Nr. C 56/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 3. 90 
BILAG 
(forretningsordenens artikel 43, stk. 4) 
Under debatten på plenarforsamlingen blev følgende ændringsforslag forkastet: 
Efter punkt 3.3, kapitel I (C), indsættes et nyt afsnit med samme indhold som punkt 3.2.2. 
Begrundelse 
Det her nævnte problem gælder både for jernbane- og vejtransport. 
Resultat af afstemningen 
21 stemte for, 36 stemte imod, 25 stemte hverken for eller imod. 
Udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om et rammeprogram for EF's indsats inden for 
forskning og teknologisk udvikling (1990-1994) (l) 
(90/C 56/11) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 16. august 1989 under henvisning til 
EØF-Traktatens artikel 130 Q, stk. 2. at anmode om det Økonomiske og Sociale Udvalgs 
udtalelse om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for energi, kernefraft og forskning, som 
udpegede John A. de Normann til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. november 
1989. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 271. plenarforsamling den 15. november 
1989 enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Resumé 
1.1. ØSU henstiller, at Rådet vedtager Kommissio­
nens forslag til et rammeprogram for EF's indsats inden 
for forskning og teknologisk udvikling (1990-1994) 
(KOM(89) 397 endelig udg.). Til gennemførelsen af 
dette program skønnes et samlet beløb på 7 700 mio. 
ECU nødvendigt til den femårsperiode, programmet 
dækker, dog med forbehold af en yderligere interinstitu-
tionel aftale for årene 1993 og 1994. 
1.2. ØSU har i denne forbindelse taget hensyn til to 
støttedokumenter, som Kommissionen har fremlagt, 
såvel forud for som efter fremsættelsen af rammepro­
gramforslaget. 
1.3. ØSU kan støtte konceptet med et rullende FTU-
program. Fremgangsmåden indebærer, at foran­
staltningerne vil kunne koncentreres om væsentlige og 
effektive områder, at ikke-væsentlige eller ineffektive 
aktiviteter vil kunne reduceres eller skæres helt bort, 
samt ar der åbnes op for inddragelse af nye aktiviteter, 
dersom der er behov derfor. 
(M EFT nr. C 243 af 23. 9. 1989, s. 4. 1.4. Det ser meget gerne, at fremgangsmåden med 
et rullende program også anvendes i forbindelse med 
fremtidige rammeprogrammer, dan den har den fordel, 
at den skaber afgørende kontinuitet i arbejdet og redu­
cerer den tid, der går fra enkeltprogrammernes vedta­
gelse til deres implementering. 
1.5. ØSU finder, at det nuværende system endeligt 
fastlagte rammeprogrammer, virker som en kunstig 
bremse i finansieringsmæssig henseende og skaber usik­
kerhed om, hvorvidt der er finansiel dækning for videre­
førelsen af lovende projekter. 
1.6. For ØSU at se vil det være muligt at indbygge 
visse strategiske korrektioner og nye koncepter i det 
rullende rammeprogram på et tidligere stadium. Det 
finder det fordelagtigt, at overlapningen i 1990-1992 
betyder, at finansieringsmidlerne kan øges allerede fra 
begyndelsen af denne periode. 
1.7. ØSU skal understrege, at forudsætningen for, at 
et rullende program lader sig gennemføre med et godt 
resultat, er, at der er en streng ledelsesmæssig disciplin, 
da det vil være nødvendigt såvel at stoppe som at 
opstarte programmer. 
7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/35 
1.8. ØSU betragter det samlede beløb på 7 000 mio. 
ECU, som er foreslået for 1990-1994, som et finansielt 
loft. Det mærker sig artikel 1, stk. 3, i forslaget, hvori 
der står, at »budgetmyndigheden afgør, hvor store be­
villinger, der kan rådes over i de enkelte regnskabsår«. 
Det bemærker også, at« det anslåede bevillingsbehov 
til gennemførelse af hvert særprogram vil blive fastlagt 
ved to rådsafgørelser, der henholdsvis dækker perioder­
ne 1990-1992 og 1993-1994 (artikel 2, stk. 3)«. 
1.9. Det er dog indtrykket i ØSU, at forslaget om at 
afsætte et EF-budget på 10 825 mio. ECU i alt sammen 
med de yderligere midler, som kontrahenter bidrager 
med på omkostningsdelingsbasis og via samordnede 
aktioner, forelægges på en baggrund præget af teknol­
ogisk isolation fra EF's overordnede politiske bestræ­
belser. 
1.9.1. ØSU ser gerne, at FTU-politikken samt strate­
gien til dens gennemførelse gøres til en integrerende 
del af Ef-politikken, herunder politik, som sigter mod 
forbedring af livskvaliteten, fremme af samhørigheden 
og realisering af subsidiaritetsprincippet. 
1.9.2. ØSU mener, at Rådet bør bede Kommissionen 
oprette et mindre strategisk organ, hvis medlemmer 
udnævnes af Rådet, til at holde øje med FTU-politikken 
og -strategien i sammenhæng med EF's overordnede 
politik og strategi med en tidshorisont på 10 til 15 år. 
Et sådant strategisk organ bør ledes af en fremtrædende 
person, som er uafhængig af Kommissionen. 
1.10. ØSU understreger, at de midtvejsvurderinger, 
som skal fremlægges i henhold til det andet og det 
foreslåede tredje rammeprogram, bør være fuldstændi­
ge og effektive. ØSU mener, ar disse må danne grundla­
get for de i forslagets bilag II beskrevne foran­
staltninger. 
1.11. ØSU henleder endvidere Rådets opmærksom­
hed på en række krav, som ØSU vil have for øje, 
når de enkelte progamforslag forelægges til udtalelse i 
henhold til Fællesaktens artikel 130 Q, stk. 2. 
1.11.1. Nogle af disse krav vil indebære forudgående 
handling fra Kommissionens side, f.eks. når det drejer 
sig om forholdet til tredjelande, om vurderingen af den 
bedst mulige samordning med EUREKA, om nyvurde­
ringen af spørgsmålet om intellektuel ejendomsret, om 
en formel ordning for udnyttelsen af resultater of om en 
ny approach til teknisk kommunikation på det generelle 
plan. 
2. Midtvejsvurdering 
2.1. I henhold til artikel 4 i Rådets afgørelse af 28. 
september 1987(1) skal der ske en midtvejsvurdering af 
(•) EFT nr. L 302 af 24. 10. 1987, s. 1. det andet rammeprogram, ud fra hvilken Kommissio­
nen skal fremsætte forslag til revision af dette program. 
Midtvejsvurderingen affødte tre dokumenter: 
— den første rapport om videnskabens og teknologiens 
stade i Europa (KOM(88) 647 endelig udg. af 29. 
november 1988), 
— rapport om evaluering af rammeprogrammet udar­
bejdet af frem uafhængige eksperter (oversendt til 
Kommissionen i juni 1989), 
— en meddelelse fra Kommissionen med titlen »En 
ramme for Fællesskabets FTU-indsats i 1990'erne« 
(SEC(89) 675 endelig udg. af 13. juni 1989). 
På baggrund heraf kom Kommissionen til den konklu­
sion, at der var behov for strategiske justeringer, hvilket 
stillede krav om andet og mere end blot en revision af 
det igangværende rammeprogram for det begrænsede 
tidsrum 1990-1991. 
2.2. ØSU er enig med ekspertpanelet i, at Kommis­
sionen har gjort reelle fremskridt hen imod de mål, 
der er opstillet i rammeprogrammet 1987-1991, og at 
styrings- og administrationsfunktionen har virket godt. 
23. Kommissionen har reageret på rapporten fra 
de uvildige eksperter ved at optage en del af deres 
henstillinger i sit nu fremlagte forslag. 
2.4. Ikke desto mindre finder ØSU, at Rådet bør 
anmode Kommissionen om at foretage en fuldstændig, 
indgående midtvejsevaluering indeholdende en analyse 
af, hvad man har fået for de penge, der er givet ud til 
programmerne enkeltvis, et skøn over det sandsynlige 
udbytte af lovende programmer samt et efterskrift for 
programmer, som er blevet stoppet, fordi de ikke indfri­
ede forventningerne. 
2.5. ØSU så gerne, at Kommissionen ud fra de infor­
mationer, den herved ville komme i besiddelse af, i en 
enkel og let fattelig form orienterede EF-borgerne om 
sine FTU-aktiviteter. 
2.6. ØSU understreger værdien af midtvejsvurderin-
gen og den disciplin, der er påkrævet til forberedelsen 
af denne. Det understreger vigtigheden af artikel 5 i det 
fremlagte forslag, hvorefter der i programmets tredje 
år (1992) skal gøres status over dets gennemførelse. 
3. Relevansen af Kommissionens FTU-rammeprogram 
for EF's strategi og målsætninger 
3.1. ØSU finder, at forslaget til tredjet rammepro­
gram fremstår som teknologisk isoleret. F.eks. er det 
Nr. C 56/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 3. 90 
ikke lykkedes at indpasse det i det hele af forskellige 
behov, der er for at forbedre livskvaliteiten, eller at 
foreslå globale projekter, som sigter mod effektive 
løsninger, of hvis gennemførelse stiller krav om udvis­
ning af politisk vilje fra EF's side. 
3.2. ØSU mener, at Fællesskabet nu bør tage skridt 
til at berede vejen hen imod etableringen af et vi­
denskabens og teknologiens Europa. Den nuværende 
mosaik, af medlemsstater virker som en hæmsko på 
bestræbelserne for at opnå optimalt udbytte af FTU-
indsatsen, når der sammenlignes med USA og Japan. 
Mangelen på en aftale om en overordnet plan, opstillet 
under fuld hensyntagen til national og regional politik, 
virker, i endnu højere grad end forskelle i finansiering, 
imod Fællesskabets interesser. 
3.3. ØSU finder, at såvel det igangværende som det 
foreslåede rammeprogram i meget stor grad bygger på 
forslag, der »vender bunden opad« Den så meget gerne, 
at der tillige var en indfaldsvinkel »fra top til bund«, 
hvori der lægges ud med en definition af Fællesskabets 
FTU-politik og strategi baseret på accepterede kriterier, 
og hvor man identificerer det arbejde, som bør gøres 
på EF-plan, i lyset af medlemsstaternes igangværende 
og planlagte programmer, dernæst fastlægger en tids-
og emnemæssig prioritering for endelig at foretage et 
overslag over de hertil fornødne pengemidler. 
3.4. Visse FTU-områder, som påvirker livskvalite­
ten, såsom forskning i miljøproblemer inden for mete­
orologi, klimatologi og oceanologi, tackles bedst glo­
balt. 
3.5. Forslaget lider under mangelen på et globalt 
projekt omkring en effektiv mekanisme til viderefor­
midling af viden om teknologi, som allerede er disponi­
bel, of af teknologi, som vil blive frembragt som et 
resultat af igangværende og fremtidige programmer. 
3.6. I artikel 2 i Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab hedder det: 
»Fællesskabet har til opgave gennem oprettelsen af et 
fællesmarked og gennem gradvis tilnærmelse af Med­
lemsstaternes økonomiske politik at fremme en harmo­
nisk udvikling af den økonomiske virksomhed i Fælles­
skabet som helhed, en varig og afbalanceret ekspansion, 
en øget stabilitet, en hurtige højnelse af levestandarden 
og snævrere forbindelser mellem de Stater, som det 
forener«. 
3.7. ØSU finder, at disse fem målsætninger alle ind­
går i én enkelt overordnet målsætning: at forbedre 
livskvaliteten for samtlige borgere i Fællesskabet. Ud 
fra denne overordnede målsætning formulerer ØSU en række delmålsætninger; nogle af disse vil være konflik-
terende og må derfor rettes til indbyrdes, så at de bliver 
bragt i harmoni med den overordnede målsætning. 
3.8. I meddelelsen »En ramme for Fællesskabets 
FTU-indsats i 1990'erne« identificerer Kommissionen 
to målsætninger, der kvalificeres som »udfordringerne 
fra 1992«. 
3.9. Den første målsætning er defineret i Traktalens 
artikel 130 F, hvor det hedder: »Fællesskabet sætter sig 
som mål at styrke det videnskabelige og teknologiske 
grundlag for den europæiske industri og at fremme 
udviklingen af dens internationale konkurrenceevne« 
3.10. For så vidt som denne målsætning sigter mod 
at sikre beskæftigelsen, hæve levestandarden og styrke 
Fællesskabets økonomiske grundlag, vil en realisering 
af målsætningen bidrage til øget materiel velstand og 
dermed til en bedre livskvalitet for samtlige borgere. 
Kommissionen betragter denne målsætning som sigten­
de mod en aktiv forbedring via øget velstand. 
3.11. Den anden målsætning er at forbedre livskvali­
tetens rammebetingelser gennem skabelsen af et renere 
og sikrere miljø, bedre sundhedspleje, bedre uddannel­
ser, mere effektive og sikre produktions- og transport­
systemer og sundere fødevarer. 
3.12. De to målsætninger vil på givne tidspunkter og 
givne steder være i modstrid med hinanden. Den første 
målsætning vil i meget vidt omfang blive virkeliggjort 
i den private sektor. Den anden målsætning vil, i og 
med den lægger beslag på samfundets ressourcer, over­
vejende blive gjort til virkelighed i den offentlige sektor 
inden for rammerne af statslig eller regional regelgiv-
ning. Forbedringer i livskvaliteiten vil ofte stille krav 
om, at der realiseres et sæt af inbyrdes afbalancerede 
målsætninger, som imidlertid ikke altid er forenelige. 
3.13. ØSU synes ikke, at Kommissionen har givet 
livskvaliteten en tilstrækkelig fremskudt plads som en 
overordnet målsætning i forslaget til det tredje ramme­
program. Dette må undre i betragtning af den betyd­
ning, den tillægges i Kommissionens meddelelse »En 
ramme for Fællesskabets FTU-indsats i 1990'erne« og 
i en lang række ØSU-udtalelser. 
3.14. I disse udtalelser anmoder ØSU Kommissionen 
om at foreslå en direkte, aktiv orientering af FTU hen 
imod en højnelse af livskvaliteten, med skabelsen af nye 
produkter på markedet som en supplerende målsæt­
ning. 
7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/37 
3.15. ØSU støtte de synspunkter, der kommer til 
udtryk i midtvejsevalueringsrapporten, hvori det hed­
der, at rammeprogrammet ideelt set bør rette sig efter 
en række veldefinerede, langfristede strategiske mål­
sætninger, som den europæiske forskning bør styre 
efter; dette kræver på sin side enighed om en overordnet 
europæisk strategi, baseret på et sæt socio-økonomiske, 
politiske, videnskabelige og brede kulturelle mål­
sætninger. 
3.16. ØSU foreslår, at hvert eneste forslag om udgift -
sanvendelse inden for forskning og teknologisk udvi­
kling, som falder ind under rammeprogrammet, bør 
indbefatte en evaluering af udgiftsanvendelsens livskva-
liteitseffekt. I denne forbindelse vil der være nødvendigt, 
at Kommissionen gør brug af egentlige samrådsproce­
durer for at få belyst de spørgsmål, der rejser sig. 
4. Behovet for socialforskning 
4.1. ØSU understreger, at det ar almindeligt accepte­
ret, at de menneskelige sociale faktorer er af afgørende 
betydning for forskning, innovation og i forholdet til 
konkurrencemæssige udfordringer. ØSU mener, at det 
ligeledes står klart, at de politiske beslutninger på for­
skellige trin er bestemmende for, om teknologien i 
anvendt stand har skadelig eller gunstig indvirkning på 
livskvaliteten. På tilsvarende måde er det menneskelige 
samspil og de politiske beslutninger til en vis grad 
betinget af sociale og kulturelle faktorer, som man ikke 
i tilstrækkeligt omfang har afdækket, og som der ikke 
forskes tilstrækkeligt i. 
4.2. Økonomisk velstand forudsætter, at EF's indus­
tri indtager en stærk konkurrencemæssig stilling, at nye 
behov tilfredsstilles med nye produkter, og at negative 
konsekvenser i form af arbejdsløshed, nedbrydning af 
miljøet og afsvækkelse af samhørigheden mellem med­
lemsstaterne reduceres til et minimum. 
4.3. ØSU finder, at et revideret rammeprogram på 
afbalanceret vis bør afspejle alle disse faktorer, herun­
der navnlig teknisk gennemførlighed, økonomisk øn­
skelighed og social accept. Ligevægten vil ikke være ens 
i alle medlemsstaterne. Det bør der tages hensyn til i et 
rammeprogram, som bør have den sociale samhørighed 
inden for Fællesskabet som en vigtig målsætning. 
4.4. Disse behov viser tudeligt, at programmets soci-
alforskningsaspekter må styrkes. 
4.5. ØSU mener, at socialforskningen bør indtage en 
naturlig plads ved siden af forskning på områderne 
— videnskab og teknologi, 
— medicin og sundhed, 
— landbrug, — miljø, 
— forskning i arbejdsmiljø og arbejdstagernes 
sundhed, 
som et forskningsområde og som en vigtig faktor, der 
kan øge effektiviteten af al forskning. 
4.6. Socialforskningen må ikke være sidste trin i 
forskningen i videnskabelige fremskridt, men må ind­
drages på et tidligt stadium, når der fastlægges priorite­
ter for programmerne. 
5. De centrale principper om subsidiaritet og samhø­
righed 
5.1. Det er ØSU's opfattelse, at EF's politik med 
tilhørende strategi bygger på visse nøgleprincipper som 
subsidiaritet og samhørighed. 
5.2. ØSU støtter samhørighedsprincippets indbyg­
ning i EF's politik og strategi. 
5.3. Medlemsstaterne har forskellige teknologiske 
behov og forskellige teknologiske ressourcer, hvormed 
de kan dække disse behov, samt opviser forskelle med 
hensyn til videnskabeligt og teknologisk niveau. De 
teknologiske skævheder mellem medlemsstaterne er 
voksende. 
5.4. FTU kan i betydeligt omfang bidrage til fjernel­
sen af disse skævheder: 
— ved at lette adgangen til førsteklasses FTU i alle 
medlemsstater. Andenklassesforskning må ikke fo­
rekomme. Der må etableres kvalitetskriterier for 
FTU, 
— gennem en bevidst indsats for at tilvejebringe et 
»Forskernes Europa« med optimale betingelser for 
udvikling af det menneskelige og videnskabelige 
potentiale på grundlag af mobilitet, samarbejde mel­
lem laboratorier samt uddannelse, 
— ved at anspore til overførsel af resultaterne af tek­
nologisk forskning samt, 
— gennem programmer til losning af de problemer, de 
mindre velstillede regioner og områder i industriel 
tilbagegang står overfor. 
5.5. ØSU skal også pege på, at de uddannelsesaktivi­
teter, som indgår i specifikke forskningsprogrammer, 
yder et direkte og effektivt bidrag til den økonomiske og 
sociale samhørighed. Disse aktiviteter spiller en central 
rolle, idet de sætter medlemsstater, som ikke er så 
veludrustede, når det gælder forskningsinfrastrukturer 
og videnskabeligt personale, i stand til at deltage i 
forskningsprogrammerne i fuldt omfang, hvorved de 
yder et væsentligt bidrag til at mindske udviklingsfor-
skelle mellem medlemsstaterne. 
Nr. C 56/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 3. 90 
5.6. ØSU er opmærksom på, at der findes en række 
videncentre i medlemsstaterne, og at man kunne anspo­
re disse til at påtage sig en stadig større arbejdsandel. 
Dette ville bevirke, at stadig flere kompetente forskere 
tiltrækkes til disse centre, hvis faciliteter da kunne vokse 
i takt hermed. 
5.7. ØSU vil gerne opfordre Kommissionen til at 
prøve at genoprette balancen gennem bevidst etablering 
af nye videncentre, spredt på samtlige medlemsstater. 
Dette kunne indebære et specifikt program, hvis formål 
skulle være at finde frem til nyopstartede centre, hvis 
vækst man kunne fremme. 
5.8. ØSU foreslår, at Rådet anmoder Kommissionen 
om at fremlægge forslag til et program med denne 
målsætning. 
5.9. Subsidiaritetsprincippet kræver, at EF-institu-
tionerne ikke tillægger sig selv funktioner, som kan 
udføres effektivt på nationalt, regionalt eller lokalt plan. 
5.10. ØSU betragter dette som et fundamentalt prin­
cip, som bør anvendes overalt i det europæiske samar­
bejde og ikke mindst på forsknings- og udviklingsaktivi­
teterne. Fællesskabet bør derfor overlade sådanne 
handlinger til det lavere niveau, som her kan gennemfø­
res effektivt, og som ellers i høj grad ville aflede op­
mærksomheden på EF-niveau. Fællesskabet vil således 
være i stand til med større frihed, styrke og succes at 
gennemføre de opgaver, som rettelig og alene tilhører 
EF, fordi muligheden for at udføre dem effektivt og i 
overensstemmelse med helhedens og medlemslandenes 
behov netop ligger hos EF. 
5.11. ØSU er overbevist om nødvendigheden af, at 
Kommissionen klart definerer, hvad den mener med 
subsidiaritetsprincippet, og at den formulerer en række 
kriterier, som programforslagene kan vurderes efter. 
6. Finansielle overvejelser 
6.1. Det andet rammeprogram for FTU fortsætter i 
to år (1990-1991). Der er afsat et budget på 3 125 mio. 
ECU for perioden 1990-1992. 
6.2. ØSU støtter Kommissionens forslag om, at dette 
program fuldføres i overensstemmelse med de forplig­
telser, Kommissionen har indgået, idet det dog skal 
underkastes den sædvanlige programevaluering. 
6.3. Med det tredje rammeprogram for FTU foreslås 
yderligere øremærkning af op til 2 700 mio. ECU for 
en tilsvarende periode under forbehold af godkendelsen 
af indgivne programforslag. 
6.4. De to rammeprogrammer binder budgetmidler 
samtidig for treårsperioden 1990-1992. 6.5. ØSU kan støtte denne forhøjelse fra 3 125 mio. 
ECU til et loft på 5 825 mio. ud fra den betragtning, 
at den faktisk godkendte stigning vil bygge på sunde 
programforslag, som underkastes en effektiv vurdering 
og evaluering. 
6.6. ØSU insisterer på, at Kommissionen fastlægger 
kriterier for udbyttet af indsatsen af arbejdskraft og 
finansieringsmidler, og at der kun gives penge ud på 
programmer, som opfylder de opstillede kriterier. 
6.7. Fremfor at snitte forslagene til, så at de kan 
passes ind i en given finansieringsramme, bør der stilles 
det krav til finansieringsmidlerne, at de er tilstrækkelige 
til at dække sunde og nødvendige FTU-forslag. 
6.8. ØSU godkender princippet om, at udgifter som 
faktisk afholdes, bør stå i forhold til betydningen og 
kvaliteten af de detaljerede forslag til aktiviteter, som 
indgår i de enkelte særprogrammer for perioderne 1990-
1992 resp. 1993-1994, og som vil blive forelagt Rådet 
til en endelig afgørelse (se artikel 2, stk. 3, i Kommissio­
nens forslag). 
6.9. ØSU bemærker, at dette loft på 5 825 mio. ECU 
til disposition for perioden 1990-1992 er i overensstem­
melse med den interinstitutionelle aftale for samme 
periode (]). 
6.10. Med det tredje rammeprogram foreslås afsat 
2 400 mio. ECU for 1993 og 2 600 mio. ECU for 1994, 
under forudsætning af Rådets afgørelse for hvert enkelt 
specifikt program. 
6.11. ØSU bemærker, at disse tal frembyder en for­
højelse i forhold til de forudgående år, og går ud fra, 
at tallene er vejledende og skal underkastes yderligere 
interinstitutionel aftale. 
6.12. De foreslåede udgifter på 7 700 mio. ECU er et 
beløb, som skal afholdes over EF's budget. En betydelig 
del af programmerne vil imidlertid blive gennemført 
med omkostningsdeling, hvor Kommissionens finans­
ielle deltagelse andrager mindre end 100%, eller i form 
af samordnede aktioner, hvor Kommissionens finansiel­
le deltagelse er marginal. 
6.13. ØSU foreslår, at Kommissionen anlægger et 
skøn over det samlede beløb, der skal afsættes til ram­
meprogramforslaget for de enkelte år i programmets 
løbetid (1990-1994) udtrykt som 
— en procentdel af EF's samlede budget, 
(l) Ifølge den interinstitutionelle aftale af 29. juni 1988 blev der 
vedtaget finansielle overslag for årene 1990-1992 (EFT nr. L 
185 af 15. 7. 1988). Der blev aftalt en sugning på 2 400 mio. 
ECU til FTU-aktiviteter, på hvilket beløb Kommissionen har 
anvendt en inflationstakt på 3,5%, således at den samlede 
sum kommer op på 2 700 mio. ECU. 
7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/39 
en skønnet procentdel af EF-medlemsstaternes sam­
lede bevillinger til FTU. 
6.14. ØSU mener, at det ville være en god ting, 
om Kommissionen fastsatte et retningsgivende FTU-
udgiftsloft for årene frem til år 2000, og håber, at den 
næste interinstitutionelle aftale vil sikre dette. 
7. De foreslåede foranstaltninger 
7.1. Det andet rammeprogram implementeres gen­
nem 37 særprogrammer med tilhørende budgetmidler. 
Dette udgør en finansiel spændetrøje, som begrænser 
fleksibiliteten og Kommissionens mulighed for at reage­
re på resultaterne af programvurderingen ved at øge 
eller mindske ressourcerne eller ved slet og ret at standse 
ufrugtbare programmer. 
7.2. Med det tredje rammeprogram reduceres antal­
let af særprogrammer til seks meget brede foran-
stalninger, opdelt i 29 undergrupper. 
7.3. ØSU antager, at der for hver enkelt af de seks 
foranstaltninger vil blive fremsat et specifikt forslag til 
Rådet for årene 1990-1992 og igen for årene 1993-1994. 
7.4. ØSU forudser vanskeligheder med perioden 
1990-1992, hvor det meget stive andet rammeprogram 
og det mere fleksible tredje rammeprogram overlapper 
hinanden. 
7.5. ØSU anbefaler Rådet at bede Kommissionen 
finde frem til et kompromis, som ikke så meget bygger 
på at ændre omfanget at den enkelte foranstaltning, 
men mere på finansieringsmæssig fleksibilitet. ØSU har 
også henledt opmærksomheden på dette behov i tidlige­
re udtalelser. mio. ECU 
3 000 
1200 
700 
1000 
1 100 
700 
7 700 % 
39 
15,6 
9 
13 
14,4 
9 
100 stadium. Det finder det fordelagtigt, at overlapningen 
i 1990-1991 indebærer, at finansieringsmidlerne kan 
øges allerede fra begyndelsen af den periode. 
7.9. I rammeprogramforslaget opereres med seks for­
anstaltninger: 
Informations- og 
kommunikationsteknologi 
Industri- og materialeteknologi 
Miljø 
Biovidenskab og -teknologi 
Energi 
Menneskelige ressourcer og mobilitet 
7.10. ØSU mener ikke, at Kommissionens forslag og 
det dertil hørende arbejdspapir indeholder tilstrække­
ligt med data til, at det i detaljer kan knytte be­
mærkninger til det arbejde, der er foreslået under den 
enkelte foranstaltning, til de bevillinger, der må skønnes 
nødvendige, for at dette arbejde kan udføres, eller til 
spørgsmålet om, hvorvidt der er balance i de bevillinger, 
der foreslås til de seks horanstaltninger. ØSU vil afvente 
Kommissionens konkrete forslag i medfør af artikel 2, 
stk. 3, i det nye rammeprogramforslag, førend det udta­
ler sig om indholdet af det arbejde, der skal udføres 
under den enkelte foranstaltning. 
7.11. ØSU ville imidlertid mene, at Kommissionen 
kunne kaste mere lys over spørgsmålene ved, for hvert 
aktivitetsområde, undergruppe for undergruppe, og år 
for år, at vise de beløb, der er afsat til det andet 
rammeprogram, tillige med de beløb, som skønnes nød­
vendige under det tredje rammeprogram. ØSU mener 
endvidere, at det ville være nyttigt oven i dette beløb 
at lægge de supplerende finansieringsmidler, der er afsat 
til programmet, eller forventes at blive afsat til pro­
grammet via kontrakter på omkostningsdelingsbasis. 
7.6. ØSU henleder Rådets opmærksomhed på de be­
tydelige styringsmæssige og organisatoriske problemer, 
Kommissionen vil komme til at stå overfor i forbindelse 
med de rådgivende udvalg, når den skal sikre en gliden­
de overgang fra det andet til det tredje rammeprogram. 
Det hilser det velkommen, at Kommissionen angiveligt 
overvejer at trække på ledelseskonsulenter udefra. 7.12. ØSU vil mene, at en evaluering af de udgifter, 
der er afholdt til dato inden for den enkelte aktivitets­
gruppe og undergruppe sammen med en prognose for 
den sandsynlige udnyttelse af de forventede resultater 
og disses cost-benefit-effekt, ville befordre en objektiv 
vurdering af forslaget. 
7.7. Det anmoder kraftigt Kommissionen om at be­
nytte denne lejlighed til at intensivere koordineringen 
med medlemsstaterne, således at man hurtigere kan 
bevæge sig hen imod et indre marked for videnskab og 
teknologi. 
7.8. ØSU bifalder også den mulighed, der byder sig 
for at bygge visse strategiske justeringer og nye koncep­
ter ind i det rullende rammeprogram på et tidligere 7.13. Informations- og kommunikationsteknologi 
7.13.1. ØSU finder, at det område, der skal dækkes, 
er altomfattende. Desuden har det ikke tilstrækkelige 
oplysninger til at kunne bedømme, om Kommissionen 
agter at betræde områder, som allerede er dækket an­
detsteds (USA, Japan), såkaldt »catch-up«-FTU, eller 
om succesrige resultater af forslagene vil indebære, at 
Europa bliver ledende på området. 
Nr. C 56/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 3. 90 
7.13.2. Under alle omstændigheder er det betænke­
ligt ved, at der med aktiviteterne i det tredje rammepro­
gram nærmest lægges op til en helt ny generation inden 
for denne industrigren. ØSU er derfor interesseret i at 
få kendskab til udnyttelsesplanen for dette arbejde og 
til beslægtede aktiviteter uden for det tredje rammepro­
gram og i, at der i højere grad trækkes på EUREKA-
programmer som JESSI. 
7.13.3. ØSU finder det nødvendigt, at der etableres 
en effektiv, hurtig standardiseringsprocedure på dette 
område, og anmoder i denne sammenhæng om, at der 
gøres fuld brug af FFC's ressourcer og af de europæiske 
standardiseringsorganisationer. 
7.14. Industri- og materialeteknologi 
7.14.1. ØSU støtter målsætningerne med den foreslå­
ede foranstaltning inden for industri- og materialete­
knologi, der skal »bidrage til den nødvendige revitalise-
ring af Europas fremstillingsindustri og at øge dennes 
konkurrenceevne«. Det sætter imidlertid spørgsmål­
stegn ved balancen mellem aktiviteten vedrørende infor­
mationsteknologier og de øvrige højteknologiske områ­
der, som nu og i fremtiden vil udgøre grundlaget for 
mange traditionelle fremstillingserhverv og for landbru­
get. ØSU efterlvser en revaluering af BRITE-
EURAJVK1), FLAIR (2) samt BRIDGE-programmet(3). 
7.14.2. ØSU skal fremhæve betydningen af nye om­
råder inden for materialeteknologi, såsom superledning 
og avancerede materialer, som hurtigt kan komme ind 
i en rivende udvikling specielt på grænseflader mellem 
forskellige teknologier. Det forventer, at Kommissionen 
indbygger så stor grad af smidighed i programmerne, 
at det bliver muligt at reagere hurtigt på signaler fra 
grundforskningen. 
7.14.3. ØSU hæfter sig ved eksemplet den »rene bil« 
i Kommissionens forslag. Det formoder, at Kommissio­
nen herved sigter til hele det sæt af teknologier, der 
må udvikles og passes sammen indbyrdes, hvis EF's 
automobilindustri skal fastholde sin konkurrencedygti­
ge position. 
7.14.4. ØSU har noteret sig, at Japan nu tager en 
indfaldsvinkel til industriel konkurrenceevne, som er 
kendetegnet ved, at en kontinuerlig række af fremskridt 
på mikroniveauet fører frem til vedholdende udvikling 
af kvalitetsmæssigt bedre produkter til lavere priser. 
Strategier af den art bør analyseres nærmere og tages 
op i tilfælde, hvor resultaterne er lovende. 
7.15. Miljø 
7.15.1. Kommissionen foreslår, at 9% af udgifterne 
afsættes til aktiviteter på miljøområdet. Ved første øje­
kast kunne dette beløb forekomme at ligge i underkan­
te EFTnr. L 98 at 11.4. 1989, s. 18. 
(-) EFT nr. L 200 af 13. 7. 1989, s. 18. 
(•') EFTnr. C 70 af 20. 3. 1989, s. 1. ten af det nødvendige. ØSU bemærker imidlertid, at en 
del af forskningsaktiviteterne under overskriften »Ener­
gi« vil være helliget »rene« teknologier, og at det samme 
er tilfældet med visse af industri- og materialeknologi-
erne. 
7.15.2. ØSU finder, at Kommissionen bor søge at 
lægge en overordnet strategi for EF, hvori der tages 
højde for alle de relevante aktiviteter, der er i gang i 
medlemsstaterne. Dette stiller selvsagt krav om samar­
bejde og koordinering samt om en revurdering af de 
rådgivende udvalgs nuværende struktur. 
7.16. Biovidenskab og -teknologi 
7.16.1. I forbindelse med denne foranstaltning henle­
der ØSU opmærksomheden på sine kommentarer ved­
rørende livskvalitet som en overordnet målsætning. Det 
opfordrer Kommissionen til at være særlig opmærksom 
på de handicappedes, de syges og de ældres behov samt 
på kravene til bioteknologisk grundforskning, land­
brugsforskning og agro-industriel forskning, biomedi­
cinsk forskning og sundhedsforskning på både erhverv­
stilknyttede og offentlige områder. 
7.16.2. ØSU henleder tillige Kommissionens op­
mærksomhed på det nødvendige i en bevidst politik, 
der skal tilvejebringe balance mellem forskning i årsa­
gerne til sygdommes opståen og sundhedsforskning, 
med det sigte at forbedre sundhedsstandarden i EF og 
den økonomiske effekt af den indsats, som gores. 
7.16.3. ØSU hilser det velkommen, at forslaget om­
fatter aktiviteter vedrorende biovidenskab og -teknologi 
til gavn for udviklingslandene. 
7.16.4. ØSU fremhæver den overordentlig store be­
tydning af information og kommunikation inden for 
denne foranstaltning og opfordrer til, at enheder i Kom­
missionen såsom CUBE(4) får stillet tilstrækkelige 
finansieringsmidler til rådighed til at kunne nå deres 
mål. 
7.16.5. ØSU henleder opmærksomheden på den eti­
ske karakter af visse programbeslutninger under denne 
aktivitet og henviser til sin udtalelse om 
spørgsmålet (5) (6). 
7.17. Energi 
7.17.1. ØSU bemærker, at det foreslås at udvide 
energiforanstaltningen, men finder det nødvendigt, at 
aktiviteterne opdeles i kategorierne energifremstilling 
(underinddelt i fossilt brændsel, vedvarende energikil­
der og nuklear energi), nye processer (brint og andre 
flydende brændstoffer, brændstofceller og fotovoltaisk 
energi). 
(4) Concertanon Unit for Biotechnology in Europe. 
(5) EFT nr. C 56 af 6. 3. 1989, s. 47. 
(6) EFT nr. C 159 af 26. 6. 1989, s. 26. 
7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/41 
7.17.2. I opdelingen bør man også identificere det 
arbejde, som man har forpligtet sig til, og de foreslåede 
aktiviteter vedrørende de forskellige sikkerhedsaspekter 
samt miljøtilknyttede aktiviteter (emissionsfri kraftpro­
duktion). 
7.17.3. ØSU opfordrer Rådet til at sørge for, at Kom­
missionens arbejde med sikkerhed udvides ti at omfatte 
samtlige typer kernekraftværker. Det mener, at Kom­
missionen har en særlig pligt til at sørge for internatio­
nal bevidstgørelse om og forståelse for de metoder, som 
anvendes til at garantere og kontrollere sikkerheden i 
talrige kernekraftværker, og at der tilkommer den en 
særlig opgave med hensyn til samtlige aspekter af tek­
nologiske fremskridt inden for nuklear sikkerhed. For 
at kunne varetage denne opgave er Kommissionen nødt 
til at indtage en fremtrædende stilling i alle diskussioner 
på europæisk og internationalt plan. 
7.17.4. ØSU stiller ikke spørgsmålstegn ved de orga­
nisatoriske forbindelser mellem de generaldirektorater, 
som beskæftiger sig med forskning, udvikling, demon­
stration og politik på energiområdet, men så gerne, at 
forslagene blev lagt frem samlet i stedet for at blive lagt 
på bordet særskilt af de enkelte generaldirektorater. 
Dette ville ikke mindst sikre kontinuitet mellem FTU 
og demonstrationsfasen. 
"'.U.S. ØSU mener ikke, at der i rammeprogrammet 
lægges tilstrækkeligt vægt på aktiviteter, som tager sigte 
på de mindre udviklede landes energiproblemer. 
7.17.6. ØSU ønsker vished for, at der etableres en 
snæver forbindelse til THERMIE-programmet (700 
mio. ecu) for 1990-1994, som det støtter. En nærmere 
opsplitning af THERMIE-programmet i kulbrinter, kul, 
vedvarende energikilder og energieffektivitet ville gøre 
det lettere at danne sig et samlet skøn over Kommissio­
nens forslag (1). 
7.18. Menneskelige ressourcer og mobilitet 
7.18.1. Kommissionen anfører, at der er tale om 
en større stigning i både absolutte og relative tal i 
bevillingerne til forvaltning af intellektuelle ressourcer 
(i forhold til det igangsværende andet rammeprogram), 
idet der heri indgår et større program til fremme af 
mobiliteten og forskningsuddannelsen for unge forskere 
på post-doktoralt niveau. 
7.18.2. ØSU har ved en række lejligheder understre­
get betydningen af, at EF udgør ét stort forsknings- og 
videnskabsområde, ikke mindst i de to informations-
rapporter om »Betydningen af forskning og teknologisk 
udvikling for de små og mellemstore virksomheder« og 
»Forskeres uddannelse og beskæftigelse i Det Europæi­
ske Fællesskab«. 
7.18.3. ØSU mener ikke, at man blot kan se passivt 
til. Af faktorer, som er bestemmende for forskermobili­
teten, kan nævnes videnskabens tilstand i EF og an­detsteds samt livskvaliteten for forskere. Kommissioen 
forudser, at der i 90'erne vil blive mangel på unge 
forskere. 
7.18.4. ØSU vil se på de enkelte forslag, når de 
lægges frem, men peger på visse problemer, som man 
bliver nødt til at tackle, når særprogrammet forelægges 
Rådet til godkendelse: 
— videncentrene er i dag koncentreret i de nordlige 
medlemsstater og befinder sig på et tidligt vækststa­
dium i mange lande i middelhavsområdet. Der vil 
derfor umiddelbart være tendens til, at forskerne 
koncentreres på institutioner i Nordeuropa på be­
kostning af nogle medlemsstater, 
— nogle medlemsstater, herunder ikke mindst Det For­
enede Kongerige, kan risikere at blive hårdt ramt 
af en eventuel forskerflugt til USA, selv om de 
pågældende forskere erstattes af tilflyttende forskere 
fra EF-medlemslande, 
— der lægges nok for meget vægt på direkte EF-indsats 
og -bevillinger. Hvis subsidiaritetsprincippet følges, 
er EF nødt til at søge at påvirke og befordre det 
videnskabelige samfund i medlemsstaterne, men 
samtidig begrænse sig til et mindstemål af centralise­
ret indsats. 
7.18.5. ØSU mener, at det bør overvejes, om den 
aktion, som Kommissionen beslutter sig for at gennem­
føre, ikke bør tilrettelægges som en samordnet aktion 
eller i det mindste finansieres på omkostningsdelings-
basis. 
8. Videnskabelige tjenesteydelser og forvaltning af 
Kommissionens ressourcer 
8.1. ØSU mener, at det nye rammeprogram bør sup­
pleres med en syvende foranstaltning med titlen »Vi­
denskabelige tjenesteydelser og forvaltning af Kommis­
sionens ressourcer«. 
8.2. Denne foranstaltning skal omfatte følgende væ­
sentlige opgaver: 
— udformning af en strategi og plan for EF's politik 
for FTU i samarbejde med de 12 medlemsstater, som 
videreføres og ændres kontinuerligt på grundlag af 
tilgængelige oplysninger, 
— koordination af målsætningerne på strategiske om­
råder i hele Fællesskabet, 
— iværksættelse af fremtidsstudier og overvågningsop­
gaver, som for øjeblikket udføres under MONI­
TOR (2) på programbasis, 
(') EFTnr. C 10 af 22. 4. 1989. (2) EFT nr. L 200 af 13. 7. 1989, s. 38. 
Nr. C 56/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 3. 90 
— oprettelse af en social enhed, som skal koordinere 
udarbejdelsen af samfundsmæssige konsekvensana­
lyser og have ansvaret for fremme af aktiviteter på 
samfudnsvidenskabernes område (se afsnittet 
ovenfor), 
— en evalueringsenhed, der skal arbejde løbende med 
evalueringsaktiviteterne, 
— vurdering/evaluering af andre handelsblokkes og 
landes FTU-strategier. 
8.3. Denne overordnede foranstaltning bør stå sepa­
rat i forhold til de andre seks foranstaltninger og dens 
finansiering bør ikke ske på bekostning af de øvrige 
foranstaltninger, selv om de til foranstaltningen fornød­
ne finansieringsmidler skal findes inden for rammerne 
af det globale forslag. Denne syvende foranstaltning 
skal være horisontal, og det skal være det eneste sted, 
hvor Fællesskabets og de 12 medlemsstaters overordne­
de FTU-aktiviteter vil blive betragtet som én enkelt 
enhed. 
9. Principper som bør ligge bag Kommissionens FTU-
forslag 
9.1. ØSU finder, at Kommissionen bør blotlægge og 
klart angive de principper, som skal lægges til grund i 
forbindelse med udvælgelsen af forslag til FTU-arbejde. 
9.2. I forbindelse med en lang række udtalelser om 
FTU-forslag har ØSU fundet frem til følgende femten 
principper: 
9.3. Der bør anlægges et subsidiaritetsprincip ikke 
blot med hensyn til, hvilket niveau EF, på den ene side, 
og medlemsstaten, på den anden side, skal arbejde på, 
men også med hensyn til arbejdsfordelingen mellem 
medlemsstaterne, som bør rette sig efter de områder, 
på hvilke de specielt har deres styrke. 
9.4. Kommissionen bør udfylde en informations-, 
analyse-, prognose-, katalysator- og stimulatorfunktion 
og først dernæst, om nødvendigt, gå ind i finansieringen 
af programmer, der sigter mod at realisere målsætninger 
opstillet i aftale med medlemsstaterne. 
9.5. Kommissionen må fremme samhørigheden for 
at afbøde effekten af, at EF politisk er splittet op i 
medlemsstater med forskellig økonomisk præstation­
sevne og dermed forskellig FTU-struktur. Derfor bør 
Kommissionen tilskynde til etableringen af nye viden­
centre i medlemsstaterne, som bistår på uddannelse­
sområdet og går ind i regionalt samarbejde. 
9.6. Kommissionen bør finde veje og midler til at 
forene en »fra top til bund«-indfaldsvinkel, der vil frem­
stå som resultatet af en analyse og strategi, anlagt efter 
samråd mellem EF/medlemsstaterne, med en »bunden 
opad«-indfaldsvinkel, som vil udspringe af de rådgiven­
de udvalgs arbejde. Forslag bør udformes under fuldt 
kendskab til omfanget af medlemsstatens aktivitet. 9.7. Kommissionen bør tilrettelægge og iværksætte 
en konsultation med industrien, arbejdstagerne og for­
brugerne ud over høring af videnskabelige kredse i EF. 
9.8. Kommissionen bør tilskynde til etableringen af 
et tredimensionalt V&T-rum i EF, hvor der skabes 
bindeled mellem medlemsstaterne (og deres regionale 
aktiviteter), mellem de forskellige FTU-niveauer (indus­
trien, højere uddannelsesinstitutioner, forskningsinsti­
tutter) samt mellem videnskabsfolk. 
9.9. Kommissionen må finde veje og midler til at 
fastholde smidigheden i bevillingstildelingen, så det bli­
ver muligt at reagere på programevalueringen, samtidig 
med at den tilser, at dens kontrahenter i programmer 
gennemført på omkostningsdelingsbasis eller som sam­
ordnet aktion har den fornødne sikkerhed. Det er såle­
des afgørende vigtigt, at succesrige programmer kan 
styrkes, og at mindre lovende kan skæres ned eller 
stoppes helt. 
9.10. Selektivitet og koncentration er påkrævet, hvis 
man skal nå frem til et begrænset antal programmer af 
passende størrelse, som er henlagt til de mest effektive 
ekspertisecentre i medlemsstaterne, som har klart defi­
nerede målsætninger, som kan tages op til efterfølgende 
resultatevaluering, og som er kendetegnet ved cost-
effectiveness. Selektiviteten må relateres til opgavens 
prioritering og anvendes i samråd med medlemsstaterne 
efter gennemgang af disses FTU-programmer. 
9.11. Kommissionen bør bruge sine finansierings­
midler som en løftestang til at øge effekten af medlems­
staternes udgifter. 
9.12. Ejerskabet til arbejdsopgaverne bør af Kom­
missionen lægges tilbage til det nationale, regionale 
eller mellemregionale regi, så snart dette lader sig gøre, 
og så snart der foreligger cost-effectiveness. 
9.13. Alle programmer bør underkastes en evalu­
ering, som er tilpasset det enkelte program. Der bør 
ikke ske for megen evaluering i egen gruppe, og Kom­
missionen bør udarbejde et sæt af evalueringsprincipper 
kendetegnet ved enkelthed og effektivitet. 
9.14. Intet program bør godkendes, uden at der lig­
ger en plan for udnyttelsen af succesrige resultater. 
9.15. Hvor det er hensigtsmæssigt, bør der i alle 
foreslåede programmer indgå en vurdering af livskvali-
tetseffekten. 
9.16. Programmerne bør baseres på en ny indfalds­
vinkel til før-konkurrencestadiet, og den videre udvi-
7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/43 
kling af succesrige resultater bør ske i lyset af EUREKA-
projekterne og andre valgmuligheder. 
9.17. Der må fremlægges en tilfredsstillende løsning 
på de problemer omkring intellektuel ejendomsret, som 
opstår i de specifikke forslag. 
9.18. ØSU fremhæver vigtigheden af, at der sker 
høring af arbejdsmarkedets parter, industrien og arbejd­
stagerne på samtlige stadier i FTU-programmerne. 
10. Definitionen af prækonkurrencemæssigt arbejde 
10.1. ØSU mærker sig en åbenlys variation i for­
tolkningen af »prækonkurrencemæssige krav« fra den 
ene foranstaltning til den anden. Det formoder, at dette 
hænger sammen med en ændret anvendelse af det 50/ 
50-princip, kontrakter med omkostningsdeling er base­
ret på; ændringen går på, at Kommissioners finansiering 
nedtrappes i takt med, at projektet nærmer sig markeds­
konkurrencesituationen (såkaldt-»regressive funding«). 
»Regressive funding«-princippet bruges dog kun, der­
som resultaterne af projektet anvendes kommercielt 
med gevinst for øje. 
10.1.1. ØSU anmoder kraftigt Rådet om at anmode 
Kommissionen om en klar tilkendegivelse vedrørende 
denne modificerede tilgang til prækonkurrencemæssige 
betingelser, hvori der tages højde for det nødvendige i, 
at Fællesskabet kan fastholde sin konkurrenceevne i 
forhold til andre blokke som USA og lande omkring 
Stillehavet. 
10.2. ØSU understreger de store muligheder, som 
EUREKA-indfaldsvinklen frembyder, og anmoder kraf­
tigt Kommissionen om at se nærmere på muligheden af 
et tættere samarbejde. 
10.3. ØSU anmoder Rådet om på forhånd at se på 
de områder, FTU orienteres hen imod, når det gælder 
økonomiske tilskud, beskatning, eksterne afgifter, nor­
mer og lovgivning i EF- og medlemsstatsregi. Det vil 
kræve forberedende arbejde at berede vejen til markedet 
for innovative produkter og teknologier. Hvis dette 
arbejde ikke udføres betids, vil der være en risiko for, 
at en stor del af udbyttet af succesrig FTU tabes på 
gulvet eller ender hos konkurrenterne. 
11. Anvendelse af FTU-resultater 
11.1. Det er ØSU's opfattelse, at Kommissionen altid 
har været for lidt opmærksom på videreformidlingen 
af teknologi. Det er nødvendigt, at Kommissionen re­
vurderer og styrker sin indsats på dette område. 11.2. ØSU tilslutter sig præamblen i forslaget, hvori 
det fremføres, at formidling og udnyttelse af resultater­
ne af indsatsen inden for forskning og teknologisk 
udvikling er et uundværligt led i innovationsprocessen, 
navnlig for små og mellemstore virksomheder, og at 
der derfor bør tages et globalt initiativ, der omfatter 
den samlede indsats inden for forskning og teknologisk 
udvikling. 
11.3. ØSU bemærker, at det i artikel 4 i forslaget 
nævnes, at aktiviteter i forbindelse med anvendelse af 
særprogrammernes resultater finansieres ved, at der 
foretages en samlet hensættelse af bevillingerne til disse 
aktiviteter efter en procentsats, der fastsættes for hvert 
særprogram. 
11.4. ØSU finder, at artikel 4 ikke giver mulighed for 
en hensigtsmæssig anvendelsesordning. Kommissionen 
opfordres derfor til at undersøge behovene og tage det 
»globale initiativ«. 
11.5. Der bør ikke iværksættes noget program for 
forskning og teknologisk udvikling, før man har et 
sammenhængende og pålideligt program for anvendel­
sen, der kan iværksættes, hvis man opnår resultater, 
som svarer ti målsætningerne for programmet. 
11.6. Dette anvendelsesprogram bør indeholde en 
vurdering af den tid og de udgifter, der vil medgå 
til hvert af de klart definerede trin, som skal bringe 
resultaterne på markedet eller føre til, at offentligheden 
anvender dem. 
11.7. Der bør udarbejdes en vurdering af, hvordan 
man bedst kan beskytte den intellektuelle ejendomsret, 
med en beregning af omkostninger og tid. 
11.8. Hvert program for forskning og teknologisk 
udvikling bør ledsages af en vurdering af livskvalitetsef-
fekten. Især bør etiske overvejelser skitseres klart. 
11.9. Programmet bør ledsages af en analyse af vel­
lykkede resultaters betydning for de små og mellemstore 
virksomheder (SMV) samt af en undersøgelse af, hvor­
dan man kan sirke, at SMV høster størst udbytte af 
dem. 
11.10. ØSU ønsker ikke at kommentere, hvilken or­
ganisation i Kommissionen, der vil være mest velegnet 
med henblik på at gennemføre disse målsætninger. Det 
ønsker dog at henlede opmærksomheden på, at man 
normalt opnår den bedste anvendelse, når der er konti­
nuerlig forbindelse mellem forskningen og den konkrete 
anvendelse. Man bør i videst mulige omfang undgå 
overgivelse fra ét GD til et andet, eller fra ét program 
til et andet, og ikke mindst fra én budgetpost til en 
anden. 
Nr. C 56/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 3. 90 
12. EUREKA 
12.1. ØSU tilskutte sig Kommissionens støtte til og 
engagement i EUREKA-aktiviteterne. Disse aktiviteter 
ligger i forlængelse af Fælleskabets FTU-strategi. Kom­
missionen foreslår, at Fællesskabet knyttes nærmere til 
EUREKA, således at der sker en minimal begrænsning 
af den fortløbende udvikling på områder, der støder op 
til det konkurrencemæssige område. 
12.2. ØSU bemærker, at artikel 130 M i Den Euro­
pæiske Fælles Akt giver Kommissionen mulighed for at 
deltage i de forsknings- og udviklingsprogrammer, der 
iværksættes af flere medlemsstater, herunder deltagelse 
i de strukturer, der oprettes for gennemførelsen af disse 
programmer. Det opfordrer Kommissionen til på pas­
sende vis at deltage i relevante EUREKA-programmer 
såsom JESSI-programmet vedrørende mikroelektronik 
og højopløsnings-tv-programmet. 
12.3. ØSU foreslår, at Kommissionen fremlægger en 
oversigt over forbindelserne med EUREKA og over de 
muligheder, disse frembyder, i form af anvendelsesfor­
slag. Det ser frem til en hyppigere hensyntagen til 
EUREKA i den anvendelsesplan, der bør ledsage pro­
gramforslagene. 
13. International politik 
13.1. ØSU finder, at der er et behov for et klart udspil 
fra Kommissionens side med hensyn til en international 
FTU-politik og den rolle, tredjelande skal spille i fremti­
den. Eksistensen af en sådan politik er vigtig for indus­
trien og påvirker ikke blot dens konkurrenceevne, men 
også dens oversøiske investeringsaktivitet og dens FTU-
strategi og -lokaliseringsvalg. 
13.2. ØSU støtter en politik, hvorefter EFTA-lande 
skal have adgang til EF-programmer på betingelse af, 
at dette er forbundet med klare gensidige fordele. Denne 
politik skal være forløber for et europæisk økonomisk 
samarbejde mellem 18 nationer og skal bygge på en 
harmonisering af standarder gennemført af europæiske 
standardiseringsorganisationer. 
13.3. Kommissionen bør overveje muligheden af bi­
laterale samarbejdsaftaler om FTU med visse østblo­
klande med henblik på at inddrage disse lande i COST-
programmer, når tiden hertil er inde. 
13.4. ØSU støtter Kommissionens angrebsvinkel til 
problemerne i de mindre udviklede lande. 13.5. I FTU-strategien må der tages højde for den 
stilling, EF's vigtigste konkurrenter, USA og Japan, skal 
indtage, specielt spørgsmålet om de aktiviteter, disse 
lande udfører i EF, skal kunne komme i betragtning 
med hensyn til finansieringstilskud, og sporgsmålet om, 
i hvilket omfang de skal kunne udnytte intellektuel 
ejendomsret, der fremstår som et resultat af EF-finansie-
ring. 
13.6. ØSU støtter Kommissionens bestræbelser for 
at sikre gennemsigtighed i sit arbejde, men advarer om, 
at det samtidig kan være nødvendigt at overveje, om 
fremsynet tænkning og resultatevaluering ikke i et vist 
omfang bør omgærdes af fortrolighed. 
14. Det Fælles Forskningscenters rolle (FFC) 
14.1. ØSU udtrykker tilfredshed med Kommissio­
nens forslag om at trække på FFC for at få en uafhæn­
gig, uvildig ekspertudtalelse til gunst for alle EF-politik-
ker og at lade FFC fungere som sin »tekniske samvittig­
hed« i forbindelse med alle aktiviteter. FFC bør frem­
skaffe tekniske data, som samtlige relevante 
generaldirektorater i Kommissionen kan benytte som 
grundlag for deres regelgivende virsomhed og for ud­
formningen af deres politik. Herved vil man kunne 
bistå Kommissionen og medlemsstaterne med at skabe 
balance mellem kravene om beskyttelse af borgernes 
(og dyrenes) sundhed og sikkerhed samt miljøbeskyttel­
se, på den ene side, og kravene om deregulering og et 
minimum af bureaukratisk kontrol, på den anden. 
14.2. ØSU bemærker, at Kommissionen ikke agter 
at foreslå et større FFC-program for grundforskning 
som led i det nye rammeprogram. Denne beslutning 
harmonerer med subsidiaritetsprincippet, ifølge hvilket 
det er bedst at overlade sådanne aktiviteter til de højere 
læreanstalter og uddannelsescentre i medlemsstaterne. 
14.3. ØSU er klar over, at forslaget om at lade FFC 
udføre opgaver for private eller offentlige eksterne tre­
djeparter er fremsat som en midlertidig løsning på de 
nuværende problemer. Kommissionen mener imidler­
tid, at andelen af opgaver på dette felt vil falde hen ad 
vejen, efterhånden som der udvikles andre ansvarsom­
råder. ØSU anser det ikke for rigtigt at lade et laborato­
rium under Kommissionen udføre sådanne aktiviteter, 
når den fornødne omfordeling og omorganisering af 
personalet én gang har fundet sted. 
14.4. ØSU mener, at FFC i stedet bør koncentrere 
sit arbejde om et begrænset antal områder, som bedst 
varetages på EF-plan. 
7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/45 
14.5. FFC bør løbende arbejde på at øge den nukleare 
sikkerhed og på at tilvejebringe et clearingsorgan og et 
forum, hvor medlemsstater, der går ind for kernekraft, 
kan mødes med dem, der har opgivet kernekraft, samt 
stå til rådighed med oplysninger om nuklear beskyttelse, 
radioaktivt affald samt andre spørgsmål af betydning 
for samtlige borgeres sundhed og sikkerhed. 
14.6. FFC bør tilvejebringe et tilsvarende forum og 
clearingsorgan for erhvervsmæssig sikkerhed dækkende 
større erhvervsulykker, såsom ukontrollable reaktioner, 
eksplosioner, udslip i atmosfæren osv. Oplysninger 
herom vil give medlemsstaterne et uvildigt og vi­
denskabeligt grundlag for lovregulerende indgreb, som 
bygger på videnskabelig viden, og som vil blive hilst 
velkommen af både erhvervslivet og arbejdstagerne, og 
som også vil kunne berolige borgerne. 
14.7. FFC bør bistå Det Europæiske Miljøagentur 
med teknisk støtte i form af fælles afprøvnings- og 
målemetoder samt fortolkning heraf og bør indgå som 
den centrale impuls for et regionalt EF-bidrag til et 
verdensomspændende program for global ændring. 
14.8. FFC bør fungere som kernen i en række labora-
torienetværker dækkende en bred vifte af standardfor­
beredende aktiviteter, miljøbeskyttelse, sundhed, nu­
klear og erhvervsmæssig sikkerhed, levnedsmiddelhygi­
ejne, testning af lægemidler samt de bagved liggende 
aktiviteter i forbindelse med testning af de væsentlige 
krav i direktiverne efter den nye metode. ØSU støtter i 
denne forbindelse FFC-initiativet på området struktu­
relle mekanismer, som det mener bør udbygges til også 
at omfatte andre områder inden for byggeforskning, 
specielt strukturel stabilitet, testning af brandsikkerhed 
samt varme- og lydisolering. 
14.9. ØSU henstiller, at FFC får beføjelse til at op­
starte og deltage i programmer gennemført med om­
kostningsdeling eller som samordnede aktioner, for så 
vidt det har de fornødne erfaringer og ressourcer. 
14.10. ØSU henstiller, at der nøje tages hensyn til 
budgetteringen af FFC's omkostninger i rammepro­
grammet, da der må tages skyldigt hensyn til den hori­
sontale dimension i dets arbejde, og da det er vigtigt, 
at der så vidt muligt ikke er faktorer, som hæmmer 
henlæggelsen af opgaver til FFC, som dette center er 
det bedst udstyrede til at varetage. 
15. Forberedelse af standarder 
15.1. ØSU godkender, at forberedelsen af standarder 
indgår i EF's FTU-indsats. Formålet er at sikre det 
fornødne videnskabelige og teknologiske grundlag for 
opstilling af passende normer og standarder og dermed også at lette etableringen af det indre marked og gøre 
det muligt for EF at påtage sig et øget ansvar inden for 
miljø, sundhed og sikkerhed. ØSU mener, at dette vil 
medvirke til at opfylde den overordnede målsætning 
om forbedring af livskvaliteten. 
15.2. Der er behov for et fælles regelsæt for EF, 
baseret på videnskabelig viden. Dette må være at fore­
trække frem for en række individuelle nationale regei-
sæt, som ikke altid bygger på den seneste videnskabelige 
viden. 
15.3. For erhverslivet er det en fordel kun at skulle 
operere med ét enkelt EF-sæt af krav om læge-, sund­
heds- og levnedsmiddelprodukters afprøvning og sik­
kerhed samt om beskyttelsen af forbrugerne og offent­
ligheden. Erhvervslivet vil kunne markedsføre nye pro­
dukter mere sikkert, billigere og hurtigere. Dette bliver 
stadig vigtigere i takt med, at FTU-omkostningerne ved 
nye produkter stiger, og efterhånden som afprøvningsti-
den tegner sig for en voksende del af det tidsrum, hvori 
patentlovgivningen yder beskyttelse på markedet. 
15.4. Et enkelt EF-sæt af krav udarbejdet af Kommis­
sionen vil blive anset for uafhængigt og objektivt. 
15.5. Kommissionens FTU-indsats spiller også en 
rolle for fastlæggelsen af standarder med sigte på en­
hedsmarkedet. Det er klart, at der ikke er nogen mulig­
hed for, at de tusinder af eksisterende nationale standar­
der kan harmoniseres og omformes til europæiske stan­
darder inden 1993. Man bliver i mange år fremover 
nødt til fortsat at fæste lid til den gensidige anerkendelse 
af attesterings- og afprøvningsprocedurer og -metoder, 
som på følsomme områder også omfatter de væsentlige 
krav til sundhed og sikkerhed, der er nedfældet i direkti­
verne efter den nye metode. 
15.6. På miljøområdet kan Kommissionen tage et 
stort skridt i retning af en verdensomspændende tack­
ling af miljøproblemerne, hvis den sørger for at koordi­
nere EF's holdning. For at kunne udfærdige effektive 
regler om miljøbeskyttelse er det vigtigt at råde over 
et avanceret, videnskabeligt grundlag, som bl.a. skal 
omfatte FTU. Større forståelse af naturfænomener på 
landjorden, i havene og i biosfæren er af afgørende 
betydning. Medlemsstaterne bør pulje deres ressourcer 
og bruge dem i en fælles EF-indsats inden for ramme­
programmet. 
15.7. Nuklear sikkerhed er et andet felt, hvor aktivi­
teterne bør afvikles ét sted inden for EF. 
15.8. På visse områder skal aktiviteternes koordine­
ring ikke være begrænset til EF, men også omfatte 
samarbejde med andre blokke i Europa, Amerika og 
Nr. C 56/46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 3. 90 
Stillehavsområdet. Dette gælder specielt nuklear sikker­
hed og viden om miljøspørgsmål. 
15.9. Standarder er kun effektive, hvis der findes en 
metode til kontrol af, om kravene til dem er opfyldt. Det 
er en grundregel, at uanset om der findes harmoniserede 
europæiske standarder eller ej, skal der forefindes gensi­
digt anerkendte afprøvningsmetoder, som resulterer i 
udstedelse af attester. 
15.10. Kommissionen kan, i samarbejde med med­
lemsstaterne, yde et hurtigt, effektivt bidrag hertil ved 
at gennemføre en undersøgelse af medlemsstaternes af­
prøvningsmetoder, ved at indføre referencestikprøver 
samt ved at sammenholde medlemsstaternes af­
prøvninger med den fælles reference. 
16. Intellektuel ejendomsret 
16.1. ØSU anmoder Kommissionen om at bakke for­
slaget om rammeprogrammet op gennem en fornyet 
undersøgelse af bestemmelserne om intellektuel ejen­
domsret og deres følger for FTU-effektiviteten. 
16.2. Der er to områder, som kræver snarlig overve­
jelse: 
16.2.1. I forbindelse med anvendelsen af FTU-resul-
tater er kravet om kun at give ikke-eksklusive licenser 
urealistisk og hæmmende. 
16.2.2. Der er behov for en harmonisering af af­
prøvnings- og godkendelseskriterierne i hele EF for at 
reducere den tid og de pengeressourcer, der medgår til 
markedsudviklingen af nye produkter. 
17. Europæisk samarbejde 
17.1. ØSU mener, at europæiske samarbejdsaktivite­
ter som f.eks. European Space Agency (ESA) og CERN 
har en vigtig rolle at spille i EF's FTU-strategi. 
17.2. Kommissionen bør anlægge et samlet syn på 
Fællesskabets behov på specifikke områder, som dæk­
kes af disse organisationer, og bør lægge en overordnet 
strategi for EF, hvori der tages hensyn til de enkelte 
medlemsstaters aktiviteter. 
17.3. Artikel 130 M i Traktaten åbner mulighed for 
dette, og ØSU finder, at Kommissionen bør gøre fuld 
brug af denne. 18. Små og mellemstore virksomheder 
18.1. ØSU bemærker, at man, ud over i præamblen 
til forslaget, ikke fremhæver betydningen af SMV's 
inddragelse i forskning og teknologisk udvikling og 
viderekanalisering af information til dem. 
18.2. ØSU henleder Kommissionens opmærksomhed 
på ØSU's informationsrapport om betydningen af 
forskning og udvikling for de små og mellemstore virk­
somheder og opfordrer Kommissionen til at udarbejde 
en meddelelse vedrørende dette område med henblik på 
at informere dem, der har været involveret i Kommissio­
nens seneste overvejelser, og for at stimulere debatten. 
18.3. ØSU henleder (som det tidligere har gjort det) 
navnlig Kommissionens opmærksomhed på USA's 
»Small Business Innovation Research«-program (SBIR) 
som et godt eksempel på statsfinansieret forskning og 
udvikling. Det er dets opfattelse, at det, hvis Kommis­
sionen undersøger dette amerikanske initiativ nærmere, 
vil være muligt at udarbejde et forslag om et tilsvarende 
net af sådanne operationer inden for Fællesskabet. 
18.4. Det Strategiske Program for Innovation og Te­
knologioverførsel (SPRINT) (*) er blevet vedtaget med 
et budget på 90 mio. ECU over tidsrummet 1989-1993 
(sammenlignet med et budget på 18,6 mio. ECU for 
de foregående fire år). Programmet omfattes ikke af 
rammeprogrammet. Det tager sigte på at hjælpe SMV 
til at få hurtigere adgang til de nye teknologier i andre 
medlemsstater gennem tilskud til joint ventures med 
henblik på at nedbringe udgifterne til international 
rådgivning. 
18.5. ØSU mener, at Kommissionen bør undersøge, 
i hvor høj grad programmerne VALUE (2) og SPRINT 
overlapper hinanden, og om de bør administreres sam­
let under rammeprogrammet. 
19. Bevidstgørelse gennem kommunikation 
19.1. ØSU henleder Kommissionens opmærksomhed 
på, at den bør forbedre sine kommunikationsteknikker 
med henblik på at skabe en bevidstgørelse på alle ni­
veauer, da en sådan er livsvigtig for FTU-aktiviteternes 
succes. 
19.2. Hvad det tekniske niveau angår, kan ØSU til­
slutte sig det uvildige evalueringspanels bemærkninger, 
hvorefter der er behov for en informationsudveksling-
(') EFT nr. L 112 af 25. 5. 1989, s. 12. 
(2) EFT nr. L 200 af 13. 7. 1989, s. 23. 
7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/47 
stjeneste for at fremskynde udviklingen og sænke om­
kostningerne inden for EF's FTU. 
19.3. På samtlige niveauer er der behov for en enkel, 
mere vidtfavnende oversigt over FTU-aktiviteterne, som 
viser, hvor der er brugt finansieringsmidler, og hvilke 
Bryssel, den 15. november 1989. 
1. FORSLAG TIL RÅDETS BESLUTNING OM 
GRADVIS KONVERGENS 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. ØSU bifalder forslaget til Rådets beslutning om 
gennemførelse af gradvis konvergens i de økonomiske 
resultater i den første etape hen imod den økonomiske 
of monetære union. (KOM (89) 466 endelig udg. af 13. 
oktober 1989). 
(•) EFTC283 af 9. 11. 1989, s. 6. resultater der er opnået. Dette vil bidrage til over for 
offentligheden at slå fast, at Kommissionen arbejder 
kompetent og ihærdigt. 
19.4. ØSU anmoder kraftigt Rådet om at bede Kom­
missionen fremlægge et passende cost-effective-forslag, 
som snarest muligt kan iværksættes. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
1.2. ØSU har således flere gange udtalt (2), at Rådets 
beslutning af 18. februar 1974 om gennemførelse af høj 
grad af overensstemmelse inden for den økonomiske 
politik burde revideres, da denne beslutning næsten 
ikke er blever anvendt i praksis. 
1.3. En højere grad af konvergens i den økonomiske 
udvikling of snævrere samordning af den økonomiske 
politik er nu mere nødvendig på grund af realiseringen 
af det indre marked og forpligtelsen til at indlede den 
økonomiske og monetære unions første etape den 1. 
juli 1990. 
(-) navnlig i ØSU's udtalelse om Kommissiones økonomiske 
årsberetning 1988/89 (EFT nr. C 23 af 23. 1. 1989). Udtalelse om 
— forslag til Rådets beslutning om gennemførelse af gradvis konvergens i de økonomiske 
resultater i første etape hen imod Den Økonomiske og Monetære Union og om 
— henstilling til Rådets afgørelse om ændring af afgørelse 64/300/EØF om samarbejdet 
mellem centralbankerne i Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs medlemsstater (!) 
(90/C 56/12) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 22. oktober 1989 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om 
de ovennævnte emner. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for økonomiske, finansielle og monetære 
spørgsmål, som udpegede Klaus Meyer-Horn til ordfører of Francesco Drago til medordfører. 
Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. november 1989. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 271. plenarforsamling den 16. november 
1989, uden stemmer imod og med 2 stemmer hverken for eller imod, følgende udtalelse.