DA Den Europæiske Unions Tidende C 228/56

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget Fælles programmering af forskningsindsatsen: Samarbejde om de fælles udfordringer giver større effekt

KOM(2008) 468 endelig

2009/C 228/09

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 15. juli 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Fælles programmering af forskningsindsatsen: Samarbejde om de fælles udfordringer giver større effekt«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Josef ZBOŘIL til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009, mødet den 25. marts 2009, følgende udtalelse med 104 stemmer for og 3 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og henstillinger

1.1 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) hilser Kommissionens meddelelse velkommen. Efter udvalgets opfattelse er den foreslåede metode til gennemførelse af en grænseoverskridende strategisk styring af forsknings- og udviklingsindsatsen ikke blot ekstremt vigtig, det haster også med at få den implementeret for derved at fremskynde fremskridtet på forsknings- og udviklingsindsatsens centrale områder. »Den europæiske strategiplan« opstiller på baggrund af bedste praksis et praktisk anvendeligt system til sikring heraf.

1.2 Dette kræver iværksættelse af en proces, der er styret af medlemsstaterne, med henblik på at sætte skub i deres samarbejde på F&U-området, således at de bedre kan forholde sig til samfundsmæssige ændringer på europæisk eller globalt plan, hvor offentlig forskning spiller en nøglerolle. I den henseende bifalder og støtter EØSU også konklusionerne fra mødet i Rådet (konkurrenceevne) den 2. december 2008 (1) om emnet og tilslutter sig udsagnene på mødet.

1.3 Det er EØSU's klare opfattelse, at der er behov for at udstikke strategiske retningslinjer, der modsvarer EU's politiske prioriteter. Gennemførelsen af den foreslåede metode kræver frem for alt en betydelig grad af politisk vilje.

1.4 Udvalget mener, at der i den forbindelse ikke bør satses for ensidigt på en top-down-tilgang. Der er snarere behov for at tage bottom up-princippet i anvendelse for at kunne tage hensyn til de berørte aktørers strategiske interesser og behovet for en deling af de bedste forsknings- og udviklingskapaciteter.

1.5 EØSU gør i øvrigt opmærksom på, at koordinationen ikke bliver nogen nem opgave, navnlig i betragtning af visse landes særinteresser og den manglende politiske vilje ikke blot til vidensdeling, men også til deling af kapaciteterne på forsknings- og udviklingsområdet.

1.6 Udvalget er helt enigt i, at EU på baggrund af konkurrencen med andre store økonomier har behov for hurtigt at tilføre forsknings- og udviklingsindsatsen flere økonomiske og menneskelige ressourcer. Samtidig hermed skal det imidlertid sikres, at det videnskabelige samarbejde, herunder navnlig med landene bag de pågældende økonomier og deres forskningsinstitutioner, ikke bringes i fare (2).

1.7 EØSU konstaterer samtidig, at gennemførelsen af en fælles programmering af de grænseoverskridende forsknings- og udviklingsaktiviteter bliver særdeles vanskelig, eftersom den vil kræve en ny og mere åben indstilling til samarbejde (3), hvilket ikke er nogen selvfølgelighed.

1.8 Udvalget anerkender og påskønner det brede spektrum af allerede eksisterende grænseoverskridende samarbejdsprojekter og fælles projekter og de fremragende resultater heraf og anbefaler, at de relevante erfaringer udmøntes inden for rammerne af det nye strategiske programmeringsbegreb. Der bør også drages en passende lære af fiaskoerne i forbindelse med udformningen af de fælles forskningsprogrammeringsprocesser.

1.9 Forudsætningen for en mere effektiv og hurtigere anvendelse af den erhvervede viden er, at den private sektor inddrages på passende måde i hele forløbet. Udvalget gør i øvrigt opmærksom på, at den private sektors deltagelse skaber en række problemer i forhold til forskningsresultaternes anvendelse, den intellektuelle ejendomsret mv. (4).

1.10 EØSU mener, at det er absolut nødvendigt at skabe arbejdsrammer af høj kvalitet om disse for Fællesskabet så centrale aktiviteter, således at medlemsstaterne og frem for alt deres forsknings- og udviklingsinstitutioner får incitamenter til at deltage, fordi det derved bliver muligt dels at skabe den nødvendige bottom-up-dynamik, dels at tilvejebringe den nødvendige finansiering. For at fjerne eventuelle hindringer er det ligeledes helt nødvendigt at fremskaffe tilstrækkelig likvid kapital og skabe rammer for støtte.

1.11 Ved etableringen af arbejdsrammerne bør der ikke blot tages hensyn til faktorer, der vil kunne virke støttende i kraft af synergieffekter, men der bør ligeledes foretages en detaljeret analyse af de risici, der truer den fælles programmering af forskningsindsatsen i EU.

1.12 Udvalget gentager sit synspunkt om, at det haster med at få etableret en europæisk forskningsinfrastruktur (5), der kan støtte de overordnede målsætninger med den fælles programmering og bidrage til øget europæisk merværdi. Derfor opfordrer EØSU medlemsstaterne til snarest at følge op på Kommissionens initiativ med innovative idéer.

1.13 Udvalget bifalder nedsættelsen af »Gruppen på højt plan for fælles programmering«, der efter en bred høring af de forskellige regionale, nationale og europæiske videnskabelige miljøer og eventuelt af den private sektor skal indkredse emnerne for den fælles programmering. Efterfølgende bør Rådet på baggrund af et kommissionsforslag herom være i stand til at vedtage fælles programmeringsaktiviteter senest i 2010.

2. Indledning. Kommissionens meddelelse

2.1 EU skal investere mere og mere målrettet i forskning for at nå sin erklærede målsætning om en afbalanceret og bæredygtig udvikling. Lissabon-strategien peger på overgangen til et videnbaseret samfund funderet på videnskab, teknologi og innovation som det mest presserende mål og efterlyser øgede og bedre investeringer i forskning.

2.2 Fælles programmering af forskningen er et nyt initiativ, der markerer et skift i det europæiske forskningssamarbejde. Den er et bud på en frivillig proces mod et revitaliseret partnerskab mellem medlemsstaterne, der bygger på klare principper og åben ledelse på højt plan. Formålet er at øge effekten og virkningen af de nationale forskningsudgifter på områder af strategisk betydning. Fælles programmering er først og fremmest rettet mod offentlige forskningsprogrammer, dvs. samarbejde mellem offentlige organisationer indbyrdes. Ikke desto mindre bør erhvervslivet – og andre interesseparter – spille en rolle i høringsprocessen og i gennemførelsen af bestemte fælles programmeringsinitiativer.

2.3 Meddelelsen tilgodeser også interesseparternes krav om en frivillig bottom-up-metode, kombineret med strategisk styring på europæisk plan, og deres afvisning af én universalmetode for alle.

2.4 Meddelelsen udgør et af fem politiske initiativer, som Kommissionen har planlagt i 2008 som opfølgning på grønbogen »Nye perspektiver på det europæiske forskningsrum« (6). Den vedrører navnlig dimensionen »optimering af forskningsprogrammer og -prioriteringer« og udgør et skridt videre mod etablering af en »femte frihed«, idet den skal fjerne hindringer for fri udveksling af viden.

2.5 Sammenlignet med sine vigtigste partnere investerer Europa stadig ikke nok i forskning, og udgifterne til forskning og udvikling – i både den offentlige og den private sektor – er generelt stagneret i det sidste årti. EU bør ikke blot øge udgifterne hurtigt og betydeligt, men også finde nye og mere innovative måder at bruge sine knappe forsknings- og udviklingsressourcer på. Derudover bør EU styrke sin evne til at udmønte forskningsresultaterne til samfundsmæssige og økonomiske fordele.

2.6 I de senere år har medlemsstaterne og EU taget en hel række initiativer til at gøre den offentlige forskning mere effektiv. Interesseparterne har peget på den ringe grad af koordination og integration mellem medlemsstaternes forsknings- og udviklingsprogrammer som en svaghed i EU's forsknings- og udviklingsindsats. Trods de senere års bestræbelser på at løse dette problem er forskningen i EU imidlertid fortsat stærkt opsplittet.

2.7 85 % af den offentlige forsknings- og udviklingsindsats programmeres, finansieres, overvåges og evalueres i dag på nationalt plan, og der er for lidt samarbejde og koordinering mellem de forskellige lande. Mindre end 6 % af de samlede investeringer i forskning og udvikling og kun 15 % af europæisk offentligt finansieret civil forskning og udvikling (hvoraf 10 % finansieres af mellemstatslige organisationer og ordninger og 5 % af EU's rammeprogram) finansieres i fællesskab på tværs af grænserne.

2.8 Det drejer sig ikke om at gennemføre al forskningsprogrammering i samarbejde og standse al national programmering. Problemet er snarere, at opsplitningen i den offentlige forskningsprogrammering inden for områder, som er af strategisk betydning for hele eller store dele af EU, betyder, at der ikke opnås de bedst mulige resultater. Dette koster Unionen dyrt og medfører, at EU's samfundsmæssige mål ikke nås.

2.9 Nogle af Europas største videnskabelige landvindinger har indebåret sammenlægning af offentlige midler til forskning og udvikling på tværs af grænserne, navnlig takket være etablering af fælles forskningsstrukturer (7). De fælles initiativer kunne imidlertid have haft større effekt, hvis der var blevet fokuseret målrettet på denne problematik, samtidig med at der var blevet udvist tilstrækkeligt politisk engagement, gennemsigtighed og smidighed. En udvidelse af antallet af disse initiativer og af det syvende rammeprogram giver ikke megen mening uden effektiv strategisk programmering på tværs af medlemsstaternes grænser.

2.10 Fælles programmering drejer sig om at ændre strukturerne i den europæiske forskningsverden. Det er en langsigtet og strategisk proces, hvis mål er at styrke Europas evne til at løfte større økonomiske og samfundsmæssige udfordringer, f.eks. klima- og energiproblemerne, der hænger sammen med hinanden. Fælles programmering handler om at opnå en strukturerende virkning, så de offentlige forskningsmidler udnyttes mere effektivt og får større effekt. Fælles programmering kræver, at medlemsstaterne er parate til at bevæge sig i retning af fastlæggelse og gennemførelse dels af fælles forskningsdagsordener med flerårige aktiviteter, der vedtages i fællesskab, dels af fælles finansieringsordninger.

2.11 Fælles programmering kræver en mentalitetsændring i medlemsstaterne. Frem for alt kræver det konkrete forpligtelser og tiltag fra medlemsstaternes side og en nytænkning og omlægning af den måde, de nationale forskningsprogrammer fastlægges og gennemføres på, så de omorienteres mod fælles mål. Derfor skal fælles programmering være en frivillig proces, der bygger på princippet om »variabel geometri« og fri adgang.

2.12 Den fælles programmering lægger ikke umiddelbart op til fællesskabsfinansiering, om end det syvende rammeprogram naturligvis kan fungere som en katalysator. Det gælder først og fremmest om, at medlemsstaterne lægger fælles strategier og samler nationale ressourcer i en fælles pulje. Samtidig udelukker dette ikke muligheden for supplerende EU-finansiering, alt afhængigt af merværdien, den europæiske dimension og den mulige strukturerende virkning af de pågældende initiativer.

2.13 Kommissionen foreslår en pragmatisk metode til at opnå fælles programmering inden for et begrænset antal aftalte områder. Metoden er baseret på erfaringerne med europæiske teknologifora, men tilpasset til offentlige forskningsprogrammer. Den omfatter forskellige trin, svarende til forskningsprogrammernes livscyklus, fra fastlæggelse af programmet over gennemførelse og overvågning til evaluering.

2.14 Fælles programmering kan blive lettere at gennemføre, hvis en række rammebetingelser er på plads: — enighed om en række fælles principper og procedurer for peer review (»de videnskabelige spilleregler«), — udvikling af fælles metoder til fremtidsstudier og til fælles evaluering af nationale og regionale programmer samt investeringer i særlige forskningsområder (»strategiske spilleregler«, der forudsætter smidighed og intuition i tilfælde af uforudsete omstændigheder), — opstilling af fælles principper for nationale og regionale myndigheders finansiering af forskning på tværs af grænserne (»de finansielle spilleregler«), — effektive foranstaltninger til beskyttelse af intellektuel ejendomsret samt formidling og optimal udnyttelse af forskningsresultater.

3. Generelle bemærkninger

3.1 EØSU hilser Kommissionens meddelelse velkommen. Efter udvalgets opfattelse er den foreslåede metode til gennemførelse af en grænseoverskridende strategisk styring af forsknings- og udviklingsindsatsen ikke blot ekstremt vigtig, det haster også med at få den implementeret for derved at fremskynde fremskridtet på forsknings- og udviklingsindsatsens centrale områder. I den henseende bifalder og støtter EØSU også konklusionerne fra mødet i Rådet (konkurrenceevne) den 2. december 2008 om emnet og tilslutter sig udsagnene på mødet.

3.2 Metoden indebærer en række betydelige fordele, idet den er lagt an på dels i kraft af en strategisk koordinering af de grundlæggende retningslinjer for forskningen at opnå så effektiv en udnyttelse af de offentlige midler som muligt, dels at forbedre medlemsstaternes forsknings- og udviklingskapaciteter i kraft af et udvidet internationalt samarbejde om forskningsprojekter inden for rammerne af en fælles programmering og fælles løsningsmodeller.

3.3 Udvalget glæder sig over resultaterne af den gennemførte konsekvensanalyse og det valg (blandt fire mulige), Kommissionen har truffet med hensyn til udformningen af den europæiske strategiplan, hvorved der opstilles et praktisk anvendeligt system, inden for hvis rammer medlemsstaterne vil få til opgave at udpege de konkrete områder, der skal være genstand for den fælles programmering.

3.4 EØSU bifalder i øvrigt, at det energiteknologiske område er blevet valgt som pilotprojekt for koordinationsindsatsen, og giver i sin udtalelse om SET-planen (8) projektet og den nye metode sin fulde støtte.

3.5 Det er EØSU's klare opfattelse, at der er behov for at udstikke strategiske retningslinjer, der modsvarer EU's politiske prioriteter.

3.6 Udvalget mener, at der i den forbindelse ikke bør satses for ensidigt på en top-down-tilgang. Der er – i betragtning af karakteristikaene ved de eksisterende internationale forskningsnetværk, der samler en lang række mindre forskningsmiljøer, og som delvis støttes af internationale agenturer som AIE – snarere behov for at tage bottom-up-princippet i anvendelse for at kunne inddrage de forskellige aktører i de berørte projekter og derved tage hensyn til deres strategiske interesser og behovet for en deling af de bedste forsknings- og udviklingskapaciteter. Internationale videnskabelige konferencer kan i den forbindelse fungere som fora, der vil kunne pålægges at udarbejde relevante forslag.

3.7 EØSU gør opmærksom på, at koordinationen ikke bliver nogen nem opgave, navnlig i betragtning af visse landes særinteresser og den manglende politiske vilje ikke blot til vidensdeling, men også til deling af kapaciteterne på forsknings- og udviklingsområdet. Åbenhed og gennemsigtighed er uundværlig, hvis løsningen af opgaven skal lykkes i praksis.

3.8 Udvalget anerkender og påskønner det brede spektrum af allerede eksisterende grænseoverskridende samarbejdsprojekter og fælles projekter og de fremragende resultater heraf og anbefaler, at de relevante erfaringer udmøntes inden for rammerne af det nye strategiske programmeringsbegreb. Der bør også drages en passende lære af fiaskoerne i forbindelse med udformningen af de fælles forskningsprogrammeringsprocesser.

3.9 Udvalget er helt enigt i, at det haster med at gennemføre planen og tilføre området flere menneskelige og økonomiske ressourcer, således at EU kan forbedre sin stilling og derfor også sin økonomiske konkurrencedygtighed i forhold til sine vigtigste konkurrenter, nemlig USA og de asiatiske lande. Samtidig hermed skal det imidlertid sikres, at det videnskabelige samarbejde, herunder navnlig med landene bag de pågældende økonomier og deres forskningsinstitutioner, ikke bringes i fare (9).

3.10 EØSU konstaterer samtidig, at gennemførelsen af en fælles programmering af de grænseoverskridende forsknings- og udviklingsaktiviteter bliver særdeles vanskelig, eftersom den vil kræve en ny og mere åben indstilling til samarbejde (10), hvilket ikke er nogen selvfølgelighed.

3.11 For at sikre en mere effektiv og hurtigere anvendelse af den erhvervede viden, hvilket er endemålet med den fælles programmering og forskningsbestræbelserne, er det absolut nødvendigt at inddrage den private sektor på passende måde i hele forløbet. Udvalget finder, at den fælles programmeringstilgang giver mulighed herfor. EØSU gør i øvrigt opmærksom på, at den private sektors deltagelse skaber en række problemer i forhold til forskningsresultaternes anvendelse, den intellektuelle ejendomsret mv. (11).

3.12 Innovationsprocessen, dvs. den konkrete anvendelse af den opnåede viden, afhænger af en række vidt forskellige lokale faktorer, f.eks. den eksisterende infrastruktur, adgangen til kapital, skatte- og afgiftsforhold, herunder skattemæssige incitamenter til visse investeringer, eller de berørte branchers erfaringer med tilsvarende investeringer. Der kan i den forbindelse også være tale om direkte incitamenter i form af skattefritagelser. For så vidt angår konkrete projekter, kan disse faktorer trække i hver sin retning.

4. Særlige bemærkninger

4.1 Det er selvsagt de vigtigste aktuelle samfundsmæssige udfordringer (klimaforandringerne, energieffektivisering, herunder produktion af vedvarende energi, sikkerhed, sundhed og den aldrende befolkning), der kommer i første række ved tilrettelæggelsen af programmeringen og i bestræbelserne på at finde fælles løsninger inden for rammerne af en fælles strategi, der er støttet på videnskabelige og teknologiske fremskridt med det formål at finde og gennemføre løsninger, der er tilstrækkeligt hurtige og effektive.

4.2 I den forbindelse er de vigtigste områder grundforskningen, der i strategisk henseende er det mest betydningsfulde, og som frem for alt finansieres af offentlige midler, gennemførelsen af den fælles strategiske planlægning og forskningsløsningerne. Navnlig er det vigtigt at styre den indledende fase i det enkelte projekt, især hvad angår udpegningen af, hvilke aktører der ønskes inddraget, og udarbejdelsen af en projektbeskrivelse, der motiverer de pågældende til at deltage.

4.2.1 Der er al mulig grund til ikke at udelukke den rene grundforskning. Dette område, hvor der ikke på forhånd kan regnes med konkret anvendelse af forskningsresultaterne, bør tværtimod inddrages. Historien viser, at det er grundforskningen, der har kunnet udmøntes i de største succes'er som f.eks. laseren, kvantemekanikken eller den elektromagnetiske teori.

4.3 Den foreslåede fælles strategiske programmering gennemføres og finansieres af de deltagende medlemsstater, men i den indledende fase af projekterne bør EU's organer fungere som igangsættere og især koordinatorer. Kommissionen og andre organisationer kan fungere som formidlere og bør være rede til at yde den nødvendige bistand til de medlemsstater, der deltager i fælles programmeringsinitiativer. Rådet bør herefter sikre en effektiv opfølgning på aktiviteterne. I kraft af denne åbne metode holdes medlemsstaterne orienteret om planlagte og igangværende initiativer.

4.4 Det er derudover også afgørende, at fælles programmering bygger på en realistisk og fleksibel fremgangsmåde og en trinvis proces, så der opnås størst mulig strukturerende effekt og samfundsmæssig virkning.

4.5 EØSU mener, at det er absolut nødvendigt at skabe arbejdsrammer af høj kvalitet om disse for Fællesskabet så centrale aktiviteter, således at medlemsstaterne og frem for alt deres forsknings- og udviklingsinstitutioner får incitamenter til at deltage, fordi det derved bliver muligt dels at skabe den nødvendige bottom-up-dynamik, dels at tilvejebringe den nødvendige finansiering. For at opnå dette bør Kommissionen snarest muligt igangsætte et samarbejde med interesseparterne på grundlag af de eksisterende fælles forskningsprogrammer. Det er helt nødvendigt at fremskaffe tilstrækkelig likvid kapital og skabe rammer for støtte.

4.6 Ved etableringen af arbejdsrammerne bør der ikke blot tages hensyn til faktorer, der vil kunne virke støttende i kraft af synergieffekter, men der bør ligeledes foretages en detaljeret analyse af de risici, der truer den fælles programmering af forsknings- og udviklingsindsatsen i EU og den konkrete udmøntning af resultaterne heraf. En undervurdering af disse risici vil kunne medføre, at der ikke vil kunne indhøstes resultater i realiseringsfasen af ellers lovende projekter. Meddelelsen og dens ledsagedokumenter viser, at Kommissionen har taget disse faktorer i betragtning med den fornødne alvor.

4.7 SET-planen bør som pilotprojekt følges nøje, og de forløb, der igangsættes i sammenhæng hermed, bør analyseres med det formål lokalt at kunne forbedre den strategiske programmering af det grænseoverskridende samarbejde på forsknings- og udviklingsområdet. For det europæiske forsknings- og udviklingsmiljø er der her tale om en erfaringsbaseret læringsproces.

4.8 Tilrettelæggelsen af den grænseoverskridende forsknings- og udviklingsindsats' nye organisationsstrukturer bør ske på de områder, hvor den giver en klar merværdi for EU som helhed og er en indiskutabel fordel. Derudover mener EØSU, at det er absolut nødvendigt fuldt ud at udnytte potentialet i de organisationsstrukturer, der har stået deres prøve (enten i kraft af deres videnskabelige resultater eller internationale samarbejde), eller som vil kunne videreudvikles effektivt.

4.9 Udvalget finder Kommissionens opdeling af den fælles programmering og gennemførelsen heraf i tre faser fornuftig.

4.9.1 Der bør i første omgang udvikles en fælles vision, der skal omfatte de(t) langsigtede mål, og som bør bekræftes på politisk plan. Visionen bør udformes på grundlag af pålidelig dokumentation og høringer af de berørte parter, herunder navnlig videnskabelige kredse og erhvervslivet, samt en fælles evaluering af eksisterende programmer og kapaciteter.

4.9.2 Når visionen ligger fast, bør der udarbejdes en strategisk forskningsdagsorden med specifikke, målelige, gennemførlige, realistiske og tidsbaserede mål (SMART). Forskningsdagsordenen bør sikre, at projektet får tilført de nødvendige menneskelige, økonomiske og strukturelle ressourcer, og derved i kraft af det fornødne kendskab til den sammenhæng, dette indgår i inden for et givent forskningsområde, muliggøre en optimal forberedelse heraf.

4.9.3 Gennemførelsen af forskningsdagsordenen kræver, at samtlige offentlige forskningsinstrumenter (nationale og regionale forskningsprogrammer, mellemstatslige forskningsorganisationer og -samarbejdsordninger, forskningsinfrastrukturer, mobilitetsordninger mm.) udnyttes og styrkes. Den kan eventuelt omfatte EU-finansiering og –instrumenter under rammeprogrammet. Der bør løbende føres tilsyn med gennemførelsen, resultaterne bør evalueres jævnligt, og der bør aflægges rapport herom på politisk plan.

4.10 Eftersom de fælles programmeringsprojekter ligesom den europæiske forskningsinfrastruktur vil blive finansieret af medlemsstaterne, er det afgørende at koordinere finansieringen. Udvalget understreger, at det er nødvendigt at skabe tilstrækkelige synergieffekter mellem den europæiske forskningsinfrastruktur, den fælles programmering og det syvende rammeprogram. EØSU bemærker samtidig, at en række medlemsstater ikke behandler de pågældende initiativer med den fornødne seriøsitet.

4.11 Udvalget bifalder nedsættelsen af »Gruppen på højt plan for fælles programmering«, der efter en bred høring af de forskellige regionale, nationale og europæiske videnskabelige miljøer og eventuelt af den private sektor skal indkredse emnerne for den fælles programmering. Efterfølgende bør Rådet på baggrund af et kommissionsforslag herom være i stand til at vedtage fælles programmeringsaktiviteter senest i 2010.

Bruxelles, den 25. marts 2009 Mario SEPI Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Rådet for Den Europæiske Union, den 3. december 2008, (16.12) 16775/08, forsk. 411, konkurr. 551, bilag:

(2) Jf. navnlig EØSU's udtalelse INT/461: CESE 1021/2009 af 11.6.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(3) Jf. navnlig EØSU's udtalelse INT/448: CESE 330/2009 af 26.2.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(4) Jf. navnlig EØSU's udtalelse INT/448: CESE 330/2009 af 26.2.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(5) Jf. EØSU's udtalelse INT/450 af 15.1.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(6) Ud over nærværende meddelelse har Kommissionen i år vedtaget:

— Henstilling fra Kommissionen om forvaltning af immaterielle ejendomsrettigheder ved overførsel af viden og en kodeks for god praksis for universiteter og andre offentlige forskningsorganer (KOM(2008) 1329 endelig) (foreligger d.d. ikke på dansk)

— En meddelelse om »Bedre karrieremuligheder og øget mobilitet« (KOM(2008) 317 af 23.5.2008;

Desuden er Kommissionen i færd med at udarbejde forslag til en rådsforordning om EF-rammebestemmelser for en europæisk forskningsinfrastruktur (ERI) og en meddelelse om en strategisk europæisk ramme for internationalt samarbejde inden for videnskab og teknologi.

(7) Jf. navnlig EØSU's udtalelse INT/450: CESE 40/2009 – 2008/0148 (CNS) af 15.1.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(8) EØSU's udtalelse af 9.7.2008 om en »Strategisk energiteknologiplan for EU« (EUT C 27 af 3.2.2009, s. 53).

(9) Jf. navnlig EØSU's udtalelse INT/461: CESE 1021/2009 af 11.6.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(10) Jf. navnlig EØSU's udtalelse INT/448: CESE 330/2009 af 26.2.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(11) Jf. navnlig EØSU's udtalelse INT/448: CESE 330/2009 af 26.2.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).