EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 16.11.2016 COM(2016) 731 final 2016/0357(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af et EU-system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS) og om ændring af forordning (EU) nr. 515/2014, (EU) 2016/399, (EU) 2016/794 og (EU) 2016/1624



BEGRUNDELSE 1.FORSLAGETS BEGRUNDELSE OG FORMÅL Baggrund Vores altovervejende prioritet er at sikre borgernes sikkerhed i et åbent Europa. Presset fra migrations- og flygtningekrisen sammen med en række terrorangreb har været en alvorlig prøvelse for EU-lovgivningen om migration- og sikkerhed. EU-borgerne forventer, at Schengenområdets ydre grænse forvaltes effektivt for at forhindre irregulær migration og styrke den interne sikkerhed. En effektiv forvaltning af de ydre grænser er en afgørende forudsætning for fri bevægelighed i Schengenområdet og for at gøre det lettere at krydse EU's ydre grænser i en verden med stor mobilitet. Hvert år passerer ca. 400 mio. EU-borgere og 200 mio. tredjelandsstatsborgere grænsen til Schengenområdet. I dag kan over 1,4 mia. borgere fra over 60 lande verden over drage nytte af visumfri indrejse i Den Europæiske Union. Det gør EU til den mest gæstfrie destination i den industrialiserede verden, og som følge af gensidighedsprincippet kommer det også EU-borgerne til gode ved at lette visumfri rejse til tredjelande. Antallet af tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligt ved indrejse i Schengenlandene, vil fortsat være stigende, og der forventes en stigning på over 30 % i antallet af tredjelandsstatsborgere fritaget for visumpligt, der vil passere Schengengrænserne i 2020, dvs. fra 30 mio. i 2014 til 39 mio. i 2020. Disse tal viser, at der er behov for at indføre et system, der vil kunne nå de samme mål som visumordningen, nemlig at vurdere og forvalte en potentiel irregulær migration og de sikkerhedsrisici, der udgøres af tredjelandsstatsborgere, der indrejser i EU, men på en enklere og mere brugervenlig måde i overensstemmelse med målsætningerne i EU's visumliberaliseringspolitik. Kommissionen bekræftede i sin meddelelse af 14. september 2016 "Øge sikkerheden i en verden med mobilitet: forbedret informationsudveksling i forbindelse med terrorismebekæmpelse og stærkere ydre grænser" behovet for at finde den rette balance mellem at sikre mobilitet og øge sikkerheden og samtidig fremme lovlig indrejse i Schengenområdet, uden at der er behov for visum. Visumliberaliseringen har vist sig at være et vigtigt redskab, når der skal indgås partnerskaber med tredjelande, bl.a. som et middel til at sikre effektive tilbagesendelses- og tilbagetagelsesordninger og til at gøre EU mere tiltrækkende for forretningsfolk og turister. Sammenlignet med tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af visumpligt, har de kompetente grænse- og retshåndhævende myndigheder få oplysninger om tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligt, for så vidt angår de risici, de måtte udgøre, inden de ankommer til Schengengrænsen. At få adgang til disse manglende oplysninger og risikovurderinger af rejsende, der er fritaget for visumpligt, vil udgøre en betydelig merværdi for de eksisterende foranstaltninger til opretholdelse og styrkelse af sikkerheden i Schengenområdet og vil betyde, at rejsende, som er fritaget for visumpligt, fuldt ud vil kunne udnytte deres status som fritaget for visumpligt. Opbygning af en effektiv og integreret forvaltning af de ydre grænser baseret på nye teknologier ved at udnytte det fulde potentiale af interoperabilitet blev foreslået i meddelelsen "Stærkere og mere intelligente informationssystemer for grænser og sikkerhed", og anvendt i et revideret lovgivningsmæssigt forslag om et ind- og udrejsesystem (EES) . Formålet med ind- og udrejsesystemet er at modernisere indsamlingen og registreringen af ind- og udrejsedata for tredjelandsstatsborgere, der passerer EU's ydre grænser. Sideløbende har Kommissionen iværksat en gennemførlighedsundersøgelse for så vidt angår indførelse af et EU-system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS). ETIAS vil gøre det muligt at indsamle oplysninger fra tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt, og sikre interoperabilitet for informationsinfrastruktur og teknologisk infrastruktur i forhold til ind- og udrejsesystemet og andre EU-informationssystemer. For at sikre den maksimale interoperabilitet og ressourcedeling bør udviklingen og gennemførelsen af ind- og udrejsesystemet og ETIAS foregå sideløbende. Kommissionens formand Jean-Claude Juncker understregede i sin tale om Unionens tilstand i september vigtigheden af hurtigt at foreslå et EU-system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse, og Kommissionen meddelte, at den ville vedtage et lovgivningsmæssigt forslag om indførelse af et sådant system i november 2016. I den forbindelse og efter henvisningen til ETIAS i Bratislavakøreplanen, opfordrede Det Europæiske Råd i oktober 2016 Kommissionen til at fremlægge et forslag om oprettelse af ETIAS og understregede nødvendigheden af at "gøre det muligt at foretage forudgående sikkerhedskontrol af rejsende, der er fritaget for visumpligt, og om nødvendigt nægte dem indrejse". Baggrunden for oprettelse af ETIAS ETIAS er et automatiseret system til at identificere risici i forbindelse med rejsende, som er fritaget for visumpligt, der indrejser i Schengenområdet. Lande som USA, Canada og Australien anvender allerede lignende systemer og anser disse for at udgøre en væsentlig del af deres grundlæggende beskyttelse af sikkerheden, og som følge heraf er mange europæere allerede bekendt med disse systemer. ETIAS skal anvendes til at indsamle oplysninger om disse rejsende forud for deres rejse for derved at muliggøre forudgående behandling af oplysningerne. Det vil give de rejsende sikkerhed for at kunne passere grænserne uden problemer. Styrke integreret grænseforvaltning og øge den interne sikkerhed På nuværende tidspunkt findes der ingen forhåndsoplysninger om rejsende, som er fritaget for visumpligt, og som ankommer til Schengenområdets ydre grænse. Både for så vidt angår migration og sikkerhed er det klart nødvendigt at foretage forudgående kontrol for at identificere eventuelle risici, der er forbundet med en rejsende, som er fritaget for visumpligt, der indrejser i Schengenområdet. På nuværende tidspunkt skal grænsevagterne træffe afgørelse ved Schengenområdets ydre grænser uden at have adgang til en forudgående vurdering. I 2014 blev omkring 286 000 tredjelandsstatsborgere nægtet indrejse ved de 28 EU-medlemsstaters ydre grænser. De fleste nægtelser af indrejse blev registreret ved de ydre landgrænser (81 %) efterfulgt af nægtelser ved luftgrænser (16 %). Omkring en femtedel af disse nægtelser skyldtes, at der ikke forelå et gyldigt visum, men de fleste tilfælde skyldtes en negativ vurdering af den migrations- og/eller sikkerhedsrisiko, som den pågældende tredjelandsstatsborger udgjorde. Risikovurderinger fra Europol og den europæiske grænse- og kystvagt bekræfter, at disse risici eksisterer både for så vidt angår irregulær migration og sikkerhed. ETIAS nøglefunktion vil derfor være at kontrollere de oplysninger, der indgives af tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt, via en onlineansøgning forud for deres ankomst til EU's ydre grænser, hvis de udgør visse risici med hensyn til irregulær migration, sikkerhed og folkesundhed. Det vil ske ved en automatiseret behandling af hver enkelt ansøgning indgivet via et website eller en mobilapplikation sammenholdt med andre EU-informationssystemer, en dedikeret ETIAS-overvågningsliste og klart definerede screeningsregler. Denne gennemgang vil gøre det muligt at fastslå, at der ikke foreligger faktuelle indicier eller rimelige grunde til at forhindre, at der udstedes en rejsetilladelse. I forbindelse med oprettelsen af ETIAS vil den europæiske grænse- og kystvagt få beføjelser til via den centrale ETIAS-enhed at sikre forvaltningen af det centrale ETIAS-system, som vil blive koblet til og integreret i de nationale grænsevagtinfrastrukturer. Ansøgninger, der afvises efter den automatiserede behandling, overføres til den centrale ETIAS-enhed i den europæiske grænse- og kystvagt, som hurtigt kontrollerer korrektheden af de fremlagte oplysninger og de identificerede indberetninger. Ansøgninger, der er omfattet af en indberetning eller et hit, vil blive videresendt til den/de ansvarlige medlemsstat/medlemsstater. Det Europæiske Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store It-systemer inden for området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed ("eu-LISA") vil udvikle ETIAS-informationssystemet og stå for den tekniske forvaltning. Europol vil komme med input om sikkerhedsaspekterne. Ved at kræve en gyldig rejsetilladelse for alle tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt, uanset hvordan de rejser, og hvor de indrejser, vil EU sikre, at alle rejsende kontrolleres før ankomst, samtidig med at deres status som fritaget for visumpligt fuldt ud respekteres. Systemet er imidlertid særlig relevant for landgrænserne, da tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt, der rejser til lands (til fods, med bil, bus, lastbil eller tog) ikke giver anledning til indsamling af forhåndsoplysninger om passagerer (API) eller passagerlisteoplysninger (PNR), som det er tilfældet for rejser ad luft- og/eller søvejen. ETIAS vil derfor styrke EU's interne sikkerhed på to måder: for det første ved at identificere personer, der udgør en sikkerhedsrisiko, inden de ankommer til Schengenområdets ydre grænse, og for det andet ved at stille oplysninger til rådighed for de nationale retshåndhævende myndigheder og Europol, når det er nødvendigt i særlige tilfælde i forbindelse med forebyggelse, afsløring eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger. Lettere at rejse

ETIAS vil også gøre det nemmere at passere Schengenområdets ydre grænse for tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt. En ETIAS-tilladelse opnås gennem en ansøgningsprocedure, som skal være enkel, billig og hurtig, og som i de fleste tilfælde ikke kræver yderligere skridt. Ifølge andre landes erfaringer med lignende systemer for rejsetilladelser (USA, Canada, Australien) vil omkring 95 % eller flere ansøgninger resultere i et positivt svar, som vil blive meddelt ansøgerne inden for få minutter. Der vil ikke blive optaget fingeraftryk eller indsamlet andre biometriske data. Tilladelserne vil være gyldige i fem år og for flere rejser, og ansøgningsgebyret vil kun udgøre 5 EUR. Tilladelse forud for rejsen vil skabe klarhed for tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt, når de ønsker at rejse til Schengenområdet. Når ansøgerne modtager rejsetilladelsen, vil de have et pålideligt foreløbigt tilsagn om, at de kan indrejse i Schengenområdet. Det er en betydelig forbedring for de rejsende sammenlignet med den nuværende situation. Selv om den endelige afgørelse om tilladelse til at indrejse i Schengenområdet fortsat skal træffes af grænsevagterne ved den ydre grænse i overensstemmelse med Schengengrænsekodeksen, vil ETIAS i betydelig grad nedbringe antallet af tilfælde af nægtelse af indrejse ved grænseovergangsstederne. Grænsevagterne vil kunne se, om den pågældende person har opnået rejsetilladelse inden ankomsten til grænsen. På den måde vil ETIAS også kunne nedbringe de omkostninger, der er forbundet med, at transportvirksomheder returnerer passager fra sø- og luftgrænser. Personer, der er blevet nægtet rejsetilladelse, vil ikke spilde tid og penge på at rejse til Schengenområdet. Sådanne afgørelser kan appelleres i den medlemsstat, der har truffet afgørelsen, og vil ikke kræve, at der iværksættes en langvarig og dyr behandling af visumansøgningen, som det er tilfældet for tilsvarende systemer for rejsetilladelse. Hovedelementerne i ETIAS Definitioner Det foreslåede EU-system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS) bliver et EU-system for tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt, når de passerer de ydre grænser. Systemet vil give mulighed for at afgøre, om sådanne personers tilstedeværelse på medlemsstaternes område vil udgøre en risiko med hensyn til irregulær migration, sikkerhed og folkesundhed. I den henseende vil der blive indført en rejsetilladelse som en ny betingelse for indrejse i Schengenområdet, og en manglende gyldig ETIAS-rejsetilladelse vil betyde nægtelse af indrejse i Schengenområdet. Endvidere vil transportvirksomheder i givet fald skulle kontrollere, at deres passagerer har en gyldig ETIAS-rejsetilladelse, inden de giver dem tilladelse til at benytte det transportmiddel, der skal bringe dem til et Schengenland. En gyldig rejsetilladelse vil være et pålideligt tilsagn til den rejsende om, at de risikovurderinger, der er foretaget før ankomsten til et Schengengrænseovergangssted, umiddelbart giver vedkommende ret til at indrejse i Schengenområdet. Grænsevagten vil fortsat skulle foretage grænsekontrol som foreskrevet i Schengengrænsekodeksen og skulle træffe den endelige afgørelse for så vidt angår tilladelse til eller nægtelse af indrejse. ETIAS vil bestå af ETIAS-informationssystemet, den centrale ETIAS-enhed og de nationale ETIAS-enheder. ETIAS-informationssystemet består af et centralt system til at behandle ansøgningerne, en national ensartet grænseflade i hver medlemsstat baseret på de samme tekniske specifikationer for alle medlemsstaterne, der forbinder deres nationale grænseinfrastrukturer til det centrale system, en sikker kommunikationsinfrastruktur mellem det centrale system og de nationale ensartede grænseflader, et offentligt website og en mobilapplikation til mobile enheder, en e-mailtjeneste, en sikker konto, der giver ansøgerne mulighed for at indgive supplerende oplysninger og/eller dokumentation, hvis det er nødvendigt, en gateway-facilitet for transportvirksomheder, en webservice, der muliggør kommunikationen mellem det centrale system og eksterne aktører og software, der giver den centrale ETIAS-enhed og de nationale ETIAS-enheder mulighed for at behandle ansøgningerne. I det omfang, det overhovedet er muligt og teknisk gennemførligt, vil ETIAS-informationssystemet genbruge hardware- og softwarekomponenter fra ind- og udrejsesystemet og dets kommunikationsinfrastruktur. Der vil også blive sikret interoperabilitet med andre informationssystemer, som ETIAS skal konsultere, f.eks. VIS, Europoldata, Schengeninformationssystemet (SIS), Eurodac og det europæiske informationssystem vedrørende strafferegistre (ECRIS). Den centrale ETIAS-enhed vil blive oprettet inden for rammerne af den europæiske grænse- og kystvagt og vil indgå i dens retlige og politiske ramme. Den centrale ETIAS-enhed, som er i drift 24/7, vil have fire centrale opgaver: 1) sikre, at de oplysninger, der er lagret i ansøgningsfilen, og de oplysninger, der er registreret i ETIAS-informationssystemet, er korrekte og ajourførte, 2) om nødvendigt kontrollere ansøgningerne om rejsetilladelse for at fjerne enhver usikkerhed om ansøgerens identitet i tilfælde af hit under den automatiserede behandlingsproces, 3) definere, teste, gennemføre, evaluere og revidere specifikke risikoindikatorer i ETIAS-screeningsreglerne efter høring af ETIAS-screeningsrådet, og 4) gennemføre regelmæssige auditter vedrørende forvaltningen af ansøgninger og gennemførelsen af ETIAS-screeningsreglerne, navnlig hvad angår deres virkning på de grundlæggende rettigheder, herunder beskyttelse af privatlivets fred og databeskyttelse. De nationale ETIAS-enheder vil blive oprettet i hver medlemsstat og væsentligst have til opgave at foretage risikovurderingen og træffe afgørelse om rejsetilladelser for ansøgninger, som er blevet afvist i den automatiserede behandlingsproces. De skal have de nødvendige ressourcer til at udføre deres opgaver 24/7. Om nødvendigt kan de høre andre nationale enheder og Europol og afgive udtalelser, når de høres af andre medlemsstater. De skal også optræde som nationale centrale adgangspunkter for så vidt angår anmodninger om adgang til ETIAS-data i retshåndhævelsesøjemed for at forebygge, afsløre og efterforske terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger, som henhører under deres kompetence. ETIAS-screeningsrådet med en rådgivende funktion vil blive oprettet inden for rammerne af den europæiske grænse- og kystvagt. Det vil blive sammensat af repræsentanter for den nationale ETIAS-enhed og Europol og blive hørt for så vidt angår definition, evaluering og revision af risikoindikatorer samt gennemførelse af ETIAS-overvågningslisten. Anvendelsesområde ETIAS vil finde anvendelse på tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt, og når det gælder kontrol af sikkerheden og risikoen for folkesundheden, på familiemedlemmer til EU-borgere og tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af retten til fri bevægelighed, hvis de ikke er i besiddelse af en opholdstilladelse ETIAS vil ikke finde anvendelse på: indehavere af visa til længerevarende ophold, indehavere af tilladelser til lokal grænsetrafik, statsborgere i mikrostater i Schengenområdet, indehavere af diplomatpas og medlemmer af besætninger på skibe og luftfartøjer under tjenesten, tredjelandsstatsborgere, som er familiemedlemmer til EU-borgere, eller tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af retten til fri bevægelighed i henhold til EU-retten, og som er indehavere af en gyldig opholdstilladelse, og anerkendte flygtninge, statsløse personer eller andre personer, der har ophold i eller er indehavere af et rejsedokument udstedt af en medlemsstat. ETIAS finder ikke anvendelse på EU-borgere. Tredjelandsstatsborgere, der har flere nationaliteter, herunder statsborgerskab i en EU-medlemsstat, skal derfor bruge det pas, der er udstedt af en EU-medlemsstat i forbindelse med indrejse i Schengenområdet. Indehavere af tilladelser til lokal grænsetrafik er udelukket fra ETIAS-forordningens anvendelsesområde, indtil der foreligger en grundig vurdering af de sikkerhedsrisici, der er forbundet med denne kategori af personer, jf. forordning (EF) nr. 1931/2006 om fastsættelse af regler for lokal grænsetrafik ved medlemsstaternes ydre landgrænser og om ændring af Schengenkonventionen. Europa-Kommissionen vil undersøge, om det er nødvendigt at ændre forordning (EF) nr. 1931/2006 for at sikre, at betingelserne for udstedelse af tilladelser til lokal grænsetrafik sikrer hensigtsmæssige vurderinger af sikkerhedsrisici, uden at det på nogen måde berører de lempelser for indehavere af tilladelser til lokal grænsetrafik, der følger af forordning (EF) nr. 1931/2006 og Schengengrænsekodeksen. Europa-Kommissionen vil også undersøge selve tilladelsens sikkerhedselementer. Ansøgning om rejsetilladelse og udstedelsesprocedure

Det lovgivningsmæssige forslag fastlægger i detaljer de praktiske skridt og proceduren for udstedelse af eller afslag på ansøgningen om rejsetilladelse. Figuren nedenfor giver et overblik over proceduren med udgangspunkt i en tredjelandsstatsborger, der er fritaget for visumpligt. Figur 1: At rejse med ETIAS Onlineansøgning Inden den planlagte rejse opretter ansøgeren en onlineansøgning via et dedikeret websted eller en mobilapp. For at udfylde ansøgningen skal ansøgeren opgive følgende oplysninger: –Efternavn, fornavn(e), efternavn ved fødslen, sædvanligvis benyttede efternavn(e), fødselsdato, fødested, fødeland, køn, nuværende nationalitet, fornavne for ansøgerens forældre, hjemadresse –Rejsedokument –Eventuel anden nationalitet –Fast bopælssted –E-mailadresse og telefonnummer –Den medlemsstat, hvor den første indrejse sker –Uddannelse og oplysninger om nuværende beskæftigelse –Svar på en række af ETIAS' baggrundsspørgsmål (hvad angår situationer med epidemisk potentiale eller andre infektiøse eller smitsomme parasitsygdomme, strafferegistre, ophold i krigszoner, eventuelle tidligere afgørelser om tilbagevisning til grænsen eller udsendelse fra en EU-medlemsstat) –Hvis ansøgeren er mindreårig, angivelse af den person, der er ansvarlig for den mindreårige –Hvis ansøgningen indgives af en anden person end ansøgeren, identiteten på denne person og den virksomhed, som han/hun repræsenterer (hvis det er relevant) –For familiemedlemmer til EU-borgere/tredjelandsstatsborgere, der har ret til fri bevægelighed uden opholdstilladelse: deres status som familiemedlem, identiteten på det familiemedlem, som ansøgeren har tilknytning til, deres familiebånd. I princippet tager det ikke mere end 10 minutter at udfylde ansøgningsskemaet online. Bortset fra at være i besiddelse af et gyldigt pas kræves der ingen yderligere dokumentation for at besvare de stillede spørgsmål. ETIAS vil acceptere ansøgninger, der indgives på vegne af ansøgeren i situationer, hvor tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligt, ikke selv kan oprette en ansøgning (f.eks. på grund af alder, læsefærdigheder, adgang til eller manglende evne til at bruge informationsteknologi). I de tilfælde kan ansøgningen indgives af tredjemand, forudsat at denne persons identitet fremgår af ansøgningen.

Ansøgere, der planlægger at rejse fra en fjerntliggende destination, vil normalt købe en billet online eller gennem et rejsebureau. Begge muligheder involverer brug af informationsteknologi. Ansøgeren vil derfor have direkte adgang til den teknologi, der er nødvendig for at oprette en ETIAS-ansøgning, eller have mulighed for at bede rejsebureauet om at oprette ansøgningen på sine vegne. Betaling af gebyr Når ansøgningen er klar, skal der betales et gebyr på 5 EUR pr. ansøgning for alle ansøgere over 18 år. Det er en elektronisk betaling i euro ved hjælp af et kreditkort eller andre betalingsmåder. De tilgængelige betalingsmåder kan præciseres yderligere på et senere tidspunkt for at inkludere andre og ajourførte betalingsmåder under hensyntagen til den teknologiske udvikling og tilgængeligheden for ikke at udelukke tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt, som ikke har adgang til bestemte betalingsmåder, når de søger om en ETIAS-tilladelse. Betalingen vil blive forvaltet af en bank eller en finansiel formidler. De oplysninger, der er nødvendige for at afslutte betalingen, gives udelukkende til det selskab, der forestår den finansielle transaktion, og vil ikke blive behandlet af ETIAS i forbindelse med ansøgningen. Når betalingen er modtaget, indgives ETIAS-ansøgningen automatisk. Behandling af ansøgningen Proceduren med at vurdere og træffe afgørelse om en ansøgning starter, så snart det er bekræftet, at gebyret er betalt. Der foregår en automatiseret behandling af ansøgningen. Hvis det er relevant, vil ansøgningen blive manuelt behandlet af den centrale ETIAS-enhed og den (de) nationale ETIAS-enhed(er). Skridt 1 - Automatiseret behandling Dette automatiserede skridt omfatter behandling af oplysninger vedrørende identitet, rejsedokument og svarene på baggrundsspørgsmålene. Det centrale system vil på få minutter foretage et fuldstændigt automatiseret krydstjek af de oplysninger, ansøgeren har indgivet, sammenholdt med andre informationssystemer, en overvågningsliste etableret i ETIAS og de klart definerede ETIAS-screeningsregler. Figur 2: Automatiseret behandling af ansøgningen Formålet med denne automatiserede behandling er at sikre: –at der ikke allerede findes andre gyldige rejsetilladelser, at oplysningerne i ansøgningen vedrørende rejsedokumentet ikke svarer til andre ansøgninger om rejsetilladelser med andre identitetsoplysninger, og at ansøgningen eller det dertil knyttede rejsedokument ikke svarer til en afvist, inddraget eller annulleret ansøgning om rejsetilladelse (ETIAS) –at ansøgeren ikke er omfattet af en indberetning om nægtelse af indrejse (SIS), og/eller det rejsedokument, der er anvendt i forbindelse med ansøgningen, ikke svarer til et rejsedokument, der er meldt bortkommet, stjålet eller ugyldigt (SIS og Interpols SLTD-database) –at ansøgeren ikke er omfattet af en indberetning som følge af en europæisk arrestordre eller begæret anholdt med henblik på overgivelse eller udlevering (SIS) –at ansøgeren ikke er indberettet som en person, hvis tilladelse til ophold er udløbet, på nuværende tidspunkt eller tidligere, eller er blevet nægtet indrejse (ind- og udrejsesystemet) –at ansøgeren ikke har fået afslag på en visumansøgning i visuminformationssystemet (VIS - gælder for statsborgere i lande, der er blevet fritaget for visumpligten inden for højst fem år, og for ansøgere, der har mere end én nationalitet) –at ansøgeren og oplysningerne i ansøgningen svarer til Europols oplysninger –at der gennemføres en risikovurdering for så vidt angår risici for irregulær migration, navnlig om ansøgeren har været genstand for en afgørelse om tilbagesendelse eller udsendelse efter en inddragelse af eller et afslag på ansøgningen om international beskyttelse (EURODAC)

–at der ikke er registreret en straffeattest (ECRIS) –at ansøgeren og/eller hans/hendes rejsedokument ikke er omfattet af en indberetning til Interpol (TDAWN). Denne automatiserede behandling vil også sikre, at ansøgeren ikke er opført på ETIAS-overvågningslisten, og kontrollere, om ansøgeren har svaret bekræftende på nogle af ETIAS' baggrundspørgsmål. Klart definerede screeningsregler i det centrale ETIAS-system vil blive brugt til at vurdere ansøgningsfilen. Reglerne består af en algoritme, som vil sammenligne de oplysninger, der er registreret i en ETIAS-ansøgningsfil, og specifikke risikoindikatorer for så vidt angår identificerede risici for irregulær migration, sikkerhed eller folkesundhed. De specifikke risikoindikatorer vil blive fastsat af den centrale ETIAS-enhed efter høring af ETIAS-screeningsrådet (se nedenfor). Risici for irregulær migration, for sikkerheden eller folkesundheden vil blive fastlagt på grundlag af: –Statistikker fra ind- og udrejsesystemet vedrørende det anormalt store antal personer, der bliver i EU efter visummets udløb, eller nægtelse af indrejse for særlige grupper af tredjelandsstatsborgere. –ETIAS' statistikker om afslag på ansøgning om rejsetilladelse på grund af risici for irregulær migration, for sikkerheden eller folkesundheden i forbindelse med særlige grupper af tredjelandsstatsborgere. –Statistikker fra både ind- og udrejsesystemet og ETIAS, der viser sammenhænge mellem de oplysninger, der indsamles via ETIAS-ansøgningen, og antallet af personer, der bliver i EU efter visummets udløb, eller nægtelse af indrejse. –Oplysninger fra medlemsstaterne om specifikke risikoindikatorer for sikkerheden eller trusler identificeret af de pågældende medlemsstater. –Oplysninger fra medlemsstaterne samt Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) om specifikke risici for folkesundheden. Disse screeningsregler og risiciene for irregulær migration, for sikkerheden eller folkesundheden vil være målrettede, stå i rimeligt forhold til målet og være specifikke. De datasæt, der anvendes til disse regler, vil under ingen omstændigheder være baseret på en persons race eller etniske oprindelse, politiske anskuelser, religiøse eller filosofiske overbevisning, medlemskab af en fagforening, sundhed, seksualitet eller seksuel orientering. Hvis den automatiserede behandling ikke har givet anledning til hit eller andre forhold, der kræver yderligere analyse, udstedes rejsetilladelsen automatisk, og ansøgeren informeres per e-mail. Langt størstedelen af ansøgerne (forventes at udgøre over 95 % af sagerne) vil få et sådant positivt svar, og de vil få besked få minutter efter betaling. Hvis den automatiserede behandling har givet anledning til hit eller identificeret forhold, der kræver yderligere analyse, vil ansøgningen blive viderebehandlet manuelt. Skridt 2 (om nødvendigt) - manuel behandling i den centrale ETIAS-enhed Hvis den automatiserede behandling rapporterer om hit fra andre informationssystemer eller ETIAS-overvågningslisten eller specifikke risikoindikatorer, eller ikke kan afgøre sagen, fordi der er usikkerhed om ansøgerens identitet, følger der en manuel behandling i den centrale ETIAS-enhed. Den centrale ETIAS-enhed vil kontrollere ansøgningen for at fjerne enhver tvivl om ansøgerens identitet ved hjælp af de oplysninger, der er rapporteret under den automatiserede behandling. Det kan efterfølgende føre til en positiv afgørelse om ansøgningen inden for 12 timer. Hvis der foreligger et bekræftet hit, overføres ansøgningen til den nationale ETIAS-enhed i den medlemsstat, hvor den første indrejse sker, således som oplyst af ansøgeren i ansøgningsprocessen. Det forventes, at yderligere 3-4 % af ansøgningerne vil få en positiv afgørelse, når den centrale ETIAS-enhed har kontrolleret oplysningerne. Det betyder, at de resterende 1-2 % af ansøgningerne, hvor der rapporteres om et eller flere hit, skal overføres til de nationale ETIAS-enheder med henblik på manuel behandling og afgørelse. Skridt 3 (om nødvendigt) - manuel behandling af den nationale ETIAS-enhed i den medlemsstat, hvor den første indrejse sker Hvis den automatiserede behandling i det centrale ETIAS-system viser et (bekræftet) hit i en af de konsulterede databaser eller på ETIAS-overvågningslisten og/eller viser, at ansøgeren modsvarer screeningsreglerne, vil ansøgningen blive overført til de nationale ETIAS-enheder. ETIAS' overførsel af ansøgningen til en bestemt medlemsstat vil foregå automatisk til den medlemsstat, hvor den første indrejse sker, således som angivet på ansøgningsformularen.

Når ansøgningen er blevet overført til ansvarlige nationale ETIAS-enhed, skal den nationale ETIAS-enhed vurdere ansøgningsfilen og inden for en frist på 72 timer efter indgivelse af ansøgningen underrette ansøgeren om den afgørelse, der er truffet (negativ eller positiv). Den nationale ETIAS-enhed har til opgave at vurdere risikoen for irregulær migration, for sikkerheden og folkesundheden og træffe afgørelse om at udstede eller give afslag på ansøgningen om rejsetilladelse. Når ansøgeren får en negativ afgørelse på ansøgningen, vil vedkommende altid have ret til at klage. Klagesager føres i den medlemsstat, der har truffet afgørelse om ansøgningen, og i henhold til den pågældende medlemsstats nationale lovgivning. Endvidere er der fastsat en særlig procedure i tilfælde af humanitære hensyn, nationale interesser eller internationale forpligtelser, således at de nationale ETIAS-enheder kan udstede en rejsetilladelse med begrænset territorial og tidsmæssig gyldighed. Når de oplysninger, den rejsende har angivet i ansøgningsskemaet, ikke giver den ansvarlige nationale ETIAS-enhed mulighed for at træffe afgørelse om at udstede eller give afslag på ansøgningen om rejsetilladelse, kan den nationale ETIAS-enhed anmode om yderligere oplysninger og/eller dokumentation. Anmodningen fremsendes til ansøgeren med e-mail og skal klart angive de manglende oplysninger og/eller den manglende dokumentation, der skal fremlægges. Disse oplysninger skal fremlægges inden 7 arbejdsdage, og den nationale ETIAS-enhed skal behandle disse oplysninger senest 72 timer efter, at den rejsende har fremlagt oplysningerne. I særlige tilfælde kan ansøgeren via e-mail blive indkaldt til en samtale på konsulatet i hans/hendes bopælsland. Når de nationale ETIAS-enheder foretager en manuel behandling af ansøgninger, som de har ansvaret for, kan de anvende oplysninger i nationale databaser eller andre decentraliserede systemer, som de har adgang til. I denne proces vil de ansvarlige myndigheder i andre medlemsstater og i Europol også blive hørt og få adgang til relevante supplerende oplysninger eller dokumentation, hvis de er ansvarlige for oplysninger, der har udløst et hit i forbindelse med et krydstjek i andre informationssystemer. Den nationale ETIAS-enhed i de hørte medlemsstater vil derefter inden for 24 timer udstede en begrundet udtalelse - positiv eller negativ - om ansøgningen, som vil blive registreret i ansøgningsfilen. Når en eller flere hørte nationale ETIAS-enheder afgiver en negativ udtalelse om ansøgningen, vil den ansvarlige medlemsstat give afslag på ansøgningen om rejsetilladelse. I forbindelse med denne manuelle behandling er det vigtigt, at de kompetente retshåndhævende myndigheder har adgang til relevante og klart definerede oplysninger om ETIAS, når det er nødvendigt for at forebygge, afsløre og efterforske terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger. Adgang til oplysninger i visuminformationssystemet (VIS) til retshåndhævelsesformål har allerede vist sig at være effektiv til at hjælpe efterforskere med at gøre betydelige fremskridt i sager om menneskehandel, terrorisme eller narkotikahandel. Visuminformationssystemet indeholder dog ikke oplysninger om tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt. I en tid med globaliseret kriminalitet kan det blive nødvendigt, at oplysninger indsamlet af ETIAS kan tilgås af retshåndhævende myndigheder i en bestemt efterforskning og med henblik på at indsamle beviser og oplysninger om en person, der mistænkes for at have begået en forbrydelse eller være offer for en forbrydelse. De data, der lagres i ETIAS, kan også være nødvendige for at identificere en gerningsmand til en terrorhandling eller andre alvorlige strafbare handlinger, navnlig når der er behov for en hurtig indsats. Adgang til ETIAS' oplysninger med henblik herpå bør kun indrømmes efter en begrundet anmodning fremsat af de kompetente myndigheder. Anmodningen bør være genstand for en forudgående behandling af en domstol eller en myndighed, der garanterer fuld uafhængighed og upartiskhed. I stærkt hastende situationer kan det imidlertid være af afgørende betydning, at de retshåndhævende myndigheder kan få omgående adgang til personoplysninger, der er nødvendige for at forhindre, at der begås en alvorlig forbrydelse, eller for at sikre, at gerningsmændene kan retsforfølges. I de tilfælde vil gennemgangen af personoplysningerne fra ETIAS finde sted, så snart de retshåndhævende myndigheder har fået adgang til disse oplysninger. For at forhindre, at de retshåndhævende myndigheder foretager systematiske søgninger i ETIAS, gives der kun adgang til oplysningerne i ETIAS i særlige tilfælde, og kun når det er nødvendigt med henblik på at forebygge, afsløre eller efterforske terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger. De udpegede myndigheder og Europol må således kun anmode om adgang til ETIAS, når de har rimelig grund til at tro, at en sådan adgang vil kunne tilvejebringe oplysninger, der i væsentlig grad vil kunne hjælpe dem med at forebygge, afsløre eller efterforske terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger. De udpegede myndigheder og Europol må kun anmode om adgang til ETIAS, hvis forudgående søgninger i alle relevante nationale databaser i medlemsstaterne og Europol ikke har ført til de ønskede oplysninger. Hvis den manuelle behandling af ansøgningen er foretaget som følge af et hit i Europols oplysninger, vil den nationale ETIAS-enhed i den ansvarlige medlemsstat høre Europol i sager, der henhører under Europols mandat. I de tilfælde vil den nationale ETIAS-enhed i den pågældende medlemsstat overføre de relevante oplysninger i ansøgningsfilen og de hit, der er nødvendige for høringen af Europol, samt de relevante supplerende oplysninger/den relevante dokumentation, som ansøgeren har fremlagt. Europol vil afgive en begrundet udtalelse inden for 24 timer. Den nationale ETIAS-enhed vil uploade oplysningerne vedrørende den endelige afgørelse i det centrale system. Når systemet informerer ansøgeren om afgørelsen, vil vedkommende, hvis det er relevant, blive underrettet om, hvilken national myndighed der er ansvarlig for behandlingen og afgørelsen om rejsetilladelsen. Det centrale ETIAS-system, den centrale ETIAS-enhed og den nationale ETIAS-enhed vil føre registre over alle behandlinger af oplysninger. Disse registre skal vise dato og tidspunkt, de oplysninger, der er anvendt til den automatiserede behandling af ansøgningerne, og hit under udførelsen af kontrollen. Den positive eller negative afgørelse om rejsetilladelse skal begrundes og forklares. Afgørelsen og den tilsvarende begrundelse registreres i den individuelle ETIAS-ansøgningsfil af den enhed, der har truffet afgørelsen. Under alle omstændigheder skal der træffes afgørelse af den nationale ETIAS-enhed inden to uger efter modtagelsen af ansøgningen i det centrale system. Svar til ansøgerne Ansøgerne modtager en e-mail med en gyldig rejsetilladelse og tilladelsens nummer eller en begrundelse for afslaget. Rejsetilladelsens gyldighed vil være 5 år (eller indtil passet udløber). Hvis rejsetilladelsen nægtes, vil ansøgeren blive underrettet om, hvilken national myndighed der er ansvarlig for behandlingen og afgørelsen om rejsetilladelsen, og få oplysninger om den procedure, der skal følges i tilfælde af klage. Transportvirksomheders kontrol Før ombordstigning skal transportvirksomheder kontrollere, at tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligt, er i besiddelse af en gyldig ETIAS-rejsetilladelse. Det sker ved hjælp af en onlinegrænseflade eller ved hjælp af andre mobile tekniske løsninger. Hvis en rejsende med en gyldig rejsetilladelse efterfølgende afvises ved indrejse, er transportvirksomheden ansvarlig for at bringe den rejsende tilbage til det oprindelige ombordstigningssted, men pålægges ingen sanktioner. Hvis en rejsende uden en gyldig rejsetilladelse efterfølgende får tilladelse til ombordstigning, men efterfølgende afvises ved indrejse, er transportvirksomheden ikke blot ansvarlig for at bringe den rejsende tilbage til det oprindelige påstigningssted, men pålægges derudover sanktioner. Ankomst til Schengenområdets grænseovergangssted Når den rejsende ankommer til grænseovergangsstedet, vil grænsevagten som led i den normale grænsekontrol elektronisk aflæse rejsedokuments oplysninger. Det vil udløse en forespørgsel i forskellige databaser som foreskrevet i Schengengrænsekodeksen, herunder ETIAS, som vil give en ajourført status for rejsetilladelsen. Selve ETIAS-filen vil ikke være tilgængelig for de grænsevagter, der foretager grænsekontrol. Hvis der ikke foreligger en gyldig rejsetilladelse, vil grænsevagten nægte indrejse i Schengenområdet og afslutte grænsekontrollen i overensstemmelse hermed. Den rejsende registreres i ind- og udrejsesystemet, og det samme gælder nægtelsen af indrejse i henhold til forordningen om ind- og udrejsesystemet. Hvis der foreligger en gyldig rejsetilladelse, vil grænsekontrollen blive gennemført i henhold til Schengengrænsekodeksen. Som følge af denne procedure kan den rejsende få tilladelse til at indrejse i Schengenområdet eller nægtes adgang på de betingelser, der er fastsat i Schengengrænsekodeksen.

Inddragelse eller annullering af rejsetilladelser En udstedt rejsetilladelse skal annulleres eller inddrages, så snart det bliver åbenlyst, at betingelserne for udstedelse ikke var opfyldt på tidspunktet for udstedelsen eller ikke længere er opfyldt, navnlig hvis der er alvorlig grund til at antage, at rejsetilladelsen blev opnået på svigagtig vis. Afgørelsen om inddragelse eller annullering vil i princippet blive truffet af myndighederne i den medlemsstat, der er i besiddelse af de beviser, der fører til inddragelse eller annullering, eller af den nationale ETIAS-enhed i den medlemsstat, hvor den første indrejse som angivet af ansøgeren sker. Når der f.eks. foretages en ny indberetning i SIS om en nægtelse af indrejse, informerer SIS det centrale ETIAS-system, som kontrollerer, om denne nye indberetning svarer til en gyldig rejsetilladelse. Hvis det er tilfældet, vil den medlemsstat, der har registreret indberetningen, straks blive informeret og vil skulle foretage inddragelsen af rejsetilladelsen. Europols rolle Europol bidrager til den merværdi, som ETIAS vil skabe for EU's interne sikkerhed. Dette afspejler Europols rolle som EU's informationsknudepunkt og vigtigste instrument for samarbejde om sikkerhed inden for en styrket lovgivningsmæssig ramme. De oplysninger, som ansøgere om en ETIAS-godkendelse fremlægger, vil blive krydstjekket i forhold til Europols oplysninger om personer, som mistænkes for at have begået eller deltaget i en strafbar handling, som er blevet dømt for en sådan strafbar handling, eller om hvem der er konkrete indicier for eller rimelig grund til at formode, at de vil begå en sådan strafbar handling. Europol er i en unik position, når det gælder om at kombinere oplysninger, der ikke er til rådighed for de enkelte medlemsstater eller i andre EU-databaser. Derfor vil Europol være involveret i fastsættelsen af ETIAS-screeningsreglerne gennem deltagelse i ETIAS-screeningsrådet. Europol vil ligeledes forvalte ETIAS-overvågningslisten i forhold til Europols oplysninger. Endvidere kan de nationale ETIAS-enheder konsultere Europol i forbindelse med opfølgningen på et hit, der er fremkommet under ETIAS' automatiserede behandling, i forbindelse med sager, der henhører under Europols mandat. Det vil give de nationale ETIAS-enheder mulighed for at udnytte alle relevante oplysninger, der er tilgængelige i Europol, i forbindelse med en vurdering af en ETIAS-ansøgning indgivet af en person, der kunne udgøre en sikkerhedstrussel. Endelig kan Europol anmode om at søge i oplysninger, der er lagret i det centrale ETIAS-system, i en bestemt sag, hvor Europol støtter medlemsstaternes bestræbelser på at forebygge, afsløre eller efterforske terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger, der henhører under Europols mandat. ETIAS' tekniske infrastruktur ETIAS vil stille den tekniske infrastruktur til rådighed, således at: –Ansøgere kan indføre de krævede oplysninger i hver enkelt onlineansøgning om rejsetilladelse med de nødvendige retningslinjer i tvivlstilfælde. –Det centrale ETIAS-system kan oprette, ajourføre og slette ansøgningen om rejsetilladelse og de oplysninger, der er indsamlet til at behandle ansøgningen, indtil afgørelsen om at indrømme eller give afslag på ansøgningen om rejsetilladelse er truffet. –Det centrale ETIAS-system kan behandle ansøgerens personoplysninger, søge i specifikke databaser og udtrække de oplysninger, de indeholder vedrørende ansøgeren med henblik på at vurdere ansøgningen. –Grænsevagterne har adgang til status for rejsetilladelsen fra alle Schengengrænseovergangssteder ved at læse oplysningerne i rejsedokumentets maskinlæsbare område eller ansøgningsnummeret. –Transportvirksomheder får adgang til status for rejsetilladelsen udelukkende ved at anvende oplysningerne i rejsedokumentets maskinlæsbare område eller ansøgningsnummeret. –Personalet i den centrale ETIAS-enhed og i de nationale ETIAS-enheder kan forvalte behandlingen af ansøgninger, herunder udveksle med andre medlemsstaters kompetente myndigheder, og informere ansøgerne. –Den centrale ETIAS-enhed samt personale og kompetente myndigheder i de nationale ETIAS-enheder kan udarbejde statistikker ved brug af anonymiserede data uden at gøre det muligt at identificere enkeltpersoner ved at indsnævre statistikker til en meget lille gruppe. ETIAS' tekniske infrastruktur skal levere rettidige svar til grænsekontrollen og til transportvirksomheder døgnet rundt med en tilgængelighed på 99,9 %. ETIAS-informationssystemet skal ligeledes sikre den højest mulige sikkerhed mod indtrængen, adgang til og udlevering af oplysninger til ikkeautoriserede personer, korruption og tab af dataintegritet. Opfyldelse af dette krav vil ske gennem vedtagelse af en sikkerhedsplan som en gennemførelsesforanstaltning. Datalagringsperiode Generelt vil varigheden for lagring af oplysninger om ETIAS-ansøgningen være 5 år efter den seneste anvendelse af rejsetilladelsen eller fra den sidste afgørelse om at nægte, inddrage eller annullere rejsetilladelsen. Denne lagringsperiode svarer til lagringsperioden for en registrering i ind- og udrejsesystemet med en indrejsetilladelse indrømmet på basis af en ETIAS-rejsetilladelse. Sammenfaldet for så vidt angår lagringsperioder sikrer, at både indrejseregistreringen og den dertil hørende rejsetilladelse opbevares i samme tidsrum og giver en supplerende interoperabilitet mellem ETIAS og ind- og udrejsesystemet. En sammenfaldende datalagringsperiode er nødvendig for, at de kompetente myndigheder kan gennemføre den nødvendige risikoanalyse ifølge Schengengrænsekodeksen. Lagringsperioden vil også mindske hyppigheden af genregistreringer og vil være til gavn for alle rejsende. Efter udløbet af denne periode vil ETIAS-ansøgningsfilen automatisk blive fuldstændigt slettet. Interoperabilitet og ressourcedeling med ind- og udrejsesystemet

Forslaget til forordning indeholder et generelt princip om, at ETIAS bygger på interoperabilitet med de informationssystemer, der skal konsulteres (ind- og udrejsesystemet, SIS, VIS, Europol, Eurodac og ECRIS) og på genanvendelse af komponenter, der er udviklet til disse informationssystemer, navnlig ind- og udrejsesystemet. Denne tilgang medfører også betydelige omkostningsbesparelser for så vidt angår oprettelse og drift af ETIAS. ETIAS og ind- og udrejsesystemet vil dele et fælles register med personoplysninger om tredjelandsstatsborgere med yderligere oplysninger fra ETIAS-ansøgningen (f.eks. bopælsoplysninger, svar på baggrundsspørgsmål, IP-adresse) og de separat lagrede ind- og udrejseregistre, men knyttet til den delte og fælles identifikationsfil. Denne tilgang er helt i overensstemmelse med den interoperabilitetsstrategi, der er foreslået i meddelelsen om stærkere og mere intelligente IT-systemer for grænser og sikkerhed af 6. april 2016 og vil indeholde alle de nødvendige databeskyttelsesgarantier. Følgende komponenter i ind- og udrejsesystemet deles eller genbruges: –fjerndatanettet (gennemført som et virtuelt netværk og i øjeblikket kaldet Testa-ng, som forbinder medlemsstaternes nationale domæner med det centrale domæne) har tilstrækkelig kapacitet til at overføre ETIAS' meddelelser mellem nationale infrastrukturer og det centrale system –den nationale ensartede grænseflade, som er et generisk system udviklet og indført af eu-LISA for at tilbyde en række kommunikationstjenester mellem de nationale grænsekontrolinfrastrukturer og det centrale system, vil også blive brugt til at håndtere ETIAS-meddelelser –de tekniske midler, der gør det muligt for transportvirksomheder at kontrollere status i ETIAS for visumfritagede tredjelandsstatsborgere, der indrejser i Schengenområdet, vil basere sig på samme tjeneste som ind- og udrejsesystemet –de tekniske midler, der giver ansøgere mulighed for at indgive anmodninger til ETIAS (gennemført som en netgrænseflade og mobil platform), vil også anvende den infrastruktur, der er indført for ind- og udrejsesystemet, for at give rejsende mulighed for at kontrollere den resterende varighed af et lovligt ophold. Omkostninger i udviklings- og driftsfasen Omkostningerne til udvikling af ETIAS-systemet anslås til 212,1 mio. EUR, og de gennemsnitlige årlige driftsomkostninger til 85 mio. EUR. ETIAS vil være finansielt selvkørende, da de årlige driftsomkostninger dækkes af gebyrindtægter. Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 af 9. marts 2016 om en EU-kodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks). Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 om visuminformationssystemet (VIS) og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om visa til kortvarigt ophold (VIS-forordningen). Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009 om en fællesskabskodeks for visa. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1987/2006 af 20. december 2006 om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II). Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et ind- og udrejsesystem til registrering af ind- og udrejseoplysninger om tredjelandsstatsborgere, der passerer Den Europæiske Unions medlemsstaters ydre grænser, samt afslag på indrejse og fastsættelse af betingelserne for adgang til ind- og udrejsesystemet med henblik på retshåndhævelse og om ændring af forordning (EF) nr. 767/2008 og forordning COM(2016) 194 final. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 603/2013 af 26. juni 2013 om oprettelse af "Eurodac" til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af forordning (EU) nr. 604/2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs og om medlemsstaternes retshåndhævende myndigheders og Europols adgang til at indgive anmodning om sammenligning med Eurodacoplysninger med henblik på retshåndhævelse og om ændring af forordning (EU) nr. 1077/2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets rammeafgørelse 2009/315/RIA for så vidt angår udveksling af oplysninger om tredjelandsstatsborgere og det europæiske informationssystem vedrørende strafferegistre (ECRIS), og om erstatning af Rådets afgørelse 2009/316/RIA. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1077/2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1624 af 14. september 2016 om den europæiske grænse- og kystvagt og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 863/2007, Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 og Rådets beslutning 2005/267/EF. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 515/2014 af 16. april 2014 om oprettelse af et instrument for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern Sikkerhed og om ophævelse af beslutning nr. 574/2007/EF.

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/794 af 11. maj 2016 om Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europol) og om erstatning og ophævelse af Rådets afgørelse 2009/371/RIA, 2009/934/RIA, 2009/935/RIA, 2009/936/RIA og 2009/968/RIA. 2.RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER Høringer af interesserede parter Forslaget om ETIAS er udarbejdet på grundlag af en gennemførlighedsundersøgelse. Som led i denne undersøgelse har Kommissionen indsamlet synspunkter hos medlemsstaternes eksperter på området grænsekontrol og sikkerhed. Derudover blev hovedelementerne i ETIAS-forslaget drøftet inden for rammerne af Gruppen på Højt Plan vedrørende interoperabilitet, der blev nedsat som opfølgning på meddelelsen om stærkere og mere intelligente grænser af 6. april 2016. Der blev ligeledes gennemført en høring med repræsentanter for luft-, sø- og jernbanetransportsektoren og med repræsentanter for EU-medlemsstater med ydre landgrænser. Som led i gennemførlighedsundersøgelsen blev Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder også hørt. Konsekvensanalyse Det lovgivningsmæssige forslag om ETIAS er baseret på resultaterne af den gennemførlighedsundersøgelse, der blev foretaget fra juni til oktober 2016. 3.JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET Resumé af forslaget ETIAS' formål, funktioner og ansvarsområder er fastsat i det lovgivningsmæssige forslag. Forslaget giver den europæiske grænse- og kystvagt mandat til at varetage oprettelsen og forvaltningen af den centrale ETIAS-enhed. Endvidere skal Agenturet for den Operationelle Forvaltning af Store It-systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed have mandat til at udvikle og varetage den operationelle forvaltning af systemet. Europol spiller også en væsentlig rolle med hensyn til at sikre sikkerhedsmålene for ETIAS. Derfor skal der ifølge forslaget foretages konsekvensændringer af forordning (EU) 2016/399, forordning (EU) 2016/1624, forordning (EU) nr. 1077/2011 og forordning (EU) 2016/794. Konsekvensændringer af forordninger vedrørende EU-systemer, som ETIAS vil foretage søgninger i, vil blive gennemført ved separate forslag fra Kommissionen. Dette lovgivningsmæssige forslag fastsætter elementerne i ETIAS-systemet. De tekniske og operationelle detaljer vil blive fastsat på et senere tidspunkt inden for rammerne af gennemførelsesafgørelser, hvor Kommissionen vil vedtage yderligere foranstaltninger og regler vedrørende: –etablering og højniveaudesign af interoperabiliteten –specifikationer og betingelser for websitet –indlæsning af oplysningerne –definition af særlige kategorier af oplysninger –adgang til oplysninger –fastsættelse af de informationssystemer, der skal konsulteres –fastsættelse af screeningsregler –ændring, sletning og sletning før tid af oplysninger

–lagring og adgang til registreringerne –krav til ydeevne, herunder minimumskrav til teknisk udstyr. Retsgrundlag Retsgrundlaget for denne forordning er artikel 77, stk. 2, litra b) og d), i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde. Artikel 77, stk. 2, litra b) og d), er det relevante retsgrundlag for yderligere at specificere foranstaltningerne vedrørende passage af medlemsstaternes ydre grænser, udvikle standarder og procedurer, som skal følges af medlemsstaterne i forbindelse med gennemførelsen af personkontrol ved disse grænser, og fastsætte foranstaltninger vedrørende gradvis indførelse af et integreret system for forvaltning af de ydre grænser. Endvidere hviler forslaget på artikel 87, stk. 2, litra a), som retsgrundlag for at tillade adgang til systemet med henblik på retshåndhævelse under strenge betingelser. Dette supplerende retsgrundlag for adgang med henblik på retshåndhævelse kræver den samme almindelige lovgivningsprocedure, der finder anvendelse i henhold til artikel 77, stk. 2, litra b) og d). Endelig hviler forslaget også på artikel 88, stk. 2, litra a), i det omfang det ændrer listen over Europols opgaver. Nærhedsprincippet Det foreslåede initiativ henhører under anvendelsesområdet for artikel 77, stk. 2, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, hvorefter Den Europæiske Union har beføjelse til at vedtage foranstaltninger vedrørende personkontrol og effektiv overvågning ved passage af medlemsstaternes ydre grænser. EU's nuværende regelsæt for passage af medlemsstaternes ydre grænser giver ikke mulighed for en automatiseret, koordineret og ensartet forudgående screening af tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligt. Det giver ikke medlemsstaterne mulighed for at anvende de fælles Schengenregler på en harmoniseret og koordineret måde. Der er et klart grænseoverskridende problem, da tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt, frit kan vælge det første indrejsested til Schengenområdet for at undgå kontrol ved bestemte grænseovergangssteder. For så vidt angår visumansøgere bør der foreligge oplysninger om tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligt, for at øge effektiviteten af personkontrollen på sikkerheds- og indvandringsområdet og den generelle kvalitet af EU's forvaltning af de ydre grænser. Disse mål kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne alene, men bedre nås på EU-plan. Proportionalitetsprincippet Artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union fastsætter, at EU kun handler i det omfang, det er nødvendigt for at nå traktatens mål. Det foreslåede initiativ udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne med det formål at sikre, at der anvendes fælles regler ved de ydre grænser på ensartet vis i alle de medlemsstater, der har afskaffet kontrollen ved de indre grænser. Det indfører et instrument, der giver Den Europæiske Union mulighed for at sikre, at alle medlemsstaterne anvender reglerne til vurdering af risikoen for irregulær migration, for sikkerheden og folkesundheden for så vidt angår tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligt, lige så konsekvent som for tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af visumpligt. Forslaget foreskriver ligeledes, at de retshåndhævende myndigheder skal søge i oplysninger, der er lagret i det centrale ETIAS-system, når det er nødvendigt i særlige tilfælde med henblik på forebyggelse, afsløring eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger. I det tilfælde og når forudgående søgninger i nationale databaser og Europols databaser ikke har ført til de ønskede oplysninger, giver ETIAS de nationale retshåndhævende myndigheder og Europol et rettidigt, præcist, sikkert og omkostningseffektivt middel til at kontrollere tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligt, og som mistænkes for (eller er ofre for) terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger. Forslaget giver de retshåndhævende myndigheder mulighed for at søge i ETIAS-ansøgningsfiler indgivet af tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt, og som mistænkes for (eller er ofre for) sådanne alvorlige strafbare handlinger. Forslaget omfatter alle passende databeskyttelsesgarantier og er proportionelt for så vidt angår retten til beskyttelse af personoplysninger. Det overholder princippet om dataminimering, indeholder strenge bestemmelser om datasikkerhed og kræver ikke behandling af oplysninger i længere tid, end det er absolut nødvendigt, for at systemet kan fungere og opfylde sit formål. Alle de sikkerhedsforanstaltninger og mekanismer, der kræves for at sikre en effektiv beskyttelse af tredjelandsstatsborgeres grundlæggende rettigheder, vil blive fastlagt og gennemført fuldt ud (se afsnittet nedenfor om grundlæggende rettigheder). Det vil ikke være nødvendigt med yderligere procedurer eller harmonisering på EU-plan for at få systemet til at fungere; dermed er den påtænkte foranstaltning forholdsmæssig, idet den ikke går ud over, hvad der er nødvendigt, hvad angår foranstaltninger på EU-plan, for at opfylde de fastsatte mål. Reguleringsmiddel/reguleringsform Foreslået reguleringsmiddel: Forordning. Andre midler vil ikke være hensigtsmæssige af følgende grund(e): Med forslaget oprettes der et centraliseret system, hvorigennem medlemsstaterne kan samarbejde om forvaltning af Schengenområdets ydre grænser, hvilket kræver fælles systemopbygning og driftsregler. Forslaget fastsætter fælles regler for alle medlemsstaterne for så vidt angår risikovurdering vedrørende irregulær migration, sikkerhed og folkesundhed for tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligt, forud for deres ankomst ved de ydre grænser, og om adgang til systemet, herunder med henblik på retshåndhævelse. Endvidere vil det centrale system blive forvaltet af den europæiske grænse- og kystvagt. Som følge heraf er det kun muligt at vælge en forordning som retligt instrument.

Grundlæggende rettigheder Forslaget til forordning påvirker de grundlæggende rettigheder, navnlig retten til menneskelig værdighed (artikel 1 i EU's charter om grundlæggende rettigheder), retten til frihed og sikkerhed (chartrets artikel 6), respekten for privatliv og familieliv (chartrets artikel 7), beskyttelsen af personoplysninger (chartrets artikel 8), asylretten (chartrets artikel 18) og beskyttelse i tilfælde af udsendelse, udvisning og udlevering (chartrets artikel 19), retten til ikkeforskelsbehandling (chartrets artikel 21), børns rettigheder (chartrets artikel 24) og adgangen til effektive retsmidler (chartrets artikel 47). Den legitime offentlige interesse i at sikre et højt sikkerhedsniveau påvirkes positivt af gennemførelsen af ETIAS-systemet. En bedre og mere præcis identifikation af sikkerhedsrisikoen i forbindelse med tredjelandsstatsborgere, der passerer Schengenområdets ydre grænse, bidrager til at afsløre menneskehandel (især for så vidt angår mindreårige) og grænseoverskridende kriminalitet og bidrager dermed generelt til at forbedre identifikationen af personer, hvis tilstedeværelse i Schengenområdet vil udgøre en sikkerhedstrussel. ETIAS bidrager således til at forbedre sikkerheden for de borgere, der opholder sig i Schengenområdet, og fremmer den interne sikkerhed i EU. ETIAS giver ikkediskriminerende adgang til ansøgningsprocessen for alle tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligt, og sikrer, at de afgørelser, der træffes, under ingen omstændigheder vil være baseret på den pågældende persons race eller etnisk oprindelse, politiske overbevisning, religion eller filosofisk overbevisning, seksualitet eller seksuelle orientering. ETIAS giver garantier, der sikrer, at den person, der har indgivet en ansøgning, informeres og har adgang til effektive retsmidler. Med hensyn til retten til beskyttelse af personoplysninger indeholder forslaget en række garantier vedrørende personoplysninger, navnlig adgangen til disse, som skal være strengt begrænset til det, der er formålet med denne forordning. Det indeholder også regler om den enkeltes ret til klageadgang, navnlig retten til domstolsprøvelse og uafhængige offentlige myndigheders tilsyn med behandlingen af oplysningerne. Begrænsningen af den periode, hvori oplysninger lagres som nævnt ovenfor, bidrager også til at overholde den grundlæggende ret til beskyttelse af personoplysninger. Forslaget giver de retshåndhævende myndigheder og Europol ret til at søge i det centrale ETIAS-system med henblik på forebyggelse, afsløring eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger. Som fastsat i chartrets artikel 52, stk. 1, skal enhver begrænsning af retten til beskyttelse af personoplysninger være egnet til at nå det tilsigtede mål og må ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt for at nå det. Artikel 8, stk. 2, i den europæiske menneskerettighedskonvention fastslår også, at indgreb fra en offentlig myndigheds side i en persons ret til privatliv kan være begrundet af hensyn til den nationale sikkerhed, den offentlige sikkerhed eller forebyggelse af kriminalitet, således som det er tilfældet i dette forslag. Domstolen har også fastslået, at bekæmpelse af terrorisme og grov kriminalitet, navnlig organiseret kriminalitet og terrorisme, er af afgørende betydning for at sikre den offentlige sikkerhed, og at effektiviteten heraf i vidt omfang kan være afhængig af anvendelsen af moderne informationsteknologier og efterforskningsteknikker, og at adgang til personoplysninger, der gives til disse specifikke formål, dermed kan være berettiget, hvis det skønnes nødvendigt. Derfor er forslaget i fuld overensstemmelse med Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder med hensyn til retten til beskyttelse af personoplysninger, og er også i overensstemmelse med artikel 16 i TEUF, der sikrer alle ret til beskyttelse af deres personoplysninger. Forslaget indeholder bestemmelser om adgang til ETIAS til forebyggelse, afsløring eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger med henblik på at få adgang til oplysninger, som tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligt, har fremlagt i forbindelse med ansøgning om en rejsetilladelse. Der findes lignende oplysninger i VIS om visumindehavere eller visumansøgere, men sådanne oplysninger om tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt, er ikke til rådighed i nogen anden EU-database. Globaliseringen af kriminalitet følger økonomiens globalisering. Internationale kriminelle organisationer udvikler deres aktiviteter på tværs af grænserne. Kriminelle aktiviteter som f.eks. menneskehandel, menneskesmugling eller smugling af ulovlige varer, involverer mange grænsepassager. Oplysninger lagret i VIS er en vigtig informationskilde for så vidt angår strafferetlige efterforskninger af tredjelandsstatsborgere, der er involveret i kriminelle aktiviteter, hvilket fremgår af den stigende anvendelse af VIS i retshåndhævelsesøjemed samt af systemets effektivitet og nytte. Sådanne oplysninger er dog i øjeblikket ikke tilgængelige for tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt. At muliggøre søgning i oplysninger lagret i det centrale ETIAS-system med henblik på forebyggelse, afsløring eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger lukker derfor informationskløften med hensyn til tredjelandsstatsborgere, som er fritaget for visumpligt, og giver om nødvendigt mulighed for at koble til oplysninger, der er lagret i en ETIAS-ansøgningsfil. Da en rejsetilladelse endvidere normalt vil være gyldig i en periode på fem år, kan det være nødvendigt, at retshåndhævende myndigheder og Europol foretager søgninger i oplysninger lagret i det centrale ETIAS-system, når oplysninger vedrørende en person og en terrorhandling eller anden alvorlig kriminalitet bliver tilgængelige, efter at den pågældende person har fået en rejsetilladelse. Søgning i det centrale ETIAS-system med henblik på forebyggelse, afsløring eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger udgør en begrænsning af retten til beskyttelse af personoplysninger. Forslaget indeholder bestemmelser om effektive sikkerhedsforanstaltninger for at afhjælpe denne begrænsning: –Klar angivelse af rækkevidden af det skøn, der indrømmes de kompetente myndigheder, og af måden, hvorpå det udøves: Der gives kun adgang til det centrale ETIAS-system til retshåndhævelsesformål med henblik på forebyggelse, afsløring eller efterforskning af terrorhandlinger og andre alvorlige strafbare handlinger som defineret i Rådets rammeafgørelser 2002/475/RIA om bekæmpelse af terrorisme og 2002/584/RIA om den europæiske arrestordre, og kun hvis det er nødvendigt i forbindelse med en bestemt sag. Det udelukker både adgang til ETIAS i forbindelse med lovovertrædelser, der ikke er alvorlige, og en systematisk eller meget omfattende sammenligning af oplysninger. –Begrundede anmodninger om adgang med henblik på retshåndhævelse: Udpegede nationale retshåndhævende myndigheder og Europol kan kun anmode om adgang til oplysninger lagret i det centrale ETIAS-system, hvis der er rimelig grund til at antage, at adgangen væsentligt vil bidrage til forebyggelse, afsløring eller efterforskning af den pågældende strafbare handling. –Uafhængig kontrol forud for adgang til oplysninger: Anmodninger om adgang til oplysninger lagret i det centrale ETIAS-system i et særligt tilfælde med henblik på forebyggelse, afsløring eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger er underkastet en uafhængig kontrol af, om de strenge betingelser for at anmode om adgang til oplysninger lagret i det centrale ETIAS-system med henblik på retshåndhævelse er opfyldt. En sådan uafhængig kontrol skal først gennemføres af en domstol eller en myndighed, der kan garantere fuld uafhængighed og upartiskhed, og som er fri for enhver form for direkte eller indirekte udefrakommende indflydelse. –Dataminimering for at begrænse omfanget af behandlingen til det nødvendige minimum i forhold til formålet: Ikke alle oplysninger, der er lagret i en ETIAS-ansøgningsfil, vil være til rådighed for forebyggelse, afsløring eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger. Nogle dataelementer vil slet ikke være tilgængelige i betragtning af deres begrænsede betydning for strafferetlige efterforskninger (f.eks. oplysninger om en persons uddannelse eller oplysninger om, hvorvidt han eller hun kan udgøre en risiko for folkesundheden). Andre dataelementer er kun tilgængelige, hvis nødvendigheden af at få adgang til sådanne specifikke dataelementer er udtrykkeligt dokumenteret i den begrundede anmodning om adgang med henblik på retshåndhævelse og bekræftet af en uafhængig kontrol (f.eks. oplysninger om nuværende beskæftigelse). –Adgang til oplysninger lagret i det centrale ETIAS-system som sidste udvej: De nationale retshåndhævende myndigheder og Europol kan kun anmode om adgang til oplysninger lagret i det centrale ETIAS-system, hvis forudgående søgninger i alle relevante nationale databaser i medlemsstaterne og Europol ikke har ført til de ønskede oplysninger. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET I henhold til gennemførlighedsundersøgelsen er det nuværende forslag baseret på den foretrukne løsning for ETIAS-systemet, og det nødvendige beløb er blevet skønnet til at være på 212,1 mio. EUR, hvilket også tager hensyn til formålet med adgang i retshåndhævelsesøjemed. Denne finansielle støtte vil ikke kun dække udgifterne til centrale komponenter i hele den periode, den flerårige finansielle ramme gælder (113,4 mio. EUR - på EU-niveau, både udviklings- og driftsomkostningerne via indirekte forvaltning), men også omkostningerne til indarbejdelse af de eksisterende nationale grænseinfrastrukturer i medlemsstaterne i ETIAS-systemet via de nationale ensartede grænseflader (NUI) (92,3 mio. EUR - via delt forvaltning). Ved at yde finansiel støtte til indarbejdelsen af nationale systemer sikres det, at vanskelige finansielle forhold på nationalt plan ikke bringer projekterne i fare eller forsinker dem. I udviklingsfasen (2018-2020) vil Kommissionen bruge et samlet beløb af 4,2 mio. EUR (via delt forvaltning) til udgifter i forbindelse med driften i medlemsstaterne. Fra 2020 når det nye system er driftsklart, kan der ydes støtte til de fremtidige driftsudgifter i medlemsstaterne via disses nationale programmer inden for rammerne af Fonden for Intern Sikkerhed (delt forvaltning). Driften vil imidlertid starte, når den nuværende flerårige finansielle ramme udløber, og finansieringen skal derfor indgå i drøftelserne om den næste flerårige finansielle ramme. Både eu-LISA og den europæiske grænse- og kystvagt vil kræve flere menneskelige og finansielle ressourcer til at udføre deres nye opgaver i henhold til ETIAS-forordningen. For så vidt angår eu-Lisa vil udviklingsfasen begynde i 2018, mens den europæiske grænse- og kystvagt skal udstyres for at kunne klare den operationelle fase, hvilket kræver en indfasning af ressourcer i anden halvdel af 2020. Som det fremgår af afsnit 1 ovenfor, vil ETIAS-systemet fra 2020 kunne generere gebyrindtægter, som det i betragtning af deres særlige karakter foreslås at betragte som eksterne formålsbestemte indtægter. Med udgangspunkt i de nuværende skøn over antallet af ansøgninger vil gebyrindtægter mere end dække ETIAS' direkte udviklings- og driftsomkostninger. Det vil gøre det muligt at finansiere tilsvarende udgifter i forbindelse intelligente grænser.

5.YDERLIGERE OPLYSNINGER Deltagelse Forslaget bygger på Schengenreglerne, da det vedrører passage af de ydre grænser. Der skal derfor tages højde for følgende forhold i relation til de forskellige protokoller og aftaler med associerede lande. Danmark: I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i Rådets vedtagelse af foranstaltninger i medfør af tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Da denne forordning udbygger Schengenreglerne, skal Danmark i henhold til artikel 4 i protokollen om Danmarks stilling træffe afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre forordningen i sin nationale lovgivning, inden seks måneder efter dens vedtagelse. Det Forenede Kongerige og Irland: I medfør af artikel 4 og 5 i protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne og Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne deltager Det Forenede Kongerige og Irland ikke i forordning (EU) 2016/399 (Schengengrænsekodeksen) eller i nogen anden af de retsakter, der er almindeligt kendt som "Schengenreglerne", dvs. retsakterne om organisering af og støtte til afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser og de ledsagende foranstaltninger vedrørende kontrol ved de ydre grænser. Forordningen udgør en udvikling af disse regler, og derfor deltager Det Forenede Kongerige og Irland ikke i vedtagelsen af forordningen, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland. På samme måde som i Domstolens dom i sag C-482/08, Det Forenede Kongerige mod Rådet, ECLI:EU:C 2010:631, påvirker den omstændighed, at denne forordning har hjemmel i artikel 87, stk. 2, litra a), og artikel 88, stk. 2, litra a), samt artikel 77, stk. 2, litra b) og d), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, ikke ovenstående konklusion, idet adgangen til retshåndhævelsesformål er accessorisk i forhold til etableringen af ETIAS-systemet. Island og Norge: De procedurer, der er fastsat i den associeringsaftale, som er indgået mellem Rådet og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, finder anvendelse, da dette forslag bygger på Schengenreglerne, jf. bilag A til aftalen. Schweiz: Denne forordning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne. Liechtenstein: Denne forordning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne. Kroatien, Cypern, Bulgarien og Rumænien: Denne forordning om oprettelse af ETIAS bygger på indrejsebetingelserne som beskrevet i artikel 6 i forordning (EU) 2016/399. Denne bestemmelse skulle anvendes af tiltrædende medlemsstater ved tiltrædelsen af Den Europæiske Union.

2016/0357 (COD) 2016/0357 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af et EU-system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS) og om ændring af forordning (EU) nr. 515/2014, (EU) 2016/399, (EU) 2016/794 og (EU) 2016/1624 EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra b) og d), artikel 87, stk. 2, litra a), og artikel 88, stk. 2, litra a), under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, efter høring af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Kommissionen redegjorde i sin meddelelse af 6. april 2016 om stærkere og mere intelligente informationssystemer for grænser og sikkerhed behovet for, at EU styrker og forbedrer sine IT-systemer, sin dataarkitektur og informationsudvekslingen på området grænseforvaltning, retshåndhævelse og bekæmpelse af terrorhandlinger. Den understregede behovet for at forbedre interoperabiliteten mellem informationssystemerne. Hvad der er vigtigt, er, at den opstiller forskellige muligheder for at maksimere udnyttelsen af de eksisterende informationssystemer og om nødvendigt udvikle nye, der supplerer dem, for at løse de problemer med manglende oplysninger, der stadig findes. (2)I meddelelsen af 6. april 2016 indkredses der en række områder, hvor der mangler oplysninger. Blandt andet råder grænsemyndighederne ved de ydre Schengengrænser ikke over oplysninger om rejsende, der er fritaget for kravet om at være i besiddelse af et visum, når de passerer de ydre grænser. I meddelelsen af 6. april 2016 bebudede Kommissionen, at den ville iværksætte en undersøgelse af muligheden for at oprette et EU-system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS). Et sådant automatiseret system skal anvendes til at fastslå, hvorvidt tredjelandsstatsborgere er fritaget for visumpligten, inden de indrejser i Schengenområdet, og om deres indrejse udgør en risiko for sikkerheden eller for irregulær migration. (3)I meddelelsen af 14. september 2016 med titlen "Øge sikkerheden i en verden med mobilitet - forbedret informationsudveksling i forbindelse med terrorbekæmpelse og stærkere ydre grænser" bekræfter Kommissionen, at det prioriteres at sikre de ydre grænser, og den fremlægger konkrete initiativer med henblik på at fremme og udvide EU's indsats med fortsat at styrke forvaltningen af de ydre grænser. (4)Det er nødvendigt at specificere målene for EU-systemet vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS), fastlægge dets tekniske opbygning, oprette en central ETIAS-enhed, nationale ETIAS-enheder og et ETIAS-screeningråd, fastsætte bestemmelser vedrørende driften og brugen af de oplysninger, ansøgeren indlæser i systemet, fastsætte regler for udstedelsen af eller afslag på at udstede rejsetilladelser, fastsætte formålet med at behandle oplysningerne, og hvilke myndigheder der skal have adgang til oplysningerne, samt sikre beskyttelsen af personoplysninger. (5)ETIAS bør finde anvendelse på tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligten, når de passerer de ydre grænser. (6)Det bør også finde anvendelse på tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligten og er familiemedlemmer til en unionsborger, på hvem direktiv 2004/38/EF finder anvendelse, eller til en tredjelandsstatsborger, der har ret til fri bevægelighed i henhold EU-retten, og som ikke er indehaver af et opholdskort som omhandlet i direktiv 2004/38/EF. I artikel 21, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) er det fastsat, at enhver unionsborger har ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område med de begrænsninger og på de betingelser, der er fastsat i traktaterne og i gennemførelsesbestemmelserne hertil. De pågældende begrænsninger og betingelser findes i direktiv 2004/38/EF om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område. (7)Som bekræftet af Den Europæiske Unions Domstol har disse familiemedlemmer ret til at indrejse på en medlemsstats område og at få et indrejsevisum med henblik herpå. Som følge heraf bør også familiemedlemmer, der er fritaget for visumpligten, have ret til at få en rejsetilladelse. Medlemsstaterne skal bistå disse personer med at opnå den fornødne rejsetilladelse, som skal være gratis. (8)Retten til at få en rejsetilladelse er ikke betingelsesløs, idet familiemedlemmer, der udgør en risiko for den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller folkesundheden i medfør af direktiv 2004/38/EF, kan få afslag på deres ansøgning. På baggrund heraf kan det kræves, at familiemedlemmer fremlægger deres personoplysninger i forbindelse med identifikationen af dem og deres status, hvis de er relevante for vurderingen af den sikkerhedstrussel, de kunne udgøre. På samme måde bør behandlingen af deres ansøgninger om rejsetilladelse også udelukkende ske ud fra sikkerhedsmæssige hensyn og ikke af hensyn til risikoen for migration. (9)Der bør via ETIAS udstedes en rejsetilladelse til tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for kravet om at være i besiddelse af et visum, når de passerer de ydre grænser ("visumkravet") for således at fastslå, om deres ophold på medlemsstaternes område udgør en risiko for irregulær migration, for sikkerheden eller folkesundheden. At være indehaver af en gyldig rejsetilladelse bør være en ny betingelse for indrejse på medlemsstaternes område, men alene det at være i besiddelse af en rejsetilladelse bør ikke automatisk give ret til indrejse. (10)ETIAS bør bidrage til at sikre et højt sikkerhedsniveau, forhindre irregulær migration og beskytte folkesundheden, idet der foretages en vurdering af besøgende forud for deres ankomst til overgangsstederne ved de ydre grænser. (11)ETIAS bør bidrage til at gøre det lettere for grænsevagterne ved overgangsstederne ved de ydre grænser at foretage grænsekontrol og sikre en koordineret og harmoniseret vurdering af tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af kravet om en rejsetilladelse, og som har til hensigt at besøge Schengenområdet. Desuden bør systemet gøre det muligt at informere ansøgere bedre om, hvorvidt de opfylder betingelserne for at besøge Schengenområdet. Herudover bør ETIAS også bidrage til at gøre det lettere at foretage grænsekontrol ved at mindske antallet af afslag på indrejse ved de ydre grænser. (12)ETIAS bør desuden støtte målene for Schengeninformationssystemet (SIS) i forbindelse med indberetninger om personer, der er eftersøgte med henblik på anholdelse, overgivelse eller udlevering, savnede personer, personer, der eftersøges med henblik på at yde bistand i forbindelse med retsforfølgning, og personer, der er genstand for diskret kontrol eller specifik kontrol. Med henblik herpå bør der i ETIAS foretages en automatiseret behandling af ansøgninger på grundlag af de relevante indberetninger i SIS. Denne behandling vil blive foretaget med henblik på at understøtte SIS. Som følge heraf bør nye hit, der fremkommer ved denne sammenligning, lagres i SIS. (13)ETIAS bør bestå af et storstilet informationssystem, ETIAS-informationssystemet, et centralt hold, den centrale ETIAS-enhed og nationale ETIAS-hold samt nationale ETIAS-enheder. (14)Den centrale ETIAS-enhed bør være en del af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning. Den centrale ETIAS-enhed bør være ansvarlig for at kontrollere ansøgninger om rejsetilladelse, hvorpå der gives afslag i forbindelse med den automatiserede behandling, for at fastslå, om ansøgerens personoplysninger svarer til personoplysningerne om den person, der afstedkom hittet, for screeningreglerne og for at foretage regelmæssige revisioner af behandlingen af ansøgninger. Den centrale ETIAS-enhed bør fungere i døgndrift alle ugens dage.

(15)Hver medlemsstat bør oprette en national ETIAS-enhed, der hovedsagelig er ansvarlig for behandlingen af ansøgninger og for at træffe afgørelse om, hvorvidt der skal udstedes en rejsetilladelse eller ej. De nationale ETIAS-enheder samarbejder indbyrdes og med Europol med henblik på evalueringen af ansøgningerne. De nationale ETIAS-enheder bør fungere i døgndrift alle ugens dage. (16)ETIAS bør for at nå sine mål stille et onlineansøgningsskema til rådighed, som ansøgere kan udfylde med erklæringer vedrørende deres identitet, rejsedokument, oplysninger om bopæl, kontaktoplysninger, uddannelse og nuværende erhverv, deres forhold som familiemedlem til en EU-borger eller en tredjelandsstatsborger, der er omfattet af retten til fri bevægelighed, men ikke har opholdstilladelse, identiteten på den ansvarlige person, hvis ansøgeren er mindreårig, og svar på en række baggrundsspørgsmål (om ansøgeren har en sygdom, der er potentielt epidemisk ifølge Verdenssundhedsorganisationens internationale sundhedsregulativ eller andre infektiøse eller kontagiøse sygdomme, har en ren straffeattest, har været i krigszoner eller er omfattet af en afgørelse om tilbagesendelse til grænsen/en kendelse om at forlade området). Det bør kun være muligt at få adgang til ansøgeres sundhedsdata, hvis de udgør en trussel for folkesundheden. (17)ETIAS bør acceptere ansøgninger, der indgives på vegne af en ansøger i situationer, hvor den rejsende ikke selv er i stand til at indgive en ansøgning uanset årsagen hertil. I så tilfælde bør ansøgningen indgives af en tredjemand, der har fået bemyndigelse hertil af den rejsende eller er retligt ansvarlig for den rejsende, forudsat at ansøgningsskemaet indeholder oplysninger om den pågældendes identitet. (18)Der bør opkræves et gebyr af alle ansøgere over 18 år for at få færdigbehandlet ansøgningen. Betalingen bør foretages via en bank eller en finansiel formidler. De oplysninger, der kræves for at sikre elektronisk betaling, bør kun gives til banken eller den finansielle formidler, der foretager den finansielle transaktion, og indgår ikke som en del af oplysningerne i ETIAS. (19)De fleste rejsetilladelser bør udstedes inden for få minutter, men i et begrænset antal tilfælde kan det tage op til 72 timer. Hvis der sendes en anmodning til ansøgeren om yderligere oplysninger eller dokumentation, kan proceduren undtagelsesvis vare i op til to uger. (20)De personoplysninger, ansøgeren fremlægger, bør udelukkende behandles af ETIAS med henblik på på forhånd at kontrollere, om kriterierne for at komme i betragtning i forordning (EU) 2016/399 er opfyldt, og vurdere, om det er sandsynligt, at ansøgeren vil migrere på irregulær vis, og om ansøgerens indrejse i Unionen kunne udgøre en trussel mod sikkerheden eller folkesundheden i Unionen. (21)Der kan ikke foretages en vurdering af disse risici uden at behandle de personoplysninger, der er omhandlet i betragtning 16. Hver enkelt personoplysning i ansøgninger bør sammenlignes med oplysningerne i et register, en fil eller en indberetning i et informationssystem (Schengeninformationssystemet (SIS), visuminformationssystemet (VIS), Europol-oplysninger, Interpols database over stjålne og bortkomne rejsedokumenter, ind- og udrejsesystemet, Eurodac, det europæiske informationssystem vedrørende strafferegistre (ECRIS) og/eller Interpols TDAWN-database (Travel Documents Associated with Notices) eller ETIAS-overvågningslisten eller specifikke risikoindikatorer. De kategorier af personoplysninger, der bør anvendes til sammenligninger, bør begrænses til de kategorier af oplysninger, der findes i de informationssystemer, der søges i, til ETIAS-overvågningslisten eller til de specifikke risikoindikatorer. (22)Sammenligningen bør foretages automatisk. Hvis en sådan sammenligning viser, at der er overensstemmelse ("hit") med andre personoplysninger eller en kombination heraf i ansøgningerne eller et register, en fil eller en indberetning i ovennævnte informationssystemer eller med personoplysninger på ETIAS-overvågningslisten eller med risikoindikatorer, bør ansøgningen behandles manuelt af en medarbejder i den nationale ETIAS-enhed i den medlemsstat, der blev angivet som første indrejseland. Den vurdering, der foretages af den nationale ETIAS-enhed bør føre til, at der træffes afgørelse om at udstede eller ikke udstede en rejsetilladelse. (23)Den automatiserede behandling kan føre til, at der udstedes en tilladelse. Det forventes, at der i forbindelse med langt de fleste ansøgninger vil blive givet et positivt svar ved den automatiserede behandling. Ingen afslag på en ansøgning om en rejsetilladelse bør udelukkende baseres på den automatiserede behandling af personoplysninger i ansøgninger. Derfor bør ansøgninger, der giver et hit, vurderes manuelt af en medarbejder i den nationale ETIAS-enhed. (24)Ansøgere, der har fået afslag på en ansøgning om en rejsetilladelse, bør have ret til at få prøvet afgørelsen. Sager om prøvelse bør føres i den medlemsstat, der har truffet afgørelse om ansøgningen, og i henhold til den pågældende medlemsstats nationale lovgivning. (25)Screeningreglerne bør anvendes til at analysere ansøgningsfilen ved at muliggøre en sammenligning af oplysningerne i ansøgningsfilen i det centrale ETIAS-system og specifikke risikoindikatorer, der svarer til en tidligere konstateret risiko for irregulær migration, for sikkerheden eller folkesundheden. De kriterier, der anvendes til at indkredse specifikke risikoindikatorer, må under ingen omstændigheder være baseret på en persons race eller etniske oprindelse, politiske anskuelser, religiøse eller filosofiske overbevisning, medlemskab af en fagforening, seksualitet eller seksuelle orientering. (26)Der bør oprettes en ETIAS-overvågningsliste for at finde frem til forbindelser mellem oplysninger i en ETIAS-ansøgningsfil og oplysninger vedrørende personer, der er mistænkt for at have begået grov kriminalitet eller en terrorhandling, eller mod hvem der er konkrete indicier for eller rimelig grund til at antage, at de vil begå grov kriminalitet eller en terrorhandling. ETIAS-overvågningslisten bør være en del af de data, der behandles af Europol, jf. artikel 18, stk. 2, litra a), i forordning (EU) 2016/794 og Europols integrerede datastyringskoncept ("Integrated Data Management Concept"). Når medlemsstaterne forelægger oplysninger for Europol, bør de kunne bestemme, til hvilket eller hvilke formål de skal behandles, blandt andet muligheden for at begrænse behandlingen til ETIAS-overvågningslisten. (27)De kontinuerligt nye former for sikkerhedstrusler, nye mønstre for irregulær migration og trusler mod folkesundheden, der dukker op, kræver effektive reaktioner og skal bekæmpes med moderne midler. Da disse midler indebærer behandling af store mængder personoplysninger, bør der indføres passende sikkerhedsforanstaltninger for at sikre, at interferensen med retten til beskyttelse af privatlivets fred og retten til beskyttelse af personoplysninger begrænses til det, der er nødvendigt i et demokratisk samfund. (28)Personoplysninger i ETIAS bør derfor opbevares sikkert; adgangen hertil bør være strengt begrænset, og den bør under ingen omstændigheder anvendes til at træffe afgørelser baseret på nogen form for forskelsbehandling. De lagrede personoplysninger bør opbevares sikkert i eu-LISA's faciliteter i Unionen. (29)Udstedte rejsetilladelser bør annulleres eller inddrages, så snart det blive tydeligt, at betingelserne for at udstede dem ikke var eller ikke længere er opfyldt. Når der indlæses en ny indberetning i SIS om nægtelse af indrejse eller om et rejsedokument, der er rapporteret bortkommet eller stjålet, bør SIS informere ETIAS, som bør kontrollere, om denne nye indberetning svarer til en gyldig rejsetilladelse. I så tilfælde bør den nationale ETIAS-enhed i den medlemsstat, som har indlæst indberetningen, straks informeres og inddrage rejsetilladelsen. På lignende vis skal nye elementer, der tilføjes ETIAS-overvågningslisten, sammenlignes med ansøgningsfiler i ETIAS for at kontrollere, om dette nye element svarer til en gyldig rejsetilladelse. I så tilfælde bør den nationale ETIAS-enhed i den medlemsstat, hvor den første indrejse sker, vurdere hittet og om nødvendigt inddrage rejsetilladelsen. Der bør også gives mulighed for at inddrage rejsetilladelsen på ansøgerens anmodning. (30)Hvis en medlemsstat undtagelsesvis finder det nødvendigt at lade en tredjelandsstatsborger rejse ind på dens område af humanitære årsager, af hensyn til nationale interesser eller på grund af internationale forpligtelser, bør den have mulighed for at udstede en rejsetilladelse med begrænset territorial og tidsmæssig gyldighed. (31)Før de rejsendes ombordstigning bør luft- og søtransportvirksomheder samt virksomheder, der transporterer grupper til lands i busser have pligt til at kontrollere, om de rejsende har alle de rejsedokumenter, der er nødvendige for at indrejse på medlemsstaternes område, jf. Schengenkonventionen. Dette bør omfatte kontrol af, at de rejsende er i besiddelse af en gyldig rejsetilladelse. Transportvirksomhederne bør ikke have adgang til selve ETIAS-filen. En sikret internetadgang, herunder muligheden for at bruge mobile tekniske løsninger, bør gøre det muligt for transportvirksomhederne at foretage denne søgning ved brug af oplysningerne i rejsedokumenterne. (32)Grænsevagterne bør for at overholde de ændrede indrejsebetingelser kontrollere, om den rejsende er i besiddelse af en gyldig rejsetilladelse. Grænsevagten bør derfor under standardgrænsekontrolproceduren elektronisk aflæse oplysningerne i rejsedokumentet. Dette iværksætter en søgning i forskellige databaser som fastsat i Schengengrænsekodeksen, herunder en søgning i ETIAS, som skal give oplysninger om den aktuelle status for rejsetilladelsen. Grænsevagten bør ikke have adgang til selve ETIAS-filen med henblik på grænsekontrol. Hvis der ikke kan fremvises en gyldig rejsetilladelse, bør grænsevagten nægte indrejse og afslutte grænsekontrolproceduren. Hvis der fremvises en gyldig rejsetilladelse, bør afgørelsen om at tillade indrejse eller ej træffes af grænsevagten. (33)For at bekæmpe terrorhandlinger og andre alvorlige strafbare handlinger og i lyset af globaliseringen af de kriminelle net, er det nødvendigt, at de retshåndhævende myndigheder har de nødvendige oplysninger til at udføre deres opgaver effektivt. Adgangen til oplysninger i visuminformationssystemet (VIS) med henblik på retshåndhævelse har allerede vist sig at udgøre en effektiv hjælp for efterforskere til at gøre betydelige fremskridt i sager vedrørende menneskehandel, terrorisme og narkotikahandel. Visuminformationssystemet indeholder ikke oplysninger om tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligten. (34)At få adgang til oplysningerne i ETIAS er nødvendig med henblik på forebyggelse, opdagelse og efterforskning af terrorhandlinger som nævnt i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA eller andre alvorlige strafbare handlinger som nævnt i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA. I forbindelse med en specifik efterforskning og for at indhente bevismateriale og oplysninger vedrørende en person, der er mistænkt for at have begået en forbrydelse, eller et offer for en forbrydelse kan de retshåndhævende myndigheder have brug for at få adgang til de oplysninger, der er genereret af ETIAS. Der kan også være brug for oplysninger lagret i ETIAS til at identificere en person, der har begået en terrorhandling eller en anden alvorlig strafbar handling, navnlig når der er behov for en hurtig indsats. Adgangen til ETIAS med henblik på at forebygge, opdage eller efterforske terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger udgør et indgreb i de grundlæggende rettigheder, hvad angår respekten for den enkeltes privatliv og beskyttelsen af de personoplysninger, der behandles i ETIAS. Oplysningerne i ETIAS bør derfor lagres og kun gøres tilgængelige for udpegede myndigheder i medlemsstaterne og Den Europæiske Politienhed ("Europol") på de strenge betingelser, der er fastsat i denne forordning, for således at begrænse adgangen til det, der er strengt nødvendigt for at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og alvorlige strafbare handlinger i overensstemmelse med kravene i navnlig Domstolens praksis, navnlig sagen vedrørende Digital Rights Ireland.

(35)Der bør navnlig kun gives adgang til oplysningerne i ETIAS med henblik på at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige strafbare handlinger, efter at de kompetente myndigheder har indgivet en begrundet anmodning om, hvorfor det er nødvendigt. Medlemsstaterne bør sikre, at alle sådanne anmodninger om adgang til oplysninger lagret i ETIAS først prøves ved en domstol eller kontrolleres af en myndighed, hvis fuldstændige uafhængighed og upartiskhed garanteres, og som er sikret mod direkte eller indirekte indflydelse udefra. I yderst presserende tilfælde kan det dog være vigtigt, at de kompetente myndigheder straks får de personoplysninger, der er nødvendige for at forhindre, at der begås en alvorlig forbrydelse, eller således at gerningsmændene kan retsforfølges. I sådanne tilfælde bør det accepteres, at prøvelsen eller kontrollen i forbindelse med personoplysninger, der er indhentet fra ETIAS, finder sted hurtigst muligt, efter at de kompetente myndigheder har fået adgang til oplysningerne. (36)Det er derfor nødvendigt at udpege de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, som er bemyndigede til at anmode om en sådan adgang til det specifikke formål at forebygge, opdage eller efterforske terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger. (37)De nationale ETIAS-enheder bør fungere som et centralt adgangspunkt og bør kontrollere, at betingelserne for at anmode om adgang til det centrale ETIAS-system er opfyldt i den foreliggende sag. (38)Europol er et knudepunkt for informationsudveksling i Unionen og spiller en nøglerolle i samarbejdet mellem medlemsstaternes myndigheder vedrørende efterforskning af kriminalitet på tværs af grænserne til støtte for kriminalitetsforebyggelse, analyser og efterforskning på EU-plan. Europol bør derfor også have adgang til det centrale ETIAS-system inden for rammerne af sine opgaver og i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/794 i særlige sager, hvor det er nødvendigt for Europol at støtte og styrke medlemsstaternes indsats for at forebygge, opdage eller efterforske terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger. (39)For at udelukke systematiske søgninger bør behandlingen af oplysninger lagret i det centrale ETIAS-system kun finde sted i særlige tilfælde, og når det er nødvendigt med henblik på at forebygge, opdage eller efterforske terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger. De udpegede myndigheder og Europol bør kun anmode om adgang til ETIAS, når de har rimelig grund til at antage, at en sådan adgang vil kunne tilvejebringe oplysninger, der i væsentlig grad vil kunne hjælpe dem med at forebygge, opdage eller efterforske en terrorhandling eller en anden alvorlig strafbar handling. De retshåndhævende myndigheder og Europol bør kun anmode om adgang til ETIAS, hvis forudgående søgninger i alle relevante nationale databaser i medlemsstaten og Europols database ikke har givet de ønskede oplysninger. (40)De personoplysninger, der registreres i ETIAS, bør ikke gemmes længere, end det er nødvendigt af hensyn til formålene hermed. For at ETIAS kan fungere, er det nødvendigt at lagre oplysninger vedrørende ansøgere i det tidsrum, hvor rejsetilladelsen er gyldig. For at vurdere den risiko for irregulær migration, for sikkerheden og folkesundheden, som ansøgeren udgør, er det nødvendigt at lagre personoplysningerne i fem år fra registeringen af de seneste indrejseoplysninger vedrørende ansøgeren, der er lagret i ind- og udrejsesystemet. ETIAS bør navnlig ved brug af screeningreglerne tage udgangspunkt i præcise foreløbige vurderinger af risikoen for irregulær migration, for sikkerheden eller folkesundheden. De hit, der fås som følge af screeningreglerne på grundlag af statistiske oplysninger, der selv er genereret via ETIAS-oplysninger, skal være repræsentative for en tilstrækkelig bred population for at kunne udgøre et pålideligt grundlag for medlemsstaternes manuelle risikovurdering og for at mindske forekomsten af hit, der ikke svarer til reelle risici ("falsk-positive") mest muligt. Dette kan ikke udelukkende opnås på grundlag af oplysninger vedrørende rejsetilladelser i deres gyldighedsperiode. Lagringsperioden bør starte fra registreringen af de seneste indrejseoplysninger vedrørende ansøgeren, der er lagret i ind- og udrejsesystemet, da dette udgør den seneste faktiske brug af rejsetilladelsen. En lagringsperiode på fem år svarer til lagringsperioden for en registrering i ind- og udrejsesystemet om en indrejsetilladelse, der blev indrømmet på grundlag af en ETIAS-rejsetilladelse, eller nægtelse af indrejse. Denne synkronisering af lagringsperioderne sikrer, at både registreringen af indrejsen og den tilknyttede rejsetilladelse har samme varighed, og udgør et yderligere element for at sikre den fremtidige interoperabilitet mellem ETIAS og ind- og udrejsesystemet. Denne synkronisering af datalagringsperioderne er nødvendig for at sætte de kompetente myndigheder i stand til at foretage den risikoanalyse, der kræves i henhold til Schengengrænsekodeksen. En afgørelse om afslag på en ansøgning om en indrejsetilladelse eller om inddragelse eller annullering af en rejsetilladelse kan være et tegn på, at ansøgeren udgør en større risiko for sikkerheden eller for irregulær migration. Når der er truffet en sådan afgørelse, bør den femårige lagringsperiode for de tilknyttede oplysninger begynde fra den dato, hvor afgørelsen blev truffet, således at det i ETIAS er muligt præcist at tage hensyn til den højere risiko, som den pågældende ansøger kan udgøre. Efter udløbet af denne periode bør personoplysningerne slettes. (41)Der bør fastsættes præcise regler for det ansvar, som Det Europæiske Agentur for den Operationelle Forvaltni