KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 19.02.1997 
KOM(97) 59 endelig udg. 
ia3i£[< Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om foranstaltninger og udligning 
i forbindelse med væsentlige revalueringer, 
der påvirker landbrugsindkomsterne 
(forelagt af Kommissionen) 

BEGRUNDELSE 
I Rådets forordning (EØF) nr. 3813/92 er der fastsat bestemmelser om 
udligningsforanstaltninger, når landbrugsomregningskursen efter en revaluering kommer 
under visse tærskler, der er fastlagt i forhold til den monetære udvikling, der har fundet 
sted. I medfør af denne udligningsordning kan medlemsstaterne anmode om, at følgende 
bestemmelser anvendes: 
forordningens artikel 7, dvs. en forhøjelse i ECU af de fleste former for direkte 
producentstøtte, så det undgås, at støtten formindskes i revalueret national valuta 
forordningens artikel 8, dvs. en udligningsstøtte, der er aftagende, og som kan 
ydes i tre år og finansieres af EU med 50 eller 75%. 
Udgifterne til anvendelse af artikel 7 er på ca. 250 mio. ECU pr. år for en revaluering på 
1%. Maksimumsbeløbet for den i artikel 8 nævnte udligningsstøtte skal fastlægges af 
Rådet mindst tolv måneder efter den pågældende revaluering på grundlag af et skøn over 
de konstaterede indkomsttab. 
Imidlertid er det i artikel 9 i forordning (EØF) nr. 3813/92 fastsat, at Rådet i tilfælde af 
væsentlig revaluering vedtager alle nødvendige foranstaltninger, som hovedsagelig for at 
sikre overholdelsen af forpligtelserne under GATT-aftalen og budgetdisciplinen kan 
indebære undtagelser fra forordningens bestemmelser om støtte og om afvikling af de 
monetære afvigelser, dog således, at undtagelserne ikke må føre til en forhøjelse af 
franchisen på 5 point. 
For at undgå de finansielle og internationale følger af anvendelsen af artikel 7 og 8 i 
forordning (EØF) nr. 3813/92 har Rådet udstedt forordning (EF) nr. 1527/95 og (EF) nr. 
2990/95, der for mærkbare nedgange i landbrugsomregningskurserne før den 31 .december 
1996 erstatter de foranstaltninger, der er fastsat i nævnte artikel 7 og 8, med: 
en fastfrysning af den landbrugsomregningskurs, der anvendes på de i artikel 7 
nævnte beløb, for den pågældende medlemsstat indtil den 1. januar 1999, som er 
den dato, hvor euroen skal bringes i anvendelse 
muligheden for at indføre en aftagende udligningsstøtte, der ydes i tre år, og for 
hvilken der fastsættes et maksimumsbeløb på grundlag af en skønsmæssig 
foregribelse af de fremtidige årlige indkomsttab. 
Otte medlemsstaters valutaer er blevet berørt af ovennævnte bestemmelser. Imidlertid er 
der ikke ydet nogen udligningsstøtte for den nedgang i landbrugsomregningskurser på 2% 
for det irske pund, der fandt sted den 8. november 1996. Selv om 0,3% af denne nedgang 
betragtes som mærkbar, har Rådet ikke fastsat noget maksimumsbeløb for støtten. 
Virkningen af alle disse foranstaltninger er analyseret i den agromonetære årsberetning 
for perioden 1995/961. De udgifter, der følger af fastfrysningen af 
landbrugsomregningskurserne, er på ca. 185 mio. ECU om året, og udgifterne til 
udligningsstøtten udgjorde i 1996 ca. 200 mio. ECU, hvorefter de falder med en tredjedel 
og to tredjedele de følgende år. Trods de forskellige problemer, som beretningen redegør 
for, konkluderer den, at det er nødvendigt at anvende samme fremgangsmåde ved nye 
tilfælde af væsentlig revaluering, idet man dog må undgå, at de pågældende 
foranstaltninger øger risikoen for vanskeligheder, når euroen skal bringes i anvendelse pr. 
1. januar 1999. 
På nuværende tidspunkt må enhver ny nedgang i landbrugsomregningskurserne, undtagen 
for den græske drachme, betragtes som "mærkbar" efter artikel 1, litra e), i forordning 
(EØF) nr. 3813/92. De nedgange, der har berørt det irske pund og pund sterling i januar 
1997, er "mærkbare" nedgange svarende til dem, der skete i 1995 og 1996.1 betragtning 
af de pågældende landes agromonetære situation vil Det Forenede Kongerige således 
kunne anmode om anvendelse af artikel 7 for en stigning på 8,5% i visse former for 
direkte støtte i ECU fra juli 1997, og Irland vil kunne anmode om anvendelse af artikel 
8 fra april 1997. I øvrigt svarer kriterierne i artikel 1, litra e), ikke helt til dem, der 
udløser artikel 7 og 8. Således vil Italien på grund af lirens situation i januar 1997, hvis 
den vedvarer, kunne anmode om anvendelse af artikel 8 i marts og artikel 7 i juli 1997. 
Derfor bør der træffes EU-foranstaltninger, så der undgås vanskeligheder af navnlig 
finansiel art ved gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik. I overensstemmelse med 
konklusionerne i den agromonetære beretning foreslås det, at man følger de retningslinjer, 
der er fastlagt ved forordning (EF) nr. 1527/95 og (EF) nr. 2990/95, idet der samtidig 
tages hensyn til den indvundne erfaring. 
Nærmere betegnet foreslås det, at anvendelsesområdet for udligningsforanstaltningerne 
udvides til at omfatte alle de tilfælde, der fører til, at artikel 7 og 8 i forordning (EØF) 
nr. 3813/92 tages i brug. Når den væsentlige revaluering ikke er en mærkbar nedgang i 
landbrugsomregningskursen efter artikel 1, litra e), i forordningen, kan betingelserne for 
anvendelse af artikel 7 og 8 f.eks. være opfyldt, fordi der har været en eller flere 
nedgange i den pågældende kurs i de foregående tolv måneder, uden at der er sket 
udligning ved devalueringerne i samme periode. For sådanne tilfælde bør det fastlægges, 
hvilken dato der betragtes som datoen for den væsentlige revaluering. Det foreslås, at man 
tager den dato i betragtning, hvor betingelserne for anvendelse af artikel 7 eller 
betingelserne for anvendelse af artikel 8 er opfyldt, bortset fra den betingelse, at der skal 
foreligge en anmodning fra den berørte medlemsstat. 
Erfaringen har vist, at princippet med fastfrysning af landbrugsomregningskursen for de 
i artikel 7 nævnte beløb kan føre til meget store monetære afvigelser. Disse afvigelser har 
ikke større indvirkning på markederne på kort sigt. Eventuelt kan de på lang sigt skabe 
strukturvanskeligheder mellem medlemsstater eller mellem produktionssektorer inden for 
Beretning fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om den agromonetære ordning for 
enhedsmarkedet. Perioden fra den 1. juli 1995 til den 30. juni 1996. KOM(96) 636 endelig udg. 
samme medlemsstat, men fastfrysningen er som nævnt begrænset til den 1. januar 1999. 
Imidlertid kan afvigelserne medføre store problemer, når de skal absorberes, for at euroen 
kan træde i stedet for de nationale valutaer. Derfor foreslås det, at størrelsen af disse 
monetære afvigelser reduceres. Afvigelsen mellem den fastfrosne 
landbrugsomregningskurs og den landbrugsomregningskurs, som den erstatter, bør aldrig 
overstige 7%. Tærskelværdien 7% foreslås i betragtning af, at disse forskelle i juli 1996 
for den svenske krone var på 14,7% for hektarstøtten til markafgrøder og på 6,9% for 
oksekøds- og fårekødspræmierne og for strukturstøtten. 
I påkommende tilfælde tages der inden for udligningsstøtten hensyn til de indkomsttab, 
som vil følge af nedgangen i landbrugsomregningskursen for de i artikel 7 nævnte beløb. 
Udligningsstøtten skal ligesom den, der ydes ifølge forordning (EF) nr. 1527/95 og (EF) 
nr. 2990/95, ikke være knyttet til den løbende produktion, og den skal være aftagende 
over tre årlige rater, der skal kunne videreføres i begrænset omfang, og som finansieres 
af EU med 50% af maksimumsbeløbene. Beløbene for de to sidste rater undersøges på 
ny, hvis der sker en devaluering, som påvirker indkomsterne, men erfaringen har 
endvidere vist, at det er nødvendigt og muligt at revidere maksimumsbeløbet for første 
støtterate, hvis der sker en devaluering i ratens seks første måneder. I et sådant tilfælde 
af monetær udvikling er det ikke længere begrundet, at den fulde støtte ydes. I øvrigt sker 
de første støtteudbetalinger først, når de nationale bestemmelser for ydelsen er udarbejdet, 
notificeret og godkendt, hvilket varer mindst seks måneder. Og endelig gælder det, at når 
den væsentlige revaluering er af beskeden størrelse, er det, for så vidt angår størrelsen af 
udligningsstøtten, vanskeligt at tale om godtgørelse for et mærkbart indkomsttab. Det 
foreslås, at der indføres en skønsmæssig minimumstærskel på 150 ECU pr. bedrift; under 
denne tærskel ydes der ikke støtte. Tidligere svarede den mindste støtte til et muligt 
maksimumsbeløb på ca. 200 ECU pr. bedrift. 
Metoden til beregning af støtten er blevet godkendt af Rådet i forbindelse med forordning 
(EF) nr. 1527/95 og 2990/95. Det foreslås, at metoden får formel status i den forstand, 
at den anvendes af Kommissionen efter forvaltningskomitéproceduren, hver gang de 
seneste økonomiske og finansielle oplysninger gør det påkrævet. Metoden hviler på, at 
der pr. procent væsentlig revaluering fastlægges dels en procentsats, der udtrykker den 
pågældende revaluerings væsentlighed, dels et skønsmæssigt beløb, der foregriber 
indkomsttabet. 
Den procentdel, der betragtes som væsentlig revaluering i forbindelse med en nedgang 
i landbrugsomregningskursen som defineret i artikel 1, litra e), i forordning (EØF) nr. 
3813/92, følger direkte af nævnte definition. I de andre tilfælde af væsentlig revaluering 
er problemet mere kompliceret, eftersom forskellen mellem den størrelse af 
omregningskursen, der i gennemsnit er nået, og den størrelse, fra hvilken revalueringen 
kan betragtes som væsentlig, varierer i tidens løb både opefter og nedefter. Det foreslås, 
at der for disse tilfælde tages hensyn til gennemsnittet for tolv måneder af de nedgange, 
der havde kunnet foranledige en anmodning om anvendelse af artikel 8 i forordning 
(EØF) nr. 3813/92. 
Vurderingen af indkomsttabet pr. procent væsentlig revaluering er baseret på landbrugets 
økonomiske regnskaber og på dokumenter i forbindelse med EU-budgettet. Skønsmæssigt 
anses det, at nedgangen i landbrugsomregningskurserne har fuld indvirkning på: 
værdien af de produktioner, for hvilke, generelt, en interventionspris reelt 
indvirker på markedspriserne: korn og ris, sukkerroer, mælk og mejeriprodukter 
samt oksekød 
de produkter, der er omfattet af en minimumspris, og den støtte eller de præmier, 
der udbetales direkte til landbrugerne, for så vidt den pågældende nedgang i 
landbrugsomregningskursen faktisk anvendes. 
For de beløb, der er nævnt i ovenstående andet led, tages der dog ikke hensyn til tab, der 
for den pågældende sektor berører mindre end 0,01% af landbrugets samlede 
produktionsværdi pr. procent væsentlig revaluering, idet disse tab betragtes som ikke 
betydelige. 
Endvidere anses det skønsmæssigt, at det pågældende indkomsttab formindskes af den 
virkning, som landbrugsomregningskursen har på værdien af foder og på de afgifter, der 
opkræves; der må her blive tale om en nedgang, dels i sammenhæng med kornpriserne, 
dels i sammenhæng med bruttoværditilvæksten. Endelig anvendes der ifølge den aftale, 
der er indgået som led i forordning (EF) nr, 1527/95 og (EF) nr. 2990/95, en nedsættelse, 
der er begrundet i budgethensyn, især for at gøre det lettere at finansiere fastfrysningen 
af landbrugsomregningskurserne for de beløb, der er nævnt i artikel 7 i forordning (EØF) 
nr. 3813/92. 
Med ovennævnte bestemmelser gør nærværende forordning det muligt at undgå de 
væsentligste af de negative følger, som monetære revalueringer har for 
landbrugsindkomsterne, og samtidig begrænses risikoen for, at der opstår vanskeligheder, 
når nationalvalutaerne opgives. Forordningen skaber grundlag for, at man kan tilgodese 
EU's finansielle interesser bedre, uden at der sker forskelsbehandling af medlemsstaterne. 
Den må betragtes som en overgangsforanstaltning, indtil den agromonetære ordning 
undergår den reform og forenkling, der skal muliggøre euroens indførelse pr. 1. januar 
1999. 
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr 191 
af 
om foranstaltninger og udligning 
i forbindelse med væsentlige revalueringer, 
der påvirker landbrugsindkomsterne 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3813/92 af 28. december 1992 om den 
regningsenhed og de omregningskurser, der skal anvendes i den fælles landbrugspolitik1, 
særlig artikel 9, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Der foreligger en situation med væsentlig revaluering for det irske pund, pund sterling 
og den italienske lire; det er nødvendigt, at der på EF-plan træffes foranstaltninger, så der 
ved gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik undgås forvridninger, som skyldes 
monetære forhold; 
i artikel 9 i forordning (EØF) nr. 3813/92 er det fastsat, at Rådet i tilfælde af væsentlig 
revaluering vedtager alle nødvendige foranstaltninger, som hovedsagelig for at sikre 
overholdelsen af forpligtelserne under GATT-aftalen og budgetdisciplinen kan indebære 
undtagelser fra forordningens bestemmelser om støtte og om afvikling af de monetære 
afvigelser, dog således, at undtagelserne ikke må føre til en forhøjelse af franchisen; de 
foranstaltninger, der er fastsat i forordningens artikel 7 og 8, kan ikke anvendes 
umiddelbart; 
ved Rådets forordning (EF) nr. 1527/952 og (EF) nr. 2990/953 er der fastsat udligning som 
følge af mærkbare fald i landbrugsomregningskurserne før den 1. januar 1997; for at 
skabe lige betingelser bør de nye tilfælde behandles på tilsvarende måde, idet der dog 
tages hensyn til den erfaring, der er indvundet; de oplysninger, der for øjeblikket er til 
rådighed, giver ikke grundlag for at foregribe situationen ud over de kommende tolv 
måneder; 
EFT nr. L 387 af 31.12.1992, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF)nr. 150/95 
(EFTnr. L 22 af 31.1.1995, s. 1). 
EFTnr. L 148 af 30.6.1995, s. 1. 
EFT nr. L 312 af 23.12.1995, s. 7. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1451/96 
(EFT nr. L 187 af 26.7.1996, s. 1). 
hvis den landbrugsomregningskurs, der anvendes på de i artikel 7 i forordning (EØF) nr. 
3813/92 nævnte beløb, opretholdes indtil den 1. januar 1999, som er datoen for den tredje 
fase af Den Økonomiske og Monetære Unions virkeliggørelse, kan det eventuelt skabe 
vanskeligheder, især når euroen bringes i anvendelse; derfor bør den monetære afvigelse 
for den landbrugsomregningskurs, der anvendes for disse beløb, begrænses; 
reglerne for udligningsstøttens ydelse bør suppleres på grundlag af den erfaring, der er 
indvundet; der bør således tages hensyn til den monetære udvikling i de første måneder 
efter den væsentlige revaluering, og der bør indføres et maksimumsbeløb pr. bedrift, 
under hvilket støtteydelsen ikke kan anses at have økonomisk virkning; 
beløbet for udligningsstøtten bør i hvert enkelt tilfælde fastlægges ud fra de seneste 
økonomiske og finansielle oplysninger, der er til rådighed; beløbet bør fastlægges af 
Kommissionen efter forvaltningskomitéproceduren og ifølge den metode, der er 
udarbejdet og anvendt i forbindelse med forordning (EF) nr. 1527/95 og (EF) nr. 
2990/95; metoden indebærer, at der foretages en skønsmæssig og foregribende beregning 
af det årlige indkomsttab, som den væsentlige revaluering medfører, ligesom der 
indregnes en budgetbestemt nedsættelse; 
den væsentlige revaluering af det irske pund den 8. november 1996 har ikke medført 
udligningsstøtte; det bør tillades, at der for det pågældende tilfælde ydes en støtte ifølge 
bestemmelserne i denne forordning -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. Denne forordning anvendes i tilfælde af en væsentlig revaluering i perioden fra 
den 1. januar 1997 til inden udgangen af den tolvte måned efter dens 
offentliggørelse. 
2. I denne forordning forstås ved væsentlig revaluering de nedgange i 
landbrugsomregningskurserne, der fører til anvendelse af artikel 7 og 8 i 
forordning (EØF) nr. 3813/92, og alle de andre nedgange, der er nævnt i artikel 
1, litra e), i den pågældende forordning. 
3. Den væsentlige revaluering anses for at være indtrådt: 
i påkommende tilfælde på datoen for den mærkbare nedgang i 
landbrugsomregningskursen som defineret i artikel 1, litra e), i forordning 
(EØF)nr. 3813/92, eller 
i de øvrige tilfælde på den første af de datoer, fra hvilke betingelserne for 
anvendelse af artikel 7 eller 8 i forordning (EØF) nr. 3813/92 er opfyldt, 
bortset fra betingelsen, at der skal foreligge en anmodning fra den berørte 
medlemsstat. 
Artikel 2 
Artikel 7 og 8 i forordning (EØF) nr. 3813/92 anvendes ikke på de i artikel 1 nævnte 
revalueringer. 
Artikel 3 
1. Den landbrugsomregningskurs, der anvendes på et af de i artikel 7 i forordning 
(EØF) nr. 3813/92 nævnte beløb på dagen før den dag, der følger efter den, hvor 
betingelserne for anvendelsen af nævnte artikel er opfyldt, bortset fra betingelsen, 
at der skal foreligge en anmodning fra den berørte medlemsstat, forbliver uændret 
indtil den 1. januar 1999. 
Dog gælder, uden at dette i øvrigt indskrænker anvendelsen af artikel 3 i 
forordning (EF) nr. 1527/95 og (EF) nr. 2990/95, at hvis den i første afsnit nævnte 
landbrugsomregningskurs overstiger den landbrugsomregningskurs, som den 
erstatter, med mere end 7%, justeres den i første afsnit nævnte kurs, så den bliver 
lig med den erstattede kurs forhøjet med 7%. 
2. Den i stk. 1 nævnte landbrugsomregningskurs anvendes på det pågældende beløb 
og på de tillæg og de ændringer af værdien af dette beløb, der vedtages inden den 
2. januar 1999. 
Artikel 4 
1. Den berørte medlemsstat kan yde landbrugerne en udligningsstøtte i tre på 
hinanden følgende tolvmånedersrater, der begynder den måned, som følger efter 
den væsentlige revaluering. 
Støtten kan ikke ydes i form af et produktionsafhængigt beløb, medmindre der er 
tale om produktionen i en afgrænset, forudgående periode. Den kan ikke sigte på 
en produktion eller være afhængig af, at der foreligger en produktion efter den 
afgrænsede periode. 
2. Maksimumsbeløbet for den første rate af udligningsstøtten fastlægges for de 
berørte medlemsstater som helhed ved at multiplicere: 
den procentdel af den pågældende revaluering, der anses som væsentlig, 
og som er fastlagt efter artikel 5 
med 
det skønsmæssige indkomsttab pr. procent væsentlig revaluering som 
fastlagt efter artikel 6. 
Resultatet af den i første afsnit nævnte beregning forhøjes med andelen af de 
former for støtte, der er nævnt i artikel 7 i forordning (EØF) nr. 3813/92, for 
hvilke landbrugsomregningskursen er reduceret ifølge artikel 3. 
3. Det i stk. 2 nævnte maksimumsbeløb nedsættes eller annulleres i påkommende 
tilfælde under hensyn til den indvirkning, som udviklingen i 
landbrugsomregningkurserne indtil udgangen af sjette måned efter den væsentlige 
revaluering har på landbrugsindkomsterne. 
Dog kan der ikke ydes nogen støtte, hvis det beløb, der er beregnet efter stk. 2 og 
første afsnit, i gennemsnit er på under 150 ECU pr. landbrugsbedrift i den 
pågældende medlemsstat. 
4. Beløbet for anden og tredje støtterate nedsættes i forhold til den foregående rate 
med mindst en tredjedel af det beløb, der blev ydet for den første rate. 
Beløbene for anden og tredje rate af udligningsstøtten nedsættes eller annulleres 
i forhold til den indvirkning, som udviklingen i landbrugsomregningskurserne 
indtil begyndelsen af måneden før den første måned for den berørte rate har på 
indkomsterne. 
5. Fællesskabets bidrag til finansieringen af udligningsstøtten beløber sig i forhold 
til de beløb, der kan ydes, til 50%. 
Dette bidrag betragtes, for så vidt angår finansieringen af den fælles 
landbrugspolitik, som en intervention til regulering af landbrugsmarkederne. 
Medlemsstaten kan give afkald på den nationale deltagelse i finansieringen af 
støtten. 
Artikel 5 
1. Den procentdel af revalueringen, der anses for væsentlig, jf. artikel 4, stk. 2, 
første led, er lig med følgende: 
a) i tilfælde af en mærkbar nedgang i landbrugsomregningskursen efter artikel 
1, litra e), i forordning (EØF) nr. 3813/92, forskellen mellem dels den 
tærskel, ved hvilken der skelnes mellem mærkbar og ikke mærkbar 
nedgang, dels den nye landbrugsomregningskurs; forskellen udtrykkes i 
procent af nævnte tærskel 
b) i de øvrige tilfælde, gennemsnittet i de tolv måneder, der følger efter den 
væsentlige revaluering, af nedgangene i gennemsnittene af 
landbrugsomregningskurserne under de tærskler, der udløser muligheden 
for at anvende artikel 8 i forordning (EØF) nr. 3813/92; disse nedgange 
fastlægges pr. første dag i hver berørt måned og udtrykkes i procent af 
nævnte tærskler. 
2. Hvis flere væsentlige revalueringer følger efter hinanden, kan de nedgange i 
landbrugsomregningskurserne, der tages i betragtning ved fastlæggelsen af den 
procent for væsentlig revaluering, der har ført til støtteydelse, ikke på ny tages i 
betragtning. 
Artikel 6 
1. Det skønsmæssige indkomsttab, der er nævnt i artikel 4, stk. 2, andet led, er lig 
med følgende: 
a) summen af 1%: 
af landbrugets samlede produktionsværdi hidrørende fra sektorerne 
for korn, inklusive ris, sukkerroer, mælk og mejeriprodukter samt 
oksekød 
og 
af værdien af de mængder produkter, der er leveret som led i en 
kontrakt, som i medfør af EF-bestemmelserne kræver overholdelse 
af en minimumspris til producenten, for så vidt angår de i første 
led nævnte sektorer, 
og 
af de former for støtte eller de præmier, landbrugerne modtager, 
bortset fra dem, der er nævnt i artikel 7 i forordning (EØF) nr. 
3813/92, 
b) nedsat med: 
0,5% af værdien af forbruget af rå- og hjælpestoffer til foderformål 
og 
og den indvirkning, som formindskelsen af bruttoværditilvæksten i 
markedspriser har på afgifterne, og som følger af operationerne i 
forbindelse med litra a) og litra b), første led, 
en nedsættelse, der svarer til 1% af udgiftsoverslaget for EUGFL 
for: 
den samlede faste hektarstøtte 
halvdelen af struktur- eller miljøstøtten og 
130% af fårekødspræmierne. 
10 
Der tages ikke hensyn til de i stk 1, litra a), andet og tredje led, nævnte beløb, når 
for de pågældende sektorer deres sum udgør mindre end 0,01% af landbrugets 
samlede produktionsværdi i medlemsstaten. 
Ved anvendelse af denne forordning er produktsektorerne dem, der er nævnt i 
bilaget. 
3. Det skønsmæssige indkomsttab fastlægges ud fra de oplysninger, der vedrører: 
a) de økonomiske regnskaber for landbruget, der foreligger hos EUROSTAT 
for det seneste kalenderår, som udløber før datoen for den væsentlige 
revaluering, for så vidt angår stk. 1, litra a), første led, og litra b), første 
og andet led 
b) budgetgennemførelsen, eller, hvis denne mulighed ikke foreligger, 
budgetterne, forslagene eller de foreløbige forslag til budgetter vedrørende: 
indkomsterne for det i litra a) i dette stykke nævnte år, for så vidt 
angår stk. 1, litra a), andet og tredje led 
det regnskabsår, der begynder i det høstår for korn, i hvilket den 
væsentlige revaluering sker, for så vidt angår stk. 1, litra b), tredje 
led. 
Ved anvendelse af stk. 2 tages de i litra a) nævnte oplysninger i grænsetilfælde 
i betragtning under hensyntagen til de oplysninger af samme art, der er konstateret 
i de to foregående år. 
Den i artikel 4, stk. 2, andet afsnit, nævnte forhøjelse beregnes ud fra de 
oplysninger, der er nævnt i litra b), første led, i nærværende stykke. 
Artikel 7 
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 12 i forordning (EØF) nr. 3813/92 
gennemførelsesbestemmelserne til nærværende forordning, navnlig beløbene for de 
støtterater, der er nævnt i artikel 4, og de elementer til deres beregning, der er nævnt i 
artikel 5 og 6. 
Artikel 8 
Inden udgangen af den tredje periode for ydelse af udligningsstøtte undersøger 
Kommissionen de virkninger, som den væsentlige revaluering har for 
landbrugsindkomsten. 
Konstateres det, at der er fare for, at indkomsttabet fortsætter, kan Kommissionen efter 
proceduren i artikel 12 i forordning (EØF) nr. 3813/92 forlænge muligheden for at yde 
11 
den i artikel 4 i nærværende forordning nævnte udligningsstøtte for indtil to supplerende 
tolvmånedersrater og et samlet maksimumsbeløb pr. rate svarende til det beløb, der blev 
ydet for den tredje rate. 
Artikel 9 
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende 
Artikel 4-8 anvendes på den nedgang i landbrugsomregningskursen for det irske pund, 
der fandt sted den 8. november 1996. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
12 
BILAG 
Produktionssektorerne svarer til statistiske aggregater, der er identificeret inden for 
EUROSTAT's økonomiske regnskaber for landbruget, eller grupperinger af sådanne; der 
er tale om følgende: 
1. Korn og ris 
2. Sukkerroer 
3. Mælk og mejeriprodukter 
4. Oksekød 
5. Oliefrø og olivenolie 
6. Frisk frugt 
7. Friske grøntsager 
8. Kartofler 
9. Vin og most 
10. Blomster og planteskoleplanter 
11. Svinekød 
12. Fåre- og gedekød 
13. Æg og fjerkrækød 
14. Andet 
13 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. BUDGETPOST: 390 BEVILLINGER: 140,9 mio. ECU 
2. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE: Rådets forordning om foranstaltninger og udligning i forbindelse med 
væsentlige revalueringer, der påvirker landbrugsindkomsterne. 
3. RETSGRUNDLAG: Artikel 9 i forordning (EØF) nr. 3813/92. 
4. FORMÅL: Fastlæggelse af foranstaltninger og en aftagende støtte, der finansieres over EF-budgettet, og som 
udligner det indkomsttab, landbrugerne lider som følge af en nedgang i landbrugsomregningskursen. 
5. FINANSIELLE VIRKNINGER 12-MÅNEDERS-
PERIODE INDEVÆRENDE 
REGNSKABSÅR 
(1997) FØLGENDE 
REGNSKABSÅR 
(1998) 
5.0 UDGIFTER, SOM AFHOLDES 
- OVER EF-BUDGETTET 
RESTITUTION/INTERVENTION 
. OVER DE NATIONALE 
BUDGETTER 
. AF ANDRE 
5.1 INDTÆGTER 
- EF'c EGNE INDTÆGTER 
(AFGIFTER/TOLD) 
- NATIONALE KILDER 263 369 
1999 2000 2001 2002 
5.0.1 OVERSLAG - UDGIFTER 
5.1.1 OVERSLAG INDTÆGTER 306 
5.2 BEREGNING: 
6.0 ER FINANSIERING MULIG GENNEM BEVILLINGER OPFØRT UNDER DET 
PÅGÆLDENDE KAPITEL I DET LØBENDE BUDGET? 4A/NEJ 
6.1 ER FINANSIERING MULIG VED OVERFØRSEL MELLEM KAPITLER 1 DET 
LØBENDE BUDGET? M/NEJ< 
6.2 ER ET TILLÆGSBUDGET NØDVENDIGT? JA/NEJ 
6.3 SKAL DER OPFØRES BEVILLINGER PÅ FREMTIDIGE BUDGETTER? JA/NEJ 
BEMÆRKNINGER: 
* Manglen på bevillinger skyldes den nedsættelse på 1 000 mio. ECU, der blev foretaget i budgetforslaget for 1997. 
Hvis de samlede bevillinger i rubrik 1 i løbet af regnskabsåret viser sig at være utilstrækkelige, vil Kommissionen 
forsyne de i dette kapitel berørte poster ved overførsel. 
Hvis der som helhed bliver mangel, vil Kommissionen foreslå tilvejebringelse af de fornødne bevillinger ved et 
tillægs- og ændringsbudget som aftalt i Rådets og Kommissionens fælles erklæring af 21. juli 1996. 
H 
BILAG 
Som følge af de seneste revalueringer af det irske pund, pund sterling og den italienske lire er det nødvendigt 
at træffe foranstaltninger. 
Ved den foreslåede foranstaltning undgår man at anvende artikel 7 og 8 i forordning (EØF) nr. 3813/92, som 
eventuelt ville medføre en finansiel virkning for 1998-budgertet og de følgende på 1 800 mio. ECU. 
Omkostningerne ved foranstaltningen er baseret på valutasituationen pr. 21.1.1997. 
Hvad angår maksimumsbeløbene for udligningsstøtten, fastlægges disse på grundlag af de seneste overslag, 
der er til rådighed på det tidspunkt, Kommissionen fastlægger beløbene. 
Omkostninger ved foranstaltningen (mio. ECU) 
1997 
udligningsstøtte IRL 
62 UK 
104 II 97 I ALT 
263 
1998 
udligningsstøtte 
fastfrysning af den grønne kurs 41 69 
143 65 
51 175 
194 
I ALT 41 212 116 369 
1999 
udligningsstøtte 
fastfrysning af den grønne kurs 21 35 
167 32 
51 88 
218 
I ALT 21 202 83 306 
Ib 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 59 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 03 01 
Katalognummer : CB-CO-97-049-DA-C 
ISBN 92-78-15661-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
ih