BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

EU's sommertidsordning indebærer, at urene stilles henholdsvis frem om foråret og tilbage om efteråret for at tage højde for det skiftende dagslys og drage størst mulig fordel af dagslyset i en given periode. Urene stilles en time frem om morgenen den sidste søndag i marts og en time tilbage til standardtid om morgenen den sidste søndag i oktober.

Af historiske grunde har visse medlemsstater før i tiden valgt at indføre sommertid. Tyskland og Frankrig var de første til at indføre sommertid under første verdenskrig for at reducere kulforbruget, navnlig den del af forbruget, der gik til fremstilling af elektricitet til belysning. Storbritannien, de fleste allierede og en række neutrale europæiske lande fulgte hurtigt efter, allerede under krigen. Senere, efter slutningen af de to verdenskrige, afskaffede mange europæiske lande sommertiden igen. De moderne sommertidsordninger stammer fra 1970'erne, idet Italien indførte sommertid i 1966 og Grækenland i 1971. Det Forenede Kongerige og Irland afskaffede sommertidsordningen i 1968 for at rette sig ind efter resten af Europa, men genindførte sommertiden i 1972. Spanien indførte sommertid i 1974 og Frankrig i 1976 med det formål at reducere energiforbruget. I perioden 1976-1981 indførte 10 EU-medlemsstater sommertidsordninger, i de fleste tilfælde for at være i trit med nabolandene.

På internationalt plan har ca. 60 lande indført sommertid, herunder i Nordamerika og Oceanien. Et stigende antal EU-nabolande eller handelspartnere har imidlertid valgt ikke at anvende sommertidsordninger eller har afskaffet dem, f.eks. Island, Kina (1991-), Rusland (2011-), Hviderusland (2011-) og Tyrkiet (2016-).

Der blev første gang indført EU-lovgivning om sommertid i 1980 med det formål at ensrette de eksisterende, forskellige sommertidsordninger og at indføre et fælles tidspunkt for tidsomstillingen på det indre marked. Sommertidsordningen i EU har siden 2001 været reguleret af direktiv 2000/84/EF, som forpligter alle medlemsstaterne til at skifte til sommertid den sidste søndag i marts og tilbage til standardtid ("vintertid") den sidste søndag i oktober.

Parallelt med, men uafhængigt af, EU's sommertidsordning er EU-medlemsstaternes territorium på det europæiske fastland fordelt på tre forskellige tidszoner eller standardtider. Beslutningen om standardtid træffes af hver enkelt medlemsstat for hele dens territorium eller for forskellige dele heraf. Borgerne, Europa-Parlamentet og et voksende antal medlemsstater har i stigende grad sat spørgsmålstegn ved, om ordningen med et tidsskifte hvert halve år bør fortsætte. Kommissionen har derfor analyseret de foreliggende undersøgelsesresultater, som peger på, at det er vigtigt at have harmoniserede EU-regler på dette område for at sikre, at det indre marked fungerer korrekt. Dette synspunkt støttes af Europa-Parlamentet såvel som andre aktører (f.eks. i transportsektoren). Kommissionen har også gennemført en offentlig høring, der resulterede i 4,6 mio. svar, hvoraf 84 % af respondenterne gik ind for at afskaffe det halvårlige tidsskifte, mens 16 % gik ind for at beholde det. Spørgsmålet er ligeledes blevet rejst af transportministrene i forbindelse med de seneste rådsmøder i december 2017 og juni 2018, og en række medlemsstater har givet udtryk for, at de helst vil afskaffe den gældende sommertidsordning. I lyset af ovenstående finder Kommissionen det nødvendigt fortsat at sikre det indre markeds gnidningsløse funktion ved hjælp af en harmoniseret ordning, som gælder for alle medlemsstater, dog under hensyntagen til den udvikling, der er beskrevet ovenfor. Kommissionen foreslår følgelig at afskaffe de sæsonbestemte tidsændringer i Unionen, idet det sikres, at medlemsstaterne fortsat selv kan bestemme deres standardtid, navnlig om de vil anvende sommertiden som deres standardtid på permanent basis, eller om de vil anvende deres nuværende standardtid på permanent basis.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Dette forslag om afskaffelse af det halvårlige tidsskifte kræver, at direktiv 2000/84/EF samtidig ophæves.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Det tyder på, at en ensretning af tiltagene på dette område er nødvendig for, at det indre marked kan fungere ordentligt. Samtidig med at dette forslag har til formål at afskaffe det halvårlige tidsskifte, tager det også sigte på at bibeholde en fælles regel på dette område, hvilket er afgørende for det indre markeds funktion.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

Formålet med forslaget er at sikre, at det indre marked fungerer gnidningsløst. Artikel 114 i TEUF er derfor det rette retsgrundlag. Samme artikel er desuden retsgrundlag for direktiv 2000/84/EF.

•Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

Undersøgelsesresultaterne viser, at det er vigtigt at have EU-regler på dette område for at sikre, at det indre marked fungerer ordentligt. Eftersom der i stigende grad sættes spørgsmålstegn ved den nuværende sommertidsordning, er en koordineret afskaffelse af det halvårlige tidsskifte som beskrevet i dette forslag den eneste mulighed for fortsat at sikre en ensartet tilgang. For netop at sikre denne ensartede tilgang foreslår Kommissionen derfor at ophæve sommertidsordningen i Unionen og at overlade det til hver enkelt medlemsstat at vælge sin standardtid, nærmere bestemt, om de enkelte medlemsstater permanent vil ændre deres standardtid (stille urene en time frem), således at den falder sammen med den nuværende sommertid, eller om de permanent vil anvende den standardtid, som svarer til den nuværende vintertid.