Nr. C 180/48 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 7. 87 
17.8. Man kan kun bifalde den gradvise overgang til 
programfinansiering frem for projektfinansiering. Det 
nye system betyder, at det i princippet vil være muligt 
at løse en lang række problemer gennem forberedelse 
og målretning af interventionerne, gennem involvering 
af kompetente myndigheder på forskellige niveauer, 
gennem deltagelse af arbejdsmarkedets parter, gennem 
komplementaritet og gennem en samordning af de for­
skellige EF-politikker. 17.9. De konkrete resultater af foranstaltninger 
gennemført med støtte fra EFRU bør kunne gøres måle­
lige, ligesom de direkte berørte og offentligheden i 
øvrigt bør gøres bekendt med dem. 
Det er tvingende nødvendigt, at dette krav opfyldes. 
Der er ganske vist store vanskeligheder behæftet med 
indsamlingen af data og udarbejdelse af konklusioner 
ud fra disse, men de må overvindes. 
Fællesskabsprogrammerne, som man håber, der vil 
blive gennemført flere af i fremtiden, påkalder sig stor 
interesse og bør gives høj prioritet. Endelig er det ønskeligt, at den 3. beretning om situatio­
nen i regionerne indeholder en fuldstændig beskrivelse 
af regionalpolitikkens økonomiske kontekst. 
Bruxelles, den 13. maj 1987. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om Forslaget til Rådets afgørelse om vedtagelse af et handlingsprogram for 
erhvervsuddannelse og forberedelse af unge til arbejds- og voksenlivet (*) 
(87/C 180/15) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 3. april 1987 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 128 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde blev ved Det økonomiske og sociale Udvalgs beslutning overdraget 
Herbert Nierhaus som hovedordfører. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog enstemmigt på sin 246. plenarforsamling, den 14. 
maj 1987, følgende udtalelse: 
1. Indledning 
1.1. Den økonomiske udvikling i de højtindustriali­
serede lande kendetegnes på den ene side ved et konstant 
fald i arbejdstilbud til lavtuddannede, først og fremmest 
som følge af indførelsen af ny teknologi, og på den 
anden side ved den relative stigning i behovet for velud­
dannede, kvalificerede fagfolk på alle erhvervsområder. 
Denne kendsgerning og dermed også det forhold, at 
elektroniske informations- og kommunikationssyste­
mer især har erstattet mindre kvalificerede menneskeli­
ge arbejdsydelser på næsten alle områder inden for 
administration og produktion, har i væsentlig grad 
bidraget til den høje strukturelle arbejdsløshed, vi ser i 
(!) EFTnr. C 90 af 4. 4. 1987, s. 4. dag. De unge, der står for at skulle træde ind i arbejdsli­
vet, tegner sig for en forfærdende høj del heraf.. Unge 
med en god skoleuddannelse bag sig og en kompetence­
givende erhvervsuddannelse, der ikke blot giver rent 
faglig viden, men også omfatter samfundsmæssige 
aspekter, har i reglen stadig de relativt bedste chancer 
for at få arbejde. 
I tilfælde af at den almene skoleuddannelse ikke omfat­
ter praktisk kendskab til emner som socialsikring, sund­
heds- og miljøbeskyttelse, skat og regnskabsvæsen, må 
der findes måder, hvorpå man kan inddrage disse emner 
i erhvervsuddannelsen. 
1.2. I nærværende udtalelse om forslaget til Rådets 
afgørelse om vedtagelse af et handlingsprogram for 
erhvervsuddannelse og forberedelse af unge til arbejds-
og voksenlivet defineres »uddannelse« (eller rettere »er­
hvervsuddannelse« på følgende måde: 
8. 7. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 180/49 
— Erhvervsuddannelsen er den uddannelsesfase efter 
den almene skoleuddannelses afslutning, der giver 
den første forberedelse til et bestemt erhverv. Den 
kan gennemføres på private eller offentlige virk­
somheder, men også på universiteter eller i andre 
statslige eller private uddannelsesinstitutioner, og 
afsluttes som regel med et erhvervskompetencegi­
vende bevis. 
1.3. Den vigtigste forudsætning for den europæiske 
økonomis konkurrenceevne på verdensmarkederne lig­
ger i dens beredskab af veluddannede fagfolk på alle 
områder i erhvervslivet og samfundet. Der er for så 
vidt intet alternativ til disse målsætninger, som også 
Kommissionen har opstillet for erhvervsuddannelsespo-
litikken i EF's medlemsstater: 
— tilvejebringelse af tilstrækkeligt mange uddannelses­
pladser, så at alle unge, der ønsker det, kan få en 
mindst et- eller toårig erhvervsuddannelse, 
— fortsat kvalitetsmæssig forbedring og modernisering 
af de eksisterende uddannelsestilbuds form, indhold 
og målsætninger samt opbygning af nye uddannel­
sesforløb, der er tilpasset det ændrede behov, 
— tilvejebringelse af større »gennemsigtighed« i de 
unges erhvervsuddannelsesmuligheder ved anven­
delse af forbedrede oplysningsmetoder og ved indfø­
relse af sammenlignelige anerkendte eksamensbevi­
ser på nationalt plan samt på EF-plan. 
1.4. Der er vidtgående enighed om disse målsætning­
er for en europæisk erhvervsuddannelsespolitik på EF-
plan både mellem de nationale regeringer og arbejds­
markedets parter. Ved en realistisk vurdering af proble­
merne må man dog ikke undlade at tage følgende med 
i betragtning: 
— For at komme disse mål nærmere kræves betydelige 
finansielle midler, som på grund af deres størrelses­
orden og EF's nuværende struktur overvejende skal 
fremskaffes af medlemsstaterne. Det gør det endnu 
vanskeligere, at der er en væsentlig niveauforskel 
mellem medlemsstaterne, hvad angår udbygningen 
af et effektivt erhvervsuddannelsessystem. Derfor 
bør Kommissionen sørge for, at den finansielle støt­
te fortrinsvis går til aktiviteter i de områder af EF, 
der har den svageste struktur. 
— Erhvervsuddannelsen i medlemslandene indgår i 
forskellige systemer og er lovgivningsmæssigt ind­
rettet på meget forskellig vis og i forskellig styrke. 
Den varetages af mange forskellige statslige og pri­
vate institutioner, skoler, højskoler samt offentlige 
og private virksomheder. Dette bevirker, at statens 
beføjelser og ansvar for støtte og styring på dette 
område ofte er mindre tydelige end for det almen­
dannende skolevæsens vedkommende. På den anden 
side er mangfoldigheden af uddannelsesorganisa-
torer og erhvervsuddannelsesformer også en væsent­
lig forudsætning for dens fleksibilitet. Fleksbiliteten 
udelukker dog ikke en regeldannelse på statsligt niveau (f.eks. definition af adgangsbetingelserne, 
bestemmelser om sammenlignelige eksamensbe­
viser). 
— En vigtig forudsætning for gennemførelsen af et 
fælles indre marked samt for arbejdstagernes frie 
bevægelighed inden for EF er tilstedeværelsen af 
sammenlignelige kvalifikationer, der er anerkendt i 
hele Fællesskabet. Dette kræver igen en tilpasning 
af erhvervsuddannelsens mål og indhold, hvorved 
uddannelsesformen og organisatorerne (f.eks. virk­
somheder, statsejede skoler, private institutioner) 
får mulighed for at indgå i en kvalitetsmæssig kon­
kurrence med hinanden. For at nå dette mål kræves 
en fast vilje hos alle involverede (nationale regerin­
ger, arbejdsmarkedets parter, EF-organer). EF's vig­
tigste opgave er i denne sammenhæng at koordinere, 
informere om, samt tilskynde til passende initiativer 
med henblik på at opnå hele Fællesskabets anerken­
delse af supplerende erhvervskvalifikationer. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. Det økonomiske og sociale Udvalg er stort set 
enig i Kommissionens analyse af den aktuelle situation 
og af behovene på erhvervsuddannelsesområdet i med­
lemsstaterne. Det tilslutter sig principielt forslaget til 
Rådets afgørelse og de planlagte foranstaltninger. 
2.2. Det økonomiske og sociale Udvalg erkender dog 
også, at foranstaltningernes rækkevidde er meget be­
grænset i forhold til de ovenfor beskrevne generelle 
målsætninger for en alment anerkendt erhvervsuddan­
nelsespolitik i medlemsstaterne og for en afstemt EF-
politik, der kun er i sin vorden. Det økonomiske og 
sociale Udvalg retter derfor en appel til medlemsstaterne 
om at gå videre end det foreliggende forslag til afgørelse 
og sætte alle kræfter ind på at forbedre de unges er-
hvervsuddanelsesmuligheder, både kvalitativt og kvan­
titativt, samt at afstemme dem efter hinanden på det 
højst mulige niveau med henblik på gensidig anerken­
delse af eksamensbeviser. 
2.3. Det skal dog understreges, at de problemer, som 
opstår for mange unge ved overgangen fra erhvervsud­
dannelse til arbejdsmarked, er af særlig vanskelig karak­
ter. Hvor stort end behovet er for en kvalificeret og 
praksisorienteret erhvervsuddannelse, kan den dog ikke 
løse arbejdsmarkedets kvantitative problemer, især med 
ungdomsarbejdsløsheden, da den også afhænger af den 
regionale økonomiske struktur. Erhvervsuddannelses-
politikken kan derfor hverken undvære eller erstatte en 
aktiv arbejdsmarkedspolitik. 
2.4. Det økonomiske og sociale Udvalg fremhæver 
især, at formidlingen af erhvervskvalifikationer både 
må tage hensyn til arbejdsmarkedets behov og til regio­
nale muligheder og krav. Det er ofte forhold i omgivel­
serne, der er afgørende for, om erhvervsuddannelsesak-
tiviteterne får succes. 
Nr. C 180/50 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 7. 87 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Det økonomiske og sociale Udvalg betragter det 
udvalg, der skal nedsættes ifølge artikel 3 i forslaget til 
forordning, som et fortrinligt middel til udveksling af 
oplysninger på højt plan om erhvervsuddannelsessyste-
merne og -forudsætningerne i medlemsstaterne samt til 
udarbejdelse af forslag om kvalitativ og kvantitativ 
tilnærmelse, men også som et middel til at nyttiggøre 
erfaringer fra enkelte medlemsstater for de andre. 
3.2. Med hensyn til de planlagte partnerskaber bør 
man især støtte initiativer mellem godt udviklede og 
ugunstigt stillede regioner i EF som begyndelsen til en 
intensiv og praktisk gennemførlig erfaringsudveksling. 
En anden målsætning for partnerskaberne på tværs af 
grænserne kunne også være at udarbejde forslag til 
udbygning af de forskellige nationale erhvervsuddan­
nelsessystemer. 
3.3. Det udgør et særligt problem, at erhvervsuddan-
nelsestilbudene og -systemerne i de forskellige regioner 
af EF er meget forskellige med hensyn til udviklings-
og udbygningsniveau. Ud over de nødvendige finansielle 
midler er information og erhvervsvejledning først og 
fremmest påkrævet for at sikre en videre udvikling og 
gradvis tilnærmelse af de unges erhvervsuddannelses-
muligheder. Den planlagte faglige støtte med udsendelse 
af vejledningshold er derfor efter Det økonomiske og 
sociale Udvalgs opfattelse en særlig nødvendig og loven­
de foranstaltning. Det er dog en forudsætning for suc­
ces, at projekternes innovative mål planlægges nøje og 
defineres klart. 
3.4. Det økonomiske og sociale Udvalg foreslår, at 
man også overvejer aktiviteter, der sigter på at nedbryde 
de sprogbarrierer, der findes i EF, således at det bliver 
lettere at anvende erhvervskvalifikationer overalt i EF. 
3.5. Ved gennemgangen af erhvervskvalifikationer 
bør der lægges vægt på en sammenligning af under­
visnings- og uddannelsesplanerne med henblik på at 
tilnærme kvalifikationerne, således at eksamensbeviser­
ne anerkendes i alle medlemsstaterne. 
3.6. Det økonomiske og sociale Udvalg forventer 
generelt, at det foreliggende program fører til en klar 
Bruxelles, den 14. maj 1987. prioritering med henblik på gennemførelse af de princi­
pielle målsætninger for en EF-erhvervsuddannelsespoli-
tik, der bør sigte mod at forbedre og tilpasse de finan­
sielle, lovgivningsmæssige og erhvervspædagogiske 
rammebetingelser for erhvervsuddannelsespolitikken i 
medlemsstaterne på det højst mulige niveau. Denne 
prioritering fremgår dog ikke i alle tilfælde tydeligt af 
de planlagte projekter, helt bortset fra at de opgaver, 
der skal løses i forbindelse med erhvervsuddannelsen i 
EF, står i skærende misforhold til de finansielle midler, 
der er afsat til EF-opgaverne. 
3.7. Man kan efter Det økonomiske og sociale Ud­
valgs mening øge beskæftigelsen ved at støtte uddannel­
sesaktiviteter, der skaber arbejdsmuligheder i små og 
mellemstore virksomheder eller styrker motivationen til 
at starte selvstændig erhvervsvirksomhed. 
3.8. I næsten alle EF's medlemslande er unge kvinder 
særlig hårdt ramt af problemer hvad angår en kvalifice­
ret erhvervsuddannelse og problemer på arbejdsmarke­
det. Det økonomiske og sociale Udvalg bifalder derfor 
Kommissionens forslag til aktiviteter for denne mål­
gruppe, der må prioriteres højt. 
3.9. Erhvervsuddannelsernes form og indhold kan 
kun virke optimalt, hvis undervisernes kvalifikationer 
er tilstrækkelige. Foranstaltninger til forbedring af 
undervisernes uddannelse indgår i Kommissionens pro­
gram og støttes kraftigt af Det økonomiske og sociale 
Udvalg. 
3.10. CEDEFOP's medvirken ved fremskaffelsen af 
det nødvendige videnskabelige og statistiske grundlag 
for Kommissionens aktiviteter samt ved analysen af 
erhvervskvalifikationernes sammenlignelighed anser 
Det økonomiske og sociale Udvalg for overordentlig 
betydningsfuld. Det økonomiske og sociale Udvalg for­
moder endvidere, at CEDEFOP også allerede har opar­
bejdet en viden, der kan være væsentlig for gennemfø­
relsen af Kommissionens intentioner med det forelig­
gende handlingsprogram. 
3.11. I forbindelse med artikel 4 i det foreliggende 
forslag til Rådets afgørelse anmoder Det økonomiske 
og sociale Udvalg om, at det også får tilstillet den 
planlagte interimsrapport samt den endelige rapport. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg