De programmer, der anvendes til at validere, aggregere og formidle lønomkostningsindeksdata, er blevet fuldstændig omlagt, og det er nu muligt at:

Disse initiativer har medvirket til at forenkle udarbejdelsesprocessen og begrænse risikoen for fejl som følge af fejlagtig kodning.

En ny version af SDMX-datastrukturerne (Statistical Data and Metadata eXchange) er blevet testet i fællesskab med medlemsstaterne og implementeret i udarbejdelsesprocessen. Der anvendes internationalt vedtagne kodelister, som er tilgængelige på internettet via et særligt register. Den nye version gør det også muligt at indsamle nye valgfrie variabler som f.eks. kvartalsvise lønomkostninger og det kvartalsvise antal arbejdstimer. De samme SDMX-datastrukturer er blevet implementeret med henblik på overførsel af lønomkostningsindeksdata til Den Europæiske Centralbank (ECB).

I bilag I til forordning (EF) nr. 1216/2003 fastsættes følgende kriterier for vurdering af kvaliteten af lønomkostningsindekset: relevans, nøjagtighed, rettidighed ved indberetning af data, tilgængelighed og klarhed, sammenlignelighed, kohærens og fuldstændighed. De fremskridt, der var gjort med hensyn til tilgængelighed og klarhed, blev anset for tilfredsstillende, ligesom det allerede var tilfældet i den foregående rapport. I dette dokument vil fokus derfor være på relevans, fuldstændighed, rettidighed, nøjagtighed, sammenlignelighed og kohærens.

I marts 2007 vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 224/2007, der ændrede forordning (EF) nr. 1216/2003 og udvidede lønomkostningsindeksets dækningsområde til at omfatte de økonomiske aktiviteter i hovedafdeling L, M, N og O i NACE Rev. 1. Disse hovedafdelinger omfatter hovedsagelig ikkemarkedsmæssige tjenesteydelser, som kan have en anden dynamik end de markedsmæssige tjenesteydelser.

Lønomkostningsindekset måler kvartalsvise ændringer i de samlede lønomkostninger pr. time, som bæres af arbejdsgiverne, og gør det muligt at overvåge udviklingen i det omkostningspres, der afstedkommes af produktionsfaktoren "arbejde". Indekset tilhører familien af euroindikatorer, som giver oplysninger om den økonomiske udvikling i euroområdet. Kommissionen (Eurostat) offentliggør på sit websted hvert kvartal en pressemeddelelse om indekset for lønomkostninger pr. time, som indeholder et komplet datasæt, der er opdelt efter økonomisk aktivitet og lønomkostningskomponenter (lønomkostninger og ikkelønrelaterede omkostninger). På webstedet findes også kvartalsvise og årlige vækstrater.

Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 450/2003 af 27. februar 2003 om lønomkostningsindekset opstilles der en fælles ramme for medlemsstaternes udarbejdelse af sammenlignelige lønomkostningsindeks og for indberetning heraf til Kommissionen.

Lønomkostningsindekset er produktet af en række variabler (f.eks. lønomkostninger og udførte arbejdstimer), der kan hidrøre fra flere kilder. Det betyder, at revisioner kan forekomme på et hvilket som helst tidspunkt og dermed kan påvirke data for det sidste kvartal, flere kvartaler eller hele år. Hvis korrektioner af data vedrører referenceåret, skal hele serien revideres.

Norge indberettede lønomkostningsindeksdata rettidigt, hvilket også gjaldt Island (for de to pågældende kvartaler).

Medlemsstaterne er blevet bedre til at indberette data til Kommissionen rettidigt siden den sidste rapport, idet data blev indberettet rettidigt af Grækenland, mens der for Kroatiens indberetninger af data blev registreret højst én dags forsinkelse, i hele referenceperioden.

Schweiz informerede Kommissionen (Eurostat) om, at det havde besluttet ikke at indsamle kvartalsvise lønomkostningsindeksdata.

Hvad angår andre lande i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) indsendte Island lønomkostningsindeksdata for to kvartaler (2017Q2 og 2018Q1)i referenceperioden og vægte for lønomkostningerne for 2017, mens Norge fremsendte data for alle de syv pågældende kvartaler.

Brugere efterspørger fortsat ikke blot oplysninger om kvartalsvise procentvise ændringer i lønomkostningerne som målt i lønomkostningsindekset, men også i stigende grad oplysninger om lønomkostningerne i absolutte tal (euro pr. time). Eurostat offentliggør hvert år i april skøn over lønomkostninger pr. time i euro og i nationale valutaer med en opdeling i NACE Rev. 2. Derudover er Eurostat begyndt at formidle oplysninger om den årlige vækstrate i lønomkostningerne pr. time og den andel, som ikkelønrelaterede omkostninger udgør af de samlede lønomkostninger.

Indikatoren "ændringer i lønomkostninger pr. arbejdstime" er vigtig for analysen af den økonomiske udvikling på kort og mellemlang sigt. Kommissionen og ECB vurderer et eventuelt inflationspres, der skyldes udviklingen på arbejdsmarkedet, på grundlag af et sådant indeks, der viser ændringerne i lønomkostningerne på kort sigt. Indekset skal hurtigst muligt, efter at dataene er blevet tilgængelige, beregnes for hver medlemsstat, hele Den Europæiske Union (EU) og euroområdet. Lønomkostningsindekset er også vigtigt for arbejdsmarkedsparter, der er involveret i lønforhandlinger, og Kommissionen anvender indekset til at overvåge lønudviklingen på kort sigt. Indekset er en af de vigtigste europæiske økonomiske indikatorer.

Kommissionen (Eurostat) har hvert år siden den første meddelelse i april 2016 offentliggjort årlige skøn over lønomkostninger pr. time med en opdeling i NACE Rev. 2. Skønnene, der er baseret på lønomkostningsniveauer og lønomkostningsindeksets udvikling, udarbejdes tre måneder efter udgangen af referenceperioden. Dækningen omfatter hovedafdelingerne i NACE Rev. 2 med undtagelse af hovedafdeling L (fast ejendom). Med de nye SDMX-datastrukturer kan de medlemsstater, som har valgt at fremsende nationale data i stedet for Eurostats skøn, indsamle data om årlige lønomkostningsniveauer i denne standard.

Revisioner af hovedtallet for Unionen (årlig vækstrate) har oversteget 0,2 procentpoint (pp) ved to lejligheder (opadgående i begge tilfælde) siden første kvartal af 2016 (se figur 1). Det skyldtes større revisioner, som blev registreret i Det Forenede Kongerige under indberetningen i marts 2018. Det Forenede Kongerige begyndte på dette tidspunkt at kalenderkorrigere flere serier, der påvirkede B til S-aggregatet, som derfor blev revideret væsentligt. Kun for to andre lande (Tyskland og Nederlandene) blev der registreret væsentlige revisioner. Disse blev behørigt dokumenteret.





Figur 1: Ændringer af data mellem det første offentliggjorte tal og 2018Q1-meddelelsen for EU-28, hovedafdeling B til S i NACE Rev. 2 (aggregat i procentpoint)

Siden sidste rapport er der ikke konstateret nogen større ændringer i de lønomkostningsindeksdata, der er indberettet af Grækenland, hvilket skyldes samarbejdet mellem ELSTAT og Kommissionen (Eurostat) om at forbedre landets lønomkostningsindeksmetoder.

3.5 Sammenlignelighed

Sammenlignelighed mellem lande sikres af de detaljerede fælles definitioner og metoder, som er fastsat i lovgivningen om lønomkostningsindekset. Medlemsstater opfylder EU-kravene med de datakilder, som er tilgængelige på nationalt niveau. Størstedelen gør brug af undersøgelser eller en kombination af undersøgelser og administrative data, og to medlemsstater gør udelukkende brug af administrative kilder.

Med henblik på at offentliggøre lønomkostningsindeksdata, der er sammenlignelige over tid, er det nyttigt at korrigere for kalender- og sæsonvirkninger. Hovedtallene er korrigeret for kalendervirkninger, og der udlignes for sæsonvirkninger ved at sammenligne de samme kvartaler i to på hinanden følgende år.

I henhold til artikel 1 i forordning (EF) nr. 1216/2003 skal lønomkostningsindekstal indberettes i ikkesæsonkorrigeret, kalenderkorrigeret og kalender- og sæsonkorrigeret form.

Det præciseres ikke i forordning (EF) nr. 450/2003, hvorvidt kalender- og sæsonkorrektioner skal foretages under anvendelse af den direkte eller den indirekte metode. Indirekte korrektion indebærer, at basisserierne korrigeres, hvorefter de anvendes til at beregne aggregater på højere niveau. Direkte korrektion indebærer, at hver enkelt serie, herunder aggregater på højere niveau, korrigeres individuelt.

For så vidt angår lønomkostningsindeks anbefaler Eurostat at anvende den indirekte metode for at undgå uoverensstemmelser mellem de samlede lønomkostninger og komponenter. Sådanne uoverensstemmelser opdages let af brugerne og kan så tvivl om den overordnede kvalitet af lønomkostningsindekset.

Ved hjælp af de nye IT-programmer (se afsnit 2.2) fører Eurostat en politik, der går ud på systematisk at finde frem til uoverensstemmelser på mellem 0,1 pp eller derover (efter afrunding) mellem totaler og komponenter og at aflægge rapport herom til det pågældende land i en valideringsrapport. Det samlede lønomkostningsindeks genberegnes herefter på grundlag af lønkomponenter og ikkelønrelaterede komponenter (indirekte metode).

Indekser beregnes således ved hjælp af en harmoniseret metode for alle medlemsstater for derved at sikre større sammenlignelighed.

3.6 Kohærens med nationalregnskabstal

Et af de områder, der fortsat er i fokus, er kohærensen mellem lønomkostningsindekset og andre lønomkostningsstatistikker, navnlig de kvartalsvise nationalregnskabsdata.

I forbindelse med den årlige kvalitetsrapport anmodes medlemsstaterne om at sammenligne vækstraten i lønomkostningsindekset med vækstraten i timeaflønningen af ansatte i henhold til nationalregnskabet (ESA 2010-definition). Det er ikke realistisk at forvente, at tallene er helt ens. Selv om definitionerne af lønomkostninger er næsten identiske, kan den statistiske behandling og kilderne variere. I begge tilfælde er det meget vanskeligt at indsamle data om udførte arbejdstimer. Trods de metodemæssige forskelle er det informativt at analysere omfanget af afvigelser mellem de to datasæt. Hvis disse ligger over en bestemt tærskel, kan det være tegn på kvalitetsproblemer i forbindelse med et af datasættene.

Eurostat gennemførte en kvalitetsundersøgelse vedrørende aggregater for hovedafdeling B til S i NACE Rev. 2 for hver medlemsstat. I forbindelse med denne sammenligning anvendte vi ikkesæsonkorrigerede lønomkostningsindeksdata, undtagen for Danmark og Sverige, for hvilke kalenderkorrigerede data var tilgængelige. Den årlige medianvækstrate i lønomkostningsindekset blev sammenlignet med vækstraten i timeaflønningen af ansatte over ti kvartaler. Ved variationer på mere end 1 pp blev en yderligere analyse anset for nødvendig. Dette var tilfældet for Kroatien (5,1 pp), Grækenland (2,2 pp), Rumænien (2,1 pp), Irland (1,4 pp), Malta (1,2 pp) og Slovenien (1,1 pp) (se figur 2).

Der vil sammen med disse medlemsstater blive fulgt op på resultaterne af analysen, navnlig hvad angår data om udførte arbejdstimer.





Figur 2: Årlig medianvækstrate i lønomkostningsindekset versus vækstraten i timeaflønningen af ansatte (nationalregnskabsdata) – referenceperiode 2015Q4-2018Q1*