6. anmoder om, at der afsendes observatører fra EU til Peru, som på stedet skal vurdere den politiske
situation og den demokratiske stabilitet og troværdighed, inden samarbejdet med Peru tages op til revision,
og at EU’s bistand koncentreres om de særlige programmer udarbejdet af ngo’er, som kan bidrage til at
styrke den demokratiske proces i Peru, især ved bekæmpelse af analfabetisme og korruption, støtte tiluafhængige medier og fremme af uafhængige institutioner i det civile samfund
7. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, regeringerne i medlems-
staterne, Organisationen af Amerikanske Stater, Andespagten, Det Latinamerikanske Parlament, Perus nati-
onale valgkomité og de to kandidater til præsidentembedet i Peru.
10.Tunesien
B5-0508,0509,0510,0525og0527/2000
Europa-Parlamentetsbeslutning omTunesien
Europa-Parlamentet,
0dash der henviser til artikel 19 og 20 i verdenserklæringen om menneskerettigheder,
0dash der henviser til konklusionerne i De Forenede Nationers særlige rapport om ytrings- og meningsfrihed
fra marts 2000 vedrørende Tunesien,
0dash der henviser til Barcelona-erklæringen, som vedtoges på Euro-Middelhavskonferencen den
27.-28. november 1995, og som fastslår det princip, der skal danne grundlag for en struktureret dia-log mellem Den Europæiske Union og partnerlandene i Middelhavsområdet,
0dash der henviser til associeringsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken
Tunesien af 17. juli 1995, som er baseret på samarbejde og politisk dialog mellem Den Europæiske
Union og Tunesien i partnerskabets ånd, herunder navnlig artikel 2, som fastslår forpligtelsen til at
respektere menneskerettighederne og de demokratiske principper,
0dash der henviser til sine beslutninger af 23. maj 1996 om menneskerettighederne i Tunesien(
1), og af
30. marts 2000 om Den Europæiske Unions Middelhavspolitik(2),
0dash der henviser til Rådets forordning om finansielle og tekniske ledsageforanstaltninger (MEDA) i forbin-
delse med reformen af de økonomiske og sociale strukturer inden for rammerne af Euro-Middelhavs-
partnerskabet (KOM(1999) 494),
0dash der henviser til de principper, som danner grundlag for den tunesiske erklæring af 7. november 1987
og til de gentagne hensigtserklæringer fra de tunesiske myndigheder og navnlig fra statschefen om atliberalisere det politiske liv i Tunesien og indføre politisk pluralisme på parlamentarisk plan, i kultur-
livet og på informationsområdet,
A. der er foruroliget over den seneste udvikling vedrørende menneskerettighederne i Tunesien, især for så
vidt angår ytrings-, tanke- og forsamlingsfriheden for journalister, advokater, fagforeningsmedlemmer,
medlemmer af menneskerettighedsorganisationer, og medlemmer af den demokratiske politiske oppo-sition,
B. der henviser til, at et af de grundlæggende mål, der er fastlagt i Barcelona-erklæringen, er styrkelsen af
demokratiet og respekten for menneskerettighederne og retsstatsprincippet, og at Republikken Tune-
sien har undertegnet denne erklæring,
C. der henviser til, at fremme af menneskerettighederne, demokratiet, de borgerlige frihedsrettigheder,
retsstatsprincippet og god offentlig forvaltning er et grundlæggende element i associeringsaftalen
EU-Tunesien med det formål at skabe et fælles sæt værdier,
(1) EFT C 166 af 10.6.1996, s. 204.
(2) Vedtagne tekster, punkt 4.1.3.2001 DA C 67/295 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den15.juni 2000
D. der henviser til, at Republikken Tunesien har undertegnet verdenserklæringen om menneskerettig-
heder, og der ydermere henviser til internationale organisationers rapporter om menneskerettigheds-
situationen,
E. der henviser til, at den tunesiske forfatnings artikel 8 foreskriver, at tanke-, ytrings-, presse-, trykke-,
forsamlings- og foreningsfriheden sikres og udøves på de i loven fastsatte betingelser,
F. der henviser til, at de tunesiske myndigheder ikke ønsker at give Tunesien et dårligt image, og mener,
at det mest effektive middel til opfyldelse af dette ønske er at gennemføre større politisk åbenhed og at
sikre den konkrete gennemførelse af de politiske forpligtelser på alle niveauer,
G. der er opmærksom på den seneste udvikling med hensyn til reformer i Tunesien, især for så vidt angår
liberaliseringen og privatiseringen af visse økonomiske sektorer og der henviser til, at disse bør gå
ledsaget af en betydelig politisk reform,
1. opfordrer den tunesiske regering og Tunesiens præsident til at sikre overholdelsen af de internatio-
nale forpligtelser, som den tunesiske stat har indgået, især for så vidt angår de principper, som omhandles i
Barcelona-erklæringen, og at bringe menneskerettighedskrænkelserne til ophør;
2. opfordrer de tunesiske myndigheder til at udbygge de igangværende succesrige økonomiske reformer
gennem aktiv støtte til de reformer, der er indledt på det sociale og politiske område, og opfordrer dem
indtrængende til at gøre en tilsvarende indsats til fordel for de grundlæggende frihedsrettigheder og rets-statsprincippet;
3. kræver, at de tunesiske myndigheder tager alle nødvendige initiativer for at etablere et ægte flerparti-
system i Tunesien og at optage garantier for flerpartisystemet i forfatningen;
4. opfordrer den tunesiske regering til at iværksætte de nødvendige foranstaltninger til styrkelse af det
civile samfunds rolle i Tunesien og opfordrer Kommissionen og de tunesiske myndigheder til at indgå et
samarbejde om iværksættelse af uddannelsesprogrammer; opfordrer navnlig Kommissionen til også at ydebistand til det civile samfund ved at støtte kontakter og fælles programmer med EU-partnere;
5. opfordrer den tunesiske regering til at sikre de grundlæggende rettigheder og friheder, herunder den
frie bevægelighed og ubetinget at respektere konventionerne vedrørende fængsling, mishandling og tortur;
6. mener, at den retstradition, som har bevirket, at Tunesien har en specifik lov for kvinder, der er
blandt de mest fremskridtsvenlige i regionen, bør styrkes ved at støtte kvindeorganisationerne og de mulig-
heder, som kvinden har til at handle frit;
7. anmoder Associeringsrådet om snarest muligt at forelægge en evaluering af menneskerettighedssitua-
tionen i Tunesien for at kunne behandle dette spørgsmål på et fælles grundlag, og anmoder Kommissionen
om at forelægge Parlamentet en rapport om udviklingen i menneskerettighedssituationen i Tunesien;
8. opfordrer i den sammenhæng Rådet og Kommissionen til at forelægge og snarest muligt vedtage en
fælles strategi for Middelhavsområdet, og navnlig at sikre kohærens på menneskerettighedsområdet;
9. kræver, at Rådet og Kommissionen sætter sig ind for en forbedring af forvaltningen og en forenkling
og fremskyndelse af procedurerne for gennemførelsen af MEDA II-programmet og at samtidigt at garan-
tere, at de støttede projekter er flersidige og forskellige; opfordrer Kommissionen til at prioritere bevillin-
gerne til MEDA-programmet til fordel for demokratiet og det civile samfund i Tunesien;
10. anmoder budgetmyndigheden om under behandlingen af budgettet for 2001 at sikre en finansie-
ring, som står i passende forhold til de forpligtelser, Det Europæiske Fællesskab har indgået som et led i
Euro-Middelhavsaftalen;C 67/296 DA 1.3.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den15.juni 2000
11. pålægger Delegationen for Forbindelserne med Maghreb-landene på sit kommende møde med ind-
dragelse af repræsentanter for det civile samfund at rejse menneskerettighedssituationen i Tunesien og de
økonomiske og sociale konsekvenser af associeringsaftalen;
12. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt Den Interparla-
mentariske Delegation for Forbindelserne med Maghreb-landene og Den Arabiske Maghreb-Union og til
Den Europæiske Unions Middelhavspartnere.
11.GenopbygningeniMellemamerika
A5-0133/2000
Europa-ParlamentetsbeslutningommeddelelsefraKommissionentilRådetogEuropa-Parlamentet
omenEF-handlingsplanforgenopbygningeniMellemamerika(KOM(1999)201/dashC5-0111/1999/dash
1999/2114(COS))
Europa-Parlamentet,
0dash der henviser til Kommissionens meddelelse (KOM(1999) 201 0dash C5-0111/1999),
0dash der henviser til sine beslutninger af 16. januar 1997 om meddelelse fra Kommissionen til Rådet og
Europa-Parlamentet om Den Europæiske Union 0dash Latinamerika 0dash Styrkelse af partnerskabet nu og i
fremtiden 1996-2000 (KOM(95) 495 0dash C4-0489/95) og om meddelelse fra Kommissionen til Rådet
om fornyelsen af San José-dialogen mellem Den Europæiske Union og Mellemamerika (KOM(95) 600
0dash C4-0102/96)(1),
0dash der henviser til sin beslutning af 19. november 1998 om situationen i Mellemamerika og
EU’s indsats(2),
0dash der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,
0dash der henviser til betænkning fra Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikker-
hed og Forsvarspolitik og udtalelse fra Udvalget om Udvikling og Samarbejde, Budgetudvalget og
Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi (A5-0133/2000),
A. der henviser til, at der er gået mere end et år, siden orkanen Mitch hærgede de fire lande i Mellem-
amerika,
B. der henviser til, at trods de fremskridt, der var gjort i de mellemamerikanske lande inden Mitch-kata-
strofen, var der tale om uforholdsmæssigt store fattigdomsområder, og derfor er bekæmpelse af fattig-
dommen den vigtigste målsætning i forbindelse med alle genopbygningsforanstaltninger,
C. der henviser til, at Kommissionen fuldt ud bør inddrages i Stockholm-opfølgningsgruppen og spille en
rolle som koordinator af genopbygningsbestræbelserne for at undgå opsplitning, ensidig anvendelse og
svigagtig brug af bistanden,
D. der henviser til, at styrkelsen af EU’s bistand til andre regioner i verden ikke må gå ud over dens hjælp
til genopbygning og rehabilitering i Mellemamerika,
E. der konstaterer, at der kun er modtaget en beskeden procentdel af det beløb, der er givet tilsagn om
fra regeringer og finansieringsinstitutter, i nogle tilfælde kun 5%, og at udbetalingen af EU’s hjælp til
genopbygning bortset fra nødhjælpen først vil blive påbegyndt i løbet af indeværende år,
F. beklager den øgede politiske og militære spænding mellem Honduras og Nicaragua, der er resultatet af
gamle uoverensstemmelser om overherredømmet i visse søterritorier,
(1) EFT C 33 af 3.2.1997, s. 86 og 91.
(2) EFT C 379 af 7.12.1998, s. 272.1.3.2001 DA C 67/297 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den15.juni 2000