Regionsudvalgets udtalelse om »Kommissionens sjette og syvende årsberetning om strukturfondene - 1994 og 1995« (97/C 215/05)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til den sjette og syvende årsberetning om strukturfondene - 1994 og 1995 (KOM(95) 583 endelig udg. og KOM(96) 502 endelig udg.);

under henvisning til sin beslutning af 12. juni 1996 om i henhold til EF-traktatens artikel 198 C, stk. 4, at afgive en udtalelse om dette emne og om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 1 »Regionaludvikling, Økonomisk Udvikling, Finansielle Spørgsmål på Lokalt og Regionalt Plan«;

under henvisning til Underudvalg 1's forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 355/96 rev.), vedtaget den 14. februar 1997 (ordfører: Eurig Wyn) -

på den 17. plenarforsamling den 12.-13. marts 1997 (mødet den 12. marts) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. I medfør af strukturfondsforordningernes krav om udarbejdelse af beretning udgiver Kommissionen sin årsberetning om gennemførelsen af strukturfondsinterventionerne. For 1994 og 1995 var beretningerne især præget af de europæiske fondes bidrag til bekæmpelsen af den stigende arbejdsløshed og af følgerne af den globale konjunkturtilbagegang.

1.2. Den sjette årsberetning behandler det første år i en seksårig programperiode for strukturfondene som er EU's vigtigste instrument for at skabe social og økonomisk samhørighed. Halvdelen af denne programperiode er nu gået. Den syvende årsberetning er nu blevet udsendt. Denne beretning og i endnu højere grad den netop udsendte samhørighedsrapport vil være nøglen til at definere en række vigtige strategiske spørgsmål der allerede er blevet delvist rejst i denne udtalelse. Derfor er der i denne udtalelse også taget hensyn til indholdet af den 7. strukturfondsberetning.

2. Generelle bemærkninger

2.1. De regionale og lokale myndigheders centrale rolle i forbindelse med strukturfondene

2.1.1. Strukturfondene er af mange grunde meget vigtige for de lokale og regionale myndigheder:

De lokale/regionale myndigheder:

- spiller en strategisk rolle i forhold til de øvrige offentlige sektorer og samfundet som helhed;

- er en vigtig leverandør af serviceydelser til lokalsamfundet og erhvervslivet;

- har ansvaret for at implementere EU-støttede projekter og er ofte den største sektor hvad angår fordelingen af EU-midler;

- er lokalbefolkningens demokratiske talerør - i betragtning af de europæiske medborgeres betydning og især den seneste tids indsats for de arbejdsløse/socialt udstødte;

- er en meget vigtig og stor arbejdsgiver som har muligheder for at gennemføre lige muligheder og god arbejdsgiverpraksis;

- har omfattende ekspertise i at udvikle meningsfulde og målrettede strategier for EU's støtteinitiativer og har en medarbejderekspertise i de tekniske spørgsmål vedrørende støtteordningerne som er til gavn for samfundet som helhed;

- repræsenterer den type offentlig myndighed som mest fleksibelt, fx gennem intern omorganisering, kan tilpasse sig de forandringer som kommer nedefra.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Hovedpunkter

3.1.1. De lokale og regionale myndigheder hilser Kommissionens beretninger velkommen og tager med tilfredshed til efterretning at begge beretninger indeholder en omfattende og detaljeret analyse af strukturfondsaktiviteterne i 1994 og 1995.

3.1.2. Som Europa-Parlamentet også har konstateret, er det ikke muligt i alle detaljer at undersøge en så udtømmende analyse, men visse overordnede punkter skal dog fremdrages.

3.2. Ressourcer

3.2.1. Regionsudvalget hilser de øgede ressourcer til strukturfondene for 1994-1999 velkommen. Imidlertid er den måde budgetbevillingerne for perioden 1994-1999 blev fordelt på, typisk for den uigennemskuelighed der undergraver filosofien og ånden bag EU's strukturpolitik. Regionsudvalget bør i fremtiden inddrages i så centrale forhandlinger.

3.3. Forsinkelsernes virkninger

3.3.1. Ifølge dokumentet anvendte Kommissionen i den ny programperiodes første år 90 % af forpligtelsesbevillingerne (tallet steg i 1995 til 91 %), men ikke desto mindre blev implementeringen alvorligt forsinket i den ny periodes første år (fx blev de britiske programansøgninger til mål nr. 2 og mål nr. 3 indleveret med over et års forsinkelse). Denne forsinkelse må have haft en afgørende indvirkning på kvaliteten og omfanget af ansøgninger om egentlige ekstrabevillinger da de programmer som er mest afhængige af ekstrabevillinger, undertiden er blandt de første som skades af forsinkelser. I mange tilfælde har disse forsinkelser udskudt yderligere aktioner i støtteåret, og hele systemet er af denne grund endnu ikke vendt tilbage til en normal tidsplan, selv ikke i 1996, det sidste år i programperioden for mål nr. 3.

3.3.2. De utilstrækkelige forpligtelsesbevillinger under EF-initiativerne i 1994 vakte stor bekymring, men situationen forbedredes i 1995 i og med at man godkendte de fleste af programmerne.

3.3.3. I betragtning af slutmålet om at anvende 35 % af EU-budgettet på strukturfondene fra og med 1999 er det særdeles vigtigt at midler af denne størrelsesorden inden for et rimeligt tidsrum bliver gjort tilgængelige for at opnå størst mulig virkning.

3.3.4. I fuld overensstemmelse med Europa-Parlamentets konklusioner om denne beretning bør en forenkling af de administrative procedurer prioriteres højt. Anvendelsen af samlede programmeringsdokumenter (SPD) hilses varmt velkommen som det første skridt mod dette endemål da de udgør en væsentlig landvinding for partnerskabsprincippet og indebærer at regionernes deltagelse bliver meget mere direkte og velafgrænset. Der er dog stadig behov for at forenkle fonde, målområder, procedurer og instrumenter samt begrænse bureaukratiet i administrationen af strukturfondene. Strammere finansiel kontrol - der også i beretningen for 1995 betragtes som en vigtig opgave - strider ikke nødvendigvis mod fleksible ordninger med henblik på at kanalisere uanvendte bevillinger over i nye områder hvis betingelserne ændrer sig.

3.4. Partnerskab

3.4.1. Kommissionen bemærker i beretningen at visse medlemsstater var tilbageholdne med at forpligte sig til et fuldt og åbent partnerskab. For eksempel var holdningen i visse dele af Storbritannien fuldstændigt uacceptabel, selvom der siden har været en vis forandring i positiv retning, bl.a. på grund af opfølgningsudvalgenes forstærkede indsats. Dog har Kommissionen i beklagelig grad været tilbageholden med at agere dér hvor partnerskabet er svagt. Partnerskabet skal især styrkes i programmeringsfasen.

3.4.2. Partnerskabet er en uomgængelig nødvendighed for fondenes succes og bør især styrkes i programmeringsfasen. Programmeringen bør i højere grad bygge på en »bottom-up«-tilgang der tager udgangspunkt i de lokale og regionale myndigheder idet disse er med til at finansiere ordningerne. Regionsudvalget udtrykker bekymring over den vage betoning af fællesskabsinitiativernes græsrods-/»bottum-up«-tilgang, og Kommissionen anmodes om at se på, hvordan LEADER-programmets tilgang kan udvides til andre fællesskabsinitiativer såsom RECHAR, der er til stor gavn for de europæiske industriområder.

3.5. Subsidiaritet

3.5.1. Subsidiaritet for så vidt angår de regionale og lokale myndigheder bør nævnes eksplicit på den kommende regeringskonference. Desuden er implementeringen af strukturfondsprogrammerne et nøgleområde hvor beslutninger bør kunne vedtages på det mest hensigtsmæssige myndighedsniveau tættest på medborgerne.

3.6. Nye prioriteringer

3.6.1. Lokalsamfundenes deltagelse er en vigtig faktor for en bæredygtig økonomisk udvikling. Regionsudvalget hilser de nye prioriteringer velkommen og mener at både den tematiske og geografiske koncentration fortsat bør fokusere på jobskabelse, især i regioner med særligt akutte behov. Regionsudvalget mener at strukturfondene burde lægge større vægt på lokaludviklingsforanstaltninger. Der bør sikres en glidende overgang fra ét sæt prioriteringer til et andet således at der kan opretholdes en kontinuitet i fondenes drift. Ved fastlæggelsen af nye prioriteringer må man imidlertid ikke se bort fra den økonomiske virkelighed i de regioner hvis infrastruktur endnu ikke har nået et tilfredsstillende niveau.

3.6.2. Som Europa-Parlamentet også har konstateret, imødekommer aktioner rettet mod SMV'er, herunder præferencelån fra EIB osv., stadig væk ikke altid i praksis SMV'ernes direkte behov. I betragtning af SMV'ernes betydning for skabelsen af nye arbejdspladser bør SMV-politikken snarest muligt bygges ind i de regionale udviklingsprogrammer. Administrationen bør ske på regionalt niveau. Kommissionen kan højst udstikke rammer.

3.6.3. Kommissionens hensigter om at styrke erfaringsgrundlaget for interventioner på det kulturelle område hilses velkommen af Regionsudvalget idet der er tale om et centralt område der, ud over at være kilde til rigdom i EU, også skaber gunstige betingelser for den økonomiske og sociale udvikling. Regionsudvalget håber at der vil blive gjort en tilstrækkelig indsats for at tage hensyn til og støtte den kulturelle mangfoldighed og for at fremme kvaliteten af de kulturelle aspekter i EU.

3.6.4. I beretningen tillægger Kommissionen for første gang miljøinteresserne en større strukturpolitisk betydning. Regionsudvalget kan kun være tilfreds med den øgede hensyntagen til de miljøpolitiske aspekter som der gives udtryk for i beretningen, da disse ikke mindst i en regional sammenhæng udgør en væsentlig faktor i de strukturpolitiske målsætninger.

3.7. Spredning af information til ugunstigt stillede ansøgere og regioner

3.7.1. Et vigtigt tiltag for at sikre at fondene når de mest betrængte, kunne være en større spredning af bedre information om hvordan der opnås adgang til fondene. Da fondene efterhånden målrettes mere direkte mod samfundets mest ugunstigt stillede, er det desto vigtigere at sikre at informationerne er lettilgængelige og letforståelige.

3.8. Innovative metoders og aktioners øgede merværdi

3.8.1. I betragtning af den konstante betoning af innovative aktioner i alle strukturfondene, og især i EF-initiativerne, finder Regionsudvalget at Kommissionen ikke gør tilstrækkeligt for på en meningsfuld måde at informere om resultatrige metoder til at løse problemerne på nye måder. Megen potentiel merværdi som strukturfondsmidlerne kunne resultere i, går tabt da lokale erfaringer ikke bliver alment udbredte, hverken geografisk eller imellem sektorerne.

3.9. Svindel/uregelmæssigheder

3.9.1. I betragtning af Revisionsrettens kritiske bemærkninger om uregelmæssigheder i sagsbehandlingen, især i lyset af strukturfondenes forøgelse i forhold til det overordnede EU-budget, er det særdeles vigtigt at der bliver slået hårdt ned på svindlen. Også med henblik på det igangværende arbejde med regeringskonferencen er det et særligt vigtigt anliggende for EU's medlemsstater at intensivere bestræbelserne på at bekæmpe svindel. Aktioner som Kommissionen og Revisionsretten allerede har igangsat, hilses velkommen, og Regionsudvalget støtter fuldt ud Europa-Parlamentets bemærkninger om dette spørgsmål i forbindelse med den sjette årsberetning.

4. Konklusion

4.1. Strukturel konvergens, både social og økonomisk, er en lang og besværlig proces. Kommissionen opfordres til at erkende at det vil vare længe før de strategier der anvendes for at hjælpe Europas ugunstigt stillede regioner og borgere, fører til resultater. For at nå de langsigtede mål er det afgørende med kontinuitet og tilstrækkelige midler, idet man dog ikke må forfalde til selvgodhed.

4.2. Der er tilfredshed med at ressourcer og politikker målrettes mod dem som behøver dem mest, og koncentreres om de mest virkningsfulde aktioner, og med at man i forbindelse med enhver aktion tager de miljømæssige implikationer i betragtning. Betoningen af arbejdsløsheden og lige muligheder hilses velkommen. Man må sikre at hverken EU's eller de enkelte medlemsstaters regler eller en alt for bureaukratisk behandling af disse får mulighed for at forhindre at de europæiske strukturfonde blive til størst mulig gavn for borgerne og regionerne. De lokale og regionale myndigheder i hele EU bifalder enhver foranstaltning fra Kommissionen som gør det muligt at finde praksisorienterede og ressourcebevidste metoder til at løse regionaludviklingens akutte problemer og de problemer som samfundets mest trængende står overfor.

Bruxelles, den 12. marts 1997.

Pasqual MARAGALL i MIRA

Formand for Regionsudvalget