KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM (93) 275 ende I i g udg .SYN 335 
Bruxelles, den 10. juni 1993 
Ændret forslag ti I 
RÅDETS PIBEKTIV 
o» deponering af affald 
(forelagt af Kommissionen i henhold til EØF-Traktatens 
artikel 149, stk. 3) 
•x* 
BEGRUNDELSE 
Kommissionen har i medfør af EØF-Traktatens artikel 149, stk. 3, fremsat et 
ændret forslag til Rådets direktiv om deponering af affald<1). I det 
ændrede forslag tages der hensyn til en række af de ændringsforslag, Europa-
Parlamentet vedtog på plenarforsamlingen i maj og oktober 1992, samt 
ændringsforslag fremsat af Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2). 
Kommissionen har blandt andet tilføjet en yderligere henvisning til 
forureneren betaler-princippet (som følge af de voksende problemer med 
oprensning af gamle lossepladser) og til uddannelse af det personale, der 
arbejder på deponeringspladser (jf. betragtning 16 og 17 samt artikel 16 og 
20a). 
Kommissionen har også søgt at gøre definitionerne i artikel 3 klarere og 
tilføje yderligere krav vedrørende betingelserne for udstedelse af 
godkendelser og disses anvendelse og indhold (jf. artikel 6, 7 og 8). 
I forlængelse af Rådets vedtagelse af direktiv 91/689/EØF om farligt affald 
har Kommissionen accepteret Parlamentets forslag om en yderligere henvisning 
i artikel 9. I samme artikel har Kommissionen også ønsket at udelukke 
muligheden for, at direktivets normer kan opfyldes ved at fortynde affaldet 
eller sammenblande forskellige affaldstyper. 
Kommissionen har godkendt Parlamentets ændringsforslag om at forbyde 
samdeponering (jf. artikel 10, stk. 5), dog med en overgangsperiode på 5 år 
for de lande, hvor man nu praktiserer denne form for deponering, samt dets 
forslag om en klarere angivelse af, hvilke affaldstyper der kan deponeres på 
spec i a I depot. 
Kommissionen har endvidere godkendt Parlamentets forslag om at skærpe 
artikel 11, navnlig for de tilfælde hvor affald ikke kan modtages på en 
deponeringsplads, og artikel 13, vedrørende procedurerne for nedlukning og 
overvågning efter nedlukningen. 
Kommissionen har også medtaget Parlamentets forslag om at sætte klarere 
grænser for den frist, bestående deponeringspladser har til at opfylde 
direktivet (jf. artikel 15), og de procedurer, der skal følges. 
Herudover har Kommissionen accepteret Parlamentets forslag om nærmere at 
angive, hvilke oplysninger der skal medtages i de rapporter, medlemsstaterne 
skal forelægge i medfør af artikel 19 og bilag IVa. 
Kommissionen har endelig delvis accepteret nogle af de ændringsforslag, der 
vedrører bilagene, navnlig dem, der drejer sig om kontrol med adgangen til 
deponeringspladser og håndtering af gasser fra deponeringspladser. 
(\) EFT nr. C 190% af 22.7.91, s.1. 
(2) EFT nr. 40, af 17.2.92, s. 112. 
-•%-
Kommissionen har ikke ønsket at ændre direktivforslaget for så vidt angår 
forsikringsdækning. Den foretrækker at behandle dette problem Inden for de 
generelle rammer, der er opstillet i grønbogen om erstatning for miljøska­
der. 
De forslag, der går ud på at forbyde deponering af flydende affald på 
deponeringspladser, har Kommissionen afvist. Al den stund det er nødvendigt 
at bortskaffe flydende affald, mener den, at deponering kan være et godt 
alternativ til forbrænding, forudsat at det er foreneligt med depone­
ringspladsens beliggenhed og vejrforholdene og med den type affald, der mod­
tages på den givne deponeringsplads. 
Kommissionen har endvidere afvist en række forslag vedrørende 
deponeringspladsers drift, da de vedrører metoder, som allerede er medtaget 
I de generelle krav I direktivet. Det er op til medlemsstaterne selv at 
fastsætte mere detaljerede standarder på grundlag af deres 
mi IJØkonsekvensvurderInger. 
Med hensyn til forslagene om forebyggelse og genanvendelse er Kommissionen 
klar over, hvor vigtige disse aspekter er for nedbringelse af 
affaldsstrømmen generelt, men det ligger uden for direktivets rammer. 
Endvidere har Kommissionen afvist forslagene om et program for prøvetagning 
og analyse af alt affald, der indleveres på en deponeringsplads, da 
prøvetagning og analyse ikke altid anses for nødvendig. Overvågning af 
f.eks. dagrenovation er behandlet i bilag III, og heller Ikke for homogent 
affald, der indleveres regelmæssigt i store mængder, (f.eks affald fra 
hyppige brugere af deponeringspladser, som omhandlet i direktivet) anses 
prøvetagning og analyse for at være nødvendigt. 
Kommissionen har endelig afvist, at der skal fremlægges en rapport om Det 
Tekniske Udvalgs arbejde, herunder referater af alle udvalgsmøderne, da 
direktivforslaget er i overensstemmelse med Rådets afgørelse fra juli 1987 
om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelses­
beføjelser, der tillægges Kommissionen. 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — Ændret forslag til 
RÅDETS DIREKTIV 
om deponering af affald 
OPRINDELIG TEKST fiNPQET TEKST 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro­
pæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, 
under henvisning, til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I Rådets resolution af 7. maj 1990 om affaidspolitik 0) 
vedtages meddelelsen om en EF-strategi, og Kommissionen 
opfordres til at fremsætte forslag til kriterier og standarder 
for deponering af affald; 
i et Fællesskab uden indre grænser bør de tekniske standarder 
for deponering af affald harmoniseres på grundlag af et højt 
miljøbeskyttelsesniveau; 
det anses for påkrævet, at der træffes passende forholdsregler 
til at undgå, at affald efterlades, dumpes eller deponeres 
ukontrolleret; 
afvigelser mellem tekniske standarder for deponering af 
affald kan medføre, at affald søges deponeret i anlæg med 
lave miljøbeskyttelsesstandarder, hvor deponeringsomkost-
ningerne er mindre, hvilket kan skabe en alvorlig trussel mod 
miljøet som følge af unødig lang transport af affaldet og 
uhensigtsmæssig deponeringspraksis; 
afvigelser mellem medlemsstaternes lovgivning og tekniske 
standarder om deponering af affald kan forvride konkurren­
cevilkårene og dermed direkte indvirke på det indre markeds 
oprettelse og funktion; 
afvigelser mellem de tekniske standarder og kontrol- og 
driftsprocedurerne på deponeringspladser medfører forskelle 
i omkostningerne ved affaldsdeponering og indvirker således 
på konkurrencevilkårene; 
(•) EFT nr. C 122 af 18. S. 1990, t. 2. 
- 2 -
OPRINDELIG TEKST. 
på baggrund af ovenstående er det nødvendigt klart at 
•definere, hvilke kategorier af deponeringspladser der skal 
uges i betragtning, og hvilke affaldstyper der skal accepteres 
i de forskellige kategorier af deponeringspladser; 
det er nødvendigt klart at angive, hvilke generelle krav der 
bør gælde for deponeringspladser med hensyn til lokalise­
ring, udvikling, kontrol og beskyttelsesforanstaltninger, 
navnlig mod forurening af grundvandet forårsaget af nedsiv­
ning i jorden; 
det er nødvendigt at harmonisere godkendelsesprocedurerne 
for alle kategorier af deponeringspladser i overensstemmelse 
med de generelle godkendelseskrav, der er fastsat i Rådets 
direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (*), ændret 
ved direktiv 91 /156/EØF ('), og i overensstemmelse med de 
særlige aspekter ved deponeringen, som krævet i nærværen­
de direktiv; 
det er nødvendigt at undgå indbyrdes afvigelser i affaldsgod-
kendelsesprocedurerne på forskellige affaldsdeponerings-
pladser, og i dette øjemed bør der indføres en ensartet 
ordning for prøvetagning, karakterisering og analyse af 
affald; 
det er nødvendigt at indføre fælles kontrolprocedurer i drifts-
og efterbehandlingsfaserne for en deponeringsplads med 
henblik på at påvise eventuelle mulige negative virkninger på 
miljøet som følge af deponeringspladsen og træffe passende 
udbedrende foranstaltninger; 
det er nødvendigt at fastsætte, hvornår og hvordan en 
deponeringsplads bør lukkes, og definere operatørens for­
pligtelser i efterbehandlingsperioden; 
det er nødvendigt at fastsætte vilkårene for drift af bestående 
deponeringspladser og foranstaltninger med henblik på 
disses tilpasning ril betingelserne i dette direktiv; 
gamle deponeringspladser bør udbedres videst muligt for at 
mindske deres eventuelle skadelige indvirkning på miljøet; 
den pris, der opkræves for affaldsdeponering, skal ifølge 
forureneren betaler-princippet dække alle omkostningerne 
ved etablering, drift og efterbehandling; ÆNDRET TEKST 
princippet om at forureneren betaler 
krever, at der som et minimum traffes 
passende foranstaltninger med henblik 
pS at afhjalp« eventuelle miljøskader 
forårsaget af en deponeringsplads, samt 
at operatøren rider over en tilstrækkelig 
stor sikkerhedsstillelse til at kunne 
bestride enhver foranstaltning, som 
måtte vare nødvendig; 
(*) EFT nr. L194 af 25. 7. 1975, s. 39. 
(J) EFT nr. L 78 af 26. 3. 1991, s. 32. 
- 3 -
OPRINDELIG TEKST ÆNDRTE TEKST 
det er nødvendigt at sikre, at direktivets gennemførelses-
bâtemmelser anvendes korrekt i hele Fællesskabet, samt 
at sikre et ensartet højt uddannelses- og kendskabsniveau 
hos deponeringspladsoperatører og -personale gennem 
tilbud om uddannelseskurser 
for at tilvejebringe tilstrækkelige midler til kontrol med 
lukkede deponeringspladser foreslås der oprettet en »efter-
behandlingsfond« til sikring af, at der føres forsvarligt tilsyn 
med lukkede deponeringspladser i efterbehandlingsfasen, og 
at der om nødvendigt kan træffes passende udbedrende 
foranstaltninger; 
med henblik på at følge udviklingen i affaldsdeponering på 
deponeringspladser anses tilvejebringelse af oplysninger for 
påkrævet — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
Anvendelsesområde 
1. Medlemsstaterne anvender dette direktiv på depone­
ringspladser som defineret i artikel 3, litra e). 
2. Omlastningscentraler som defineret i artikel 3, litra g), 
og anlæg for oplagring af affald som defineret i artikel 3, litra 
h), undtages fra dette direktivs anvendelsesområde. 
Artikel 2 
Affaldstyper 
I dette direktiv forstås ved affald, ethvert stof eller enhver 
genstand, der er omfattet af direktiv 75/442/EØF. 
Ud fra affaldets oprindelse klassificeres det som: 
— dagrenovation 
— industriaffald. 
Ud fra affaldets egenskaber klassificeres det som: 
— farligt affald 
— ufarligt affald 
— inert affald. 
- 4 -
OPRINDELIG TEKST ÆNDRET TEKST 
ArtikMS 
Definitioner 
I dette direktiv forstås ved: 
a) dagrenovation: husholdningsaffald, affald fra forret­
ninger og virksomheder samt andet affald, der ifølge sin 
natur og sanunensætning kan sidestilles med hushold­
ningsaffald 
b) industriaffald: affald fra forarbejdnings- og industriakti­
viteter eller -processer 
c) farligt affald: affald, der omfattes af Rådets direktiv 
78/319/EØF af 20. marts 1978 om giftigt og farligt 
affald 0) 
d) inert affald: affald, der efter deponering ikke undergår 
betydelige fysiske, kemiske eller biologiske forandringer, 
og som opfylder de i bilag DI fastsatte eluatkriterier 
e) deponeringsplads: en deponeringsplads, der anvendes til 
kontrolleret deponering af affald på eller i jorden 
f) specialdepot: en deponeringsplads eller et afsnit heraf, 
hvor kun én nærmere bestemt type affald deponeres, 
hvorved der menes affaldstyper, der er sammelignelige 
med hensyn til oprindelse, sammensætning og perkolat-
egenskaber 
g) omlastningscentral: et anlæg, hvor affald anbringes med 
henblik på forbehandling inden videre transport med 
henblik på genvinding, behandling eller bortskaffelse 
andetsteds 
h) oplagring: kontrolleret midlertidig anbringelse af affald 
forud for genvinding, behandling eller bortskaffelse. 
Affald, der skal oplagres i mere end ét år (langtidsoplag-
ring), skal være stabilt, ikke-reaktivt affald; i modsat fald 
skal affaldet stabiliseres forinden. Vedvarende oplagring 
eller oplagring på ubestemt tid betragtes som depone­
ring 
behandling: de fysiske, kemiske eller biologiske proces­
ser, hvorved man ændrer affaldets egenskaber med det 
formål at mindske dets omfang eller farlighed, gøre 
håndteringen lettere eller fremme genvinding behandling: de fysiske, kemiske, termiske eller bio­
logiske processer, hvorved man ændrer affaldets 
egenskaber med det formal at mindske dets omfang 
eller farlighed, gøre håndteringen lettere eller frem­
me genvinding; 
j) perkolat: vand, der siver ned gennem det deponerede 
affald, og som udslipper fra eller findes på en depone­
ringsplads j) perkolat: væske, der siver ned gennem det deponere­
de affald, og som udslipper fra eller findes på en 
deponeringsplads; 
(•) EFT nr. L 84 af 31. 3. 1978, s. 43. 
- 5 -
QPBINPEUQ TEKST ÆNDRET TEKST 
k) gas fra deponeringsplads: aUe gasser, der dannes i 
deponeret affald 
i) eluat: den opløsning, en simuleret laboratorieprøve for 
udvaskning resulterer i 
m) operatør: fysisk eller juridisk person, der har ansvaret for 
en deponeringplads. 
Artikel 4 
Kategorier af deponeringspladser 
1. Afhængigt af hvilke typer affald der skal deponeres, 
opereres der i dette direktiv med følgende kategorier af 
deponeringspladser: 
— deponeringsplads for farligt affald 
— deponeringsplads for dagrenovation og ufarligt affald og 
for andet dermed kompatibelt affald som defineret efter 
de i bilag III fastsatte kompatibilitetskriterier 
— deponeringsplads for inert affald (fyldplads). 
2. Hver deponeringsplads klassificeres efter bestemmel­
serne i dette direktiv. 
3. En deponeringsplads kan tilhøre flere kategorier, når 
deponeringen foretages i særskilte afsnit af deponeringsplad­
sen, og hvert af disse afsnit opfylder de særlige krav, der 
gælder for den pågældende kategori af deponeringsplad­
ser. 
4. Affald kan uanset dets type deponeres i et specialdepot 
som defineret i artikel 3, litra f). Specialdepoter skal opfylde 
de krav, der er fastsat for den kategori af deponeringspladser, 
hvortil de hører i overensstemmelse med den type affald, de 
bruges til. 
Artikel S 
Almindelige krav til alk kategorier af deponeringspladser 
En deponeringsplads skal opfylde kravene i bilag I, III og IV, 
så miljøskader undgås. 
Artikel 6 
Godkendelsesansøgning 
Ansøgningen om godkendelse af en deponeringsplads i 
henhold til artikel 9 i direktiv 75/442/EØF skal opfylde 
kravene og procedurerne i bilag II. 
2. Efter ansøgning om godkendelse: 
a) kan de kompetente myndigheder inden for en perio­
de på tre måneder anmode om yderligere oplysnin­
ger, ændringer af projektet eller om en alternativ 
plan; 
b) træffer de kompetente myndigheder endelig afgørel­
se Inden for en periode på torv måneder efter den 
sidste ansøgning. 
- 6 -
OPRINDELIG TEKST ÆNDRET TEKST 
Artikel 7 
Godkendelsesbetingelser 
Medlemsstaterne sørger for følgende: 
1. Myndighederne godkender kun en deponeringsplads, 
hvis: 
a) ansøgningen er fuldstændig og i overensstemmelse 
med dette direktiv r 
b) ansøgeren (anlæggets q'er og/eller operatøren) 
opfylder de tekniske og økonomiske betingelser for 
at oprette og drive en deponeringsplads 
c) projektet opfylder de krav, der er fastsat i dette 
direktiv 
d) projektet er i overensstemmelse med de aff aidsbort-
skaffelsesplaner, der er opstillet i henhold til artikel 7 
t direktiv 75/442/EØF. 
2. Inden deponering påbegyndes, aflægger myndighederne 
et kontrolbesøg på deponeringspladsen for at sikre sig, at 
den opfylder godkendelsesbetingelserne. 
Artikel 8 
Godkendelsens indhold 
1. I overensstemmelse med artikel 9 i direktiv 75/442/ _ 
EØF skal godkendelser af deponeringspladser mindst inde* 
holde følgende oplysninger: 
a) en fortegnelse over de nærmere definerede affaldstyper, 
som skal tillades eller forbydes på deponeringspladsen 
b) kravene til deponeringspladsens drift og kontrolproce­
durer såvel som til nedlukning og efterbehandling a) ansøgningen er fuldstændig og i 
overensstemmelse med dette 
direktiv, og den IWBPftfrcntf? 
•yndighed aflyrer trllftfaagdsfc: 
lige kontrolnet pft d^nr-
ringspladsen famd fftr>n trrll-
Ken som helst «EMM»«^^ for­
beredelse «ller d*frTmtrlirn) Ur 
at sikre, at »dMan>f1rtT)nPPiirrr-
ne overholdes 
ba) et påbud om mindst én gang om året at aflægge 
rapport | henhold tfl artikel 11 og buag IV tfl dette 
direktiv 
2. Godkendelsen kan revideres. Ved revision af en 
godkendelse anvendes procedurerne i artikel 6 og 7 og i 
stk. 1. 
- 7 -
OPRINDELIG TEKST ÆNDRET TEKST 
Artikel 9 
Affald, som ikke må deponeres 
Medlemsstaterne sørger for følgende: 
1. Nedenstående typer affald må ikke modtages på depo­
neringsplads: 
— flydende affald, medmindre det er kompatibelt med 
den type affald, der kan modtages på den pågældende 
deponeringsplads, og med driftsproceduren herfor 
(bûag IV: Vandbalance) 
— affald, som under de forhold, der hersker på en 
deponeringsplads, er eksplosivt, brandnærende, 
antændeligt eller let antændeligt, som defineret i 
direktiv 78/319/EØF 
— smittefarligt affald som defineret i direktiv 78/ 
319/EØF fra hospitaler, klinikker, dyrehospitaler og 
lignende smittefarligt affald fra hospitaler, klinikker, dyre­
hospitaler og lignende, som defineret i direktiv 
91/689/EØF og affald, der falder Ind under kategori 
14 (bilag IA) i dette direktiv om farligt affald 
enhver anden type affald, der ikke opfylder kriterier­
ne i bilag III, medmindre det deponeres i et special­
depot som omhandlet i artikel 10, stk. 4, i dette 
direktiv. 
Det er hverken før eller under deponeringsoperationerne 
tilladt at fortynde affald for at opfylde kriterierne for 
modtagelse af affald. 2. Det er hverken fer eller under 
deponeringsoperationerne til­
ladt at fortynde eller blande 
affald for at opfylde kriteri­
erne for modtagelse af affald. 
Artikel 10 
Affaldstyper, der kan moduges i de forskellige kategorier 
af deponeringspladser 
Medlemsstaterne sørger for følgende: 
1) For at de forskellige affaldstyper, der skal bortskaffes, 
dirigeres til den rette kategori af deponeringspladser, 
vurderes affaldets egenskaber med hensyn til deponer-
ingskravene på grundlag af: 
— affaldets oprindelse 
— affaldets sammensætning 
— affaldets udvasknings- og kompatibilitetsegenskaber 
på grundlag af de i bilag III anførte eluat- og 
kompatibilitetskriterier. 
- 8 
OPRINDELIG TEKST ÆNDRET TEKST 
2) Farligt affald, der opfylder eluatkriterierne i bilag III, 
deponeres på en deponeringsplads for farligt affald, 
medmindre det, såfremt det er kompatibelt med dagre­
novation, deponeres på en deponeringsplads for dagre­
novation og ufarligt affald og for andet dermed kompa­
tibelt affald. 
3) Farligt affald, der ikke opfylder eluatkriterierne, skal 
behandles inden deponering på en deponeringsplads for 
farligt affald. 
4) Farligt affald, der ikke opfylder eluatkriterierne i 
bilag III, og som ikke kan behandles eller som ikke er 
kompatibelt med dagrenovation eller en hvilken som 
helst anden affaldstype af nærmere defineret art, oprin­
delse eller sammensætning, kan deponeres på et special­
depot. Myndigheden fastsætter særlige krav til disse 
specialdepoter, afhængigt af hvilken affaldstype de er 
beregnet til. 4) Farligt affald, der ikke opfylder eluatkriterierne i 
bilag III, og som ikke kan behandles, kan deponeres 
på et specialdepot. Myndigheden fastsætter særlige, 
og såfremt dette er hensigtsmæssigt, supplerende og 
strengere krav til disse specialdepoter, afhængigt af 
hvilken affaldstype de er beregnet til, for at sikre 
mindst samme miljøbeskyttelsesniveau som for depo­
neringspladser til farligt affald i henhold til dette 
direktiv. 
5) Deponeringspladser for dagrenovation, ufarligt affald og 
andet dermed kompatibelt affald kan anvendes til: 
a) dagrenovation 
b) ufarligt affald af anden oprindelse 
c) flydende affald og slam, der er kompatibelt med det 
deponerede affald og i overensstemmelse med drifts­
procedurerne for pladsen (bilag IV: Vandbalance). 
Der skal træffes særlige sikkerhedsforanstaltninger 
ved deponering af flydende affald for at forhindre 
dannelse af aerosoler og for at fremme ensartet 
gennemsivning, så der ikke dannes kanaler gennem 
deponeringspladsen 
d) alt andet affald eller blandinger af affald, der er 
kompatibelt med det deponerede affald, såfremt 
samdeponering heraf indebærer fordele for affalds­
håndtering og miljøbeskyttelse i kraft af gavnlige 
veksélvirkningsprocesser mellem de forskellige aff­
aldstyper, som blandes (bilag III: Kompatibilitetskri-
terier). 
e) Hvor saadeponerlng lovmæssigt finder «ted, 
tillade« denne Ifølge dette direktiv« 
tøtenaeleer for en periode på aakelnejt 
6 år efter dette direktiv« g«iménf#rel««. 
Herefter vil ««»deponering ikke lengere 
vere tilladt. 
6) Deponeringspladser for inert affald må kun anvendes til 
inert affald, som opfylder kriterierne i bilag III. Med 
henblik på at imødekomme disse kriterier kan affald, der 
for størstedelen består af inerte komponenter, i givet fald 
forudsorteres eller behandles, så de komponenter, der 
kan medføre fysisk, kemisk eller biologisk omdannelse, 
udskilles. 5a) Farlig dagrenovation, som indsamles særskilt, 
deponeres på en deponeringsplads for farligt affald. 
6a) Enhver affaldstype af nærmere defineret art, oprin­
delse eller sammensætning, kan deponeres på et 
specialdepot Myndigheden fastsætter særlige krav 
til disse specialdepoter, afhængigt af hvilken affalds­
type de er beregnet til. 
- 9 -
QPRJNDELIC TEKST ÆNPRET TEKST 
Artikel 11 
Procedurer for modtagelse af affald 
Medlemsstaterne træffer forholdsregler med henblik på 
følgende: 
1) Operatøren for en deponeringsplads må kun modtage 
affald, hvis indehaveren inden eller på leveringstidspunk­
tet med de relevante papirer kan vise, at affaldet kan 
modtoges på pladsen i overensstemmelse med dennes 
kategori og betingelserne i godkendelsen, og; at det 
opfylder kriterierne for modtagelse af affald (bilag lllj. 
2) Operatøren for en deponeringsplads er ansvarlig for: 
a) kontrol med affaldspapirerne 
. b) visuel inspektion og kontrol med affaldet ved ind­
gangen og på aflæssestedet 
c) gennemførelse af et prøvetagnings- og analysepro­
gram for det leverede affald, hvis dette kræves efter 
bestemmelserne i bilag III. Dette program kan gen­
nemføres af et godkendt laboratorium, som opera­
tøren har indgået kontrakt med, eller af operatøren 
selv, hvis denne sidder inde med egnede og godkend­
te laboratoriefaciliteter 
d) registrering af det deponerede affald med angivelse af 
oprindelse, mængde og egenskaber, leveringsdato, 
producent og, for farligt affald, den nøjagtige place­
ring på deponeringspladsen 
e) årlig indberetning til myndighederne om de depo­
nerede affaldstyper og -mængder og om resultaterne 
af kontrolprogrammet, som anført i denne artikel og 
i bilag IV. .' 1. Operatøren for en deponerings­
plads må kun modtage affald, 
hvis indehaveren inden eller på 
leveringstidspunktet har godt­
gjort oo ned de relevante pa­
pirer kan vise, at affaldet kan 
modtages på pladsen i overens­
stemmelse med dennes kategori 
og betingelserne i godkendel­
sen, og at det opfylder kri­
terierne for modtagelse af 
affald (bilag III). 
3) Er producenten eller indehaveren af affaldet en hyppig 
bruger af deponeringspladsen, skal vedkommende indgå 
en skriftlig kontraktmæssig aftale med deponeringsplad­
sens operatør om levering af affaldet til deponeringsplad­
sen. Aftaledokumentet skal indeholde en beskrivelse af 
de generelle egenskaber ved det leverede affald. 
4) Operatøren for deponeringspladsen skal altid kunne 
forelægge skriftlig attestation for hver leverance, der er 
modtaget på pladsen. Dette dokument kan betragtes som 
bevis for affaldets deponering og tillige som engangsbru-
geres aftale. Er producenten eller indeha­
veren af affaldet en hyppig 
bruger af deponeringspladsen^ 
el 1er agter han no n? ri» flt 
deponere store manger a,ffa|fl, 
skal Ma indgå en skriftlig 
kontraktmæssig aftale med 
deponer i ngspIadsens operatør 
om levering af affaldet til 
deponeringspladsen. Aftale­
dokumentet skal indeholde en 
beskrivelse af det i«varad« 
affalds generelt« «?«n^ffhCr 
samt af dets oprindelse og art 
For affald, der tick« «r ^ 
fattet af aftalen, amia^r rff. 
Kriterier, der er fe«t«„t fnr 
den Pâoeldende deaon«rjnff?-
Plads' modtagelsa haraf. 
- 10 -
-.7%. .WpCT^^^^Tr^^^vam^^^ar'.TariP'^^^^^srr^ 
5) Hvis en affaldstype ikke kan modtages på en given 
deponeringsplads, returnerer indehaveren affaldet til 
producenten, medmindre der kan findes andre egnede 
bortskaffelsesmuligheder, som opfylder alle de nødven­
dige krav. 5) Hvis affald ikke kan modtages på en given depone­
ringsplads, underretter indehaveren den kompetente 
myndighed om, at affaldet ikke har kunnet modtag­
es, og returnerer det til producenten, medmindre der 
kan findes andre egnede bortskaffelsesmuligheder, 
som opfylder alle de nødvendige krav. Under alle 
omstændigheder underrettes den kompetente myn­
dighed af indehaveren om affaldets endelige bestem­
melsessted, alt sammen for affaldsproducentens reg­
ning. 
6) Ansvaret for modtagelse af affald på en deponerings­
plads påhviler pladsens operatør. 
Artikel 12 
Kontrolprocedurer i forbindelse med drift og 
efterbehandling 
Medlemsstaterne træffer forholdsregler med henblik på 
følgende: 
1) Operatøren for en deponeringsplads gennemfører et 
kontrolprogram som anført i bilag IV under driften af 
deponeringspladsen og i efterbehandlingsfaserne. 
2) Operatøren underretter myndigheden, hvis der påvises 
miljøskader under kontrolprocedurerne, og operatøren 
underretter i alle tilfælde myndigheden om arten af og 
tidspunktet for de foreslåede foranstaltninger. 
3) Der træffes udbedrende foranstaltninger på operatørens 
bekostning, hvis der påvises miljøskader forårsaget af 
deponeringspladsen. Disse foranstaltninger kan påbydes 
af myndigheden og kan gennemføres af denne, hvis 
operatøren ikke selv gennemfører dem. 
4) Der udpeges kvalificerede laboratorier, som skal vareta­
ge kvalitetskontrollen med de analyser, der gennemføres 
i forbindelse med kontrolprocedurerne. X. 
Artikel 13 
Nedlukningsprocedure 
Medlemsstaterne skal sørge for følgende: 
1 ) Nedlukningsproceduren for en deponeringsplads eller en 
etape heraf indledes: 
a) når kapaciteten er opbrugt, dvs. når den endelige 
fyldhøje når den højde, der er fastsat i eller fremgår af 
den plan, som har ligget til grund for godkendelsen, 
eller 
- 11 -
QPRtNPEUG TEKST fUDRET TEKST 
b) når ejeren af pladsen træffer beslutning herom med 
tilladelse fra myndigheden, eller 
c) når myndigheden træffer beslutning herom; b) når ejeren og/eller operateren 
- ål pladsen træffer beslutning 
herom, med krav om enighed hyJS 
det dreier sig om forskellige 
foretagender, og med tilladelse 
fra myndigheden, eller 
c) når myndigheden træffer beslutning herom, idet 
denne beslutning kan ankes af operatøren; 
myndigheden skal under alle omstændigheder begrunde 
sin beslutning. 
2) En nedlukket deponeringsplads forsynes altid med et 
slutafdækningslag, så pladsen kan indrettes til fremtidige 
anvendelser og integreres i det omgivende landskab. 
Afdxkningslagets type og egenskaber vælges ud fra 
deponeringspladsens kategori, de deponerede affaldsty­
per og stedets særlige egenskaber, så den videre udvikling 
i deponeringspladsen kan kontrolleres. 
3) Forud for påbegyndelsen af den endelige eller delvise 
nedlukning af en deponeringsplads forelægger operatø­
ren myndigheden de i bilag II krævede oplysninger, 
herunder navnlig foranstaltninger til overvågning af og 
kontrol med overflade-afstrømningsvand, gas- og perko-
latudslip fra deponeringspladsen og til beskyttelse og 
. overvågning af grundvandet (bilag IV). 
4) En deponeringsplads eller en etape heraf kan kun 
betragtes som endeligt nedlukket, hvis myndigheden har 
udført et afsluttende tilsyn på stedet og har meddelt 
operatøren sin tilladelse til nedlukningen. 
5) Når deponeringspladsen er nedlukket endeligt, står 
operatøren for vedligeholdelse, overvågning og kontrol i 
efterbehandlingsfasen i et tidsrum på ti år eller i et kortere 
tidsrum, hvis myndigheden giver tilladelse hertil. 
5a__ i mindst 30 år efter nedluknin­
gen af en deponeringsplads, 
eller så lange det er nødven­
digt, hvis deponeringspladsen 
er forbundet »ed reelle rigjçj, 
kontrolleres og analyseres 
perkplatet fra deponeringsplad­
sen og grundvandsforholdene i 
nærheden mindst to gange om 
året (bilag IV) for at sikre 
deponeringspladsens fortsatte 
sikkerhed. 
Artikel 14 
Operatørens erstatningsansvar 
Operatøren er ansvarlig for skader på og forringelse af 
miljøet forårsaget af det deponerede affald, uanset om det 
skyldes fejl eller forsømmelse fra hans side. 
- 12 -
OPRINDELIG TEKST ÆNPRET TEKST 
Artikel IS 
Bestående deponeringspladser 
Medlemsstaterne sørger for følgende: 
1) Deponeringspladser, som er blevet godkendt eller som 
allerede er i drift på tidspunktet for dette direktivs 
meddelelse, må kun fortsætte driften, hvis de opfylder 
betingelserne i nr. 2 og 3. 
2) For at kunne fortsætte driften skal operatørerne for de i 
nr. 1 omhandlede deponeringspladser ansøge myndighe­
den om en bekræftelse af deres godkendelse eller, hvis 
deponeringspladsen ikke opfylder kravene i dette direk­
tiv, om en ny eller revideret godkendelse. Myndigheden 
meddeler kun godkendelsen, hvis den fremtidige drift af 
den resterende del af deponeringspladsen opfylder 
betingelserne i dette direktiv. 
3) Inden fem år efter datoen for dette direktivs gennemfø­
relse: 
a) udarbejder operatøren for en deponeringsplads om 
nødvendigt en konditioneringsplan for deponerings­
pladsen med de i bilag II krævede oplysninger og 
forelægger den for myndighederne til godkendelse 
b) behandler myndighederne ansøgningen og når frem 
til en endelig konklusion 
c) gennemfører operatøren konditioneringsplanen for 
pladsen. 3) a) inden for et år efter datoen for dette direktivs 
ikrafttrædelse udarbejder operatøren for en 
deponeringsplads en konditioneringsplan for 
deponeringspladsen (bilag II) og forelægger den 
for myndighederne til godkendelse 
b) inden for ét år efter datoen for forelæggelsen af 
konditioneringsplanen når myndigheden frem til 
en endelig konklusion 
c) på grundlag af den godkendte konditionerings­
plan giver de kompetente myndigheder tilladelse 
til de nødvendige arbejder og fastlægger en 
overgangsperiode på højst to år for planens 
gennemførelse. 
4) Hvis der efter fem år efter dette direktivs gennemførelse 
er tidligere bestående deponeringspladser, som ikke har 
godkendelse til fortsat drift, træffer myndighederne 
passende foranstaltninger til, at de pågældende depo­
neringspladser lukkes. 
- 13 -
QPRINPEUQ TEKST ÆNPRET TEKST 
Artikel 16 
Omkostninger ved affaldsdeponering 
Medlemsstaterne sørger for, at den pris, der forlanges for 
deponering af en hvilken som helst affaldstype, mindst skal 
dække samdige omkostninger ved etablering og drift af 
deponeringspladsen såvel som de anslåede omkostninger ved 
nedlukning og efterbehandling. Medlemsstaterne sørger for, at den pris, der forlanges for 
deponering af en hvilken som helst affaldstype, mindst 
skal dække samtlige omkostninger ved etablering og drift 
af deponeringspladsen såvel som de anslåede omkostnin­
ger ved nedlukning og efterbehandling samt dække 
uddannelsessystemer til faglig og teknisk udvikling af det 
personale, som kræves til at udføre de tidligere omtalte 
opgaver. 
Artikel 17 
Sikkerhedsstillelse 
Medlemsstaterne sørger for, at operatøren ved modtagelse af 
en tilladelse stiller en eller anden form for sikkerhed eller 
tilsvarende garanti, som fastsættes af myndigheden, og som 
dækker de anslåede omkostninger ved nedlukningsprocedu­
rerne og efterbehandlingsoperationerne for deponerings­
pladsen. Sikkerheden opretholdes, så længe operatøren står 
for vedligeholdelse og efterbehandling af deponeringsplad­
sen. 
Artikel 18 
Efterbehandlingsfond 
1. Medlemsstaterne sørger for, at der oprettes en eller 
flere efterbehandlingsfonde, hvis opbygning fastsættes af 
myndighederne. 
2. Disse fonde skal: 
a) dække de normale efterbchandlingsomkostninger ved 
nedlukkede deponeringspladser 
b) dække udgifterne ved foranstaltninger til forebyggelse 
eller udbedring af miljøskader forårsaget af affaldsdepo­
nering, hvis skaderne ikke kan ersuttes på anden måde 
eller ikke er dækket af forsikring eller sikkerhedsstil­
lelse. 
3. Fonden dækker ikke omkostninger, som direkte kan 
pålægges operatøren, så længe denne er erstatningspligtig. 
4. Operatøren for hver deponeringsplads bidrager til 
efterbehandlingsfonden på grundlag af deponeringspladsens 
kategori og de deponerede affaldsmængder og -typer. 
Bestemmelserne i artikel 17 om sikkerhedsstillelse fritager 
ikke operatøren fra at bidrage til fonden. 
- 14 -
OPRINPEHG TEKST ÆNPRTE TEKST 
Artikel 19 
Rapporteringspligt 
1. Medlemsstaterne tilsender hvert år, og første gang den 
, Kommissionen en rapport om affaldsdeponering 
med de oplysninger, Kommissionen behøver til at vurdere, 
om direktivets bestemmelser overholdes. 1. Medlemsstaterne tilsender hvert år, og første gang 
den ..., Kommissionen en rapport om affaldsdepone­
ring med følgende oplysninger: 
— specifikke data (jf* stk. 2) for de enkelte deponerings­
pladser, der er i drift; 
— samlede data på nationalt plan for affaldstyper og 
•mængder, der er deponeret, samt de samlede depo-
neringsomkostninger; 
— eksisterende planer for etablering af nye depone­
ringspladser; 
— nedlukkede deponeringspladser; 
— en rapport om efterbehandlingsfondens tekniske og 
finansielle aktiviteter. 
la. Oplysningerne om de enkelte deponeringspladser 
skal omfatte følgende: 
— indberetningsperiodens varighed 
— pladsens navn og beliggenhed 
— ejer og/eller operatør 
— affaldstyper og -mængder, der er modtaget i indbe-
retnlngsperioden 
— bortskaffelsesomkostnlnger (pr.t) 
— distrikt 
— idriftsættelsesår 
— den samlede mængde deponeret affald 
— anlæggets forventede slutkapacitet 
— året, hvor slutkapaciteten forventes at blive nået 
Bilag IV omfatter et skema for oplysningerne om de 
enkelte deponeringspladser. 
- 15 -
OPRINPEUG TEKST ÆNPRTE TEKST 
2. På grundlag af de i stk. 1 omhandlede rapporter 
offentliggør Kommissionen en sammenfattende rapport 
hvert tredje år, første gang den 2. På grundlag af de i stk. 1 og 2 omhandlede rapporter 
offentliggør Kommissionen en sammenfattende rapport 
hvert tredje år, første gang den .... 
Artikel 20 
Udvalg 
De nødvendige ændringer til tilpasning af dette direktivs 
bilag til den videnskabelige og tekniske udvikling og stan­
dardiseringsforslag vedrørende kontrol-, prøvetagnings- og 
analysemetoder i forbindelse med affaldsdeponering vedta­
ges efter følgende procedure. 
Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsen­
tanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens 
repræsentant som formand. 
Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast 
til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en 
udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden 
kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende 
spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er 
fastsat i Rådets artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de 
afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissio­
nen. Under afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der 
afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, 
som er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i 
afstemningen. 
Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når 
de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse. 
Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse 
med udvalgets udtalelse, eller hvis der ikke er afgivet nogen 
udtalelse, forelægge* Kommissionen straks Rådet et forslag 
til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer 
afgørelse med kvalificeret flertal. 
Har Rådet, efter udløbet af en frist på tre måneder regnet fra 
forslagets forelæggelse for Rådet, ikke truffet nogen afgørel­
se, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissio­
nen. 
- 16 -
QPRINPELIG TEKST ÆNDRET TEKST 
Artikel 22 
Gennemførelse 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og admi­
nistrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette 
direktiv inden for et år efter dets meddelelse. De underretter 
straks Kommissionen herom. 
Når medlemslandene veduger disse bestemmelser, henvises 
der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggø­
relsen af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne 
henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til 
de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det 
område, der er omfattet af dette direktiv. Artikel 20a 
Uddannelse og oplysning 
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger 
med henblik på at sikre: 
a) faglig og teknisk uddannelse og oplæring af operatø­
rer og personale for deponeringspladser; 
b) gennemførelse af oplysningskampagner vedrørende 
deponeringspladsers drift og teknik, der henvender 
sig både til myndighederne og offentligheden i almin­
delighed. 
Artikel 22 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
- 17 -
OPRINDELIG TEKST ÆNPRET TEKST 
BILAG I 
ALMINDEUGE KRAV TE. ALLE KATEGORIER AF DEPONERINGSPLADSER 
1. Beliggenhed 
1.1. Ved lokalisering af en deponeringsplads skal der tages hensyn til: 
a) afstanden fra deponeringspladsens omhegning til bolig- og rekreationsområder, kørselsveje og 
vandveje, vandomrader og andre industri-, landbrugs- eller byområder 
b) forekomsten af grundvand eller fredede arealer i omridet 
c) områdets hydrogeologiske for- c) områdets geologiske oa hydroge-
hold ologiske forhold 
d) risikoen for oversvømmelse, sætning, jordskred eller laviner pi pladsen 
e) beskyttelse af områdets natur- eller kulturværdier. 
1.2. Deponeringspladsen kan god- 1.2. Deponeringspladsen kan kun 
kendes, hvis dens egenskaber godkendes, hvis dens egen-
med hensyn til de ovennævnte skaber med hensyn til de 
krav eller de fornødne ud- ovennævnte krav eller de 
bedrende foranstaltninger, fornødne udbedrende foran-
vurderet i relation til mil- staltninger, vurderet i rela-
jøvirkningerne i overensstem- tion til miljøvirkningerne i 
melse med direktiv 85/337, overensstemmelse med direktiv 
viser, at deponeringspladsen 85/337, viser, at depo-
ikke indebærer alvorlig mil- neringspladsen ikke indebærer 
3*nsiko. alvorlig miljørisiko. 
2. Veje og driftsarealer 
2.1. Adgangsvejen ril en deponeringsplads anlægges pi en sådan mide, at den skaber mindst mulige hindringer 
for de eksisterende offentlige veje. 
2.2. Deponeringspladsen indrettes således, at affald 2.2. Deponeringspladsen indrettes således, at affald 
fra pladsen ikke spredes til offentlige veje. fra pladsen ikke spredes til offentlige veje eller omkring­
liggende områder. 
2.3. Alle veje og driftsarealer inden for grænserne af en deponeringsplads anlægges og vedligeholdes pi en sidan 
mide, at de opfylder de krav til vandkontrol og jord- og grundvandsbeskyttelse, der gælder for 
deponeringspladsen selv. 
3. Indhegning 
s-
3.1. Deponeringspladsen omgives af et hegn, der kan forhindre fri adgang til pladsen. Portene skal være list 
uden for driftstiden. 
4. Placering i Undskabet 
4.1. Der træffes foranstaltninger til at mindske de synlige gener ved en deponeringsplads, navnlig nar den er let 
synlig fra boligområder, rekreationsområder og veje. 
5.- Skiltning og information 
5.1. Ved indgangen til en deponeringsplads anbringes et skilt med følgende oplysninger: 
— pladsens navn og kategori 
— ejerens og/eller operatørens navn 
— godkendelsens nummer 
— driftstider 
— telefonnumre for kontakt og ril brug i nødstilfælde 
— den myndighed, der er ansvarlig for driftstilladelsen og for tilsynet med deponeringspladsen. 
5.2. Pi anmodning skal følgende supplerende oplysninger altid stilles ril rådighed for offentligheden: 
— angivelse af, hvilke affaldstyper driftstilladelsen for deponeringspladsen omfatter 
— tariffer for deponering af affald pi pladsen. 
- 18 -
OPRIMPELtfi TEKST ÆNDRET TEKST 
6. Kontrol med tilgang og drift 
6.1. Der skal ved indgangen ril deponeringspladsen altid *ære et passende system ril kontrol med adgangen til 
pladsen. 
6.2. Alt indleveret affald skal altid kontrolleres med hensyn ril: 
— oprindelse 
— type og egenskaber 
— mængde (vægt eller volumen) 
— i givet fald passende identifikationspapirer. — passende identifikationspapirer. 
6.3. I driftstiden skal der altid være en passende kvalificeret person til stede, der stir for deponeringspladsens 
drift. 
âi2& I kontrollen med oq adgangen 
til de enkelte anlæg bar der 
indgå en rahta foranataU-
ninqer med henblik på at 
afsløre og modvirke ulovlig 
dumpning. 
7. Kontrol med vand dg hindtering af perkolat 
7.1. Der træffes passende foranstaltninger til at kontrollere tilgangen af overflade- eller grundvand til deponeret 
affald. 
7.2. Alt vand eller perkolat hid- 7.2. Alt vand eller perkolat hid­
rerende fra deponerings- rørende fra deponerings­
pladsen opsamles, medmindre pladsen opsamles ved h-iaelp af 
det ved en vurdering af virk- et effektivt dræningssystem 
ningerne på miljøet er fast- for at forhindre, at d«>r 
slået, at dette ikke er på- samler sig vand på bunden af 
krævet. pladsen, medmindre det ved en 
vurdering af virkningerne på 
miljøet er fastslået, at 
opsamling ikke er påkrævet. 
7.3. Forurenet vand og perkolat opsamlet fra deponen ngspladsen behandles i overensstemmelse med de derfor 
gældende udledningsstandarder. 
8. Beskyttelse af jord og grundvand 
8.1. En deponeringsplads skal opfylde de nødvendige naturlige eller kunstigt tilvejebragte betingelser for at 
forhindre forurening af jord og grundvand. 
8.2. Ucke-vandmæuede geologiske formationer, der udgør membranen for deponeringspladsens bund og sider, 
skal opfylde de nedenstående krav ril permeabilitet og tykkelse. 
Maksimumsværdier for permeabilitetskoefficienten, K (m/s), for en membrantykkelse pi 3 m milt under 
vandmættede'betingelser: 
— Deponeringsplads for farligt affald: K s 1,0 x 10'' m/s 
— Deponeringsplads for dagrenovation og ufarligt affald og for andet kompatibelt affald: K = 1,0 x 10** 
m/s 
— Deponeringsplads for inert affald: K = ingen grænseværdi. 
8.3. Den metode, der skal anvendes til bestemmelse af permeabilitetskoefficienten for deponeringspladser, i 
marken og for deponeringspladsen i dens helhed, skal udvikles og aodkendes af det i artikel 20 omhandlede 
udvalg. 
8.4. Hvis disse eller andre tilsvarende betingelser ikke er naturligt til stede, træffes der tekniske foranstaltninger 
til opnåelse af mindst samme sikkerhedsniveau. 
- 19 -
QPRINPSUS TEKST ÆNDRTE TEKST 
9. Kontrol med gasser ... 
9.1. Der træffes passende foranstaltninger til at kontrollere ophohaing og udsivning af gasser fra depone­
ringspladsen (bilag IV). 
9.2. Gas fra deponeringspladser 
opsamles og behandles for­
svarligt og skal om muligt 
anwindefi, Dette krav gælder 
for biologisk aktive depo­
neringspladser, der modtager 
eller har modtaget over 
10.000 t affald pr. år. 
10. Gener 9.2. Gas fra deponeringspladser 
opsamles og behandles 
forsvarligt og skal om muligt 
anvendes p^d henblik på kt 
begræns« Mil-foffrader eller -
forrincrelfie v"*** «iiiqt. 
wflrtmintlrft fet v«fl *n vurde­
ring af vlrtalyrcn» p& »il-
1frt OT fastslået, at opsa«-
• ifl frtf «r P&fcrævet. 
10.1. Der træffes foransultninger til at forhindre, at deponeringspladsen medfører gener som følge af: 
— emission af lugte og støv 
— materialer, der transporteres med vinden 
— støj og trafik 
- fugle fig skadedyr - fugle.,, skadedyr og inseKter 
— dannelse af aerosoler. 
11. Kontrol med stabilitet 
11.1. Til sikring tif flfTfiMf^Te^*"* "C ** rill"»v"*dg tnilmirer« «tabilitett navnlig med henblik på at unda* 
skridninger, placeres affaldet på deponeringspladsen under iagttagelse af egnede kvatitetssikringssyste-
BILAGII 
Grundlæggende oplysninger, der skal fremlægges ved: 
A. Etablering og drift af deponeringsplads 
B. Konditioneringsplan for bestående deponeringsplads 
C. Nedlukning af deponeringsplads 
Véd ansøgning om tilladelse skal papirerne udarbejdes under hensyntagen til de spedfikke forhold ved 
deponeringspladsen/stedet, afhængigt af genstanden for ansøgningen (A, B, C). 
De grundlæggende oplysninger omfatter: 
1. Fuldstændige oplysninger om ansøgerens identitet. 
2. Angivelse*af affaldstyper og mængder, der skal deponeres (A, B) eller er deponeret (B, C) 
3. Affaldshåndteringskapacttet (daglig, månedlig, årlig), for hvilken anlægget er projekteret. 
4. Rapport med en omfattende beskrivelse af deponeringspladsen, herunder: 
— beliggenhed og adgangsforhold 
— grænser og topografi 
... . . . . . - geologiske og hydrologiske egen-
ska^v^mrldeï ' ^ SKaber ^ ~** *•«* * *»" 
skaber ved området strækkelige data og pi nr^ram^n-
qer p& stedet 
— lokale vejrforhold. — lokale vejrforhold under hensyntagen til den mest 
ugunstige situation. 
- 20 -
5. Tekniske detaljer ved projektet, herunder udvikling, konditionering og/eller nedlukning af deponeringsplad­
sen: 
— faser i projektet 
— adgangsforhold, indhegning og interne veje 
— påtænkte metoder til forureningsforebyggelse og -bekæmpelse 
— indretning af deponeringspladsen og ydelse af tjenester 
— supplerende anlæg. 
6. Drifts- og kontrolplan for deponeringspladsen, herunder: 
— etapedeling og beskrivelse af operationerne 
— foranstaltninger ril kontrol med vand, perkolat og gas 
— foranstaltninger til kontrol med miljøgener 
— driftstider . 
— adgangskontrol og procedurer for affaldsmodtagelse 
— udstyr, der skal anvendes 
— liste over mandskab med angivelse af kvalifikationer, opgaver og ansvarsområder 
— overvågnings- og vedligeholdelsesprocedurer 
— drifts- og sikkerhedsregler samt beredskabsprocedurer. 
7. Plan for nedluknings- og efterbehandlingsprocedurer: 
— anlæggets slutkapacitet og forventede driftsperiode 
— deponeringspladsens slutkonturer og -topografi 
— endelig retableringsplan 
— faser for delvis nedlukning og retablering af opfyldte omrider 
— kontrolforanstaltninger i forbindelse med efterbehandling. 
8. Vurdering af virkningerne pi miljøet i medfør af direktiv 85/337/EØF. 
9. Økonomiske oplysninger om projektet, herunder overslag over de første: 
— kapitalinvesteringer 
— driftsomkostninger 
— gebyrer. 
Efter modtagelse af en godkendelsesansøgning: 
a) kan myndigheden inden for en frist pi tre måneder anmode om yderligere oplysninger, ændringer i projektet 
eller en alternativ plan 
b) skal myndigheden træffe endelig afgørelse inden for en rimelig frist. 
"" BILAG III 
KRITERIER OG PROCEDURER FOR MODTAGELSE AF AFFALD 
Indledning 
For at harmonisere de tekniske egenskaber ved deponeringspladser er det af stor betydning, at alle 
deponeringspladser, bl.a. for at gøre sammenligningen lettere, anvender de samme kriterier for modtagelse 
af affald. Dette betyder, at der skal fastsættes ensartede prøvetagnings- og kontrolprocedurer, som skal 
gælde for alt affald. 
Med henblik pi dette direktiv fastsættes kriterierne for modtagelsen af affald og kontrolprocedurerne pi 
grundlag af eluatets egenskaber og forskellige affaldstypers kompatibilitet i tilfælde af samdeponering 
(duat- og kompatibiliteiskriterier). 
Uanset hvilke prøvetagnings- og analysemetoder der vælges eller uanset hvilke parametre der skal miles, 
mi det gøres klart, at de prøver, hvorpå modtagelseskriterierne er baseret, aldrig vil gengive affaldets 
nøjagtige adfærd pi deponeringspladsen, men de vil tjene som en milestok for afprøvning af affaldets 
egenskaber. Dette betyder, at der pi trods af forekomsten af forskellige prøvetagnings- og analysemetoder 
dier den relative betydning, som forskellige parametre tilkendes, mi fastsættes en fælles referencemetode 
som beskrevet i dette bilag. 
Generelt princip 
Alt affald, der deponeres pi deponeringsplads, skal forinden karakteriseres i henhold til kravene i dette 
bilag. 
For alt affald, hvis oprindelse er kendt og hvis egenskaber og sammensætning er defineret, kan den 
obligatoriske prøvetagning og analyse, erstattes med et program for regelmæssig stikprøvetagning og 
analyse. 
- 21 -
Prøvetagning 
Definitioner: 
A. Homogent affald: 
Alle affaldstyper, som pi prøvetagningstidspunktet er flydende, dier som kan pumpes, og hvis 
egenskaber er de samme i hde affaldsmængden, savel som affaldstyper, hvis homogenitet kan fastslås 
visudt. 
Heterogent affald: 
Alle andre affaldstyper. 
B. Repræsentativ prøve: 
En prøve betragtes som repræsentativ, hvis den lille mængde materiale, der er afvejet til analysen, har 
samme gennemsnitlige sammensætning som den store affaldsmængde, hvorfra den er taget (Reference: 
Almindelige retningslinjer vedrørende prøvetagningsteknologi, dokument ISO 5667-2 (1988). 
Antal prøver og prøvemængder: 
1. For affald, der ikke leveres i beholdere: 
a) for homogent affald: en prøve pi 1 000 g eller ml. pr. levering 
b) for heterogent affald: en repræsentativ prøve pi 1 000 g eller ml pr. 5 tons affald eller del^ 
heraf. 
2. For affald, der leveres i beholdere: 
Tallene gælder for beholdere med samme indhold. Affaldet betragtes som homogent pi 
prøvetagningsridpunktet. Hivs beholderne tømmes over i samletank, kan den kumulative prøve 
tages fra tanken. 
v heknMer Vægt og antal beholdere, hvorfra der skal uges prøver med 
vægt pr. Dcnoraer henblik pi laboratorieprøve 
under 5 kg tilstrækkeligt til en endelig kumulativ prøve på mindst 1 kg taget fra 
mindst x (*) beholdere 
over 5 kg tilstrækkeligt til en endelig kumulativ prøve pi mellem 1 og 2,5 kg 
taget fra mindst x (>) beholdere 
{') Hvor: x s yn+T, idet n er det samlede antal beholdere. 
3. Dagrenovation: 
Det anses for. nødvendigt, at der uduges regelmæssige prøver af dette affald, da man skal kunne 
bedømme ændringerne i affaldets sammensætning for at kunne træffe passende foranstaltninger 
forud for eller som et alternativ til deponering pi deponeringsplads, f.eks.: forebyggelse af 
kontaminering, sdekriv indsamling, genanvendelse osv. 
— Husholdningsaffald: Stikprøver fra affald af alle oprindelser med henblik pi procentvis 
bestemmelse af sammensætningen (organisk materiale, metaller osv.), brændværdi, gløderest 
osv. 
— Hvis der optræder beholdere med ukendte affaldstyper, skal disse underkastes særskilt 
prøvetagning som anført under punkt 2. 
— Affald fra handelsvirksomhed, kontorer eller offentlige institutioner skal beskrives af 
producenten. Der foretages kun analyseprøvning, hvis der ønskes en fuldstændig vurdering, 
eller hvis erklæringen, ikke er fyldestgørende. 
Kontrolprocedurer: Eluat-kriterier (Gælder ikke for dagrenovation) 
Eittat-kriterier 
En lang række forskdlige fysisk-kemiske og biologiske processer er bestemmende for produktionen af 
perkolat og dettes sammensætning. Perkolatets sammensætning vil generelt afhænge af det deponerede 
affalds art og alder, de fremherskende fysisk-kemiske forhold og deponeringspladsens mikrobiologi og 
vandbalance. Skønt der er foretaget mange undersøgelser til vurdering af forholdet mellem laboratorie­
prøver og perkolatets skæbne, er der kun ringe reel viden om perkolatets skæbne på lang sigt. Risikoen for, 
at perkolatet kan skade vandressourcerne alvorligt er imidlertid reel, og denne risiko bør forebygges. De 
nedenfor foreslåede duat-lests har kun til formål at give kvalitative date om de gennemsivende væskers 
sammensætning og arten af de heri indeholdte potentielt giftige stoffer (Reference: »Elude bibliographique 
sur les lixiviats produits par la mise en décharge de déchets industriels«, 4 bind, EEC-XII-ENV7 
20/86). 
- 22 -
Behandling af prøver: 
Prøvens oprindelige struktur bør si vidt muligt bevares; store komponenter knuses. Der foreslås som 
inalywnetode DIN 38414-S4 (oktober 1984; med følgende tilføjelser og/eller forenklinger: 
— der anvendes en glasflaske med vid hals UO cm diameter) 
— Flasken rystes ved rotering 180 °C pr. minut i 24 timer 
— centrifugering; der anvendes 250 mikroliter filtersprøjter med 0,45 mikrometer filtre til prøvetag­
ningen. il' 
Maksimumsværdier: 
I nedenstiende tabel anføres de værdier, hvormed affald vil blive karakteriseret med henblik pi deponering 
i overensstemmelse med eluatets sammensætning: 
— affald, hvis cluat-koncentralion ligger inden for det område, der er fastsat for farligt affald, vil blive 
betragtet som farligt affald med hensyn til deponering. 
Ved eluat-koncenirationer, der overskrider de fastsatte maksimumsværdier, skal farligt affald 
behandles forud for deponering, medmindre det er kompatibelt for samdeponering med dagrenova­
tion, eller, hvis behandling ikke er mulig, deponeres i specialdepot 
— affald, hvis eluat-koncentration ikke overskrider de for inert affald fastsatte maksimumsværdier, vil 
blive betragtet som inert affald 
— affald, hvis eluat-koncentration ligger i området mellem inert affald og minimumsværdien for farligt 
affald, vil blive betragtet som ufarligt affald. 
Farligt affald Inert affald 
D1.01 
D1.02 
D1.03 
D 1.04 
D1.05 
D1.06 
D1.07 
D 1.08 
D 1.09 
D 1.10 
D 1.11 
D 1.12 
D 1.13 
D 1.14 
D1.15 
D 1.16 
D 1.17 
D 1.18 
D 1.19 
D 1.20 
D1.21 pH-værdi 
TOC 
arsen (III) 
bly 
cadmium 
chrom (VI) 
kobber 
nikkel 
kviksølv 
zink 
phenoler 
fluorid 
ammonium 
chlorid 
cyanid (2) 
sulfat (») 
nitrit 
AOX (<) 
opløsningsmidler (5) 
pesticider (5) 
lipofile stoffer 4—13 
40—200 mg/l 
0,2—1,0 mg/1 
0,4—2,0 mg/l 
0,1—0,5 mg/l 
0,1—0,5 mg/l 
2—10 mg/l 
0,4—2,0 mg/1 
0,02—0,1 mg/l 
2 -10 mg/l 
20—100 mg/l 
10—50 mg/l 
0,2—1,0 mg/l 
1,2-6,0 g/l 
0,2—1,0 mg/l 
0,2—1,0 g/l 
6—30 mg/l 
0,6—3,0 mg/l 
0,02—0,10 mgCl/l 
1—5 ug Cl/I 
0,4—2,0 mg/l 4—13 
<200 mg/l 
<0,1 mg/l 
den samlede mængde 
af disse metaller 
<5mg/l(«) 
< 10 mg/l 
< 5 mg/l 
< 50 mg/l 
< 0,5 g/l 
< 0,1 mg/l 
^ 1,0 g/l 
< 3 mg/l 
< 0,3 mg/l 
< 10 ug Cl/l 
< 0,5 ug Cl/l 
< 1 mg/l 
('} Ingen enkelt vatrdi mi overstige den fastsatte minimumsværdi for farligt affald. 
(2) Hurtigt frigjort. 
(') Om muligt < 500 mg/1. 
(4) Adsorberede organisk bundne halogener. 
(*) Chlorercde. 
NB: 
Med henblik på karakterisering vælges de komponenter, der skal analyseres i eluatet, på grundlag af 
affaldets kvalitative sammensætning. 
Ud over disse eluatkriterier skal der foretages en bestemmelse af asbestindholdet i en repræsentativ 
prøve af ubehandlet inert affald, i henhold til bilaget til Rådets direktiv 87/217/EØF om forebyggelse 
af miljøforurening med asbest. 
- 23 -
Analysemetoder 
Følgende ISO- eller DIN-metoder foreslås som referencemetoder. En hvilken som hdst tilsvarende metode 
efter en certificwingsprocedure, der er baseret på anvendelsen af en certificeret standard, vil blive 
accepteret. Er der uoverensstemmdse mdlem resultaterne, vil de* foreslåede metoder blive anvendt som 
reference. 
1.01 
1.02 
1.03 
1.04 
1.05 
1.06 
1.07 
1.08 
1.09 
1.10 
1.11 
1.12 
1.13 
1.14 
1.15 
1.16 
1.17 
1.18 
1.19 
1.20 
1.21 pH 
TOC i eluat 
arsen 
bly 
cadmium 
chrom VI 
kobber 
nikkel 
kviksølv 
zink 
phenoler 
fluorid 
ammonium 
chlorid 
cyanid 
sulfat 
nitrit 
AOX 
chlorerede opløsningsmidler (*) 
chlorerede pestidder (2) 
ekstraherbare lipofile stoffer (') ISO-DP 10523 eller DIN 38404-C5-84 
DIN 38409-H3-85 
ISO 6595-1982 eller DIN 38405-E6-81 
ISO 8288-1985 eller DIN 38406-E6-81 
ISO 8288-1985 eller DIN 38406-E19-80 
ISO-DIS 9174-88 eller DIN 38405-D24-87 
ISO 8288-1985 dier DIN 38406-E21-80 
ISO 8288-1985 dier DIN 38406-E21-80 
ISO 5666-1/3-88 eller DIN 38406-E12-80 
ISO 8288-1985 eller DIN 3840-E8-85 
ISO 6439-1990 dier DIN 38409-H16-84 
ISO-DP 10 359-1 eller DIN 38406-D4-85 
ISO 7150-1983 eller DIN 38406-E5-83 
ISO-DIS 9297 dier DIN 38405-D1-85 
DIN 38405-D14-88 
ISO-DIS 9280-1 dier DIN 38405-D5-85 
ISO 6777-1983 eller DIN 38405-D10-81 
ISO-DIS 9562 eller DIN 38409-H14-85 
ISO-DP 10301 dier GC head-space 
kapillar-GC (2) 
cf. param. 27, EF-direkt. 80/778 
(*) Behøver 2 ml eluat. 
(*) Efter ekstraktion af 11 eluat. 
(») Behøver 250 ml eluat; chloroformekstrakt, resulterer i »tør rest« mg/l. 
6. Kontrolprocedurer: kompatibilitetskriterier 
Ved samdeponering af affald udnyttes normalt de egenskaber ved dagrenovation, der kan fortynde de 
forurenende og potentielt farlige bestanddde i vanskeligt affald, hvorved deres virkning på miljøet bliver 
accepubd. Affald bestemt til samdeponering skal vurderes kritisk, og kun affald, som er kompatibdt med 
dagrenovation, bør accepteres til samdeponering. Affaldstilsførslen skal tilrettelægges på en sådan måde, 
at fortyndingseffekten bevares. Det er derfor altid nødvendigt at kontrollere tilførselsraten for farligt 
affald. 
6.1. Generelle kriterier — Betingelser 
Pladser, som i tilfælde af svigt i membransystemet kan udgøre en direkte irussd mod følsomme 
vandførende' lag, må ikke bruges til samdeponering. Hvorvidt samdeponering på et givet sted er 
acceptabelt, afgøres af myndigheden i overensstemmelse med kravene i bilag I til dette direktiv. 
6.2. Kontrol med perkolat — Betingelser 
— Der skal foreligge tilstrækkelige historiske data til, at perkolatniveauer og perkolatkvalitet i 
affaldsmængden kan bestemmes nøjagtigt. 
— Myndigheden fastsætter særlige forholdsregler for samdeponering i overensstemmelse med de i bilag IV 
fastsatte krav ril kontrol og de nedenfor fastsatte kompatibilitetskriterier. Antallet af overvågnings-
punkter på deponeringspladser, hvor der praktiseres samdeponering, skal være som følger, afhængigt 
af områdets overfladeareal: 
— <5 ha = mindst fem 
— 5—10 ha * et pr. hektar 
— >10 ha = ti + (areal, ha),/2. 
- 24 -
— Samdeponering må ikke finde sted, medmindre overvågningen klart viser, at der er etableret stabile 
betingdser for methanproduktionen, og at der fortsat er et tilstrækkelig højt aktivitetsniveau. Dette 
fastslås på grundlag af perkolatkvalitet og gasproduktionshasti(\heden; følgende mindstebetingelser 
skal til stadighed overholdes: 
— gennemsnitlig perkolattemperatur: «E25 °C 
— gennemsnitlig pH-værdi for perkolat: >6,8 
—• gennemsnidig BOD/COD-forhold for perkolat: s0,3 
— gasproduktionshastighed: >5 mJ pr. ton pr. år. 
— Der skal være et system for indsamling af eventuelt overskydende perkolat og for dets bortskaffelse fra 
pladsen. Systemet skal dimensioneres på grundlag af vedtagne beregninger af vandbalancen, under 
hensynugen til såvel nedsivende regnvand og det deponerede affalds væskeindhold. 
6.3. Egnet og uegnet affald 
6.3.1. Følgende affaldstyper mi ikke samdeponeres: 
— de i direktivets artikel 9 omhandlede affaldstyper 
— sur tjære 
— ikke-blandbare organiske opløsningsmidler og vandigt affald indeholdende > 1 % ikke-blandbare 
organiske stoffer 
— vand-blandbare organiske opløsningsmidler i koncentrationer >10% 
— affald, der reagerer voldsomt med vand eller organisk materiale 
— asbest f1) 
— affald indeholdende betydelige koncentrationer (2) af: 
— PCB (polychlorerede biphenyler) >50 ppb (») 
— PCT (polychlorerede triphenyler) >50 ppb 
— TCDD (tetrachlordibenzodioxin) >10 ppb for 2, 3, 7, 8-isomeren 
— total PCN (polycyanider) >50 ppm (4) 
— PAH (polycykliske aromatiske carbonhydrider) > 20 ppm 
— organiske metalforbindelser (fuldstændig udelukket) 
— chlorerede carbonhydrider (herunder chlorphenoler) > 1 ppm • 
— pesticider >2 ppm 
— frie cyanider > 10 ppm 
6.3.2. Følgende affaldstyper (s) kan samdeponeres, hvis de vurderes individuelt og tilførsdsraten for bestemte 
bestanddele begrænses: 
— slam fra behandling af industrielt spildevand 
— slam fra biologisk spildevandsbehandling 
— surt slam affald fra benzin- og olieudskillere og tankslam 
— malingsaffald og spildevand fra sprøjtekabiner 
— alkdiske affedtningsmidler 
— vaskemidler og fedtstoffer i vand 
— klæbrigt affald 
— affald fra garverier og skindforarbejdning 
— affald fra bryggerier 
— animalsk affald og affald fra levnedsmiddelindustrien 
— affald fra metalbehandling 
— syrer/alkalier 
— skærevæsker 
(*) Udelukket på «rund af risikoen i forbindelse med udgravning ved samdeponering. 
(*) Tallene for »betydelig koncentration« er uget fra EF-direkUverne om PCB og PCT; fra WHO-forslag vedrørende TCDD og 
organiske metalforbindelser; fra nederlandsk lovgivning (Bodemveronbreiniging—Toetsingswaarden voor de beoordding van 
de concentratieniveaus van diverse verontreinigingen, groep B — grens van de sanering) for PCN, PAH, chlorerede 
carbonhydrider, pesticider og frie cyanider. Disse værdier bør gennemgås og ajourføres af et særligt udvalg. 
(*) Part per milliard dier ug pr. kg tørstof osv. 
(4) Part per million eller mg pr. kg tørstof osv. 
(*) listen er ikke udtømmende, men baseret på affaldstyper, som med held er blevet samdepoiicret på en rsdcke deponeringspladser 
(vandige opløsninger udelukket!). 
- 25 -
6.4. Tilførselsrater 
— Hvis farligt affald skal samdeponeres med dagrenovation, skal tilførslen heraf afstemmes efter den 
tilstedeværende dagrenovations fortyndingskapacitet. Selv om der kan gives generelle retningslinjer, vil 
tilførslen nødvendigvis være specifik for den enkelte deponeringsplads. Effektiv overvågning af 
forholdene pi deponeringspladsen giver den bedste vejledning for fastsættelse af passende tilførsels-
rater. 
— Tilførselsrater angives normalt som den mængde farligt affald, som mi tilføres inden for et givet 
tidsrum (f.eks. som g pr. m' dagrenovation pr. dag) eller for en given mængde dagrenovation (f.eks. 
som g pr. m' dagrenovation) ved éngangspifyldning. Dette er den tilførsdsmængde, som vil kunne 
blive nedbrudt eller fortyndet af én volumenenhed methanogent affald. Deponeringspladsens 
lilførselspotentiale bør dernæst sammenholdes med reaktionszonemængden (') til beregning af en 
samlet tUførselsgrænse for deponeringspladsen. 
— Der skal holdes kontrol med tilførselsraten for affald, der indeholder syrer, tungmetaller, cyanider, 
opløseligt organisk kulstof, phenoler og andre specificerede organiske forbindelser. Ogsi tilgangen af 
ammoniak og chlorid skal vurderes ud fra den betragtning, at ah tilført affald vil manifestere sig i 
perkolatet. Tilførsel af affald mi ikke medføre, at kapaciteten i behandlings- og boitskaffelsessyste-
merne for perkolat overskrides. 
— Standardværdier (som nævnt nedenfor) skal anvendes ved beregning af det masimale tilførselspoten-
tiale for en deponeringsplads, medmindre operatøren fremlægger plads- eller affaldsspedfikke data, 
som kan begrunde større belastning. 
Kriterier for beregning af deponeringspotentiale 
Affaldskomponent Standardværdi 
— syrer (') 100 ækviv./ton dagrenovation 
— tungmetaller (2), (') 100 g/ton dagrenovation -
Zn 100 g/ton dagrenovation 
Cu 100 g/ton dagrenovation 
Ni 100 g/ton dagrenovation 
Cr 100 g/ton dagrenovation 
Pb 100 g/ton dagrenovation 
Cd ^10 g/ton dagrenovation 
Hg 2 g/ton dagrenovation 
As, Se 1 g/ton dagrenovation 
— cyanid (som CN) 1 g/m' dagrenovation pr. dag (') 
— phenol 5 g/m' dagrenovation pr. dag (') 
— olie/carbonhydrider 2,5 kg/ton dagrenovation 
— TOC 10 g/m' dagrenovation pr. dag (7) 
— specificerede organiske stoffer (4) 10 g/m' dagrenovation pr. dag 
(') Tilførsler skal beregnes på éngangsbasis, medmindre overvågning i reakrionszonen viser, at der genskabes 
buffer-kapacitet. Syrer skal deponeres i et område, der er adskilt fra cyanid- eller sulfidholdigt affald. 
(*) Tilførsler skal beregnes på éngangsbasis. Der skal udføres en forudgående udfældningsspreve på affald, der 
indeholder over 100 mg/l af opløselige tungmetaller. Prøven består i justering af pH-værdien ril 104 opblanding i 
fem minutter, efterfulgt af bundfældning i 30 minutter. Hvis indholdet af opløselige metaller cr større end 
20 mg/l, må affaldet ikke samdeponeres, medmindre operatøren kan fremlægge praktisk bevis på, at det 
fortyndes i det omgivende affald. 
(') Maksimumsstandardvacrdien for den samlede mængde tungmetaller må ikke være over 100 g/ton dagrenova­
tion. 
(4) Organiske forbinddser på liste 1 i direktiv 80/68/EØF om grundvand. 
(') Medmindre plads- eller affaldsspedfikke data vedrørende bestemte affaldstyper viser, at disse nedbrydes 
fuldstændigt. Affald, der indeholder over 100 g/l cyanid i form af CN, må ikke samdeponeres. 
(*) Medmindre overvågning på stedet viser, at reakrionszonen kan nedbryde phenolcrne fuldstændigt. 
(') Medmindre spedfikke data for bestemte affaldstyper viser, at de er Irt nedbrydelige. 
(>) Reaktionszonemængden er den dd af det perkolatmaettede affald, som det samdeponerede affald vil komme i berøring med 
enten direkte eller gennem perkolatets recirkulering. Tilført flydende affald og perkolat fra sameponeret farligt fast affald skal 
have en gennemsnitlig opholdstid på mindst seks måneder. 
- 26 -
6.5. Overvågning af gennemførelsen af tilførselskontrol 
— For syrer, tungmetaller', TOC, olie, phenoler, cyanid, ammoniak og chlorid baseres kontrollen pi 
retrospektive analyser af blandede prøver fra alle tilførsler. Analysehyppigheden fastsættes pi basts af 
vandopholdstiden (VOT) i reakrionszonen pi følgende måde: 
VOT > tolv måneder, minedlig analyse 
VOT < tolv mineder, hveranden uge. 
— Den i godkendelsen fastsatte perkolatkontrolordning skal være tilstrækkelig fintfølende til at kunne 
pivise virkninger, som kan være tegn pi overbelastning af reaktionszonen. Dette omfatter bide 
pivisning af resterende affaldskomponenter og påvirkning af de veletablerede methanogene proces­
ser. 
6.6. Farligt fast affald 
Der fremstilles en blandet prøve pi mellem 1 og 2,5 kg ved sammenblanding af delprøver pi 1 kg fra hver 
tilførsel af farligt fast affald. Den blandede prøve underkastes dernæst en udvaskningstest som beskrevet 
under punkt 4. Eluatet analyseres derefter for alle de i tabellen under punkt 6.4 anførte parametre 
(herunder specificerede organiske stoffer). Tilførsler til pladsen vurderes dernæst på grundlag af mængden 
af let opløselige komponenter. Analysehyppigheden fastsættes pi grundlag af den i punkt 6.5 anførte 
vandopholdstid. ^ 
Interkalibrering 
De kvalificerede laboratorier, udpeget i henhold til dette direktivs artikel 12, nr. 4, deltager regelmæssigt i 
interkalibrering for at ajourføre og forbedre kontrolprocedurernes og analysemetodernes nøjagtighed og 
reproducerbarhed. 
BILAG IV 
KONTROLPROCEDURER I FORBINDELSE MED DRIFT OG EFTERBEHANDLING 
Måleprogram 
Dette minimumsprogram skal gennemføres i driftsfasen til støtte for den generelle forvaltning af deponerings­
pladsen samt i efterbehandlingsfasen i mindst 30 ir efter den endelige nedlukning for at forebygge yderligere 
beskadigelse af det deponerede affald eller miljøet og for at sikre, at pladsen forbliver ufarlig. De oplysninger, der 
indhentes over lange tidsrum og for forskellige deponeringspladser, vil øge vor viden om affaldets adfærd pi 
deponeringspladser. 
1. Meteorologiske data 
Pi stedet dier fra den nærmeste station, der giver repræsentative data for deponeringspladsen ('). 
1.1 
1.2 
1.3 
1.4 
1.5 Nedbørsmængde og -styrke 
Temperatur (min., max., 
kl. 14.00 CET) 
Den fremherskende vinds retning 
og styrke 
Fordampning (lysimeter) (') 
Luftfugtighed (kl. 14.00 CET) Driftsfase 
dagligt 
dagligi 
dagligt 
dagligt 
dagligi Efterbehandlingsfase 
månedligt, pi 
samme dag i 
mineden 
(*) Eller ved måling af parameter 1.5 og beregning af fordampningen efter Haude. 
(') Parameter 1.1.—1.5 kan erstattes med »faktisk nedbør« målt i et lokalt net. 
- 27 -
Emissionsdata: Vand, perkolat og kontrol med gasser 
Prøvetagning 
For perkolat og afstrømningsvand bør der ril kontrol hver mined være indsamlet en 101 samlet prøve, der 
er repræsentativ for den gennemsnitlige sammensætning (Reference: Generelle retningslinjer for prøve-
ugningsteknologi, dokument ISO 5667-2 (1988)). 
Driftsfase Efterbehandlingsfase 
2.1 
2.2 
2.3 
2.4 Perkolatmængde 
Perkolat-
sammensætning ( > ) 
Overfladeafstrømnings-
vandets sammensætning 
Gasemissioner 
(CH,, C02, 02, H2S, H2, osv.) dagligt, samlet værdi 
minedligt (2) 
månedligt (2) 
minedligt (2) (') hver sjette mined 
hver sjette mined 
hver sjette mined 
hver sjette mined (4) 
(') Hvilke parametre der skal måles og hvilke stoffer der skal analyseres, afhænger af det deponerede affalds 
sammensætning; disse parametre skal anføres i godkendelsen og sammenholdes med eluatkriterierne for det 
deponerede affald. De parametre, der vælges for perkolat, bør være af en sådan art, at beregning af perkolatets 
indvirkning på depotets bundmembran kan foretages på grundlag af de årlige vurderinger. 
(*) Målinger og analyser skal udføres mindst én gang om måneden i det første driftsår. Hvis en vurdering af dataene viser, 
at kontrol med længere mellemrum er ligeså effektiv, kan målingerne foretages med højst tre måneders mellemrum. 
Ledningsevnen skal måles mindst én gang om måneden. 
(') CH«, C02 og Oi regelmæssigt; andre luftarter alt efter omstændighederne, afhængigt af det deponerede affalds 
sammensætning. 
(4) Gasvenrilaiionslagct skal kontrolleres regelmæssigt. 
Grundvandsbeskyttelse 
A. Prøvetagning 
Grundvandsmålestedernes antal og beliggenhed anføres i godkendelsen; mindst ét målested skal oprettes i 
gnmdvandstilstrømningsområdet (O-niveau) og to i afstrømningsområdet. Referenceværdi inden driftens 
påbegyndelse: En komplet analyse, der skal anvendes som begyndelsesreferenceværdi, bør gennemføres 
mindst tre steder. Reference: »Sampling Groundwaters«, forslag til international standard, endnu ikke 
klassificeret,' ref. ISO/TC 147 SC6, december 1988. 
B. Overvågning 
Hvilke stoffer der skal analyseres for, fastsættes på grundlag af perkolatsammensætningen, som er bestemt 
i driftsfasen. Der føres særlig kontrol med koncentrationen af de stoffer, der er medtaget i bilaget (liste 1 
og 2) i direktiv 80/68/EØF om beskyttelse af grundvandet mod forurening forårsaget af visse farlige 
stoffer. For stofferne på liste 2 i direktiv 80/68/EØF og for grundvand, der anvendes eller kan anvendes til 
drikkevand, anvendes eller kan anvendes til drikkevand, anvendes de værdier for højeste tilladelige 
koncentrationer, der er anført i direktiv 80/778/EØF om drikkevand; de analysemetoder, der skal 
anvendes, er anført i bilagene ril samme direktiv. 
Driftsfase Efterbehandlingsfase 
Grundvandsniveauer hver sjette måned (') hver sjette måned 
Grundvandeis sammensætning hver sjette måned hver sjette måned 
(•) Hvis der er svingende grundvandsspejl, skal måleintervallerne afkortes. 
Til kontinuerlig kontrol kan der anvendes sporingsparametre eller -komponenter, fastsat på grundlag af 
grundvandets opringelige egenskaber (O-niveau) og perkolatets sammensætning. 
- 28 -
OPRINDELIG TEKST ÆNDRET TEKST 
Vandbalance 
Skønt beregningen af vandbalancen kun er af teoretisk værdi, kan det ofte være en yderst brugbar 
parameter til brug for den praktiske forvaltning i drifsfasen. Frekvens: to gange årligt (april/oktober). 
Måling af parameter 1.1 til 1.5 (meteorologiske data), kombineret med måling af 2.1 (perkolatmængde, 
under »emissionsdata«), muliggør beregning af den irlige vandbalance pi deponeringspladsen. Som en 
egnet beregningsmetode for en deponeringsplads i drift kan nævnes: 
L0 » 1-E-aW, 
hvor 
Lo frit perkolat tilbageholdt pi pladsen (svarende til perkolatproduktionen minus perkolat, der siver 
bort fra pladsen), i kubikmeter pr. ir; 
samlet væsketilførsel (nedbør plus eventuelt tilført overfladevand), i kubikmeter pr. ir; 
fordampning-transpirationstab (fordampning plus mindstetranspiration), i kubikmeter pr. ir; . 
affaldets absorptionskapadtet (*) i kubikmeter pr. ton modtaget affald; 
vægt af deponeret affald, i tons pr. ir. 
Effektiviteten af dæmpningsmekanismeme med hensyn til nedbringelse af forureningsrisikoen til et 
accepttbdt niveau, bide pi selve deponeringspladsen og i de underliggende lag, indebærer teoretisk, at 
deponeringspladsen drives siledes, at L0 er negativ eller nul. En stigende positiv L0-værdi viser ophobning 
af perkolat pi pladsen. 1 = 
E = 
a s 
W = 
Deponeringspladsens topografi: dau om det deponerede affald 
5.1 
5.2 Det deponerede affalds struktur og sammensætning (') 
Ændring i det deponerede affalds niveau (sætning) Driftsfase 
årligt 
årligt Efterbehandlingsfase 
irlig maling 
(') Data til situationsplanen for den givne deponeringsplads: areal, der anvendes ril affald; affaldets mængde og 
sammensætning*, deponeringsmetoder; tidspunkt for og varighed af deponeringen; bevis på det deponerede affalds 
stabilitet; beregning af deponeringspladsens restkapadtet. 
BILAG IVa 
Senest seks måneder før dette direktivs ikrafttrædelses­
dato udarbejdes der i overensstemmelse med proceduren 
i artikel 18 i direktiv 75/442ÆØF en model for det 
oplysningsskema, der skal udfyldes for hver deponerings­
plads, jf. nærværende direktivs artikel 19. 
Dette oplysningsskema optages som bilag til dette direk­
tiv. 
(>) Absorptionskapadtet: Den maksimale mængde væske der optages eller tilbageholdes pr. vægtenhed fast stof under 
nærmere angivne betingelser; sædvanligvis den mængde væske, der tuifcgeholdes pr. vægtenhed affald på en 
deponeringsplads, inden der fremkommer perkolat (dier i praksis restfugijjgheden på prøvetagningsridspunktct). 
*3 
KSN 0254-1459 
KOM(93) 275 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 14 05 
Katalognummer : CB-CO-93-305-DA-C 
ISBN 92-77-56726-0 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg