om ændring af forordning (EU) 2017/2107 om fastsættelse af de forvaltnings-, bevarelses- og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i konventionsområdet for Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) og forordning (EU) ../2022 om indførelse af en flerårig forvaltningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet

Forslaget supplerer forordning (EU) 2017/2403 om en bæredygtig forvaltning af de eksterne fiskerflåder som, hvori det fastsættes, at EU-fiskerfartøjer er omfattet af RFFO'ers særlige fiskeritilladelser. Forslaget supplerer desuden Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 vedrørende ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, hvorved ICCAT's liste over fartøjer, der udfører ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri), opføres på Unionens liste over IUU-fartøjer.

Forslaget er i overensstemmelse med del VI (den eksterne politik) i forordning (EU) nr. 1380/2013 om den fælles fiskeripolitik, hvori det fastsættes, at Unionen udøver sit eksterne fiskeri i overensstemmelse med sine internationale forpligtelser og politikmål. Dette omfatter aktivt at støtte og bidrage til arbejdet i internationale fiskeriorganisationer, bl.a. regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO'er), og at samarbejde, herunder gennem Det Europæiske Fiskerikontrolagentur, med tredjelande og internationale fiskeriorganisationer, bl.a. RFFO'er, om at styrke overholdelsen af foranstaltningerne.

Forslaget er i overensstemmelse med forordning (EU) 2017/2107 og ændrer nævnte forordning med de seneste ICCAT-henstillinger, der vedrører følgende, som endnu ikke er gennemført i EU-retten: foranstaltninger vedrørende tropisk tunfisk, nordlig og sydlig hvid tun, atlantisk sejlfisk, blå og hvid marlin, indberetning af data om sejlfiskarter og kortfinnet makohaj samt sundhed og sikkerhed for observatører i ICCAT's regionale observatørprogrammer, videnskabelige observatørers ansvar og en ajourført liste over ICCAT-arter. Derudover omfatter forslaget også en ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om indførelse af en flerårig forvaltningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, om ændring af forordning (EF) nr. 1936/2001, forordning (EU) 2017/2107 og forordning (EU) 2019/833 og om ophævelse af forordning (EU) 2016/1627, som ligger uden for anvendelsesområdet for forordning (EU) 2017/2107.

Ved artikel VIII, stk. 2, i ICCAT-konventionen fastsættes, at ICCAT-henstillinger finder anvendelse på alle kontraherende parter seks måneder efter datoen for ICCAT-Kommissionens meddelelse om henstillingerne, og at de kontraherende parter er forpligtet til at gennemføre dem.

ICCAT har beføjelse til at vedtage afgørelser (henstillinger) om bevarelse og forvaltning af de fiskerier, der hører under organisationens kompetenceområde, som er bindende for de kontraherende parter. Disse henstillinger er hovedsagelig rettet til konventionens kontraherende parter, men omfatter også forpligtelser for operatører (f.eks. fartøjsførere). De finder udelukkende anvendelse på ICCAT-konventionsområdet, som omfatter det åbne hav og de kontraherende parters eksklusive økonomiske zoner.

Hovedformålet med forslaget er at gennemføre de ændringer af bevarelses- og håndhævelsesforanstaltningerne, som Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet ("ICCAT") vedtog på sine årsmøder i 2006, 2016, 2017, 2018, 2019 og 2021, i EU-retten.

EU-medlemsstaternes nationale eksperter og repræsentanter for erhvervslivet blev hørt både forud for årsmøderne i ICCAT, på hvilke ovenstående henstillinger blev vedtaget, og under ICCAT-forhandlingerne.

Med forslaget sikres det, at Unionens ICCAT-forpligtelser opfyldes, uden at det går ud over, hvad der er nødvendigt for at opfylde dette mål.

Forslaget er baseret på artikel 43, stk. 2, i TEUF, eftersom det indeholder bestemmelser, der er nødvendige for at opfylde den fælles fiskeripolitiks mål.

om ændring af forordning (EU) 2017/2107 om fastsættelse af de forvaltnings-, bevarelses- og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i konventionsområdet for Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) og forordning (EU) ../2022 om indførelse af en flerårig forvaltningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet

Desuden indeholder forslaget også en ændring af Kommissionens beføjelser til at ændre forordning (EU) 2017/2107 efter efterfølgende ændringer vedtaget af ICCAT vedrørende: i) kapacitetsbegrænsninger for tropisk tun og rapporteringen om de årlige planer for fiskerikapacitet for arten ii) årlig kvoteoverførsel for storøjet tun, nord- og sydatlantisk hvid tun og nord- og sydatlantisk sværdfisk iii) forvaltningsplaner for anordninger til tiltrækning af fisk iv) antal instrumentbøjer v) krav vedrørende FAD'er vi) oplysninger, som fartøjer skal indgive om FAD'er vii) perioder, hvor FAD'er er forbudt viii) begrænsning af antallet af fartøjer, der fisker efter nordatlantisk hvid tun ix) forvaltningsplanen for nordatlantisk sværdfisk x) betingelser for tilladelse til at fange og beholde kortfinnet makohaj om bord xi) krav, som har til formål at sikre, at havskildpadders overlevelseschancer øges mest muligt xii) mindste procentdel af fangstrejserne, der skal være omfattet af observatørdækning, og måling heraf samt xiii) listen over ICCAT-arter.

For så vidt angår hajer, indeholder forslaget ajourførte bestemmelser vedrørende indsamling af data om kortfinnet makohaj og andre hajer i henhold til ICCAT-henstilling 19-06, 19-07 og 19-08. Desuden indeholder forslaget, i henhold til ICCAT's henstillinger (16-14, 16-15, 18-10 og 19-10), bestemmelser vedrørende hyppigheden af fremsendelse af data for notfartøjer, nye bestemmelser vedrørende ICCAT's register over transportfartøjer og medlemsstaternes forpligtelser til medtage observatører inden for rammerne af ICCAT's regionale observatørprogram, herunder minimumsobservatørdækning.

Forslaget vedrører et antal bestemmelser, som omfatter ICCAT's henstillinger, herunder: i) definitioner af hjælpefartøjer og anordninger til tiltrækning af fisk (FAD'er), sæt i forbindelse med en FAD, flydende genstand og bøje i drift i henhold til ICCAT-henstilling 19-02 ii) for tropisk tun, kapacitetsbegrænsninger og forbud mod udsmid fra notfartøjer, som skal gennemføres i EU-retten i henhold ICCAT-henstilling 17-01 iii) nye bestemmelser for udsætningen af FAD'er og observatørdækning i henhold til ICCAT-henstilling 19-02 iv) bestemmelser vedrørende nord- og sydatlantisk hvid tun i henhold til ICCAT-henstilling 16-06 og 16-07, herunder bestemmelser om overførsel samt en overførsel for nord- og sydatlantisk sværdfisk i henhold til ICCAT-henstilling 17-02 og 17-03 v) bestemmelser vedrørende indsamling af data om atlantisk sejlfisk, sejlfiskarter og marlinarter i henhold til ICCAT-henstilling 16-11, 18-05 og 19-05 og vi) bestemmelser om overførsel for storøjet tun i henhold til ICCAT-henstilling 21-01.

"24) "anordning til tiltrækning af fisk" (FAD): en permanent, halvpermanent eller midlertidig genstand, konstruktion eller anordning fremstillet af et hvilket som helst menneskeskabt eller naturligt materiale, der udsættes og/eller spores og anvendes til at tiltrække fisk med henblik på efterfølgende fangst. FAD'er kan enten være forankrede (aFAD'er) eller drivende (dFAD'er)"

(4)Visse bestemmelser i ICCAT-henstillingerne vil sandsynligvis blive ændret på ICCAT's kommende årsmøder på grund af indførelsen af nye tekniske foranstaltninger og forvaltningsforanstaltninger for de fiskerier, der er omfattet af ICCAT-konventionen. For hurtigt at kunne gennemføre kommende ændringer af ICCAT's henstillinger i EU-retten, før fangstsæsonen indledes, bør beføjelsen til at vedtage retsakter derfor delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, for så vidt angår følgende aspekter: kapacitetsbegrænsninger for tropisk tun og rapporteringen om de årlige planer for fiskerikapacitet for arten, årlig overførsel for storøjet tun, nord- og sydatlantisk hvid tun og nord- og sydatlantisk sværdfisk, forvaltningsplaner for anordninger til tiltrækning af fisk (FAD'er), antal instrumentbøjer, krav vedrørende FAD'er oplysninger, som fartøjer skal indgive om FAD'er, perioder, hvor FAD'er er forbudt, begrænsning af antallet af fartøjer, der fisker efter nordatlantisk hvid tun, forvaltningsplan for nordatlantisk sværdfisk, betingelser for tilladelse til at fange og beholde kortfinnet makohaj om bord, krav, som har til formål at sikre, at havskildpadders overlevelseschancer øges mest muligt, mindste procentdel af fangstrejserne, der skal være omfattet af observatørdækning, og måling heraf samt ændring af listen over ICCAT-arter.

(2)Forordning (EU) 2017/2107 bør derfor ændres med henblik på at gennemføre ICCAT-foranstaltninger for tropisk tun, nordlig og sydlig hvid tun, atlantisk sejlfisk, blå og hvid marlin, indberetning af data om sejlfiskarter, kortfinnet makohaj samt observationsprogrammer, videnskabelige observatørers ansvar og en ajourført liste over ICCAT-arter i EU-retten.

(1)Siden vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2107 har Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) på sine årsmøder i 2017, 2018, 2019 og 2021 vedtaget en række juridisk bindende foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcer under sit kompetenceområde. Desuden har EU endnu ikke gennemført juridisk bindende foranstaltninger, som blev vedtaget på ICCAT's årsmøde i 2006 vedrørende opdræt af almindelig tun.

2. Medlemsstaterne sikrer, at den samlede kapacitet af deres flåde af langline- og notfartøjer forvaltes i overensstemmelse med den årlige kapacitets-/fiskeriplan, særlig når det drejer sig om at begrænse fangsten af tropisk tun, i overensstemmelse med de i henhold til EU-retten fastsatte fangstbegrænsninger.

2. Ingen tropisk tun fanget af et EU-notfartøj må smides ud i løbet af et sæt, når først nettet er helt lukket, og når mere end halvdelen af nettet er blevet halet ind. Hvis der er et teknisk problem i forbindelse med proceduren for lukning eller indhaling af nettet, således at denne regel ikke kan anvendes, bestræber besætningen sig på at sætte tunen ud igen hurtigst muligt.

3. Uanset stk. 1 er det tilladt at smide tropisk tun ud i følgende tilfælde:

a) når fartøjsføreren fastslår, at de fangede tropiske tun er viklet ind i eller mast i notfartøjets net, eller er beskadiget som følge af angreb, eller er døde eller nedbrudt i nettet på grund af fejl på redskaber, som har forhindret den normale aktivitet, når det gælder indhaling af nettet, fiskeri og udsætning af fisk i levende tilstand

b) når fartøjsføreren fastslår, at de tropiske tun er blevet er fanget ved det sidste sæt på en fangstrejse, og der ikke er tilstrækkelig lagringskapacitet til at opbevare de tun, der er fanget ved det sidste sæt. Disse tun må kun smides ud, hvis det er muligt at sætte fisken ud levende, og under forudsætning af, at der ikke udøves andet fiskeri, før tunene om bord på fartøjet er landet eller omladet.

4. Fiskerfartøjets fører rapporterer alt udsmid, som observeres, til sin flagmedlemsstat. Medlemsstaterne sender udsmidsrapporterne til Kommissionen som en del af deres opgave I- og II-data."

(4)Artikel 7 ændres således:

a) Stk. 2 affattes således:

"2. Store fiskerfartøjer, der ikke er opført i ICCAT's register over fartøjer med tilladelse til at fiske efter tropisk tun, herunder hjælpefartøjer, må ikke fiske efter, opbevare om bord, omlade, transportere, overføre, forarbejde eller lande tropisk tun fra ICCAT-konventionsområdet eller yde nogen form for støtte til disse aktiviteter, herunder udsætte og opsamle FAD'er og/eller bøjer. Artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 finder ikke anvendelse i sådanne tilfælde."

b) Stk. 3 tilføjes:

"3. EU-fiskerfartøjer, som ikke har tilladelse til at fiske efter tropisk tun i henhold til artikel 6 i denne forordning, kan få tilladelse til at fange tropisk tun som bifangst i overensstemmelse med en øvre grænse for bifangster om bord, som fastsættes for sådanne fartøjer. Medlemsstaterne meddeler, som led i deres årsrapport, Kommissionen den øvre grænse for bifangster, der er tilladt for deres fartøjer, og oplyser, hvordan de sikrer overholdelse af denne begrænsning."

(5)Artikel 8 affattes således:

"Medlemsstaterne sender senest den 30. juni hvert år Kommissionen listen over fartøjer med tilladelse, der fører deres flag, og som har fisket efter tropisk tun i ICCAT-konventionsområdet eller (for hjælpefartøjer) tilbudt nogen form for støtte til fiskeriet i det foregående kalenderår. For notfartøjer omfatter denne liste også hjælpefartøjer, som har støttet fiskeriet, uanset hvilket flag de fører. Kommissionen sender senest den 31. juli hvert år ICCAT's sekretariat meddelelse om de lister, den har modtaget fra medlemsstaterne."

(6)Som artikel 8a indsættes:

"Artikel 8a

Underskud og overskud af storøjet tun

1. Enhver uudnyttet del af eller overskridelse af en medlemsstats årlige kvote/fangstbegrænsning kan lægges til/skal trækkes fra den respektive kvote/fangstbegrænsning, alt efter hvad der er tilfældet, i løbet af eller før justeringsåret i henhold til ICCAT's gældende henstillinger for storøjet tun.

2. Det maksimale underskud, som en medlemsstat kan overføre i et givet år, må ikke overstige den mængde, som ICCAT har tilladt i det pågældende år."

(7)Artikel 9 ændres således:

a) Stk. 4 affattes således: