[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 4.10.2010

KOM(2010) 540 endelig

2010/0269 (NLE)

Forslag til

RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

om ændring af beslutning 2007/441/EF om bemyndigelse af Den Italienske Republik til at anvende foranstaltninger, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem

BEGRUNDELSE

BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET |

Begrundelse og formål I henhold til artikel 395, stk. 1, i direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (i det følgende benævnt "momsdirektivet") kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i direktivet, for at forenkle momsopkrævningen eller for at undgå visse former for momsunddragelse eller momsundgåelse. Ved brev registreret i Kommissionens Generalsekretariat den 18. februar 2010 anmodede Den Italienske Republik om bemyndigelse til fortsat at anvende en undtagelse vedrørende retten til at fradrage moms betalt af visse transportmidler. I overensstemmelse med artikel 395, stk. 2, i direktiv 2006/112/EF underrettede Kommissionen ved brev af 13. juli 2010 de øvrige medlemsstater om Den Italienske Republiks anmodning. Ved brev af 15. juli 2010 underrettede Kommissionen Den Italienske Republik om, at den rådede over alle de oplysninger, den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen. |

Generel baggrund Ifølge artikel 168 i momsdirektivet kan en afgiftspligtig person fratrække den moms, der skal betales af erhvervelser, der er foretaget i forbindelse med vedkommendes afgiftspligtige transaktioner. Samtidig fastsætter artikel 26, stk. 1, litra a), i momsdirektivet, at anvendelse af en vare, der indgår i en virksomheds aktiver, til privat brug skal sidestilles med levering af ydelser mod vederlag, såfremt denne vare har givet ret til fuldt eller delvist fradrag af momsen. Systemet sikrer således, at endeligt forbrug beskattes, når der er foretaget fradrag for den tilsvarende indgående moms. Med hensyn til motorkøretøjer er det nogle gange vanskeligt og besværligt for afgiftspligtige personer at finde og fastsætte grænsen mellem forretningsmæssig og privat brug og for momsmyndighederne at kontrollere den faktiske opdeling af brugen. På grund af antallet af køretøjer, der bruges til begge dele, kunne momsunddragelse blive et betydeligt problem. For at forenkle momsopkrævningen og bekæmpe momsunddragelse har Den Italienske Republik anmodet Rådet om en individuel undtagelse, der gør det muligt at begrænse fradragsretten for motorkøretøjer (med undtagelse af landbrugs- og skovbrugstraktorer, som normalt anvendes til person- og godstransport ad vej og har en tilladt totalmasse på ikke over 3500 kg og højst otte sæder ud over førerens sæde)[1] til 40 %, hvilket blev imødekommet. Det bør dog påpeges, at visse kategorier af køretøjer, såsom køretøjer, der anvendes som driftsmiddel, af en køreskole til køretimer, til leje eller leasing, af sælgere eller som taxa, ikke er omfattet af denne begrænsning. Samtidig fritages virksomhederne for angivelse af moms for privat anvendelse af et køretøj. I overensstemmelse med artikel 6 i beslutningen fremlagde Den Italienske Republik en rapport om de første to års anvendelse af denne beslutning, herunder en bedømmelse af den anvendte begrænsning af procentsatsen. Det fremgår af oplysningerne i rapporten fra Den Italienske Republik, at især på grund af det meget høje antal af små virksomheder i Italien stemmer begrænsningen på 40 % stadig overens med de faktiske omstændigheder, og den betegnes derfor som berettiget. En forlængelse bør dog begrænses tidsmæssigt, sådan at der kan foretages en vurdering af, om forholdene, som fritagelsen er givet på grundlag af, stadig er gældende. Det foreslås derfor at forlænge fritagelsen indtil slutningen af 2013 og bede Den Italienske Republik om at fremlægge en ny rapport, hvis den planlægger at anmode om endnu en forlængelse ud over denne slutdato. Beslutningen udløber under alle omstændigheder, hvis EU-bestemmelserne om begrænsninger for fradragsretten inden for dette område træder i kraft inden udløbsdatoen. |

Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører I artikel 176 i momsdirektivet er det fastsat, at Rådet fastsætter de udgifter, der ikke giver ret til fradrag af momsen. Indtil da har medlemsstaterne ret til at opretholde alle de undtagelser, som var gældende pr. 1. januar 1979. Der eksisterer derfor en række standstill-bestemmelser, der begrænser retten til fradrag for motorkøretøjer. Andre medlemsstater har desuden også fået tilladelse til at indføre lignende begrænsninger af fradragsretten i henhold til artikel 395 i momsdirektivet. I 2004 fremsatte Kommissionen et forslag[2] med regler for, hvilke udgifter der kan omfattes af en begrænsning af fradragsretten, men Rådet er endnu ikke nået til enighed om forslaget. |

Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål Ikke relevant. |

HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE |

Høring af interesserede parter |

Ikke relevant. |

Ekspertbistand |

Der var ikke behov for ekstern ekspertbistand. |

Konsekvensanalyse Forslaget er lavet med henblik på at bekæmpe momssvig og at forenkle proceduren for beskatning og har derfor en potentiel positiv virkning. På grund af undtagelsens snævre anvendelsesområde og den begrænsede tidsmæssige anvendelse vil virkningen under alle omstændigheder være begrænset. |

FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER |

Resumé af forslaget Bemyndigelse af Den Italienske Republik til fortsat at anvende en bestemmelse, der fraviger princippet i momsdirektivet om at begrænse retten for en afgiftspligtig person til at fradrage moms betalt på motorkøretøjer, der ikke udelukkende anvendes i forretningsmæssigt øjemed, til 40 %. Når fradragsretten begrænses, ophæves kravet om angivelse af moms for privat anvendelse for den afgiftspligtige person. En eventuel anmodning om at forlænge ordningen skal ledsages af en rapport om anvendelsen af undtagelsen. |

Retsgrundlag Artikel 395 i momsdirektivet 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem. |

Subsidiaritetsprincippet Forslaget hører ind under EU-institutionernes enekompetence. Subsidiaritetsprincippet finder derfor ikke anvendelse. |

Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende grunde. |

Beslutningen vedrører en bemyndigelse til en medlemsstat på dennes egen anmodning og udgør ikke en forpligtelse. |

I betragtning af fravigelsens meget begrænsede anvendelsesområde står den særlige foranstaltning i rimeligt forhold til det tilstræbte mål. |

Reguleringsmiddel/reguleringsform |

Foreslået reguleringsmiddel: afgørelse. |

Andre midler ville ikke være hensigtsmæssige af følgende grunde. Efter artikel 395 i Rådets direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem er en fravigelse af de fælles momsregler kun mulig, hvis Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen giver tilladelse til det. En rådsafgørelse er derfor det eneste egnede reguleringsmiddel, da den kan rettes til de enkelte medlemsstater. |

BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER |

Forslaget har ingen virkninger for EU's budget. |

YDERLIGERE OPLYSNINGER |

Fornyet gennemgang/revision/udløbsklausul |

Forslaget indeholder en klausul om fornyet gennemgang og opsigelse. |

2010/0269 (NLE)

Forslag til

RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

om ændring af beslutning 2007/441/EF om bemyndigelse af Den Italienske Republik til at anvende foranstaltninger, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem[3], særlig artikel 395, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen og

ud fra følgende betragtninger:

1. Ved brev registreret af Kommissionens Generalsekretariat den 18. februar 2010 anmodede Italien om bemyndigelse til forlænge anvendelsen af foranstaltningen, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 i Rådets direktiv 2006/112/EF, med henblik på fortsat at begrænse fradragsretten for udgifter til visse motorkøretøjer, der ikke udelukkende anvendes i forretningsmæssigt øjemed.

2. Kommissionen underrettede de øvrige medlemsstater om Italiens anmodning ved brev af 13. juli 2010. Ved brev af 15. juli 2010 underrettede Kommissionen Italien om, at den rådede over alle de oplysninger, den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.

3. Ved Rådets beslutning 2007/441/EF af 18. juni 2007 om bemyndigelse af Den Italienske Republik til at anvende foranstaltninger, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem[4], bemyndigedes Italien til at begrænse retten til at fradrage moms betalt på motorkøretøjer, der ikke udelukkende anvendes i forretningsmæssigt øjemed, til 40 %. Beslutning 2007/441/EF fastsatte også, at privat brug af køretøjer, der har været omfattet af en begrænsning af fradragsretten, ikke må sidestilles med levering af ydelser mod vederlag. Beslutning 2007/441/EF indeholder endvidere definitioner på de køretøjer og udgifter, der er omfattet af beslutningen, samt en liste over køretøjer, der ikke er omfattet.

4. I overensstemmelse med artikel 6 i beslutning 2007/441/EF fremsendte Italien en rapport til Kommissionen, der dækker de første to års anvendelse af beslutningen, herunder en bedømmelse af den anvendte begrænsning af procentsatsen. Det fremgår af Italiens oplysninger, at en begrænsning af fradragsretten til 40 % stadig stemmer overens med de faktiske omstændigheder med hensyn til den erhvervsmæssige og ikke-erhvervsmæssige brug af de omhandlede køretøjer. Italien bør derfor bemyndiges til at anvende denne foranstaltning for endnu en begrænset periode indtil den 31. december 2013.

5. Såfremt Italien overvejer en yderligere forlængelse efter 2013, bør der indsendes en ny rapport til Kommissionen sammen med en anmodning om forlængelse senest den 1. april 2013.

6. Kommissionen vedtog den 29. oktober 2004 et forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF med henblik på at forenkle de momsmæssige forpligtelser[5]. Undtagelsesforanstaltningerne i denne beslutning udløber på datoen for ikrafttrædelsen af ændringsdirektivet, hvis denne dato er tidligere end den i denne afgørelse fastsatte udløbsdato.

7. Fravigelsen har ikke negative indvirkninger på EU's egne momsindtægter.

8. Beslutning 2007/441/EF bør ændres i overensstemmelse hermed –

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

I beslutning 2007/441/EF foretages følgende ændringer:

1) Artikel 6 affattes således:

"Artikel 6

Enhver anmodning om forlængelse af foranstaltningerne i denne beslutning skal være Kommissionen i hænde senest den 1. april 2013.

Enhver anmodning om forlængelse af disse foranstaltninger ledsages af en rapport, der indeholder en bedømmelse af den anvendte begrænsning af procentsatsen betalt på motorkøretøjer, der ikke udelukkende anvendes i forretningsmæssigt øjemed."

2) Artikel 7 affattes således:

"Artikel 7

Denne beslutning udløber på dagen for ikrafttrædelsen af EU's bestemmelser for fastlæggelse af de udgifter i forbindelse med motorkøretøjer, der ikke giver ret til et fuldt fradrag for merværdiafgiften, dog senest den 31. december 2013."

Artikel 2

Denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2011.

Artikel 3

Denne afgørelse er rettet til Den Italienske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

[1] Rådets beslutning 2007/441/EF af 18. juni 2007 om bemyndigelse af Den Italienske Republik til at anvende foranstaltninger, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 165 af 27.6.2007, s. 33).

[2] KOM(2004) 728 endelig, EUT C 24 af 29.1.2005, s. 10.

[3] EUT L 347 af 11.12.2006, s. 1.

[4] EUT L 165 af 27.6.2007, s. 33.

[5] KOM(2004) 728 endelig udg.