Vedtaget på den 28. konference for organer med ansvar for Europa- og EU-anliggender i Unionens parlamenter (COSAC)

Bruxelles, den 27. januar 2003

"De parlamentariske Københavnsretningslinjer"

Retningslinjer for forbindelserne mellem regeringer og parlamenter i EU-anliggender (vejledende minimumsstandarder)

(2003/C 154/01)

I. Det Europæiske Konvent og COSAC

Protokollen om de nationale parlamenters rolle, der er knyttet til Amsterdam-traktaten, påpeger tydeligt, at de enkelte nationale parlamenters kontrol af deres egen regering i relation til Den Europæiske Unions aktiviteter falder ind under den enkelte medlemsstat særlige forfatningsmæssige system og praksis.

Rapporten fra Arbejdsgruppen vedrørende Nationale Parlamenter (af 22. oktober 2002) under Det Europæiske Konvent anbefaler, at COSAC forbereder en adfærdskodeks eller retningslinjer for forbindelserne mellem regeringer og parlamenter i forbindelse med EU-anliggender. Formålet hermed er at give alle de nationale parlamenter mulighed for at kontrollere og få indflydelse på deres regeringers EU-politik. Som det fremgår af protokollen om de nationale parlamenter, er det op til hvert enkelt parlament at beslutte, i hvilket omfang retningslinjerne skal følges.

På COSAC-mødet i København den 16.-18. oktober 2002 blev der henvist til disse retningslinjer under betegnelsen "Københavnsretningslinjerne". De skal muliggøre kontrol af og indsigt i regeringernes EU-politik og EU's politik generelt.

I denne forbindelse har COSAC besluttet at opstille visse vejledende principper (eller en form for minimumsstandard), som skal hjælpe med til at sikre, at alle nationale parlamenter får mulighed for aktivt at deltage i og have indflydelse på EU-politikken.

Der kan vedrørende forbindelserne mellem regering og parlament opstilles tre faktorer, som kan hjælpe med til at sikre, at de nationale parlamenter opnår indflydelse på EU-politik.

Disse tre faktorer er kvantiteten og kvaliteten af informationerne til det nationale parlamenter, tidsfristerne for informationsudvekslingerne og endelig de muligheder, det nationale parlament har for at anvende de modtagne informationer til at opnå indflydelse på EU-politikken.

Følgende grundlæggende principper anbefales på grundlag af ovenstående:

- Det nationale parlement skal modtage relevant information om EU-initiativer både fra regeringen og EU-institutionerne tilstrækkeligt tidligt til, at det nationale parlament har en mulighed for at behandle dem, inden der træffes afgørelse.

- Det nationale parlament skal have reel mulighed for at anvende den modtagne information til at få indflydelse på sit eget lands Europa-politik og derved de beslutninger, der træffes i EU.

- Det nationale parlament skal have mulighed for at følge op på sin regerings beslutninger i EU-systemet.

II. Henstillinger til generelle retningslinjer ("De parlamentariske Københavnsretningslinjer"

Følgende generelle retningslinjer anbefales på baggrund af de ovennævnte grundlæggende principper:

1. Et medlemslands regering bør i samråd med EU-institutionerne sikre, at det nationale parlament modtager alle EU-dokumenter vedrørende lovgivning og andre EU-initiativer, så snart de er tilgængelige.

2. Regeringerne bør udarbejde let tilgængeligt, klart formuleret materiale om EU-lovgivning mv. til de nationale parlamenter.

Eksempler:

- Regeringen kan regelmæssigt fremsende lister over aktuelle EU-lovforslag, høringsdokumenter, meddelelser osv. til det nationale parlament.

- Regeringen kan udfærdige forklarende notater om alle vigtige EU-anliggender for parlamenterne inden for en given tidsfrist.

3. Der bør sørges for muligheder for at afholde møder med de nationale parlamenters ministre i god tid inden EU-møder. Regeringen bør ved disse møder redegøre for sin holdning til EU-forslag.

Eksempler:

- Parlamentet bør have mulighed for at stille spørgsmål til ministre i god tid inden rådsmøder med henblik på afklaring af regeringens holdning til særlige spørgsmål.

- Parlamentets Europa-udvalg og relevante fagudvalg bør have mulighed for at afholde at passende antal møder, som har deltagelse af en minister, og som er afpasset efter Rådets møder, således at parlamentet kan overveje indholdet af Rådets møder på et konkret plan.

4. Det nationale parlament bør i god tid forinden orienteres af regeringen om beslutninger, som ventes truffet i EU, og om regeringens forslag desangående. Dette vedrører ordinære rådsmøder, topmøder og regeringskonferencer. De nationale parlamenter bør også efterfølgende orienteres om de beslutninger, der er truffet.

Eksempler:

- Regeringen kan fremsende dagsordener for kommende rådsmøder med relevante henvisninger til EU-lovgivningsdokumenter.

- Regeringen bør fremsende protokoller fra rådsmøder inden for en kort tidsfrist efter mødet.

5. Vedrørende administrativ bistand i det nationale parlament er det hver enkelt nationale parlaments ansvar at sikre det størst mulige udbytte af retningslinjerne, blandt andet ved at styrke den administrative og faglige bistand til parlamentet om EU-anliggender og tilpasse denne assistance til parlamentets reelle behov.

III. Offentliggørelse

Det foreslås, at disse retningslinjer, som ikke er juridisk bindende, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes C-udgave(1). C-udgaven indeholder ikke-bindende meddelelser og oplysninger.

(1) Se også "Notat om nye afstemningsregler i COSAC" hvad angår offentliggørelse af COSAC's bidrag i Den Europæiske Unions Tidendes C-udgave.