Udtalelse om Kommissionens forslag om fastsættelse af priser for landbrugsprodukter og dertil knyttede foranstaltninger (1995/1996) (95/C 155/08)

Rådet besluttede den 21. februar 1995 under henvisning til EF-traktatens artikel 43 og 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emner.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede Jean-Paul Bastian til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. april 1995.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 325. plenarforsamling af 27. april 1995, følgende udtalelse med stort flertal; 21 stemte imod og 6 hverken for eller imod.

1. Generelle bemærkninger

1.1.

Begrænsede landbrugsprisforslag for 1995/1996

1.1.1. ØSU bemærker, at den prispakke, Kommissionen foreslår for 1995/1996, er forholdsvis begrænset i forhold til de foregående års prispakker. Der er adskillige grunde hertil.

1.1.1.1. Beslutningssystemet for landbrugspriser og tilknyttede foranstaltninger er blevet radikalt ændret med reformen af den fælles landbrugspolitik. I de sektorer, der er omfattet af reformen, blev de store beslutninger vedrørende landbrugspriserne truffet i maj 1992, og de efterfølgende prispakker har kun tjent til at gennemføre dem.

1.1.1.2. Tre nye medlemsstater (Østrig, Finland og Sverige) tiltrådte Den Europæiske Union den 1. januar 1995. Landmændene i disse lande vil blive nødt til at gøre en kæmpeindsats i 1995 og 1996 for at gennemføre landbrugsreformen i alle dens detaljer.

1.1.1.2.1. 1995-1996-prispakken bør derfor ikke bruges som påskud for at gå længere end det er absolut nødvendigt ved ændringen af de allerede komplicerede regler, som gælder for landmændene i Østrig, Finland og Sverige.

1.1.1.3. Eftersom Rådet står for at skulle tage stilling til reformen af adskillige fælles markedsordninger (sukker, vin, frugt og grønsager), forekommer det passende at fremlægge et prisforslag, der ikke giver anledning til langtrukne kontroverser.

1.1.1.4. Den fælles landbrugspolitik har i de to år, der er gået siden reformen, generelt givet tilfredsstillende resultater. ØSU undervurderer dog ikke de vanskeligheder (især sociale), som er opstået i nogle medlemsstater. Der er derfor i øjeblikket ingen grund til at kræve større ændringer i de regler, der blev vedtaget i maj 1992, eftersom de hidtil stort set har gjort det muligt at opfylde reformens målsætninger (produktionsregulering, indkomstfremgang for landmændene osv.). Det skal bemærkes, at de sidste to års gode generelle landbrugskonjunkturer har medvirket hertil.

1.2.

Et generelt tilfredsstillende billede to år efter landbrugsreformen

1.2.1. ØSU er enig med Kommissionen i, at der to år efter reformen er opnået generelt positive resultater i de berørte sektorer.

1.2.2. Målet om at regulere produktionen lader til at være nået indtil nu, især i kornsektoren. Høsten i 1995 anslås således til ca. 192 mio. ton (173 mio. ton for EU på 15), dvs. 19 mio. ton mindre end i 1991. Anvendelsen af braklægningsmekanismen har ligeledes resulteret i en stabilisering af de tilsåede arealer på ca. 32 mio. ha, dvs. et areal, der er betydeligt mindre (-3 mio. ha) end før reformen.

1.2.3. Ligeledes er målet om at reducere de offentlige fællesskabslagre hidtil blevet nået: i begyndelsen af januar 1995 var lagrene på 10 mio. ton for korn, 0 for ris og sukker, 10 000 ton for olivenolie, 20 000 ton for smør, 80 000 ton for oksekød, 0 for svinekød og 13 000 ton for tobak. De offentlige lagre nåede i 1994 ned på deres laveste niveau nogensinde og mindskes stadig for visse produkters vedkommende.

1.2.3.1. ØSU minder dog om den markedsregulerende funktion, de offentlige lagre har. De bør holdes på et passende niveau for fortsat at kunne være et ægte markedsstyringsinstrument og især for at afbøde konsekvenserne af et uheldigt vejrlig.

1.3.

En stigning i landbrugets indtjening - med modifikationer

1.3.1. ØSU noterer sig, at der i 1994 var en gennemsnitsstigning i faste priser i landbrugets indtjening på EF-plan på 5,7% som anført i Kommissionens begrundelse for prispakken 1995-1996.

1.3.2. ØSU ønsker dog at fremsætte nogle kommentarer til denne statistiske oplysning.

1.3.2.1. Stigningen i landbrugets indtjening i 1994 er et gennemsnit, der beregnes af EUROSTAT for hele EU. ØSU minder om de betydelige forskelle, såvel regionale som mellem de enkelte produktioner, et sådant gennemsnit dækker over.

1.3.2.2. Før den generelle stigning i landbrugsbedrifternes indtjening i 1994 var der 4 år, hvor indkomsterne stagnerede eller sågar faldt (1992).

1.3.2.3. Det var især vejrliget, der i visse sektorer (såsom frugt og grøntsager, vin, olivenolie, kartofler) medførte en prisstigning i 1994 i forhold til 1993, hvilket muliggjorde en forbedring af landbrugsbedrifternes indkomster i disse sektorer. Situationen i andre sektorer (korn, sukker, mælk) var blevet bedre takket være stigningen i verdensmarkedspriserne.

1.3.2.4. ØSU bemærker, at der her er tale om konjunkturbestemte faktorer.

1.3.3. ØSU ser gerne, at denne indtægtsfremgang i 1994 bliver set i sammenhæng med det kraftige fald, der siden 1990 er indtrådt i antallet af beskæftigede i landbruget i EU.

1.3.3.1. Ifølge EUROSTAT er antallet af heltidslandmænd siden 1990 faldet med ca. 1 mio i EU. Dette aspekt af det europæiske landbrugs udvikling snart vil blive behandlet i en ØSU-initiativudtalelse om den fælles landbrugspolitiks konsekvenser for beskæftigelsen og lønmodtagernes og landbrugernes sociale situation i Den Europæiske Union. ØSU mener, at en effektiv fælles landbrugspolitik skal gøre det muligt dels at fremme de europæiske landbrugsforetagenders konkurrenceevne og dels at skabe gunstige vilkår for beskæftigelsen i landbruget og i landdistrikterne og bjergområderne i EU.

1.4.

En favorabel budgetsituation

1.4.1. ØSU understreger, at formålet med den landbrugsretningslinje, der blev fastsat på Edinburgh-topmødet, var at skabe en ramme for EF's landbrugsudgifter, men også at fastsætte den finansielle støtte, som de europæiske landmænd kan regne med på et tidspunkt, hvor deres sektor gennemgår radikale ændringer.

1.4.2. ØSU konstaterer, at landbrugsudgifterne i 1995 forventes at holde sig under budgetretningslinjen for tredje år i træk.

1.4.3. Ifølge Kommissionens overslag over budgetbehovet for 1995 skulle der blive en margen på 1 028,5 mio. ecu i forhold til de vedtagne bevillinger (37 925,5 mio. ecu) og på 1,070 mio. ecu i forhold til retningslinjen (37 944 mio. ecu).

1.4.4. ØSU ser dette som et yderligere bevis på, at den fælles landbrugspolitik efter reformen fungerer tilfredsstillende i en gunstig international kontekst.

1.5.

En foruroligende agromonetær situation

1.5.1. ØSU er bekymret over den nylige udvikling på de internationale valutamarkeder, med de kraftige udsving i visse europæiske valutaers og i dollarens kurs.

1.5.1.1. I betragtning af det nye agromonetære system, som har været i kraft siden februar 1995, kan denne valutauro blive kostbar for EU-budgettet. I denne forbindelse og i overensstemmelse med Edinburgh-konklusionerne opfordrer ØSU Rådet til at træffe »passende forholdsregler«, hvis den monetære reserve viser sig ikke at være tilstrækkelig til at finansiere de ekstraomkostninger, der eventuelt opstår som følge af en revaluering af visse valutaers grønne kurser.

1.5.1.2. ØSU er ligeledes foruroliget over de negative følger, som valutauroen kan få for enhedsmarkedet med de konkurrenceforvridninger og ændringer i handelsstrømmene, den medfører. ØSU bekymrer sig over de eventuelle konsekvenser for forbrugerpriserne og landbrugsindkomsterne i nogle medlemsstater.

1.6.

Generel vurdering af prispakken

1.6.1. Af ovennævnte grund anfægter ØSU ikke 1995/1996 prispakkens begrænsede omfang.

1.6.2. Imidlertid har ØSU - ud over at foretage en kritisk analyse af Kommissionens forslag - fundet det passende at fremsætte en række henstillinger i sine bemærkninger til de enkelte produkter, som er beregnet på at lette gennemførelsen af landbrugsreformen.

1.6.2.1. ØSU er af den opfattelse, at producenterne i EU må være i stand til at udøve alle de rettigheder, de har fået tildelt i forbindelse med landbrugsreformen. Dette er så meget desto vigtigere, som de må forberede sig på de nye udfordringer, der rejser sig med iværksættelsen af Uruguay-rundens landbrugsaftale fra 1. juli 1995. Med den planlagte optagelse af de central- og østeuropæiske lande og det tilstræbte udbyggede partnerskab med Middelhavsregionen in mente, finder ØSU det af altafgørende betydning, at de europæiske landbrug tilpasses godt til landbrugsreformen i produktionsåret 1995/1996, hvor gennemførelsen af reformen vil være til ende.

1.6.3. ØSU har ikke drøftet, hvilken indvirkning fastsættelsen af landbrugspriserne vil få for forbrugerpriserne. Dette komplekse problem kan efter ØSU's mening ikke behandles i nærværende udtalelse. Det kræver ligeledes, at man ser på forædlings- og distributionsvirksomhedernes indflydelse på fødevareprisniveauet.

1.6.4. Af hensyn til en fair vurdering af landbrugsreformen anmoder ØSU imidlertid Kommissionen om at analysere denne og fremtidige prispakkers konsekvenser for forbrugerpriser, levnedsmidlers kvalitet, sundhed, miljø og de sociale forhold på landet.

2. Bemærkninger til de forskellige produkter

2.1.

Korn

2.1.1. Kommissionen foreslår at udskyde interventionsperiodens start med to måneder og at skære antallet af månedlige forhøjelser ned fra 7 til 5. Størrelsen af den månedlige forhøjelse nedsættes endvidere med 10%.

2.1.2. ØSU kan ikke acceptere disse forslag, da de vil reducere prisgarantien med ca. 2,5%, hvilket Kommissionen da heller ikke anfægter. De tekniske meninger er divergerende med hensyn til disse forslags følger på et mere anstrengt kornmarked end i dag. ØSU henstiller til Kommissionen og Rådet, at de i øjeblikket nøje holder sig til den reform af sektoren, som der blev truffet afgørelse om i 1992. Først når der er gjort nøje status over reformens samlede iværksættelse, og der er gået den fornødne tid, vil der eventuelt kunne foretages ændringer.

2.1.3. En udskydelse af interventionsperiodens begyndelse vil efter ØSU's mening stille producenterne forsvarsløse over for spekulation. ØSU minder om interventionens betydning ved produktionsårets begyndelse som et middel til at understøtte de priser, landbrugerne oppebærer.

2.1.3.1. ØSU anmoder derfor om, at den nuværende interventionsperiode opretholdes for således at sikre en normal og gradvis markedsføring af korn.

2.1.4. ØSU vil gerne gøre opmærksom på en række forhold med hensyn til de månedlige forhøjelser.

2.1.4.1. De månedlige forhøjelser tjener i praksis til at dække lageromkostningerne. Kommissionen foreslår at sætte beløbet ned for at tage hensyn til dels nedsættelsen på 7,5% af interventionsprisen for korn for produktionsåret 1995/1996, dels rentefaldet. ØSU tvivler imidlertid på, at de seneste renteudsving kan berettige en så kraftig nedsættelse af de månedlige forhøjelser (>10%). Kommissionen erkender oven i købet, at de månedlige forhøjelser beregnes ud fra en fast sats og ikke ud fra præcise og uigendrivelige beregninger.

2.1.4.2. ØSU gør endvidere opmærksom på, at den nedgang i renten, Kommissionen henviser til, ikke gælder for alle medlemsstater. Nedsættelsen af de månedlige forhøjelser vil følgelig gå ud over producenterne i de medlemsstater, hvor realrenten fortsat er høj.

2.1.4.3. ØSU kræver derfor, at de månedlige forhøjelsers antal og størrelse ikke ændres.

2.1.5. ØSU fremhæver ligeledes, at udskydelsen af starten på interventionsperioden og nedsættelsen af de månedlige forhøjelser vil medføre en indskrænkning af fællesskabspræferencen. Kommissionen erkender selv, at der teknisk set har bygget på disse to elementer siden underskrivelsen af Uruguay-rundens landbrugsaftale.

2.1.6. ØSU sætter endvidere spørgsmålstegn ved det hensigtsmæssige i at afskaffe indikativprisen »ud fra et ønske om forenkling«. Kommissionen begrunder sit forslag med, at indførelsen af en fast importafgift i stedet for den variable importafgift gør indikativprisen overflødig.

2.1.6.1. ØSU erkender, at indikativprisen - i lyset af den nuværende fælles markedsordning for korn - ikke længere har nogen praktisk værdi. I forbindelse med reformen i maj 1992 er indikativprisen imidlertid blevet den ønskede markedspris. At afskaffe indikativprisen vil være det samme som at tillægge interventionsprisen denne rolle.

2.1.6.2. ØSU mener, at indikativprisen fortsat er den bedste indikator for en sammenligning mellem den ønskede markedspris og den rent faktiske markedspris for korn. Eftersom interventionsprisen er 10% lavere, kan afskaffelse af indikativprisen udgøre det første skridt hen imod en forringelse af støtteordningen for korn. ØSU påpeger, at beregningen af udligningsbetalingerne blev foretaget på basis af indikativprisen, da landbrugsreformen blev vedtaget.

2.1.6.3. ØSU kræver følgelig indikativprisen for korn opretholdt. Den er et holdepunkt for markedet og for udligningsbetalingerne; ophævelse heraf vil ikke stemme overens med en nøje gennemførelse af landbrugsreformen. ØSU bemærker i øvrigt, at Kommissionen ikke foreslår at ophæve indikativpriserne i andre produktionssektorer.

2.2.

Ris

2.2.1. ØSU noterer sig den forklaring, Kommissionens eksperter giver på interventionsordningens varighed inden for rissektoren.

2.2.2. I modsætning til hvad der antydes med bemærkningen i den foreslåede prispakke om, at den foreslåede indskrænkning af interventionsperioden nødvendiggør en ændring af grundforordningen (EØF) nr. 1418/76, foreslår Kommissionen faktisk ikke at udskyde starten på interventionsperioden for ris med 2 måneder.

2.2.3. ØSU påpeger, at enhver ændring i de karakteristika, som kræves for ris, må overvejes med forsigtighed på grund af de følger, som sådanne ændringer kan få for risprisen.

2.2.3.1. ØSU anmoder derfor Kommissionen om nærmere at angive priskonsekvenserne af de ændringer af bilag A til forordning (EØF) nr. 1418/76, som Kommissionen foreslår med det sigte at få fastsat en metode til måling af riskorn samt en definition af brudris.

2.2.4. ØSU kan endvidere ikke acceptere den nedsættelse af de månedlige forhøjelser, som Kommissionen foreslår for rissektoren. ØSU henviser her til de argumenter, der er fremført i pkt. 2.1 vedrørende korn.

2.2.5. Nedsættelsen af de månedlige forhøjelser vil være særdeles uvelkommen i rissektoren, eftersom forbruget for øjeblikket ligger på et kritisk niveau. Nedsættelsen vil gå for hårdt ud over risproducenternes indkomster, hvilket absolut ikke berettiges af den beskedne budgetbesparelse, der opnås (1 mio. ecu i 1996).

2.2.6. ØSU er stærkt bekymret over forsinkelsen i offentliggørelsen af forslag til reform af risordningen og af manglen på en aftale om, hvordan de nye Uruguay-runde-regler om import af ris og afskallet ris skal gennemføres.

2.3.

Sukker

2.3.1. ØSU godkender, at basisprisen for sukkerroer, interventionsprisen for hvidt sukker og forarbejdningsmargenen fastfryses, idet dette er i overensstemmelse med Rådets beslutning om at videreføre den nuværende ordning indtil 1. juli 1995.

2.3.2. Derimod godkender ØSU ikke Kommissionens forslag om at nedsætte refusionen af lageromkostningerne.

2.3.3. Ligesom for korn- og rissektorens vedkommende er rentefaldet ikke tilstrækkeligt til at forklare den kraftige nedsættelse, Kommissionen foreslår ( P 15%).

2.3.4. Til at begrunde denne nedsættelse anvender Kommissionen en vægtet rentesats. Nedsættelsen af støtten til lageromkostningerne vil imidlertid ramme producenterne i de medlemsstater, hvor realrenten fortsat er højere end den vægtede sats. De får således likviditetsproblemer, som ikke står i noget forhold til den relativt beskedne budgetbesparelse, Kommissionen håber at opnå.

2.3.5. ØSU anmoder følgelig Rådet om ikke at ændre refusionsbeløbet for lageromkostninger.

2.3.6. ØSU opfordrer endvidere Rådet til hurtigst muligt at vedtage de nærmere bestemmelser for reformen af den fælles markedsordning for sukker, således at den som planlagt kan træde i kraft pr. 1. juli 1995.

2.3.7. ØSU henviser i den forbindelse til den udtalelse, det vedtog på plenum den 22. og 23. februar 1995 ().

2.4.

Olivenolie

2.4.1. ØSU er enig med Kommissionen i, at ordningen for olivenolie - en sektor, som siden 1991/1992 har været præget af, at forbrugsstøtten er blevet overført til produktionsstøtte - bør tages op til en forsigtig nyovervejelse. ØSU noterer sig derfor den fastfrysning af priserne og støtten for produktionsåret 1995/1996, som Kommissionen foreslår.

2.4.2. ØSU påpeger dog, at arbejdsomkostningerne er meget høje i olivenoliesektoren, som ikke kan mekaniseres helt med de nuværende produktionsmetoder. Kommissionen og Rådet anmodes derfor om snarest at tage produktionsstøtteordningen op til revision for at tage højde for dette forhold.

2.4.3. I betragtning af forsinkelserne i udbetaling af produktionsstøtte i det foregående produktionsår, anmoder ØSU ligeledes Kommissionen om at sikre, at forskuddet på denne støtte udbetales så tæt som muligt på datoen for høstens levering. Noget sådant vil bidrage til at forbedre producenternes likviditet.

2.4.4. ØSU påpeger endvidere, at det er nødvendigt at iværksætte en seriøs og permanent kampagne til fremme af olivenolieforbruget og anvende alle de midler, der opkræves hertil.

2.4.5. ØSU opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at igangsætte den sjette kampagne til fremme af olivenolieforbruget.

2.5.

Tørret foder

2.5.1. ØSU noterer sig de foranstaltninger, som Rådet for nylig har vedtaget, og som gennemfører det afbalancerede kompromis, der blev indgået i juli 1994 inden for sektoren for tørret foder.

2.5.2. ØSU deler det synspunkt, landbrugskommissær Franz Fischler gav udtryk for i sit indlæg på Landbrugssektionens møde den 2. marts 1995, og går således ind for en forhøjelse fra 50 til 80% (af det fulde støttebeløb) af det forskud, der udbetales til producenterne for at mindske deres likviditetsproblemer.

2.5.3. ØSU sætter spørgsmålstegn ved det hensigtsmæssige i at indføre et minimumsvandindhold, hvorefter producenterne bliver berettiget til at opnå maksimal tørringsstøtte. Med fastsættelse af et minimumsvandindhold vil det være muligt at berettige forskellige støttesatser for soltørrede produkter og produkter, der har gennemgået en tørringsproces.

2.6.

Bomuld

2.6.1. I afventning af den reform, der skal foretages af bomuldssektoren, godkender ØSU generelt Kommissionens forslag vedrørende bomuld.

2.6.2. ØSU støtter den nuværende produktionsstøtteordning for bomuld, eftersom bomuldsdyrkning er en vigtig del af landbruget i nogle regioner i EU (Spanien og Grækenland). Enhver form for hektarstøtteordning afvises, da en sådan vil medføre en forringelse af bomuldskvaliteten.

2.6.3. ØSU kræver en forøgelse af den maksimale garantimængde for at fremme bomuldsproduktionen. EU er stadig langt fra selvforsynende med bomuld, som kunne dyrkes i stedet for nogle af overskudsprodukterne i forbindelse med den produktionsomlægning, landbrugsreformen lægger op til.

2.7.

Spindhør

2.7.1. ØSU godkender generelt Kommissionens forslag vedrørende spindhør.

2.7.2. ØSU bemærker, at stadig flere producenter i EF oppebærer støtte til spindhør, selv om denne ikke høstes på en sådan måde, at den kan udnyttes i tekstilindustrien.

2.7.3. ØSU anmoder derfor om, at den fulde støtte kun udbetales til de producenter, der forarbejder hør som led i tekstilfremstilling. Kun producenter, som foretager »ruskning«, vil fremover kunne opnå 100% støtte.

2.7.4. For de øvrige producenter, som foretager »skårlægning« 10 centimeter over jorden, foreslår ØSU, at der indføres en støttereduktionskoefficent, der fastsættes senere.

2.7.5. ØSU mener, at man herigennem vil kunne forebygge tilsåning, som udelukkende har til formål at opnå støtte.

2.8.

Hamp

2.8.1. ØSU godkender generelt Kommissionens forslag vedrørende hamp.

2.9.

Silkeorme

2.9.1. ØSU godkender generelt Kommissionens forslag vedrørende silkeorme og opfordrer Kommissionen og Rådet til at fremme denne produktion.

2.10.

Vin

2.10.1. ØSU opfordrer Rådet til inden udgangen af juni måned 1995 at vedtage den ventede reform af den fælles markedsordning for vin.

2.10.2. ØSU henviser til den udtalelse, ØSU afgav på plenum den 22.-23. februar 1995 om Kommissionens forslag (). Kommissionen og Rådet anmodes om at tage størst muligt hensyn hertil.

2.10.3. I afventning af denne reform godkender ØSU generelt de midlertidige foranstaltninger, Kommissionen foreslår.

2.11.

Frugt og grønsager

2.11.1. ØSU godkender generelt Kommissionens forslag vedrørende frugt og grønsager.

2.11.2. ØSU opfordrer imidlertid Kommissionen til hurtigst muligt at fremlægge forslag til en reform af den fælles markedsordning for frugt og grønsager.

2.11.3. ØSU henviser til den udtalelse, ØSU afgav den 25. og 26. januar 1995 om Kommissionens meddelelse ().

2.12.

Mælk og mejeriprodukter

2.12.1. ØSU godkender, at mejeriåret forlænges til den 30. juni 1995.

2.12.2. Derimod kan det ikke godkende den foreslåede nedsættelse på 2% af interventionsprisen for smør (og den deraf følgende nedsættelse på 1% af indikativprisen for mælk). Denne skal ikke opfattes som en reaktion på vanskelighederne på smørmarkedet, men som et »signal« til producenterne.

2.12.3. ØSU mener ikke, at den nuværende markedssituation på nogen måde berettiger denne nedsættelse. Smørmarkedet var i ligevægt i 1994. Endvidere befinder de offentlige lagre sig på deres laveste niveau, idet der blot er 20 000 ton smør i reserve.

2.12.4. Kommissionen mener, at de langsigtede perspektiver for forbruget af smørfedt er dårlige. Forbrugerne ser ud til at ville have mælkeprodukter med et højt proteinindhold, men et lavt fedtindhold. ØSU nærer mistillid til langsigtede prognoser, men noterer sig Kommissionens analyse af det nye forbrugsmønster for mælkeprodukter.

2.12.5. I betragtning af den aktuelle situation på markedet mener ØSU dog ikke, at nedsættelsen af smørprisen er den rigtige måde til at få producenterne til at producere mælk med et højere proteinindhold og et lavere fedtindhold. Kommissionens forslag om at kræve et minimumsproteinindhold på 35% ved opkøb af skummetmælk til intervention er efter ØSU's mening et tilstrækkeligt incitament for øjeblikket.

2.12.5.1. ØSU opfordrer dog Kommissionen til at lade eksperter vurdere, hvad proteinindholdet bør være. I betragtning af de nuværende tekniske og genetiske muligheder mener sektionen, at de 35%, Kommissionen foreslår, er for høj en sats. Ifølge eksperterne forekommer 32% at være en mere realistisk sats, især i betragtning af de klimatiske forskelle mellem medlemsstaterne.

2.12.6. ØSU afviser derfor nedsættelsen af smørprisen, idet den forekommer unødvendig med de nuværende markedsforhold, og desuden vil den gå ud over indkomsten hos de producenter, som udbyder deres smør til intervention.

2.12.7. I modsætning til Kommissionen ser ØSU ikke denne nedsættelse som et positivt signal til producenterne. Der er tale om en følsom sektor, som allerede siden januar 1995 har været ramt af en reduktion på 18% af eksportrestitutionerne.

2.12.8. ØSU minder om, at GATT-begrænsningen i de første år kun vil komme til at vedrøre ost, og at Kommissionen bør anvende hele det spillerum, som Uruguay-rundens GATT-aftale giver inden for sektoren for mælk og mejeriprodukter.

2.12.9. Endvidere ønsker ØSU at gøre opmærksom på den kritiske situation på friskmælkmarkedet i nogle medlemsstater, der for øjeblikket er importlande. ØSU opfordrer Rådet og Kommissionen til at undersøge de problemer, transport og distribution af frisk mælk rejser i disse lande.

2.13.

Oksekød

2.13.1. ØSU godkender generelt Kommissionens forslag vedrørende oksekød.

2.13.2. ØSU beklager imidlertid, at prispakken for 1995/1996 ikke indeholder forslag om at forenkle de administrative problemer, der knytter sig til gennemførelsen af reformen og til forvaltningen af præmieordningen.

2.13.3. ØSU minder om, at hver enkelt medlemsstat må være i stand til at udnytte samtlige de rettigheder, som dens producenter har fået tildelt i forbindelse med landbrugsreformen.

2.13.4. ØSU henstiller derfor, at Rådet under prispakkedrøftelserne vedtager de forenklingsforanstaltninger, som et stort flertal af medlemsstaterne har krævet.

2.13.5. Desuden mener ØSU, at forskuddet på den særlige præmie for handyr bør sættes op fra 60 til 80%. Restbeløbet bør udbetales hurtigst muligt efter præmieårets udløb. En sådan foranstaltning skulle gøre det muligt at forbedre producenternes likviditet.

2.14.

Fåre- og gedekød

2.14.1. ØSU godkender generelt Kommissionens forslag vedrørende fåre- og gedekød.

2.14.2. ØSU anmoder imidlertid Rådet om at indføre en højere grad af fleksibilitet i forvaltningen af præmier i Grækenland, Italien, Portugal og Spanien, således at producenterne i disse lande kan anvende alle de rettigheder, de har fået i forbindelse med landbrugsreformen.

2.14.3. ØSU henviser her især til problemet omkring valg af referenceperiode i Grækenland, Italien og Spanien og til det kontrolsystem, der anvendes i nogle regioner i Portugal og Spanien for visse blandede racer.

2.15.

Svinekød

2.15.1. ØSU godkender generelt Kommissionens forslag vedrørende svinekød, som afspejler nedgangen i kornpriserne og den voksende forbrugerefterspørgsel efter kvalitetssvinekød.

2.15.2. ØSU understreger, at svinesektoren først nu begynder at komme ud af en meget alvorlig krise, der startede i oktober 1992.

2.15.3. ØSU minder endvidere Kommissionen og Rådet om de ugunstige perspektiver, som Uruguay-rundens GATT-landbrugsaftale stiller svineproducenterne overfor. Den subsidierede svinekødseksport lå i 1994 på 900 000 ton, mens GATT-aftalen på længere sigt kun vil tillade en subsidieret eksport på 550 000 ton.

2.15.4. ØSU opfordrer derfor Kommissionen til hurtigt at fremlægge nogle forslag for at undgå en ny krise og bidrage til en omstrukturering af denne sektor uden at afvente de første negative følger af Uruguay-rundens landbrugsaftale.

2.15.5. ØSU er umiddelbart forbavset over nedskæringen i fællesskabsbudgettet for svinekød. Det udgør for 1995 kun 158 mio. ecu eller 36 mio. mindre end i 1994.

2.15.6. Restitutionsbevillingerne i særdeleshed vil kun være på 97 mio. ecu i 1995 mod 200 mio. ecu i 1994 og 208 mio. ecu i 1993.

2.15.7. Kommissionen lader til allerede nu til at give afkald på at anvende hele det spillerum, GATT giver, eftersom budgettet for svinekødsrestitutioner i 1995 kun udgør ca. halvdelen af det loft, der er fastsat i GATT-aftalen (172 mio. ecu).

2.16.

Tobak

2.16.1. ØSU noterer sig, at Rådet for nylig har vedtaget en forordning om ændring af den fælles markedsordning for tobak.

2.16.2. Denne ændring giver medlemsstaterne mulighed for at udbetale præmierne direkte til producenterne. Kvoteordningen, der skal sikre, at garantitærsklerne overholdes, videreføres for årene 1995, 1996 og 1997. Denne kvote beregnes årligt for det enkelte medlemsland ud fra den mængde, der er blevet leveret til forarbejdning i de tre år, som går forud for høståret (1992 kunne ikke tages med i betragtning). De enkelte producenter kan fremover overføre deres overskudsproduktion til det efterfølgende høstår inden for en margen på 10% af deres kvote.

2.16.3. ØSU bemærker, at Rådet således har taget delvis hensyn til producenternes bekymringer. Det anmoder dog Kommissionen og Rådet om - i forbindelse med prispakkens vedtagelse - at foretage andre forbedringer af den nuværende ordning, således at den fælles markedsordning for tobak kommer til at fungere endnu bedre, og således at man undgår en stigning i den mængde tobak, den europæiske industri importerer.

2.16.3.1. Kommissionen og Rådet anmodes også om at nyvurdere produktionspræmieniveauet, således at udviklingen i arbejdsomkostningerne i denne sektor ikke fører til, at producenter må indstille driften.

2.16.3.2. For at videreføre målsætningerne om udvikling af den europæiske produktions kvalitet og styrkelse af producentorganisationerne, anmoder ØSU om, at særstøtten på 10% forhøjes til 15% af præmiebeløbet og at den kommer til udbetaling ved tobakkens levering (uden sikkerhedsstillelse). ØSU mener, at Kommissionen sideløbende bør tydeliggøre kriterierne for anerkendelse af de producentorganisationer, som kan oppebære den støtte.

2.16.3.3. ØSU anmoder ligeledes Kommissionen om at undersøge, i hvilken udstrækning

- en arealerklæring kan være ensbetydende med en salgskontrakt,

- producentsammenslutningerne kan få tilladelse til at foretage den første forædling,

- særstøtten kan finansiere en given indsats eller en given investering.

2.17.

Frø

2.17.1. ØSU godkender generelt Kommissionens forslag vedrørende frø.

Bruxelles, den 27. april 1995.

Carlos FERRER

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 110 af 2. 5. 1995, s. 35.

() EFT nr. C 110 af 2. 5. 1995, s. 30.

() EFT nr. C 102 af 24. 4. 1995.