Udtalelse om Kommissionens forslag til Raadets afgoerelse om et handlingsprogram for gennemfoerelse af en erhvervsuddannelsespolitik i Det Europaeiske Faellesskab (94/C 148/03)

Raadet for Den Europaeiske Union besluttede den 21. februar 1994 under henvisning til traktatens artikel 127 at anmode om Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennaevnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til OESU's Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspoergsmaal, som udpegede Herbert Nierhaus til ordfoerer. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. marts 1994.

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg vedtog paa sin 314. plenarforsamling den 23. marts 1994, enstemmigt foelgende udtalelse.

1. Generelle bemaerkninger

1.1. Kommissionens forslag (TEU, artikel 127) til Raadets afgoerelse om et handlingsprogram for gennemfoerelse af en erhvervsuddannelsespolitik i Det Europaeiske Faellesskab (LEONARDO-programmet) opfylder efter OESU's opfattelse i foerste omgang to formelle maal: For det foerste etableres der i forbindelse med SOKRATES-programmet og med udgangspunkt i artikel 126 og 127 i traktaten om Den Europaeiske Union et nyt programmaessigt sammenhaengende grundlag for EU's erhvervsuddannelsespolitik, og for det andet er forslaget en direkte viderefoerelse af de tidligere, stort set vellykkede enkeltprogrammer, saasom COMETT, EUROTECNET, FORCE, PETRA osv., idet det bygger paa disses resultater og fortsaetter med at forfoelge de deri fastlagte maal.

1.2. Det vil imidlertid i sidste instans vaere afgoerende for vurderingen og prioriteringen af Kommissionens forslag, om de indholdsmaessigt bidrager til udviklingen af et hoejt uddannelsesniveau (TEU, artikel 126) og et hoejt kvalifikationsniveau (TEU, artikel 127) i medlemslandene, saaledes at den harmoniske udvikling af EU som helhed fremmes.

1.3. I den forbindelse understreger Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, at det betragter artikel 127 i TEU som et paa alle maader baeredygtigt retsgrundlag for gennemfoerelsen af handlingsprogrammet.

1.4. OESU hilser ogsaa principielt Kommissionens initiativ velkomment, fordi:

- det giver anledning til en bred debat paa nationalt plan og paa faellesskabsplan om EU's nye ansvarsomraader inden for erhvervsuddannelse efter Maastricht,

- gennemskueligheden af enkeltprojekterne og disses indbyrdes sammenhaeng kan forbedres ved fremover at samle EU's grundlaeggende erhvervsuddannelsesaktiviteter i ét stort program.

1.5. Med fuld respekt for medlemslandenes ansvar for erhvervsuddannelsernes indhold og opbygning maa det vaere EU's vigtigste maal at sikre alle EU-borgere et hoejt uddannelsesniveau samt at forbedre uddannelseskvaliteten yderligere. Den enkeltes ret til en uddannelse, der svarer til hans eller hendes evner og motivation, og sikringen af medlemslandenes konkurrenceevne og dermed EU's oekonomiske velstand maa saaledes tillaegges lige stor betydning. I denne forbindelse kan EU navnlig bidrage med at fremme samarbejdet mellem medlemslandene med henblik paa at udvikle den europaeiske dimension.

1.6. Med hensyn til opnaaelsen af disse maal kan EU's konkrete aktioner kun vaere impulsgivende for uddannelsespolitikken i medlemslandene, som selv maa ivaerksaette de noedvendige aktiviteter.

1.6.1. OESU opfordrer derfor foerst og fremmest medlemslandene til, isaer i den nuvaerende fase med konjunkturmaessige og strukturelle problemer for oekonomien ledsaget af en katastrofal stigning i arbejdsloesheden, at investere i uddannelse og erhvervsuddannelse, da dette er en absolut noedvendig forudsaetning for paa mellemlang og lang sigt at sikre EU's oekonomiske konkurrenceevne paa verdensmarkedet og den politiske stabilitet i medlemslandene.

1.7. EU's handlings- og stoetteprogrammer kan kun faa varig virkning i medlemslandene, hvis det ikke udelukkende er kortsigtede budgetpolitiske hensyn og begraensninger, der ligger til grund for de nationale uddannelsespolitikker. Dette gaelder - ikke kun paa grund af de noedvendige tillaegsbevillinger - i saerlig grad det foreliggende handlingsprogram.

1.8. Arbejdsmarkedets parter har et ansvar paa erhvervsuddannelsesomraadet. De maa derfor under iagttagelse af de normale procedurer i de enkelte medlemslande i hoejere grad bidrage til udformningen af regeringernes noedvendige aktiviteter og dermed viderefoere den sociale dialog paa nationalt plan. Derudover maa arbejdsmarkedsparterne involveres i erhvervsuddannelsesindsatsen som initiativtagere til forskellige uddannelsestiltag.

1.9. OESU anser det desuden for noedvendigt at tilpasse stoettepolitikken inden for rammerne af den europaeiske socialfond til maalsaetningerne i unionstraktatens artikel 127, da man kun ved at traekke paa disse, sammenlignet med det foreliggende programs midler, betragtelige finansielle ressourcer, kan gennemfoere en effektiv erhvervsuddannelsespolitik.

1.10. Skoent OESU erkender, at programmidlerne paa 141 millioner ECU for 1995 udgoer en forbedring i forhold til det foregaaende program, opfordrer det til, at det foreslaaede budgetbeloeb revideres endnu en gang og forhoejes, hvilket navnlig er noedvendigt, hvis programmet skal udvides til at omfatte en stoerre maalgruppe.

1.11. OESU anmoder Kommissionen om generelt at soerge for, at dette program faar stillet lige saa store midler til raadighed som programmet for de almene og videregaaende uddannelser.

1.12. Endelig henstiller OESU, at baade struktur-, regional- og samhoerighedsfonden udnyttes ved gennemfoerelsen af handlingsprogrammet.

2. Saerlige bemaerkninger

2.1. Ved fastlaeggelse af en faelles maalsaetning for EU's erhvervsuddannelsespolitik (artikel 1) boer der fokuseres paa foelgende maal, som beskriver aktionsomraaderne for en EU-politik og angiver retningslinjerne for medlemslandenes erhvervsuddannelsespolitik med henblik paa opnaaelse af en sammenhaengende politik. OESU anser de to hovedmaal for en EU-omspaendende erhvervsuddannelsespolitik for at vaere lige vigtige:

- at alle unge, som oensker det, faar adgang til en kompetencegivende erhvervsmaessig grunduddannelse,

- at alle arbejdstagere gennem oprettelse af kvalitativt og kvantitativt sammenlignelige tilbud i alle EF-lande sikres retten til og mulighederne for at gaa i gang med efter- og videreuddannelser.

2.1.1. Som absolut forudsaetning for en livslang erhvervsmaessig uddannelse maa det tillige sikres, at der paa alle omraader skabes en jaevn overgang mellem den erhvervsmaessige grunduddannelse og videreuddannelserne.

2.1.2. I denne sammenhaeng goer OESU opmaerksom paa vigtigheden af, at der foregaar en effektiv erhvervsvejledning inden overgangen til erhvervsarbejde, blandt andet fordi:

- erhvervslivets kvalifikationsmaessige behov herved mest rationelt kan opfyldes,

- den medvirker til at undgaa, at den enkelte uddannelsessoegende fejlinvesterer i en bestemt erhvervsmaessig uddannelse,

- den ogsaa kan bidrage vaesentligt til en faglig videreuddannelse, som daekker det faktiske behov.

2.1.3. OESU mener, at der i den kompetencegivende erhvervsmaessige grunduddannelse i fremtiden maa laegges stoerre vaegt dels paa en bred erhvervsmaessig grundviden og dels paa en »europaeisk dimension«.

2.1.4. Til sidstnaevnte hoerer - blandt andet - ogsaa formidlingen af et tilstraekkeligt kendskab til andre EU-sprog. OESU konstaterer, at kendskabet til fremmedsprog kun er tematiseret under faellesskabsforanstaltningernes Omraade III. En tilstraekkelig beherskelse af et eller flere fremmedsprog er ogsaa overordentlig vigtig for kvaliteten af den erhvervsmaessige uddannelse. Da Kommissionens udkast til SOKRATES-programmet ikke synes at aabne mulighed for en styrkelse af fremmedsprogene i erhvervsuddannelserne, opfordrer OESU Kommissionen til, at det af LEONARDO-programmet udtrykkeligt fremgaar, at fremmedsprogene skal styrkes.

2.1.5. En anden grund til at skabe forbindelse mellem de to programmer er behovet for at fremme erhvervsuddannelseselementet paa de hoejere uddannelsesinstitutioner, som Kommissionen har placeret inden for det almene uddannelsesomraade.

2.1.6. Efter- og videreuddannelserne maa generelt udfylde foelgende funktioner med forskellig prioritering og vaegtning:

- viderefoerelse og uddybning af den faglige uddannelse og de individuelle faerdigheder efter afslutning af den grundlaeggende almene og erhvervsmaessige uddannelse, hvilket foerst og fremmest ogsaa styrker erhvervslivets konkurrenceevne,

- udfyldning af uddannelsesmaessige huller fra tidligere stadier (grunduddannelse, videregaaende uddannelse, erhvervsmaessig grunduddannelse),

- sikring af arbejdspladser og forbedring af karrieremulighederne gennem specialisering og tilpasning til aendrede kvalifikationskrav (f.eks. gennem teknologiske forandringer),

- omskoling inden for nye lovende beskaeftigelsesomraader,

- reintegration af arbejdsloese paa arbejdsmarkedet,

- reintegration i erhvervslivet af kvinder og maend under og efter en boernepasningsperiode,

- reintegration af arbejdstagere, som paa grund af sygdom har vaeret udelukket fra arbejdsmarkedet i laengere tid,

- forbedring af arbejdstagernes branchemaessige, vertikale og regionale mobilitet, hvilket ogsaa vil medfoere oeget ligestilling paa arbejdsmarkedet.

2.1.7. Disse maalsaetninger, som der er bred enighed om i alle EU-lande, kraever imidlertid en yderligere forbedring af grundvilkaarene i medlemslandene, som handlingsprogrammet kun kan stoette.

2.2. OESU anerkender og bifalder Kommissionens bestraebelser paa at fastlaegge klare definitioner (artikel 2), som i ikke uvaesentlig grad vil bidrage til at fremme forstaaelsen mellem uddannelseseksperter fra de forskellige nationale uddannelsessystemer.

2.3. Saadanne definitioner raekker ud over det foreliggende program, og paa grund af deres grundlaeggende karakter maa foelgende bemaerkes:

- begrebet »arbejdstager«, hvortil der findes et tilsvarende udtryk paa alle EU-sprog, og som er klart afgraenset, boer ikke udvides til ogsaa at omfatte »selvstaendige erhvervsdrivende«, da dette kan foere til begrebsforvirring. For saa vidt som selvstaendige ogsaa er omfattet af handlingsprogrammet, hvilket efter OESU's opfattelse klart fremgaar forskellige steder i dokumentet, boer disse af hensyn til tydeligheden naevnes separat,

- selvstaendige oekonomiske organisationer, som f.eks. handels- og industrikamre, er ikke uddannelsesinstitutioner. Ordlyden i artikel 2, litra f) boer saaledes vaere: »... udtrykket daekker endvidere de selvstaendige oekonomiske organisationers, fagforbundenes og brancheorganisationernes erhvervsuddannelsesinstitutioner og -arbejde ...«,

- den foreliggende definition af begrebet »aaben undervisning og fjernundervisning« daekker ikke den »traditionelle fjernundervisning«, som bestaar af en kombination af skriftligt arbejdsmateriale, en korrekturservice og eventuelt direkte undervisning. Dette forekommer forkert, isaer da EF-traktatens artikler ikke fastsaetter en saadan begraensning.

2.4. OESU goer i oevrigt opmaerksom paa, at visse dele af Bilag I og II boer omrokeres. Det gaelder f.eks. »uddannelsesophold og udvekslinger«, som boer placeres under omraade II, mens »kontraktpolitik« hoerer under omraade I.

2.5. Unionstraktatens artikel 126 og 127 bygger paa fuld respekt for medlemslandenes ansvar for erhvervsuddannelsernes indhold og opbygning og udelukker en harmonisering af medlemslandenes love og administrative bestemmelser gennem EU-foranstaltninger. Med henblik paa arbejdstagernes frie bevaegelighed i forbindelse med den oegede integration mellem medlemslandene vil det derfor i stigende grad blive noedvendigt at styrke udvekslingen af information og erfaringer vedroerende uddannelsessystemer og -tiltag, erhvervsvejledningsmuligheder samt vedroerende kvalifikationer og eksamensbeviser (Bilag I.5). Til den ende boer der ligeledes gennemfoeres en styrkelse af erfaringsudvekslingen inden for erhvervsuddannelsessystemerne, f.eks. gennem informationsbesoeg og udveksling af eksperter.

2.6. For at sikre at den frie bevaegelighed kan gennemfoeres i praksis, er det noedvendigt med stoerst mulig gennemsigtighed i kvalifikationssystemerne, saaledes at en arbejdstager eller en selvstaendig erhvervsdrivende, som oensker at arbejde i et andet EU-land, indholds- og niveaumaessigt kan dokumentere sine kvalifikationer over for potentielle arbejdsgivere i alle EU-lande. I denne sammenhaeng spiller CEDEFOP en afgoerende rolle for gennemfoerelsen af handlingsprogrammet, hvilket der boer tages hensyn til ved den forestaaende reorganisering af CEDEFOP.

2.7. En metode til opnaaelse af stoerre gennemsigtighed kunne vaere et europaeisk erhvervsuddannelsespas, som i standardiseret form beskriver de gennemfoerte grunduddannelser (adgangsbetingelser, organisationsform, varighed og indhold) samt erhvervserfaring og deltagelse i videreuddannelsesaktiviteter. OESU opfordrer til, at bestraebelserne paa at faa indfoert et saadant dokument styrkes i samraad med de kompetente nationale organer og med inddragelse af arbejdsmarkedets parter.

2.8. Endelig anser OESU det for saerlig vigtigt, at de foerste EU-initiativer paa erhvervsuddannelsesomraadet ledsages af en dialog mellem arbejdsmarkedets parter paa EU-plan og i de enkelte medlemslande (i henhold til artikel 2 og 6.4 i Kommissionens forslag). Genstanden for en saadan permanent dialog paa alle niveauer boer vaere de resultater, der er opnaaet i de enkelte gennemfoerelsesfaser af handlingsprogrammet.

2.9. OESU konstaterer derfor med saerlig stor tilfredshed, at repraesentanter for arbejdsmarkedets parter deltager i det i artikel 5 omtalte raadgivende udvalgs arbejde. Dette udvalg maa ud over sin raadgivende funktion ogsaa have mulighed for at influere paa foranstaltningernes udformning - herunder aflaeggelse af beretning (jf. ogsaa artikel 6, stk. 4). Arbejdsmarkedsparterne maa vaere repraesenteret paa lige fod med regeringerne, dvs. én arbejdsgiver- og én arbejdstagerrepraesentant pr. medlemsland (eventuelt efter samme moenster som andre kommissionsorganer, f.eks. Det Raadgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse). Paa grund af den centrale rolle, som arbejdsmarkedets parter spiller i forbindelse med fastlaeggelsen af en erhvervsuddannelsespolitik, forekommer det ikke rimeligt, at de kun deltager som observatoerer. De maa i stedet tilkendes stemmeret.

Bryssel, den 23. marts 1994.

Susanne TIEMANN

Formand for

Det oekonomiske og sociale Udvalg