegnet af de berørte parter, vil tilsynsmyndigheden kunne inkludere Egnos i Galileo-koncessionsaftalen, hvorved de to systemer kan blive fuldt integrerede.

Kommissionen agter at integrere de to programmer, Galileo og Egnos, i én og samme budgetpost på fællesskabsbudgettet, både hvad angår de nuværende faser af programmerne og de senere faser. Der er dog grund til at minde om, at Egnos- og Galileo-programmerne er vidt forskellige på det tekniske plan, idet f.eks. satellitterne i de to konstellationer er i to forskellige kredsløb og på ingen måde kan træde i hinandens sted.

7. FORMULERING AF EN POLITIK FOR ADGANG TIL DEN STATSREGULEREDE TJENESTE (PRS)

Blandt de fem tjenester, der tilbydes af Galileo, er den statsregulerede tjeneste ("Public Regulated Service" (PRS)) forbeholdt de offentlige institutioners behov. Den er krypteret og modstandsdygtig over for støjsending og interferens og er dermed særlig velegnet til funktioner, som kræver stor kontinuitet, f.eks. inden for civilbeskyttelse eller med henblik på den nationale sikkerhed, politi- eller toldovervågning, overvågning af sø- og landegrænser og bekæmpelse af ulovlig eksport og ulovlig indvandring.

Adgangen til PRS-tjenesten er af sikkerhedshensyn kontrolleret. Kontrollen af brugerne sker ved tekniske midler, f.eks. brug af kryptologinøgler, proceduremæssige midler, f.eks. sikkerhedsclearing, eller beslutningsmæssige midler som led i instrukser vedtaget i medfør af Rådets fælles aktion[4]. Endvidere har PRS’ brugergrupper, hvoraf der potentielt er mange, forskellige behov, adfærdsformer og tillidsgrader. Politikken for adgang til PRS-tjenesten skal tage højde for alle disse faktorer.

Et første principielt udkast vedrørende denne politik er blevet udarbejdet af Galileos sikkerhedsråd ("Galileo Security Board" (GSB)). Heri opstilledes målsætningerne for politikken for adgang til PRS, og etaperne i dens gennemførelse blev fastlagt.

Det forberedende arbejde af teknisk art vil blive videreført for at give de medlemsstater, som agter at benytte PRS, mulighed for dels at formulere deres nationale behov for benyttelse af denne tjeneste og dels at udpege et organ, som skal forvalte deres nationale brugere. Dette organ vil blive samtalepartner for tilsynsmyndigheden.

Tilsynsmyndigheden vil sørge for at udarbejde retningslinjer for iværksættelse af forvaltningsreglerne for PRS i medlemsstaterne , fælles minimumsstandarder for anvendelse og forvaltning af PRS og specifikationer og instrukser for fremstilling af PRS-modtagere . Disse dokumenter vil kunne tages op til revision i lyset af de nationale behov, der måtte komme til udtryk fra medlemsstaternes side.

Ved afslutningen af denne første etape, som skal afsluttes inden udgangen af 2006, vil Kommissionen forelægge en plan for gennemførelse af politikken for adgang til PRS for Rådet, som fastsætter, hvilke tekniske midler og beslutningsmæssige instanser der skal etableres i tide til, at PRS kan tages i brug inden udgangen af 2010.

8. FREMME AF SATELLITBASERET RADIONAVIGATION I FÆLLESSKABSLOVGIVNINGEN

En række fællesskabsretsakter har allerede indført brugen af satellitbaseret radionavigation i forskellige sektorer, hvilket bidrager til sikre, at denne nye teknologi bliver økonomisk rentabel.

- Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF af 27. juli 2002 om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten i Fællesskabet[5].

- Kommissionens forordning (EF) nr. 2244/2003 af 18. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer[6].

- Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/52/EF af 29. april 2004 om udbredelse af og indbyrdes kompatibilitet mellem automatiske bompengesystemer i Fællesskabet[7].

- Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 af 22. december 2004 om beskyttelse af dyr under transport og dermed forbundne aktiviteter[8].

- Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/44/EF af 7. september 2005 om harmoniserede flodinformationstjenester (RIS) på de indre vandveje i Fællesskabet[9].

- Kommissionens henstilling af 25. juli 2003 om, hvordan lokaliseringsoplysninger om den kaldende part bør behandles i elektroniske kommunikationsnet med henblik på alarmtjenester, der er udbygget med opkaldslokalisering (E112)[10].

Satellitbaseret radionavigation kan med fordel betragtes som et basisværktøj. Den vil i den nærmeste fremtid kunne gøre sig gældende inden for bekæmpelse af svig, civilbeskyttelse, retlig kontrol og færdselssikkerhed. Desuden vil der blive rettet henstillinger om brug af denne teknologi til de ansvarlige organer inden for jernbanesektoren, den maritime sektor og luftfartssektoren. Kernekraftsektoren lige fra transport af fissile materialer til affaldsbehandling vil desuden blive gjort til genstand for et specifikt analysearbejde.

Der vil endvidere snart blive nedsat en intern gruppe i Kommissionen til at opgøre, hvilke behov i tilknytning til satellitbaseret radionavigation der kan formuleres for Fællesskabets politikker, og hvorledes informationsudvekslingen om systemets tekniske udvikling kan fremmes.

Kommissionen vil i øvrigt inden udgangen af 2006 fremlægge en grønbog om Galileo-applikationerne.

9. FINANSIERINGEN AF PROGRAMMET

Kommissionen fremlagde den 14. juli 2004 et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om finansiering af etablerings- og ibrugtagningsfasen samt driftsfasen af Galileo-programmet for den periode, der er omfattet af den finansielle ramme for 2007-2013. Ved dette forslag forankres programmet i et særligt retligt instrument, som stemmer overens med det fremtidige europæiske rumprogram og på bedste vis opfylder kravene til en fornuftig finansiel forvaltning.

Den 21. april 2005 accepterede Rådet som led i delvise generelle retningslinjer det lovgivningsforslag, der her er tale om, med undtagelse af budgetdelen. Den vigtigste ændring fra Rådets side drejer sig om at inkludere Egnos i forordningen, hvilket Kommissionen kan acceptere. Parlamentet bekræftede på plenarmødet den 5. september 2005 sin støtte til forslaget. Rådets og Parlamentets synspunkter ligger meget tæt op ad hinanden og kan accepteres af Kommissionen.

Teksten kan dog ikke vedtages endeligt, før de nøjagtige bestemmelser i koncessionsaftalen er kendt. Kommissionens forslag af 14. juli 2004 nævnte et finansielt bidrag fra Det Europæiske Fællesskabs side på 1 mia. EUR. Dette forslag blev ændret ved et ændret forslag i maj 2006. Det nøjagtige beløb, som i sidste ende skal fastsættes for hele koncessionens varighed, vil afhænge af risikodelingen og delingen af de finansielle forpligtelser, som netop behandles i samme koncessionsaftale, og de instrumenter, der vil blive taget i brug for at overtage risiciene. Kommissionen er for øjeblikket med bistand fra Den Europæiske Investeringsbank ved at udarbejde forslag om sidstnævnte punkt.

10. DET INTERNATIONALE SAMARBEJDE

Det internationale samarbejde er et vigtigt element i Galileo-programmet, hvis konstellation med tredive satellitter lægger op til en global anvendelse. Der er indgået samarbejdsaftaler med Kina den 30. oktober 2003 og med Israel den 13. juli 2004. Tilsvarende aftaler er blevet undertegnet med Ukraine den 3. juni 2005, med Indien den 7. september 2005, med Marokko den 8. november 2005 og med Sydkorea den 12. januar 2006. Andre aftaler er under forberedelse med Norge og Argentina på grundlag af mandater, der blev vedtaget af Rådet den 18. juli 2005. Der er drøftelser i gang med Schweiz, Canada, Australien, Saudi-Arabien og Brasilien. Rusland har for nylig bekræftet sin interesse i at videreføre drøftelserne med Den Europæiske Union.

Desuden er det udtrykkeligt fastsat i den aftale, der blev indgået med USA den 26. juni 2004, at der skal være fuld interoperabilitet mellem det europæiske og det amerikanske system. Det arbejde, der for øjeblikket udføres inden for rammerne af denne aftale, fokuserer på at optimere signalerne. Derved øges ydeevnen i de to systemer, Galileo og GPS, der tilbydes brugerne.

Det er nødvendigt at afgrænse rækkevidden af og vilkårene for samarbejdet med tredjelande i de fremtidige etaper af Galileo-programmet, herunder også på institutionelt plan og under hensyntagen til de forpligtelser, der knytter sig til intellektuelle ejendomsrettigheder og beskyttelsen af teknologier med dobbelt anvendelse. Kommissionen vil inden udgangen af 2006 forelægge Rådet mandater, så den vil kunne indlede forhandlinger med de pågældende tredjelande.

BILAG 1

PROGRAMMETS FORSKELLIGE FASER

Galileo-programmet er opdelt i tre successive faser.

1) En udviklings- og valideringsfase.

- Dette er en forskningsfase, der omfatter udvikling af systemets satellitter og jordbaserede komponenter samt validering heraf i kredsløb.

Den løber frem til begyndelsen af 2009.

Udgifterne til denne fase, som afholdes for den ene halvdels vedkommende af Den Europæiske Union og for den anden halvdels vedkommende af Den Europæiske Rumorganisation, andrager i alt 1 500 mio. EUR.

Fasen forvaltes frem til den 31. december 2006 af Galileo-fællesforetagendet. Efter den 1. januar 2007 overtager Den Europæiske GNSS-Tilsynsmyndighed Galileo-fællesforetagendets aktiviteter og fører denne fase til ende.

2) En etablerings- og ibrugtagningsfase.

- Den omfatter fremstilling og opsendelse af satellitterne i konstellationen samt endelig etablering af den jordbaserede komponent.

Den dækker årene 2009 og 2010.

3) En driftsfase.

- Den dækker de år, hvori systemet vil være i drift, navnlig den kommercielle del.

Den starter først rigtigt ved udgangen af 2010.

Etablerings- og ibrugtagningsfasen samt driftsfasen forvaltes via en koncession af en varighed på ca. 20 år. Tilsynsmyndigheden vil være den koncessionsgivende myndighed.

BILAG 2

KONSOLIDERET TIDSPLAN FOR PROGRAMMET

- November-december 2006: afslutning af forhandlingerne om koncessionsaftalen.

- December 2006: orientering af Europa-Parlamentet og Rådet om resultatet af forhandlingerne om koncessionsaftalen.

- I løbet af 2007: indgåelse og undertegnelse af koncessionsaftalen.

- Midten af 2006: officiel bekendtgørelse fra tilsynsmyndighedens side af, at den åbne tjeneste, der tilbydes af Egnos, er fuldt disponibel.

- I løbet af 2006: gradvis overførsel af Galileo-fællesforetagendets aktiviteter til tilsynsmyndigheden.

- Efteråret 2006: opsendelse af forsøgssatellit nr. 2.

- Efteråret 2006: forelæggelse for Rådet af mandater, der giver Kommissionen mulighed for at indlede forhandlinger med tredjelande om fastsættelse af vilkårene for deres deltagelse i programmets senere faser.

- Slutningen af 2006 – begyndelsen af 2007: forelæggelse for Europa-Parlamentet og Rådet af en grønbog om Galileo-applikationerne.

- 2008-2010 : opsendelse af tredive satellitter, som tilsammen udgør konstellationen, færdiggørelse af opførelsen af jordstationer og indledning af driften af systemet med dets applikationer.

[1] Den åbne tjeneste, den forretningsmæssige tjeneste, den livskritiske tjeneste, eftersøgnings- og redningstjenesten og den statsregulerede tjeneste (PRS).

[2] EFT L 138 af 21.5.2002, s. 1. De stiftende medlemmer i fællesforetagendet er Det Europæiske Fællesskab og Den Europæiske Rumorganisation. Fællesforetagendets organer er bestyrelsen, forretningsudvalget og direktøren. Derudover øver tilsynsrådet, som er sammensat af en repræsentant pr. medlemsstat i Den Europæiske Union og en repræsentant for Kommissionen, politisk kontrol med fællesforetagendet.

[3] EUT L 246 af 20.7.2004, s. 1. Tilsynsmyndighedens organer er bestyrelsen og den administrerende direktør. Bestyrelsen sammensættes af en repræsentant for hver enkelt medlemsstat og en repræsentant for Kommissionen.

[4] Rådets fælles aktion 2004/552/FUSP af 12. juli 2004 om aspekter ved det europæiske satellitbaserede radionavigationssystems drift, som måtte berøre Den Europæiske Unions sikkerhed.

[5] EFT L 208 af 5.8.2002, s. 10.

[6] EUT L 333 af 20.12.2003, s. 17.

[7] EUT L 166 af 30.4.2004, s. 124.

[8] EUT L 3 af 5.1.2005, s. 1.

[9] EUT L 255 af 30.9.2005, s. 152.

[10] EUT L 189 af 29.7.2003, s. 49.