Nr. C 124/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 5. 86 
Komiteen behandler de af Kommissionen fremsatte an­
modninger om udtalelse. 
Når Kommissionen anmoder om komiteens udtalelse, 
kan den fastsætte en frist for afgivelsen af denne udta­
lelse. Komiteens behandling afsluttes ikke med nogen af­
stemning. Ethvert medlem af komiteen kan dog kræve, at 
hans opfattelse indføres i mødeprotokollen. 
Artikel 10 
Direktiv 77/94/EØF ophæves. 
Artikel 11 
1. Medlemsstaterne ændrer deres love og administra­
tive bestemmelser for: 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro­
pæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og so­
ciale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: — senest den ... (18 måneder efter meddelelsen) at til­
lade handel med varer, der er i overensstemmelse 
med dette direktiv 
— fra den . . . (24 måneder efter meddelelsen) at for­
byde handel med varer, der ikke er i overensstem­
melse med dette direktiv. 
De underretter straks Kommissionen herom. 
2. Medlemsstaterne anvender fortsat de relevante be­
stemmelser i direktiv 77/94/EØF, indtil ændringerne 
skal anvendes. 
Artikel 12 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
ternes lovgivninger om materialer og genstande bestemt 
til at komme i berøring med levnedsmidler (*); de æn­
dringer, der skal foretages af dette direktiv, er så talrige 
og af en sådan karakter, at det har vist sig nødvendigt at 
foretage en kodificering for at sikre den klarhed, som 
bør præge enhver form for bestemmelser; 
vedtagelsen af direktiv 76/893/EØF var begrundet i, at 
de daværende forskelle mellem de nationale lovgivninger 
vedrørende ovennævnte materialer og genstande hæm­
mede den frie omsætning heraf og kunne skabe ulige 
konkurrencevilkår og således indvirke direkte på fælles­
markedets oprettelse og funktion; BILAG I 
Grupper af levnedsmidler bestemt til særlig ernæring, for hvilke der ved særdirektiver skal fastsættes sær­
bestemmelser 
Modermælkserstatninger, gruppe I og gruppe II, 
Spædbørns- og småbørnskost, 
Levnedsmidler med lavt energiindhold og levnedsmidler med formindsket energiindhold. 
Forslag til Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om mate­
rialer og genstande bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler 
KOM(86) 90 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 18. april 1986) 
(86/C 124/07) 
Den 23. november 1976 udstedte Rådet direktiv 
76/893/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemssta- 0) EFT nr. L 340 af 9. 12. 1976, s. 19. 
23.5.86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 124/11 
med henblik på at opnå fri omsætning af ovennævnte 
materialer og genstande var det nødvendigt at foretage 
en indbyrdes tilnærmelse af lovgivningerne under hen­
syntagen først og fremmest til kravet om beskyttelse af 
menneskers sundhed, men også til økonomiske og tekno­
logiske forhold i det omfang, det var foreneligt med de 
sundhedsmæssige hensyn; 
den valgte fremgangsmåde gik ud på først ved et ramme-
diretiv at fastlægge de almindelige principper, på grund­
lag af hvilke man senere ved hjælp af særdirektiver 
kunne ophæve ulighederne i lovgivningerne vedrørende 
visse grupper af materialer og genstande; denne frem­
gangsmåde har vist sig at være hensigtsmæssig og bør 
derfor fortsat anvendes; 
dæklags- og overtræksmaterialer, som helt eller delvis 
udgør en del af levnedsmidlerne, kan ikke anses som kun 
værende i berøring med disse levnedsmidler, idet mulig­
heden for, at de indtages direkte af forbrugerne, i disse 
tilfælde må tages i betragtning; de i dette direktiv fast­
satte regler er uegnede under sådanne omstændigheder; 
grundprincippet i nærværende ordning bør være, at 
ethvert materiale og enhver genstand, der er bestemt til 
at komme eller i overensstemmelse med deres formål 
kommer i direkte eller indirekte berøring med levneds­
midler, skal være så neutral, at der ikke til de pågæl­
dende levnedsmidler afgives bestanddele i mængder, der 
kan frembyde en fare for menneskers sundhed eller med­
føre en uacceptabel ændring af sammensætningen af 
levnedsmidlerne eller en organoleptisk forringelse; 
for at nå dette mål kan det vise sig nødvendigt at fast­
sætte forskellige former for begrænsninger, som finder 
anvendelse hver for sig eller i forening, og det er for­
målstjenligt i særdirektiver at fastsætte de begrænsninger, 
der er bedst egnede til at føre til det fastlagte mål under 
hensyntagen til de særlige teknologiske egenskaber hos 
hver gruppe materialer og genstande; 
for at muliggøre en korrekt anvendelse af materialer og 
genstande bør der foreskrives en passende mærkning; de 
nærmere regler for, hvorledes denne mærkning skal fore­
tages, kan afhænge af, hvem de pågældende materialer 
og genstande er bestemt for; 
dette direktiv vedrører ikke mærkning af produkter, som 
på grund af deres indvirkning på levnedsmidler ikke må 
bringes i berøring med disse eller være bestemt hertil; 
udarbejdelsen af særdirektiver til gennemførelse af ord­
ningens grundprincipper samt ændringer af sådanne di­
rektiver udgør tekniske gennemførelsesforanstaltninger; for at forenkle og fremskynde proceduren bør vedtagel­
sen af disse foranstaltninger overlades til Kommissionen; 
der bør indhentes udtalelse fra Den videnskabelige Ko­
mité for levnedsmidler, nedsat ved Kommissionens afgø­
relse 74/234/EØF (x), inden der ved særdirektiver fast­
sættes bestemmelser, som kan være af betydning for den 
offentlige sundhed; 
i ethvert tilfælde, hvor Rådet overdrager Kommissionen 
beføjelser til at gennemføre opstillede regler vedrørende 
levnedsmidler, bør der fastsættes en fremgangsmåde, ved 
hvilken der etableres et snævert samarbejde mellem med­
lemsstaterne og Kommissionen i Den stående Levneds­
middelkomité, nedsat ved Rådets afgørelse 69/414/ 
EØF C) — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
1. Dette direktiv finder anvendelse på materialer og 
genstande, der som færdigvarer er bestemt til at blive 
bragt i berøring med eller i overensstemmelse med deres 
formål bringes i berøring med levnedsmidler. De benæv­
nes i det følgende »materialer og genstande«. 
Overtræks- eller dæklagsmaterialer — såsom overtræks-
materialer til skorpen på ost, til charcuterivarer eller til 
frugt — der udgør en del af levnedsmidlerne, og som vil 
kunne indtages sammen med disse, er ikke omfattet af 
bestemmelserne i nærværende direktiv. 
2. Nærværende direktiv anvendes på materialer og 
genstande i berøring med drikkevand. Det finder dog 
ikke anvendelse på faste installationer i offentlige eller 
private vanddistributionssystemer. 
3. Dette direktiv finder ikke anvendelse på antikvite­
ter. 
Artikel 2 
Materialerne og genstandene skal fermstilles i overens­
stemmelse med god fremstillingspraksis, således at de un­
der de for deres anvendelse normale eller forventelige 
forhold ikke afgiver bestanddele til levnedsmidlerne i et 
omfang, der kan: 
— frembyde en fare for menneskers sundhed, 
— medføre en uacceptabel ændring af sammensætnin­
gen af levnedsmidlerne eller en organoleptisk forrin­
gelse deraf. 
C) EFT nr. L 136 af 20. 5. 1974, s. 1. 
O EFTnr. L291 af 19. 11. 1969, s. 9. 
Nr. C 124/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.5.86 
Artikel 3 
1. De grupper af materialer og genstande, som er an­
ført i bilag I, er undergivet særlige bestemmelser. 
2. Særdirektiverne, herunder ændringer af allerede 
gældende særdirektiver, vedtages efter fremgangsmåden i 
artikel 8. 
3. De kan blandt andet indeholde: 
a) en liste over de stoffer, hvis anvendelse er tilladt med 
udelukkelse af alle andre (positivliste); 
b) renhedskriterierne for disse stoffer; 
c) de særlige betingelser for anvendelse af disse stoffer 
og/eller de materialer og genstande, i hvilke disse 
stoffer er anvendt; 
d) specifikke grænser for migration af visse bestanddele 
eller grupper af bestanddele til eller på levnedsmidler; 
e) en generel grænse for migration af bestanddele til el­
ler på levnedsmidler; 
f) om fornødent forskrifter til beskyttelse af menneskers 
sundhed mod eventuelle farer, der kan opstå som 
følge af mundens berøring med materialerne og gen­
standene; 
g) andre forskrifter til sikring af overholdelsen af 
bestemmelserne i artikel 2; 
h) de grundregler, der er nødvendige for kontrol med 
overholdelsen af bestemmelserne under litra d), e), f) 
og g); 
i) de nærmere regler for prøveudtagning og analyse­
metoder, der er nødvendige for kontrollen med over­
holdelsen af bestemmelserne under litra a) til g). 
Forskrifter, der kan være af betydning for den offentlige 
sundhed, vedtages efter høring af Den videnskabelige 
Komité for Levnedsmidler. De skal være i overensstem­
melse med de i bilag II anførte retningslinier. 
Artikel 4 
1. Såfremt en medlemsstat ud fra en udførlig begrun­
delse og som følge af nye data eller en nyvurdering af 
allerede foreliggende data efter vedtagelsen af et særdi­
rektiv, bliver klar over, at anvendelsen af et materiale el­
ler en genstand udgør en fare for menneskers sundhed, 
selv om den er i overensstemmelse med bestemmelserne i 
det pågældende særdirektiv, kan denne medlemsstat på 
sit område midlertidigt suspendere eller indskrænke an­
vendelsen af de omhandlede bestemmelser. Den under­retter straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen 
herom, idet den angiver de grunde, der har ført til dens 
afgørelse. 
2. Kommissionen undersøger snarest muligt de 
grunde, den pågældende medlemsstat har anført, og 
konsulterer dernæst medlemsstaterne i Den stående 
Levnedsmiddelkomité, hvorefter den omgående afgiver 
sin udtalelse og træffer passende foranstaltninger. 
3. Såfremt Kommissionen finder, at det er nødvendigt 
at foretage ændringer i særdirektivet for at afhjælpe de i 
stk. 1 anførte vanskeligheder og for at beskytte sundhe­
den, indleder den den i artikel 8 fastsatte fremgangsmåde 
med henblik på at vedtage sådanne ændringer; i så fald 
kan den medlemsstat, som har indført beskyttelsesforan­
staltninger, opretholde disse, indtil de omhandlede ænd­
ringer vedtages. 
Artikel 5 
1. Med forbehold af eventuelle undtagelser, i særdi­
rektiverne skal materialer og genstande, der endnu ikke 
er bragt i berøring med levnedsmidler, være ledsaget af 
følgende angivelser, når de bringes i handelen: 
a) — enten angivelsen »til levnedsmidler«, 
— eller en særlig angivelse af deres anvendelse, 
såsom kaffemaskine, vinflaske, suppeske, 
— eller et symbol fastsat efter fremgangsmåden i 
artikel 8; 
b) i givet fald de særlige betingelser, som skal overholdes 
ved anvendelsen af dem; 
c) — enten navn eller firmabetegnelse og adresse eller 
firmaets hovedsæde, 
— eller registreret varemærke, 
for fabrikanten, forarbejdningsvirksomheden eller for 
en sælger, der er etableret inden for Fællesskabet. 
2. De i stk. 1 nævnte angivelser skal fremtræde klart 
synlige, være letlæselige og må ikke kunne slettes: 
a) ved detailsalg: 
— enten direkte på materialerne og genstandene eller 
på emballagen, 
— eller på etiketter, der er anbragt på materialerne 
og genstandene eller på deres emballage, 
— eller på et skilt, der er anbragt i umiddelbar nær­
hed af materialerne og genstandene, og som er 
klart synligt for køberen; dog kan sidstnævnte mu­
lighed, hvor det drejer sig om en angivelse, som 
den i stk. 1, litra c), anførte, kun benyttes, dersom 
anbringelsen på disse materialer og genstande af 
denne angivelse eller af en hermed forsynet etiket 
ikke kan foretages hverken på fremstillingsstadiet 
eller på afsætningsstadiet af tekniske årsager; 
23.5.86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 124/13 
b) på andre stadier i afsætningen end detailsalg: 
— enten på ledsagedokumenterne, 
— eller på etiketterne eller emballagen, 
— eller direkte på materialerne og genstandene. 
3. De i stk. 1, litra a) og b), nævnte angivelser er for­
beholdt materialer og genstande, som er i overensstem­
melse med de i artikel 2 fastsatte kriterier og 
a) med særdirektiverne; 
b) såfremt der ikke findes særdirektiver, med eventuelle 
nationale bestemmelser. 
4. For materialer og genstande, som endnu ikke er 
underlagt et særdirektiv, kan medlemsstaterne fastsætte 
bestemmelser, i henhold til hvilke disse materialer og 
genstande skal være ledsaget af en skriftlig erklæring, 
hvori det attesteres, at de er i overensstemmelse med de 
regler, der finder anvendelse på dem. 
5. Medlemsstaterne sørger for forbud mod detailhan­
del med materialer og genstande, såfremt de i stk. 1, litra 
a) og b), krævede angivelser ikke er affattet på et sprog, 
der let kan forstås af køberne, medmindre andre foran­
staltninger sikrer, at køberen informeres. Denne bestem­
melse er ikke til hinder for, at de omhandlede angivelser 
anføres på flere sprog. 
Artikel 6 
Medlemsstaterne kan ikke på grund af sammensætning, 
indvirkning på levnedsmidler eller mærkning forbyde el­
ler begrænse handelen med eller anvendelsen af mate­
rialer eller genstande, som er i overensstemmelse med de 
regler, der er fastsat i dette direktiv og i særdirektiverne. 
Artikel 7 
De ændringer, der skal foretages af de allerede gældende 
særdirektiver for at bringe dem i overensstemmelse med 
dette direktiv, vedtages efter fremgangsmåden i artikel 8. Artikel 8 
Når der henvises til fremgangsmåden i denne artikel, 
træffer Kommissionen beslutning efter høring af Den 
stående Levnedsmiddelkomité, idet følgende benævnt 
»komiteen«, der er nedsat ved afgørelse 69/414/EØF. 
Komiteen behandler de af Kommissionen fremsatte an­
modninger om udtalelse. 
Når Kommissionen anmoder om komiteens udtalelse, 
kan den fastsætte en frist for afgivelsen af denne udta­
lelse. Komiteens behandling afsluttes ikke med nogen af­
stemning. Ethvert medlem af komiteen kan dog kræve, at 
hans opfattelse indføres i mødeprotokollen. 
Artikel 9 
Direktiv 76/893/EØF ophæves. 
Artikel 10 
1. Medlemsstaterne ændrer deres love og administra­
tive bestemmelser således, at der: 
— senest den (18 måneder efter meddelelsen) gi­
ves tilladelse til handel med og brug af materialer og 
genstande, som er i overensstemmelse med dette di­
rektiv, med forbehold af anvendelsen af nationale 
bestemmelser, som, i mangel af særdirektiver, gælder 
for visse grupper af materialer og genstande; 
— den (36 måneder efter meddelelsen) udstedes 
forbud mod handel med og brug af materialer og 
genstande, som ikke er i overensstemmelse med dette 
direktiv. 
De underretter straks Kommissionen herom. 
2. Medlemsstaterne anvender fortsat de relevante 
bestemmelser i direktiv 76/893/EØF, indtil ændringerne 
skal anvendes. 
Artikel 11 
Dette direktiv finder ikke anvendelse på materialer og 
genstande, der er bestemt til at udføres fra Fællesskabet. 
Artikel 12 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
BILAG I 
Liste over de grupper af materialer og genstande, der er undergivet særdirektiver 
Plast, 
Film af celluloseregenerater, 
Elastomerer og naturgummi (kautsjuk), 
Papir og pap, 
Keramik, 
Glas, 
Metaller og legeringer, 
Træ. 
Nr. C 124/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.5.86 
BILAG II 
Generelle retningslinjer, der skal følges ved udarbejdelse af visse i særdirektiverne omhandlede forskrifter 
1. Såfremt der opstilles en positivliste, må denne liste kun indeholde stoffer, som ved normal eller påregne­
lig anvendelse af de materialer eller genstande, som de indgår i, ikke optages i levnedsmidlerne i en 
sådan mængde, at de kan frembyde en fare for menneskers sundhed. 
2. Der skal i den forbindelse foretages en passende toksikologisk undersøgelse og vurdering af alle de 
stoffer, som skal optages på listen, og for hvis vedkommende der kan forventes en specifik migration 
Der skal desuden føres løbende tilsyn med disse stoffer, og når der foreligger nye videnskabelige oplys­
ninger, skal stofferne tages op til ny vurdering. 
3. Findes der ingen positivliste, bør det bestemmes, for hvilke stoffer der skal fastsættes begrænsninger med 
henblik på at undgå, at de pågældende stoffer optages i levnedsmidler i en mængde, der vil kunne 
frembyde en fare for menneskers sundhed. Det under punkt 2 anførte gælder ligeledes for disse stoffer. 
4. I de tilfælde, hvor der fastsættes en grænse for specifik migration skal der ved fastlæggelsen heraf tages 
hensyn til den daglige dosis, som mennesker indtager på anden måde, for derved at undgå, at den 
acceptable daglige indtagelse af det pågældende stof overskrides.