Nr. C 236/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.9. 87 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om indførelse af en fællesskabsordning for tilskyndelse til 
ophør med landbrugsvirksomhed 
KOM(87) 166 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 15. april 1987) 
(97/C 236/06) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Under hensyn til perspektiverne på mellemlang og lang 
sigt for landbrugsmarkederne såvel inden for som uden 
for Fællesskabet er det for at opnå ligevægt på marke­
derne nødvendigt at anvende en prispolitik, som i løbet 
af tilpasningsperioden kan medføre alvorlige indkoms­
tvanskeligheder for den del af landbrugerne, som har de 
strukturelt svageste bedrifter; 
i henhold til Rådets forordning (EØF) nr om ind­
førelse af en fællesskabsordning for støtte til landbruger­
nes indkomster (') kan der ydes en gradvis aftagende 
støtte til de bedrifter, der kan tilpasses til de nye vilkår; en sådan foranstaltning kan endvidere i sig selv bidrage 
til en nedskæring af produktionspotentiellet og dermed 
til en stabilisering af markederne, samt til en forbedring 
af bedrifternes strukturer ved en udvidelse af arealerne 
og en forhøjelse af antallet af potentielt bæredygtige be­
drifter; 
i forbindelse med ophør af landbrugsproduktion på land­
brugsarealer bør den årlige godtgørelse suppleres med en 
årlig hektarpræmie, især hvis landbrugsarealet tilplantes 
med skov; 
nedlæggelsen af bedrifter, hvor familiemedhjælpere og 
ældre medhjælpere er fast beskæftiget med landbrug, kan 
medføre, at disse mister deres arbejde og indkomst; disse 
personers indkomster bør derfor også sikres gennem 
ydelse af en årlig godtgørelse; 
årsagerne til og arten og omfanget af de strukturelle pro­
blemer i landbruget er vidt forskellige, og dette kan nød­
vendiggøre løsninger, som varierer efter områderne, og 
som kan tilpasses i tidens løb; det er nødvendigt at med­
virke til den samlede sociale og økonomiske udvikling i 
hvert enkelt område; den bedste virkning kan opnås, hvis 
medlemsstaterne på grundlag af fællesskabskriterier selv 
iværksætter en fælles foranstaltning på grundlag af egen 
lovgivning; 
i Rådets forordning (EØF) nr om indførelse af en 
rammeordning for national støtte til landbrugernes ind­
komster (2) fastlægges de tilfælde, hvor national støtte til 
landbrugernes indkomster kan tillades med henblik på 
bevarelse af en rimelig levestandard for landbrugerne; 
de to ordninger bør suppleres med foranstaltninger til 
fordel for driftsledere på over 55 år, der som led i tilpas­
ningen til den nye situation i almindelighed støder på 
alvorlige vanskeligheder; 
en ordning, der tilskynder til tidligt ophør med land­
brugsvirksomhed, vil kunne hjælpe denne kategori af 
landbrugere til at indstille deres landbrugsvirksomhed på 
rimelige vilkår ved at give en passende indkomstkilde; alle de påtænkte foranstaltninger er af interesse for Fæl­
lesskabet og har til formål at virkeliggøre de mål, der er 
anført i Traktatens artikel 39, stk. 1, litra a), herunder de 
strukturelle ændringer, som er nødvendige for, at det 
fælles marked kan fungere tilfredsstillende; disse foran­
staltninger udgør således en fælles foranstaltning i hen­
hold til artikel 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 
af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugs­
politik (3), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3769/ 
85 (4); endvidere bør Fællesskabets finansiering styrkes 
for de foranstaltninger, der medfører, at produktionspo­
tentiellet nedskæres, eller at denne fællesskabsfinansie­
ring koncentreres om de regioner, der omhandles i arti­
kel 7, stk. 3, første og andet led, i forordning (EØF) nr. 
... om indførelse af en fællesskabsordning for støtte til 
landbrugernes indkomster; 
(') Se side 4 i denne Tidende. 
(2) Se side 8 i denne Tidende. (») EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13. 
(4) EFT nr. L 362 af 31. 12. 1985, s. 17. 
2. 9. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 236/11 
da Fællesskabet medvirker ved finansieringen af denne 
fælles foranstaltning, må det være i stand til at sikre sig, 
at de bestemmelser, der af medlemsstaterne træffes til 
dens gennemførelse, bidrager til virkeliggørelse af dens 
mål; der bør derfor fastsættes en fremgangsmåde, som 
medfører et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne 
og Kommissionen inden for Den stående Landbrugs­
strukturkomité, der er nedsat ved artikel 1 i Rådets be­
slutning af 4. december 1962 om samordning af land­
brugsstrukturpolitikken ('), og som for de finansielle 
aspekters vedkommende indebærer høring af den 
EUGFL-komité, der er omhandlet i artikel 11-15 i for­
ordning (EØF) nr. 729/70; 
på grundlag af en rapport, som Komissionen skal fore­
lægge, bør Europa-Parlamentet og Rådet én gang om 
året gennemgå resultaterne af Fællesskabets og de 
enkelte medlemsstaters foranstaltninger for at vurdere 
behovet for at supplere eller tilpasse den indførte 
ordning — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Med henblik på at fremme tilpasningen og omorganise­
ringen af landbrugsstrukturerne, og således bidrage til 
genoprettelse af ligevægten mellem produktion og afsæt­
ningsmuligheder indføres der en fælles foranstaltning i 
henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 
729/70, som skal iværksættes af medlemsstaterne, med 
henblik på indførelse af en ordning for tilskyndelse til 
ophør med landbrugsvirksomhed. 
Artikel 2 
1. Medlemsstaterne kan: 
— undlade at anvende alle eller visse af de i artikel 3 
fastsatte foranstaltninger på en del af eller hele deres 
område; 
— variere anvendelsen af disse foranstaltninger fra om­
råde til område. 
2. Denne forordning er ikke til hinder for, at med­
lemsstaterne inden for området for denne forordning 
vedtager supplerende støtteforanstaltninger, hvis betin­
gelser eller regler afviger fra de i forordningen fastsatte 
betingelser eller regler, såfremt disse foranstaltninger 
vedtages i overensstemmelse med Traktatens artikel 
92-94. 
Artikel 3 
1. Den i artikel 1 omhandlede ordning kan omfatte 
— ydelse af en årlig godtgørelse til landbrugere med 
landbrug som hovederhverv på de i artikel 4 og 5 
omhandlede betingelser; 
O EFT nr. 136 af 17. 12. 1962, s. 2892/62. — ydelse af en årlig supplerende hektarpræmie på de i 
artikel 6 omhandlede betingelser; 
— ydelse af en årlig godtgørelse til faste landbrugsmed­
hjælpere og fast medhjælpende familie inden for 
landbruget på de i artikel 11 omhandlede betingelser. 
2. Medlemsstaterne kan afhængigt af modtagerens al­
der erstatte de i stk. 1 omhandlede årlige godtgørelser 
med betaling af et fast engangsbeløb med tilsvarende 
virkning. 
Endvidere kan de erstatte den i stk. 1, første led, om­
handlede årlige godtgørelse med den i stk. 1, andet led, 
omhandlede supplerende hektarpræmie, forhøjet for at 
opnå en tilsvarende virkning. 
Artikel 4 
1. Den i artikel 3, stk. 1, første led, omhandlede årlige 
godtgørelse kan ydes til landbrugere med landbrug som 
hovederhverv som omhandlet i artikel 2, stk. 5, i forord­
ning (EØF) nr. 797/85, der er over 55 år, og som 
endeligt indstiller enhver landbrugsvirksomhed på føl­
gende betingelser: 
— enten når landbrugsproduktionen på bedriftens land­
brugsareal indstilles i hele perioden mellem tidspunk­
tet for landbrugsvirksomhedens ophør og det tids­
punkt, hvor landbrugeren når den normale pensions­
alder som fastsat i den sociale sikringsordning for 
landbruget i den pågældende medlemsstat; denne pe­
riode kan ikke være på under fem år; med henblik 
herpå kan den i givet fald forlænges ud over den nor­
male pensionsalder; 
medlemsstaterne kan tillade, at højst V3 af arealet på 
et forpagtet landbrug genovertages af ejeren, uden at 
produktionen indstilles på denne del af arealet; 
— eller når bedriftens landbrugsareal anvendes til at ud­
vide arealet for en eller flere landbrugsbedrifter, så­
fremt der i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, i 
forordning (EØF) nr. .-. ./87 føres bevis for, at disse 
bedrifter efter en overgangsperiode på højst fem år 
vil kunne indbringe mindst den regionale gennem­
snitlige indkomst eller i givet fald 80 % af den natio­
nale gennemsnitlige indkomst som defineret i nævnte 
forordningsartikel 4, stk. 1, litra b); landbrugeren 
eller landbrugerne forpligter sig endvidere til ikke at 
øge produktionen af overskudsprodukter som om­
handlet i artikel la i forordning (EØF) nr. 797/85 på 
bedriftens samlede areal efter udvidelsen. 
2. Medlemsstaterne kan tillade, at modtagere af den 
årlige godtgørelse fortsætter med at dyrke højst 10 % af 
bedriftens areal, dog højst 1 ha, såfremt enhver salgspro-
duktion ophører. 
Nr. C 236/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.9.87 
Artikel 5 
1. Ved ophør med landbrugsproduktion forstås 
— enten at bedriftens landbrugsareal tilplantes med skov 
eller anvendes til ikke-landbrugsmæssige formål, der 
er forenelige med bevarelsen af miljøets kvalitet, 
— eller at landbrugsproduktionen indstilles på bedriftens 
arealer; i så fald kan den landbruger, der indstiller 
sin virksomhed, forpligtes til at sørge for vedligehol­
delsen af landbrugsarealet med henblik på bevaring af 
landskabet, forudsat at enhver salgsproduktion op­
hører. 
2. Ophør med produktion som omhandlet i stk. 1 kan 
foregå på tilsvarende landbrugsarealer på andre land­
brugsbedrifter som led i et mageskrift, således at der 
opnås en jordfordeling, der vil kunne medføre lavere 
produktionsomkostninger eller muliggøre tilplantning 
med skov på hensigtsmæssige vilkår. 
Artikel 6 
1. Den i artikel 3, stk. 1, andet led, omhandlede årlige 
supplerende hektarpræmie ydes til modtagere, der opfyl­
der betingelserne i artikel 4, stk. 1, første led, og artikel 
5, og pr. ha landbrugsareal, der faktisk trækkes ud af 
landbrugsproduktionen. 
2. Medlemsstaterne kan endvidere vedtage de nær­
mere regler, hvorefter den i stk. 1 omhandlede præmie i 
tilfælde af forpagtede bedrifter kan udbetales helt eller 
delvis til ejerne af de landbrugsarealer, hvorpå produk­
tionen ophører. 
Artikel 7 
1. Såfremt modtageren af den i artikel 4, stk. 1, første 
led, omhandlede årlige godtgørelse indstiller produktio­
nen af mælk, suspenderes de referencemængder, der er 
tildelt i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 
804/68 (') og frigjort i medfør af den i artikel 4, stk. 1, 
første led, omhandlede ordning, i den periode, i hvilken 
den årlige godtgørelse udbetales, dog mindst fem år, 
medmindre modtageren af den årlige godtgørelse modta­
ger godtgørelsen for definitivt ophør med mælkeproduk­
tion på de betingelser, der er fastsat i Rådets forordning 
(EØF) nr. 1336/86 (*)• De i henhold til denne artikel suspenderede reference­
mængder kan ikke gøres til genstand for en ny anven­
delse eller tildeling, så længe de er suspenderede. 
2. Den i artikel 3, stk. 1, andet led, omhandlede årlige 
supplerende hektarpræmie kommer ikke i betragtning 
med henblik på refusion fra fonden, såfremt den betales 
for arealer, for hvilke der er betalt en præmie for endelig 
nedlæggelse af vindyrkningsarealer i henhold til Rådets 
forordning (EØF) nr. 777/85 (3). 
Artikel 8 
Medlemsstaterne træffer beslutning om 
— modtagernes minimumsalder; 
— anvendelse af de arealer, hvorpå landbrugsproduktio­
nen ophører; 
— den årlige godtgørelses størrelse og varighed under 
hensyn til modtagerens alder og landbrugets økono­
miske og sociale situation i landet; 
— størrelsen og varigheden af den supplerende hektar­
præmie under hensyn til bl.a. arealernes udbytteværdi 
og omkostningerne ved deres vedligeholdelse, jf. arti­
kel 5, stk. 1, andet led. 
Artikel 9 
1. Fonden bidrager på de i stk. 2 omhandlede betin­
gelser til medlemsstaternes udgifter i henhold til arti­
kel 4, stk. 1, første led, og artikel 6 inden for følgende 
grænser: 
— en maksimal refusionsberettiget godtgørelse på 3 000 
ECU om året pr. landbruger med landbrug som ho­
vederhverv for en gift landbruger, hvis ægtefælle har 
arbejdet udelukkende eller hovedsageligt på bedriften 
og ikke udøver nogen anden lønnet virksomhed, og 
1 875 ECU om året i alle andre tilfælde, i højst ti år, 
men ikke efter at modtageren er fyldt 70 år; 
i givet fald svarer fondens bidrag kun til beløbet for 
den årlige godtgørelse, der ydes som supplement til 
den pension, som modtageren får udbetalt i henhold 
til den nationale sociale sikringsordning; 
— et maksimalt refusionsberettiget beløb på 250 
ECU/ha om året for den supplerende præmies ved­
kommende i den periode, hvor landbrugsproduktio­
nen faktisk ophører på arealet, uden at denne periode 
dog kan overstige den i ovenstående led definerede; 
hvis det landbrugsareal, der tilhører modtageren af 
den supplerende hektarpræmie, tilplantes med skov, 
er denne præmie refusionsberettiget i højst 20 år, og 
for så vidt angår de landbrugere, der ikke modtager 
den i artikel 15, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 
797/85 omhandlede godtgørelse, forhøjes det refusi­
onsberettigede beløb med højst 50 ECU/ha om året; 
— et maksimalt refusionsberettiget beløb på 350 
ECU/ha om året og i tilfælde af tilplantning med 
skov 400 ECU/ha om året, hvis den årlige godtgø­
relse erstattes med den supplerende hektarpræmie. 
O EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 1. 
(2) EFT nr. L 119 af 8. 5. 1986, s. 21. O EFT nr. L 88 af 28. 3. 1985, s. 8. 
2.9.87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 236/13 
2. Fonden refunderer medlemsstaterne 50 % 
stk. 1 omhandlede refusionsberettigede udgifter. af de i — 25 % af de refusionsberettigede udgifter i de områ­
der, hvis indikator udgør 75 °/o og derover, men un­
der 85 % af den indikator, der omhandles i nævnte 
forordnings artikel 7. 
Artikel 10 
1. Fonden bidrager på de i stk. 2 og 3 omhandlede 
betingelser til de udgifter, medlemsstaterne afholder un­
der den i artikel 4, stk. 1, andet led, omhandlede ordning 
inden for følgende grænser og på følgende betingelser: 
En maksimal refusionsberettiget årlig godtgørelse på 
— 3 000 ECU om året pr. landbruger med landbrug 
som hovederhverv, der har indstillet sin landbrugs­
virksomhed i en alder af mellem 55 og 60 år for så 
vidt angår en gift landbruger, hvis ægtefælle har ar­
bejdet udelukkende eller hovedsageligt på bedriften 
og ikke udøver nogen anden lønnet virksomhed, og 
1 875 ECU i alle andre tilfælde; 
— 2 000 ECU om året pr. landbruger med landbrug 
som hovederhverv, der har indstillet sin landbrugs­
virksomhed in en alder af 61 år for så vidt angår en 
gift landbruger, og 1 250 ECU i alle andre tilfælde. 
I givet fald svarer fondens bidrag kun til beløbet for den 
årlige godtgørelse, der ydes som supplement til den pen­
sion, som modtageren får udbetalt i henhold til den na­
tionale sociale sikringsordning. 
Godtgørelsen ydes i højst ti år, men ikke efter at modta­
geren er fyldt 70 år. 
2. Fonden bidrager kun til udgifter til godtgørelser, 
der er ydet til modtagere, som opfylder betingelserne for 
ydelse af den indkomststøtte, der omhandles i Rådets 
forordning (EØF) nr om indførelse af en ramme­
ordning for national støtte til landbrugernes indkomster 
og i Rådets forordning (EØF) nr om indførelse af 
en fællesskabsordning for støtte til landbrugernes ind­
komster. 
Fonden refunderer medlemsstaterne Artikel 11 
1. Medlemsstaterne kan yde en årlig godtgørelse til 
faste medhjælpere og fast medhjælpende familie, hvis 
alder er mellem 55 år og den normale pensionsalder for 
landbrugere ifølge den pågældende medlemsstats sociale 
sikringsordning, og som 
— har været beskæftiget i landbruget i mindst fem år 
inden indgivelsen af ansøgningen og har anvendt 
mindst 50 % af deres arbejdstid i dette tidsrum i 
landbruget; 
— i mindst de to sidste år inden indgivelse af ansøgning 
har beskæftiget sig med landbrug på den bedrift, hvis 
landbruger har ansøgt om den årlige godtgørelse i 
henhold til artikel 3; 
— omfattes den sociale sikringsordning; 
— forpligter sig til ikke mere at udøve landbrugsvirk­
somhed eller anden lønnet virksomhed. 
2. Medlemsstaterne fastsætter beløbet for den årlige 
godtgørelse under passende hensyn til bl.a. landbrugets 
og modtagerens økonomiske og sociale situation i landet. 
Medlemsstaterne kan erstatte denne godtgørelse med 
betaling af et fast beløb med tilsvarende virkning. 
3. Fonden bidrager på de i stk. 4 omhandlede betin­
gelser til medlemsstaternes udgifter i henhold til den i 
stk. 1 omhandlede ordning 
— i de tilfælde, hvor den for den nedlagte bedrift an­
vendte ordning er refusionsberettiget i henhold til 
artikel 9 eller 10; 
— inden for rammerne af en maksimal refusionsberetti­
get godtgørelse på 2 000 ECU om året for en med­
hjælper eller en gift familiemedhjælper og 1 250 ECU 
i alle andre tilfælde; 
— inden for rammerne af højst to godtgørelser pr. be­
drift; 
— med en varighed på højst ti år, men ikke ud over den 
i stk. 1 omhandlede normale pensionsalder. 
4. Fonden refunderer medlemsstaterne 
50 % af de refusionsberettigede udgifter i de områ­
der, hvis indikator er lavere end 75 % auf den indi­
kator, der omhandles i artikel 7 i Rådets forordning 
(EØF) nr. ... om indførelse af en fællesskabsordning 
for støtte til landbrugernes indkomster; — i de i artikel 9 omhandlede tilfælde medlemsstaterne 
50 % af de refusionsberettigede udgifter; 
— i de i artikel 10 omhandlede tilfælde medlemsstaterne 
— 50 °/o af de refusionsberettigede udgifter i de i ar­
tikel 10, stk. 3, første led, omhandlede områder, 
Nr. C 236/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.9.87 
— 25 % af de refusionsberettigede udgifter i de i ar­
tikel 10, stk. 3, andet led, omhandlede områder. 
Artikel 12 
1. Den fælles foranstaltning forventes gennemført på 
ti år. 
2. Ved udløbet af en periode på fem år fra denne for­
ordnings ikrafttræden tager Rådet på forslag af Kommis­
sionen forordningens bestemmelser op til fornyet be­
handling. 
3. Fondens samlede udgifter til den fælles foranstalt­
ning anslås til 465 mio ECU i de første em år. 
Artikel 13 
1. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse 
om: 
— forslag til love og administrative bestemmelser, som 
de påtænker at vedtage i henhold til denne forord­
ning, 
— allerede eksisterende bestemmelser, som gør det mu­
ligt at anvende denne forordning. 
2. Ved fremsendelsen af de forslag til love og admini­
strative bestemmelser og de allerede gældende bestem­
melser, der omhandles i stk. 1, forelægger medlemssta­
terne en redegørelse for den forbindelse, der på regionalt 
plan består mellem på den ene side den pågældende for­
anstaltning og på den anden side landbrugets økonomi­
ske situation og dets særlige strukturforhold, samt oplys­
ninger, der beviser, at foranstaltningerne er i overens­
stemmelse med målsætningen, hvorefter landbrugspro­
duktionen ikke må stimuleres ved støtte i henhold til 
denne forordning. 
3. For så vidt angår de forslag, der meddeles i hen­
hold til stk. 1, første led, undersøger Kommissionen, un­
der henvisning til deres overensstemmelse med denne 
forordning og under hensyntagen til dennes målsætnin­
ger og den nødvendige sammenhæng mellem de forskel­
lige foranstaltninger, om betingelserne for Fællesskabets 
finansielle deltagelse i den i artikel 1 omhandlede fælles 
foranstaltning er opfyldt. Senest to måneder efter medde­
lelsen afgiver Kommissionen udtalelse herom efter hø­
ring af Den Stående Landbrugsstrukturkomité. 
4. Medlemsstaterne fremsender teksten til de i stk. 3 
omhandlede love og administrative bestemmelser til 
Kommissionen umiddelbart efter deres vedtagelse. 
Artikel 14 
1. For så vidt angår de bestemmelser, der meddeles i 
henhold til artikel 13, stk. 1, andet led, og stk. 4, under­
søger Kommissionen, under henvisning til deres overens­
stemmelse med denne forordning og under hensyn til 
dennes målsætninger og den nødvendige sammenhæng 
mellem de forskellige foranstaltninger, om betingelserne 
for Fællesskabets finansielle deltagelse i den i artikel 1 omhandlede fælles foranstaltning er opfyldt. Senest to 
måneder efter meddelelsen forelægger Kommissionens 
repræsentant Den Stående Landbrugsstrukturkomité et 
udkast til beslutning herom efter høring af EUGFL-ko-
miteen om de finansielle aspekter. 
2. Komitéen afgiver udtalelse inden for en frist, som 
formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget 
det forelagte spørgsmål haster. Udtalelsen vedtages med 
et flertal på 54 stemmer, idet medlemsstaternes stemmer 
tildeles den vægt, der er fastsat i traktatens artikel 148, 
stk. 2. Formanden deltager ikke i afstemningen. 
3. Kommissionen vedtager beslutningen. Såfremt 
denne imidlertid ikke er i overensstemmelse med komi­
téens udtalelse, meddeles den omgående til Rådet. Kom­
missionen kan da udsætte anvendelsen i højst én måned 
fra denne meddelelse. 
Rådet kan efter afstemningsproceduren i traktatens arti­
kel 43, stk. 2, inden for en frist på én måned træffe an­
den afgørelse. 
Artikel 15 
1. De foranstaltninger, som medlemsstaterne vedtager, 
kan kun komme i betragtning til Fællesskabets finansielle 
deltagelse, hvis de pågældende bestemmelser har været 
genstand for en positiv beslutning i henhold til artikel 14. 
2. Fællesskabets finansielle deltagelse vedrører refu­
sionsberettigede udgifter i forbindelse med støtte, som 
ydes i medfør af en beslutning, der er vedtaget efter da­
toen for denne forordnings ikrafttræden. 
Artikel 16 
Gennemførelsesbestemmelserne til artikel 9, stk. 2, arti­
kel 10, stk. 3, og artikel 11, stk. 4, vedtages efter frem­
gangsmåden i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 729/70. 
Artikel 17 
1. Refusionsansøgningerne vedrører udgifter, som 
medlemsstaterne har afholdt i løbet af et kalenderår, og 
indgives til Kommissionen inden 1. juli det følgende år. 
2. Beslutningen om ydelse af bidrag fra Fonden træf­
fes i overensstemmelse med artikel 7, stk. 1, i forordning 
(EØF) nr. 729/70. 
3. Forskud kan ydes med Kommissionens samtykke. 
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel 
vedtages efter fremgangsmåden i artikel 13 i forordning 
(EØF) nr. 729/70. 
Artikel 18 
Inden den 1. august hvert år behandles gældende fælles­
skabsforanstaltninger og nationale foranstaltninger i til­
knytning til denne forordning i en årsrapport, som Kom­
missionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet, og 
til hvis udarbejdelse medlemsstaterne fremsender alle 
nødvendige oplysninger til Kommissionen. 
2.9. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 236/15 
Rådet vurderer resultatet af disse foranstaltninger under 
hensyn til det tempo, i hvilket strukturudviklingen skal 
foregå, hvis målsætningerne i den fælles landbrugspolitik 
skal virkeliggøres, og til de pågældende foranstaltningers 
virkning på Fællesskabets produktionsmål, deres betyd­
ning for en harmonisk udvikling i Fællesskabets områder 
og deres finansielle følger. I givet fald træffer Rådet efter fremgangsmåden i trakta­
tens artikel 43 sådanne bestemmelser. 
Artikel 19 
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter 
offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gæl­
der umiddelbart i hver medlemsstat.