BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND FOR FORSLAGET

Ved Rådets afgørelse af 9. juni 1986[1] godkendte Det Europæiske Fællesskab den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (konventionen), hvorved oprettedes Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT). ICCAT er en regional fiskeriforvaltningsorganisation (RFFO) med ansvar for bevarelse af tun og tunlignende arter i Atlanterhavet og de tilstødende have. Den Europæiske Union blev kontraherende part i ICCAT i 1997.

I henhold til artikel 218, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal Rådet på forslag af Kommissionen vedtage en afgørelse om fastlæggelse af den holdning, der indtages på Den Europæiske Unions vegne i en RFFO, som f.eks. ICCAT, når denne skal vedtage retsakter, der har retsvirkninger, bortset fra retsakter, der supplerer eller ændrer den institutionelle ramme for aftalen.

Den holdning, som Den Europæiske Union indtager i en RFFO, fastlægges i øjeblikket i henhold til en totrinsmodel. De vejledende principper og retningslinjer for Unionens holdning fastlægges i en rådsafgørelse for flere år ad gangen, hvorefter holdningen justeres forud for hvert årsmøde i et uofficielt kommissionsdokument, som drøftes i Rådets arbejdsgruppe.

Hvad angår ICCAT fastsættes det i Rådets afgørelse 14863/08, som ændret ved Rådets afgørelse 11625/13, at Unionens holdning skal tages op til revision før årsmødet i 2014. Nærværende forslag tager derfor sigte på at fastlægge Unionens holdning i ICCAT for perioden 2014-2019 og således afløse Rådets afgørelse 14863/08, som vedrører perioden 2008-2013.

Denne revision tager sigte på at indarbejde den nye fælles fiskeripolitiks principper og retningslinjer som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013[2], idet der også tages hensyn til målene i Kommissionens meddelelse om den eksterne dimension af den fælles fiskeripolitik[3]. Unionens holdning er desuden blevet rettet ind efter Lissabontraktaten. Endelig er Unionens holdning i det omfang, det er muligt, blevet justeret, således at der tages hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for de forskellige RFFO'er.

Ligesom det gør sig gældende for Unionens nuværende holdninger, indeholder følgende holdning også principper og retningslinjer. Derudover har vi indarbejdet standardproceduren for præciseringen af Unionens holdning fra år til år, hvilket er i overensstemmelse med medlemsstaternes ønsker, som er kommet til udtryk i forbindelse med de seneste holdningsjusteringer.

2. RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

Den eksterne dimension af den fælles fiskeripolitik indgik i konsekvensanalysen af forslagene til en reform af den fælles fiskeripolitik. De principper og retningslinjer, der blev vedtaget for den nye fælles fiskeripolitik, indarbejdes blot i de reviderede holdninger.

3. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET

Denne afgørelse er baseret på traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 9, hvori det fastsættes, at Rådet på forslag af Kommissionen skal vedtage en afgørelse om den holdning, der indtages på Unionens vegne i et organ nedsat ved en aftale, når dette organ skal vedtage retsakter, der har retsvirkninger. Afgørelsen finder anvendelse på den holdning, som Kommissionen indtager i ICCAT på vegne af Unionen.

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 udgør retsgrundlaget for udarbejdelsen af de principper, der skal afspejles i dette forhandlingsmandat.

Nærværende afgørelse, som dækker perioden 2014-2019, afløser Rådets afgørelse 14863/08, som dækker perioden 2008-2013.

2014/0070 (NLE)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om den holdning, som skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til artikel 38 sammenholdt med artikel 39 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er et af målene for den fælles fiskeripolitik at sikre forsyningerne.

(2) I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 1380/2013[4] skal Unionen sikre, at fiskeri- og akvakulturaktiviteterne er miljømæssigt bæredygtige på langt sigt og forvaltes på en måde, der er i overensstemmelse med målene om at opnå økonomiske, sociale og beskæftigelsesmæssige fordele, og som bidrager til fødevareforsyningssikkerheden. I samme forordning fastsættes det ligeledes, at Unionen skal forvalte fiskeriet efter en forsigtighedstilgang og bestræbe sig på at sikre, at udnyttelsen af havets levende biologiske ressourcer genopretter og opretholder bestandene af befiskede arter på niveauer, der kan give maksimalt bæredygtigt udbytte. Det fastsættes desuden, at Unionen skal bestræbe sig på at træffe bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger på grundlag af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning og efter målet om at fremme fangstmetoder, der bidrager til et mere selektivt fiskeri og til at undgå og i videst muligt omfang reducere uønskede fangster, at fremme fangstmetoder, som reducerer fiskeriets negative indvirkning på det marine økosystem og fiskeressourcerne, og at sikre en gradvis eliminering af udsmid. Forordningen fastsætter også specifikt, at Unionen ligeledes skal anvende disse principper i forbindelse med sin eksterne politik.

(3) Ved Rådets afgørelse af 9. juni 1986[5] godkendte Det Europæiske Fællesskab den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (konventionen), hvorved oprettedes Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT). ICCAT er ansvarlig for at vedtage foranstaltninger, der tager sigte på langsigtet bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i konventionsområdet og at beskytte de marine økosystemer, hvor disse ressourcer forekommer. Sådanne foranstaltninger kan blive bindende for Unionen.

(4) I henhold til artikel 218, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal Rådet på forslag af Kommissionen vedtage en afgørelse om fastlæggelse af den holdning, der indtages på Den Europæiske Unions vegne i en regional fiskeriforvaltningsorganisation, når denne skal vedtage retsakter, der har retsvirkninger, bortset fra retsakter, der supplerer eller ændrer den institutionelle ramme for aftalen.

(5) I betragtning af udviklingen i fiskeressourcerne i konventionsområdet og det deraf følgende behov for, at der i Unionens holdning tages hensyn til den nye udvikling, herunder nye statistiske, biologiske og andre oplysninger, der forelægges forud for eller på det årlige møde i ICCAT, skal der i overensstemmelse med princippet om loyalt samarbejde mellem EU-institutionerne som fastsat i artikel 13, stk. 2, i TEU fastlægges procedurer for præciseringen fra år til år af Unionens holdning —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage på det årlige møde i ICCAT, når dette organ vedtager afgørelser, der har retsvirkninger, er fastlagt i bilag I til denne afgørelse.

Artikel 2

Den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage på det årlige møde i ICCAT, præciseres fra år til år i overensstemmelse med bilag II til denne afgørelse.

Artikel 3

Unionens holdning, som er fastlagt i bilag I til denne afgørelse, vurderes og revideres i givet fald af Rådet på forslag af Kommissionen senest med henblik på det årlige møde i ICCAT i 2019.

Artikel 4

Denne afgørelse erstatter Rådets afgørelse 14863/08 af 10. november 2008 og Rådets afgørelse 16466/1/10Rev 1 af 18. november 2010.

Artikel 5

Denne afgørelse træder i kraft den [xx.].

Udfærdiget i Bruxelles, den […].

På Rådets vegne

Formand

[1] EFT L 162 af 18.6.1986, s. 33.

[2] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22).

[3] KOM(2011) 424 af 13.7.2011.

[4] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22).

[5] EFT L 162 af 18.6.1986, s.33.