ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Ajourføring af indtægterne som følge af ikrafttrædelsen den 1. juni 2021 af Rådets afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053 om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter, det reviderede overslag over egne indtægter og andre indtægter

Under henvisning til:

–traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 314, sammenholdt med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106a,

–Rådets afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053 af 14. december 2020 om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter, der trådte i kraft den 1. juni 2021,

–Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (…), særlig artikel 44,

–Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2021, der blev vedtaget den 18. december 2020,

–ændringsbudget nr. 1/2021, der blev vedtaget den 18. maj 2021,

–forslag til ændringsbudget nr. 1/2021, der blev vedtaget den 22. januar 2021, og

–forslag til ændringsbudget nr. 3/2021, der blev vedtaget den 15. april 2021,

forelægger Europa-Kommissionen hermed Europa-Parlamentet og Rådet forslag til ændringsbudget nr. 4/2021 til budgettet for 2021.

ÆNDRINGER I OVERSIGTEN OVER INDTÆGTER EFTER SEKTION

Ændringerne i den almindelige oversigt over indtægter og i sektion III findes på EUR-Lex ( https://eur-lex.europa.eu/budget/www/index-da.htm ).

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. Introduction

2. Update of revenue

2.1 Overall impact of DAB 4/2021 on the distribution of total own resources payments between Member States

2.2 Revision of the forecasts of TOR, VAT and GNI bases

2.3 Adjustment of the collection costs for TOR for the year 2021
om udøvelsen af de beføjelser til at vedtage delegerede retsakter, der er tillagt Kommissionen i henhold til artikel 26 i direktiv 2012/18/EU om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer

Rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om udøvelsen af de beføjelser til at vedtage delegerede retsakter, der er tillagt Kommissionen i henhold til artikel 26 i direktiv 2012/18/EU om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer

1. INDLEDNING

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/18/EU af 4. juli 2012 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer og om ændring og efterfølgende ophævelse af Rådets direktiv 96/82/EF (Seveso III-direktivet) søger at reducere sandsynligheden for og konsekvenserne af industriulykker med henblik på øget beskyttelse af borgere, lokalsamfund og miljøet.

I henhold til direktivets artikel 25 tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter med henblik på tilpasning af bilag II-VI til den tekniske udvikling. Disse bilag anfører, hvilke oplysninger der skal indgå i sikkerhedsrapporten, strategien for forebyggelse af større uheld og beredskabsplaner for Seveso-virksomheder, de oplysninger, der skal stilles til rådighed for offentligheden, og de kriterier, der udløser medlemsstaternes forpligtelse til at indberette et større uheld til Kommissionen.

2. RETSGRUNDLAG

Denne rapport forelægges i medfør af artikel 26, stk. 2, i direktiv 2012/18/EU, hvorved Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i en periode på fem år fra den 13. august 2012 og pålægges at udarbejde en rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest ni måneder inden udløbet af den femårige periode. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse i henhold til artikel 26. Den foregående rapport udkom i 2017. Denne evalueringsrapport dækker derfor perioden 2017-2021.

3. UDØVELSE AF DE DELEGEREDE BEFØJELSER

Det blev i sin tid anset for nødvendigt at tillægge Kommissionen beføjelse til at tilpasse et antal bestemmelser i Seveso III-direktivet til den tekniske udvikling.

I perioden 2017-2021 har Kommissionen ikke udøvet de delegerede beføjelser, da der ikke er sket nogen åbenlys teknisk udvikling, som kræver tilpasning af de relevante bilag vedrørende de oplysninger, der skal behandles/medtages i sikkerhedsrapporter, planer for forebyggelse af større uheld eller beredskabsplaner, eller vedrørende de oplysninger, der skal gøres offentligt tilgængelige, og de kriterier, der udløser en forpligtelse for medlemsstaterne til at underrette Kommissionen om et større uheld.

4. KONKLUSION

Gennem de seneste fem år har Kommissionen ikke udøvet de delegerede beføjelser, den er tillagt ved direktiv 2012/18/EU. Den opfordrer Europa-Parlamentet og Rådet til at tage denne rapport til efterretning.
INDHOLDSFORTEGNELSE

Indledning

1.Resumé af medlemsstaternes rapporter

1.1.Statistikker over virksomheder

1.1.1.Antal virksomheder

1.1.2.Eksterne beredskabsplaner

1.1.3.Information til offentligheden

1.1.4.Inspektioner

1.1.5.Driftsforbud, sanktioner og andre tvangsforanstaltninger

1.2.Statistikker over større uheld

2Vejen frem til at forbedre forebyggelsen af industriuheld

3Konklusioner





Indledning

Større uheld med farlige stoffer udgør en betydelig trussel mod mennesker og miljøet. Sådanne uheld forårsager desuden betydelige økonomiske tab og forstyrrer den bæredygtige vækst. Samtidig spiller kemikalier en afgørende rolle i det meste af vores dagligdag, da de indgår i stort set alle produkter, vi bruger, bidrager til vores velbefindende, beskytter vores sundhed og trivsel eller løser nye udfordringer gennem innovation. For at minimere de dertil knyttede risici er der behov for at indføre foranstaltninger, som kan forebygge større uheld og sikre, at der er et passende beredskab på plads, hvis sådanne uheld alligevel skulle ske.

I meddelelsen om den europæiske grønne pagt kræves det, at Kommissionen intensiverer sit arbejde sammen med medlemsstaterne for at forbedre forebyggelse af industriulykker. I handlingsplanen for nulforurening har Kommissionen desuden meddelt, at den vil fortsætte med at støtte medlemsstaterne, f.eks. hvad angår en vurdering af virksomheders risici for at intensivere forebyggende foranstaltninger og konsekvenserne af eventuelle uheld.

Direktiv 2012/18/EU om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer ("Seveso-III-direktivet") fastlægger de relevante rammer for risikostyringsforanstaltninger for at forebygge større uheld og begrænse deres konsekvenser. Det er den seneste udgave af "Seveso-ret" og trådte i kraft den 1. juni 2015. Sammenlignet med dets forgængere skærpes bestemmelserne om offentlig deltagelse og oplysninger, fysisk planlægning og offentlighedens adgang til klage og domstolsprøvelse, og der indføres strengere inspektionsstandarder for at sikre, at sikkerhedsreglerne bliver gennemført effektivt.

Medlemsstaterne aflægger rapport til Kommissionen hvert fjerde år, jf. artikel 21, stk. 2. Denne rapport indeholder et resumé af, hvad medlemsstaterne har indsendt for perioden 2015-2018, jf. artikel 29 (på det tidspunkt var Det Forenede Kongerige stadig medlem af den Europæiske Union).
Tilladelser efter forordning (EU) 2019/125

I artikel 11, stk. 1, og artikel 16, stk. 1, i forordningen kræves der en tilladelse til eksport() af varer, der er opført i henholdsvis bilag III og bilag IV.

Bilag III indeholder en liste over visse varer, der kan anvendes til tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf. Varerne i bilag III henhører under følgende overskrifter: varer konstrueret til at indskrænke menneskers frihed, våben og anordninger konstrueret med henblik på bekæmpelse af optøjer eller selvforsvar samt våben og udstyr til bekæmpelse af optøjer eller til selvforsvar ved spredning af kemiske midler, der forårsager lammelse eller irritation, og beslægtede stoffer.

Bilag IV indeholder en liste over kemikalier, der kan anvendes i dødssprøjter.

Medmindre den generelle EU-eksporttilladelse i bilag V anvendes til eksport af varer, der er opført i bilag IV, skal eksporttilladelsen indhentes hos de kompetente myndigheder i den berørte medlemsstat, jf. listen i bilag I til forordningen.

Eksport til bestemmelsessteder, der er opført i den generelle EU-eksporttilladelse, kan normalt finde sted, uden at der skal indhentes en individuel eller global tilladelse fra en medlemsstat. Tilgangen har hidtil været at medtage et ikke-EU-land i bilag V, hvis det pågældende land har ratificeret en relevant international aftale med en forpligtelse til at afskaffe dødsstraf for alle forbrydelser. For lande, der ikke er medlemmer af Europarådet, betyder det, at det pågældende land skal have ratificeret den anden valgfrie protokol til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder (ICCPR) uden forbehold.

Er der imidlertid begrundet mistanke om eksportørens evne til at overholde betingelserne for tilladelsen eller eksportkontrollovgivningen, kan den kompetente myndighed forbyde eksportøren at anvende den generelle EU-eksporttilladelse.

I henhold til artikel 20, stk. 2, i forordning (EU) 2019/125 kan en eksporttilladelse, der udstedes af en medlemsstat, være en individuel tilladelse (tilladelse med henblik på eksport til en slutbruger eller modtager i et ikke-EU-land) eller en global tilladelse (tilladelse med henblik på eksport til en eller flere bestemte slutbrugere eller distributører i et eller flere bestemte ikke-EU-lande)().

Forordningens artikel 3, 4 og 5 forbyder henholdsvis eksport, import og transit af varer, der er opført i bilag II. De kompetente myndigheder kan indrømme en undtagelse fra forbuddet, men kun hvis det kan godtgøres, at de pågældende varer udelukkende vil blive anvendt til offentlig udstilling på et museum (enten i et ikke-EU-land eller i overensstemmelse med artikel 4 i en medlemsstat) på grund af deres historiske betydning.
RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET

Årlig overvågningsrapport om gennemførelsen af støtteprogrammet for strukturreformer 2019

INDLEDNING

Europa-Kommissionen har siden 2017 forvaltet støtteprogrammet for strukturreformer (SRSP). Støtteprogrammet for strukturreformer har et budget på 222,8 mio. EUR og støtter medlemsstaterne i at udforme og gennemføre institutionelle, administrative og vækstfremmende reformer.

Strukturreformer er i sagens natur komplekse processer, og deres udformning og gennemførelse kræver højt specialiserede kundskaber og færdigheder på alle stadier. Desuden mangler nogle af medlemsstaterne kapacitet til at tackle de administrative, økonomiske og sociale udfordringer, der opstår som følge af strukturreformer.

Formålet med støtteprogrammet for strukturreformer er at hjælpe medlemsstaterne med at tackle disse udfordringer og styrke deres kapacitet til at udarbejde og gennemføre vækstfremmende reformer. Dette bidrager til at styrke de offentlige institutioner og forvaltninger og forbedre styringsprocesser, resultatopnåelse og modstandsdygtighed i økonomien og i samfundet som helhed. Målet er at styrke samhørigheden og forbedre konkurrenceevnen, produktiviteten, bæredygtig vækst samt jobskabelse og investeringer.

Denne rapport giver et overblik over de foranstaltninger, der har modtaget støtte under SRSP 2019. Den beskriver forløbet for udvælgelse og gennemførelse af projekter og redegør for de resultater, der hidtil er opnået under SRSP for 2017, 2018 og 2019.

GENNEMFØRELSEN AF SRSP 2019

2019 var det tredje år, hvor der blev gennemført aktiviteter under SRSP. Ligesom de to første år viste det tredje år, at der blandt medlemsstaterne er stor efterspørgsel efter programmet: 27 medlemsstater indgav i alt 580 støtteanmodninger til et samlet anslået beløb på næsten 2½ gange det disponible SRSP-budget for 2019.

Kommissionen vurderede medlemsstaternes anmodninger i forhold til de principper og kriterier, der er fastsat i SRSP-forordningen, og udvalgte 263 anmodninger fra 26 medlemsstater.

De udvalgte anmodninger fordeler sig på følgende større politikområder:

·27 % – arbejdsmarked, uddannelse, sundhed og socialpolitik

·23 % – vækst og erhvervsklima (omfatter tillige klima og miljø)

·18 % – styring og offentlig forvaltning

·17 % – finansielle tjenesteydelser og adgang til finansiering samt

·15 % – forvaltning af statsmidler og offentlig finansforvaltning.

Støtteforanstaltningerne har primært til formål at:

·digitalisere den offentlige forvaltning (12 %)

·styrke almen uddannelse og erhvervsuddannelse (8 %)
Finansielle oplysninger om Den Europæiske Udviklingsfond Den Europæiske Udviklingsfond (EUF): overslag over forpligtelser, betalinger og bidrag fra parterne i Den Europæiske Udviklingsfond for 2021, 2022 og 2023 og ikkebindende overslag for årene 2024-2025

1.Forord

Som fastsat i artikel 19, stk. 2, i Rådets forordning (EU) 2018/1877 om finansforordningen for 11. Europæiske Udviklingsfond (i det følgende benævnt "finansforordningen for 11. EUF") fremlægger Kommissionen i dette dokument skøn over forpligtelser, betalinger og bidrag for perioden 2021-2023 under hensyntagen til Den Europæiske Investeringsbanks ("EIB") overslag.

Dette dokument indeholder prognosen for den finansielle gennemførelse af EUF'erne (8.-11.) for 2021-2023. Desuden fremsættes ikkebindende skøn over EUF-bidragene fra parterne i Den Europæiske Udviklingsfond for årene 2024-2025.

Parterne i Den Europæiske Udviklingsfond betaler deres bidrag til de instrumenter under 9., 10. og 11. EUF, som EIB forvalter (investeringsfaciliteten og rentegodtgørelser), direkte til EIB.

2.Indledning

Kommissionen og EIB har ajourført deres overslag over forpligtelser og betalinger for 2021, 2022 og 2023 for hvert enkelt af landene i Afrika, Caribien og Stillehavet ("ACS") og de oversøiske lande og territorier ("OLT"). Navnlig overslagene over betalingerne er blevet udarbejdet med henblik på at hjælpe parterne i Den Europæiske Udviklingsfond ("EUF") til så nøjagtigt som muligt at vurdere de beløb, de skal afsætte i deres nationale budgetter, og samtidig sikre, at der er tilstrækkelige finansielle ressourcer til rådighed for EUF, således at problemer med manglende likviditet kan undgås.

I henhold til artikel 19, stk. 2, i finansforordningen for 11. EUF er skønnene over forpligtelser og betalinger blevet ajourført på grundlag af de seneste overslag.

Nedenstående graf giver et generelt overblik over udviklingen i bruttoforpligtelser og -betalinger fra 1999 til 2020 og den forventede udvikling for perioden 2021-2023 (kumulerede beløb for Kommissionen og EIB).

Udviklingen i EUF's bruttoforpligtelser og -betalinger siden 1999 (mio. EUR)

*Overslag for perioden 2021-2023.

Bemærk: Tal for gennemførelsen af de europæiske udviklingsfonde indtil 31. december 2020 (forpligtelser og betalinger) og overslag for 2021-2023.
·På grundlag af resultaterne af konsekvensanalysen overveje at foreslå juridisk bindende mål inden for rammerne af naturgenopbygningsloven, for at begrænse dræning af vådområder og organisk jord og genoprette forvaltede og drænede tørveområder med henblik på at opretholde og øge jordbundens kulstoflagre, minimere oversvømmelses- og tørkerisici og øge biodiversiteten under hensyntagen til disse måls konsekvenser for fremtidige initiativer inden for kulstoflandbrug og landbrugs- og skovbrugsproduktionssystemer. Desuden er EU forpligtet til at beskytte vådområder og tørveområder i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningen om strategiske planer under den fælles landbrugspolitik.

·Bidrage til vurderingen af tørveområdernes tilstand inden for rammerne af initiativet "Global Peatlands Initiative" , som FAO og UNEP er vært for .

·Kommissionen vil overveje foranstaltninger, eventuelt inden for rammerne af loven om genopretning af naturen, for at øge biodiversiteten i landbrugsarealer, der kan bidrage til at bevare og øge jordbundens organiske kulstofindhold.

·Deltage i det internationale initiativ "4 per 1000" for at øge jordbundens kulstofindhold i landbrugsjord.

·Udvikle en langsigtet vision for bæredygtige kulstofcyklusser (herunder opsamling, lagring og anvendelse af CO2) i en klimaneutral økonomi i EU. Som led heri vil Kommissionen fremlægge en meddelelse om genopretning af bæredygtige kulstofcyklusser i 2021 og fremlægge EU's initiativ vedrørende kulstofbindende dyrkning og et lovgivningsforslag om certificering af kulstoffjernelse i 2022 for at fremme en ny grøn forretningsmodel, der belønner arealforvaltere, såsom landbrugere og skovbrugere, for klimavenlig praksis.
Under henvisning til:

–traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 314, sammenholdt med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106a,

–Rådets afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053 af 14. december 2020 om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter, der trådte i kraft den 1. juni 2021,

–Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (…), særlig artikel 44,

–Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2022, der blev vedtaget den 24. november 2021, og

–ændringsbudget nr. 1/2022, der blev vedtaget den 5. april 2022,

forelægger Europa-Kommissionen hermed Europa-Parlamentet og Rådet forslag til ændringsbudget nr. 2 til budgettet for 2022.

ÆNDRINGER I OVERSIGTEN OVER INDTÆGTER OG UDGIFTER EFTER SEKTION

Ændringerne i den almindelige oversigt over indtægter og i sektion III kan ses på EUR-Lex ( https://eur-lex.europa.eu/budget/www/index-da.htm ).

BEGRUNDELSE

Formålet med forslag til ændringsbudget nr. 2/2022 er at opføre overskuddet fra gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2021 på budgettet for 2022. I henhold til artikel 18, stk. 3, i forordningen om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget ("finansforordningen") er opførelsen af overskuddet det eneste formål med dette forslag til ændringsbudget, som skal forelægges inden for 15 dage efter forelæggelsen af det foreløbige årsregnskab ved udgangen af marts 2022.

1.Gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2021 udviser et overskud på 3,2 mia. EUR, som følgelig opføres som indtægt på budgettet for 2022.

(i EUR)

Oversigt over budgetresultatet for 2021 Overskydende indtægter 2 574 755 747 Overskydende udgifter 652 303 060 Overskud i alt 3 227 058 807

2.Opførelsen af overskuddet på budgettet vil betyde en tilsvarende reduktion i medlemsstaternes samlede bidrag til finansieringen af budgettet for 2022. Medlemsstaternes bidrag vil også blive påvirket af det reviderede overslag over egne indtægter, som vil foreligge efter mødet i Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter senere i maj 2022 og vil blive medtaget i et efterfølgende forslag til ændringsbudget i overensstemmelse med finansforordningens artikel 44, stk. 1, litra b).

3.Nedenstående tabel indeholder en oversigt over resultatet af budgetgennemførelsen i 2021 (indtægter):

(i EUR)
om en formel anerkendelse af, at et vist antal retsakter i Unionens regelværk, som blev vedtaget i henhold til Rådets direktiv 89/130EØF, Euratom af 13. februar 1989 om harmonisering af fastlæggelsen af bruttonationalindkomsten i markedspriser, er forældede

1.Indledning

Denne meddelelse omhandler syv forældede kommissionsbeslutninger, der blev vedtaget på grundlag af Rådets direktiv 89/130/EØF om harmonisering af fastlæggelsen af bruttonationalindkomsten i markedspriser ("direktiv 89/130/EØF, Euratom"). Direktiv 89/130/EØF, Euratom blev ophævet ved forordning (EU) 2019/516 om harmonisering af bruttonationalindkomsten i markedspriser ("BNI-forordningen") da BNI-forordningen trådte i kraft den 17. april 2019.

Der blev fra 1991 til 1999 vedtaget i alt 12 kommissionsbeslutninger på grundlag af direktiv 89/130/EØF, Euratom.

Fem af disse 12 beslutninger er omfattet af de fem forhold, der er opført i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/2147. Disse fem beslutninger vil derfor blive ophævet ved Kommissionens respektive gennemførelsesforordninger, der er vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 3, i BNI-forordningen.

De resterende syv kommissionsbeslutninger, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/2147 og de tilhørende gennemførelsesforordninger, har ikke længere retsvirkning eller praktisk relevans for gennemførelsen af BNI-forordningen.

2.Kommissionsbeslutninger, der skal ophæves

Med nærværende meddelelse anerkendes det formelt, at syv af Kommissionens beslutninger vedtaget i henhold til Rådets direktiv 89/130/EØF, og som stadig er i kraft, er forældede.

Bilag I indeholder en liste over Kommissionens relevante beslutninger og en begrundelse for, hvorfor hver enkelt retsakt er forældet. Begrundelserne er baseret på objektive kriterier, der beviser, at hver enkelt beslutning er blevet irrelevant og forældet fordi: i) dens retsgrundlag ikke længere er i kraft, og ii) den enten er blevet indarbejdet i en efterfølgende retsakt (f.eks. forordning (EU) nr. 549/2013) eller dens proceduremæssige forpligtelser er blevet opfyldt.

3.Konklusion

Som et led i forenklingen af Kommissionens retsakter anerkender Kommissionen at:

·Retsakterne i bilag II skal fjernes fra gældende EU-lovgivning.

·Den Europæiske Unions Publikationskontor opfordres til at fjerne disse retsakter fra registeret over gældende EU-retsforskrifter.

·Bilag II offentliggøres i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.

Bilag I

Specifikke begrundelser for, at Kommissionens beslutninger, der er baseret på Rådets direktiv 89/130/EØF, erklæres for forældede:
Finansielle oplysninger om Den Europæiske Udviklingsfond Den Europæiske Udviklingsfond (EUF): finansiel gennemførelse for 2021 og overslag for 2022-2025

1.Forord

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 4, i Rådets forordning (EU) 2018/1877 om finansforordningen for 11. Europæiske Udviklingsfond (i det følgende benævnt "finansforordningen for 11. EUF") fremlægger Kommissionen under hensyntagen til Den Europæiske Investeringsbanks ("EIB") overslag i dette dokument en redegørelse for forpligtelser, betalinger og bidrag i 2021 og for 2022 og 2023.

Dette dokument omhandler den finansielle gennemførelse af EUF'erne (9.-11.) for 2021 og overslagene for gennemførelsen for 2022 og 2023.

Parterne i Den Europæiske Udviklingsfond betaler deres bidrag til de instrumenter under 9., 10. og 11. EUF, som EIB forvalter (investeringsfaciliteten og rentegodtgørelser), direkte til EIB.

2.Indledning

Kommissionen og EIB har ajourført deres overslag over betalinger for 2022 og 2023 for hvert enkelt af landene i Afrika, Caribien og Stillehavet ("ACS") og de oversøiske lande og territorier ("OLT"). Navnlig overslagene over betalingerne er blevet udarbejdet med henblik på at hjælpe parterne i Den Europæiske Udviklingsfond til så nøjagtigt som muligt at vurdere de beløb, de skal afsætte i deres nationale budgetter, og samtidig sikre, at der er tilstrækkelige finansielle ressourcer til rådighed for EUF, således at problemer med manglende likviditet kan undgås.

I henhold til artikel 19, stk. 4, i finansforordningen for 11. EUF er skønnene over forpligtelser og betalinger blevet ajourført på grundlag af de seneste overslag.

Nedenstående graf giver et generelt overblik over udviklingen i bruttoforpligtelser og -betalinger fra 1999 til 2021 og den forventede udvikling for perioden 2022-2023 (kumulerede beløb for Kommissionen og EIB).





Bruttoforpligtelser og -betalinger: udviklingen i perioden 1999-2023 (mio. EUR)

Bemærk: Tal for gennemførelsen af de europæiske udviklingsfonde indtil 31. december 2021 (forpligtelser og betalinger) og overslag for 2022-2023.

3.Faktiske tal for 2021 og overslag for perioden 2022-2023 (mio. EUR)

Følgende tabel indeholder en ajourført oversigt over forpligtelser, betalinger og bidrag baseret på Kommissionens seneste overslag.

Faktiske tal for 2021 og overslag for perioden 2022-2023 (*) 2021 2022 2023 Forpligtelser Kommissionen 0 0 0 EIB 179 0 0 I alt 179 0 0 Betalinger Kommissionen 3 435 2 500 1 800 EIB 613 987 858 I alt 4 048 3 487 2 658 Bidrag Kommissionen (11. EUF) 3 700 2 500 1 800 EIB (10. EUF) 70 0 0 EIB (11. EUF) 230 300 300 I alt 4 000 2 800 2 100

* Bruttobeløb, dvs. uden fradrag af frigjorte eller inddrevne/tilbageførte beløb. Dette svarer til fremgangsmåden i EU's almindelige budget.