Regionsudvalgets udtalelse om »Virkningerne for Unionens politikker af udvidelse med ansøgerlandene i Central- og Østeuropa (Konsekvensanalyse)« (98/C 64/07)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til sin beslutning af 11. juni 1997 om i henhold til artikel 198 C, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at afgive udtalelse om »Virkningerne for Unionens politikker af udvidelse med ansøgerlandene i Central- og Østeuropa (Konsekvensanalyse)« og henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 1 »Regionaludvikling, Økonomisk Udvikling, Finansielle Spørgsmål på Lokalt og Regionalt Plan«,

under henvisning til Underudvalg 1's forslag til Regionsudvalgets udtalelse af 12. september 1997 (CdR 280/97 rev.) (ordførere: Waltraud Klasnic og Betty Coffey),

og ud fra følgende betragtninger:

Kommissionen har fremlagt en delrapport til Det Europæiske Råd om de virkninger, som udvidelsen med de associerede lande i Central- og Østeuropa har for Den Europæiske Unions politikker (CSE(95) 605 af 5. december 1995);

Kommissionen har med afgørelse af 15. juli 1997 forelagt den definitive konsekvensanalyse i forbindelse med »Agenda 2000« - vol II -

på den 20. plenarforsamling den 19.-20. november 1997 (mødet den 20. november) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. I artikel A i traktaten om Den Europæiske Union hedder det, at målet er »en stadig snævrere Union mellem de europæiske folk«. I artikel O bliver det bekræftet, at »... enhver europæisk stat kan ansøge om at blive medlem af Unionen«.

1.2. Det Europæiske Råd i København fastslog allerede i juni 1993, at de associerede central- og østeuropæiske lande, som måtte ønske det, kan blive medlemmer af Unionen. Optagelsen vil kunne gennemføres fuldt ud, når et land er i stand til at opfylde de markedsøkonomiske og politiske forudsætninger for medlemskab.

1.3. For at blive medlem krævedes det, at:

- den stat, som søger om optagelse, skal have stabile institutioner, og at demokrati, et velfungerende retssystem, menneskerettigheder og mindretalsbeskyttelse skal være sikret,

- der skal være en velfungerende markedsøkonomi, der især gør det muligt at leve op til konkurrencevilkårene og markedskræfterne i EU,

- landet skal være i stand til at leve op til de krav, som medlemskabet medfører, også med hensyn til at fastholde de mål, som den politiske og Den Økonomiske og Monetære Union opstiller.

1.4. Det Europæiske Råd i Essen anmodede i december 1994 Kommissionen om at forelægge en dybtgående analyse af virkningerne af udvidelsen set i sammenhæng med Unionens nuværende politikker og videreudviklingen deraf.

1.5. Det Europæiske Råd i Madrid anmodede i december 1995 Kommissionen om at uddybe delrapportens redegørelse for udvidelsens konsekvenser, især for så vidt angår landbrugspolitikken og strukturpolitikkerne.

1.6. Kommissionen vedtog denne konsekvensanalyse den 15. juli 1997 som led i »Agenda 2000«, sammen med de ti udtalelser om ansøgerlandene og dokumenterne om de finansielle rammer og struktur- og landbrugspolitikkens fremtid. Vurderingen af konsekvenserne bygger på den arbejdshypotese, at udvidelsen omfatter alle 10 ansøgerlande, og at de nuværende politikker bliver videreført på de enkelte områder.

1.7. Denne udtalelse følger analysens opbygning:

1) Den eksterne dimension.

2) Samlede økonomiske virkninger.

3) Strukturpolitikker.

4) Landbrug.

5) Det indre marked og Den Økonomiske og Monetære Union.

6) Horisontale politikker.

7) Sektorpolitikker.

8) Retlige og indre anliggender.

2. Vurdering af analysen

2.1. Den eksterne dimension

2.1.1. Udvidelsen fører ikke blot til, at EU's areal og befolkning bliver større, den ændrer også EU's geopolitiske situation. Et udvidet EU vil udenrigspolitisk og sikkerhedspolitisk være betydelig mindre ensartet. Kommissionen har ret i, at »en konsekvent og effektiv fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, som omfatter en forbedret evne til forebyggende diplomati, vil være af afgørende betydning«.

2.1.2. Regionsudvalget håber, at udvidelsen vil have en positiv indvirkning på tredjelandes direkte investeringer i de kommende medlemslande, og forventer, at den vil resultere i en betydelig vækst i handelen mellem EU som helhed og resten af verden. Regionsudvalget mener dog, at visse regioner i ansøgerlandene og de nuværende medlemsstater vil få en uforholdsmæssig stor gevinst, og at muligheden for, at de økonomiske skævheder inden for og mellem medlemsstaterne derfor forværres, vil blive øget.

2.1.3. Regionsudvalget er enig med Kommissionen i, at en udvidelse med nye medlemmer med betydelige overgangs- og udviklingsproblemer ikke må begrænse Unionens åbenhed og ansvarlighed over for resten af verden og navnlig udviklingslandene.

2.1.4. Regionsudvalget understreger Kommissionens synspunkt, at udvidelsesprocessen bør åbne muligheder for at behandle og finde positive løsninger på problemer, der er vitale for den fælleseuropæiske sikkerhed. Regionsudvalget noterer også med tilfredshed, at Kommissionen anerkender det regionale samarbejdes centrale rolle i bestræbelserne på at opnå stabilitet, sikkerhed og integration i Europa.

2.1.5. Målet, nemlig at garantere fred og stabilitet i Europa, omfatter også et godt forhold til Rusland og SNG-landene. På grund af udvidelsen kommer disse lande nu tættere på, og det skal udnyttes til at skabe bedre forbindelser på en række områder: økonomi, trafikforhold, kultur m.m.

2.1.6. Regionsudvalget støtter kravet om at gøre størst mulig brug af partnerskabs- og samarbejdsaftalerne såvel som EU's handlingsplaner for Rusland og Ukraine. Regionsudvalget understreger vigtigheden af, at udvidelsen ikke må få negative økonomiske konsekvenser for de nabolande, som ikke bliver medlemmer. Dette gælder også for landene i Middelhavsområdet.

2.2. Samlede økonomiske virkninger

2.2.1. Et indre marked med op mod 500 millioner forbrugere, fælles konkurrenceregler og en fælles valuta vil styrke Unionens konkurrenceevne på globalt plan. Handelen med de østeuropæiske nabostater til tage til. Det må forventes, at intensiverede økonomiske relationer vil få en positiv virkning på levestandarden i ansøgerlandene og i det nuværende EU. Som tidligere erfaringer har vist, bringer udvidelsen med østlandene mere velstand for alle.

2.2.2. Udvidelsesprocessen vil dog også stille meget store tilpasningskrav til de forskellige sektorer og regioner. Man regner med, at den øgede konkurrence vil udsætte dele af industrien i de nye medlemslande for et meget stærkt pres, og det gælder også for de små og mellemstore virksomheder (SMV). Derudover belastes arbejdsmarkedet yderligere p.g.a. strukturtilpasninger inden for landbruget, fiskeriet, tjenesteydelsessektoren og den audiovisuelle sektor. Regionsudvalget glæder sig over, at Kommissionen er opmærksom på problemerne for arbejdsmarkedet.

2.2.3. Følgende problemer er blandt de største udfordringer i forbindelse med udvidelsen med de central- og østeuropæiske lande:

- ansøgerlandenes lave per capitaindkomst,

- deres økonomiers alvorlige slagside mod landbrug og såkaldte følsomme sektorer,

- utilstrækkelige transport-, telekommunikations- og energiinfrastrukturer og -net,

- ansøgerlandenes svage administrative kapacitet,

- den høje arbejdsløshed i hele EU.

2.2.4. Konsekvensanalysen går ud fra, at den øgede konkurrence på arbejdsmarkedet vil føre til en moderat lønudvikling i Vesteuropa og dermed bidrage til at skabe nye arbejdspladser. Regionsudvalget gør dog opmærksom på, at den øgede konkurrence på arbejdsmarkedet vil føre til en skærpet konkurrencesituation for de arbejdstagere i Vesteuropa, som er ukvalificerede og vanskelige at integrere.

2.2.5. Regionsudvalget tilslutter sig det synspunkt, at de sektorer, der i forvejen er ramt af økonomisk nedgang, skal have særlig offentlig støtte for at afhjælpe de regionale og sociale problemer. Regionsudvalget lægger dog stor vægt på, at det også skal gælde for regionerne i det nuværende EU. Især EU-regioner, der grænser op til ansøgerlandene, rammes i stigende grad og i flere henseender af det stigende pres på arbejdsmarkedet og den fri bevægelighed for tjenesteydelser samt af det forhold, at små og mellemstore virksomheder flytter til andre områder.

2.2.6. Sammenligningen mellem de nuværende bekymringer om en tilstrømning af arbejdskraft og situationen i forbindelse med udvidelsen med Grækenland, Spanien og Portugal forekommer ikke relevant, da de to situationer ikke er parallelle. Der er således en stor og reel mulighed for, at arbejdstagere fra Central- og Østeuropa vil flytte til andre medlemsstater, og Regionsudvalget opfordrer Kommissionen til at træffe forholdsregler for at reducere de negative konsekvenser af dette, både i de nuværende 15 medlemsstater og i ansøgerlandene.

2.2.7. En styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed bliver en særlig udfordring. Der vil opstå særlige problemer i regioner, der er stærkt præget af landbrug, og i industrisektorer, der ikke er konkurrencedygtige. Regionsudvalget understreger, at det ser positivt på kravet om, at ansøgerlandene skal udarbejde nationale udviklingsstrategier for at skabe bedre balance mellem regionerne, og understreger samtidig, at det er nødvendigt, at strukturpolitikken videreføres i de svagest stillede regioner i de nuværende medlemsstater.

2.2.8. Analysen henviser til en ny »beliggenhedsteori«, som argumenterer for, at afskaffelsen af handelshindringer kan resultere i, at industrielle centre på grund af stordriftsfordele koncentreres i de perifere regioner, når den forbedrede adgang til nye markeder kombineres med konkurrencemæssige fordele som f.eks. lavere lønninger. Som analysen også ganske rigtigt anfører, er der en fare for, at de pågældende industrier flytter fra de nuværende medlemslande til regioner i de nye medlemslande.

Regionsudvalget tager kraftigt afstand fra en sådan udflytterstrategi, der allerede praktiseres i Vesteuropa, og opfordrer Kommissionen til at træffe foranstaltninger inden for rammerne af dens nuværende beføjelser, for at forhindre, at et sådant misbrug af EU's midler finder sted. Disse problemer, der især opstår i forbindelse med dumping på det sociale og miljømæssige område, vedrører også de små og mellemstore virksomheder, der flytter til grænseområderne.

2.2.9. Eftersom de nye medlemsstater overtager EU's regelværk, og overgangsordningerne er tidsbegrænsede, skulle de nye medlemsstater hurtigt kunne tilpasse sig. Denne tilpasningsproces bør indledes eller fortsættes allerede inden tiltrædelsen. Regionsudvalget ser meget positivt på, at Kommissionen i denne sammenhæng anser det for nødvendigt at styrke både den nationale, den lokale og den regionale indflydelse på politikken.

2.3. Strukturpolitik

2.3.1. På grund af deres vanskelige økonomiske og sociale situation er det forståeligt, at ansøgerlandene bliver regnet som områder, der er berettigede til mål nr. 1-støtte. Bruttonationalproduktet per capita i ansøgerlandene er ca. 32 % af gennemsnittet for EU-landene. Dermed er der et meget stort spring til de fire svageste af de nuværende EU-lande, hvis bruttonationalprodukt er omring 74 % af gennemsnittet. De strukturforanstaltninger, som skal gennemføres for at mindske afstanden og reducere de regionale og sociale forskelle inden for de enkelte nye medlemslande, kræver intensive forberedelser allerede på nuværende tidspunkt.

2.3.2. For så vidt angår de stigende interne regionale og sociale forskelle opregner konsekvensanalysen tre aktionsområder:

- det regionale og lokale niveau: de interne forskelle skal reduceres,

- det nationale niveau: de nationale mål nr. 1-programmer skal udarbejdes, og de vigtigste økonomiske mål skal defineres,

- det transnationale niveau: der skal udarbejdes et fælles koncept, især for udvikling af infrastrukturen.

2.3.3. Regionsudvalget ser meget positivt på, at der bliver lagt vægt på at formindske de regionale og sociale forskelle i disse lande. Regionsudvalget understreger i denne sammenhæng, at det er nødvendigt at give de regionale og lokale myndigheder kapacitet og ressourcer, så de kan engagere sig aktivt i denne proces.

2.3.4. Regionsudvalget ser også positivt på Kommissionens krav om, at der i løbet af de næste år - endnu inden landenes optagelse - skal udarbejdes og gennemføres foranstaltninger, som vil gøre det muligt at indføre fællesskabsretten på en sådan måde, at uoverensstemmelser mellem nationale og EU-instrumenter undgås.

2.3.5. Regionsudvalget giver udtryk for sin fulde støtte til det synspunkt, at det drejer sig om at give myndighederne i ansøgerlandene de nødvendige instrumenter til at indføre den relevante gældende fællesskabsret for så vidt angår strukturpolitikken. Inden for rammerne af den integrerede fremgangsmåde for tilbagestående regioner skal strukturpolitikken udarbejdes af regionerne selv og ikke påtvinges ovenfra. Regionsudvalget ønsker at understrege, således som det har gjort det i mange andre udtalelser, at lokale og regionale myndigheder bør inddrages i udviklingen af alle aspekter af EU's strukturpolitik lige fra udformningen af foranstaltninger og gennemførelsen af programmer til tilsyn med finansieringen og evalueringen af virkningerne.

2.3.6. Regionsudvalget understreger endvidere, at udvidelsesprocessen vil kræve ikke blot mere fantasifulde politiske svar på forskellige problemer, men også, at der etableres mere effektive forvaltningsstrukturer med henblik på gennemførelsen og overvågningen af strukturfondsprojekter.

2.3.7. Forandringer i centraladministrationen hos ansøgerlandene opfattes principielt som noget positivt, og i den sammenhæng ville en styrkelse af de lokale og regionale myndigheder være ønskelig. Regionsudvalget kan i denne sammenhæng yde en stor hjælp og gennem udveksling af erfaringer videregive det nødvendige kendskab til strukturpolitikken til det regionale og lokale niveau i de pågældende nye medlemslande. I denne sammenhæng henvises til det velfungerende samarbejde inden for rammerne af ARGE Alpen Adria eller andre grænseoverskridende samarbejdsprojekter. Hvis PACTE-programmet blev gjort tilgængeligt for ansøgerlandene, ville det også kunne fungere som et værdifuldt instrument til finansiering af rådgivnings- og udvekslingsprojekter mellem lokale og regionale myndigheder.

2.3.8. Regionsudvalget ser meget positivt på, at støtteforanstaltningerne i forbindelse med den integrerede fremgangsmåde stadigvæk skal fortsættes i mindre gunstigt stillede regioner og i regioner med strukturelle problemer i de nuværende medlemsstater. Det skal klart understreges, at der skal træffes forholdsregler for at undgå, at de mindre udviklede og infrastruktursvage regioner i det nuværende EU får tilpasningsvanskeligheder.

2.3.9. De i konsekvensanalysen omtalte overgangsordninger for regioner, som på grund af en forbedret økonomisk situation falder uden for de opstillede kriterier, skal under alle omstændigheder specificeres nærmere. Det samme princip bør også gælde for områder, der mister deres status som mål 2-områder.

2.3.10. Regionsudvalget tager til efterretning, at det ikke var muligt af udpege og afgrænse de sektorer i det nuværende EU, som i særlig grad bliver negativt berørt af udvidelsen. Regionsudvalget opfordrer dog Kommissionen til at tage initiativer i forbindelse med blandt andet struktur- og konkurrencepolitikken for at formindske de tilpasningsproblemer, som udvidelsen vil medføre for de nuværende medlemslande.

2.3.11. I denne sammenhæng skal der også henvises til, at Kommissionens ønske om at koncentrere støtten inden for rammerne af de nationale konkurrencevilkår kan føre til betydelige problemer. Hvis man tager højde for kravet om overensstemmelse mellem de områder, som er anført i artikel 92, stk. 3, litra a), og artikel 92, stk. 3, litra c), i EU-traktaten, og strukturfondenes område, er der tale om en forringelse for de regioner, der gennemgår strukturelle forandringsprocesser, både med hensyn til EU's aktiviteter og med hensyn til lovligheden af national støtte. Regionsudvalget opfordrer i betragtning af de påpegede problemer Kommissionen til at give medlemsstaterne et stort spillerum til at kunne føre en selvstændig regionalpolitik, både på nationalt og regionalt niveau.

2.3.12. Kommissionen regner med følgende faser i tilpasningsprocessen:

- Tidsrummet før tiltrædelsen, der dækkes af de aktuelle finansielle overslag (1997-1999).

- Fra år 2000 til tidspunktet for tiltrædelsen: Forberedelse af forvaltningen af de fremtidige programmer.

- Efter tiltrædelsen: Støtte fra strukturfondene under hensyntagen til den gældende planlægningsperiode i EU. I overgangsperioden fra tiltrædelsen indtil næste planlægningsperiode for strukturfondene vil de nye medlemsstater i fuldt omfang kunne modtage støtte fra struktur- og samhørighedsfondene på grundlag af de respektive berettigelseskriterier og i overensstemmelse med de allerede fastlagte prioriteter og resultaterne fra de tidligere perioder.

2.3.13. Regionsudvalget er grundlæggende enig i denne fremgangsmåde, men sætter alligevel spørgsmålstegn ved, om Kommissionen ved hjælp af større effektivitet og mere kontrol faktisk vil kunne videreføre EU's regionalpolitik med et loft over samhørighedsindsatsen på 0,46 % af bruttonationalproduktet i EU, uden at skulle foretage nedskæringer i den nuværende strukturpolitik i 15 medlemslande. Konsekvensanalysen synes på dette punkt at være selvmodsigende, og Kommissionen opfordres til at følge sine overvejelser op med konkrete tal og beregninger.

2.4. Landbrug

2.4.1. I ansøgerlandene er en meget stor del af arbejdsstyrken beskæftiget i landbruget - i gennemsnit 22 % - og landbrugsarealet er meget stort, for tiden 60 mio. hektar. De nødvendige strukturændringer vil frisætte et meget stort potentiale af arbejdskraft. Efter de politiske omvæltninger i Østeuropa er produktionen gået kraftigt tilbage. De fleste af ansøgerlandene er i løbet af de sidste år blevet nettoimportører af landbrugsprodukter og fødevarer. Det er sket i kombination med en faldende efterspørgsel, da forbrugersubsidierne blev afskaffet, og den relative indkomst faldt.

2.4.2. Hvis strukturreformerne videreføres og en række rammebetingelser tilvejebringes, som f.eks. regler for ejendomsret og et velfungerende marked for fast ejendom, så forekommer det i princippet muligt, at landbruget kan blive rentabelt. Det er bemærkelsesværdigt, at i tilfælde af eksport stiger priserne, der ab landmand ligger på 40-80 % af niveauet i EU, i mange sektorer til næsten det dobbelte, inden varerne når frem til grænsen; årsagen er manglende effektivitet.

2.4.3. Regionsudvalget accepterer, at det alene af økonomiske årsager ikke vil kunne lade sig gøre at integrere ansøgerlandene i den nuværende fælles landbrugspolitik. Hvis man gjorde det alligevel, ville fødevarepriserne i ansøgerlandene stige så meget, at landbrugsproduktionen på den ene side ville blive meget større, og på den anden side ville efterspørgselen på hjemmemarkedet falde yderligere på grund af husholdningernes forringede købekraft. Desuden skal EU's overproduktion på landbrugsområdet ophøre. Man skal endvidere være opmærksom på, at en pludselig stigning i landmændenes indkomst, uden at det samme var tilfældet i andre befolkningsgrupper, kunne føre til sociale spændinger i de pågældende lande. I de kommende tiltrædelsesforhandlinger skal vilkårene for overgangsperioden selvfølgelig fastlægges nærmere, således at man kan finde frem til en passende balance mellem behovet for at finansiere strukturreformer i ansøgerlandenes landbrug og niveauet for direkte støtte til landbrugerne.

2.4.4. Regionsudvalget tager nyorienteringen af den fælles landbrugspolitik med mindre vægt på prisstøtte og mere på vægt udvikling af landdistrikterne og miljøpolitik til efterretning. Gennem reduktion af prisforskellene og støtte til strukturreformer vil en sådan nyorientering af den fælles landbrugspolitik imødekomme ansøgerlandenes behov. Disse lande har et stort behov for programmer, der kan forbedre strukturerne i landbruget og dets aftagersektorer, hvor der stadig findes strukturproblemer. Kommissionens forslag om i en overgangsperiode ikke at anvende direkte udbetalinger til landmændene, men derimod at yde en betydelig støtte til strukturreformerne og udviklingen af landdistrikterne, virker hensigtsmæssigt, og Regionsudvalget støtter det ubetinget.

2.4.5. Regionsudvalget tager de særlige problemer for landbruget i ansøgerlandene til efterretning og kræver, at Kommissionen tager hensyn til de arbejdsmarkedspolitiske konsekvenser for hele Europa.

2.4.6. I forbindelse med landbruget gør Regionsudvalget ud over strukturproblemerne også særlig opmærksom på problemerne i forbindelse med forbrugerbeskyttelse. Regionsudvalget støtter fuldt ud kravet om indførelse af en kontrol- og inspektionsinfrastruktur i de nye medlemslande, såvel som en tilnærmelse af lovgivningen om dyrs og planters sundhed og reglerne for dyrefoder, inden der indføres fri bevægelighed for landbrugsprodukter uden grænsekontrol. Etableringen af disse strukturer må prioriteres højt i før-tiltrædelsesfasen. Når man tager højde for den fri bevægelighed for varer i det indre marked, ville sygdomme hos dyr ikke blot blive spredt meget hurtigt, men i sidste instans ville det være til fare for forbrugerne i hele Europa. De normer for oprindelses- og kvalitetsmærkning, som gælder i det nuværende EU, skal være indført i de nye medlemslande allerede inden optagelsen.

2.4.7. Regionsudvalget tager ansøgerlandenes indsats for at leve op til EU's landbrugslovgivning til efterretning.

2.5. Det indre marked og Den Økonomiske og Monetære Union

2.5.1. For at realisere den fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital er det nødvendigt, at EU's regler for sundhed, sikkerhed, miljø- og forbrugerbeskyttelse bliver gennemført effektivt. I denne sammenhæng er det af afgørende betydning, at man fastsætter og samordner mekanismer for certificering og overvågning, og at man udarbejder bestemmelser for overensstemmelsesvurdering, produktansvar og generel produktsikkerhed.

2.5.2. Indførelsen af fælles minimumsnormer og -standarder vil kræve en betydelig administrativ og finansiel indsats. Det er af afgørende betydning at tage hensyn til Kommissionens advarsel om de alvorlige problemer, en mangelfuld gennemførelse kan få for den offentlige sundhed, forbrugerne eller miljøet. Forbrugernes tillid i hele Europa ville blive undergravet.

2.5.3. I forbindelse med den fri bevægelighed for kapital indholder EU-traktaten i det mindste delvist forebyggende foranstaltninger, som f.eks. betalingsbalancestøtte og foreløbige sikkerhedsforanstaltninger. Disse bestemmelser bør kunne yde de nye medlemmer tilstrækkelig støtte uden at påvirke det indre markeds samlede funktion.

2.5.4. Regionsudvalget tager til efterretning, at det er særlig vanskeligt at vurdere udvidelsens betydning for den fri bevægelighed for tjenesteydelser. Spørgsmål vedrørende transport, energi og telekommunikation behandles i senere afsnit. Regionsudvalget støtter det synspunkt, at de kompetente tilsynsmyndigheder under alle omstændigheder skal erhverve de kvalifikationer og den kapacitet, der er nødvendig for at gennemføre den relevante fællesskabslovgivning fuldt ud.

2.5.5. Konsekvensanalysen fastslår i forbindelse med arbejdskraftens fri bevægelighed, at migrationsstrømme snarere påvirkes af økonomiske forhold og udsigter end af retten til fri bevægelighed. Det fastholdes, at foranstaltninger til afhjælpning af tilpasningsproblemerne selvfølgelig vil være nødvendige for at sikre, at retten til fri bevægelighed ikke bliver sat under pres. I denne sammenhæng skal det igen påpeges, at konsekvensanalysen er selvmodsigende for så vidt angår henholdsvis strukturpolitikken og landbrugspolitikken.

2.5.6. Regionsudvalget understreger endnu en gang, at der inden for rammerne af EU's regionalpolitik skal træffes tilsvarende foranstaltninger for de nuværende EU-lande. Regionsudvalget kræver, at man skal gøre alt for at skabe så mange arbejdspladser som muligt i de nye medlemslande for at forhindre migrationsstrømme. For at aflaste arbejdsmarkederne i de nuværende EU-lande skal optagelsesforhandlingerne fastsætte passende frister for overgangsordningerne.

2.5.7. Konkurrencepolitikken som sådan vil formodentlig ikke blive synderlig påvirket af udvidelsen. Dog synes gennemførelsen af de allerede vedtagne konkurrenceregler og en tilnærmelse til »konkurrencekulturen« at være problematisk.

2.5.8. Regionsudvalget tilslutter sig Kommissionens synspunkt, at det indre markeds funktionsdygtighed i høj grad afhænger af en effektiv kontrol og beskyttelse ved de ydre grænser. Som tidligere nævnt er det nødvendigt at gennemføre kontrol med planter og dyrs sundhed, og det gælder særligt i forbindelse med import fra tredjelande. Regionsudvalget tilslutter sig helt og holdent, at det er en nødvendig forudsætning for tiltrædelsen, at ansøgerlandene er i stand til at gennemføre denne beskyttelse og kontrol på optagelsestidspunktet.

2.5.9. Regionsudvalget tager til efterretning, at ansøgerlandene sandsynligvis ikke vil kunne deltage i Den Økonomiske og Monetære Union lige efter deres tiltrædelse. Det er en selvfølge, at den eksisterende EU-lovgivning også skal gælde på dette punkt og videreudvikles, og Regionsudvalget håber, at det vil lykkes ansøgerlandene at få en tilstrækkelig stabil økonomisk situation til at kunne deltage fuldt ud i den fælles valuta inden for en overskuelig årrække efter tiltrædelsen.

2.6. Horisontale politikker

2.6.1. Regionsudvalget tager med beklagelse til efterretning, at gennemførelsen af EU's sociallovgivning vil blive meget vanskelig, eftersom levestandarden for en stor del af borgerne i ansøgerlandene ligger på et niveau langt under EU-gennemsnittet. Også her fastlår Kommissionen, at gennemførelsen af den eksisterende EU-lovgivning kræver en betragtelig økonomisk og administrativ indsats. Kommissionen mener desuden, »at en for langsom eller utilstrækkelig gennemførelse kan undergrave fællesskabsrettens enhedskarakter«.

2.6.2. Regionsudvalget er enig med Kommissionen i, at langsigtede udviklingsstrategier, der bygger på konkurrencefordele i form af lavere sundheds- og sikkerhedsstandarder, er uacceptable. I denne sammenhæng henviser Regionsudvalget endnu en gang til problematikken om industriforetagenders udflytning, og opfordrer Kommissionen og Rådet til at iværksætte passende foranstaltninger til inden for rammerne af deres nuværende beføjelser for at forhindre, at et sådant misbrug af EU's økonomiske støtteordninger finder sted.

2.6.3. I forbindelse med miljøpolitikken fastholdes det, at der kræves en betydelig indsats, eftersom ansøgerlandene generelt har mere presserende miljøproblemer end de 15 nuværende medlemslande. Enkelte af disse problemer forsøges allerede nu løst med bistand fra EU og andre internationale organer. I denne sammenhæng er områderne vand, luft og energi af afgørende betydning. Gennemførelsen af EU's regler og normer er på trods af de enorme omkostninger uomgængelig, da resultatet ellers kunne blive forstyrrelser på det indre marked og måske protektionistiske reaktioner.

2.6.4. Regionsudvalget opfordrer på grund af nødvendigheden af en acceptabel livskvalitet for alle borgere i Unionen til at intensivere bestræbelserne på at gennemføre miljønormerne. Regionsudvalget bekræfter, at investeringer med det formål at gennemføre den nuværende EU-lovgivning skal være et af de mål, der prioriteres højest i forbindelse med den udvidede før-tiltrædelsesstrategi. Alle ansøgerlandene bør allerede før tiltrædelsen udarbejde langsigtede nationale strategier i samarbejde med EU.

2.6.5. På området videnskab og forskning findes der et betydeligt potentiale i ansøgerlandene. Regionsudvalget tager muligheden for eventuelt at foretage en ny prioritering af fællesskabsprogrammerne til efterretning.

2.6.6. Konsekvensanalysen mener, at den kulturelle dimension er et centralt element ved udvidelsen. Regionsudvalget ser positivt på, at de nye medlemslande deltager i Fællesskabets aktiviteter vedrørende kultur, uddannelse og erhvervsuddannelse.

2.6.7. Regionsudvalget erkender, at der vil blive større problemer med at koordinere politikkerne i det udvidede EU. Det er imidlertid et vigtigt emne: i forbindelse med bekæmpelsen af narkotikamisbrug og narkotikahandel berører Agenda 2000 en række forskellige politikker.

2.7. Sektorpolitikker

2.7.1. Angående transport henvises der i forbindelse med det indre marked til nødvendigheden af en harmonisering af konkurrencevilkårene, men også til udviklingen af infrastrukturprojekter inden for rammerne af de transeuropæiske net. Regionsudvalget tager med beklagelse til efterretning, at udviklingen i transporten går i retning af vejtransport på bekostning af andre transportformer. Denne udvikling står i skarp kontrast til EU's transportpolitik.

2.7.2. Det erkendes, at der er et stort behov for udvikling og forbedring af transportinfrastrukturen. Inden for alle transportområder er store investeringer påkrævet. Ifølge konsekvensanalysen kan udvidelsen i transportsektoren i både ansøgerlandene og de nuværende medlemslande føre til tilpasningsproblemer. Det kunne føre til, at regioner med megen transittrafik lægger et politisk pres på EU's transportsektor.

2.7.3. Regionsudvalget opfordrer principielt Kommissionen til at tage hensyn til behovene i de nuværende medlemslandes regioner, når de planlægger foranstaltninger for at knytte ansøgerlandene til de transeuropæiske net. En udvikling af transportsektoren, hvor man ikke inddrager regionerne i det nuværende EU, ville føre til en gentagelse af tidligere fejl i transportpolitikken. I øvrigt er det strengt nødvendigt at koordinere de transportpolitiske tiltag med strukturpolitiske overvejelser.

2.7.4. Også i forbindelse med energi vil omfattende investeringer til modernisering og tilpasning være nødvendige for at gennemføre den eksisterende EU-lovgivning. EU's energipolitik må tage realiteterne i den udvidede Union i betragtning, som f.eks. den øgede afhængighed af Rusland eller de økonomiske og sociale følger af omstruktureringen af minedriften i ansøgerlandene. Med hensyn til nuklear sikkerhed lægger Regionsudvalget stor vægt på, at sikkerhedsniveauet skal hæves. Kommissionen har allerede meddelt, at anvendelsen af alternativ energi skal forstærkes, især vedrørende landbrugets muligheder for at udnytte energien fra biomasse.

2.7.5. Industrien i ansøgerlandene udmærker sig ved lave arbejdskraftomkostninger og et højt fagligt kvalifikationsniveau i forskellige sektorer som stål, keramik, glas, cement eller mekanisk produktion. Blandt de centrale problemer er overkapacitet i visse sektorer, samt lav produktivitet og forurenende varer af dårlig kvalitet. Bl.a. privatisering, investeringer, virksomhedsudvikling, produktivitet og jobskabelse prioriteres højt i ansøgerlandene.

2.7.6. På området telekommunikation ligger ansøgerlandene betydeligt under EU-standarden, og det er nødvendigt at foretage enorme investeringer for at gennemføre en modernisering. Der er dog ikke principielle problemer i forbindelse med integreringen, og de fleste ansøgerlande bør kunne gennemføre den eksisterende EU-lovgivning allerede i perioden 2000-2003.

2.7.7. Politikken i forbindelse med de små og mellemstore virksomheder er kendetegnet ved en høj grad af subsidiaritet, hvilket konsekvensanalysen også gør opmærksom på. Den enorme betydning, de små og mellemstore virksomheder har for de nationale økonomier, vil også komme til at fremgå tydeligt i ansøgerlandene. På grund af medlemskabet vil de små og mellemstore virksomheder blive sat under et betydeligt økonomisk pres, eftersom de vil blive udsat for international konkurrence. Regionsudvalget er enig med Kommissionen i, at man både før og efter tiltrædelsen skal koncentrere sig om at hjælpe de små og mellemstore virksomheder i ansøgerlandene.

2.7.8. På det audiovisuelle område forventes det, at adgangen til et større marked vil være en fordel. Regionsudvalget tager det med tilfredshed til efterretning.

2.7.9. Fiskeriet i ansøgerlandene vil ikke skabe alvorlige problemer for EU's fiskeripolitik. EU's samlede fiskeressourcer vil ikke blive øget væsentligt på grund af udvidelsen. Fiskeindustrien i ansøgerlandene er på grund af overkapacitet og forældede fiskefartøjer i alvorlig krise og skal under alle omstændigheder omstruktureres, hvilket ifølge konsekvensanalysen vil give anledning til betydelige sociale problemer. Regionsudvalget henviser i denne sammenhæng endnu en gang til de dermed forbundne problemer for arbejdsmarkedet.

2.8. Retlige og indre anliggender

2.8.1. Regionsudvalget er enig i den vurdering, at udvidelsen af Den Europæiske Union er en udfordring og samtidig en chance for i fællesskab at løse grænseoverskridende problemer i forbindelse med asyl- og indvandringspolitik, bekæmpelse af international organiseret kriminalitet og samarbejde mellem politi, told og retsvæsen i de nuværende EU-lande og i de central- og østeuropæiske lande. Det er i fælles interesse, at foranstaltningerne i forbindelse med retlige og indre anliggender bliver gennemført i overensstemmelse med de fælles, høje standarder, der kendetegner en demokratisk retsstat.

2.8.2. Regionsudvalget opfordrer Kommissionen og Ministerrådet til at iværksætte alle nødvendige foranstaltninger for at sikre en så høj grad af sikkerhed for borgerne i EU som mulig, og til at tilvejebringe entydige retsregler for eventuelle flygtninge og asylansøgere.

2.8.3. Regionsudvalget understreger også behovet for at arbejde for, at EU's nye grænser ikke får negativ betydning for udarbejdelsen af nye strategier til bekæmpelse af narkotikahandel.

3. Konklusioner

3.1. Regionsudvalget accepterer, at EU's politik må ændres og udvikles uanset udvidelsen. Det erkender dog også, at udvidelsen vil udgøre en betydelig politisk udfordring og vil lægge et betydeligt pres på det til rådighed stående budget, især til struktur- og landbrugspolitikken, og kræver, at der skal gennemføres mere dybtgående indre reformer for at gøre beslutningsprocessen mere effektiv.

3.2. Regionsudvalget er enig med Kommissionen i, at udvidelsen er en enorm politisk udfordring, men også en chance for Europa. Udvidelsen er en investering i fred, stabilitet og velstand for Europas borgere. Udvidelsen af det indre marked og de enorme menneskelige og naturlige ressourcer i ansøgerlandene udgør en betydningsfuld generel berigelse. Europas stilling i international sammenhæng vil blive væsentligt styrket.

3.3. Regionsudvalget bekræfter, at hvert af ansøgerlandene har specifikke regionale udviklingsproblemer og rummer forskelle, der nødvendiggør en stor, fælles indsats vedrørende strukturpolitikken. Regionsudvalget støtter derfor det synspunkt, at regionalpolitikken og det tværregionale samarbejde i ansøgerlandene vil få en enorm betydning, eftersom det er en af de mest synlige og håndgribelige fordele ved EU-medlemskabet.

3.4. Regionsudvalget understreger, at det grundlæggende princip for tiltrædelsen må være, at ansøgerlandene overtager hele EU's regelsæt. Med henblik herpå er en trinvis før-tiltrædelsesstrategi for ansøgerlandene den eneste realistiske løsning. Ansøgerlandenes forberedelser må derfor støttes af en omfattende før-tiltrædelsesstrategi, der skal indledes så tidligt som muligt, og som skal behandle alle politikområder. Regionsudvalget understreger den direkte forbindelse mellem forberedelse i før-tiltrædelsesfasen og omfanget af udvidelsens konsekvenser for EU's politik efter de nye medlemmers tiltrædelse.

3.5. På grundlag af erfaringerne fra det nuværende EU med 15 medlemmer opfordrer Regionsudvalget Kommissionen til at være opmærksom på de regionale og lokale myndigheders store betydning, når den skal iværksætte støtteforanstaltninger. De spiller en central rolle i forbindelse med såvel løsningen af sociale problemer som udarbejdelsen af regionale udviklingskoncepter, gennemførelsen af strukturpolitikken og hjælpen til små og mellemstore virksomheder.

3.6. Regionsudvalget ønsker også at blive hørt om andre konsekvenser af udvidelsen og tiltrædelsen, efterhånden som udviklingen skrider frem, og det vil for sit vedkommende støtte alle lokale og regionale myndigheder i de pågældende lande og gøre tilpasningsprocessen lettere gennem udveksling af erfaringer.

3.7. Regionsudvalget må også advare mod faren ved at sprede midlerne for meget. Imidlertid kunne en overdreven fokusering af EU's politikker på udvidelsen indebære en risiko for at bortlede EU's politikker fra højt prioriterede områder som miljøet og F& U.

3.8. Regionsudvalget tilslutter sig, at Kommissionen med rette lader det så åbent, hvordan fordelene og omkostningerne i forbindelse med udvidelsen skal fordeles mellem de enkelte regioner. Ansøgerlandene vil under alle omstændigheder blive udsat for en enorm økonomisk belastning på grund af de betydelige strukturtilpasninger.

3.9. Regionsudvalget ser positivt på, at Kommissionen klart har givet udtryk for, at samhørigheds- og strukturfondenes nuværende støtteforanstaltninger under mål nr. 1 skal bevares. Regionsudvalget kræver udtrykkeligt, at udvidelsen under ingen omstændigheder må skade de nuværende medlemslandes mindre udviklede regioner eller regioner, der gennemgår strukturelle ændringer.

3.10. Regionsudvalget henviser desuden til, at der som nævnt i konsekvensanalysen kan opstå sociale spændinger og økonomiske problemer i de nuværende medlemslande, fordi arbejdskraften og virksomhederne i deres umiddelbare nærhed er mere mobile. Regionsudvalget opfordrer derfor Kommissionen til at iværksætte de skitserede modforholdsregler, så de gælder senest fra de nye medlemslandes tiltrædelse.

3.11. Den høje arbejdsløshed i hele Europa gør det nødvendigt at finde frem til en fælles fremgangsmåde. Regionsudvalget gør sig derfor til talsmand for, at der på den ene side skal træffes foranstaltninger for at sikre vedvarende beskæftigelsesmuligheder på europæisk niveau, men på den anden side skal de enkelte landes handlefrihed i forbindelse med konkurrencepolitikken ubetinget bevares.

3.12. En hurtig gennemførelse af EU's kvalitetsstandarder og miljønormer og en tilnærmelse af bestemmelserne for dyre- og plantesundhed er på trods af de enorme omkostninger uomgængelig, da det ellers kunne skade det indre marked og måske føre til protektionistiske reaktioner. Regionsudvalget kræver, at der for at beskytte forbrugerne skal indføres en velfungerende kontrol- og inspektionsinfrastruktur i ansøgerlandene.

3.13. Regionsudvalget understreger udtrykkeligt sin positive holdning til udvidelsen med ansøgerlandene. Dette må dog ikke bringe den europæiske integrations nuværende niveau for så vidt angår det indre marked og andre fællesskabspolitikker i fare.

Bruxelles, den 20. november 1997.

Pasqual MARAGALL i MIRA

Formand for Regionsudvalget