•Ct * KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 25.11.1997 
KOM(97) 610 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
TIL EUROPA-PARLAMENTET 
RÅDET 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG 
REGIONSUDVALGET 
OM KOORDINERINGEN AF AKTIVITETERNE TIL FORDEL 
FOR SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER (SMV) 
OG HÅNDVÆRKSFAGENE 
1997 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
RESUME 5 
INDLEDNING 9 
Formålet med og omfanget af koordineringen 10 
Rapportens opbygning 10 
En fælles definition af SMV 11 
Et bedre kendskab til SMV'erne 11 
KAPITEL I.FORBEDRING AF SMV'ERNES RAMME-BETINGELSER 13 
1. Administrativ forenkling og forbedring af de juridiske rammebetingelser 13 
1.1. Samordnet aktion med medlemsstaterne og de organisationer,som repræsenterer 
virksomhederne, med hensyn til lovgivnings-mæssig og administrativ forenkling 13 
1.2. Evaluering af fællesskabslovgivningens indvirkning på virk-somhederne 14 
1.2.1 .Samråd mellem tjenestegrenene om lovforslag 14 
1.2.2.Et fælles system til vurdering af lovforslags indvirkning på virksomhederne, 
navnlig SMV'erne 14 
1.3. Forenkling og forbedring af lovgivningen vedrørende det indre marked 15 
1.4. Programmet for det indre marked 16 
1.5. Overdragelse af virksomheder 20 
1.6. Konkurrencepolitik 20 
1.6.1 .Konkurrenceregler, som finder anvendelse på virksomheder 20 
. 1.6.2.Statsstøtte 21 
2. Pe finansielle rammebetingelser 22 
2.1. Betalingsforsinkelser i handelsforhold 22 
2.2. Forberedelse af SMV'erne på indførelse af euroen 23 
2.3. Grænseoverskridende pengeoverførsler 23 
2.4. Adgang til finansiering af innovation 23 
3. Skattemæssige rammebetingelser 24 
3.1. Beskatning af virksomheder 24 
3.2. Indirekte beskatning: moms 24 
3.3. Told 2000 25 
4.De sociale rammebetingelser 26 
4.1. Aktion for beskæftigelsen i Europa: En tillidspagt 26 
4.2. Den sociale dialog 27 
4.3. Høring af de faglige organisationer 29 
4.3.1 .Konsultationsmøder med europæiske SMV-erhvervsorganisationer 29 
4.3.2.Høring af de berørte parter inden for sektoren erhvervsdrivende foreninger 29 
4.3.3 .Høring af organisationerne for handel og distribution 30 
4.4. Den lokale udvikling og beskæftigelsen 30 
4.5. Hygiejne, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 31 
5. Miljølovgivning 32 
5.1. Femte miljøhandlingsprogram 32 
5.2. Miljøstyrings- og miljørevisionsordning 33 
5.3. Flygtige organiske forbindelser 33 
KAPITEL ILPROGRAMMER OG FORANSTALTNINGER TIL FORDEL FOR SMV'er 34 
1. Aktioner til støtter for SMV'erne, samordnetmed medlemsstaterne 34 
2. benchmarking 35 
3. Adgang til finansiering og kredit 37 
3.1. Foranstaltninger til at sikre lettere adgang til finansiering 37 
3.1.1. Partnerskab mellem banker og SMV'er: Rundbords-konferencen mellem banker og 
SMV'er 37 
3.1.2. De europæiske kapitalmarkeder 37 
3.1.3. Gensidig sikkerhedsstillelse 3 8 
3.2. EU's finansielle instrumenter 38 
3.2.1. Den Europæiske Investeringsbank (EIB) 3 8 
3.2.1.1. EIB's globallån til SMV'er 38 
3.2.1.2. SMV-faciliteten: rentegodtgørelse tiljobskabende SMV'er 39 
3.2.1.3. Det særlige Amsterdam-aktionsprogram 40 
3.2.2. Den Europæiske Investeringsfond 40 
3.2.2.1. Sikkerhedsstillelse for lån til SMV'er 40 
3.2.2.2. Pilotprojektet "Vækst og møljø": sikkerheds-stillelse for miljølån 41 
3.2.3. Pilotaktioner vedrørende risikovillig kapital 42 
3.2.3.1. Pilotaktionen "Startkapital" 42 
3.2.3.2. Aktionen Eurotech Capital 43 
3.2.3.3. Finansiering af innovation 43 
4. Støtte til regionale SMV'er 44 
4.1. Interventioner på regionalt plan 44 
4.2. EU-initiativerne 47 
4.3. Nye former for interventioner 49 
5. Interventioner til fordel for SMV'er i specifikke sektorer (Landbrug og Fiskeri) 51 
6. Støtte til SMV'er til EuropÆisering og inter-nationalisering af deres strategier, navlig 
gennem bedre informationstjenester og samarbejde 52 
6.1. Informering af virksomhederne 52 
6.1.1. Nettet af Euro Info Centres (EIC) 52 
6.1.2. Andre informationsaktioner 54 
6.2. Samarbejde og partnerskaber mellem virksomhederne med henblik på europæisering og 
internationalisering 54 
6.2.1. Virksomhedernes europæisering 55 
6.2.1.1. Juridisk instrument til fremme af tværnationalt samarbejde: europæiske 
økonomiske firma-grupper (EØFG) 55 
6.2.1.2. Partnerskabsprogrammerne:EUROPARTENARIAT og INTERPRISE 55 
6.2.1.3. Fremme af det tværregionale samarbejde:RECITE II 57 
6.2.1.4. Tværnational underleverandørvirksomhed 57 
6.2.1.5. Joint ventures i EU: JEV-instrumentet 60 
6.2.2. Internationalisering af virksomhederne: samarbejde med tredjelande 60 
6.2.2.1. Handelspolitik 60 
6.2.2.2. Samarbejdet med EFTA 61 
6.2.2.3. Samarbejde med det nordamerikanske marked 61 
6.2.2.4. Industrielt samarbejde med Japan 63 
6.2.2.5. Samarbejde med landene i Middelhavsområdet, Latinamerika og Asien 64 
6.2.2.6. Samarbejde med landene i Central- og Østeuropa og de nye uafhængige stater67 
6.2.2.7. Udviklingssamarbejde med de associerede AVS-lande (Afrika, Vestindien og 
Stillehavslandene) 71 
6.2.2.8. Samarbejde med Sydafrika 72 
7. Styrkelse af SMV ernes konknrrenceevne og forbedret adgang til forsking, innovation og 
uddannelse 72 
7.1. Virksomhedernes konkurrenceevne 72 
7.1.1. Tekstil og beklædning 73 
7.1.2. Den kemiske industri 73 
7.2. Kvalitet og standardisering 73 
7.2.1. En kvalitetspolitik 73 
7.2.2. Certificering og standardisering 74 
7.2.2.1. Oplysningskampagne om standardisering 74 
7.2.2.2. NORMAPME 74 
7.3. Forskning og teknologisk udvikling 75 
7.3.1. SMV'ernes deltagelse i det fjerde rammeprogram 75 
7.3.1.1. Teknologifremmende foranstaltninger for SMV'er 76 
7.3.1.2. Andre foranstaltninger i 4. Rammeprogram med relevans for SMV'er 82 
7.3.1.3. Det femte rammeprogram (1998-2002) 84 
7.4. Innovation 84 
7.5. Informationssamfundet 87 
7.5.1. Programmet for informationsteknologi (IT-programmet) 87 
7.5.2. Programmet Avancerede Kommunikationsteknologier og -tjenester (ACTS) 89 
7.5.3. Multimedie-udviklingsprojekter 89 
7.5.4. Telematikapplikationsprogrammet (TAP) 90 
7.6. Elektronisk handel 90 
7.7. Erhvervsuddannelse 92 
7.7.1. Den Europæiske Socialfonds mål nr. 4 92 
7.7.2. ADAPT-initiativet 93 
7.7.3. LEONARDO DA VINCI-programmet 94 
7.7.4. Programmet MEDIA li-Uddannelse 100 
7.8. Miljø 100 
7.8.1. Ordningen for miljøstyring og miljørevision (EMAS) 100 
7.8.2. Pilotaktionen Euromanagement-Miljø 101 
7.8.3. Vej ledning i Øko-management 102 
7.8.4. LIFE 102 
7.9. Energi og transport 102 
7.10. Den audiovisuelle sektor 104 
7.10.1.Programmet MEDIA II - Udvikling og distribution af europæiske audiovisuelle 
produktioner (1996-2000) 104 
7.10.2.Handlingsplan 16:9 for indførelse af avancerede tv-tjenester i Europa 104 
8. Fremme af iværksættererånd og støtte til særlige målgrupper 105 
8.1. Håndværk, små virksomheder og mikrovirksomheder 105 
8.2. Kvindelige virksomhedsledere og mediværksættende ægtefæller, virksomheder ledet af 
iværksættere fra dårligt stillede grupper 107 
8.3. Virksomheder inden for handel og distribution 108 
8.4. Erhvervsdrivende foreninger 108 
KONKLUSIONER 110 
RESUME 
Rapporten om koordinering af aktiviteterne til fordel for SMV'er og håndværksfagene 
udarbejdes på grundlag af Rådets afgørelse af 9.12.1996 om det tredje flerårige program for 
små og mellemstore virksomheder (SMV). Den indgår som et led i opfølgningen af Rådets 
resolutioner fra 1996 om samordning og om det integrerede program samt af Europa-
Parlamentets beslutninger herom fra 1997. Den giver et samlet overblik over 
fællesskabsaktiviteter til fordel for SMV'er, og den konkretiserer således målsætningerne i det 
integrerede program, der er tænkt som ramme for koordineringen af aktiviteterne til fordel for 
SMV'erne. Formålet med rapporten er at gøre EU's samlede indsats til fordel for 
virksomhederne mere synlig, mere sammenhængende og mere effektiv. 
Koordineringen skal sikre, at SMV-dimensionen integreres i opstillingen og iværksættelsen af 
fællesskabspolitikkerne, og at SMV'ernes deltagelse i fællesskabsprogrammerne fremmes. 
Rapporten fokuserer på to prioriterede områder: for det første en forbedring af SMV'ernes 
rammebetingelser, og for det andet programmerne og støtteforanstaltningerne til fordel for 
SMV'er. Samtidig føres den sidste rapport fra 1995 ajour. I konklusionerne gøres der rede for 
de fremskridt, der er gjort siden udarbejdelsen af den første rapport i 1992. 
SMV-politikken har efterhånden opnået en høj politisk prioritering i EU, idet man har 
erkendt, at SMV'erne ligger inde med et stort jobskabelsespotentiale. Den politiske 
prioritering er kommet til udtryk i form af positive signaler på de seneste møder i Det 
Europæiske Råd. 
Med henblik på at få SMV'ernes administrative, juridiske, skattemæssige og finansielle 
rammebetingelser forbedret vil Kommissionen tage større hensyn til SMV'ernes særlige 
karakter ved udarbejdelsen af de forskellige fællesskabspolitikker (som f.eks. programmet 
vedrørende det indre marked, konkurrence, beskatning, miljø, social- og 
arbejdsmarkedspolitik), og den har foreslået specifikke aktioner. Den nye definition af 
SMV'er, som blev vedtaget i 1996, gør det lettere at målrette foranstaltningerne til fordel for 
SMV'er. Koordineringen af lovforslagene og arbejdet på tværs af tjenestegrenene sker på 
grundlag af SMV-konsekvensanalysen. Hvad angår den nuværende lovgivning er der taget 
initiativer til at forenkle lovgivningen for det indre marked. I forlængelse af Det Europæiske 
Råds møde i Amsterdam i juni 1997 har Kommissionen oprettet taskforcen "BEST" med 
henblik på at forbedre og forenkle virksomhedernes rammebetingelser. I 1997 vedtoges en 
henstilling om forbedring og forenkling af rammebetingelserne for virksomheder, der befinder 
sig i etableringsfasen. Arbejdet vedrørende betalingsforsinkelser og overdragelse af 
virksomheder skrider frem. Forbedring af SMV'ernes finansielle rammebetingelser var det 
centrale tema i arbejdet på rundbordskonferencen for ledende repræsentanter for banksektoren 
og var også emnet for en meddelelse om de europæiske kapitalmarkeder. De praktiske 
spørgsmål i forbindelse med overgangen til euroen gennemgås i arbejdsgrupper, hvoraf én 
specielt tager sig af SMV'ernes situation. Desuden foreslog Kommissionen på baggrund af 
rådsmødet i Amsterdam en række retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik 
som debatoplæg til det særlige beskæftigelsestopmøde i Luxembourg den 21. og 22. 
september. Disse retningslinjer vedrører en lang række emner, herunder fremme af en ny 
iværksætterkultur i Europa. 
Programmerne for og støtteforanstaltningerne til fordel for virksomhederne vedrører først og 
fremmest bedre finansieringsmuligheder, støtte til udvikling af SMV'er i ugunstigt stillede 
områder, europæisering og internationalisering af SMV'er, styrkelse af konkurrenceevnen, 
bedre adgang til forskning, innovation og uddannelse, fremme af iværksætterånden og større 
hensyntagen til miljødimensionen. 
De støtteforanstaltninger, der gennemføres som led i erhvervspolitikken, vedrører 
hovedsagelig information via Euro Info Center-nettet, der er anerkendt som virksomhedernes 
første kontaktpunkt, når det drejer sig om EU-information, europæisering og 
internationalisering af virksomhederne via net for samarbejde mellem virksomhederne (BC 
NET og BRE) og programmerne EUROPARTENARIAT og INTERPRISE samt aktioner i 
forbindelse med tværnational underleverandørvirksomhed, bl. a. afholdelse af købestævner 
(International Buyers' Exhibition - IBEX). Aktiviteterne vedrører ligeledes håndværksfagene, 
handelssektoren (som har været emnet for en grønbog) og erhvervsdrivende foreninger. 
Afholdelsen af den tredje europæiske konference for håndværksfagene i Milano den 20. og 
21. november 1997 om innovation og beskæftigelse markerer den betydning, der tillægges 
denne sektor af økonomien. Med henblik på at bistå håndværksvirksomhederne og de små 
virksomheder er der desuden iværksat en række aktioner især for at udvikle en 
iværksætterkultur og iværksætterånd og for at støtte kvindelige iværksættere. Til fremme af 
oprettelsen af joint venture-foretagender inden for Den Europæiske Union har Kommissionen 
vedtaget det nye program "JEV - Joint European Venture". Der er ligeledes iværksat en 
Euromanagement-Environment-aktion med henblik på at fremme SMV'ernes deltagelse i 
Fællesskabets miljøstyrings- og miljørevisionsordning. 
De øvrige fællesskabsstøtteprogrammer- og foranstaltninger af interesse for SMV'erne er først 
og fremmest strukturfondene, programmerne vedrørende forskning og teknologisk udvikling 
samt programmerne vedrørende faglig uddannelse og internationalt samarbejde. Andre 
aktioner vedrører SMV'erne, f.eks. inden for områderne kvalitet og standardisering, 
innovation, miljø (ECO-AUDIT), transport, energi og den audiovisuelle sektor. 
SMV'ernes deltagelse i programmerne er steget gradvist. For det første udgør SMV'eme en af 
målgrupperne for den bistand, der ydes via strukturfondene, som er de vigtigste finansielle 
instrumenter i EU. Fra perioden 1989-1993 til perioden 1994-1999 kan man konstatere en 
næsten fordobling af bevillingerne til SMV'erne, som tegner sig for gennemsnitlig 10% af 
støtten for målene som helhed, og endnu mere specielt hvad angår mål nr. 2-områderne, hvor 
de gennemsnitligt får tildelt 16% af støtten i programmerne for 1997-1999. I de nye 
medlemsstater når støtten op på 30-40%. Kommissionen har ligeledes foreslået, at den 
disponible margen inden for de eksisterende programmer anvendes til fordel for SMV'erne. 
Fællesskabets SMV-initiativ, som er ved at blive iværksat, er specielt beregnet på at tilpasse 
SMV'erne til det indre marked. Man noterer globalt en forøgelse af bevillingerne til fordel for 
SMV'erne. Kommissionen vil i slutningen af 1997 iværksætte en evaluering af 
strukturfondenes indvirkning på SMV'erne. 
Den Europæiske Investeringsbank har i perioden 1993-1996 fordoblet globallånene til fremme 
af SMV'ernes konkurrenceevne, og der er ligeledes sket en fordobling af antallet af SMV'er, 
der far lån, så antallet i 1996 nåede op på 11 034. Desuden har 4 435 SMV'er nydt godt af 
SMV-faciliteten, og de har skabt mere end 45 000 nye job. 34% af Den Europæiske 
Investeringsfonds aktiviteter er nu rettet mod SMV'erne, og der er tale om et beløb på 613 
mio. ECU i garantier, heraf 397 mio. ECU til pilotprogrammet "Vækst og miljø". 
I programmerne vedrørende forskning og teknisk udvikling (FTU) har indførelsen af 
specifikke foranstaltninger til fordel for SMV'er gjort det muligt at styrke SMV'ernes 
deltagelse i det fjerde rammeprogram, og der har således været tale om en næsten fordobling 
af deres deltagelse i forhold til tredje rammeprogram. 2 500 SMV'er har draget nytte af 
teknologifremmende foranstaltninger i perioden 1994-1996, hvor flertallet har været 
virksomheder med under 50 ansatte. Desuden søsatte Kommissionen som led i 
innovationsprogrammet i juli 1997 pilotprojektet I-TEC til fremme af investeringen af 
startkapital i teknologisk innovative SMV'er. 
For at fremme SMV'ernes internationalisering er de eksisterende fællesskabsmctodologier og 
-værktøjer inden for information og partnerskab i EU blevet udvidet til at også at omfatte en 
række tredjelande som led i fællesskabsprogrammer i Middelhavsområdet (MEDA), i 
Latinamerika (AL-INVEST) og senest i Asien (ASIA-INVEST) samt i de central- og 
østeuropæiske lande (PHARE, COOPME) og lande, som modtager støtte gennem TACIS-
programmet. Der arrangeres partnerskabskontakter i tredjelande i lighed med programmerne 
EUROPARTENARIAT og INTERPRISE. 
Hvad angår faglig uddannelse tilgodeses SMV'erne først og fremmest gennem de 
programmer, der henhører under mål nr. 4 under Den Europæiske Socialfond og ADAPT-
initiativet, hvor bevillingerne varierer mellem 50 og 80% alt efter medlemsstat. I 
LEONARDO da VINCI-programmet udgør SMV'er inden for den del, der er bestemt for 
virksomhederne, 16% af partnerne i pilotprojekterne og 26% af partnerne i 
mobilitetsprojekterne. Disse procentsatser vil sandsynligvis stige i forbindelse med de næste 
indkaldelser af projektforslag som følge af en øget indsats fra formidlernettene og en større 
prioritering af SMV'erne, håndværksfagene og mikrovirksomhederne. 
Endelig viser rapporten, hvilke fremskridt der er gjort, og det understreges, at det er muligt at 
styrke koordineringsbestræbelseme yderligere med henblik på at få aktionerne til fordel for 
SMV'er rationaliseret og gjort mere effektive. For at kunne fremme SMV'ernes deltagelse i 
fællesskabsprogrammerne er det nødvendigt at finde ud af, hvad det er, der hindrer SMV'erne 
i at udnytte de eksisterende foranstaltninger fuldt ud, og samtidig finde frem til mulige 
løsninger. Selv om SMV-politikken principielt henhører under medlemsstaterne, kan 
Kommissionen spille en betydelig rolle. I henhold til artikel 130 i traktaten om Den 
Europæiske Union fremmer samordnede aktioner et tættere samarbejde mellem 
medlemsstaterne gennem udveksling og overførsel af god praksis, for så vidt angår forbedring 
og forenkling af virksomhedernes rammebetingelser og støtteforanstaltninger rettet mod 
SMV'erne. I øvrigt danner en struktureret dialog mellem Kommissionen og de faglige 
organisationer grundlaget for dels at sikre, at der tages tilbørlig hensyn til SMV'erne faktiske 
situation, dels at de politiske tiltag formidles videre. En koordinering af samtlige parters 
indsats er nødvendig for at få omsat de politiske prioriteter til konkrete resultater og 
herigennem sikre, at SMV'ernes beskæftigelses-, vækst- og konkurrenceevnepotentiale 
udnyttes optimalt. 
DE FINANSIELLE INSTRUMENTER, FÆLLESSKABSPROGRAMMERNE OG SMV'ERNE 
EU-foranstaltninger Beløb tildelt 
SMV'er 
(ECU) Antal SMV'er Antal projekter med 
SMV-dehageJse i % af 
det samlede antal 
projekter SMV-deltagelse i % af det 
samlede budget 
Fjnanisifflte instrumenter 
EIB - Lån ydet af løbende globallån 
siden 1990 
i 1995 
i 1996 11 mia. 
2,9 mia. 
2,6 mia. 42.000 
11.736 
11.034 45% af lånene blev ydet til 
industrien og servicefagene 
58,4% 
SMV-faciliteten - Globallån med 
rentegodtgørelse 1994 1 mia. 4.435 
(45.000 nye 
arbejdspladser) 100% 100% 
EIF (garantier) 1994-1997 
heraf "Vækst og mUjø" 613,5 mio. 
397 mio. 100% 
100% 34% af EIF's samlede 
aktiviteter 
Aktion vedrørende startkapital 35 mio. 
(investeringer) 207 
(3.000 
arbejdspladser) 100% 100% 
Strukturfondene (94-991 
ÇÇA/PQCUP 
Fællesskabsinitiativer (94-991 
SMV 
LEADER II 
EMPLOI-NOW 1 mia. 100% 10% i gennemsnit for mål nr. 1 
16% for mål nr. 2 
30-40% for de nye 
medlemsstater 
100% 
20% 
50% 
Forskning og udvikling 
III FTU-rammeprogram (91-94) 
IV FTU-rammeprogram (94-98) 
TSME (i 10 programmer) (94-98) 
Resultater 94-96 
Innovationsprogrammet 700 mio. 
(vejledende) 6.276 (4 år) 
5.439 (2 år) 
2.500 18% 
24% 
100% 
47% 100% 
Mål nr. 4 under ESF 
ADAPT 
LEONARDO da VINCI (95-99) Over halvdelen 
16% (virksomheder) 
26% (mobilitet) 50-80% 
Over halvdelen 
Internationalt samarbejde 
JOP (91-97) 
PHARE-SMV (95-96) nationale 
programmer 
COOPME (95-97) 
TACIS-SMV (95-96) 
MED-INVEST/MEDA (95-96) 
AL-INVEST (95-99) 
ECIP (95-99) 
ASIA-INVEST (97-2002) 117,5 mio. 
33 mio. 
13 mio. 
31 mio. 
41 mio. 
250 mio. 
42 mio. 124 venture 
virksomheder Over halvdelen, heraf 
69% SMV < 100 ansatte 
100% 
100% 
100% Over halvdelen, for så vidt 
angår SMV 
100% 
100% 
100% 
4.000 
partnerskabs-
kontakter 
825 (95-96) SMV-orienteret Facilitet 1 : 100% 
Facilitet 2 :80% 
Mujø 
Det finansielle instrument LIFE (93-97) 250 projekter 40% 
Programmet MEDIA II 
heraf udviklingslån til SMV 
Handlingsplan 16:9 3 mio. 220 
220 45% 
NB: Denne tabel viser fællesskabsforanstaltninger af forskellig art (tilskud, lån, garantier) dækkende forskellige perioder, 
hvorfor beløbene ikke kan lægges sammen. 
* Her er angivet et skøn over SMV'ernes forventede deltagelse. 
INDLEDNING 
Nærværende rapport er udarbejdet i henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets afgørelse af 
9.12.1996 om det tredje flerårige program for små og mellemstore virksomheder (SMV) 
i Den Europæiske Union (1997-2000)', som siger, at "Kommissionen hvert andet år 
forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt 
Regionsudvalget en rapport med en vurdering af de fremskridt, der er gjort med hensyn til at 
tilgodese SMV-dimensionen i alle fællesskabspolitikker og -programmer som følge af dens 
samordningsindsats". Det er den fjerde rapport om koordinering af fællesskabsaktiviteterne til 
fordel for SMV og håndværksfagene, og den følger efter 1995-rapporten2 (som blev 
offentliggjort i 1996 og udsendt i 20 000 eksemplarer til de interesserede parter), 1994-
rapporten3 og 1992-rapporten4. Den vedrører årene 1995, 1996 og til dels 1997. 
Den imødekommer ligeledes opfordringerne fra Rådet, som har vist sin interesse for 1995-
rapporten ved at vedtage resolution af 22. april 1996 om samordning af 
fællesskabsaktiviteterne til fordel for små og mellemstore virksomheder og 
håndværksfagene5, hvori det opfordrer bl.a. Kommissionen til at foretage en mere detaljeret 
analyse af fællesskabspolitikkernes indvirkning på SMV. Ved vedtagelsen i juli 1996 af det 
ajourførte integrerede program til fordel for SMV og håndværksfagene6 bekræftede 
Kommissionen det formålstjenlige i at have en samlet ramme, hvori alle aktionerne til fordel 
for SMV indgår, med henblik på at gøre dem mere synlige og effektive. Det integrerede 
program udgør således et koordineringsværktøj såvel udadtil, ved tilskyndelse til samordnede 
aktioner medlemsstaterne imellem, som indadtil, ved at understrege samordningen mellem 
erhvervspolitikken og de andre fællesskabspolitikker eller -programmer. Denne rapport 
gengiver målene i det integrerede program til fordel for SMV, og den skal ses i sammenhæng 
med Rådets anmodning, der kom til udtryk i resolution af 9. december 19967 vedrørende det 
integrerede program, om at der fremsættes en henstilling om midlerne til at forøge SMV'ernes 
andel i fællesskabspolitikkerne og -programmerne. Også Europa-Parlamentet har vist 
interesse for koordinering af aktionerne til fordel for SMV ved den 24. april 1997 at vedtage 
en beslutning om 1995-rapporten8 og en beslutning om det integrerede program for 1996°, 
hvori Kommissionen opfordres til at styrke og konkretisere sine koordineringsbestræbelser. 
Den betydning, Kommissionen tillægger sine aktioner til fordel for SMV, gav sig udslag i, at 
den i april 1996 ved omstruktureringen af de tjenestegrene, der tager sig af erhvervspolitikken, 
oprettede et nyt direktorat, som har ansvaret for de samordnede aktioner inden for erhvervs-
og turismepolitikken. Et nyt kontor har fået til opgave specielt at tage sig af de aktioner, der 
skal gennemføres i fællesskab af medlemsstaterne vedrørende SMV, samt varetage 
koordineringen af aktionerne med de pågældende fællesskabspolitikker og forbedringen af 
SMV'ernes adgang til fællesskabsstøtteprogrammerne. Kommissionen har således markeret 
1 Rådets afgørelse 97/15/EF af 9.12.1996, EFT L 6 af 10.1.1997, s. 25 
2 KOM(95) 362 af 8.9.1995. Når 1995-rapporten nævnes i det følgende, er det denne meddelelse, der henvises til. 
^ KOM(94) 221 af 7.9.1994. Når 1994-rapporten nævnes i det følgende, er det denne meddelelse, der henvises til. 
4 SEK(92) 704 af 26.5.1992 
5 Rådets resolution 96/C 130/01 af 22.4.1996 om samordning af fællesskabsaktiviteterne til fordel for små og 
mellemstore virksomheder og håndværksfagene, EFT C 130 af 3.5.1996, s. 1 
6 KOM(96) 329 af 10.7.1996 
7 Rådets resolution 97/C 18/01 af 9.12.1996 om fuld udnyttelse af potentialet i små og mellemstore virksomheder, 
herunder håndværks- og mikrovirksomheder, i et integreret forsøg på at forbedre erhvervsklimaet og stimulere 
foranstaltninger til støtte for erhvervslivet, EFT C 18 af 17.1.1997, s. 1 
8 Ordfører Garosci, A4-0100/97, EFT C 150 af 19.5.1997, s. 50 
9 Ordfører Peijs, A4-0034/97, EFT C 150 af 19.5.1997, s. 47 
sin vilje til at foretage en bedre koordinering af aktionerne til fordel for SMV i betragtning af 
SMV'ernes betydning for vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse. 
Denne rapport vedrører SMV'erne generelt, uanset hvilken sektor de tilhører, eller hvilken 
retlig status de har. Hvad angår turismen, som antager en horisontal karakter, vedtog 
Kommissionen i 1997 en særrapport om fællesskabsforanstaltninger med indvirkning på 
turismen10. Heri gøres der rede for, hvilke bidrag fællesskabspolitikkerne yder til denne 
sektor, som er af voksende betydning for den europæiske økonomi og beskæftigelsen i 
Europa. 
FORMÅLET MED OG OMFANGET AF KOORDINERINGEN 
Koordineringen har to aspekter: eksternt, gennem de fælles aktioner, som gennemføres 
sammen med medlemsstaterne, hvis formål er at fremme samarbejdet mellem 
medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og Kommissionen, bl.a. gennem 
udveksling af erfaringer og "bedste praksiser", og internt, gennem det arbejde, som udføres i 
et samarbejde mellem Kommissionens tjenestegrene. Den interne koordinering vedrører 
samtlige fællesskabsprogrammer, -politikker og -aktioner, som kan være af interesse for 
SMV'erne, såvel ud fra et reguleringssynspunkt (social- og arbejdsmarkeds- , miljø- eller 
konkurrencelovgivning) som ud fra et finansielt synspunkt (finansielle instrumenter og 
programmer såsom strukturfondene, den teknologiske forskning og udvikling eller den faglige 
uddannelse). 
Koordineringen opfylder en dobbelt målsætning, som dels består i at sikre, at SMV-
dimensionen integreres i fastsættelsen og iværksættelsen af fællesskabspolitikkerne på en 
sådan måde, at der tages mere hensyn til SMV'ernes særlige karakter, og dels i at sikre 
SMV'erne større deltagelse i fællesskabsprogrammerne. Det er først og fremmest ved 
konsultationerne mellem tjenestegrenene vedrørende lovforslagene (se systemet med 
SMV-konsekvensanalyser) og vedrørende forslagene til fællesskabsprogrammer, at der 
tages hensyn til SMV-dimensionen i de øvrige politikker. For støtteprogrammernes 
vedkommende vedrører koordineringen ud over planlægnings- og programmeringsfasen 
ligeledes iværksættelses-, opfølgnings- og evalueringsfasen. 
RAPPORTENS OPBYGNING 
Rapporten indeholder to kapitler, som behandler Kommissionens prioriteringer inden for 
erhvervspolitikken i overensstemmelse med de områder, der er fastsat i det tredje flerårige 
program til fordel for SMV af 9. december 1996. Første kapitel omhandler forbedring af 
SMV'ernes rammebetingelser set ud fra et administrativt, juridisk, finansielt, skattemæssigt 
og socialt synspunkt. Det andet kapitel omhandler støtteprogrammerne og 
-foranstaltningerne til fordel for SMV, og det omfatter bl.a. samordnede aktioner, adgang 
til finansiering og kredit, støtte til europæisering og internationalisering, styrkelse af 
SMV'ernes konkurrenceevne og forbedring af deres adgang til forskning, innovation og faglig 
uddannelse, samt fremme af iværksætterånden og støtte til forskellige kategorier af 
virksomheder som f.eks. håndværksvirksomheder, handelsvirksomheder og virksomheder af 
kategorien erhvervsdrivende foreninger. Konklusionerne indeholder en redegørelse for de 
fremskridt, der er gjort med hensyn til koordinering. 
10 KOM(97)332af2.7.1997 
10 
EN FÆLLES DEFINITION AF SMV 
Kommissionen har for første gang fastlagt en referenceramme for samtlige foranstaltninger tiî 
fordel for SMV ved den 3. april 1996 at vedtage en henstilling om definitionen af små og 
mellemstore virksomheder1 { henvendt til medlemsstaterne, Den Europæiske Investeringsbank 
(EIB) og Den Europæiske Investeringsfond (EIF). I denne henstilling opfordres der til at 
anvende én og samme definition af SMV'er, små virksomheder og mikrovirksomheder, såvel 
på nationalt plan som på fællesskabsplan for at forbedre sammenhængen, effektiviteten og 
synligheden af samtlige aktioner til fordel for disse virksomheder. Ved en SMV forstås 
således en virksomhed, som har under 250 ansatte, som har en årlig omsætning på ikke over 
40 mio. ECU, som har en årlig samlet balance på ikke over 27 mio. ECU, og som er en 
uafhængig virksomhed, dvs. en virksomhed, hvor en enkelt virksomhed eller flere 
virksomheder i fællesskab, der ikke opfylder definitionen på en SMV, ikke besidder 25% eller 
derover af kapitalen eller stemmerettighederne. Små virksomheder er virksomheder, som har 
under 50 ansatte, som har en årlig omsætning på ikke over 7 mio. ECU, som har en årlig 
samlet balance på ikke over 5 mio. ECU, og som opfylder kriteriet om uafhængighed. 
Mikrovirksomheder er virksomheder, som har under 10 ansatte. 
Da Kommissionens tjenestegrene er forpligtet til at respektere indholdet af denne henstilling, 
dvs. der skal anvendes én og samme definition for samtlige fællesskabsprogrammer rettet 
mod SMV'er, skulle det være muligt at forøge sammenhængen mellem disse programmer og 
sikre en bedre koordinering mellem programmerne, samt mellem programmerne og de 
nationale støtteforanstaltninger til fordel for SMV'er. 
ET BEDRE KENDSKAB TIL SMV'erne 
Mere end 99,8% af de 17,9 mio. virksomheder, der findes i Den Europæiske Union, er 
SMV'er, og de beskæftiger 66% af den samlede private arbejdsstyrke og tegner sig for 
56,2% af den samlede omsætning. 
For at forbedre sit kendskab til SMV'erne har Kommissionen gennemført to vigtige aktioner. 
For det første har den i samarbejde med de nationale statistiske kontorer gennemført 
statistiske arbejder, som er mundet ud i etableringen af det europæiske statistiske system 
vedrørende SMV'er, en database, der indeholder oplysninger om virksomhederne opdelt efter 
størrelsesklasse. For det andet har Kommissionen fornyet det samarbejde, som den etablerede 
i 1992 med Det Europæiske Observationscenter for SMV'er, en af de vigtigste analytiske 
informationskilder vedrørende SMV'ernes økonomiske resultater og vilkår. 
Observationscentret udarbejder hvert år en uafhængig rapport. 
Det statistiske system vedrørende SMV'er 
I løbet af de seneste to år har Kommissionen foretaget en betydelig udbygning af det 
europæiske statistiske system vedrørende SMV'er, idet den samtidig har sørget for at 
begrænse arbejdsbyrden for virksomhederne. Systemets indhold er blevet anvendt i den fjerde 
udgave af publikationen "Enterprises in Europe" og i tredje og fjerde rapport fra Det 
Europæiske Observationscenter for SMV'er. 
11 EFTL107af30.4.1996,s.4 
11 
Fjerde udgave af publikationen "Enterprises in Europe", som blev offentliggjort i 
slutningen af 1996, indeholder en beskrivende analyse af de statistiske oplysninger, illustreret 
med grafer og understøttet med tabeller. Der gives en portræt af de europæiske virksomheder 
(med angivelse af deres antal, antallet af ansatte og deres omsætning), suppleret med en 
sammenligning med USA og Japan, emneopdelte analyser (virksomhedernes demografi, 
innovation i SMV'erne, SMV'ernes arbejdsomkostninger og produktivitet, SMV'erne og 
underleverandører, SMV'erne og recessionen i Europa), regionale analyser, sektoranalyser (27 
sektorer gennemgås) og nationale analyser (vedrørende landene i Det Europæiske 
Økonomiske Samarbejdsområde). Man er netop gået i gang med en ny ajourføring af det 
europæiske statistiske system vedrørende SMV'er, som skal munde ud i udgivelse af femte 
udgave af publikationen "Enterprises in Europe" i begyndelsen af 1998. 
Desuden indeholder BACH-databasen virksomhedsregnskabsdata med en opdeling på 
forskellige størrelsesgrupper baseret på en harmoniseret definition. Oplysningerne leveres af 
centralbankerne og de statistiske myndigheder. Databasen er velegnet til finansielle analyser, 
og en første undersøgelse, "European Ecomomy (Supplement A): Financial situation of 
European enterprises", blev offentliggjort den 14. juli 199712. 
Det Europæiske Observationscenter for SMV'er 
I perioden 1995-1996 udarbejdede Det Europæiske Observationscenter for SMV'er to 
rapporter: den tredje og den fjerde. Disse rapporter indeholder både kvantitative og kvalitative 
oplysninger samt flere dybtgående temaundersøgelser. Den tredje rapport dækker 15 EU-
medlemsstater samt Norge, den fjerde dækker staterne i Det Europæiske Økonomiske 
Samarbejdsområde samt Schweiz. I sidstnævnte behandles bl.a. de virkninger, som 
internationalisieringen af markederne har på SMV'erne og på disses resultater i det indre 
marked. Man kommer frem til den konklusion, at gennemførelsen af det indre marked indtil 
nu har haft en positiv indvirkning på den økonomiske vækst i Europa, navnlig på 
virksomhedernes eksport og produktivitet, og at SMV'erne har haft betydelig gavn heraf. Det 
er SMV'erne, der for øjeblikket råder over det største vækstpotentiale med mulighed for 
skabelse af mange nye arbejdspladser. De dybtgående temaundersøgelser, som præsenteres 
i den fjerde rapport, vedrører dels kvinderne og SMV'erne, dels andelsselskaber, gensidige 
selskaber, foreninger og stiftelser. I 1997 påbegyndtes de forberedende arbejder til den femte 
rapport, som vil komme til at indeholde to temaundersøgelser vedrørende turisme og miljø og 
nye kapitler om samarbejde mellem SMV'erne, anvendelse af ekstern rådgivning samt 
konkurser og fallitter. 
12 ISSN-0379-2056 
12 
KAPITEL I. FORBEDRING AF SMV ERNES RAMMEBETINGELSER 
Fællesskabsforanstaltningerne til forbedring af SMV'ernes rammebetingelser vedrører bl.a. 
administrativ forenkling, hensyntagen til SMV'ernes behov og begrænsninger ved 
udarbejdelsen af lovforslag og i de politikker, som vil kunne have indvirkning på dem (bl.a. 
konkurrence, det indre marked, skat og afgifter, social- og arbejdsmarkeds- og 
miljøpolitikken), forenkling af den eksisterende lovgivning, specifikke initiativer som f.eks. 
initiativerne vedrørende betalingsforsinkelser og overdragelse af SMV'er, og endelig høringen 
af SMV-organisationerne og SMV'ernes repræsentanter, bl.a. i den sociale dialog. 
1. ADMINISTRATIV FORENKLING OG FORBEDRING AF DE JURIDISKE 
RAMMEBETINGELSER 
1.1. Samordnet aktion meji medlemsstaterne Og Û& organisationer, som 
repræsenterer virksomhederne, med hensyn til lovgivningsmæssig og 
administrativ forenkling 
De administrative byrder, som hviler på virksomhederne, skyldes i det væsentlige 
medlemsstaternes lovgivning og ikke Den Europæiske Unions lovgivning13. Dette er grunden 
til, at Kommissionen, ud over de procedurer, der skal forbedre fællesskabslovgivningen, og 
som er beskrevet i punkt 1.2., har besluttet at indlede en udveksling af oplysninger og god 
praksis inden for lovgivningsmæssig og administrativ forenkling sammen med 
medlemsstaterne og repræsentanterne for virksomhederne14. Målet er at udbrede denne 
"udveksling af bedste praksis" for at give medlemsstaterne mulighed for at vurdere deres 
resultater gennem "benchmarking" og således tilskynde dem til om nødvendigt at udvikle nye 
forenklingstiltag. Disse arbejder er blevet gennemført med bistand fra ekspertgruppen for 
forbedring og forenkling af virksomhedernes rammebetingelser sammensat af repræsentanter 
for medlemsstaterne og virksomhederne15. 
For at kunne strukturere disse arbejder har man vurderet, at det vil være hensigtsmæssigt i 
første omgang at koncentrere sig om begyndelsesfasen af en virksomheds livscyklus, dvs. 
virksomhedens etablering og de første år af dens udvikling. Til trods for en virksomheds 
betydning for beskæftigelsen tager det i nogle lande alt for lang tid at etablere en virksomhed 
som følge af manglende koordinering mellem de administrative myndigheder, hvilket giver 
sig udslag i en labyrint af formaliteter og procedurer. Denne konstatering er blevet bekræftet 
af en sammenlignende analyse af situationen i Europa, i USA og i Japan foretaget som led i 
innovationsprogramment EISM-96/142. En første samordnet aktion med medlemsstaterne og 
de organisationer, der repræsenterer virksomhederne, blev således lanceret i forbindelse med 
et forum, som blev afholdt i juni 1995 i Paris, og som blev fulgt op af tre specialworkshopper. 
Udvekslingen af oplysninger og af bedste praksis gav anledning til en henstilling fra 
Kommissionen om forbedring og forenkling af erhvervsklimaet i forbindelse med 
virksomhedsetablering16. Kommissionen henstiller til medlemsstaterne at fastlægge samtlige 
de formaliteter, der kræves på de forskellige niveauer ved en virksomhedsetablering, ved at 
oprette særskilte kontaktknudepunkter, ved at anvende en enkel registreringsformular og et 
enkelt registreringsnummer samt accelererer godkendelsesprocedurerne. Den opfordrer 
ligeledes medlemsstaterne til at fremme virksomhedernes udvikling i de første år af deres 
13 Rapport fra gruppen af uafhængige eksperter om lovgivningsmæssig og administrativ forenkling (Molitor-gruppen), 
KOM(95) 288 af 21.6.1996 og UNICE's 1995-rapport om retlig regulering ("Releasing Europe's Potential: Through 
Targeted Regulatory Reform") 
14 Se det integrerede program til fordel for SMV og håndværksfagene, KOM(96) 329 endelig udg. af 10.7.1997 
,5 Rådets resolution af 10. oktober 1994, EFT C 294 af 22.10.1994, s. 6 
16 Kommissionens henstilling af 22. april 1997, EFT L 145 af 5.6.1997, s. 29 
13 
eksistens ved at lempe de skattemæssige, sociale, miljømæssige og statistiske forpligtelser, 
som pålægges virksomhederne. 
1.2. Evaluering af fællesskabslovgivningens indvirkning på virksomhederne 
1.2.1 Samråd mellem tjenestegrenene om lovforslag 
Erhvervspolitikkens rolle i samrådene mellem tjenestegrenene, herunder lovforslag, er at 
sikre, at Kommissionen tager tilstrækkeligt hensyn til indvirkningen på erhvervslivet, og 
specielt på SMV'erne. Lovgivning er ofte nødvendig for at beskytte miljøet eller for at sikre 
de ansattes sundhed og sikkerhed eller for at indføre nødvendige bestemmelser på 
socialsikringsområdet. Men en sådan lovgivning har ofte en stor indvirkning på 
virksomhederne, idet den medfører udgifter til overholdelse af bestemmelserne og 
administrative byrder, som kan true deres konkurrencemæssige stilling, deres vækst og deres 
muligheder for at skabe varige arbejdspladser. Denne byrde hviler uforholdsmæssigt tungt på 
mindre virksomheder, som i sammenligning med større virksomheder ikke har tilstrækkelige 
menneskelige eller finansielle ressourcer. SMV'erne er ofte ikke klar over eller har vanskeligt 
ved at forstå de komplekse regler. De har ikke tid til eller ekspertise til at deltage i 
samrådsprocedurerne og udarbejdelsen af lovforslagene. 
I betragtning af SMV-sektorens betydning i Den Europæiske Unions økonomi er det 
erhvervspolitik-tjenestegrenene, der har ansvaret for at sikre, at der, når der er sandsynlighed 
for, at et lovforslag vil have indvirkning på SMV'erne, tages behørigt hensyn ikke kun til 
omkostningerne i forbindelse med overholdelse af loven og andre byrder i forbindelse med 
selve loven, men også de administrative procedurer og krav, som er en direkte konsekvens af 
retsforskrifterne. 
Som en del af samrådsproceduren indfører erhvervspolitiktjenestegrenene et "tænk småt 
førsf'-princip, som bør anvendes af Kommissionen, når lovgivningen udarbejdes. Det 
forudsættes nemlig, at selv om store firmaer kan tilpasse sig lovgivningsmæssige krav, som er 
blevet udarbejdet med henblik på SMV'er, behøver det modsatte ikke at være tilfældet. Dette 
betyder, at man må betragte et lovforslag ud fra en lille virksomheds synspunkt og sikre, at de 
pågældende SMV-erhvervsorganisationer er blevet tilbørligt hørt. 
Af politikområder, hvor erhvervspolitiktjenestegrenene har været aktive og været direkte 
involveret i samrådene mellem tjenestegrenene på grund af de potentielle implikationer for 
erhvervslivet og SMV'erne, kan nævnes: den sociale dialog, programet for det indre marked 
(nyt fælles moms-system, offentlige indkøb, revideret INTRASTAT-forordning (Eurostat), 
revideret forordning om øko-mærkning, euro, miljøansvar, grønbog om 
levnedsmiddellovgivning og kommerciel kommunikation. I forbindelse med alle disse 
spørgsmål, hvor der er tale om betydelige implikationer for SMV'erne, bestræbte de 
kommissionstjenestegrene, som er ansvarlige for erhvervspolitikken, sig for at sikre, at 
SMV'ernes problemer blev forstået, at der blev taget behørigt hensyn til dem, og at SMV-
erhvervsorganisationerne blev hørt og inddraget i arbejdet. 
1.2.2. Et fælles system til vurdering af lovforslags indvirkning på virksomhederne, 
navnlig SMV'erne 
Er der sandsynlighed for, at et bestemt lovforslag vil få betydelig indvirkning på 
erhvervslivet, navnlig SMV'er, vil erhvervspolitiktjenestegrenene kræve, at det pågældende 
generaldirektorat udarbejder en erhvervskonsekvensanalyse, som skal give et nøjagtigt og 
dækkende billede af implikationerne for SMV'erne, således at beslutningstagerne kan se, at 
der er taget tilbørligt hensyn til SMV'ernes særlige forhold. 
I Kommissionens årlige lovgivningsprogram er de lovforslag, som kræver udarbejdelse af en 
erhvervskonsekvensanalyse, angivet således, at interesser udenfor får forhåndsmeddelelse om, 
14 
at erhvervslivet vil blive påvirket. Dette giver dem mulighed for at blive involveret i 
høringsprocessen. Erhvervskonsekvensanalysen vil være baseret på den pågældende 
lovgivningsmæssige konsekvensanalyse, som foretages af dt generaldirektorat, der er 
ansvarlig for lovforslaget. Formålet er at sikre, at der er skabt en passende balance mellem nye 
krav, f.eks. miljøkontrol eller sundheds- og sikkerhedskontrol og omkostningerne til 
overholdelse af lovbestemmelserne samt andre administrative byrder for erhvervslivet. 
I 1995 blev der udarbejdet 14 erhvervskonsekvensanalyser i forbindelse med fire lovforslag 
vedrørende strukturel erhvervsstatistik17, beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under 
arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer18, samtrafik på teleområdet19 og emission 
af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til montering i ikke-vej gående 
maskiner20. 
Af de 19 lovforslag, som var indeholdt i Kommissionens lovgivningsprogram for 1996, blev 
10 betragtet som lovforslag, der ville have betydelig indvirkning på erhvervslivet, navnlig på 
SMV'er, og de pågældende generaldirektorater skulle udarbejde en særlig 
erhvervskonsekvensanalyse. Der blev udarbejdet 7 erhvervskonsekvensanalyser, mens 3 blev 
udskudt til 1997. 
Disse omfattede forslag vedrørende anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse 
industrielle aktiviteter, herunder kemisk rensning, trykning og reparation af køretøjer, hvor 
der er involveret mange SMV'er21, gennemførelse af rammeaftalen om forældreorlov, hvor en 
række europæiske SMV-erhvervsorganisationer var optaget af nødvendigheden af at se på 
SMV'ernes særlige stilling22, afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af vejnettet23 og 
udarbejdelse af statistik over lønomkostningsniveauet24. Alle disse 
erhvervskonsekvensanalyser kan studeres ved at rekvirere de pågældende KOM-dokumenter 
hos Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer. 
Endelig har Kommissionen som et led i den første handlingsplan for innovation i Europa 
påtaget sig at indføre en ordning gående ud på at foretage en forhåndsvurdering af, hvilken 
indvirkning lovgivningen har på innovation inden for de generelle retningslinjer for 
lovgivningspolitik. 
1.3. Forenkling og forbedring af lovgivningen vedrørende det indre marked 
SLIM-projektet25 (forenkling af lovgivningen om det indre marked), som blev lanceret af 
Kommissionen i maj 1996, sigter mod at finde midler til at reducere de begrænsninger, som 
reglerne for det indre marked pålægger virksomhederne, navnlig de mindste virksomheder, og 
at gøre EU's funktion mere gennemsigtig og mere effektiv. SLIM-metoden indeholder det 
nye, at den overlader varetagelsen af udarbejdelsen af henstillinger med henblik på forenkling 
af lovgivningen til små team bestående af eksperter fra de nationale myndigheder og 
repræsentanter for brugerne, som f.eks. virksomhederne (produktion og handel, herunder 
SMV'er). 
17 KOM(95) 99 endelig udg. af 31.3.1995 
18 KOM(95) 425 endelig udg. af 13.9.1995 
19 KOM(95) 379 endelig udg. af 19.7.1995 
20 KOM(95) 350 endelig udg. af 6.9.1995 
21 KOM(96) 538 endelig udg. af 6.11.1996 
22 KOM(96) 26 endelig udg. af 31.1.1996. Rådets direktiv 96/34/EF af 3.6.1996, EFT L 145 af 19.6.1996, s. 4 
23 KOM(96) 331 endelig udg. af 10.7.1996 
24 KOM(96) 475 endelig udg. af 16.10.1996 
25 KOM(96) 204 endelig udg. af 8.5.1996 
15 
Første fase af SLIM-projektet var fokuseret på følgende fire sektorer: INTRASTAT (system 
til indsamling af statistikker om samhandelen i EU), byggevarer, anerkendelse af 
eksamensbeviser og prydplanter. For hver af disse sektorer har ekspertteamene udarbejdet 
løsninger, som gør det muligt at forenkle eller forbedre lovgivningen26. På basis af disses 
henstillinger har Kommissionen nu udarbejdet forslag til forbedring af INTRASTAT-
systemet27 og vil om kort tid fremsætte forslag inden for andre områder. 
Anden fase af SLIM-projektet, som er i gang for øjeblikket, vedrører følgende sektorer: 
forpligtelserne i forbindelse med merværdiafgiften (momsen), banktjenesteydelser, den 
kombinerede nomenklatur for udenrigshandel og gødningsstoffer. Arbejdet vil munde ud i 
henstillinger, som skal indgå i en meddelelse fra Kommissionen til Rådet i november 1997. 
SLIM-projektet er kun et element i et større program, for forenkling og forbedring af 
lovgivningen vedrørende det indre marked, som sigter mod at gøre dette mere effektivt. Det er 
en af de strategiske foranstaltninger i handlingsplanen for det indre marked. Dette variable 
forenklingsprogram vil kombinere SLIM-metoden med andre rationaliseringsforanstaltninger 
med henblik på fra nu af og frem til 1999 at forenkle flere lovgivningsområder, som f.eks. 
forsikringer og værdipapirer, forbrugertjenesteydelser, telekommunikation, toldbestemmelser 
og -procedurer samt selskabsret. 
1.4. Programmet for det indre marked 
Kommissionen prøver at sikre, at SMV'ernes behov og interesser tilgodeses af 
Kommissionens tjenestegrene ved gennemførelsen af programmet for det indre marked. Euro 
Info Centrene leverer nyttig feedback-information fra SMV'er, der opererer på det indre 
marked. Hvad angår offentlige indkøb blev der offentliggjort en grønbog28, som giver de 
interesserede parter mulighed for at fremsætte deres synspunkter. Desuden undersøger 
Kommissionens tværtjenestlige grupper, hvilken indvirkning lovgivningen om det indre 
marked vil kunne få på forskellige politikområder. 
Fuld udnyttelse af mulighederne på det indre marked, som udgør et af de vigtigste elementer i 
tillidspagten for beskæftigelse29, er et af de prioriterede områder i EU-institutionernes 
aktion. I den forbindelse anbefales det stærkt at hjælpe virksomhederne med at drage nytte af 
det indre marked. I sin rapport om virkningen og effektiviteten af det indre marked30 
bekræftede Kommissionen betydningen af den positive økonomiske virkning af det indre 
marked (en stigning i væksten på næsten 1,5% og næsten 900 000 nye arbejdspladser), men 
den mindede samtidig om, at forsinkelserne i gennemførelsen på nationalt plan af reglerne 
vedrørende det indre marked fortsat var med til at begrænse dets positive bidrag til vækst, 
konkurrenceevne og beskæftigelse. 
På basis af rapporten har Kommissionen fastlagt, hvilke områder der skal prioriteres med 
henblik på at forbedre resultaterne på det indre marked i de kommende år, og den har 
præsenteret dem i sin handlingsplan til fordel for det indre marked31. Denne handlingsplan 
bygger på 4 strategiske målsætninger: at styrke effektiviteten af reglerne; at fjerne de vigtigste 
forvridninger, som påvirker markedet; at fjerne de sektormæssige hindringer for integrering af 
markederne; og at stille det indre marked til rådighed for alle borgere. Visse af de specifikke 
2^ Kommissionens rapport om SLIM-pilotprojektet - KOM(96) 559 endelig udg. af 6.11.1996 
27 KOM(97) 252 endelig udg. af 30.5.1997 og KOM(97) 275 endelig udg. af 4.6.1997 
28 KOM(96) 583 af 27.11.1996 
29 CSE (96) 1 endelig udg. af 5.6.1996 
30 KOM (96) 520 endelig udg. af 30.10.1996 
31 CSE(97) 1 endelig udg. af 4.6.1997 
16 
aktioner er specielt beregnet på at skulle forbedre SMV'ernes adgang til det indre marked 
det gælder navnlig de aktioner, der sigjer mod at forbedre virksomhedernes adgang til den 
information, de har brug for - gennem etablering af en infolinje på Internet, som skal supplere 
Euro Info Centrenes aktiviteter, dog i et koordineret samarbejde med disse; forenkling af de 
nationale og de fælles bestemmelser; samt forbedring af betalingsfristerne i handelsforhold. 
Det Europæiske Råd i Amsterdam (16. og 17. juni 1997) godkendte aktionsplanen og var enig 
i dens målsætninger, og det bekræftede således nødvendigheden af nye politiske impulser for 
at få fjernet de stadig eksisterende barrierer og sikre fuld udnyttelse af de potentielle fordele 
ved det indre marked. 
En række undersøgelser og studier viser, at større virksomheder har haft størst fordel af 
programmet for det indre marked. SMV'er opererer på regionalt plan, mens større 
virksomheder har et bredere kendskab til og er mere fortrolige med lovgivningen for det indre 
marked. Det fremgår imidlertid også, at SMV'er, som opererede på EU-plan før 
iværksættelsen af programmet for det indre marked, eller SMV'er, der opererede i 
grænseoverskridende regioner, er af den formening, at programmet for det indre marked 
havde en positiv indvirkning på deres forretning. De indrømmede, at en forøgelse af det 
konkurrencemæssige pres i erhvervsmiljøet har resulteret i bedre kvalitetsstandarder og 
forøget produktivitet. 
For de fleste SMV'er er, hvad enten de opererer på internationalt plan eller ikke, et af de 
største problemer omkostningerne i forbindelse med overholdelse af nye tekniske, 
administrative og skattemæssige regler. Større virksomheder rapporterer, at de har været i 
stand til at afsætte en medarbejder til udelukkende at tage sig af det nødvendige papirarbejde i 
forbindelse med overholdelse af den nye lovgivning. Mindre virksomheder siger imidlertid, at 
det medfører betydelige omkostninger for deres forretning. Der er tale om faste 
engangsomkostninger, som har tendens til at udgøre en større andel af en SMV s samlede 
omsætning end af en større virksomheds. Desuden er der tendens til, at småproducenter i 
nogle sektorer, f.eks. maskinsektoren, producerer specialfremstillet udstyr, hvorfor 
omkostningerne i forbindelse med overholdelse af loven for hver ny model er høje. For 
eksempel ser små maskinproducenter EF-mærkningen som et nødvendigt 
markedsføringsredskab. Omkostningerne ved overholdelse af reglerne er en fast omkostning, 
som uundgåeligt hæver break-even punktet. Dette er uvæsentligt for større producenter, som 
producerer i store mængder, men kan være af stor betydning for producenter, som fremstiller 
en enkelt specialmaskine eller maskiner i mindre antal. 
Ikke desto mindre har SMV'er fra forskellige sektorer udtrykt sig positivt om virkningen af 
det indre marked på deres aktiviteter. For eksempel inden for vaskemiddel- og 
kosmetiksektoren har SMV'er draget fordel af forbedret adgang til de europæiske markeder. 
Inden for sektoren byggepladsudstyr32 føler 29% af SMV'erne, sammenlignet med 7% af de 
større virksomheder, at lovgivningen for det indre marked har tilskyndet dem til at sælge på 
andre markeder. Små virksomheder, som allerede nu opererer på internationalt plan, inden for 
f.eks. maskinsektoren, var af den opfattelse, at systemet med selv-certificering for EF-
mærkning er til stor gavn for SMV'er, ved at hjælpe dem til at hæve den tekniske standard af 
deres produkter og konkurrere mere effektivt med større virksomheder. Andre 
undersøgelser33viser, at 37% af de undersøgte SMV'er siden gennemførelsen af det indre 
marked har forbedret deres europæiske distributions- og markedsføringsaktiviteter betydeligt, 
27% hævder at have udviklet forbedrede produkter eller produktionsprocesser og yderligere 
32 Ws/Atkins "Impact and effectiveness of the Internal Market Programme in the Construction Site Equipment sector", 
maj 1996 
33 "EU initiatives for SMEs - are the policies appropriate?", Deloitte Touche Tohmatsu International, 1995 
17 
12% havde ansat personale med nye færdigheder for at tilpasse sig det europæiske markeds 
behov. Og hvad angår moms-procedurerne for intra-EU salg mente 32% af SMV'erne, at det 
nye system har haft en positiv indvirkning på deres aktiviteter sammnelignet med kun 30% af 
de større virksomheder. 
Selskabsret 
Europa-Kommissionen har lige indledt en omfattende høring af medlemslande, 
brancheorganisationer og universitetskredse om temaet "Det indre marked og 
selskabsretten"34. Med denne høring vil Kommissionen prøve at finde ud af, om de juridiske 
strukturer, hvori virksomhederne opererer, er hensigtsmæssige, eller om der er behov for 
ændringer inden for rammerne af det indre marked og Den Økonomiske og Monetære Union. 
Kommissionen søger bl.a. at finde ud af, hvor stort behovet er for at forenkle de gældende 
regler, især i forhold til SMV'erne. 
Kommissionen påtænker at vedtage et nyt forslag til tiende direktiv om 
grænseoverskridende fusioner af kapitalselskaber. Anvendelsesområdet for dette nye 
forslag vil ikke længere være begrænset til aktieselskaber, men vil vedrøre alle 
kapitalselskaber. Denne udvidelse vil først og fremmest komme SMV'er til gode, som ofte er 
oprettet som selskaber med begrænset ansvar. 
Muligheden for at foretage grænseoverskridende fusioner vil bidrage til internationaliseringen 
af disse virksomheders aktivitet, således som Kommissionen har slået til lyd for i sit flerårige 
program til fordel for SMV. 
Desuden påtænker Kommissionen at vedtage et forslag til fjortende direktiv om flytning af 
selskabers hjemsted fra én medlemsstat til en anden. Dette direktiv, hvis anvendelsesområde 
falder sammen med anvendelsesområdet for det nye forslag til direktiv om 
grænseoverskridende fusioner af kapitalselskaber, vil ligeledes kunne blive et effektivt 
instrument i forbindelse med internationaliseringen af SMV'erne. 
Anerkendelse af eksamensbeviser 
Den 8. februar 1996 vedtog Kommissionen et forslag til direktiv om en ordning for 
anerkendelse af eksamensbeviser for de former for erhvervsvirksomhed, der er omfattet 
af direktiverne om liberalisering og overgangsforanstaltninger, og til supplering af den 
generelle ordning for anerkendelse af eksamensbeviser35. 
Formålet med dette forslag er at få gennemført en omarbejdelse af de vigtigste bestemmelser i 
direktiverne om "overgangsforanstaltninger" og "liberalisering", især vedrørende handel, 
industri og håndværk, med henblik på at gøre fællesskabslovgivningen klarere og enklere. 
Forslaget tager også sigte på at indføre en ordning for anerkendelse af eksamensbeviser for 
erhvervsvirksomhed, som ikke er omfattet af det almindelige system. Denne ordning skal gøre 
det muligt for vandrende arbejdstagere at få anerkendt deres eksamensbeviser, såfremt de ikke 
har den faglige erfaring, der kræves for at kunne henholde sig til et direktiv om 
overgangsforanstaltninger. 
34 På grundlag af en rapport fra Kommissionen med titlen "The Simplification af the Operating Regulations for Public 
Limited Companies in the European Union", 1995 
35 KOM(96) 22 endelig udg. af 8. februar 1996 
18 
Regnskabsregler 
Direktiv 78/660/EØF36 om årsregnskaberne for visse selskaber og 83/349/EØF37 om 
konsoliderede regnskaber hjemler mulighed for, at medlemsstaterne kan undtage små og 
mellemstore selskaber eller små grupper af virksomheder, som ikke overskrider visse 
beløbsgrænser, fra visse af deres forpligtelser. Artikel 53, stk. 2, i direktiv 78/660/EØF 
fastsætter, at disse beløbsgrænser revideres hvert femte år under hensyntagen til den 
økonomiske og valutariske udvikling i EU. 
Den seneste revision fandt sted i marts 1994. Den næste revision vil finde sted i 1999. 
Ændringen af beløbsgrænserne vil blive foretaget som led i et projekt, der går ud på at tilpasse 
direktiverne til den økonomiske udvikling, især hvad angår små og mellemstore selskaber. 
Nogle af de planlagte ændringer har forbindelse med indførelsen af euroen, men 
Kommissionen foretager ligeledes en fornyet gennemgang af den regnskabsordning, som 
anvendes i forbindelse med små og mellemstore selskaber med henblik på en eventuel 
lempelse af denne ordning, idet der dog tages hensyn til de behov, der eksisterer som følge af 
det indre marked. Kommissionen har udsendt et spørgeskema vedrørende SMV-regnskaber, 
og de kommentarer, der fremsættes, vil der blive taget hensyn til, når der udarbejdes 
ændringer til direktiverne. Den nye definition af SMV'er38 udgør et andet element, som 
Kommissionen vil tage hensyn til ved forberedelsen af sine forslag. 
Beskyttelse af den intellektuelle og industrielle ejendomsret 
Efter den høring, der blev indledt med lanceringen i 1995 af en grønbog om 
brugsmodelbeskyttelse i det indre marked39, skulle Kommissionen inden længe kunne foreslå 
en foranstaltning til harmonisering af de nationale lovgivninger på dette område under 
hensyntagen til de aktuelle forskelles indvirkning på den frie bevægelighed for varer og på 
betingelserne for en ufordrejet konkurrence. Brugsmodellerne er en form for fleksibel, ikke 
særlig bekostelig beskyttelse, velegnet for SMV'er, der arbejder inden for visse 
innovationssektorer. Kommissionen bestræber sig ligeledes for en hurtig vedtagelse af forslag 
om beskyttelse af mønstre, hvilket kan være af stor interesse for SMV'erne. 
Offentlige indkøb 
Kommissionen vedtog den 27. november 1996 grønbogen "Offentlige indkøb i EU -
overvejelser for fremtiden"40, som har til formål at forbedre effektiviteten af dens politik om 
åbning af markedet for offentlige indkøb på basis af en omfattende høring af alle interesserede 
parter. I grønbogen gøres der rede for Kommissionens overvejelser vedrørende de konkrete 
vanskeligheder, som SMV'erne støder på, når de vil udnytte de nye potentielle 
markedsmuligheder, som skabes af fællesskabsdirektiverne. Den er samtidig tænkt som 
udgangspunkt for en bred debat, som skal munde ud i forslag om en række konkrete 
foranstaltninger til fremme af SMV'ernes deltagelse i offentlige kontrakter. Disse 
foranstaltninger kunne bl.a. tænkes baseret på støtte til virksomhederne inden for områderne 
uddannelse, information, teknisk bistand og samarbejde mellem virksomhederne. 
En række Euro Info Centres har udviklet specialiseret software til et elektronisk 
udbudssystem, som skal forbedre deres kunders adgang til information om 
udbudsbekendtgørelser, især i Nederlandene, Det Forenede Kongerige og Frankrig. Desuden 
36 EFT L 222 af 14.08.1978, s. 11 
37 EFT L 193 af 18.07.1983, s. 1 
38 EFT LI 07 af 30.4.1996, s. 4 
39 KOM (95) 370 af 19.7.1995 
40 KOM(96) 583 af 27.11.1996 
19 
har Euro Info Centrene været involveret i forskellige applikationer og en undersøgelse 
vedrørende SIMAP (informationssystem for offentlige indkøbskontrakter). 
1.5. Overdragelse af virksomheder 
Siden Kommissionen rettede sin henstilling af 7. december 1994 vedrørende overdragelse af 
SMV'er41 til medlemsstaterne, har flere af disse vedtaget, eller i det mindste påtænkt at 
vedtage, foranstaltninger med henblik på at forbedre de lovgivnings- og skattemæssige 
rammebetingelser for virksomhederne på dette område. Kommissionen havde givet 
medlemsstaterne en frist på to år, som udløb den 31. december 1996. Medlemsstaterne var 
forpligtet til senest ved udløbet af denne frist at meddele Kommissionen alle de ved lov eller 
administrativt fastsatte bestemmelser, der er vedtaget vedrørende overdragelse af 
virksomheder. Med henblik på at gøre status over de foranstaltninger, der er truffet siden 1994 
og få kortlagt de eksisterende bedste praksiser afholdt Kommissionen den 3. og 4. februar 
1997 i Lille et europæisk forum om dette emne42. Af forummet fremgik det, at der navnlig var 
gjort fremskridt med hensyn til det forenklede aktieselskab, enmandsselskabet, retten til at 
omdanne et selskab fra én retlig struktur til en anden, sikring af interessentskabers beståen 
samt beskatning af gaver, arv og afhændelse af virksomheder. Arbejdet med at lette 
overdragelsen af virksomheder vil blive fortsat i de kommende år. 
1.6. Konkurrencepolitik 
Europæiske virksomheder har som regel stor gavn af en effektiv konkurrencepolitik. Dette 
gælder især for SMV'erne. De konkurrencepolitiske foranstaltninger kommer SMV'erne 
direkte til gode på markeder, hvor store virksomheders markedsdominans truer dem, eller 
indirekte ved at holde priser og omkostninger nede på et lavt niveau. Samtidig fremmer de 
konkurrencepolitiske foranstaltninger nye virksomheders entré på markedet, og der er her ofte 
tale om SMV'er. Endvidere forvrider uberettiget statsstøtte markedskræfterne og skaber 
derfor vanskeligheder for SMV'erne. 
1.6.1 Konkurrenceregler, som finder anvendelse på virksomheder 
SMV'erne er dem, der høster størst fordel af den nylige meddelelse fra Kommissionen43 om 
revision af dens meddelelse af 3. september 1986 om aftaler af ringe betydning (i medfør af 
artikel 85 i EF-traktaten vedrørende aftaler mellem virksomheder). 
Kommissionen konstaterer, at aftaler mellem SMV'er, som defineret i Kommissionens 
henstilling af 3. april 199644, sjældent vil påvirke handelen mellem medlemsstater eller 
konkurrencen mærkbart. De falder almindeligvis ikke ind under det forbud, der er omhandlet i 
artikel 85, stk. 1. I de tilfælde hvor disse aftaler undtagelsesvis skulle opfylde betingelserne 
for anvendelse af denne bestemmelse, frembyder de normalt ikke tilstrækkelig interesse for 
Fællesskabet til at skride ind over for dem. Dette er grunden til, at ovennævnte tekst fastslår, 
at Kommissionen ikke vil indlede nogen procedure, hverken på anmodning eller af egen drift, 
for at anvende bestemmelserne i artikel 85, stk. 1, på sådanne aftaler. 
Kommissionen forbeholder sig dog ret til at gribe ind ved sådanne aftaler, når de vedrører en 
væsentlig del af det pågældende marked, og når konkurrencen begrænses af den samlede 
effekt af distributionsnet. 
41 EFT L 385 af 31.12.1994, s. 14 og C 400 af 31.12.1994, s. 1 
42 EFT C 284 af 27.9.1996, omslagets side 3 
43 KOM(96) 722 endelig udg. om aftaler af ringe betydning, EFT C 29 af 30.1.1997, s. 3 
44 Kommissionens henstilling af 3.4.1996 til medlemsstaterne, EIB og EIF vedrørende definitionen af små og 
mellemstore virksomheder, EFT L 107 af 30.4.1996, s. 4 
20 
Hvad angår de vertikale restriktioner, dvs. aftaler, som indgås mellem erhvervsdrivende, som 
befinder sig på forskellige stadier af handelen, har Kommissionen lige offentliggjort e<i 
grønbog45, som åbner mulighed for omfattende overvejelser vedrørende de fremtidige 
retningslinjer for anvendelse af konkurrencereglerne. 
I den forbindelse og med Rådets resolution af 10. oktober 199446 in mente, hvori 
Kommissionen opfordredes til at undersøge mulighederne for et samarbejde med SMV'erne, 
agter Kommissionen at intensivere sine undersøgelser vedrørende samarbejde om fælles 
indkøb. 
Hvad angår anvendelse af konkurrencereglerne inden for specifikke aktivitetssektorer, som. 
f.eks. salg og servicering af motorkøretøjer, blev der med vedtagelsen af forordning 1475/9547 
indført en række bestemmelser, som giver mulighed for at sikre forhandlerne, som for 
størstedelens vedkommende er SMV'er, større kommerciel uafhængighed af fabrikanterne. 
Dette har ligeledes gjort det muligt at genskabe balancen mellem fabrikanterne og 
reservedelsfabrikanterne og -forhandlerne på den ene side og bilfabrikanterne på den anden. 
Kommissionen vedtog den 31.1.1996 en ny forordning om anvendelse af traktatens artikel 85, 
stk. 3, på visse kategorier af teknologioverførselsaftaler48, som skal lette visse overførsler af 
teknologi, hvilket skulle være til gavn for SMV'erne. 
1.6.2. Statsstøtte 
Hvad angår statsstøtte, er der i Kommissionens generelle politik altid blevet taget hensyn til 
SMV'ernes situation. Denne holdning kom til udtryk i 1992 med Fællesskabets første særlige 
rammebestemmelser for statsstøtte til SMV'er49. I henhold til disse rammebestemmelser kan 
støtte til SMV'er under et vist beløb drage fordel af den i traktatens artikel 92, stk. 3, litra c, 
omhandlede fritagelse og således betragtes som forenelig med det fælles marked. Desuden 
indførte rammebestemmelserne en de wi/i/mis-regel, som fritager medlemsstaterne fra 
forpligtelsen til at foretage anmeldelse til Kommissionen, når der er tale om støtte af 
ubetydeligt omfang. Sidstnævnte formodes ikke at have indvirkning på samhandelen mellem 
medlemsstaterne. Selv om de mww»*s-reglen ikke fastsætter nogen grænse for størrelsen af de 
virksomheder, som kan drage fordel heraf, er det klart, at den i første række er af interesse for 
SMV'er. 
Rammebestemmelserne for statsstøtte til SMV'er, hvis anvendelse skulle tages op til 
revision hvert tredje år, blev revideret50 i 1996. De hovedretningslinjer, som blev fastlagt i 
1992 (almindelige vurderingskriterier, tilladelig støtteintensitet), er ikke blevet ændret, men 
der er dog blevet foretaget visse præciseringer og modifikationer. For det første udvider 
rammebestemmelserne formålet med den tilladte støtteintensitet, idet de fastslår, at den 
positive behandling, som støtte til fordel for materielle investeringer får, også vil gælde støtte 
til immaterielle investeringer i form af teknologioverførsler. Sådan støtte skal tilskynde 
SMV'erne til at anvende avanceret teknologi, som de ikke selv har været i stand til at udvikle. 
45 KOM(96) 721 endelig udg. af 22.1.1997 
4^ Rådets resolution (94/C 294/04) af 10.10.1994 om fri udfoldelse for dynamikken og innovationspotentialet i små og 
mellemstore virksomheder, herunder håndværks- og mikrovirksomheder, i en konkurrencepræget øknomi, EFT C 
294 af 22.10.1994, s. 7, afsnit III, 4. led 
47 EFT L 145 af 29.6.1995, s. 25 
48 EFT L 31 af 9.2.1996, s. 2 
4^ Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til små og mellemstore virksomheder (92/C 213/02 af 20. maj 
1992), EFT C 213 af 19.8.1992, s. 2 
50 Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til små og mellemstore virksomheder (96/C213/04), EFT C 213 af 
23.7.1996, s. 4 
21 
Hvad angår de andre typer støtte, gentager de nye bestemmelser stort set kriterierne i de 
forudgående bestemmelser (støtte til konsulentbistand, uddannelse og formidling af viden) 
eller henviser til bestemmelserne eller de specifikke retningslinjer for disse typer af støtte51. 
Sidstnævnte indeholder ofte regler, som er gunstigere for vurderingen af støtten til SMV'erne. 
F.eks. kan støtte til miljøbeskyttelse eller støtte til forskning og udvikling rettet mod SMV'er 
drage fordel af en forhøjelse på 10 procentpoint i forhold til de satser, der normalt tillades for 
store virksomheder. Endvidere er de minimis-reglen blevet ændret og er nu offentliggjort i en 
separat meddelelse52. Sammenlignet med den oprindelige de minimis-rege\ er 
gennemførelsesbestemmelserne i den nye regel blevet forenklet betydeligt. I den nye regel er 
anvendelsesområdet for reglen desuden udvidet til at omfatte alle støttekategorier (med 
undtagelse af eksportstøtte, som fortsat ikke er omfattet af reglen), og den nye regel erstatter 
reglerne for kumulering af forskellige udgiftskategorier med en enkelt beløbstærskel. Den 
tærskel, under hvilken støtte ikke på forhånd skal meddeles til Kommissionen, er fastsat til 
100 000 ECU over en periode på tre år, uanset støttetype. Endelig er den definition af 
SMV'er, som anvendes i retningslinjerne, blevet tilpasset den af Kommissionen vedtagne 
harmoniserede definition53 (se Indledning). 
Det skal her tilføjes, at Kommissionen i forbindelse med tre forhåndsmeddelelser, som den 
modtog i 1996, besluttede, at SMV-bestemmelserne også skal finde anvendelse på støtte ydet 
til SMV'er til direkte investeringer i udlandet. Denne beslutning afspejler Kommissionens 
holdning, som er at tilskynde SMV'erne til at internationalisere deres aktiviteter, bl.a. gennem 
investeringer i lande uden for EU. 
Ved siden de nye bestemmelser for støtte til SMV'er har Kommissionen for nylig vedtaget 
bestemmelser for støtte til virksomheder i ugunstigt stillede byområder. Dette instrument 
giver mulighed for ydelse af støtte til virksomheder, der etablerer sig, eller som allerede er 
etableret, i disse byzoner, såfremt de i bestemmelserne fastsatte kriterier er opfyldt. Da de 
potentielle modtagere af sådan støtte hovedsagelig er SMV'er, er disse meget interesseret i, at 
Kommissionen er velvilligt indstillet på dette område. 
Det skal tilføjes, at Kommissionens holdning med hensyn til SMV'er, således som det 
fremgår af de nævnte tekster, er udtryk for en generel politik. Ved kontrollen af støtten, 
ligesom i forbindelse med sine øvrige aktivitetesområder, forsøger Kommissionen altid at tage 
hensyn til SMV'ernes særlige situation og at medvirke til at stimulere deres udvikling, 
samtidig med at den hele tiden respekterer konkurrencereglerne. 
2. DE FINANSIELLE RAMMEBETINGELSER 
2.1. Betalingsforsinkelser i handelsforhold 
Forsinket betaling er en stadig alvorligere hindring for udviklingen af europæiske 
virksomheder, især SMV'er, hvis likviditet, rentabilitet og konkurrenceevne undermineres. I 
sin henstilling af 12. maj 1995 om betalingsfrister i handelsforhold54 opstillede 
Kommissionen en række praktiske og juridiske foranstaltninger til at løse problemet med 
forsinket betaling i Europa. I denne henstilling opfordredes medlemsstaterne til at træffe de 
bedst egnede foranstaltninger til at forbedre betalingsfristerne og til at forelægge 
Kommissionen en rapport om de foranstaltninger, der er truffet med hensyn til denne 
51 Fællesskabsrammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse, EFT C 72 af 10.3.1994, s. 3; EF-
rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling, EFT C 45 af 17.2.1996, s. 5; Retningslinjer for 
beskæftigelsesstøtte, EFT C 334 af 12.12.1995, s. 4 
5^ Meddelelse fra Kommissionen om de minimis-støtteordninger, EFT C 68 af 6.3.1996, s. 9 
53 Kommissionens henstilling af 3.4.1996, EFT L 107 af 30.4.1996, s. 4 
54 EFT L 127 af 10.6.1995, s. 19 
22 
henstilling inden 31.12.1997. Kommissionen foretog en evaluering af henstillingens virkning i 
1997 og har offentliggjort en meddelelse55, som viser, hvor få foranstaltninger 
medlemsstaterne har truffet for at afhjælpe problemet med forsinket betaling, og at 
betalingssituationen ikke er ved at blive bedre. Hvis medlemsstaterne ikke træffer 
tilstrækkelige foranstaltninger inden udgangen af 1997, vil Kommissionen foreslå et direktiv 
for at bekæmpe betalingsforsinkelserne. Direktivet skal indeholde minimumskrav, som skal 
inkorporeres i den nationale lovgivning. Disse krav skal bl. a. omfatte lovfæstet ret til 
morarenter, effektive og ikke-omkostningskrævende inddrivningsprocedurer og en maksimal 
betalingsfrist for offentlige indkøbskontrakter. 
2.2. Forberedelse af SMV'erne på indførelse af euroen 
De tjenestegrene, der beskæftiger sig med erhvervspolitikken, har taget aktiv del i hele 
Kommissionens arbejde vedrørende euroen. I den henseende har de deltaget i 
arbejdsgrupperne "Virksomheder", "Forbrugere", "Betalingssystemer", "Betalingsmidler" og 
"Regnskaber og beskatning" i forbindelse med overgangen til euroen og har været tilknyttet 
forberedelsen af rundbordskonferencen om de praktiske aspekter ved overgangen til euroen, 
som afholdtes den 15. maj 1997, og hvori deltog repræsentanter for samtlige berørte 
erhvervsdrivende. De har regelmæssigt sat indførelse af euroen på dagsordenen på de møder, 
de har holdt med brancheorganisationerne, med Euro Info Centrene (EIC) og med 
medlemmerne af rundbordskonferencen mellem banker og SMV'er. De har nedsat en ad hoc-
gruppe vedrørende SMV'er og euroen, hvori deltager repræsentanter for virksomhederne, for 
at fremme udveksling af informationer mellem disse repræsentanter og Kommissionen. De 
har tilskyndet til private og offentlige initiativer til kommunikation vedrørende euroen rettet 
mod SMV'er, og sendt alle dokumenter om euroen til EIC, som kan være af nytte for dem. 
Desuden blev der i 1996 af EIC'erne lanceret en oplysningskampagne om indførelse af 
euroen, som skal fortsætte i 1997 og de følgende år. Denne kampagne vil være markeret af en 
lang række informationsarrangementer og udarbejdelse af talrige informationsdokumenter, 
som skal give svar på de vigtigste spørgsmål om virkningerne af indførelsen af euroen på de 
forskellige funktioner i virksomheden. Disse oplysningstiltag henvender sig ligeledes til 
håndværkssektoren og de meget små virksomheder. 
2.3. Grænseoverskridende pengeoverførsler 
For at få forenklet SMV'ernes grænseoverskridende transaktioner og nedbragt de hermed 
forbundne omkostninger har Kommissionen foreslået konkrete foranstaltninger, såsom 
direktivet om grænseoverskridende pengeoverførsler56, som skal sikre, at virksomhederne er i 
stand til at overføre penge hurtigt og mere sikkert. Desuden skal medlemsstaterne i henhold til 
direktivet sikre, at der findes procedurer for bilæggelse af grænseoverskridende tvister 
vedrørende sager, der er omfattet af direktivet. 
2.4. Adgang til finansiering af innovation 
Handlingsplanen for innovation i Europa, som blev vedtaget den 20. november 1996, 
indeholder foranstaltninger, som skal fremme finansieringen af innovation, især via venture 
kapital. Det Europæiske Råds resolution om vækst og beskæftigelse, vedtaget på topmødet i 
Amsterdam, bekræftede vigtigheden af, at der er adgang til kapital til finansiering af 
højteknologiprojekter og kapital til SMV'erne. 
55 C(97) 2121 af 9.7.97, EFT C 216 af 17.7.97 
56 Direktiv 97/5/EF, EFT L 43 af 14.2.1997, s. 25 
23 
3. SKATTEMÆSSIGE RAMMEBETINGELSER 
Kommissionens told- og skattepolitiske tiltag skal fremme en fuldstændig gennemførelse af 
det indre marked ved at tilpasse de administrative regelsæt inden for disse politikområder til 
det indre marked. Samtidig stiles der mod at gennemføre en betydelig forenkling af 
lovgivningen, som forventes at ville medføre en mærkbar lempelse af virksomhedernes, 
navnlig SMV'ernes, administrative byrde. I handlingsplanen for innovation i Europa 
overvejes der udarbejdet en meddelelse om beskatning og innovation. 
3.1. Beskatning af virksomheder 
I forlængelse af Kommissionens debatoplæg "Beskatning i Den Europæiske Union" af 20. 
marts 199657 blev der nedsat en gruppe af højtstående embedsmænd vedrørende beskatning. 
På grundlag af drøftelserne i denne gruppe fremlagde Kommissionen en meddelelse med 
titlen "Beskatning i Den Europæiske Union, Rapport om udviklingen i skatte- og 
afgiftssystemerne"58.1 denne rapport anbefaledes det at nedsætte en ny stående gruppe, som 
skal skabe et strategisk overblik over skatte- og afgiftspolitikken, og rapporten nævnte 
forenkling af SMV'ernes og andre virksomheders skatte- og afgiftsvilkår som et spørgsmål, 
som denne gruppe kunne undersøge nærmere. Denne nye skattepolitiske gruppe er nu blevet 
nedsat, og den indledte sit arbejde den 11. marts 1997. 
I forlængelse af det arbejde, der er udført af skattepolitikgruppen, som allerede har holdt møde 
fire gange, og efter ØKOFIN-Rådets uformelle møde i Mondorf les Bains vedtog 
Kommissionen den 1. oktober 1997 en meddelelse59 til Rådet med forslag om en række 
foranstaltninger til tackling af skadelig skattekonkurrence i EU. Disse foranstaltninger 
omfatter bl.a. en adfærdskodeks, hvor medlemsstaterne påtager sig en politisk forpligtelse til 
at bekæmpe skadelig skattekonkurrence inden for området erhvervsbeskatning, 
foranstaltninger til eliminering af forvridninger i forbindelse med beskatning af 
kapitalindkomst, foranstaltninger til eliminering af kildeskat på grænseoverskridende rente-
og royaltybetalinger mellem virksomheder, et område, hvor Kommissionen efter al 
sandsynlighed vil se sig nødsaget til at fremsætte et nyt forslag. 
3.2. Indirekte beskatning: moms 
Inden for området indirekte beskatning foreslog Kommissionen i juli 1996 et arbejdsprogram 
vedrørende indførelse af et fælles momssystem60. Dette vil konkret give sig udtryk i en række 
forslag fra Kommissionen, som hovedsagelig vil komme til at indeholde følgende 
målsætninger: 
- sikre afgiftsneutralitet i samhandelen inden for medlemsstaterne og mellem 
medlemsstaterne vedrørende varer og tjenesteydelser, hvilket vil gøre det muligt for 
SMV'erne at operere i hele Fællesskabet fra deres forretningssted uden at skulle udsættes 
for en forøgelse af de administrative omkostninger (idet man vælger princippet om 
beskatning på oprindelsesstedet); 
- reducere usikkerheden og kompleksiteten i forbindelse med anvendelse af momsen ved at 
etablere et harmoniseret momssystem, som kan anvendes ensartet i overensstemmelse 
med kravene i et egentligt indre marked, samtidig med at det skatte- og afgiftsmæssige 
indkomstniveau opretholdes; 
57 SEK (96) 487 endelig udg. af 20.3.1996 
58 KOM(96) 546 endelig udg. af 22.10.1996 
59 KOM(97) 495 endelig udg. af 1.10.1997 
60 KOM(96) 328 endelig udg. af 22.7.1996 
24 
- reducere den usikkerhed, som skyldes forskellig fortolkning af direktiverne, ved at æiid c 
Momsudvalgets status. Ligesom i told- og afgiftsspørgsmål kan Rådet tænkes al ville 
overdrage Momsudvalget hvervet at assistere Kommissionen, når denne skal vedtage 
gennemførelsesforanstaltninger. 
Denne strategi omfatter en forberedende fase, i løbet af hvilket Kommissionen har præsenteret 
to forslag vedrørende ændring af Momsudvalgets vedtægt61 og vedrørende styrkelse af det 
administrative samarbejde (Fiscalis-programmet)62. Der vil efter al sandsynlighed allerede i år 
blive fremsat et forslag om gensidig bistand i forbindelse med skatteinddrivelse. 
Kommissionen påtænker herefter at fremsætte tre serier af formelle forslag: 
- formålet med den første serie forslag er at definere de afgiftspligtige transaktioner, de 
afgiftspligtige personer og beskatningsgrundlaget, regulere spørgsmålet om fritagelser og 
fradrag samt foreslå en ny indbyrdes tilnærmelse af momssatserne; 
- den anden serie forslag vedrører det geografiske anvendelsesområde for momsen, 
beskatningsstedet og gennemførelse af transaktionerne, de afgiftspligtiges rettigheder og 
pligter samt kontrolmetoder; 
- den tredje serie forslag vedrører ordninger for omfordeling af skatteprovenu, særlige 
ordninger og overgangsforanstaltninger samt en endelig indbyrdes tilnærmelse af 
momssatserne. 
Konferencen i Limelette (B) i november 1996 om "det fælles momssystem ", gav mulighed for 
at høre de forskellige berørte parter, bl.a. de organisationer, der repræsenterer SMV'erne. 
I øvrigt har Kommissionen valgt "momspligt" som emne for det andet SLIM-projekt 
(forenkling af lovgivningen vedrørende det indre marked), som gennemføres i 1997. 
Formålet er at se på to områder (afgiftsbetalernes forpligtelser og den betalingspligtige 
person) med henblik på at forbedre det aktuelle system. SLIM-gruppen, som har fået til 
opgave at tage sig af denne sag, har fokuseret på en række grundlæggende forpligtelser 
vedrørende momsen, såvel på nationalt plan som på fællesskabsplan, som er en byrde for 
virksomhederne, med henblik på at finde frem til de områder, hvor der eventuelt bør 
gennemføres forenklinger. 
3.3. Told 2000 
Handlingsprogrammet Told 2000, der blev vedtaget ved Europa-Parlamentets og Rådets 
beslutning den 19. december 199663, skal modernisere de nationale toldadministrationer og 
stimulere samarbejdet mellem disse indbyrdes og mellem dem og Kommissionen. Formålet 
hermed er at sikre, at fællesskabslovgivningen anvendes ensartet ved de ydre grænser, og at 
det indre marked fungerer optimalt. Programmet nævner i artikel 6, stk 2, og i artikel 9 
forenklingsforanstaltninger beregnet på at give Kommissionen en sammenhængende ramme 
til at gennemføre en forenkling af toldreglerne og -procedurerne med det formål at gøre det 
lettere for virksomhederne at deltage i udenrigshandelen. 
De vigtigste tiltag på dette område er: 
- tilpasning og forenkling af transit-toldsystemerne gennem en ændring af toldkodeksen og 
dens gennemførelsesbestemmelser, hvad angår fællesskabstransit, og forhandling af en ny 
konvention for så vidt angår fælles transit, samt indføring af edb i forvaltningen af 
ordningerne; de påtænkte foranstaltninger skulle kunne styrke sikkerheden og 
61 KOM(97) 325 af 25.6.1997 
62 KOM(97) 175 af 23.4.1997 
63 EFT L 33 af 4.2.1997, s. 24 
25 
effektiviteten af de nævnte ordninger, som tilgodeser et vigtigt behov hos de 
erhvervsdrivende; 
- forenklingen af de økonomiske toldprocedurer, som vil give sig udtryk i ændringer af 
Fællesskabets toldkodeks og dens gennemførelsesbesemmelser, og i udvikling af edb-
systemer til forvaltning af disse ordninger, således at virksomhederne får mulighed for at 
eksportere fællesskabsprodufcter på økonomisk favorable vilkår; 
- ændring af Fællesskabets toldkodeks med henblik på at gøre det muligt at få en 
centraliseret forvaltning af de forenklede procedurer samt en lempelse af forpligtelsen til at 
fremlægge bestemte ledsagedokumenter i forbindelse med tolddeklarationen, hvilket letter 
datamatiseringen af fortoldningsprocedurerne; 
- harmoniseringen og forenklingen af oprindelsesreglerne i forbindelse med toldpræferencer, 
som i løbet af første kvartal af 1997 er kommet til udtryk i vedtagelsen af en fælles tekst til 
"oprindelses"-protokollen, der er knyttet som bilag til de frihandelsaftaler, som 
Fællesskabet har undertegnet med sine europæiske partnere. Samme tekst vil allerede fra 
efteråret af blive foreslået Middelhavslandene og sandsynligvis også Mexiko og Sydafrika. 
En lignende tekst vil blive foreslået for de lande, der nyder godt af det generelle 
præferencesystem, således at den kan træde i kraft den 1.1.1998. 
I øvrigt kører der for øjeblikket et SLIM-projekt vedrørende forenkling af den kombinerede 
nomenklatur for udenrigshandelen, bl.a. med det formål at modernisere nomenklaturen, idet 
visse underopdelinger synes irrelevante set ud fra en økonomisk synsvinkel. 
4. DE SOCIALE RAMMEBETINGELSER 
4.1. Aktion for beskæftigelsen i Europa: En tillidspagt 
Arbejdsløsheden er vokset støt i Europa siden 1970'eme. Den skaber store problemer for 
millioner af mænd og kvinder, og den undergraver det europæiske samfund. I et forsøg på at 
få skabt et generelt grundlag for skabelse af job vedtog Kommissionen i juni 1996 en 
meddelelse64, hvori den foreslår en europæisk tillidspagt. 
Den europæiske tillidspagt bygger på den strategi, der blev foreslået i Kommissionens 
hvidbog fra 1993 om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse. Ved at genskabe et klima af 
tillid sigter den mod at mobilisere alle aktører, såvel de offentlige myndigheder som 
arbejdsmarkedets parter, med henblik på at få dem til at tilkendegive deres respektive 
engagement i en koordineret, omfattende beskæftigelsesstrategi. Dens strategi kombinerer 
en beskæftigelsesorienteret, makroøkonomisk politik med resolut handling med henblik på at 
få gennemført det indre marked, fremskyndet en reform af systemerne vedrørende 
arbejdsløshedsunderstøttelse og forbedret anvendelsen af de europæiske strukturpolitikker. 
Opmærksomheden er specielt rettet mod SMV'erne med henblik på en fuldstændig udnyttelse 
af mulighederne på det indre marked. Kommissionen fastlægger prioriteringerne i sin SMV-
politik og sin holdning til statsstøtte til SMV'er. Kommissionen anbefaler også at bruge ekstra 
finansielle ressourcer fra strukturfondene til udvikling af SMV'erne, tilpasning til de ændrede 
forhold inden for industrien, lokale udviklings- og beskæftigelsesinitiativer og territoriale 
pagter for stærkere partnerskaber med henblik på at skabe mere beskæftigelse. Desuden skulle 
et meget tættere partnerskab med Den Europæiske Investeringsbank (EIB) kunne hjælpe med 
til at støtte oprettelsen af SMV'er via midler fra strukturfondene. Tillidspagten blev modtaget 
positivt af samtlige medlemsstater, arbejdsmarkedets parter, Europa-Parlamentet og 
Regionsudvalget. 
64 Aktion for bekskæftigelse i Europa: En tillidspagt, CSE(96) 1 endelig udg. af 5.6.1996 
26 
På sit møde i Amsterdam den 16.-17. juni 1997 bekræftede Det Europæiske Råd jit tilsagn on 
at reducere SMV'ernes administrative byrde. Det opfordrede desuden EIB til at undersøge 
mulighederne for at etablere en facilitet ti! finansiering af SM Very /teknologiprojekter. De' 
Europæiske Råd i Amsterdam var også et vendepunkt i EU's beskæftigelsespolitik. Med 
vedtagelsen af beskæftigelseskapitlet besluttede stats- og regeringscheferne, at beskæftigelsen 
skulle være en sag af fælles interesse. Den nye traktat styrker koordinationen af 
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker og fastsætter, at der skal vedtages fælles 
retningslinjer, som senere skal føre til henstillinger til medlemsstaterne. På baggrund af 
aftalen på Amsterdam-mødet om allerede nu at tage det nye beskæftigelseskapitel i 
anvendelse, vedtog Kommissionen den 1. oktober 1997 en meddelelse om retningslinjer 
for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik65 som debatoplæg til Det Europæiske Råds 
ekstraordinære møde den 20. og 21. november i Luxembourg. Kommissionen vil på grundlag 
af formandskabets konklusioner fra beskæftigelsestopmødet fremsætte et endeligt forslag til 
vedtagelse i Rådet. De foreslåede retningslinjer fokuserer på fire hovedpunkter i 
medlemsstaternes beskæftigelsespolitik, først og fremmest iværksætterånd, men også 
beskæftigelsesevne, omstillingsevne og lige muligheder. Hvis man vil fremme en ny 
iværksætterkultur i Europa, er der brug for en yderligere indsats. Det skal f.eks. gøres 
lettere at starte og drive virksomheder (især gennem administrativ forenkling), der skal 
udvikles markeder for risikovillig kapital, og skattereglerne skal gøres mere 
beskæftigelsesvenlige. 
4.2. Den sociale dialog 
Den sociale dialog på europæisk plan er, ligesom i mange af medlemsstaterne, organiseret på 
sektorniveau og mellem de forskellige erhvervsbrancher. SMV'erne er repræsenteret i begge 
former for dialog. Der føres ikke nogen social dialog på fællesskabsplan eller nationalt plan 
specielt for SMV'erne. 
Europæisk social dialog på tværfagligt plan 
Val Duchesse-socialdialogen blev holdt første gang i 1985 med deltagelse af de tre 
europæiske organisationer, som repræsenterer de vigtigste nationale tværfaglige arbejdsgiver-
og fagforeningssammenslutninger. Desuden konsulteres alle europæiske sammenslutninger, 
herunder UEAPME, om de emner, der er til debat. Den uformelle (indtil Fællesakten og 
aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken) og frivillige dialog har været et positivt 
bidrag til europæisk social- og arbejdsmarkedspolitik i form af fælles udtalelser eller 
erklæringer. 
I 1995 fik den tværfaglige dialog en kraftig saltvandsindsprøjtning med direktivet om 
forældreorlov66, der blev vedtaget af Rådet den 3. juni 1996, og som bygger på aftalen om 
forældreorlov, der blev indgået mellem UNICE, CEEP og ETUC den 14. december 1995. 
Dette er den første europæiske aftale baseret på artikel 4 i protokollen om social- og 
arbejdsmarkedspolitikken, der er knyttet til traktaten om Den Europæiske Union (TEU). 
Ifølge artikel 4 "kan dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på fællesskabsplan føre til 
overenskomstmæssige forbindelser, herunder aftaler". Rammeaftalen om forældreorlov 
omfatter specifikke arrangementer, som skal tilgodese SMV'ernes særlige funktions- og 
organisationsbehov. Visse SMV-organisationer har imidlertid udtrykt store betænkeligheder 
ved gyldigheden af dette aspekt af den sociale dialog og begrundet det med, at eftersom de er 
udelukket fra forhandling af social- og arbejdsmarkedspolitiske aftaler inden for rammerne af 
den sociale dialog, tages der i sådanne aftaler ikke tilbørligt hensyn til SMV'erne. 
65 KOM(97) 497 endelig udg. af 1.10.1997 
66 Direktiv 96/34/EF af 3.6.1996, EFT L 145 af 19.6.1996, s. 4 
27 
Europæisk social dialog på sektorplan 
Ikke alle sektorer har udviklet en social dialog på europæisk plan. Dette afhænger af en række 
faktorer, først og fremmest en fælles vilje blandt arbejdsmarkedets parter og eksistensen af en 
fælles sektorpolitik på europæisk plan (f.eks. landbrug, fiskeri eller vejgodstransport), behovet 
for en omfattende omstrukturering på europæisk plan (f.eks. tekstilbranchen, 
telekommunikation eller civil luftfart) eller erkendelse af, hvilke sektorer der har meget 
specielle behov (f.eks. industrirengøring eller sikkerhedstjenester). 
Sektorerne varierer meget med hensyn til virksomhedsstørrelse. Som regel er den sociale 
dialog veletableret inden for den primære sektor, som domineres af SMV'er. 
Arbejdsmarkedets parter har brugt dette forum til at diskutere spørgsmål som f.eks. 
beskæftigelse, faglig uddannelse, sundhed og sikkerhed. Udover diskussioner fører 
aktiviteterne også til deltagelse i EU-uddannelsesprojekter eller til reelle forhandlinger. F.eks. 
undertegnede arbejdsmarkedets parter på europæisk plan inden for landbrugssektoren den 24. 
juli 1997 den første rammeaftale med sektorspecifikke henstillinger vedrørende forbedring af 
lønnet beskæftigelse inden for denne sektor. Den indeholder henstillinger om tilpasning af 
arbejdstiden og supplerende bestemmelser om arbejdsbetingelserne. 
Servicesektoren kan groft opdeles i sektorer under omstrukturering og sektorer i ekspansion. 
De fleste omstrukturerings-servicesektorer, såsom bank- og forsikringsvirksomhed, 
telekommunikation, postservice, luftfart og jernbaner, er hovedsagelig domineret af store 
(offentlige) selskaber. Mange af disse sektorer konfronteres med hurtigt skiftende, 
økonomiske rammebetingelser: globalisering, stadig hurtigere indførelse af 
informationsteknologi og privatisering. Denne udvikling kan føre til, at der dukker nye mindre 
virksomheder op. 
De fleste af de ekspanderende servicesektorer er kendetegnet ved en høj koncentration af 
SMV'er. Den sociale dialog er veletableret i traditionelle sektorer som vejtransport (fra 1965 
at regne), hotel- og restaurationsvirksomhed (fra 1983 at regne) eller handel (1985). 
Diskussionerne her koncentrerer sig om beskæftigelse, arbejdsforhold og politiske spørgsmål, 
som resulterer i fælles udtalelser eller fælles aktioner. 
Endvidere har udbredelsen af nye tjenester, som f.eks. sikkerhedstjenester og rengøring, ført 
til en forøgelse af antallet af sektorer, der er aktivt involveret i en europæisk social dialog. Og 
da anerkendelse af sektoren er et af incitamenterne til at udvikle aktiviteter på området, har 
arbejdsmarkedets parter en fælles interesse i at opnå konkrete resultater. Generelt har sektorer 
domineret af store virksomheder en tendens til at koncentrere aktiviteterne mere på 
industripolitiske spørgsmål, hvorimod sektorer domineret af SMV'er, specielt sektorer i 
ekspansion, holder sig mere til social- og arbejdsmarkedsmæssige spørgsmål (beskæftigelse, 
sikkerhed eller lige muligheder). 
Europæisk social dialog ved skillevejen 
Sideløbende med opbygningen af en egentlig europæisk union er der en voksende erkendelse 
af behovet for yderligere udvikling af den europæiske social- og arbejdsmarkedspolitik, især 
hvad angår beskæftigelsespolitikken, som tilkendegivet af Det Europæiske Råd i Firenze og 
Amsterdam. Den sociale dialog er et vigtigt redskab til udarbejdelse og gennemførelse af 
social- og arbejdsmarkedspolitik, og den forventes at vokse i betydning i de kommende år, 
navnlig i betragtning af inkorporeringen af aftalen om social- og arbejdsmarkedspoltikken i 
TEU som et resultat af Amstersdam-rådsmødet i juni 1997. 
Kommissionen har allerede mødtes med de europæiske arbejdsgiver- og 
fagforeningsorganisationer for at drøfte den europæiske tillidspagt om beskæftigelsen. Som en 
direkte konsekvens heraf vil så vel den tværfaglige som den sektorspecifikke sociale dialog i 
stigende grad fokusere på beskæftigelse og de hermed direkte forbundne sociale aspekter. 
28 
Som drivkraft i den fremtidige jobskabelse forventes SMV'erne at spille en nøglerolle i denne 
proces. 
Med henblik på at styrke den sociale dialog offentliggjorde Kommissionen den 18. september 
1996 en meddelelse om udviklingen af den sociale dialog på fællesskabsplan67. 
Meddelelsen indeholdt en appel til alle arbejdsmarkedets parter om at fremkomme med deres 
synspunkter om den sociale dialogs fremtidige form og rammerne herfor. Der blev afholdt et 
forum i Haag den 28.-29. april 1997, hvor arbejdsmarkedets parter samledes til en drøftelse 
reaktionerne på denne konsultation. De SMV-organisationer, der reagerede på meddelelsen, 
blev inviteret til at deltage. På grundlag af disses udtalelser og en vurdering af effektiviteten 
og virkningen af de nuværende strukturer, vil principperne for den fremtidige sociale dialog 
blive fastlagt i en ny meddelelse, som skal vedtages inden udgangen af 1997. 
Som foreslået i meddelelsen om udviklingen af den sociale dialog på fællesskabsplan har 
Kommissionen også iværksat en undersøgelse af, hvor repræsentative de europæiske 
arbejdsmarkedsparter, der er involveret i den sociale dialog, er. 
4.3. Høring af de faglige organisationer 
4.3.1. Konsultationsmøder med europæiske SMV-erhvervsorganisationer 
De kommissionstjenestegrene, der er ansvarlige for erhvervspolitikken, har erkendt, hvor 
vigtigt det er at høre repræsentanterne for den europæiske SMV-erhvervssektor. De vil derfor 
spille en koordinerende rolle og sikre, at de europæiske SMV-erhvervsorganisationer 
konsulteres på passende vis om spørgsmål af interesse, som behandles i andre 
kommissionstj enestegrene. Der arrangeres regelmæssigt konsultationsmøder, hvor 
repræsentanter fra andre kommissionstj enestegrene gør rede for deres politik, f.eks. de tanker, 
de har haft forud for udgivelsen af en grønbog, eller de tanker, der er gået forud for den 
endelige beslutning om et forslag til direktiv eller forordning. Konsultationsmøderne i 1996 
drejede sig om spørgsmål som miljøansvar, den sociale dialog, en grønbog om 
brugsmodelbeskyttelse i det indre marked, anvendelse af opløsningsmidler i industrien 
(direktivforslag fra Kommissionen), sektorer og aktiviteter, som ikke er omfattet af 
arbejdstidsdirektivet, og et forslag til direktiv om udtjente biler. Udover disse 
konsultationsmøder er de europæiske SMV-erhvervsorganisationer blevet holdt ajour og 
informeret om andre områder af interesse for dem, herunder spørgsmål som 
betalingsforsinkelser i handelsforhold, overførsel af ejendomsret til virksomheder, 
rundbordskonferencen mellem banker og SMV'er samt forslag til henstilling om forenkling af 
de administrative procedurer i medlemsstaterne vedrørende etablering af virksomheder. 
4.3.2. Høring af de berørte parter indenfor sektoren erhvervsdrivende foreninger 
Der er blevet ført en særlig dialog med Det Rådgivende Udvalg for Andelsselskaber, 
Gensidige Selskaber, Foreninger og Fonde. Dette udvalg blev nedsat af sektoren selv, og er 
siden sin plenarforsamling den 11.12.95 ophørt med at være provisorisk. Udvalget træder ikke 
i stedet for de organer, der repræsenterer de forskellige sektorer, eller de europæiske 
institutioners officielle konsultationsorganer. Udvalget består af emneopdelte arbejdsgrupper, 
og dets vigtigste opgave er, på anmodning af Kommissionen eller på eget initiativ, at gøre 
Kommissionen opmærksom på udtalelser fra erhvervsdrivende foreninger om alle spørgsmål 
vedrørende den europæiske integration og dennes indvirkning på disse. Udvalget har således 
udtalt sig om Kommissionens meddelelse om information og høring af arbejdstagerne68, 
afgivet udtalelse om revisionen af de europæiske traktater og især om anvendelsen på sektoren 
erhvervsdrivende foreninger af begrebet almen interesse, og har vedtaget en erklæring om 
67 KOM(96) 448 endelig udg. af 18.9.1996 
29 
retsgrundlaget for arbejdsprogrammet til fordel for erhvervsdrivende foreninger. Udvalget 
forbereder ligeledes udtalelser om hvidbogen om uddannelse, grønbogen om 
informationssamfundet og om indførelsen af euroen. 
4.3.3. Høring af organisationerne for handel og distibution 
Med henblik på at få iværksat en omfattende høring vedrørende indenrigshandelen i EU 
vedtog Kommissionen den 20. november 1996 en grønbog om handel69. Den er blevet drøftet 
med de øverste embedsmænd inden for indenrigshandel, som har startet drøftelserne på 
nationalt plan på seminarer med støtte fra Kommissionen. 
Udvalget for Handel og Distribution (CCD)70 er mødtes flere gange for at drøfte forskellige 
emner, som direkte vedrører handel, og for at tage stilling til de forskellige spørgsmål. Siden 
slutningen af 1996 har flere emner tiltrukket sig særlig opmærksomhed, især euroen og 
indførelsen af den fælles valuta, de vertikale restriktioner, elektronisk handel og grønbogen 
om handel. Efter at være blevet fornyet i 1997 og efter en omstrukturering af dets funktion 
med henblik på at øge dens effektivitet vil det nye CCD nu være i stand til meget hurtigt at 
afgive udtalelser, som præciserer de handlendes synspunkter over for Kommissionen. 
4.4 Den lokale udvikling og beskæftigelsen 
Den europæiske strategi for beskæftigelsen, som blev skitseret på Det Europæiske Råd i Essen 
(december 1994) og senere præciseret på de efterfølgende møder i Det Europæiske Råd, førte 
til at man begyndte at betragte problematikken omkring lokale udviklings- og 
beskæftigelsesinitiativer som et af de prioriterede områder for en fællesskabsindsats. 
Det var i den forbindelse, at Kommissionen i juni 1995 præsenterede sin meddelelse71 om "en 
europæisk strategi til fremme af lokale udviklings- og beskæftigelsesinitiativer", hvor den 
anskueliggør såvel mulighederne for på lokalt plan at skabe nye arbejdspladser som de 
strukturelle hindringer, der skal fjernes for at sikre, at de udvikles. 
De lokale udviklings- og beskæftigelsesinitiativer er interessante set ud fra tre synsvinkler: de 
giver nye muligheder for beskæftigelse, som kan opfylde en række ikke-dækkede behov, de 
giver nye iværksættere mulighed for at gå ind i projekter, som, samtidig med at de skaber nye 
arbejdspladser, bidrager til at styrke samhørigheden lokalt, og endelig bidrager de til at styrke 
retableringen af svækkede by- eller landstrukturer. 
De lokale udviklings- og beskæftigelsesinitiativer må imidlertid altfor ofte slås med 
vanskeligheder af finansiel, juridisk, teknisk og institutionel karakter. 
Derfor er spørgsmålet om den lokale udvikling af beskæftigelsen blevet et vigtigt tema i 
Fællesskabets indsats, og der er således iværksat en lang række initiativer såvel på politisk 
plan som på strukturfondsplan72. 
I forlængelse af kommissionsformand Jacques Santers initiativ vedrørende oprettelse af en 
europæisk tillidspagt for beskæftigelsen73 reagerede stats- og regeringscheferne på topmødet i 
Firenze (juni 1996) positivt på Kommissionens forslag om forsøgsvis at lancere ca. tres 
68 KOM(95) 547 endelig udg. af 14.11.1995 
69 KOM(96)530af20.11.96 
70 Kommissionens afgørelse 81/428/EØF af 20.5.81, EFT L 165 af 23.6.1981, s. 24 
71 KOM(95) 273 endelig udg. af 13.6.1995 
72 KOM(96) 109 af 20.3.1996 "Struktur- og beskæftigelsespolitik" 
73 CSE (96) 1 endelig udg. af 5.6.1996 
30 
territoriale pagter for beskæftigelse, som skulle finansieres via Fællesskabets strukturfonde, 
bl.a. ved anvendelse af de disponible fleksibilitetsmargener. 
De territoriale beskæftigelsespagters særlige beskaffenhed, især deres "bottom-up" strategi, 
hvor der især lægges vægt på innovation og etablering af lokale partnerskaber, gør, at det vil 
komme til at dreje sig om aktioner med fokus på lokal udvikling fremmet af Kommissionen i 
forbindelse med offentliggørelsen af hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse. 
4.5. Hygiejne, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 
11995 blev "Håndbog i Selvstændig Audit for SMV'ere" udgivet i 20 000 eksemplarer og 
distribueret via fællesskabsnettene, især Euro Info Centrene og de særlige net vedrørende 
sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Denne håndbog skal gøre det muligt at identificere 
og evaluere uregelmæssigheder og ulykkesrisici, og den udgør en af nøglerne til at forbedre 
sikkerheden og sundheden for arbejdstagerne og således produktkvaliteten og resultaterne i 
SMV'erne. Håndbogen finder løbende praktisk anvendelse i store virksomheder, men af 
indlysende omkostningsmæssige årsager bruges den sjældnere i SMV'er. Med 
offentliggørelsen af denne håndbog har Europa-Kommissionen givet de ansvarlige for 
SMV'erne et redskab, som kan bruges ved evaluering, og som kan være til støtte ved 
beslutningstagningen i forbindelse med spørgsmål om sikkerhed og sundhed på 
arbejdspladsen. Formålet med den er at bistå virksomhedsejerne med at analysere og selv 
behandle problemer i forbindelse med sikkerhed og sundhed i deres virksomhed. 
Kommissionen reagerer på daglige anmodninger om publikationer hovedsagelig fremsat af 
SMV'er eller disses repræsentative organisationer. Ud over håndbogen er der ligeledes stor 
efterspørgsel efter to andre publikationer i serien om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 
nemlig "Vejledning i udførelse af arbejdsrisikovurderinger" og "Vejledning for små og 
mellemstore virksomheder". 
I samarbejde med det franske "Institut national de recherche et de sécurité", det franske 
ministerium for sociale anliggender og med deltagelse af de andre medlemsstater afholdt 
Kommissionens tjenestegrene i 1995 den anden europæiske filmfestival vedrørende 
sundhed og sikkerhed, hvis formål var at fremme anvendelsen og kvaliteten af audiovisuelle 
produkter på dette område. Der deltog mange repræsentanter for SMV'erne i dette 
arrangement, og man kunne konstatere, at mange af de udviklede produkter er beregnet på 
SMV'er. Desuden afholdt Kommissionens tjenestegrene i 1996 i samarbejde med Den 
Internationale Sammenslutning vedrørende Social Sikring en præmiekonkurrence for 
undervisningsmateriale til uddannelse i forebyggende foranstaltninger. Også her blev der 
i vidt omfang taget hensyn til SMV-dimensionen, både hvad angår deltagelse i konkurrencen 
og hvad angår udbredelse og anvendelse af de prisvindende produkter i SMV'erne. 
I oktober 1996 dannede Den første europæiske uge for sundhed og sikkerhed på 
arbejdspladsen rammen om et omfattende og hurtigt initiativ til at tilrettelægge en lang 
række arrangementer eller basisaktioner. En stor del af de iværksatte projekter vedrørte 
praktiske aktioner til fordel for SMV'er. Næsten halvdelen af de 36 projekter, som blev støttet 
finansielt af Europa-Kommissionen, havde SMV'erne som officiel målgruppe. Eksempelvis 
kan nævnes besøg arrangeret i SMV'er inden for metalfremstillingsindustrien i Belgien. 
Sideløbende hermed havde man stor succes med en lang række informationsmøder for 
SMV'er. I Irland deltog godt 50 store virksomheder samt arbejdsmarkedets parter i 
pilotprojektet "Godt naboskab", og i den forbindelse støttedes også de mindst aktive SMV'er. 
Generelt sørgede medierne for, at arrangementerne gav kraftig genlyd i pressen. I betragtning 
af successen med den første europæiske uge vil der blive arrangeret en ny europæisk uge i 
1997 med temaet "Vurdering af risici og fremme af metoder", og man vil efter al 
sandsynlighed være særlig opmærksom på SMV'ernes situation. 
31 
Sideløbende hermed blev der i 1995 og 1996 ydet støtte til en lang række projekter, som 
vedrører SMV'er. Et af disse projekter, som blev iværksat som pilotprojekt i 1995, er "Safety 
check"-projektet, hvis formål var at udvikle et praktisk instrument til evaluering af risici i 
mikrovirksomheder. Successen med dette pilotprojekt, som egentlig blev udviklet med 
henblik på anvendelse i Tyskland, er ligeledes blevet bekræftet ved evalueringer på 
arbejdsstedet i Frankrig, Belgien og Luxembourg. For øjeblikket anvender abejdstilsynene i 
andre EU-lande metoden på andre erhverv af håndværksttypen. Det er planen at foretage en 
efterfølgende udveksling af resultater. 
På sektorplan er der ydet støtte til et projekt, som resulterede i udarbejdelse af en vejledning 
til vurdering af risici og kontrol af kemiske farer i SMV'er. Et lignende projekt går ud på 
at udarbejde en vejledning for arbejdstagere, der som led i deres arbejde skal håndtere affald. 
Dette projekt blev igangsat i 1996 og behandler de problemer, som arbejdstagere kan støde på 
i SMV'erne, hvor der ofte mangler egnet moderne udstyr og den nødvendige ekspertise. 
I 1996 blev der iværksat forskellige projekter som led i SAFE-programmet (Safety Actions 
For Europe). Hovedformålet med dette program er at forbedre sikkerheden, hygiejnen og 
sundheden på arbejdspladsen og at forebygge eller nedsætte arbejdsrisiciene navnlig i 
SMV'erne. I 1997 vil der blive iværksat to typer aktioner: basisprojekter og 
sensibiliseringskampagner. For den første aktionstypes vedkommende vil der blive 
offentliggjort en indkaldelse af forslag i EF-Tidende. Den anden aktionstype (sensibilisering) 
vil blive iværksat i samarbejde med bl.a. nettet af Euro Info Centre. 
Ud over oplysningsaktionerne hos SMV'erne er der iværksat en række projekter til 
indsamling af oplysninger om SMV'er og sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Det første 
går ud på at inkorporere et kapitel om arbejdsvilkår og -kvalitet i SMV'er i femte 
årsberetning fra Det Europæiske Observationscenter for SMV'er. Et andet projekt er 
offentliggørelse af en rapport om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i Den 
Europæiske Union. I denne rapport, som forventes færdig i 1998, vil en række oplysninger 
vedrøre SMV'erne. 
Det Europæiske Agentur for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen med sæde i Bilbao 
blev officielt oprettet i 1996, og opbygningen af det er nu i gang, bl.a. etableringen af 
informationsnettet, som skulle være klar til brug i 1997. 
5. MILJØLOVGIVNING 
5.1. Femte miljøhandlingsprogram 
Kommissionen vedtog i 1996 en interimsrapport74 om gennemførelse af det femte 
miljøhandlingsprogram75, som vurderer de fremskridt, der er gjort i perioden 1992-1995. Selv 
om Kommissionen understreger, at andre politikker som regel tager større hensyn til 
miljøspørgsmål, konkluderer den, at der gøres fremskridt med varierende tempo. 
Kommissionen vedtog også et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om 
revisionen af det femte handlingsprogram "Mod en bæredygtig udvikling"76, som 
identificerer fem prioriterede områder, hvor der skal tages hårdere fat. Forslaget understreger, 
at der skal lægges særlig vægt på udarbejdelse af programmer for yderligere fremme af 
miljøbevidstheden hos SMV'er inden for industrien. SMV'er, som ønsker at anvende 
renere teknologi, skal hjælpes med at overvinde de tekniske og finansielle hindringer, de 
74 KOM(95) 624 af 10.1.1996 
75 Femte miljøhandlingsprogram, KOM(92) 23 af 18.3.1992 
76 KOM(95) 647 af 24.1.1995 
32 
støder på. Den 9. december 1996 nåede Rådet frem til politisk enighed om ordlyden af en 
fælles holdning. 
5.2. Miljøstyrings- og miljørevisionsordning 
Med henblik på at fremme en fortsat forbedring af indsatsen på miljøområdet i forbindelse 
med industrielle aktiviteter vedtog Rådet den 29. juni 1993 en forordning om 
industrivirksomheders frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøstyring og 
miljørevision77. Ifølge denne ordning skal virksomhederne udføre og gennemføre 
miljøpolitikker, -programmer og -styringssystemer for deres anlægsområder. Dette skal 
ledsages af en systematisk og regelmæssig bedømmelse af indsatsen på miljøområdet 
foretaget af uafhængige verifikatorer samt offentliggørelse af årlige miljøredegørelser fra hver 
enkelt af de virksomheder, der deltager i ordningen. Ud fra et konkurrencemæssigt synspunkt 
vil det være en stor fordel at deltage i ordningen, og hovedentreprenører vil eventuelt kræve af 
deres underentreprenører, at de deltager i ordningen. Imidlertid er registrering under 
miljøstyrings- og miljørevisionsordningen en udfordring for SMV'er, som ofte mangler den 
nødvendige ledelsesmæssige og finansielle kapacitet. Kommissionen har derfor udviklet 
instrumenter til at fremme deres deltagelse (se kapitel II). 
5.3. Flygtige organiske forbindelser 
Miljøpolitikkens indvirkning på SMV'er blev også taget i betragtning og vurderet ved 
udarbejdelse af forslaget til Rådets direktiv om begrænsning af emissionen af flygtige 
organiske forbindelser fra anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse industrielle 
aktiviteter78. Kommissionen lavede en omfattende analyse af direktivets indvirkning på 
lovgivningen samt en vurdering af de erhvervsmæssige konsekvenser. Direktivforslaget åbner 
mulighed for at nå de miljømål, man har sat sig, ved anvendelse af kontrolteknologi og/eller 
ved erstatning af opløsningsmiddeltunge produkter med produkter, der medfører mindre eller 
ingen brug af opløsningsmidler. Denne fleksibilitet blev indført specielt af hensyn til de 
mange SMV'er med anlæg af den type, som er omfattet af forslaget. 
77 Rådets forordning (EØF) nr. 1836/93, EFT L 168 af 10.7.1993, s. 1 
78 KOM(96) 538 endelig udg. af 6.11.1996 
33 
KAPITEL II. PROGRAMMER OG FORANSTALTNINGER TIL FORDEL FOR 
SMV'ER 
1. AKTIONER TIL STØTTE FOR SMV'ERNE, SAMORDNET MED 
MEDLEMSSTATERNE 
De samordnede aktioner indebærer en rådføring mellem medlemsstaterne og mellem 
medlemsstaterne og Kommissionen med henblik på at fremme udveksling af "bedste praksis" 
med hensyn til forbedring af virksomhedsmiljøet (se kapitel I, punkt 1.1. om den samordnede 
aktion nr. 1) og af politikker og foranstaltninger til fordel for SMV'erne. På denne måde 
skulle der gradvist opstå en bedre sammenhæng mellem de nationale foranstaltninger og 
fællesskabsforanstaltningerne. 
Rammerne for de samordnede aktioner findes i det integrerede program79, der er et konkret 
resultat af artikel 130 i Traktaten om Den Europæiske Union. I dette program foreslås 
etableringen af en række fora vedrørende centrale emner og med deltagelse af politikere, 
embedsmænd fra nationale og regionale administrationer, erhvervsorganisationer og 
erhvervsfolk samt forskellige opfølgningsaktiviteter. Flere fora har allerede fundet sted, og de 
har været koncentreret om problemer på de forskellige stadier i en virksomheds livscyklus. 
Under den samordnede aktion nr. 2 vedrørende foranstaltninger til støtte for 
virksomheder drøftede man på et forum i Madrid den 16. og 17. november 1995 forskellige 
foranstaltninger, der skal hjælpe SMV'erne i etableringsfasen og de første udviklingsfaser. På 
dette forum beskæftigede man sig med økonomisk støtte og beskatning, 
virksomhedsassistance, uddannelse og rådgivning samt støtte i form af infrastruktur. 
Deltagerne støttede sig i deres drøftelser på "The European Directory of Measures in Favour 
of Business Start-ups and Assistance for New Enterprises"80, som omhandler interessante 
erfaringer og god praksis i medlemsstaterne. 
Gennem opfølgningsarbejde i form af en styringsgruppe har man søgt at udvikle en passende 
metode til identificering og fremme af bedste praksis. Dette arbejde skal understøttes af en 
database over støtteforanstaltninger og forskellige Internet-værktøj er til fremme af udveksling 
af information mellem støtteorganer og mellem iværksættere. Disse to ting har været gjort til 
genstand for et udbud i løbet af 199781. Ligeledes forventes det, at drøftelserne med 
medlemsstaterne fører til, at disse arrangerer en række seminarer om de forskellige 
støtteforanstaltninger, der blev identificeret i Madrid, således af processen med samordnede 
aktioner kan føres videre på et mere detaljeret niveau. 
Under den samordnede aktion nr. 3 blev der i november 1996 afholdt et forum om 
stimulering af efterspørgslen efter tjenester fra SMV'er i Dublin under betegnelsen "fremme 
af synligheden og effektiviteten af tjenesteydelser til støtte for SMV'er". Mere end 200 
forskellige aktører - virksomheder, offentlige myndigheder (nationale, regionale og lokale) og 
formidlerled - drøftede den aktuelle situation på markedet for støtte til SMV'er, eksisterende 
problemer og konstaterede huller i udbuddet for at finde frem til aktioner, der vil kunne 
afhjælpe eventuelle mangler og hindringer på markedet. Der blev nedsat tre arbejdsgrupper 
om henholdsvis: de seneste tendenser inden for offentlige foranstaltninger og programmer på 
regionalt og nationalt niveau, de seneste tendenser inden for foranstaltninger og programmer 
udbudt af formidlerled samt erfaringer med markedsføring af støttetjenester. 
Arbejdsgrupperne drøftede tre grundlæggende spørgsmål: hvad kræver SMV'erne; hvad er 
formidlerledenes rolle, og hvad er statens rolle; og hvorledes kan man evaluere om de 
79 KOM(94)207af3.6.1994 
80 Dette dokument er offentliggjort af Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer. 
81 EFT S. 189 af 30.9.1997, s. 33 
34 
tjenester, der leveres, opfylder SMV'ernes behov, om de er effektive og om de er af god 
kvalitet? 
I konklusionerne fremhæves: "first-stop-shops" for SMV'er, der ønsker relevant information, 
nødvendigheden af at decentralisere informationen, så man når ud til SMV'er i 
lokalområderne og en styrkelse af formidlerledenes rolle samt anvendelsen af 
informationssystemer. Der blev ligeledes lagt vægt på behovet for administrative forenklinger 
og det afgørende behov for koordinering, dels mellem lokale, regionale og nationale 
myndigheder, og dels mellem myndighederne og SMV'ernes formidlerled. Kommissionen vil 
videreføre dette arbejde gennem nedsættelse af forskellige arbejdsgrupper. 
I februar 1997 blev der afholdt et forum om virksomhedsoverdragelser i Lille, hvor man 
behandlede foranstaltninger til forenkling af overdragelser og støtte i forbindelse med 
overdragelser (se afsnit 1.1.5.). 
2. BENCHMARKING 
Det indre marked, den kommende Økonomiske og Monetære Union samt 
globaliseringsprocessen er alle faktorer, der kræver, at den europæiske industri hele tiden 
forbedrer sin konkurrenceevne. For at klare denne udfordring er det nødvendigt, at Europa 
systematisk og målrettet tager fat på alle de faktorer, der virker begrænsende på 
vækstpotentialet. Kommissionen har reageret på anmodninger fra industrien og fra Rådet, og 
har i sin meddelelse af april 199782 foreslået, at benchmarking i økonomien og samfundet skal 
anvendes til at sammenligne udviklingen på forskellige centrale områder og til at identificere 
de faktorer, der er afgørende for økonomisk succes. 
Benchmarking skal fremmes på forskellige niveauer: på virksomhedsniveau, på sektorniveau 
og rammevilkårsniveau, dvs. i relation til økonomiens og samfundets rammevilkår. 
På virksomhedsniveau er benchmarking først og fremmest industriens eget ansvar. 
Myndighederne kan dog yde et nyttigt bidrag ved at markedsføre benchmarking over for et 
større publikum, især SMV'er, som ikke har de nødvendige ressourcer og erfaring til selv at 
foretage benchmarking. Kommissionen har foreslået sammen med alle de berørte parter at 
undersøge mulighederne for oprettelse af et europæisk net for benchmarking på 
virksomhedsniveau. Et sådan net skulle sikre, at der i hele EU er adgang til 
sammenhængende, pålidelige og ensartede tjenester, især for SMV'er. Følgende initiativer 
støttes af Kommissionen: 
• et pilotprojekt fra Forbairt (Irland), der har til formål at identificere erfaringer, tjenester og 
metoder, der allerede er udviklet i Europa, og at forberede en handlingsplan for etablering 
af et europæisk net for benchmarking på virksomhedsniveau; 
• et projekt fra Eurochambres, der går ud på at anvende det allerede eksisterende net af 
europæiske handels- og industrikamre til fremme af informationsprogrammer om kvalitet i 
SMV'er, til fremme af anvendelsen af benchmarking i SMV'er gennem pilotprojekter og 
til forbedring af vilkårene for SMV'ernes adgang til det europæiske net for benchmarking 
på virksomhedsniveau. 
På sektorniveau koncentreres benchmarking om evalueringen af specifikke rammevilkår, der 
skal opfyldes for at opretholde konkurrenceevnen i en bestemt sektor. Kommissionen og 
industrien har iværksat forskellige initiativer vedrørende benchmarking på sektorniveau: 
Forbrugerelektronik: Kommissionen og det japanske ministerium for international handel og 
industri (MITI) har sponsoreret et femårigt EU/Japan-program for elektronikleverandører, der 
82 KOM(97) 153 af 16.4.1997 
35 
blev afsluttet i 1996. Formålet var at forbedre den kvalitet, som de EU-baserede leverandører 
kunne tilbyde, gennem benchmarking i forhold til bedste praksis i Japan; 
Bilindustrien: Kommissionen gennemfører et projekt vedrørende benchmarking af 
konkurrenceevnen for europæiske produktionssteder; 
Kemisk industri: et projekt i nært samarbejde med industrien og repræsentanter for 
arbejdstagerne vil blive gennemført i tre faser; planlægning, analyse og implementering. Man 
starter nu analysefasen; 
Bioteknologi, farmakologi og agroindustri: der vil blive gennemført en undersøgelse med 
særlig vægt på de områder, hvor der kan foretages benchmarking og gennemføres aktioner, 
f.eks. med hensyn til regler og bestemmelser. Undersøgelsen vil også beskæftige sig med 
virksomhedskultur, venture-kapital, optimal størrelse for vellykket innovation samt faktorer, 
der har betydning for videnskabsmænds mobilitet og produktivitet; 
Maskinindustri: man er ved at udarbejde en oversigt over aktioner inden for denne sektor, 
således at man får et grundlag for sektorbestemt benchmarking koncentreret om nogle fa 
centrale aspekter; 
Bygge- og anlægssektoren: der anvendes en metode med "case studies" for at definere bedste 
praksis og benchmarking for denne sektor. 
Benchmarking på rammevilkårsniveau, især faktoromkostninger, infrastruktur, 
kvalifikationer, innovation og miljø, er et middel til evaluering af effektiviteten af den 
offentlige politiks effektivitet med hensyn til konkurrenceevne og til at finde frem til metoder 
til at forbedre denne effektivitet. Medlemsstaterne vil i samarbejde med Kommissionen 
iværksætte fire pilotprojekter med en arbejdsprocedure, der sikrer gennemsigtighed, dialog og 
ekspertise. Der er tale om pilotprojekter inden for følgende områder: den nye teknologiske og 
strukturelle situation (benchmarking vil først og fremmest vedrøre udbredelsen og 
anvendelsen af de nye informations- og kommunikationsteknologier i virksomhederne); 
finansiering af innovation (Dette projekt vil blive baseret på den erfaring, som Kommissionen 
har opbygget gennem dens innovationsprogram); logistik samt faglige færdigheder. 
I sin meddelelse foreslår Kommissionen også andre områder, hvor der bør foretages 
benchmarking, f.eks. med hensyn til hvilke byrder, der følger af bestemmelser og regler for 
SMV'er, beskyttelse af intellektuel ejendomsret og innovation. I det integrerede program til 
fordel for SMV'er og håndværksfagene påtænker man at anvende benchmarking til vurdering 
af det lovgivingsmæssige og administrative miljø, som virksomhederne arbejder i, samt 
benchmarking af foranstaltninger til støtte for virksomhederne. Dette er en del af det arbejde, 
der er iværksat som opfølgning af den samordnede aktion nr. 2. Resultater vil blive meddelt 
alle medlemsstaterne, fællesskabsinstitutionerne og andre interesserede parter. Endelig indgår 
der i handlingsplanen for innovation planer om et benchmarking-system for europæiske 
formidlere af venture kapital. 
36 
3. ADGANG TIL FINANSIERING OG KREDIT 
3.1. Foranstaltninger til at sikre lettere adgang til finansiering 
3.1.1. Partnerskab mellem banker og SMV'er: Rundbordskonferencen mellem 
hanker og SMV'er 
Rundbordskonferencen, der blev lanceret af Kommissær Christos Papoutsis i september 1995, 
forsatte sit arbejde i hele 1996. Det vigtigste formål var at identificere forholdet mellem 
bankerne og SMV'erne ved at samle eksperter fra banksektoren og europæiske SMV-
organisationer i en række workshopper. Der var 22 deltagere: 7 fra europæiske SMV-
organisationer og 15 bankfolk (en fra hver medlemsstat), og de dækkede kooperative banker, 
sparekasser og handelsbanker. Europa-Kommissionens rolle var først og fremmest at stille 
faciliteter til rådighed, stille sekretariat til rådighed, fungere som katalysator og bidrage til at 
bygge bro mellem meningsforskelle, når sådanne opstod. 
Den endelige rapport fra rundbordskonferencen mellem banker og SMV'er, der blev 
offentliggjort den 27. februar 1997, indeholder en lang række eksempler på bedste praksis og 
henstillinger. Den indeholder ikke blot en redegørelse for bankernes indsats med hensyn til 
udvikling og forbedring af den service og de produkter, som de tilbyder SMV'er, men 
beskæftiger sig også med bestræbelser på at forbedre kommunikationen, initiativer til støtte 
for iværksættere og den måde, som bankerne har ændret deres organisation på for bedre og 
hurtigere at kunne opfylde deres SMV-kunders behov. Henstillingerne er henvendt til en 
række forskellige målgrupper: banker og andre pengeinstitutter, SMV'er, disses 
organisationer og andre virksomheder, regionale og nationale myndigheder og EU-
institutionerne. Et resumé af den endelige rapport, eksempler på bedste praksis og 
henstillingerne foreligger på alle 11 fællesskabssprog. 
Inden for rammerne af Kommissionens innovationsprogram vil man i projektet I-TEC INFO 
(Intensive Transeuropean Exchange and Communication on Innovation Financing) fortsat 
undersøge de støttemekanismer, der er etableret af bankerne i EU for at gøre det lettere at 
finansiere innovative projekter. Kommissionen vil derefter arrangere en række workshopper, 
hvor beslutningstagere og aktører på området kan udveksle erfaringer og synspunkter. Det var 
især inden for dette område, at den første handlingsplan for innovation slog til lyd for en 
forstærkning af grænsefladerne mellem innovation og teknologi på en ene side og 
finansmiljøet på den anden. 
3.1.2. De europæiske kapitalmarkeder 
Kommissionens indsats for at forbedre SMV'ernes adgang til kapitalmarkederne og stimulere 
skabelsen af nye markeder for SMV'er er blevet gennemført af forskellige tjenestegrene i 
Kommissionen med tjenestegrenene for erhvervspolitik i spidsen. Kommissionen har f.eks. 
ydet økonomisk støtte til oprettelsen af European Association of Securities Dealers, som 
senere førte til oprettelsen af EASDAQ-markedet (European Association of Security Dealers 
Automated Quotation). I 1995 vedtog Kommissionen en meddelelse, "Rapport om 
gennemførligheden af oprettelsen af et europæisk kapitalmarked for mindre 
ekspansionsorienterede selskaber i vækst"83, som Europa-Parlamentet vedtog en beslutning 
om den 4.7.199684. Som opfølgning vedtog Kommissionen en meddelelse "Europæiske 
kapitalmarkeder for små og mellemstore virksomheder: perspektiver og potentielle 
hindringer"85, som blev udarbejdet i tæt samarbejde mellem de berørte tjenestegrene i 
83 KOM(95) 498 endelig udg. af 25.10.1995 
84 A4-0168/96, JO C 211 af 22.7.1996, s.40 
85 KOM(97) 187 endelig udg. af 5.5.1997 
37 
Kommissionen, nemlig dem, der beskæftiger sig med erhvervspolitik, telekommunikation, 
finansielle anliggender og det indre marked. Kommissionen understregede også i den første 
handlingsplan for innovation, at det var vigtigt at skabe gode arbejdsbetingelser for de nye 
fondsbørser for innovative SMV'er med højt vækstpotentiale, og den har anmodet 
medlemsstaterne om at undersøge mulighederne for aktioner på dette område. 
Siden 1995 er der blevet oprettet en række børsmarkeder, der skal tage sig af SMV'ernes 
særlige behov, især de meget ekspansionsorienterede SMV'er. Disse nye børsmarkeder er 
"regulerede" markeder i henhold til direktiv 93/22/EØF om investeringsservice i forbindelse 
med værdipapirer, vedtaget 10. maj 1993 og kan derfor, hvis de ønsker det (f.eks. EASDAQ), 
operere på tværs af grænserne. Hvis det ikke havde været for dette direktiv, ville det have 
været meget vanskeligere eller simpelt hen umuligt at operere på tværs af grænserne. 
Alternative Investment Market (AIM), der blev åbnet i London den 19. juni 1995 omfattede 
270 noterede selskaber ved udgangen af marts 1997. "Nouveau Marché" (Det nye marked) i 
Paris begyndte handelen den 20.3.96 og omfattede 26 selskaber ved udgangen af maj 1997, og 
andre markeder er blevet åbnet i Frankfurt, Amsterdam og Bruxelles i 1997; disse fire 
markeder udgør Euro.NM-nettet (oprettet som en europæisk økonomisk firmagruppe), hvor 
adgangsreglerne, noteringsprocedurerne og informationsspredningsmetoderne er blevet 
harmoniseret, og fra udgangen af 1998 skulle det være muligt at handle værdipapirer mellem 
markederne i nettet. Det paneuropæiske marked, EASDAQ-markedet, blev lanceret i 
Bruxelles den 30.9.1996. Kommissionen følger nøje udviklingen på disse nye markeder, og 
står til rådighed med hjælp til initiativtagere, der ønsker oplysninger om de muligheder, som 
EU-direktiverne giver. 
3.1.3. Gensidig sikkerhedsstillelse 
Association Européenne du Cautionnement Mutuel - Den europæiske sammenslutning af 
gensidige garantifonde (AECM) har videreført aktiviteterne i 1996 med støtte fra 
Kommissionen. Der er blevet givet støtte til gensidig sikkerhedsstillelse i Portugal og 
Grækenland. Der er blevet afhold et seminar i Budapest med det formål at gøre landene i 
Østeuropa opmærksomme på de muligheder, som et system med gensidig sikkerhedsstillelse 
giver. Endelig er der i Finland blevet gennemført en feasibility-undersøgelse vedrørende 
skabelsen af et system for gensidig sikkerhedsstillelse, og Finland er blevet medlem af 
AECM, selv om systemet endnu ikke er operationelt der. 
3.2. EU's finansielle instrumenter 
3.2.1. Den Europæiske Investeringsbank (EIB) 
Den generelle præsentation af EIB findes i den forudgående rapport. Det skal bemærkes, at 
EIB har udvidet sine aktiviteter inden for samarbejdspolitikken med tredjelande til også at 
omfatte Den Sydafrikanske Republik. 
3.2.1.1. EIB's globallån til SMV'er 
Det er indirekte gennem disse globallån at EIB finansierer investeringerne i SMV'er. De 
ajourførte tal i tabellerne nedenfor viser EIB's store betydning med hensyn til støtte til 
investeringer i SMV'er. 
Siden 1990 har EIB ydet en betydelig støtte til SMV'ernes investeringer. Således har 
næsten 42.000 SMV'er modtaget lån for et samlet beløb på over 11 mia. ECU, dvs. 
næsten 45% af de midler, der er afsat til industri og tjenesteydelser. Mere end fire 
femtedele er virksomheder med under 50 ansatte, og 97% er virksomheder med under 
250 ansatte. Mere end 23.000 operationer (6,4 mia. ECU i lån) vedrørte investeringer i 
egnsudviklingsområder, og ca. 13.000 projekter vedrørte investeringer uden for disse 
områder. 
38 
DEN EUROPÆISKE INVESTERINGSBANK OG SMV ERNE 
i 1996 ydede EIB globallån for et samlet beløb på 5580 mio. ECU mod 5175 mio. ECU i 
1995.1 årets løb blev der ydet 13.033 sublån under de løbende globallån for et samlet beløb 
på 4.444 millioner (13.801 lån og 4.354 millioner i 1995). 
58,4% af dette beløb er anvendt til støtte til ca. 11.034 SMV'er, hvoraf otte ud af ti 
havde under 50 ansatte. 70% af disse SMV'er er beliggende i regionale udviklingszoner. 
Ca. 42% af lånene vedrører små eller mellemstore investeringer i infrastrukturer (miljø, 
kommunikation, energi), der oftest udføres af de lokale myndigheder. 
Finansiering fra EIB inden for Fællesskabet med henblik på at støtte virksomhedernes 
konkurrenceevne beløb sig til: 
1995: 3,5 mia. ECU, heraf 2,9 mia. ECU til 11.736 lån til SMV'er; 
1996: 3,8 mia. ECU, heraf 2,6 mia. ECU til 11.034 lån til SMV'er. Italien (882 mio. 
ECU), Frankrig (409 mio. ECU), Tyskland (295 mio. ECU), Spanien (279 mio. 
ECU), Det Forenede Kongerige (253 mio. ECU) og Belgien (247 mio. ECU) er 
de lande, der har fået størst fordel af sublån under globallån. EIB støtter 
desuden SMV'ernes investeringer på miljøområdet og inden for rationel 
energiudnyttelse. 
3.2.1.2. SMV-faciliteten: rentegodtgørelse til jobskabende SMV'er 
De 4435 SVM?er^ der har modtaget støtte, har skabt mere end 45.000 arbejdspladser 
I april 1994 vedtog Rådet en ordning for rentegodtgørelser over EU's budget86, i forbindelse 
med globallån ydet af EIB til fordel for SMV'er på i alt 1 mia. ECU. Den 14.6.1994 blev der 
indgået en aftale mellem Europa-Kommissionen og EIB vedrørende EIB's gennemførelse af 
rentegodtgørelsesordningen. Kommissionen vedtog den 25.10.1996 den tredje rapport om 
ordningens gennemførelse87. 
I henhold til denne ordning, som SMV'er med faste nettoaktiver på højst 75 mio. ECU og 
mindre end 500 ansatte har adgang til, skal mindst 60% af virksomhederne være 
virksomheder, der ikke har mere end 250 ansatte og enten ikke har en omsætning, der 
overstiger 20 mio. ECU, eller ikke har samlede aktiver, der overstiger 10 mio. ECU. 
Rentegodtgørelsen på 2% om året ydes i en periode på 5 år til et maksimalt lånebeløb på 
30.000 ECU pr. nyoprettet arbejdsplads, dvs. en rentegodtgørelse på 3.000 ECU over 5 år pr. 
nyoprettet arbejdsplads. Rentegodtgørelsen er til disposition efter skriftlig erklæring fra den 
støtteberettigede om at de nyoprettede arbejdspladser har eksisteret i mindst seks måneder. 
Rentegodtgørelsen udbetales efter at SMV-lånet reelt er udbetalt, og den første rentebetaling 
er forfaldet. Efter Rådets afgørelse blev denne ordning iværksat i september 1994. Ved 
udgangen af december 1995 var der givet lånetilsagn for hele SMV-faciliteten på 1 mia. ECU 
til fordel for 4435 SMV'er, og 8% var blevet udbetalt til 444 virksomheder. Medio juni 1997 
var 63% af faciliteten blevet udbetalt til 3086 virksomheder, svarende til et lånebeløb på 
626 mio. ECU, og der var blevet skabt 36.000 nye arbejdspladser. 95% af lånene er til 
SMV'er med under 250 ansatte og 80% til SMV'er med under 50 ansatte. Ved udgangen 
af 1997 vil EIB have afsluttet betalingen af rentegodtgørelserne til SMV'erne. 4435 SMV'er 
86 Rådets afgørelse 94/217/EF af 19 april 1994, EFT L 107 af 28.04.1994, s. 57. 
8^ KOM(96) 522 endelig udg. af 25.10.1996, rapport fra Kommissionen om gennemførelsen af afgørelsen om 
rentegodtgørelser fra Fællesskabet på lån ydet til SMV'er af EIB som led i dennes midlertidige lånefacilitet (SMV-
faciliteten). 
39 
vil have nydt godt af SMV-faciliteten, og de vil have skabt mere end 45.000 nye 
arbejdspladser. Fordelingen på sektorer viser, at de fleste lån er gået til den sekundære sektor 
(71%) og den tertiære sektor (28%). Metal- og maskinindustrien tegnede sig for (20%), 
efterfulgt af den private og offentlige servicesektor (19%). Andre vigtige sektorer (som hver 
især tegnede sig for 5-7%) var fødevareindustrien, handel, træbearbejdning, gummi- og 
plasticbearbejdning samt papir-/papairmasseindustrien og trykkerivirksomhed. 
3.2.1.3. Det særlige Amsterdam-aktionsprogram 
Som opfølgning af resolutionen fra Det Europæiske Råds møde i Amsterdam har EIB i 
sommeren 1997 vedtaget retningslinjerne for et treårigt program "Det særlige Amsterdam 
Aktionsprogram" (PASA), som bl.a. omfatter et område henvendt til SMV'er, der arbejder 
inden for ny teknologi, og bevillingerne hertil er på 1 mia. ECU, der stammer fra bankens 
overskud. 
3.2. 2. Den Europæiske Investeringsfond 
3.2.2.1 Sikkerhedsstillelse for lån til SMV'er 
Den Europæiske Investeringsfond (EIF), der blev oprettet inden for rammerne af 
vækstinitiativet efter topmødet i Edinburgh, har til opgave at stille sikkerhed for lån til 
projekter vedrørende transeuropæiske net og til SMV'er. EIF, der har en autoriseret kapital på 
2 milliarder ECU, var i slutningen af 1996, nået op på en kapital på 1786 mio. ECU, hvoraf 
EIB tegner sig for 40%, EU for 30% og 76 finansielle institutioner i alle medlemsstaterne 
19,3%, og den vil kunne stille sikkerhed for et samlet beløb, der er otte gange større end den 
tegnede kapital, altså 16 milliarder ECU. 
I juni 1997 beløb den samlede sikkerhedsstillelse for lån til SMV'er sig til 613,5 mio. ECU 
(hertil kommer sikkerhedsstillelse til de transeuropæiske net, som beløb sig til 1195 mio. 
ECU), hvoraf 397 mio. ECU vedrørte pilotprojektet "Vækst og miljø" og 14,5 mio. ECU 
vedrørte erhvervelse af kapitalandele. Operationer vedrørende SMV'er udgjorde 34% af 
alle EIF's operationer. 
Fra midten af 1996 har EIF også kunnet erhverve kapitalandele i virksomheder 
specialiseret i finansiering af SMV'ers egenkapital. I midten af februar 1997 havde EIF 
modtaget og analyseret mere end 25 forslag vedrørende erhvervelse af kapitalandele i relation 
til SMV'er, og der var blevet underskrevet 3 aftaler. For så vidt angår sådanne erhvervelser af 
kapitalandele vil EIF koncentrere sine ressourcer (70 - 80 mio. ECU indtil udgangen af 1998) 
på de dele af markedet for erhvervelse af kapitalandele, hvor man kan tilføre merværdi til den 
private sektors og kaptialmarkedernes interventioner, dvs. investeringer af risikovillig kapital i 
virksomheder med et stort vækstpotentiale, især virksomheder der udvikler og udnytter ny 
teknologi/nye produkter. 
Man er ved at gennemgå andre forslag til sikkerhedsstillelse eller erhvervelse af kapitalandele, 
og det forventes, at EIF's operationer vedrørende erhvervelse af kapitalandele i 1997 vil 
nå op på ca. 4% af de samlede operationer, mens operationerne vedrørende 
sikkerhedsstillelse til SMV'erne forventes at nå op på 30 - 35%. Ligevægten mellem EIF's 
operationer vedrørende transeuropæiske net på den ene side og SMV'er på den anden er 
således ganske acceptabel for så vidt angår nye operationer. EIF's strategi er gradvist at 
diversificere aktiviteterne i SMV-sektoren, således at man kan gennemføre operationer med en 
høj merværdi for de europæiske SMV'er, der finansieres. 
Udover projektet "Vækst og miljø" underskrev EIF i 1996 fem transaktioner til fordel for 
SMV'er, og viste således, at fonden er i stand til at stimulere mobiliseringen af private midler 
til fordel for investeringer i europæiske SMV'er. 
40 
Eksempler på EIF~operationer til fordel for SMV'er, underskrevet i 1996: 
Scottish Equity Partnership er et finansielt instrument, der skal forbedre SMV'ernes adgang 
til egenkapital, hvor EIF stiller garanti for lån fra private operatører (banker eller 
institutionelle investorer) så der sammen med midlerne fra det offentlige skabes en slags fond 
af risikovillig kapital, som erhverver kapitalandele i skotske SMV'er; 
First Irish Mezzanine Fund II, hvor EIF stiller garanti for lån fra den private sektor i et 
finansielt instrument oprettet af Allied Irish Bank, der er aktionær i EIF, til investering i irske 
SMV'er; 
Caisse Nationale du Crédit Professionnel (CNCP) i Belgien, hvor der sker en omsætning til 
værdipapirer, og hvor EIF stiller garanti for den nødvendige finansiering i forbindelse med 
CNCP's salg af SMV-lån til tredjemand, således at der frigøres midler til nye SMV-lån fra 
CNCP; 
Merseyside Special Investment Fund i UK, hvor EIF stiller garanti for en del af de lån, der 
ydes af Barclays til fonde, der fremmer nye investeringer gennem lån til britiske SMV'er; 
Efibanca-transaktionen har til formål at forbedre sublånene under EIB 's globallån til 
Efibanca, der er en institution etableret i SMV-sektoren i Italien, således at EIB 's kreditlinje i 
Efibancaøges. 
3.2.2.2. Pilotprojektet "Vækst og miljø": sikkerhedsstillelse for miljølån 
Efter et initiativ fra Europa-Parlamentet til fordel for SMV'er og miljøet, underskrev 
Kommissionen og Den Europæiske Investeringsfond (EIF) i december 1995 en aftale og 
iværksættelsen af pilotprojektet "Vækst og miljø". Inden for rammerne heraf stiller EIB 
partiel sikkerhed for lån til små og mellemstore virksomheder med under 100 ansatte (med 
prioritet til SMV'er med under 50 ansatte) til investeringer, der medfører betydelige 
miljømæssige forbedringer. "Vækst og miljø" er en af de foranstaltninger, der er gennemført i 
forbindelse med hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæftigels og er den gruppe af 
kommissionsmedlemmer, der er nedsat for at beskæftige sig med konkurrenceevnen. Formålet 
er at fremme de europæiske SMV'eres miljøinvesteringer. EU finansierer tillæggene for de 
sikkerhedsstillelser, der tildeles af EIF for investeringslån udstedt af de formidlende banker i 
medlemsstaterne. EIF intervenerer således indirekte gennem et net af banker i de forskellige 
medlemsstater, der er udvalgt efter en udbudsprocedure88. Ansvaret for tildeling og 
administration af lånene er overgivet til de formidlende banker og pengeinstitutter. Det 
vurderes, at de lån, der er stillet garanti for, vil beløbe sig til 1800 mio. ECU. 
Dette instrument til sikkerhedsstillelse for lån giver SMV'erne bedre muligheder for at 
finansiere lån til investeringer, der har en gunstig indflydelse på miljøet. 
Sikkerhedsstillelserne fra EIF giver ikke blot lettere adgang til lånekilder, men bidrager også 
til en lavere rente. 
Systemet kan beskrives således: 
- sikkerhedsstillelsen dækker investeringslån på mindre end 1 mio. ECU med en løbetid på 
mindst 3 år (ikke driftslån); 
- der kan kun stilles sikkerhed i forbindelse med investeringer, der direkte eller indirekte 
medfører betydelige miljømæssige forbedringer (f.eks. forebyggelse/reduktion af alle former 
for forurening, energibesparelser, miljømæssig forbedring af produktionsmetoder, forbedrede 
produkter og tjenester der fører til bedre miljøbeskyttelse); 
Offenltiggjort i EFT C 177 af 12.07.95, s. 10-13. 
41 
-den sikkerhedsstillelse, der gives af EIF, kan dække op til 50% af projektets samlede 
omkostninger; 
- der kan ifølge systemet kun tilbydes sikkerhedsstillelse for nye lån. 
Indtil nu har EIF underskrevet 12 kontrakter med formidlende pengeinstitutter i 9 
medlemsstater, og man fortsætter drøftelserne med henblik på at etablere et fuldt dækkende 
net i de 15 medlemsstater. De første forpligtelser med hensyn til bankgarantier trådte i kraft i 
slutningen af 1996, og Kommissionen afventer med interesse resultaterne med hensyn til 
opfyldelse af målet, der er at lette SMV'ernes adgang til finansiering af miljøinvesteringer. 
Idet der skal tages hensyn til, at der er tale om et pilotprojekt, vil det bl.a. blive evalueret på 
baggrund af SMV'ernes samlede miljøinvesteringer og arten heraf. På baggrund af en sådan 
evaluering, skal det bestemmes, om programmet eventuel skal gøres permanent og i givet fald 
i hvilken form. 
3.2.3. Pilotaktioner vedrørende risikovillig kapital 
3.2.3.1. Pilotaktionen "Startkapital" 
PILOTAKTIONEN «STARTKAPITAL » 
I slutningen af1988 iværksatte Europa-Kommissionen en pilotplan, der skulle stimulere 
tilvejebringelsen af startkapital (regional politik og erhvervspolitik). Pilotprojektet 
omfatter 23 investeringsfonde, der blev oprettet mellem 1990 og 1993 efter en 
udbudsprocedure. De 23 fonde, der indgår i pilotprojektet, har i 5 år modtaget et tilskud 
svarende til 50% af deres driftsomkostninger. Disse tilskud skal tilbagebetales. 15 af de 
23 fonde, der er oprettet i regioner, som modtager støtte fra EU, har desuden via Det 
Europæiske Fællesskabs Erhvervsfremme og Innovationscentre i de pågældende regioner 
modtaget et kapitalbidrag. Disse fonde, der er oprettet i 8 lande i EU - Tyskland, 
Belgien, Spanien, Frankrig, Irland, Italien, Nederlandene og UK - er uafhængige 
privatretlige enheder, der selv har ansvaret for deres investeringsbeslutninger. Tre af 
fondene har en tværnational dimension. De dækker henholdsvis Benelux-landene, 
Frankrig-Spanien og Saarland-Lorraine-Luxembourg. 
Denne pilotaktion har været gjort til genstand for en ekstern evaluering mellem november 
1996 og maj 1997, og rapporten fra denne evaluering vil foreligge i andet halvår af 1997. 
De 23 fonde har indtil nu tilvejebragt 49,7 mio. ECU og investeret 35 mio. ECU i 
opstarten af 207 virksomheder, der stadig er i drift. De har direkte ført til oprettelse af 
3.000 arbejdspladser. 
Midtvejsrapporten konstaterer, at der er opstået nogle naturlige forskelle mellem de 23 fonde, 
siden pilotaktionen blev iværksat, og de kan opdeles efter to kategorier: 
1. private fonde med en ren kommerciel indfaldsvinkel, og 
2. offentlige eller private lokaludviklingsfonde. 
For den første kategori gælder det, at begrebet startkapital er knyttet til en meget omhyggelig 
udvælgelse af et lille antal forholdsvise store investeringer. Kun 3 ud af de 23 fonde er blevet 
drevet på rent kommerciel basis. Støtten fra pilotaktionen i form at bidrag til 
driftsomkostninger har haft afgørende betydning i 2 ud af de 3 tilfælde. For den anden 
kategori gælder det, at startkapital drejer sig om små kapitalandele i lokale SMV'er med et 
begrænset vækstpotentiale og et overvejende regionalt marked. For de regionale fonde har 
støtten fra pilotaktionen været af afgørende betydning for deres oprettelse. 
I rapporten understreges de store forskelle mellem Europa, især de sydlige regioner, og USA 
med hensyn til aktiviteten på området startkapital. De bedste europæiske fonde har dog opnået 
42 
en rentabilitet, der kun ligger lidt under rentabiliteten i de amerikanske fonde. Tyskland er det 
dominerende land med hensyn til investering i startkapital, idet det tegner sig for 41% af de 
samlede investeringer i denne sektor i Europa. 
Nogle resultater af pilotaktionen "startkapital" 
Technostart (Stuttgart): Erhvervelse af 12% af kapitalandelene i selskabet Jet & 
Lasersystem, der har skabt en prototype for et system til maling ved hjælp af laser. 
Anvendelse i luftfartsindustrien. Oprettelse af 9 arbejdspladser. 
F.A.I.R. (Liège): Erhvervelse af 33% af kapitalandelene i selskabet ICM, der er 
specialiseret i konstruktion og fremstilling af bærbare røntgenstrålegeneratorer til 
kontrol af svejsninger på stedet. Oprettelse af 5 arbejdspladser. 
Business innovation Fund (Dublin): Erhvervelse af 20% af kapitalandelene i 
selskabet EDI Factory, der er specialiseret inden for edb*løsninger til udvekslinger af 
viden inden for elektronikindustrien. Oprettelse af 6 arbejdspladser. 
Innovi-Euroventures (Benelux): Erhvervelse af 20 % af kapitalandelene i selskabet 
Fondatech, der udvikler udstyr beregnet til forstærkning af fundamenter med trykgas. 
Oprettelse af 15 arbejdspladser. 
RTVL (Lille): Erhvervelse af 37,5 % af kapitalandelene i selskabet ACTN, der 
arbejder på diversificering af en metalforarbejdningsvirksomhed, så den kan arbejde 
med overfladebehandling, maling og lakering, herunder implementering af en 
automatisk malelinje. Oprettelse af 25 arbejdspladser. 
Korda Associates (London) : Erhvervelse af 26,5% af kapitalandelene i selskabet 
Cambridge Animation, der er specialiseret i audiovisuel produktion af 
filmanimationer. Oprettelse af 15 arbejdspladser. 
3.2.3.2. Aktionen Eurotech Capital 
Formålet med aktionen Eurotech Capital er at fremme privat finansiering af højteknologiske 
projekter med en transnational dimension. Kommissionen har godkendt en række europæiske 
ventureselskaber, der er specialiseret i investeringer i højteknologi. Disse finansielle enheder, 
som hver har en investeringskapacitet på mindst 50 mio. ECU, accepterer at afsætte mindst 
20%) til erhvervelse af kapitalandele i SMV'er, som udvikler transnationale 
højteknologiproj ekter. 
I 1996 omfattede Eurotech Capital-nettet 14 medlemmer, der dækkede de fleste 
medlemsstater. Nettet har forpligtet sig til at investere et samlet beløb på 232 mio. ECU i 
transnationale højteknologiprojekter. Forpligtelsen i fællesskabsbudgettet er på 9,2 mio. ECU, 
hvilket vil sige, at der har været en løftestangsvirkning i forholdet 1 til 25. 
3.2.3.3. Finansiering af innovation 
Siden 1995 er der blevet iværksat flere aktioner til støtte for investeringer i innovation inden 
for rammerne af programmet for innovation i Europa. 
Afholdelsen af fora for investeringer i medlemsstaterne (5 i 1995 og 2 i 1996) har på den ene 
side samlet lederne af mere end 200 innovative SMV'er i fuld vækst og på udkik efter 
finansieringskilder og på den anden side finansinstitutioner på udkik efter 
investeringsmuligheder (de fleste af dem ventureselskaber fra hele EU). 
43 
Den 1. juli 1997 blev pilotprojektet I-TEC (investeringer i innovation og teknologi) startet 
inden for rammerne af innovationsprogrammet. Hensigten er fremme investeringer i 
startkapitalen i de SMV'er, der er innovative på det teknologiske område, men til trods for 
økonomisk levedygtighed og iboende kvalitet, ellers ikke kommer i betragtning. Inden 
udgangen af 1997 vil der blive udvalgt ni formidlere af risikovillig kapital, der skal deltage i 
I-TEC pilotprojektet, og de vil have en samlet investeringskapacitet på 380 mio. ECU. 
Endelig vil man i 1997 gøre forsøg med en grænseflade mellem de SMV'er, der deltager i 4. 
rammeprogram for FTU, og finansieringskilderne. Dette pilotprojekt indebærer oprettelsen af 
en "help-desk for finansiering af innovation", der skal informere potentielle investorer om 
igangværende projekter og deres potentiale og hjælpe de involverede SMV'er eller forskere til 
en lettere adgang til privat kapital, især på tværnationalt plan (f.eks. information om 
risikovillige kapitalkilder og betingelserne for at få adgang til disse samt om investorernes 
forventninger). I innovationsprogrammet har man gennem undersøgelser og seminarer til 
udveksling af god praksis opnået en erfaring med hensyn til finansiering af innovation, som 
skal videreudvikles gennem instrumenter som Det Europæiske Observatorium for Innovation 
(EIMS) og I-TEC INFO. 
4. STØTTE TIL REGIONALE SMV'ER 
I de tidligere rapporter fra 1992, 1994 og 1995 er der i detaljer redegjort for de principper, 
som strukturfondene bygger på. De generelle flerårige retningslinjer for mål 1, 2, 3, 4 og 5b 
(for perioden 1994-1999), som er beskrevet i rapporten fra 1995, er stadig gældende. For så 
vidt angår mål 2 har man derimod i 1996 og 1997 forhandlet om programmerne for perioden 
1997-1999. Desuden er der blevet vedtaget programmer til fordel for de tre nye 
medlemsstater, der blev optaget i 1995. 
Ca. 10% af fondenes samlede ressourcer er i EU-støtterammeme og de samlede 
programmeringsdokumenter (SPD) specifikt afsat til foranstaltninger til animering af 
SMV'er, forbedring af deres produktionsapparat og deres økonomiske miljø, og denne 
procentsats er endnu højere i områderne under mål 2. 
4.1. Interventioner på regionalt plan 
Mål 1,2 og 6 
For så vidt angår mål 1 (tilbagestående regioner) er de operationelle programmer og de 
samlede programmeringsdokumenter (SPD) i øjeblikket under gennemførelse. 
Midtvejsevalueringen foreligger endnu ikke. De regionale programmer under mål 1, som er af 
særlig interesse for SMV'erne, som f.eks. de operationelle programmer "industri" i Irland, 
Italien, Portugal og Grækenland, følges af de tjenestegrene, der beskæftiger sig med 
erhvervspolitik, således at man i højere grad kan tage hensyn til SMV'erne ved 
gennemførelsen af disse programmer og i givet fald overføre god praksis og vellykkede 
eksperimenter. 
Efter tiltrædelsen af de tre nye medlemsstater (Østrig, Finland og Sverige) i 1995 har man 
forhandlet sig frem til samlede programmeringsdokumenter, hvor en stor del af støtten gives 
til SMV'er. Den procentmæssige støtte, der ydes i disse lande til fordel for SMV'er (30 -
40% af fællesskabsstøtten), er næsten dobbelt så stor som den der gives under de andre 
mål (15 til 20 %). I sin meddelelse af juli 199689 præsenterer Kommissionen de samlede 
programmeringsdokumenter (SPD) for de 3 nye medlemsstater (navnlig indhold og afsatte 
midler), i hvilke SMV'erne integreres i endnu højere grad i de tidligere forhandlede 
°9 KOM(96) 316 endelig udg. af 3.7.1996 om gennemførelsen af EU's regionalpolitik i Østrig, Finland og Sverige. 
44 
programmer. Mål 6 er blevet skabt for de tyndest befolkede områder i KU (<8 
indbyggere/km2), der er beliggende i Sverige og Finland. 
Aktioner til støtte for overtagelse, oprettelse eller udvikling af SMV'er indtager en 
fremtrædende plads i de nationale initiativer, som regionerne og medlemsstaterne forelægger i 
form af programmer for flerårige strukturelle regionalpolitiske interventioner. Man skal huske 
på, at regional- og samhørighedspolitikken er en politik med ansvarsdeling. EU's indsats 
betragtes som et supplement til de tilsvarende nationale eller regionale aktioner eller som et 
bidrag til disse (artikel 4 i Rådets forordning nr. 2081/93 af 20.7.199390). Interventionerne 
fastsættes inden for rammerne af en samlet flerårig regional strategi for udvikling eller 
omstilling. 
I EU's centrale regioner, der ofte er karakteriseret ved store byområder, lægges hovedvægten 
på kvaliteten af SMV'erne økonomiske miljø og deres tilpasning til udviklingen på de 
eksterne markeder. I de mindre udviklede områder, herunder landdistrikterne, er SMV'erne 
mere sårbare, og regionalpolitikken kræver derfor andre instrumenter. Især oprettelsen af 
SMV-net gør det muligt at nå op på en "kritisk størrelse" for markedsføring af visse produkter 
på det lokale marked og uden for regionen og ligeledes deles om kvalifikationer og 
færdigheder. 
For så vidt angår de arktiske områder går bestræbelserne ud på i de små samfund at udvikle et 
decentraliseret net af aktiviteter ved anvendelse af ny informationsteknologi og avancerede 
kommunikationstjenester rettet mod det globale marked, idet den lokale efterspørgsel er 
meget begrænset. Den erhvervsaktive befolkning, der søger et kvalificeret arbejde, har ofte 
allerede en god uddannelse. 
Den 30 maj 1997 forelagde Kommissionen retningslinjerne for tilpasning af 
strukturfondenes programmer frem til 1999 for så vidt angår mål 1 og 6, bl.a. for at tage 
hensyn til de politiske prioriteter, der blev fastlagt på det uformelle rådsmøde (regionalpolitik) 
i Ballyconnell (Irland) i november 1996 og på Det Europæiske Råds møde i Firenze i juni 
1996. På sidstnævnte møde blev det foreslået at anvende de disponible ressourcer i de 
eksisterende programmer til støtte for SMV'er og lokale udviklings- og 
beskæftigelsesinitiativer. De fastlagte prioriteter er først og fremmest koncentreret om 
jobskabelse, navnlig i SMV'erne. Medlemsstaterne og regionerne skal derfor tilskyndes til 
at benytte sig af disse ressourcer for at udnytte SMV'ernes jobskabende potentiale. 
For så vidt angår mål 2 (regioner ramt af industriel tilbagegang) har 1996 været et 
overgangsår, hvor man har koncentreret sig om forhandlingerne om de ny programmer for 
perioden 1997-1999, der blev vedtaget i 1997. Udviklingen af SMV'erne er en af de 
prioriteter, som Kommissionen har fastlagt i retningslinjerne for mål 291, hvilket kommer til 
udtryk i de SPD'er, som medlemsstaterne har forelagt. Der er blevet indføjet en henvisning til 
de nye definition af SMV'er92 for at harmonisere denne betegnelse på EU-plan og nationalt 
plan. 
Der er således ved at blive skabt en prioritet til fordel for SMV'erne, som kommer 
konkret til udtryk i de seneste SPF'er i form af en øget finansiel indsats til 
foranstaltninger direkte henvendt til virksomhederne, navnlig gennem medfinansiering 
af nationale foranstaltninger. Det er nu op til de forskellige involverede parter 
90 "Koordineringsforordningen", EFT L 193 af 31.7.1993, s. 5-19. 
91 Retningslinjer for interventioner i områder med industriel tibagegang i anden programmeringsperiode 1997-1999, 
dokument C(96) 952 endelig udg. af 29.4.1996. 
92 Kommissionens henstilling til medlemsstaterne, EIB og EIF af 3. april 1996 vedrørende definitionen af små og 
mellemstore virksomheder, EFT L 107 af 30.4.1996, s.4 
45 
(Kommissionen, medlemsstaterne, regioner og socioøkonomiske parter) at sikre, at disse 
programmer opfylder deres mål, og at foranstaltningerne til fordel for SMV'erne anvendes 
effektivt til at forbedre deres konkurrenceevne og fremme skabelsen af nye arbejdspladser. 
De tjenestegrene, der arbejder med erhvervspolitik, sikrer koordineringen med 
regionalpolitikken, navnlig gennem konsultationer på tværs af tjenestegrenene, som ikke blot 
vedrører de mange regionale programmer men også tematiske aktioner, som f.eks. i 
forbindelse med vedtagelsen af meddelelserne "EU's strukturinterventioner og 
beskæftigelse"93. I disse slår man til lyd for at udnytte programmernes fleksibilitet og 
orientere dem mod skabelsen af nye arbejdspladser (investering i menneskelig kapital, 
styrkelse af tjenesterne til fordel for virksomhederne, teknologisk innovation og nye 
beskæftigelsesområder samt indgåelse af regionale beskæftigelsespagter mellem offentlige og 
private enheder); "samhørighedspolitik og kultur"94; og "samhørighedspolitikken og 
miljøet"95, i hvilken der gøres opmærksom på SMV'ernes betydning som skabere af 
arbejdspladser i øko-sektoren og nødvendigheden af at fremme produkter og teknikker, der 
respekterer miljøet, navnlig i SMV'erne; og "en dagsorden for byerne i Den Europæiske 
Union"96 samt "samhørighed og informationssamfundet"97. 
Kommissionen har ligeledes vedtaget den første beretning om den økonomiske og sociale 
samhørighed i 199698 i henhold til bestemmelserne i artikel 130b i Traktaten om Den 
Europæiske Union, og i denne beretning analyseres virkningerne af de nationale politikker, 
fælleskabspolitikkeme og strukturpolitikkerne med hensyn til samhørigheden. En analyse af 
erhvervspolitikkens betydning for samhørigheden viser, at selv om foranstaltningerne til 
fordel for SMV'erne i ret høj grad er orienteret mod en styrkelse af samhørigheden, kan man 
konstatere en ringe eller ingen deltagelse af virksomheder i visse tilbagestående områder. 
Årsrapporterne fra strukturfondene har siden 199499 omfattet et kapitel om 
komplementariteten mellem strukturfondene og politikken til fordel for SMV'er og turisme, 
og denne er hele tiden blevet forbedret. 
For at sikre en sund og effektiv administration af de operationer, som strukturfondene 
medfinansierer inden for rammerne af SEM 2000 (Sound and Efficient Management) er 
Kommissionen i øjeblikket ved at udarbejde en detaljeret forordning om medlemsstaternes 
finanskontrol i forbindelse med operationer medfinansieret af strukturfondene. I denne 
forbindelse er der blevet fastlagt regler for, hvilke udgifter EU's medfinansiering kan omfatte, 
og hvilke den ikke må omfatte. Der er navnlig udarbejdet dokumenter om bestemmelser 
vedrørende finansstyring, f.eks. vedrørende risikovillig kapital og garantifondene (findes på 
Internet: http//dgl608.intro.html). 
Der er blevet udført forskellige undersøgelser, bl.a. en i 1996 om strukturpolitikkens 
betydning for EU's økonomiske og sociale samhørighed 1989-1999100. For at få et bedre 
kendskab til arten af de medfinansierede aktioner og deres økonomiske betydning for 
SMV'erne vil Kommissionen i løbet af 1997 at gennemføre en tematisk evaluering af 
93 KOM (96) 109 af 20.3.1996 
94 KOM (96) 512 af 20.11.1996 
95 KOM(95) 509 af 22.11.1995 
96 KOM (97) 197 af 06.05.1997 
97 KOM (97) 7 af 21.1.1997 
98 KOM (96) 542 af 6.11.1996, offentliggjort af Publikationskontoret, ISBN 92-827-8878-4 
99 KOM(95) 583 af 14.12.1995 og KOM(96) 502 af 30.10.1996 
100 Offentliggjort af Publikationskontoret, ISBN 92-827-9168-8 
46 
"strukturfondenes betydning for SMV'orne"101, og denne evaluering skal omfatte alle de 
nuværende programmer, herunder også EU-initiativerne. Evalueringen vil supplere den, der 
blev gennemført i 1993, og som kommenteres i rapporten for 1994!f,?. 
I forbindelse med nettet af 250 Euro Info Centres skal der gøres opmærksom på det arbejde, 
der udføres af en undergruppe specialiseret i strukturfondene, som omfatter 49 Euro Info 
Centres i 15 medlemsstater. Ud over møder til informering om og udveksling af synspunkter 
vedrørende EU-initiativet for SMV'er og det tværregionale samarbejde i henhold til artikel 10 
i EFRU-forordningen har denne undergruppe udarbejdet samlinger af "success stories" i 
forbindelse med projekter, der har bidraget positivt til lokaludviklingen i f.eks. Tyskland og 
Italien. Man har således analyseret omkring 100 projekter, og resultaterne er blevet forelagt 
Kommissionen. De specialiserede Euro Info Centres er også et vigtigt middel til at 
viderebringe information fra "marken" til Kommissionen, og de yder også teknisk rådgivning 
til lokale, regionale og nationale myndigheder med hensyn til udformning og iværksættelse af 
programmer, der støttes af strukturfondene. Mange Euro Info Centres spiller en vigtig rolle 
med hensyn til informering af SMV'erne om de muligheder, som de regionale programmer 
giver. Euro Info Centrene deltager også i udarbejdelse og fremme af programmer for 
regionaludvikling som f.eks. INTERREG og OUVERTURE. Endelig har Euro Info Centrene i 
forbindelse med arrangementet DIRECTOR!A om tværregionalt samarbejde, som fandt sted i 
Bruxelles 4.-6. december 1995 og i Strasbourg 24.-26. februar 1997, været inddraget i 
promoveringen af dette, ligesom en halv snes af centrene var til stede på EU's stand. 
Mål 5b (landdistrikter) 
Hvis SMV'erne udgør "rygraden i EU", som Eurostat anførte i sin fjerde rapport om 
virksomhederne i EU ("Entreprises in Europe"), gælder dette i endnu højere grad i EU's 
landdistrikter. SMV'erne er af afgørende betydning for det økonomiske grundlag i 
landdistrikterne, og dette så meget desto mere, hvis man ser det i perspektivet af en 
diversificering af økonomien, der tidligere først og fremmest byggede på landbruget, mod en 
multisektoriel socioøkonomisk udvikling. Det er derfor, at man inden for rammerne af de 
forskellige programmer øg foranstaltninger for udvikling af landdistrikterne, der 
medfinansieres af strukturfondene, yder særlig støtte til SMV'er, som ikke blot har til formål 
at lette oprettelsen af SMV'er og sikre deres overlevelse, men også at forbedre deres 
betingelser, f.eks. ved at bidrage til udviklingen af de tjenester, som de har brug for og ved at 
forbedre deres konkurrenceevne. I den anden periode efter strukturfondsreformen, dvs. i 
perioden 1994-1999, er mere end 25% af de midler, der er tildelt programmerne under 
mål 5b, beregnet til produktive investeringer i SMV'er, håndværksvirksomheder og de 
tjenesteydende erhverv, hvilket svarer til en samlet støtte fra EU på ca. 1,7 milliarder 
ECU. 
4.2. EU-initiativerne 
EU-initiativerne udarbejdes på grundlag af retningslinjer fastlagt af Kommissionen. De 
vedrører som regel spørgsmål af fælles interesse i EU eller muliggør mere relevante eller 
innovative fremgangsmåder, idet den europæiske dimension giver nogle muligheder med 
hensyn til behandling af problemer og indholdet af de aktioner, der skal gennemføres. 
Der blev i 1994 truffet bestemmelse om 13 EU-initiativer (for perioden 1994-1999), som også 
kan bidrage til udviklingen af SMV'er: SMV (1065 mio. ECU), ADAPT (1600 mio. ECU, 
tilpasning af arbejdstagerne til de industrielle forandringer), LEADER II (1755 mio. ECU, 
udvikling af landdistrikterne), INTERREG II (3472 mio. ECU, grænseområder), REGIS II 
101 EFTS. 133 af 12.7.1997, s. 39 
102 KOM(94) 221 af 7.9.1994 
47 
(600 mio. ECU, de mest perifere regioner), Beskæfligelsesinitiativet (1810 mio. ECU, 
menneskelige ressourcer), RECHAR II (453 mio. ECU, omstilling i de kulmineområder, der 
er hårdest ramt af kulmineindustriens tilbagegang), RESIDER II (568 mio. ECU, omstilling i 
EU's stålområder), KONVER (725 mio. ECU, omstilling i områder, der er blevet ringere 
stillet som følge af tilbagegangen i våbenindustrien og nedlæggelsen af militære anlæg), 
RETEX II (596 mio. ECU, omstilling i områder, der er stærkt afhængige af tekstilindustrien), 
URBAN (869 mio. ECU, byområder), PESCA (296 mio. ECU, omstilling i områder, der er 
afhængige af fiskeriet) og PEACE (295 mio. ECU, et særligt program for forsoning i 
Nordirland). Initiativerne REGIS, URBAN og RETEX blev præsenteret i den forudgående 
publikation103. 
SMV-initiativet 
EU-initiativet SMV, der har et budget på 1 mia. ECU (mål 1, 2, 5b og 6) hvoraf 800 mio. er 
afsat til områder under mål 1, skal supplere de aktioner, der gennemføres under Det 
integrerede program for SMV'er og håndværksfagene i henhold til de metoder og procedurer, 
der er gældende strukturfondene. Målet med dette initiativ er at gøre SMV'erne i EU mere 
konkurrencedygtige ved at give dem bedre betingelser og større knowhow. I 1995 og 1996 
blev de operationelle programmer under SMV-initiativet vedtaget (bortset fra programmet for 
England). De omfatter foranstaltninger, der er forskellige fra land til land, inden for området 
samarbejde mellem SMV'er, og de sigter navnlig mod at give SMV'erne en international 
dimension og en bedre adgang til det indre marked og til offentlige indkøb. De omfatter 
aktioner vedrørende underleverandørvirksomhed, strategier for totalkvalitet, samarbejde med 
forskningscentre, adgang til ny teknologi, marketing, finansiering, organisation og 
virksomhedsstyring samt miljøstyring (miljørevision). De tjenestegrene, der arbejder med 
virksomhedspolitik, har normalt medlemmer i de forskellige tilsynsudvalg og deltager 
regelmæssigt i møder i medlemsstaterne. Programmernes gennemførelsesstadie er meget 
forskellig fra land til land. I Irland f.eks. er programmet koncentreret om finansstyring 
(rentegodtgørelser) for de små virksomheder (<50 ansatte), og der er indgået forpligtelser for 
næsten hele beløbet. I Frankrig er man ved at udvælge projekter efter indkaldelse af forslag 
vedrørende virksomhedssamarbejde inden for modernisering og innovation og tværnationale 
partnerskaber. I Italien er der ligeledes blevet indkaldt forslag. I Spanien og Portugal har man 
derimod problemer med at få sat programmerne i gang. På baggrund af et politisk ønske om at 
koordinere aktionerne til fordel for SMV'erne mellem de forskellige ministerier er der i 
Grækenland blevet udvalgt 7 enheder, der skal hjælpe virksomhederne med bedre at udnytte 
alle de EU-programmer, som kan være relevante for dem. For så vidt angår foranstaltningen 
til fordel for "clusters" er man ved at udvælge projekter. Programmerne for de nye 
medlemsstater blev vedtaget i 1996. I Østrig omfatter de bl.a. foranstaltninger vedrørende 
miljørevisioner, rådgivning og uddannelse inden for telematik og miljøteknologi. I Sverige 
omfatter foranstaltningerne bedre markedsadgang gennem net, forbedring af uddannelse og 
ledelse, adgang til det indre marked samt ny informations- og miljøteknologi som 
konkurrencefaktor. I Finland gennemføres der foranstaltninger vedrørende styrkelse af 
forbindelserne mellem forskning og uddannelse, anvendelse af det indre markeds tekniske 
bestemmelser og "clusters". 
Kommissionen har desuden den 17.11.1996 på baggrund af reserven på 25 mio. ECU ti! 
EU-initiativet for SMV'er foreslået Forvaltningskomitéen for EU-initiativer tre typer af 
aktioner til fremme af tværnationale aktioner: 1. udveksling af erfaringer og god praksis 
mellem medlemsstaterne inden for nærmere fastlagte områder, 2. støtte til købestævner 
103 KOM(95)362 endelig udg. af 8.9.1995. 
48 
(International Buyers' Exhibitions - IBEX)104 og 3. teleturisme105 (der skal fremme 
turistvirksomhedernes anvendelse af Internet). Efter en udbudsprocedure106 har 
Kommissionen udvalgt en enhed, der skal fungere som formidlerled, og støtte tilrettelæggelse 
af tværnationale aktioner, især udveksling af erfaringer inden for SMV-initiativet og den 
industrielle udvikling. De tjenestegrene, der beskæftiger sig med erhvervspolitik, indgår i et 
tæt samarbejde i forbindelse med de nævnte aktioner ved at overføre deres praksis inden for 
SMV-politik i et regionalpolitisk perspektiv og ved at yde teknisk hjælp til udvælgelsen af 
projekter (især for IBEX og turisme). 
EU-initiativet LEADER II 
Støtten til SMV'er og håndværksfagene er en vigtig dimension i LEADER II, som indtil nu 
omfatter 100 programmer/globaltilskud. EU's bidrag er på 1755 mio. ECU (i 1995-priser og 
inkl. reserve), hvilket skulle gøre det muligt at invester mere end 4 mia. ECU i 800 LEADER-
områder. Det skønnes, at over 20% af midlerne i gennemsnit anvendes til støtte til små og 
mellemstore virksomheder og håndværksfagene. Denne procentsats varierer fra område til 
område, og er kun udtryk for en del at den støtte, som LEADER yder SMV'erne og 
håndværksfagene. LEADER II finansierer dels aktioner, der direkte er til fordel for SMV'erne 
(SVM'er og håndværksvirksomheders adgang til tjenesteydelser for virksomheder, oprettelse 
af nærhedstjenester og one-stop-shops, støtte til investeringer i innovation, hjælp til 
virksomhedsetablering eller indførelse af distancearbejde), dels aktioner, der indirekte er til 
gavn for SMV'erne i de pågældende områder. Dette gælder de forskellige foranstaltninger for 
teknisk støtte til udvikling af landdistrikter, foranstaltninger til produktvalorisering og 
markedsføring af land- og skovbrugsprodukter og lokalt fiskeri samt 
uddannelsesforanstaltninger. Det er dog ubestrideligt den proces, der går forud for 
iværksættelsen af LEADER-foranstaltningerne, nemlig udarbejdelse af en integreret strategi 
for udviklingen i et område med deltagelse af de berørte aktører, der gør det muligt for 
SMV'erne at udvikle deres aktiviteter inden for rammerne af et større udviklingsprojekt. Da 
innovation er en af betingelserne for at være støtteberettiget under LEADER-programmet, gør 
de iværksatte projekter det muligt at eksperimentere med nye organisationsformer, nye former 
for markedsføring og nye produkter, således at der skabes nye muligheder for SMV'erne. 
Endelig er der i LEADER II indført et nyt område vedrørende tværnationalt samarbejde 
med et budget på 137 mio. ECU. Støttemodtagerne under LEADER II har således mulighed 
for i fællesskab at udtænke, fremstille og markedsføre produkter og tjenester inden for alle 
områder af udviklingen i landdistrikter. Dette nye område gør det muligt for SMV'erne i 
LEADER-områder at arbejde i fællesskab og udvikle deres aktiviteter. 
4.3. Nye former for interventioner 
"European Business Innovation Centres" (BICs), der støttes af Kommissionen i henhold til 
artikel 7 i EFRU-forordningen, har til opgave at bidrage til oprettelsen af innovative 
virksomheder samt modernisering og udvikling af allerede eksisterende SMV'er. Der findes i 
øjeblikket 140 BIC'er i EU, først og fremmest i områderne under mål 1 og 2, men også i 
områderne under mål 6 og 5b. Disse centre indgår i et europæisk net - EBN (European 
Business and Innovation Centre Network). Kommissionen iværksatte i maj 1997 en 
evalueringsundersøgelse af dens støtte til BIC'erne, der har været i gang siden 1984 inden for 
104 Vademecum ISBN 92-827-7852-5 og offentliggørelse i EFT S 38 af 22.2.1997, s. 46 
105 Indkaldelse af forslag til etablering af en europæisk koordinerings- og overførselsstruktur, der skal fremme 
anvendelsen af elektronisk reklamering og handel på Internet i SMV'er inden for turistsektoren i ugunstigt stillede 
områder i EU, EFT C 162 af 6.6.1996, s. 21 
106 Aben udbudsprocedure, EFT S 142 af 25.7.1996, s. 33 
49 
rammerne af regionalpolitikken. På grundlag af denne undersøgelser, hvis resultater forventes 
at foreligge i marts 1998, vil Kommissionen gøre en første status over aktionen og vurdere om 
den er i overenstemmelse med regionale udviklingsforanstaltninger af samme art finansieret 
med EU-støtte eller national støtte, og den vil fremsætte forslag om påkrævede justeringer og 
tilpasninger. 
I henhold til artikel 10 i EFRU-forordningen107 kan der ydes økonomisk støtte til 
undersøgelser og pilotprojekter vedrørende regionaludvikling på EU-plan, især i 
medlemsstaternes grænseområder. Artikel 1 O-budgettet er begrænset til 1% af EFRU's årlige 
bevillingsramme. Der arbejdes med et budget på næsten 400 mio. ECU, og aktionerne er 
koncentreret om 4 felter: internt og eksternt tværregionalt samarbejde (RECITE II og 
ECOS/OUVERTURE 11-180 mio. ECU), nyskabende regionaludviklingsaktioner (90 mio. 
ECU), fysisk planlægning (45 mio. ECU) og byområder (80 mio. ECU). Disse aktioner har 
været gjort til genstand for udbud offentliggjort i EFT. Der vil således blive givet støtte til 
pilotprojekter inden for områderne: projekter for byområder, informationssamfundet, 
innovation og teknologioverførsel, nye beskæftigelsesområder, kulturelt samarbejde, internt 
og eksternt tværregionalt samarbejde og fysisk planlægning. Især RECITE II har interesse for 
SMV'erne. 
Kommissionen er i øjeblikket ved at undersøge mulighederne for at iværksætte et nyt 
instrument under betegnelsen "Eurofin", der skal forbedre finansieringen af innovative 
SMV'er, i de regioner der modtager støtte, gennem erhvervelse af kapitalandele 
Kommissionen støtter også regionale strategier for innovation og 
informationssamfundets udvikling. Der er således ca. 60 regionale myndigheder, der 
gennemfører pilotprojekter i henhold til artikel 10 i EFRU-forordningen - Regionale 
innovationsstrategier (RIS) og Regionale strategier for informationssamfundet. Disse 
projekter vil mobilisere mere end 1.000 centrale aktører på regionalt plan fra både den 
offentlige og den private sektor, bl.a. ledere af SMV'er, omkring strukturerede strategiske 
overvejelser med henblik på at udarbejde en regional strategi og omsætte denne til en konkret 
handlingsplan med henblik på at fastlægge prioriterede projekter. Hensigten med RIS er at 
fremme innovation, herunder teknologiske og forskningsaspekter samt, ligeså vigtige, rent 
økonomiske og institutionelle aspekter inden for de traditionelle produktionsenheder. 
Hensigten med RISI er at identificere de økonomiske muligheder og risici, som 
informationssamfundet vil medføre i regionerne, således at disse på forhånd kan tage højde 
for virkningerne af denne revolution og maksimere de positive muligheder, samtidig med at 
man minimerer de negative virkninger. Disse to aktioner gennemføres i tilknytning dels til 
aktiviteterne til fremme af innovation (regionale innovations- og 
teknologioverførselsprogrammer (RITT) under innovationsprogrammet) og dels til 
aktiviteterne til fremme af informationssamfundet. 
Udarbejdelsen af disse regionale strategier, herunder også handlingsplanerne, er baseret på en 
styrkelse af samarbejdet mellem den offentlige og den private sektor og mellem de regionale 
virksomheder, navnlig SMV'erne, og af infrastrukturen for udbydelse af teknologi og tjenester 
af betydning for den teknologiske innovation og informationssamfundets udvikling i regionen. 
Al strategisk planlægning begynder med en analyse af efterspørgslen, især af SMV'ernes 
behov, og den indebærer en tværfaglig og integreret indfaldsvinkel baseret på en reel 
anvendelse af subsidiaritetsprincippet med hensyn til ansvaret på regionalt plan. 
107 Forordning 2083/93 af 20.7.1993, EFT L 193 af 31.7.1993, s. 38 
50 
Artikel 8 i EUGFL-forordningen giver også mulighed for at støtte undersøgelser, 
pilotprojekter, demonstrationsprojekter, projekter til spredning af resultater vedrørende 
udviklingen i landdistrikterne og i landbruget (se f.eks. kapitlet om kvindelige iværksættere). 
Artikel 6 i ESF-forordningen giver mulighed for at finansiere forskellige former for 
nyskabende aktioner, teknisk bistand og pilot- og demonstrationsprojekter i forbindelse med 
erhvervsuddannelse og beskæftigelsesudvikling og i forbindelse med overvågning og 
evaluering af ESF-finansierede aktioner. 
5. INTERVENTIONER TIL FORDEL FOR SMV'ER I SPECIFIKKE SEKTORER (LANDBRUG 
OG FISKERI) 
Mål 5a (tilpasning af landbrugsstrukturerne samt modernisering og omstrukturering af 
fiskeriet) 
Foranstaltningerne under den tidligere forordning (EØF) nr. 866/90 af 29. marts 1990, nu 
erstattet af Rådets forordning (EF) 951/97 af 20. maj 1997, og under Rådets forordning (EØF) 
nr. 867/90 af 29. marts 1990 om forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af 
henholdsvis landbrugsprodukter og skovbrugsprodukter vedrører først og fremmes SMV'erne. 
Praktiske erfaringer og statistiske oplysninger om fødevaresektorens struktur viser, at mere 
end 90% af de ca. 253.000 virksomheder i EU's fødevaresektor havde under 20 ansatte, og at 
6% havde mellem 20 og 99 ansatte. Disse foranstaltninger har dog ikke SMV'er som en 
særlig målgruppe, og de indeholder ingen særlige aktioner eller regler, der kun gælder for 
SMV'er. Der kan ikke gives kvantitative oplysninger om SMV'ernes deltagelse i programmet 
eller om omfanget af støtte til disse på EU-plan. 
Den fælles fiskeripolitik 
Fiskerisektoren er kendetegnet ved et meget stort antal SMV'er: den europæiske industri til 
forarbejdning af fiske- og akvakulturprodukter beskæftiger ifølge en undersøgelse foretaget af 
Kommissionen108 omkring 90.000 personer i 2240 virksomheder med et gennemsnitligt antal 
arbejdstagere på 40 pr. virksomhed for EU som helhed (mindst i Italien med 16 og størst i 
Tyskland med 91). Desuden har 95% af fartøjerne i EU's fiskerflåde en længde på under 24 
meter. I denne sammenhæng udgør SMV'erne en betydelig del af støttemodtagerne i 
forbindelse med de strukturelle interventioner til fordel for fiskeri og akvakultur. De fleste af 
de strukturelle og socioøkonomiske foranstaltninger inden for denne sektor er henvendt til 
SMV'erne, navnlig gennem det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF) og EU-
initiativet PESCA. 
FIUF, som siden 1994 har udgjort den fjerde af EU's strukturfonde (mål 5a), og har et budget 
på 2800 mio. ECU for perioden 1994-99, kan bidrage til medfinansiering inden for følgende 
områder: 
- tilpasning af fiskeriindsatsen (oplægning af fartøjer, oprettelse af blandede selskaber); 
- modernisering og fornyelse af flåden; 
- udvikling af akvakultur; 
- beskyttelse af bestemte havområder; 
- fiskerihavnes faciliteter; 
- forarbejdning og afsætning af fiskerivarer; 
- produktfremme; 
- socioøkonomiske foranstaltninger til fordel for fiskere; 
- andre foranstaltninger (teknisk bistand). 
'08 Statistisk undersøgelse af sektoren for forarbejdning af fiske- og akvakulturprodukter i Det Europæiske Fællesskab, 
april 1993, Europa-Kommissionen 
51 
6. STØTTE TIL SMV'ER TIL EUROPÆISERING OG INTERNATIONALISERING AF DERES 
STRATEGIER, NAVNLIG GENNEM BEDRE INFORMATIONSTJENESTER OG 
SAMARBEJDE 
6.1. informering af virksomliederne 
6.1.1. Nettet af Euro Info Centres (EIC) 
Udvidelsen af EU til 15 medlemsstater i januar 1995 betød, at der blev åbnet 7 EIC'er i 
Finland, 9 i Sverige og 7 i Østrig. Samtidig hermed har man fortsat oprettelsen af 
korresponderende EIC'er (EICC) i landene i Central- og Østeuropa, og man har udvidet denne 
politik til også at omfatte landene i Middelhavsområdet. 
De 227 EIC'er og de 21 EICC'er udgør et enestående net, der har til huse i offentlige, private 
eller blandede organisationer, der har direkte forbindelse til SMV'erne (handelskamre, 
udviklingskontorer eller banker). Centrene, der udelukkende koncentrerer sig om SMV'er, er 
polyvalente og kan tilbyde SMV'erne en bredt dækkende kompetence. 
EIC'erne udgør et privilegeret bindeled mellem EU og SMV'erne. De informerer 
SMV'erne, rådgiver dem og hjælper dem med alle spørgsmål vedrørende EU's programmer 
og politikker. 
En ny opgave for Euro Info Centrene 
Rådets afgørelse i 1996 om det tredje flerårige program for SMV'er gjorde EIC'erne til 
SMV'ernes første kontaktpunkt ("First Stop Shop"), når det drejer sig om information 
fra EU. Denne nye opgave skal sikre SMV'erne mulighed for en enklere og klarere og derved 
mere effektiv adgang til EU: EU-bestemmelser, programmer, muligheder. Der er blevet 
udarbejdet en strategi for tilpasning af nettet, og denne strategi blev modtaget positivt af 
medlemsstaterne den 19. september 1997. I strategien præciseres den konkrete betydning af 
det at være "First Stop Shop", EIC'ernes tjenester fastlægges, og der fastlægges en metode til 
formidling af feedback fra SMV'erne. 
Funktionen som "First Stop Shop" 
I overensstemmelse med begrebet "First Stop Shop" skal EIC'erne være et "knudepunkt" og 
et center for behandling af sager. SMV'erne får således et kontaktpunkt i deres nærhed, der 
kan give et enkelt og pragmatisk svar på alle deres forespørgsler: enten direkte eller indirekte 
ved at lede dem videre til organer og/eller tjenesteydere, hvis behandlingen af deres sag, 
kræver kompetence på særlige område. 
Funktionen som "First Stop Shop" forudsætter et tæt samarbejde med SMV'ernes andre 
formidlerled, herunder de andre EU-net som f.eks. innovationsformidlingscentrene, CRAFT-
nettet, de nationale knudepunkter eller de europæiske virksomheds- og innovationscentre, som 
IEC'erne kan henvise iværksættere og virksomhedsledere til, når der konstateres et behov 
herfor. Funktionen som "First Stop Shop" betyder ikke, at EIC'erne skal være SMV'ernes 
eneste kontaktpunkt. EIC'erne skal udvikle deres partnerskaber med SMV'ernes andre 
formidlerled (værtsorganisationer, lokale, regionale og nationale partnere, partnere inde for 
særlige fagområder og kategorier osv.) idet de fremmer synergien og søger at undgå 
overlapning af funktioner og kompetenceområder og følger princippet om subsidiaritet. Det er 
vigtigt, at alle SMV'ernes kontaktpunkter på bedst mulige måde opfylder deres opgaver med 
hensyn til informering og rådgivning på et klart defineret niveau (generel EU-information fra 
EIC'erne, særlig EU-information fra Kommissionens andre net; lokal og national information 
fra de lokale og nationale partnere). 
52 
For at sikre kvalitet er EIC'erne underlagt permanent uafhængig evaluering. Denne evaluen rig 
har ført til, at en del af EIC'eme vil blive udskiftet ved udgangen af 1997. En indkaldelse af 
ansøgninger vil desuden gøre det muligt at integrere organisationer, der repræsenterer 
SMV'erne i en enkelt sektor eller horisontalt, på europæisk plan eller nationalt, som 
associerede medlemmer af EIC-nettet. 
Tjenester fra EIC : 
Informationstjenester 
I 1995 besvarede EIC'erne 310.000 forespørgsler fra virksomheder i EU om EU-spørgsmål. I 
1996 var dette tal steget til mere end 350.000 besvarelser. EIC'erne kan tilbyde 
virksomhederne en stor mængde dokumentation: brochurer, nyhedsbreve, vejledninger, som 
f.eks. en publikation om miljøstyring, som er et værktøj til selv-evaluering og bevidstgørelse 
om anvendelsen af de europæiske miljøstandarder i SMV'erne. Som arrangører af seminarer 
og konferencer deltager EIC'erne aktivt i omfattende arrangementer som f.eks. de europæiske 
uger for informationssamfundet, der arrangeres sammen med ISPO (Information Society 
Project Office) i EU-landene, de central- og østeuropæiske lande og Middelhavsområdet. I 
forbindelse med to kampagner i 1996 og 1997 om henholdsvis standardisering og euro'en, 
arrangerede EIC'eme informationsdage, foretog rundspørger blandt virksomhederne og 
udsendte brochurer og software til selv-evaluering, som de selv havde udarbejdet. Det anslås, 
at disse kampagner ved udgangen af første halvår af 1997 havde givet anledning til mere 
end 6 millioner kontakter. I 1997 gennemførte ca. 100 EIC'er 150 arrangementer 
vedrørende sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen i SMV'erne. 
Førstehjælp i form af rådgivning 
EIC'erne yder en første støtte på de forskellige etaper i virksomhedernes udvikling. De 
rådgiver først og fremmest om EU-fmansieringsmuligheder for virksomhederne, som f.eks. 
EU's programmer for forskning og teknologisk udvikling og strukturfondene, om de 
europæiske politikker for kvalitet, standardisering og certificering og om miljøpolitikken. 
EIC'erne støtter også bevarelsen og konsolideringen af nye markeder. Dette område dækker 
EIC'ernes aktiviteter vedrørende virksomhedernes europæisering og internationalisering 
gennem en bedre informering om tredjelandenes markeder som helhed og de EU-programmer, 
der er relevante i den sammenhæng. Det dækker også fremme af samarbejdet mellem 
virksomheder, både inden for EU og med virksomheder i tredjelande, idet man benytter sig af 
andre af EU's net og instrumenter. 
På disse forskellige områder understøttes nettets kollektive ekspertise af særlige, 
specialiserede grupper af EIC'er, der udvikler produkter og tjenester, der skal opfylde 
virksomhedernes behov. De vigtigste områder, der dækkes af disse grupper er miljø, euro, 
eksterne relationer, informationssamfundet, offentlige indkøb og standardisering. 
Feedback information fra SMV'erne 
Kommissionens tjenestegrene er klar over EIC'ernes priviligerede position, der giver dem 
muligheder for at opfange og viderebringe de særlige problemer, som SMV'erne støder på i 
forbindelse med ny lovgivning eller deltagelse i visse EU-programmer. Disse 
tilbagemeldinger opnås ved at henvende sig direkte til EIC'erne eller bede dem gennemføre 
særlige undersøgelser blandt SMV'er i deres region. EIC'erne viderefører det arbejde, der 
blev påbegyndt i 1994 med hensyn til det indre marked takket være en 
tilbagemeldingsprocedure, der nu er veletableret, og ved indsamling af "success stories". 
EIC'erne har også deltaget i høringsudvalg, f.eks. om momsafgifter, og de har viderebragt 
synspunkter og kommentarer, både i eget navn og på vegne af de SMV'er, som de betjener, 
vedrørende forskellige grønbøger: den fælles valuta, innovation og offentlige indkøb. Endelig 
spiller EIC'erne en konkret rolle i forbindelse med det indre marked ved at informere 
SMV'erne om klageprocedurer og sikre en opfølgning af indgivne klager. 
53 
6.1.2. Andre informationsaktioner 
For at efterkomme de mange anmodninger om oplysninger, som modtages fra mange 
forskellige grupper (virksomheder, faglige organisationer; konsulenter, studerende), og som er 
adresseret direkte til Kommissionen, omstrukturerede tjenestegrenene for erhvervspolitik i 
1995 deres generelle informationsservice over for iværksættergruppen ved at oprette et 
informationscenter, der er åbent for offentligheden. Et tæt samarbejde mellem 
informationscentrene og Kommissionens andre tjenestegrene muliggør effektiv informering 
målrettet mod de enkeltes behov, og gør det også muligt at arrangere studierejser og 
gruppebesøg. Hver måned udsendes EURO-INFO, der er et nyhedsblad, der uddeles gratis i 
60.000 eksemplarer til organisationer, foreninger, faglige sammenslutninger, deltagerne i 
nettene BRE, BC-NET og EIC, virksomheder og EU-institutionernes informationskontorer 
samt til de repræsentationer og delegationer, som anmoder herom. En stand for 
virksomhedspolitik med målrettet dokumentation er et meget efterspurgt arrangement, især i 
de mindre gunstigt stillede regioner i EU, hvor en sådan stand ofte er den eneste direkte 
formidlingssted for EU-information. En sådan stand er forbeholdt arrangementer henvendt til 
SMV'er (navnlig Interprise, Europartenariat, "købestævner" , konferencer om 
håndværksfagene), hvis det vurderes, at der i gennemsnit vil deltage mindst 300 personer. For 
at gøre EU's indsats til fordel for SMV'er mere synlig har man i nogle år nu gennemført visse 
arrangementer sammen med andre af Kommissionens tej enestegrene. Endelig har 
Kommissionen ydet støtte til informationsseminarer for SMV'erne i medlemsstaterne. 
6.2. Samarbejde og partnerskaber mellem virksomhederne med henblik på 
europæisering og internationalisering 
Et af de prioriterede områder inden for erhvervspolitikken er samarbejdet virksomhederne 
imellem, først og fremmest inden for EU, men også med virksomheder i tredjelande. For at 
stimulere partnerskaber mellem virksomheder i EU, har Kommissionen etableret net til 
søgning efter partnere og særlige programmer, hvor virksomhederne mødes 
(EUROPARTENARIAT og INTERPRISE). For at fremme virksomhedernes 
internationalisering, navnlig partnerskabet mellem virksomheder i EU og virksomheder i 
tredjelande, har Kommissionen iværksat specifikke programmer og aktioner. 
Nettene til søgning af partnere 
I 1996 fremlagde de 500 korrespondenter i de 73 lande, som indgår i BRE-nettet 8200 tilbud 
og anmodninger om samarbejde. Samtidig har de 300 rådgivere i de 40 lande, der i øjeblikket 
er dækket af BC-NET formuleret 7300 tilbud eller anmodninger om samarbejde. Disse 
anmodninger kommer fra SMV'er, der ønsker at indgå en varig samarbejdsaftale af teknisk, 
finansiel eller kommerciel art. 
I henhold til det tredje flerårige program for SMV'er (1997-2000) skal der oprettes en 
"database", der skal give adgang til alle de potentielle partnerskabsmuligheder, dvs. samle 
samarbejdsmulighederne fra BRE, BC-NET, INTERPRISE-arrangementerne og 
EUROPARTENARIAT i en base. I overensstemmelse med disse retningslinjer og efter en 
bred høring af deltagerne i samarbejdsnettene, er sektoren BC-NET/BRE gået i gang med at 
skabe et nyt edb-værktøj, der skal forbinde deltagerne indbyrdes og med Kommissionen. Der 
har været nogle afgørende aspekter ved udarbejdelsen af værktøjet, især det at gøre det 
brugervenligt, benytte moderne teknologi og bevare de enkelte nets særegenheder med hensyn 
til funktion og deltagernes adgang til databasen. En af prioriteterne i det nye edb-værktøj er at 
gøre det muligt for deltageren i BC-NET og BRE, at spille en aktiv rolle. I fremtiden vil 
deltagerne faktisk kunne foretage en tidstro søgning i den fælles base og finde frem til 
interessante profiler ved at kombinere forskellige prædefinerede søgeparametre. 
54 
6.2.1. Virksomhedernes europæisering 
6.2.1.1. Juridisk instrument til fremme af tværnationalt samarbejde: europæiske 
økonomiske firmagrupper (EØFG) 
De europæiske økonomiske firmagruppe (EØFG)109 udgør en juridisk ramme, der er særdeles 
velegnet til at fremme det tværnationale samarbejde mellem SMV'er. De tjenestegrene i 
Kommissionen, der er ansvarlige for erhvervspolitikken har derfor taget initiativ til at oprettet 
et EØFG-net, der benævnes REGIE, og som har til opgave at formidle information og yde 
teknisk assistance i forbindelse med fremme af EØFG over for de økonomiske aktører110. 
Inden for rammerne af denne aktion blev der i marts 1996 afholdt en konference i tæt 
samarbejde med de tjenestegrene, der beskæftiger sig med virksomhedsret, for at gøre status 
over de 6 første år med EØFG og for at fremme SMV'ernes anvendelse af dette juridiske 
instrument. Denne konference var en enestående lejlighed for Kommissionen og de 
nuværende og potentielle brugere af EØFG-instrumentet til at mødes, og den gav den 
nødvendige impuls til nye aktioner til fordel for EØFG, bl.a. Kommissionens vedtagelse den 
9. september 1997 af en meddelelse om fremme af europæiske økonomiske firmagruppers 
deltagelse i offentlige indkøb og offentligt finansierede programmer111. Disse aktioner vil 
omfatte udarbejdelse af praktiske værktøjer som f.eks. en brochure til SMV'er, der ønsker at 
benytte sig af dette samarbejdsinstrument. 
6.2.1.2. Partnerskabsprogrammerne: EUROPARTEN ARIA T og INTERPRISE 
EUROPARTENARIAT 
Formålet med EUROPARTENARIAT er at bidrage til den økonomiske udvikling af de 
regioner, der er støtteberettigede under strukturfondene (mål 1, 2, 5b og 6) ved at stimulere 
det tværnationale samarbejde mellem SMV'er. Programmet administreres i fællesskab af de af 
Kommissionens tjenestegrene, som er ansvarlige for erhvervspolitik, regionalpolitik og 
samhørighedspolitik, og giver virksomhederne mulighed for at møde partnere for at drøfte og 
forhandle eventuelle samarbejdsaftaler. Hvert år er der to arrangementerkl 
i EU. De tilrettelægges efter en metode, der har vist sig at være effektiv: valg af værtsland, 
udvælgelse af SMV'er i det pågældende område, som ønsker at indgå i et partnerskab (ca. 
400), udgivelse af et katalog med profil for alle de udvalgte virksomheder, udsendelse af dette 
katalog i de 15 medlemsstater og tredjestater, afholdelse af personaliserede forretningsmøder, 
evaluering og opfølgning af resultaterne af kontakterne. 
Denne fremgangsmåde har vist sig så vellykket, at EUROPARTENARIAT nu dækker over 70 
lande. I samarbejde med de kompetente generaldirektorater promoveres arrangementerne nu 
over for partnerne i Middelhavsområdet, i de central- og østeuropæiske lande, i Samfundet af 
Uafhængige Stater, i landene i Latinamerika og i Sydøstasien. Man har i øvrigt overtaget 
samme fremgangsmåde i EU-programmerne for økonomisk udvikling i de pågældende lande. 
!09 Rådets forordning nr. 2137/85/EØF af 25. juli 1985 om indførelse af europæiske økonomiske firmagrupper (EØFG), 
EFT L 199 af 31.7.1985, s. 1 
110 Se meddelelse til læserne om etablering af Det Europæiske EØFG-Net (REGIE), EFT C 146 af 13. juni 1995. Det 
nuværende retsgrundlag for REGIE-projektet findes i tredje flerårige program for SMV'er, EFT L 6 af 10.1.1997, s. 
25 
1 ] l Meddelelse af 9.9.1997, EFT C 285 af 20.9.1997, s. 17. 
55 
EUROPARTENARIAT i tal: 
1995, Tyskland øg Portugal. 
EUROPARTENARIAT Nordrhein-Wesfalen (Dortmund, 20.-21. marts 1995) havde omkring 
5000 besøgende fra 54 lande. De 357 tyske virksomheder havde ca. 10.000 forretningsmøder 
med de 2000 besøgende SMV'er, hvoraf 200 kom fra Samfundet af Uafhængige Stater. 
Ifølge evalueringsrapporten blev der indgået 188 samarbejdsaftaler mellem tyske virksomheder 
og besøgende virksomheder og 124 mellem besøgende virksomheder. 
De lokale myndigheder i Tyskland, der har kunnet konstatere den økonomiske spin-off for 
virksomhederne, ønsker at følge arrangementet op ved i februar 1998 at afholde endnu et 
arrangement, denne gang indenfor rammerne af INTERPRISE-programmet. 
EUROPARTENARIAT Portugal (Lissabon, 24.-25, november 1995). De 406 portugisiske 
virksomheder mødtes med ca. 2000 SMV'er (heraf 250 fra Sverige, Norge og Finland), og der 
fandt næsten 11000 møder sted. Dette arrangement markerede en ny etape i 
EUROPARTENARlAT-programmet i form af et software-sytem, der gjorde det muligt at holde 
styr på de "spontane" møder mellem besøgende. EUROPARTENARIAT er blevet en platform 
for europæiske og internationale møder mellem SMV 'er. 
1996, Sverige og Italien 
EUROPARTENARIAT Nordskandinavien (Luleå, 13.-14. juni 1996), som var det første 
EUROPARTENARIAT-arrangement i en af de tre nye medlemsstater, samlede mere end 1500 
SMV'er fra 50 lande. Rent udtagelsesvis havde EUROPARTENARIAT ikke et enkelt land som 
"værtsland", men Finland, Norge og Sverige delte værtsskabet. 386 virksomheder deltog i ca. 
7500 forretningsmøder med de 1200 besøgende virksomheder, hvoraf 225 kom fra PHARE-
landene og 160 fra TACIS-landene. Der blev også afholdt flere seminarer, bl.a. en konference 
om kvindelige igangsættere. 
EUROPARTENARIAT Italien (Genova, 27,-29. november 1996). Ud over en stor deltagelse af 
virksomheder fra PHARE- og TACIS-landene og fra Middelhavsområdet, var der for første gang 
en betydelig deltagelse af virksomheder fra Asien, Latinamerika og USA, og mere end 70 lande 
var repræsenterede. De 406 udvalgte italienske virksomheder fra Nord- og Midtitalien mødtes 
med næsten 2350 SMV'er i ca. 12000 bilaterale møder. 
11997, Hellas og Massif Central i Frankrig 
EUROPATENARIAT Hellas (Piraeus, 23.-24. juni 1997). 400 græske SMV ere mødte 1733 
virksomheder fra mere end 60 lande. Ud af 1750 registrerede virksomheder kom 758 fra EU-
lande, 37 fra EFTA-lande, 299 fra Middelhavsområdet, 360 fra PHARE-lande, 200 fra TACIS-
lande, 64 fra Asien og 12 fra USA. I alt blev der arrangeret 11,336 møder. 
EUROPARTENARIAT Frankrig-Massif Central (Cïermont-Ferrand, 16.-17. oktober 
1997). 418 franske SMV ere mødte 1750 virksomheder fra mere end 60 lande. Ud af 1750 
registrerede virksomheder kom 974 fra EU-lande (333 fra Frankrig), 48 fra EFT A-lande, 213 fra 
Middelhavsområdet, 201 fra PHARE-lande, 138 fra TACIS-lande, 104 fra Asien, 34 fra 
Latinamerika, 25 fra USA og 13 fra Canada. I alt blev der organiseret 10.300 møder. 
Kommende aktiviteter : EUROPARTENARIAT Holland 1998 (Apeldoorn, 11.-12. juni) og 
EUROPARTENARIAT Spanien 1998(Valencia, 12.-13. november). 
56 
INTERPRISE 
INTERPRISE, der er iværksat inden for rammerne af erhvervspolitikken, har til formål at 
fremme lokale, regionale eller nationale initiativer for at stimulere SMV'ernes tværnationale 
samarbejde gennem samtaler mellem virksomhedsledere. 
Programmet er opbygget med samme metode som EUROPARTENARIAT. Der er dog 
betydelige forskelle mellem de to programmer. INTERPRISE støtter arrangementer af 
begrænset omfang (ca. 100 SMV'er), målrettet mod en eller to sektorer. Det er henvendt til 
alle regioner i EU, uanset om de er støtteberettigede under strukturfondene eller ej. 
Dette gør det muligt for de lokale operatører at anvende INTERPRISE til en konkret 
illustration af en økonomisk udviklingspolitik i en bestemt sektor. Den form har vist sig at 
være meget velegnet. Siden programmets iværksættelse i 1990, er der blevet gennemført over 
200 projekter. 
Tredjelande - landene i Central- og Østeuropa og partnere i Middelhavsområdet - har i første 
omgang kunnet være associerede i nogle af projekterne. Kommissionen har derefter udvidet 
denne metode til at omfatte PHARE-landene, TACIS-landene, de latinamerikanske lande, 
partnerne i Middelhavsområdet og landene i Sydøstasien. Arrangementet inden for rammerne 
af samarbejdet mellem EU og golfstaterne, der fandt sted i Riyad fra 20. til 22 maj 1997 er et 
eksempel på udvidelsen af INTERPRISE-metoden. Der deltog 170 virksomheder, heraf 75 fra 
golfstaterne og 95 fra EU, og der fandt 800 møder sted mellem deltagerne. 
I 1995 blev der afholdt 38 INTERPRISE-arrangementer i medlemsstaterne, og disse 
mobiliserede 6000 virksomheder og gav anledning til 15000 forretningsmøder. I projekternes 
evalueringsrapporter kan det konstateres, at der er indgået 500 samarbejdsaftaler. I 1996 blev 
der ydet støtte til 35 arrangementer, og i 1997 er der planlagt 32 arrangementer. 
6.2.1.3. Fremme af det tværregionale samarbejde: RECITE II 
Som led i det tværregionale samarbejde blev der i oktober 1996 offentliggjort en indkaldelse 
af forslag112 til støtte for projekter på 5 områder, hvoraf de 2 direkte vedrører SMV'erne, 
nemlig forbedring af SMV'ernes adgang til det europæiske marked, særlig ved indførelse af 
egnede metoder til samarbejde mellem virksomhederne, og forbedring af udbuddet af 
innovationsfremmende tjenesteydelser for SMV'er. 
6.2.1.4. Tværnational underleverandørvirksomhed 
Kommissionen har gradvist udviklet en politik inden for underleverandørvirksomhed. Denne 
gik i første omgang ud på at skabe et virkeligt europæisk marked og 
underleverandørvirksomhed, og senere også på at styrke internationaliseringen af europæisk 
underleverandørvirksomhed og styrke dens konkurrenceevne i den globale økonomi. Der 
gennemføres initiativer inden for rammerne af det tredje flerårige program for SMV'er i EU. 
Det gennemføres også fællesinitiativer i samarbejde med andre tjenestegrene, især inden for 
industri og regionalpolitik, og med Eurostat. Kommissionen har også et godt samarbejde med 
en række erhvervssammenslutninger og organisationer, der fungerer som formidlere som 
f.eks. handels- og industrikamre og udviklingskontorer på EU-plan, på nationalt og lokalt 
plan. 
112 EFTC326af31.10.96, s. 9 
57 
Initiativerne har tre hovedformål: 
Forbedring af underleverandørmarkedets gennemsigtighed gennem udarbejdelse af 
en praktisk vejledning vedrørende de juridiske aspekter ved industriel 
underleverandørvirksomhed og en oversigt over formidlerorganisationer (tredje udgave 
under udarbejdning), statistiske undersøgelser vedrørende underleverandørvirksomheds 
økonomiske betydning samt organisering af og støtte til seminarer og fora om 
underleverandørvirksomhed (elektroniske forbrugervarer, tekstiler/beklædning og 
byggeri); 
Styrkelse af tværindustrielle partnerskaber gennem etablering af et assistance net for 
underleverandørvirksomhed under navnet SCAN (resultaterne af pilotfasen blev 
præsenteret i Bruxelles i februar 1995), der skal forbinde eksisterende 
underleverandørdatabaser og fremme udvekslinger i Europa på grundlag af en fælles 
metode til opstilling af data vedrørende leverandører i de vigtigste industrielle sektorer; 
udarbejdelse af sektorielle nomenklaturer for underleverandørvirksomhed; promovering 
af og støtte til International Buyers' Exhibitions (IBEX programmet, se indrammede felt) 
samt udarbejdelse af "European Guide on Cooperation" og "Guidelines for partnership in 
industrial subcontracting" i samarbejde med UNICE; udviklingssteder for 
underleverandørvirksomhed og sektorielle projekter, især inden for elektroniske 
forbrugervarer og scooter-sektoren; 
Fremme af internationaliseringen af europæisk underleverandørvirksomhed via 
stipendier til uddannelsesprogrammer i Japan (Human Resource Training Programme -
HRTP, nu benævnt Japan Industry Insight) i samarbejde med EU-Japan Centre for 
Industrial Cooperation og via European Automotive Suppliers' Mission to Michigan, der 
fandt sted i februar 1997. 
58 
IBEX: INTERNATIONAL BUYERS' EXHIBITIONS - KØBESTÆVNER 
IBEX-konceptet er blevet lanceret inden for rammerne af erhvervspolitikken på Rådets 
anmodning113 for at afprøve en metode med virksomhedstræf, arrangeret med 
udgangspunkt i de store virksomheders behov for at udvikle nye former for 
tværindustrielle partnerskaber. Dette koncept blev overtaget i regionalpolitikken og EU-
initiativet for SMV'er. Kommissionen støtter således afholdelsen af IBEX-købestævner 
(''International Buyers ' Exhibitions ") i de regioner, der er støtteberettigede under 
strukturfondene, især i regioner under mål 1. 
IBEX-købestævnerne danner rammen for arrangerede møder mellem store virksomheder 
og SMV'er på internationalt plan, og de er målrettet mod de store virksomheders 
specifikke behov og SMV'ernes muligheder for at opfylde disse behov. Disse 
virksomhedstræf, der er koncentreret om en særlig, strategisk sektor (bilindustrien, 
fødevareindustrien, tekstilindustrien, træindustrien osv.) skal dels støtte de store 
virksomheders søgen efter SMV-partnere på internationalt plan med hensyn til konkrete 
samarbejdsbehov, og dels fremme relationerne mellem de store virksomheder og 
SMV'erne ved give sidstnævnte muligheder for direkte kontakter til de store 
virksomheder, som måtte være interesserede i deres produkter, tjenester eller knowhow. 
IBEX-stævnerne gør det muligt at optimere kvaliteten og relevansen af SMV'ernes 
kontakter med de store virksomheder, ligesom de giver besparelser i form af tid og penge 
i forhold til de traditionelle underleverandørmesser. 
Under erhvervspolitikken har Kommissionen ydet støtte til 7 IBEX-stævner: 
VETIS i Torino i november 1996 (bilindustrien), hvor 67 ordregivende virksomheder 
mødtes med 316 underleverandører i 4550 møder. Dette stævne var en opfølgning af 
VETIS 1994, hvor 54 købere var i kontakt med 530 leverandører på 7314 møder; 
MET i Strasbourg i oktober 1996 (højteknologi), 20 købere, 156 leverandører, 1485 
møder; 
AEROMARTi Toulouse i december 1996 (luftfart), hvor 31 købere var i kontakt med 182 
leverandører på 2500 møder; 
Elmia Food i Jônkoping i Sverige i marts 1997 (landbrug/fødevarer), hvor 25 købere var 
i kontakt med 68 leverandører på 280 møder; 
Eurocontract i Bruxelles i oktober 1995 (tværsektoriel), hvor 54 købere var i kontakt med 
145 leverandører på 1340 møder: 
Telematics er planlagt til at finde sted i Milano i november 1997. 
113 Rådets resolution af 22. november 1993, EFT C 326 af 3.12.1993, s. 1 
59 
6.2.1.5. Joint ventures i EU: JEV-instrumentet 
Formålet med dette nye JEV-program (Joint European Venture) er at støtte oprettelsen af joint 
ventures mellem SMV'er i Den Europæiske Union. Dette indgår i konklusionerne i 
Kommissionens meddelelse af 10. juli 1996 om det integrerede program for SMV'er og i 
Rådets afgørelse af 9. december 1996 om et flerårigt program for SMV'er, hvori 
Kommissionen anmodes om at tilskynde SMV'er til at oprette eller udbygge aktiviteterne i en 
anden medlemsstat. 
Der er tale om en mekanisme, hvor der indgår et EU-bidrag, som skal dække en del af 
omkostningerne i forbindelse med oprettelsen af et joint venture. Beløbsstørrelser og tekniske 
aspekter: 
indtil 50 % af de støtteberettigede udgifter, dog højst 50.000 ECU, i form af et lån, der 
skal tilbagebetales; 
ved oprettelsen kan dette tilskud hæves til et maksimum på 100.000 ECU, som foruden 
de 50% af de støtteberettigede udgifter også dækker indtil 10% af det samlede 
investeringsbeløb. 
Programmet gør brug af et net af kreditformidlende organer, herunder institutter specialiseret i 
finansiering af investeringer. 
6.2.2. Internationalisering af virksomhederne: samarbejde med tredjelande 
Den europæiske velstand skyldes for en stor dels vedkommende udenrigshandelen og 
udenlandske investeringer. Der er en sammenhæng mellem fri verdenshandel og økonomisk 
ekspansion, vækst og beskæftigelse. Til trods for det stadig større konkurrencepres har 
globaliseringen af verdensøkonomien skabt et hidtil uset potentiale for SMV'ernes vækst og 
konkurrenceevne, som skal udnyttes. 
EU-virksomhederne skal både udnytte fordelene ved det indre marked samt sikre deres 
tilstedeværelse på tredjelandenes markeder. De fordele, som de udenlandske konkurrenter 
opnår ved liberaliseringen af det indre marked, bør modsvares af bestræbelser på at sikre 
virksomhederne i EU, herunder SMV'erne, forretnings- og investeringsmuligheder på 
tredjelandenes markeder. Udover at skaffe fri adgang til tredjelandes markeder gennem sin 
handelspolitik har Kommissionen derfor udviklet særlige værktøjer for at støtte SMV'ernes 
aktiviteter uden for EU's grænser. 
6.2.2.1 Handelspolitik 
Den 14. februar 1996 vedtog Kommissionen en strategi til sikring af markedsadgang114, i 
hvilken den skitserer en strategi til åbning af andre markeder. Kommissionen anbefaler en 
tosporet fremgangsmåde omfattende bilaterale foranstaltninger og multilaterale aktioner inden 
for WTO og andre steder. I forbindelse med strategien til sikring af markedsadgang er 
oprettelse af den interaktive markedsbase (Market Access Database) et vigtigt skridt. Der er 
adgang til basen på Internet, og SMV'erne har mulighed for at informere Kommissionen om 
de hindringer, som de støder på, når de opererer i udlandet, og Kommissionen kan således 
handle på deres vegne, enten inden for rammerne af WTO eller bilateralt. 
I forordningen om handelshindringer115, der trådte i kraft den 1. januar 1996, blev der skabt et 
såkaldt tredje spor. Der fastlægges en klageprocedure for virksomheder, herunder SMV'er, 
(samt for medlemsstater og erhvervsgrene), der støder på negative handelsmæssige virkninger 
114 "De globale udfordringer, der knytter sig til verdenshandelen: Den Europæiske Unions strategi til sikring af 
markedsadgang", KOM(96) 53, vedtaget den 14. februar 1996. 
115 Forordning (EF) nr. 3286/94, vedtaget af Rådet den 22.12.1994, offentliggjort i EFT L 349 af 31.12.1994, s. 71. 
60 
som følge af handelshindringer i tredjelande. Med det formål at kunne tilbyde SMV'erne 
relevant og let tilgængelig information om mulighederne for at handle med og operere i 
udlandet, er EU i øjeblikket i færd med at udvikle et system til informering om betingelser og 
vilkår på tredjelandes markeder. Aftaler om gensidig anerkendelse kan vise sig mere attraktiv 
(og derved mere effektiv) end ensidigt pres med hensyn til at liberalisere markeder i 
tredjelande gennem en reduktion af de lovgivningsmæssige hindringer, som europæiske 
handelsvirksomheder og eksportører støder på. Indtil nu er der blevet indgået aftaler om 
gensidig anerkendelse af sammenfaldende vurdering af regulerede produkter med Australien, 
New Zealand, Canada og USA. Det er først og fremmest SMV'erne, der vil mærke de positive 
virkninger, fordi de normalt ikke er i stand til at klare byrden i forbindelse med forskellige 
nationale lovgivninger. 
Samtidig følger EU på multilateralt plan en fast strategi til åbning af markederne. Den 
omfatter a) en konsolidering af Uruguay-runden og en sikring af, at bestemmelserne 
gennemføres i alle enkeltheder, b) en fastlæggelse af måder, hvorpå åbningen af markederne 
kan gøres endnu mere omfattende, og hvorpå nye områder kan underkastes multilaterale eller 
plurilaterale discipliner og c) en reaktion på nye udfordringer og nye hindringer som følge af 
globaliseringen af verdensøkonomien. Det forventes, at virkningerne for SMV'erne 
udviklingsmuligheder vil være positive. 
Inden for WTO har EU spillet en central rolle i forhandlingerne om basale 
telekommunikationsydelser og informationsteknologiprodukter, ligesom det var EU, der gav 
det afgørende skub i forbindelse med aftalen om finansielle tjenester, hvor forhandlingerne nu 
starter igen. Ved afslutningen af WTO-ministerkonferencen i Singapore i december 1996 
vedtog ministrene WTO-erklæringen om handel med informationsteknologiprodukter (ITA), 
hvor deltagerne skal have afskaffet told og andre afgifter på informationsteknologi senest år 
2000.1 den endelige aftale sikredes deltagelse af 41 WTO-medlemmer, der tilsammen tegner 
sig for 92% af verdenshandelen med IT-produkter. Med en import fra lande uden for EU for 
omkring 105 mia. US$ i 1995 er EU den næststørste importør af IT-produkter. EU's 
afskaffelse af told på ca. 400 informationsteknologiprodukter giver udenlandske leverandører 
en betydelig forbedret markedsadgang. Dette vil sætte virksomhederne i EU, især SMV'erne, i 
stand til at købe informationsteknologiprodukter billigere og derved øge deres 
konkurrenceevne. 
6.2.2.2. Samarbejdet med EFTA 
EØS-aftalen (Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde) mellem EFTA-EØS landene 
(Norge, Island og Liechtenstein) trådte i kraft den 1.1.1994. I aftalen blev der fastsat rammer 
for disse landes deltagelse i det flerårige program, som skal styrke de prioriterede områder og 
sikre kontinuiteten i EU's erhvervspolitik, især for så vidt angår SMV'er, fra 1.1.1994. 
Samarbejdet er blevet udvidet til at omfatte det tredje flerårige program for SMV'er fra 
1.1.1997. 
6.2.2.3. Samarbejde med det nordamerikanske marked 
USA 
I november 1995 åbnede EU-kommissæren for handel og industri og den amerikanske 
handelsminister den transatlantiske erhvervsdialog (TransAtlantic Business Dialogue -
TABD), der er en enestående proces med erhvervslivet som den drivende kraft. Europæiske 
og Amerikanske erhvervsledere (Chief Executive Officers) kan fremsætte fælles henstillinger 
til højeste regeringsniveau i EU og USA og således fremme transatlantisk handel og 
investeringer. 
I november 1996 blev TASBI-initiativet (Transatlantic Small Business Initiative) igangsat 
på en TABD-konference i Chicago for at varetage de små virksomheders specifikke behov. 
61 
Det udgør en integreret, horisontal del af TABD, og har til formål at fremme gensidigt 
fordelagtige forretningsrelationer mellem europæiske og amerikanske SMV'er. Det omfatter i 
øjeblikket to hovedbestanddele: 
partnerskabsarrangementer, som er koncentreret om at stimulere sektor-specifikke 
SMV'er fra begge sider af Atlanten til at indgå firmaalliancer og partnerskaber; 
udvikling af et sammenkoblet informations- og samarbejdssystem i EU og USA, der skal 
fungere som en "one-stop-shop" for virksomhederne, og som skal kunne give dem 
fyldestgørende information om spørgsmål vedrørende det at handle med henholdsvis EU 
og USA. 
Desuden vil der blive taget særligt hensyn til SMV'erne ved behandlingen af vigtige 
spørgsmål som standarder og certificering og ved implementeringen af EU/USA 
fællesundersøgelsen. 
På TABF-konferencen i Rom i november 1997 blev der sat mere skub på udviklingen af 
TASBI. Der blev identificeret flere nøgleområder for SMV ere, som f.eks. elektronisk handel. 
TASBI-udvalget (sammensat af repræsentanter fra EU-kommissionen, den amerikanske 
regering og den private sektor) vil blive udvidet og mødes to gange om året. Der blev foreslået 
nye aktiviteter, som skulle undersøges nærmere (som eksempelvis analyser, uddannelse, 
udbredelse af succeshistorier og general information). Det blev besluttet, at sætte nye 
projekter igang som partnerskabsmøder samt udvikling af udvikling- og samarbejdssystemer. 
• Partnerskabsarrangementer 
11997 blev der afholdt 2 partnerskabsarrangementer: 
a. "European Automotive Suppliers' Mission to Michigan" (EASMM97) fandt sted i 
februar i Detroit i USA i forbindelse med det største arrangement inden for bilindustrien 
(the Society of Automotive Engineers-SAE Expo). Dette var den første aktion, der var 
koordineret og støttet af Europa-Kommissionen. 140 europæiske virksomheder og 
organisationer deltog i arrangementet, og der var over 200 møder med 52 amerikanske 
virksomheder i bilindustrien og/eller udstillinger på den europæiske pavillon (European 
Village). 
b. Europa: "Eurobenefit Matchmaker" missionen, der var organiseret af den amerikanske 
handelsministerium, fandt sted i april. Den tiltrak 15 amerikanske virksomheder fra bl.a. 
sektorerne medicinalvarer, bilindustri, sportsudstyr, computere og franchising, som 
besøgte Amsterdam, Bruxelles og Rom og deltog i konferencen "Eurobenefit Business 
Conference". 
Amerikanske selskaber deltog i Europartenariat-arrangementet i Grækenland (Piræus, 23.-24. 
Juni 1997), og i Frankrig - Massif Central (Clermont-Ferrand, 16.-17. oktober 1997). 
Man er ved at forberede andre partnerskabsarrangementer for 1998-99: 
a. EASM98. En tredje European Automotive Suppliers Mission to Michigan. 
b. "Healthcare matchmaker"-arrangement er organiseret i februar 1998 af det amerikanske 
handelsministerium. 
c. Amerikanske virksomheder vil deltage i EUROPARTENARIAT 1998 i Apeldoorn. 
d. PARTNERSHIP-arrangement i USA i 1999. Der vil blive afholdt et 
partnerskabsarrangement for europæiske og amerikanske høj teknologivirksomheder i 
Texas. 
e. EU-kommissionen og det amerikanske handelsministerium er ved at undersøge andre 
partnerskabs-arrangementer som kunne blive organiseret både i Europa og USA (som 
62 
eksempelvis et INTERPRISE-arrangement og et amerikansk "matchmaker mission" 
indenfor franchising sektoren). 
• Informations- og samarbejdssystem. 
EU-kommisionen og USA er ved at udvikle en SMV bruger-venlig informations- og 
netværksdatabase. Handelsministeriet har allerede udviklet en TABD/SMV hjemmeside med 
information om tjenesteydelser og kommende SMV-arrangementer. Kommissionen er ved at 
undersøge, hvorledes man kan sammenkoble informationssystemet med de eksisterende 
samarbejdsnet, især BC-NET og BRE. Det amerikanske handelsministerium er ved at 
undersøge muligheden for at udbrede BC-NET i US. 
CANADA 
Undertegnelsen i december 1996 af en fælles erklæring og handlingsplan mellem Det 
Europæiske Fællesskab og Canada markerer en ny epoke i forbindelserne ml ellem EU og 
Canada. Business-to-business-kontakter betragtes som en prioritet, og der vil blive lagt vægt 
på: 
identificering af støtte til etablering af tværnationale strategiske virksomhedsalliancer, 
teknologioverførsler og andre former for industriel samarbejde; 
undersøgelse af mulighederne for at støtte business-to-business-kontakter, herunder 
rundbordsmøder, seminarer og konferencer om spørgsmål af fælles interesse og eventuel 
anvende den eksisterende mekanisme etableret ved rammeaftalen af 1976. 
Underudvalget for Industrisamarbejde vil blive genaktiveret og få tildelt en ledende rolle med 
hensyn til at fremme virksomhedskontakter, idet der vil blive lagt særlig vægt på kontakter 
mellem SMV'er. 
For første gang deltog en delegation af canadiske virksomheder i Europartenariat-
arrangementet i Frankrig - Massif Central - i 1997. 
6.2.2.4. Industrielt samarbejde med Japan 
Industrielt samarbejde er en af de fire grundpiller i den konkurrencepolitik, der blev fastlagt i 
1994 i Kommissionens meddelelse "En politik til forbedring af industriens konkurrenceevne i 
Den Europæiske Union"116. Formålet er at styrke EU-industriens tilstedeværelse på markeder 
med hurtig vækst og forbedre virksomhedernes konkurrenceevne gennem udveksling af 
erfaringer og knowhow. Kommissionens aktiviteter i forbindelse med samarbejdet med Japan 
er derfor blevet fastlagt i henhold til tre komplementære hovedlinjer: 
- Langsigtede immaterielle investeringer med uddannelses- og 
udvekslingsprogrammer, som skulle "producere" europæiske industriledere, 
videnskabsmænd og embedsmænd med en betydelig indsigt i japanske forhold. Centret for 
Industrielt Samarbejde mellem EU og Japan blev oprettet i 1987 som et joint venture 
mellem Kommissionen og MITI. Det omfatter en effektiv erhvervsinformationstjeneste 
samt uddannelsesprogrammer. I Juni 1996 blev der åbnet et kontor i Bruxelles. 
Emneorienterede missioner omfattende et 2 ugers seminar om et specifikt industrirelateret 
emne samt management kurser for senior ledere, der omfatter seminarer af en varighed på 
11 til 16 uger. Virksomhedsbesøg i forbindelse med arbejdet og individuelt, har givet 
europæiske SMV-ledere mulighed for at studere japansk sprog, kultur og 
managementpraksis, at analysere markedet og at lære om industristrukturer, 
distributionskanaler og juridiske forhold, og sidst, men ikke mindst, at etablere værdifulde 
116 KOM(94) 319 af 14.9.1994 
63 
kontakter til den japanske industri. Idet der er blevet taget hensyn til deres begrænsede 
finansielle ressourcer, er der blevet ydet støtte til de deltagende SMV'er i form af 
stipendier tildelt af Kommissionen under virksomhedspolitikken. 
- Støtte til sektorielle industriinitiativer, herunder industrifolks missioner til Japan, 
erhvervskonferencer og seminarer. Den første JAMA-CLEPA Forretningskonference 
(Europæiske bildele til den japanske bilindustri) blev afholdt i Paris den 6. og 7. marts 
1995. Den omfattede 80 direkte møder mellem industrifolk fra EU og Japan. Den anden 
konference fandt sted i Berlin i maj 1996. Kommissionen fortsatte desuden med at yde 
støtte til programmet for brugerelektronik, der blev iværksat i 1991, og har gjort de 
deltagende producenters og køberes produkter mere konkurrencedygtige. Dette projekt, der 
ledes af industrien, er blevet udvidet til at omfatte østeuropæiske partnere og yderligere 
områder inden for brugerelektronik. 
- Fremme af kontakter mellem industriens ledere på højt plan via EU-Japan 
rundbordskonferencen for industrifolk (som har fundet sted 3 gange siden 1995), 
møder mellem UNICE og KEIDANREN samt EU-Japan Business Forum. 
For at implementere denne politik, blev der i 1993 etableret en permanent dialog mellem 
repræsentanter fra MITI og Europa-Kommissionen. I 1995 og 1996 har der været forskellige 
møder på højt plan mellem repræsentanter fra MITI og Kommissionen med det formål at: 
- iværksætte, overvåge og støtte fælles programmer til fremme af industrielt samarbejde 
mellem EU og Japan (uddannelses- og udvekslingsprogrammer, industrielle initiativer 
inden for specifikke sektorer, EU-Japan rundbordskonferencen for industrifolk); 
- fremme konvergensen af industripolitikkerne gennem fælles arbejdsgrupper vedrørende 
informationssamfundet, bioteknologi samt standarder og kvalitet. 
6.2.2.5. Samarbejde med landene i Middelhavsområdet, Latinamerika og Asien 
Samarbejdet mellem EU og udviklingslandene i Middelhavsområdet, Latinamerika og Asien 
har først og fremmest til formål støtte den økonomiske udvikling i tredjelande, især gennem 
SMV'er, men europæiske SMV'er har også fordel af samarbejdet, især gennem oprettelse af 
joint ventures (ECIP) eller levering af udstyr og tjenester til disse lande. 
Ud over fremme af investeringer inden for rammerne af hjælpeprogrammer for disse 
tredjelande er programmer og net for partnerskaber mellem virksomheder gradvist blevet 
udbredt til disse lande. De metoder, der er blevet udviklet for de europæiske lande, er således 
blevet overført for at udvikle samarbejdet med virksomheder i tredjelande. 
• ECIP-programmet: Fremme af direkte investeringer og joint ventures i 
Middelhavsområdet, Asien, Latinamerika og Sydafrika 
Kommissionen har udviklet et særligt instrument: European Community Investment 
Partners117 - ECIP (250 mio. ECU 1995-1999), der skal fremme direkte investeringer i 
landene i Middelhavsområdet, Latinamerika og Asien, og det blev i 1996 udvidet til også af 
omfatte Sydafrika. 
ECIP yder støtte til oprettelse af Joint Ventures eller licensaftaler mellem EU-virksomheder 
og lokale virksomheder. ECIP er målrettet mod SMV'er, men større selskabers operationer 
kan også være støtteberettigede. Store multinationale selskaber kan ikke modtage støtte under 
ordningen. I løbet af 1995 og 1996 blev der godkendt 825 forslag (sammenlignet med 624 i 
1 *7 ECIP-forordningen 213/96 af 29.1.1996, EFT L 28 af 6.2.1996, s. 2 
64 
1993 og 1994), og de samlede midler beløb sig til 99 mio. ECU, hvilket viser, at de støttede 
aktioner er af større omfang. 
Under de fire forskellige programfaciliteter kan der ydes tilskud eller lån til aktioner 
vedrørende søgning efter investeringspartnere og identifikation af projekter (facilitet nr. 1), 
feasibility-undersøgelser og/eller pilotprojekter (facilitet nr. 2), joint ventures med kapital 
(facilitet nr. 3) samt uddannelse, management og faglig bistand (facilitet nr. 4). Alle aktioner 
under facilitet nr. 1 er orienteret mod SMV'erne og det samme gælder 80% af 
aktionerne under facilitet nr. 2. 
Kommissionen søger at målrettet denne ordning mod SMV erne ved udtrykkeligt at udelukke 
store multinationale selskaber. I den nye forordning er der indført særlige forbedringer 
for SMV'er med hensyn til betingelserne for finansiering, især under facilitet nr. 2 og 4. 
EU tilbyder nu økonomisk støtte til faserne før feasibility-undersøgelserne. Hvis en aktion, 
der samfinansieres under facilitet nr. 2 er vellykket, kan EU's bidrag overstige 50% og for 
SMV ernes omkostninger kan det være på indtil 100%. Under Facilitet nr. 4, der kun er for 
SMV'er, er omkostninger til uddannelse, teknisk bistand og management-ekspertise leveret af 
eksterne kilder eller af den europæiske partner i et joint-venture støtteberettigede. 
• MEDA: Samarbejde med landene i Middelhavsområdet 
Den økonomiske og finansielle pakke i Euro-Middelhavs-partnerskabet, der blev vedtaget på 
Barcelona-konferencen i november 1995, sigter mod skabelse af "et område med øget 
velstand". Dette skal ske gennem en gradvis etablering af et frihandelsområde senest i år 2010 
og gennem hensigtsmæssige økonomiske foranstaltninger og samarbejdsforanstaltninger. I 
Barcelona-erklæringen118 lægges der vægt på betydningen af udviklingen af den private sektor 
og på SMV'ernes rolle i den økonomiske overgangsproces. 
I 1996 var de tjenestegrene i Kommissionen, der er ansvarlige for erhvervspolitikken, også 
involveret i forberedelsen af opfølgningen af industriministrenes første Euro-
Middelhavskonference (20.-21. maj 1996), som vedtog Bruxelles-erklæringen om 
industrisamarbejde. Denne erklæring skitserer prioriteterne med hensyn til fremme af 
industriel modernisering og investeringer i regionen. SMV'erne har en høj prioritet, 
herunder: udviklingen af specialiserede service-centre, oprettelse og udvikling af SMV'er, 
styrkelse af Euro-Middelhavs-partnerskabet og af informations- og kommunikationsnet for at 
fremme samarbejdet mellem virksomheder. Der indgår et arbejdsprogram i Bruxelles­
erklæringen, og dette fokuserer på samarbejdsforanstaltninger. Kommissionens tjenestegrene 
for erhvervspolitik vil aktivt bidrage til opfølgningen, især i arbejdsgruppen vedrørende 
udvikling af det industrielle grundlag og iværksætterånden, der beskæftiger sig med SMV-
politikken. 
Siden 1992 har Kommissionen under det tidligere Med-Invest Program i betydeligt omfang 
bidraget til at fremme det tværnationale samarbejde mellem SMV'er i EU og 
Middelhavsområdet. Disse aktioner blev styrket i 1996 med MEDA-finansiering. 
Deltagelse af SMV'er fra Middelhavsområdet i Partenariat-arrangementerne: 
- Man har fremmet deltagelsen af SMV'er fra Middelhavsområdet i Europarten ar iat-
og Interprise-arrangementer. Siden 1992 har 2000 SMV'er fra Middelhavsområdet 
deltaget i 9 Europartenariat-arrangementer, og de forventes også at deltage i de kommende 
arrangementer i Grækenland og Frankrig i 1997. 
118 EU-Bulletin 11.1995,2-3-1 
65 
- Partnerskabsmetoden (Med-Partenariat og Med-Interprise) er blevet udvidet til at 
omfatte Middelhavsområdet. Med-partenariater er blevet afholdt i maj 1995 (Marokko) 
og, med særlig stor deltagelse, i oktober 1995 (Israel). Med-Interprise arrangementerne 
tiltrækker også større og større interesse (der er indtil nu blevet afhold 10 Med-Interprise 
arrangementer i de forskellige lande). I 1996 blev der gennemført 3 Med-Interprise 
arrangementer i Betlehem (Palestina), i Kairo (Ægypten) og i Montpellier (Frankrig). 
Sidstnævnte vedrørte specielt Algeriet, og gav algerske iværksættere mulighed for at 
mødes med europæiske iværksættere. 
Alt i alt har Europartenariat-, Med-Partenariat- og Med-Interprise-arrangementerne de 
sidste fire år givet næsten 4000 virksomheder fra Middelhavsområdet mulighed for at 
etablere målrettede kontakter med SVM'er fra EU. 
Udvidelse af BC-Net, BRE og Euro Info Correspondence Centres (ElCC)-nettene til 
landene i Middelhavsområdet 
BRE dækker nu alle partnerskabslandene i Middelhavsområdet, bortset fra Syrien. BC-Net er 
aktivt i 8 af de 12 partnerskabslande, herunder Ægypten, Israel og Jordan. I overensstemmelse 
med målene i Euro-Middelhavs-partnerskabet hjælper disse net SMV'erne og deres 
støtteorganisationer i deres søgen efter varige økonomiske partnerskaber. Der er også blevet 
oprettet Euro-Info-Correspondence Centres i 10 af de 12 lande i Middelhavsområdet, senest i 
Gaza, Libanon og Syrien. Ligesom de tilsvarende kontorer i Europa, forsyner EICC'erne 
SMV'erne med al nødvendig information og EU-aktiviteter og -programmer. I Juni 1996 
fandt det første Euro-Middelhavs-forum om informations- og samarbejdsnet for mindre 
virksomheder og håndværksfirmaer sted i Rom, og der blev vedtaget en operationel 
handlingsplan med henblik på skabelse af et integreret, permanent Euro-Middelhavs-net til 
udveksling af information, erfaringer og bedste praksis. 
For så vidt angår 1997 er der allerede planlagt fire Med-Interprise-arrangementer (Libanon, 
Marokko, Golflandene og Malta) og to Med-Partenariat-arrangementer (Jordan og Tunesien). 
Der planlægges en udvidelse af BRE til Syrien, og der vil blive lagt vægt på synergi og 
forbindelspunkter mellem disse net og de "Business Centres", der nyligt er blevet 
oprettet i nogle af partnerlandene i Middelhavsområdet. 
Alle disse aktiviteter finansieres nu under MEDA-programmet, idet Kommissionen har 
besluttet ikke at forny MED-INVEST-programmet. Kommissionen yder også støtte til 
oprettelse af Euro-Middelhavs-net for f.eks. handels- og industrikamre, 
industrisammenslutninger, banker og eksportinstitutter og messer. 
I 1997 blev de relevante tjenestegrene i Kommissionen enige om et program for 
partnerskabsaktioner i Middelhavsområdet for 1998-1999, hvor arrangementerne vil finde 
sted i en hurtig rytme (et NJpd-partenariat- og fem Med-Interprise-arrangementer pr. år), og 
mållandene blev fastsat. Den politiske dimension og den regionale indfaldsvinkel er to af de 
vigtigste komponenter i alle de planlagte arrangementer, især i Mellemøsten for at støtte 
fredsprocessen. 
• AL-INVEST: Samarbejde med landene i Latinamerika 
Efter den indledende periode (1992 til 1994) besluttede Kommissionen i 1995 at iværksætte 
AL-INVEST II (41 mio. ECU for perioden 1995-1999). AL-INVEST har til formål at øge 
europæiske investeringer i Latinamerika samt fremme handelen mellem de to områder. 
Målgruppen er SMV'er i både EU og Latinamerika, og programmet har været koncentreret 
om at fremme business to business-møder mellem europæiske og latinamerikanske 
virksomhedsledere, først og fremmest gennem arrangementer af Interprise-typen. 
66 
Det første EU/MERCOSUR-Partenariat vil blive afhold i Montevideo, Uruguay, den 3.-5. 
december 1997. 300 virksomheder fra Mercosur-området (Argentina, Brasilien, Paraguay og 
Uruguay) samt Chile vil mødes med 200 virksomheder fra EU for at etablere kontakter og 
undersøge mulighederne for samarbejde inden for følgende industrisektorer: agro-industri og 
fødevareindustri, kemiske produkter, plastic og komponenter, tekstiler og beklædning, metal 
og maskiner. 
Ud over disse sektormøder er der blevet etableret et net af sydamerikanske organisationer 
("Eurocentros de cooperation empresarial"), som er blevet koblet til de europæiske 
samarbejds- og informationsnet (især BC-NET og BRE), der er fuld ud operationelle i de 
fleste af de latinamerikanske lande. 
• ASIA-INVEST: Samarbejde med asiatiske lande 
ASIA-INVEST (32 mio. ECU 1997-2002) har til formål at fremme samarbejdet mellem 
virksomheder i Europa og i Asien. Programmet omfatter flere instrumenter til stimulering af 
væksten inden for handel og investeringer og til at øge kendskabet i det europæiske 
erhvervsliv, især i SMV'erne, og til mulighederne i Asien. I 1996 blev Asia-Invest udvidet 
til også at omfatte Kina, og der blev tildelt et ekstra budget på 10 mio. ECU. 
ASIA-INVEST vil blive administreret af et sekretariat, der blev oprettet i Bruxelles i efteråret 
1997. 
ASIA-INVEST omfatter tre instrumenter til støtte af samarbejdsinitiativer: 
"Business Priming Fund", der skal forberede sammenslutninger af virksomheder til nye 
markeder og partnerskaber; 
ASIA-Interprise og ASIA-Partenariat. ASEAN-EU-Partenariatet vil finde sted i 
Singapore i november 1997; 
Asia Investment Facility, hvor der forskes i investeringstendenser og -vilkår i Asien, 
opdelt efter land og sektorer. 
ASIA-INVEST skaber en forbindelse mellem de EU-støttede europæiske 
erhvervsinformationscentre (EBIC) i Asien, handelskamrene og industrielle 
sammenslutninger i Europa, og hjælper derved virksomheder med at komme i kontakt med 
hinanden. Der findes europæiske erhvervsinformationscentre (EBIC) i Bankok, Kuala 
Lumpur, Manila og Mumbai, og der er planlagt centre i Colombo, Jakarta og Hanoi/Ho Chi 
Minh-byen. ASIA-INVEST sørger for udbredelsen af BC-NET og BRE i hele Sydasien, 
Sydøstasien og Kina. ECIP-programmet og EIB-lån er også en mulighed (340 mio. ECU i 
form af lån i Asien). 
Som et resultat af det første europæisk-asiatiske topmøde (ASEM), der fandt sted i Bankok i 
marts 1996, har der været lagt stor vægt på at styrke SMV'ernes rolle i 
internationaliseringsprocessen, især i Asien. ASEM Business Forum, som først fandt sted i 
Paris i 1996, er et eksempel på det gode samarbejde mellem erhvervsmiljøer i EU og Asien på 
dette område. 
6.2.2.6. Samarbejde med landene i Central og Østeuropa og de nye uafhængige stater 
EU støtter landene i Central- og Østeuropa i deres politiske og økonomiske overgangsfase, 
bl.a. med henblik på senere optagelse i EU. For så vidt angår SMV'er søger EU at fremme 
oprettelsen af joint ventures og direkte investeringer (JOP-programmet under PHARE-
programmet) samt udvikling af støtteorganisationer og net for SMV er (PHARE-
programmet). EU-støtten til de nye uafhængige stater og Mongoliet gennem TACIS 
programmet (teknisk støtte til SNG) omfatter SMV-støtte til opbygning af formidler 
organisationer, en senior-ekspertservice samt partnerskabsarrangementer. 
67 
• JOP: Fremme af joint ventures og direkte investeringer i landene i Central- og 
Østeuropa, SNG og Mongoliet 
JOP (Joint Venture program, 117,5 mio. ECU tildelt indtil nu) blev iværksat i 1991 og er et 
særprogram under PHARE-programmet. Det har til formål at støtte oprettelse af virksomheder 
i landene i Central- og Østeuropa i fællesskab mellem SMV'er fra EU og partnere fra disse 
lande. Fra 1995 er JOP blevet udvidet til at omfatte Den Russiske Føderation. Der bliver i 
øjeblikket arbejdet på at indføre JOP-programmet i de andre lande i TACIS-programmet 
(SNG og Mongoliet). I lighed med ECIP, yder JOP gennem et net af kreditformidlende 
organer støtte til feasibility-undersøgelser, erhverver kapitalandele i de fælles virksomheder 
og støtter uddannelsen af deres personale og frembringelsen af den information, der er 
nødvendig for etableringen. De iværksatte foranstaltninger har især betydet, at SMV'erne har 
kunnet gennemføre de forberedende faser af projekterne med fælles virksomheder, hvilket har 
reduceret de administrative, finansielle og juridiske vanskeligheder. Ved at fremme 
oprettelsen eller udvidelsen af fælles virksomheder i landene i Central- og Østeuropa bidrager 
programmet til at øge de investeringer, som EU's SMV'er foretager i udlandet. Programmet 
er først og fremmest til fordel for SMV'er: 69% af de godkendte projekter er indsendt 
af virksomheder med under 100 ansatte. I 1996 blev der givet støtte til 400 projekter. Ved 
udgangen af 1996 var der blevet oprettet 124 fælles virksomheder og de deraf følgende 
investeringer beløb sig til omkring 90 mio. ECU, hvilket vil sige, at der har været en 
multiplikatoreffekt på 1 til 9. 
• PHARE-programmet 
Inden for rammerne af PHARE119 har Kommissionen iværksat nationale SMV-programmer 
ved at yde teknisk hjælp til følgende lande: Polen, Ungarn, Den Tjekkiske Republik, 
Slovakiet, Slovenien, Bulgarien, Rumænien, Albanien, Litauen, Letland, Estland og den 
tidligere jugoslaviske republik Makedonien (FYROM). EU ydede i 1995 og 1996 33 mio. 
ECU til disse SMV-programmer, og heraf blev 23 mio. ECU (69%) anvendt til teknisk 
bistand og overførsel af knowhow, mens 10 mio. ECU (30%) blev anvendt til finansielle 
instrumenter. De fleste programmer administreres decentralt af administrative enheder i de 
enkelte lande. 
PHARE har ydet støtte til udvikling af støtteorganer for SMV'er (tjenester inden for 
information, rådgivning og uddannelse), til oprettelse af nationale SMV-kontorer (i Albanien, 
Den Tjekkiske Republik, Ungarn, Litauen, Polen, Rumænien, Slovakiet og Slovenien) og til 
lokale mekanismer til levering af teknisk bistand, enten offentlige eller private eller en 
kombination af disse to. Der findes nu PHARE-støttede lokale institutioner i alle 
medlemsstater og net af regionale udviklingskontorer i nogle af dem. 
Der er desuden gennem PHARE ydet støtte til en række finansielle ordninger gennem 
forskellige mekanismer for at dække et presserende behov, som det eksisterende finansielle 
system ikke er udviklet til at klare, og samtidig er de finansielle instrumenter blevet anvendt 
som en løftestang for at fremme den institutionelle udvikling af banksystemet. 
Der er gennem PHARE også blevet ydet støtte til en række tværnationale aktioner for at 
fremme kontakter mellem virksomheder i EU og i landene i Central- og Østeuropa (deltagelse 
af virksomheder fra disse lande i Europartenariat- and Interprise-arrangementer), fremme 
etableringen af EU-sponsorerede net i Central- og Østeuropa (EIC, BC-Net), fremme af bedste 
praksis og erfaring fra EU-institutioner og sammenslutninger. Indtil nu er der blevet oprettet 
119 Forordning (EØF) nr. 3906/89, EFT L 375 af 23.12.1989, s.l ; ændret ved forordning (EF) nr. 753/96 EFT L 103 af 
26.4.1996, s.5 
68 
et korresponderende Euro Info Center (EICC) i hvert af de associerede lande. De har fungeret 
i tæt samarbejde med Euro Info Centrene i EU, da de er deltagere i dette net. 
Ud over JOP er der også programmet COOPME (13 mio. ECU for perioden 1995-1997), der 
er blevet udviklet for at: forbedre mulighederne for at sammenslutninger af SMV'er i landene 
i Central- og Østeuropa kan betjene deres medlemmer, udvikle forbindelserne mellem SMV-
organisationer i EU og landene i Central og Østeuropa samt udbygge samarbejde og 
partnerskaber mellem SMV'er i de to regioner. COOPME yder navlig støtte til udbredelse af 
EU net (BC-NET, korresponderende Euro Info Centres (EICC)) i Central- og Østeuropa, til 
PHARE-landenes deltagelse i Europartenariat- og Interprise-arrangementer og afholdelse af 
sådanne arrangementer i PHARE-landene (Europartenariat-Polen fandt sted i Gdansk, og der 
er blevet afholdt et Interprise-arrangement i Ungarn), til to arrangementer for mobilitet af 
erhvervsledere og til finansaktioner administreret af europæiske organisationer (f.eks. 
Eurochambres, European Venture Capital Association og European Association of 
Development Agencies - EURADA). 
Østersø-Partenariatet, der fandt sted i Gdynia i Polen i september 1996, og som blev 
finansieret under COOPME, samlede 700 SMV'er fra landene omkring Østersøen og EU (200 
SMV'er fra søfartssektoren i Østersølandene og 500 besøgende virksomheder fra andre EU-
lande og landene i Central- og Østeuropa). Formålet var at sætte SMV'erne i stand til at 
undersøge muligheder for partnerskaber med SMV'er i andre lande og således fremme en 
yderligere udvikling af de internationale erhvervsaktiviteter i Østersøområdet. Østersø-
Partenariatet var et yderst vellykket arrangement, der vil bidrage til at styrke den økonomiske 
udvikling i regionen og mellem denne region og EU. 
PHARE's opgaver i de kommende fem år vil især være koncentreret om: skabelsen af et 
gunstigt erhvervsmiljø for SMV'er (juridisk, lovgivningsmæssigt og skattemæssigt) forud for 
tildeling af yderligere støtte; en systematisk evaluering af PHARE-programmernes 
konsekvenser for SMV'erne; yderligere integration af SMV-støtten i udviklingsprogrammer i 
den private sektor samt integration af miljøhensyn og hensyn til kvindelige iværksættere i 
SMV-programmer; SMV-udvikling i integrerede udviklingsprogrammer for 
regioner/landdistrikter, der på nationalt plan komplementeres af yderligere vægt på 
reformprogrammer for bank- og finanssektoren; udvikling af finansielle instrumenter (først og 
fremmest risikovillig kapital, gæld og sikkerhedsstillelse) gennem professionelt ledede 
formidlingsinstitutioner (investeringsfonde eller banker), uafhængigt af det offentlige; øget 
samarbejde mellem SMV'er i EU og Central- og Østeuropa for at lette overførslen af 
knowhow vedrørende skik og brug i det indre marked, samt management- og 
erhvervsuddannelsesprogrammer for SMV'er. 
I de nye retningslinjer for PHARE bekræftes det, at der vil blive skabt en multilande-facilitet 
for SMV'er for at øge investeringerne i landene i Central- og Østeuropa. Denne facilitet er i 
øjeblikket ved at blive forberedt i et samarbejde mellem Kommissionens tjenestegrene for 
undenrigsanliggender, økonomiske anliggender, erhvervspolitik og Den Europæiske Bank for 
Økonomisk Genopbygning og Udvikling (EBRD) samt Den Europæiske Investeringsbank 
(EIB). I henhold til de nye retningslinjer bør der også ske en koncentrering af aktiviteterne 
omkring nogle centrale områder relateret til den senere optagelse i EU. På denne baggrund er 
et nyt program under udarbejdelse. Det udarbejdes af en arbejdsgruppe med deltagelse fra 
tjenestegrenene for udenrigsanliggender, økonomiske anliggender, industri og erhvervspolitik. 
Det nye program vil kunne integrere og omstrukturere nogle af nævnte aktioner som f.eks. 
JOP og COOPME. 
Tjenestegrenene med ansvar for erhvervspolitikken er inddraget i udarbejdelsen af 
foranstaltninger til fordel for SMV'er i PHARE-programmet. Koordineringen foregår på flere 
niveauer, især gennem teknisk bistand til udvikling af SMV'er i disse lande, bidrag til 
69 
definering, overvågning og evaluering af udbud samt fælles afholdelse af seminarer. De 
bidrager til den gradvise integration af nye partnere fra landene i Central- og Østeuropa i EU's 
informations- og samarbejdsnet for SMV'er samt til udviklingen af joint ventures gennem 
JOP. 
Endelig, i overensstemmelse med de supplerende protokoller til de europæiske aftaler og 
strategien forud for optagelse, vil de associerede lande i Centraleuropa få adgang til en række 
af EU's programmer. Man er i øjeblikket i gang med forberedelser til at gøre det tredje 
flerårige program for SMV'er tilgængeligt for SMV'er fra Central- og Østeuropa fra 1. 
januar 1998. 
• TACIS-programmet 
TACIS120 (Technical Aid to the Commonwealth of Independent States) er et initiativ taget af 
Den Europæiske Union med henblik på udvikling af harmoniske og gensidigt berigende 
forbindelsesled mellem Den Europæiske Union og de nye uafhængige stater og Mongoliet. 
Under Tacis er der blevet afsat en samlet støtte på 51 mio. ECU til SMV'er for perioden 
1992-1994 og 31 mio. ECU for perioden 1995-1996. 
SMV-programmet under Tacis er baseret på behovet for at opbygge formidlingsled, der kan 
bistå eksisterende iværksættere og nystartede virksomheder. Siden 1992 er der blevet oprettet 
over 40 centre i de nye uafhængige stater. 
Der er blevet udviklet programmer, der skal bistå individuelle iværksættere, som f.eks. 
Programmet "European Senior Service Network", der gennem højere ledere formidler 
praktiske managementerfaringer, knowhow og viden direkte til virksomheder i de nye 
uafhængige stater. Der er også sammen med Eurochambres blevet udviklet projekter til støtte 
for handels- og industrikamre i de nye uafhængige stater. 
Kommissionen vil desuden gradvist inkludere TACIS-støttecentre i BC-Net, begyndende med 
Rusland og Ukraine. I juni 1994 deltog SNG-iværksættere i EUROPARTENARIAT i Gdansk 
(Polen). Siden da har man i TACIS formaliseret SNG-deltagelse i EUROPARTENARIAT, og 
man uddanner nationale rådgivere. Mens de tjenestegrene i Kommissionen, der er direkte 
ansvarlige for TACIS stiller midler til rådighed for nationale rådgivere, har tjenestegrenene 
med ansvar for erhvervspolitik taget dem med i alle aktiviteter med hensyn til 
EUROPARTENARIAT. 
Endelig skal der af Udvalget for Handel og Distribution med støtte fra Kommissionen oprettes 
6 paneler i Ungarn, Rusland, Ukraine, Estland, Letland og Litauen. Formålet er at skabe større 
bevidsthed i disse lande om de problemer, som EU-virksomheder støder på, når de ønsker at 
operere der, og at yde teknisk rådgivning og bistand til udvikling af uafhængige 
erhvervssammenslutninger og effektive distributionsnet i disse lande. 
Sammenfattende kan det konkluderes, at der er udviklet et stabilt og konstruktivt samarbejde 
mellem Kommissionens tjenestegrene med henblik på gennemførelsen af SMV-programmet 
under TACIS, hvilket gør det muligt for de af Kommissionens tjenestegrene, som er 
ansvarlige for TACIS, at få gavn af den erfaring, som Kommissionens tjenestegrene for 
erhvervspolitik har opnået på området for SMV-politik. 
120 Rådets forordning (Euratom, EØF) nr. 2053/93, EFT L 187 af 29.7.1993, s. 1 og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 
1279/96, EFT L 165 af 4.7.1996, s.l 
70 
6.2.2.7. Udviklingssamarbejde med de associerede AVS-lande (Afrika, Vestindien og 
Stillehavslandene) 
Siden 1990 har den fjerde Lomé-konvention mellem EU og de 70 associerede lande i Afrika, 
Vestindien og Stillehavsområdet (AVS-landene) udgjort det juridiske grundlag for 
udviklingssamarbejde og økonomiske forbindelser. Den 4 november 1995 blev aftalen om 
ændring af den fjerde Lomé-konvention underskrevet i Mauritius på AVS-EU-Ministerrådets 
møde. Konventionen udløber i år 2000. Kommissionen har taget hul på debatten og de 
fremtidige EU/AVS-realtioner med offentliggørelsen af en grønbog i november 1996121, i 
hvilken der foretages en evaluering af resultaterne af udviklingssamarbejdet indtil nu. I en 
gennemgang af mulighederne for at sætte nyt liv i EU-AVS-partnerskabet understreger 
Kommissionen vigtigheden af at støtte den private sektor. Der skal lægges særlig vægt på 
samarbejdet mellem de europæiske regioner, der er beliggende i nærheden af nogle af AVS-
landene (som f.eks. regionerne i EU's yderste periferi) og AVS-landene for at støtte 
tværregionale samarbejdsaktioner på SMV-området. 
Tekniske bistandsforanstaltnmger til fremme af SMV'er omfatter bl.a. støtte til særlige 
organer (handelskamre), udsendelse af eksperter til banker, der finansierer SMV'er, og ikke 
mindst investeringsfora. Disse fora har bragt hundreder af europæiske investorer i kontakt 
med lokale iværksættere. I de seneste år er Kommissionen begyndt at organisere 
sektororienterede fora, som hjælper lokale virksomheder til at forbedre deres 
konkurrenceevne. 
I de seneste ca. 15 år har Centret for Industriel Udvikling (CIU) støttet samarbejdet mellem 
industrielle SMV'er i Europa og i AVS-landene gennem anvendelse af instrumenter som 
"joint-ventures", "management-kontrakter", "licensaftaler", "underleverandørvirksomhed" og 
med støtte i et net af lokale og europæiske "antenner" samt i nært samarbejde med organer i 
medlemsstaterne. 
CIU modtager ca. 600 anmodninger om bistand pr. år, og med et budget på 72 mio. ECU 
gennemføres der ca. 300 opgaver direkte til fordel for SMV'er i AVS-landene og EU. 
Som følge af den supplerende karakter af Kommissionens, EIB's og CIU's arbejde er der et 
tæt operationelt samarbejde mellem disse tre institutioner. CIU udvælger f.eks. 
"bankegnede" projekter, der så får lettere adgang til EIB's ressourcer. Visse globallån fra EIB 
til SMV'er ledsages af teknisk bistand fra Kommissionen og CIU. En fond for teknisk bistand 
(FACT), der er oprettet af Kommissionen, bidrager til finansieringen af CIU's støtte til 
virksomhedsledere, der har underskrevet samarbejdsprotokoller i forbindelse med industrielle 
foranstaltninger for EU/AVS-fora. De europæiske SMV'er er generelt involveret i 
gennemførelsen af EU's udviklingsstøtte gennem kontrakter vedrørende arbejde, leverancer 
eller tjenester. Mens det er de store virksomheder, som dominerer inden for kontrakter 
vedrørende arbejde, er det nu SMV'erne, der - især gennem "Trading Companies" - er langt 
de mest aktive med hensyn til leverancer og tjenester (teknisk bistand). 
For at sikre en større deltagelse af SMV'er i disse kontrakter, har Kommissionen forbedret 
den information, den stiller til rådighed med hensyn til EU's konkurrenceregler og med 
hensyn til eksisterende muligheder. De informationer vedrørende programmer og projekter, 
der er tilgængelige på "Internet" og på "de blå sider" i "The Courier", giver anledning til 800 
forespørgsler pr. dag. 
121 KOM(96) 570 af 20.11.1996 
71 
6.2.2.8. Samarbejde med Sydafrika 
I 1997 vil der under Det Europæiske Program for Genopbygning og Udvikling i Sydafrika 
(EPRD) blive iværksat to vigtige projekter inden for den private sektor: et udviklingsprogram 
for små virksomheder og mikrovirksomheder samt et udviklingsprogram for handel og 
investeringer, "Trade and Investment Development Programme". 
Det første program består i al væsentlighed af en lånefacilitet og en kredtitordning for små 
virksomheder og mikrovirksomheder. 
Det andet program har til formål at hjælpe sektoren for små og mellemstore virksomheder 
samt mikrovirksomheder med at forbedre deres internationale konkurrenceevne, især hvor der 
er tale om nye iværksættere. De forventede støttemodtagere er tidligere dårligt stillede små 
virksomheder og mikrovirksomheder, som vil modtage uddannelse i de grundlæggende 
principper for international konkurrenceevne i eksportsammenhæng. Dette "Trade and 
Investment Development Programme" vil omfatte uddannelse vedrørende international 
konkurrenceevne, produkt- og markedsudvikling med henblik på eksport samt internationale 
partnerskaber. 
Foranstaltningerne i "Det internationale partnerskabsprogram" er henvendt til SMV'er inden 
for specifikke produktsektorer, der på denne måde for mulighed for at opgradere deres 
teknologi. Der er planlagt en række arrangementer: arrangementer af INTERPRISE-typen 
med forbindelse til BRE; et industriforum med en regional dimension, samt andre ad hoc-
initiativer under programmet som f.eks. undersøgelser, vejledning, udsendelse af folk, 
deltagelse i eksterne partnerskabsarrangementer eller deltagelse i EUROPARTENARIAT-
arrangementer. 
I 1997 undertegnede Den Sydafrikanske Republik og EU et flerårigt vejledende program, der 
løber indtil udgangen af 1999, og som er koncentreret om at støtte udviklingen af den private 
sektor. 
7. STYRKELSE AF SMV'ERNES KONKURRENCEEVNE OG FORBEDRET ADGANG TIL 
FORSKNING, INNOVATION OG UDDANNELSE 
Det er absolut nødvendigt at styrke SMV'ernes konkurrenceevne, så de kan klare sig i en 
global økonomi, og som undergår store forandringer, især som følge af 
informationssamfundets udvikling og de stigende krav med hensyn til miljø og kvalitet. En 
sådan styrkelse kræver, at SMV'erne i højere grad får adgang til F&U-aktiviteter og 
innovation. SMV'erne skal i højere grad være innovative, de skal være bedre til at integrere 
den nye kommunikationsteknik, således at selv de fjernereliggende hurtigt og billigt kan få 
adgang til markederne. Virksomhederne skal også forbedre managementsiden af 
virksomhedsdriften gennem større investeringer i erhvervsuddannelse. Desuden skal 
miljøaspekterne integreres bedre i SMV'ernes fremstillingsprocesser og i deres produkter for 
bedre at opfylde markedskravene. 
7.1. Virksomhedernes konkurrenceevne 
Forbedring af den europæiske industris konkurrenceevne 
I Rådets afgørelse af 25. juni 1996 om iværksættelse af et EU-handlingsprogram til forbedring 
af den europæiske industris konkurrenceevne122 opstilles en række retningslinjer, herunder 
122 Rådets afgørelse 96/413/EF af 25. juni 1996, EFT L 167 af 6.7.1996, s. 55 
72 
gennemførelse af meddelelsen om konkurrenceevne fra 1994123 inden for områderne 
immaterielle investeringer, udvikling af det industrielle samarbejde, modernisering af de 
offentlige myndigheders engagement i erhvervslivet, fremme af livslang uddannelse, 
udvikling af industrielt samarbejde med alle tredjelande samt styrkelse af forbindelserne til 
USA gennem tværatlantisk dialog og standardisering. I 1996 blev der vedtaget en meddelelse 
om tekstil- og beklædningssektoren og en om den kemiske industri. 
7.1.1. Tekstil og beklædning 
Kommissionen vedtog i maj 1996 en meddelelse om underentreprisens konkurrenceevne i 
tekstil - og beklædningsindustrien124. I juni 1996 arrangerede Kommissionen en 
rundbordsdiskussion om den europæiske tekstil- og beklædningsindustri, der er en sektor 
domineret af SMV'er. Den gav repræsentanter for den europæiske sammenslutning inden for 
denne sektor (EURATEX), lederne af de nationale sammenslutninger og repræsentanter for 
medlemsstaterne lejlighed til at sammen med Kommissionen af drøfte denne sektors 
problemer. Efter rundbordsdiskussionen blev der i juni 1996 på Kommissionens initiativ 
nedsat tre fælles arbejdsgrupper, der dækker de forskellige områder med hensyn til fremme af 
sektorens konkurrenceevne (innovation, FTU, informationsteknologi, beskæftigelse og 
uddannelse, strukturelle tilpasninger, industrielt samarbejde), med hensyn til de interne 
rammer (partnerskab mellem firmaer i EU, statsstøtte, det indre marked og handel) og med 
hensyn til relationerne til udlandet (industrielt samarbejde med tredjelande, adgang til 
markeder, told og bekæmpelse af svindel samt udenrigshandel). Formålet er at forbedre 
udvekslingen af information mellem industrien og Kommissionen, at identificere eksisterende 
programmer og initiativer med relevans for virksomhederne i tekstil- og beklædningssektoren, 
samt at finde frem til yderligere potentielle initiativer i denne sektor og undersøge behovet for 
nye indfaldsvinkler for bedre at opfylde virksomhedernes behov. Denne arbejdsgruppe har 
holdt møde tre gange i 1996 og 1997, og Kommissionen er i øjeblikket ved at udarbejde en 
meddelelse. 
7.1.2. J)en kemiske MustH 
I april 1996 offentliggjorte Kommissionen en meddelelse om en politik til forbedring af den 
kemiske industris konkurrencedygtighed i Europa125, og denne meddelelse var blevet 
udarbejdet efter høring af repræsentanter for den kemiske industri. I meddelelsen opstilles en 
række foranstaltninger til fremme af konkurrenceevnen. Foranstaltningerne, der skal udvikles 
af Kommissionen, industrien og/eller medlemsstaterne er fordelt på fire prioriterede områder. 
Et af områderne er foranstaltninger til forbedring af regler og forskrifter, hvor der fokuseres på 
samling og kodificering, ajourføring og/eller forenkling af eksisterende regler og forskrifter 
for kemiske stoffer og præparater samt anvendelsen af sunde principper for eventuelle nye 
initiativer med hensyn til regler og forskrifter. Et eksempel på sådanne foranstaltninger med 
særlig relevans for SMV'erne er forenklingen af procedurerne for anmeldelse af nye 
kemiske stoffer. 
7.2. Kvalitet og stafldardiseripg 
7.2.1. En kvalitetspolitik 
Undersøgelsen Euromanagement (1993-1994) viste, at SMV'erne, især overfor presset fra 
markedet med hensyn til certificering af kvalitetssikringssystemer, står over for store 
vanskeligheder, når det drejer sig om formalisering og gennemførelse af certificering af 
123 KOM (94) 319 af 14.9.1994 
124 KOM (96) 210 af 15.5.1996 
125 KOM (96) 187 af 30.4.1996 
73 
kvalitetssikringssystemer tilpasset deres behov (forefindeise på markedet, forbedring af deres 
organisation og konkurrenceevne). 
Kommissionen har derfor bestræbt sig på at integrere SMV'erne i den europæiske 
kvalitetspolitik. Denne politik sigter især mod at orientere debatten om kvalitet (udover 
certificering af kvalitetssikringssystemer) så den kommer til at dreje sig om kvalitet som et 
element i virksomhedernes globale strategi, der skal sikre en kontinuerlig forbedring af deres 
konkurrenceevne. 
Inden for rammerne af den europæiske kvalitetspolitik støtter Kommissionen nu to specifikke 
initiativer: Den Europæiske Kvalitetspris for SMV'er og et kvalitetsprojekt fra Eurochambres. 
Den Europæiske Kvalitetspris for SMV'er (tildelt for første gang i 1997) er blevet udviklet 
af EFQM (European Foundation for Quality Management) og l'EOQ (European Organisation 
for Quality) på grundlag af Den Europæiske Kvalitetspris, der blev lanceret i 1992. Det drejer 
sig om en model for god kvalitetsstyring og en metode til selvevaluering i forbindelse med 
denne model, og målet er at lette forståelsen og indførelsen af begrebet totalkvalitet i 
SMV'erne. Den skal få SMV'erne til at indse, at god kvalitetsstyring er den bedste strategi til 
forbedring af konkurrenceevnen. 
Projektet fra Eurochambres går ud på at fremme programmer til kvalitetskampagner over 
for SMV'erne med hensyn til indførelse af værktøjet benchmarking, idet man bygger på det 
eksisterende net af europæiske handels- og industrikamre. Mere generelt indgår dette initiativ 
i et perspektiv med skabelse af et europæisk benchmarking-net på virksomhedsniveau, og det 
har til formål at lette SMV'erne adgang til et sådant net. 
7.2.2. Certificering og standardisering 
7.2.2.1. Oplysningskampagne om standardisering 
Den europæiske standardiseringspolitik har været emnet for oplysningskampagner gennemført 
af nettet af Euro Info Centres i 1995 og 1996. Der har været 1.400 arrangementer og der er 
offentliggjort 3.600 artikler i pressen i hele EU, hvilket har gjort det muligt for SMV'erne at 
gøre sig bekendt med de væsentligste krav til sikkerhed og de harmoniserede europæiske 
standarder på det tekniske område. Mere end 300.000 SMV'er har været direkte berørt. Der 
er også blevet givet forklaringer på meget tekniske områder, bl.a. direktiver vedrørende 
maskiner, personlige værnemidler, elektromagnetisk kompatibilitet og svagstrøm. De 
gennemførte foranstaltninger har omfattet rundspørger foretaget af Euro Info Centrene i 
virksomhederne, oplysningsdage med informering om de tekniske standardarder og 
bestemmelser, som virksomhederne skal opfylde for at kunne anvende "EF-mærkningen", 
udarbejdelse og udsendelse af brochurer, praktiske vejledninger og programmel til støtte for 
erhvervsdrivende og fremme af den funktion som konsulent/formidlerled, som Euro Info 
Centrene opfylder imellem de lokale erhvervsdrivende, Fællesskabets institutioner og de 
nationale instanser, der er inddraget i gennemførelsen af fællesskabsdirektiver. 
7.2.2.2. NORMAPME 
For at gøre det lettere for SMV'erne at deltage i den europæiske standardiseringsproces, især 
inden for rammerne af CEN (Den Europæiske Standardiseringsorganisation)/CENELEC (Den 
Europæiske Komite for Elektroteknisk Standardisering), har Kommissionen støttet oprettelsen 
af NORMAPME, det europæiske standardiseringskontor for håndværk og SMV'er. 
Integrationen af SMV'erne på dette område er af afgørende betydning, da der hvert år af de 
europæiske standardiseringsorganer vedtages omkring 700 europæiske standardarder. Disse 
standarder, der i princippet er frivillige, kommer til at vedrøre alle virksomheder i EU, uanset 
om de eksporterer eller ej, idet de nationale standarder, der bliver forældede, skal trækkes 
tilbage. I de fleste tilfældes høres SMV'erne dog ikke under standardiseringsprocessen, og der 
74 
er derfor behov for et organ som NORMAPME. Årene 1995 og 1996 har været en 
igangsætningsfase for NORMAPME, der er oprettet som en non-profit institution under 
belgisk ret. De gennemførte initiativer har først og fremmest været koncentreret om følgende 
områder: kampagne om standardisering i samarbejde med CEN og de tjenestegrene, der 
beskæftiger sig med industripolitik, opbygning af dokumentation og en database, etablering af 
et ekspertnet. NORMAPME er desuden blevet associeret medlem af CEN. 
Efter gennemførelse af en Eurobarometer-undersøgelse har de europæiske 
standardiseringsorganisationer sammen med Kommissionen underskrevet et "Memorandum 
of Understanding", der skal medvirke til at gøre den europæiske standardisering mere synlig. 
På grundlag heraf er der blevet iværksat flere aktioner i nært samarbejde med SMV'erne 
(NORMAPME) og Euro Info Centrene. En af de aktioner, der især vil komme SMV'erne til 
gode, er en mekanisme til indhentning af oplysninger og til deltagelse i 
standardiseringsarbejdet via Internet (INES-projektet). 
7.3. Forskning og teknologisk udvikling 
Teknologi er en vigtig faktor i alle typer af virksomheder, når der skal skabes en 
konkurrencemæssig fordel. Det kan imidlertid være svært for virksomheder at udføre 
forskning og teknologisk udvikling (FTU) alene. Samarbejde mellem forskellige 
virksomheder og forskningsorganisationer kan være en løsning, der gør det muligt i 
fællesskab at udnytte ressourcer og komplementær viden. 
EU-programmerne for FTU hjælper partnere fra forskellige lande med at samarbejde ved at 
skabe forbindelser mellem forskellige nationale erhvervs- og forskerkredse. Det fjerde 
rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling126 dækker alle EU-finansierede FTU-
aktiviteter (13 mia. ECU i perioden 1994-1998), og de tre vigtigste formål er: forbedring af 
den europæiske industris konkurrenceevne, forbedring af livskvaliteten i Europa samt 
understøtning af EU-politikken på andre områder. 
7.3.1. SMV'ernes deltagelse i det fjerde rammeprogram127 
Udover i væsentlig grad at bidrage til en hurtig udvikling af Europas økonomi understøtter 
SMV'erne som underleverandører de større virksomheders konkurrenceevne. Teknologisk 
avancerede SMV'er er en drivkraft i sektorer under hurtig udvikling som f.eks. 
multimedie-sektoren, software-udvikling, bioteknologi, biomedicinsk teknologi og 
miljøteknologi. I USA tegner de sig for dobbelt så mange innovationer pr. ansat som i de 
større virksomheder, og de frembringer VA gange så mange nye produkter pr. dollar investeret 
i forskning. 
Et resultat af det indre marked er, at mange SMV'er i EU står over for en stigende 
globalisering af deres markeder samt indtrængen af udenlandske konkurrenter på deres 
nationale markeder. Det teknologiske indhold af produkter og processer er også stigende, og 
for at forblive konkurrencedygtige må mange SMV'er udvikle nye teknologier eller skaffe sig 
126 EFT L 126 af 18.5.1994, s. 1 
12 ' For alle programmer, der implementerer særlige foranstaltninger for SMV'er under det fjerde rammeprogram, 
defineres SMV'er som virksomheder, der opfylder følgende 3 kriterier: < 500 ansatte, årlig omsætning < 38 mio. 
ECU og højst 1/3 må ejes af en virksomhed, der er større end en SMV (på grundlag af omsætning og antal ansatte), 
medmindre der er tale om en finansiel investor som f.eks. en bank eller en indskyder af risikovillig kapital. Kun 
særprogrammet for informationsteknologi anerkender virksomheder med en omsætning på indtil 50 mio. ECU som 
SMV'er som følge af den store merværditiførsel i virksomheder inden for dette område. Den anvendte definition er 
dog foreløbig, og skal i princippet den 31.12.1997 erstattes af en henvisning til Kommissionens henstilling af 3. april 
1997 om definition af SMV (EFT L 107 af 30.04.1997, s. 4). 
Dette afsnit omfatter ikke SMV'ers deltagelse i EU's innovationsprogram (jf. 7.4.), som svarer til aktivitet III i fjerde 
rammeprogram. 
75 
adgang til sådanne. Gennem deltagelse i FTU-programmer, hvor Fællesskabet bærer en 
del af omkostningerne, kan SMV'erne skabe et mere internationalt net af erhvervs- og 
forskningspartnere, samtidig med at de udbygger deres teknologiske grundlag gennem 
fælles forskning og udvikling eller adgang til resultaterne heraf. 
I en undersøgelse gennemført i 1994 vurderede man FTU-behov og FTU-formåen i et 
repræsentativt udsnit af omkring 2 millioner industrielle SMV'er i Europa. 
Disse blev opdelt i tre hovedgrupper: 
1. Technology Developers (1-3%). Disse SMV'er er aktive både inden for forskning og 
udvikling, og har opbygget erfaring på disse områder. De deltager i vid udstrækning i 
forskningsprojekter, der støttes økonomisk af EU. De kan imidlertid have behov for støtte, 
for at kunne konkurrere på lige fod med større virksomheder, når der skal udarbejdes 
forslag. 
2. Leading technology users (10%). SMV ere som rent teknologisk er mere avancerede end 
den gennemsnitlige virksomhed i deres sektor. De kan identificere behov med hensyn til 
FTU, men er ofte kun i begrænset omfang eller slet ikke i stand til at udføre FTU, og derfor 
lader de normalt dette udføre af tredjemand. Det spiller en afgørende rolle med hensyn til 
udbredelse og tilpasning af teknologisk innovation i virksomheder, der med hensyn til 
avanceret teknologi befinder sig nederst eller midt på skalaen. 
3. Technology users -followers (90%). Lang de fleste af SMV'erne i EU er kun interesseret i 
slutprodukterne fra FTU. De har kun ringe eller intet behov for at udføres FTU-aktiviteter, 
og de ønsker ikke at investere penge tjent ved hårdt arbejde i risikofyldte og langsigtede 
FTU-projekter. 
7.3.1.1. Teknologifremmende foranstaltninger for SMV'er 
En af prioriteterne i det fjerde rammeprogram er at fremme og lette SMV'ernes deltagelse i 
programmerne, og dette gælder for alle de specifikke FTU-programmer. En særlig pakke af 
foranstaltninger, "Teknologifremmende foranstaltninger for SMV'er (TSME)", er blevet 
implementeret i 10 specifikke programmer. I andre programmer er der blevet udviklet nye 
projekttyper og opgaver med det formål at løse særlige spørgsmål med relation til SMV'er. 
INDHOLD OG IMPLEMENTERING 
De teknologifremmende foranstaltninger for SMV'er (TSME), der blev indført i det fjerde 
rammeprogram, bygger på de vellykkede erfaringer med Brite-EuRam programmet, og 
udvider CRAFT-ordningen til 9 andre forskningsprogrammer, der dækker FTU-aktiviteter 
inden for biovidenskab, energi, transport og miljø. TSME blev etableret for at afhjælpe de 
problemer, som SMV'erne kom ud for ved udarbejdelse af forslag: adgang til oplysninger om 
EU-programmer, identificering af passende forskningspartnere, definition af FTU-behov, 
godtgørelse af projekternes gennemførlighed før investering af midler. Hensigten er at 
stimulere og fremme SMV'ernes deltagelse i EU's FTU-programmer yderligere gennem en 
målrettet indsats over for først og fremmest teknologiudviklende SMV ere {Technology 
Developers) og SMV ere, der er blandt de førende teknologibrugere {Leading Tehcnology 
Users). 
TSME omfatter to hovedforanstaltninger: 
1. Forundersøgelsestilskud. SMV'er fra forskellige medlemsstater, der indgår i et fælles 
FTU-projekt, kan på grundlag af kort skitseret forslag opnå støtte (75% af de samlede 
omkostninger, dog højst 45,000 ECU) til udarbejdelse af det fuldstændige forslag og/eller 
gennemførelse af en feasibility-undersøgelse. Den første fase er frivillig, og bør strække sig 
over mindre end 12 måneder. 
76 
2. Samforskningsprojekterne (CRAFT) er henvendt til SMV'er, der er førende brugere af 
teknologi (Leading technology users), og de sætter dem i stand til at få tredjeparter (FTU-
ydere) til at udføre forskning på deres vegne. Forskningsresultaterne er fuldt ud SMV ernes 
ejendom. Kommissionen bidrager til SMV'ernes forskningsudgifter med indtil 500.000 
ECU eller 50% af de samlede udgifter. CRAFT-projekter strækker sig i princippet over 1 
til 2 år. Alle EU-støttede projekter skal være af innovativ art og skal befinde sig på stadiet 
før det konkurrencemæssige stadium, dvs. at der skal foretages yderligere udvikling efter 
projektets afslutning og før kommercialiseringen af de produkter/ydelser, som forskningen 
fører frem til. En ny ting i forhold til CRAFT-pilotprojektet er, at større virksomheder eller 
offentlige organer kan deltage i projekterne ved at finansiere indtil en sjettedel af 
omkostningerne, således at man opnår et vertikalt samarbejde mellem SMV'erne og private 
eller offentlige slutbrugere. 
Denne ansøgningsprocedure i to faser er ikke blot til gavn for SMV'er af CRAFT-typen, 
men også af stor interesse for SMV'er med egen forskning, typisk teknologiudviklere 
(Technology Developers), som kan opnå et forundersøgelsestilskud, der øger deres chancer 
ved indsendelse af samforskningsprojekter. Dette er det traditionelle projektformat for EU's 
FTU-programmer, hvor SMV'erne ofte går sammen med større virksomheder, universiteter 
og forskningsinstitutter for at konkurrere med lignende projekter. 
Et yderligere element i TSME er oprettelsen af en lille koordineringsenhed for SMV'er, 
som skal koordinere implementeringen af TSME på tværs af alle 10 forskningsprogrammer, 
styre CRAFT-nettet af nationale knudepunkter og varetage forbindelserne til EU-
foranstaltninger, der vedrører SMV'erne. Koordineringsenheden er en first stop shop, hvor 
alle forslag modtages og behandles. Der er blevet udarbejdet en enkelt 
informationspakke for de 10 programmer, og der findes standardiserede 
ansøgningsskemaer for alle programmerne, hvilket forenkler indsendelsesproceduren. 
TSME'erne implementeres gennem åbne indkaldelser af forslag, som blev lanceret i december 
1994 og vil fortsætte indtil april 1998. Forslag kan indsendes løbende, og evalueres hvert 
kvartal. En "strømlining" af de interne managementprocedurer i koordineringsenheden for 
SMV'er har betydet, at alle forslagsindsendere under TSME blev informeret om resultatet 
inden for en periode på 3 måneder efter evalueringen. 
INFORMATION OG ASSISTANCE 
I Kommissionens meddelelse om det integrerede program for små og mellemstore 
virksomheder blev der lagt vægt på behovet for information og oplysningskampagner for 
koordinering af de understøttende net for at fremme og stimulere SMV'ernes deltagelse i 
EU's rammeprogram for FTU. 
For at kunne deltage i EU's FTU-programmer er det nødvendigt, at mindst to udenlandske 
partnere går sammen om at indsende et forslag. For at hjælpe SMV'erne med dette kritiske 
trin og give dem information, er der blevet etableret et CRAFT-net af nationale 
knudepunkter. Alle medlemsstater og associerede stater blev anmodet om at foreslå 
organisationer med tilstrækkelige ressourcer og kompetence til at sikre en fyldestgørende 
tematisk og geografisk dækning af alle landene. Disse organisationer informerer og hjælper 
SMV'erne med at finde partnere eller udarbejde forslag. SMV ere, der er interesseret i at 
indsende et projekt, kan også anvende den "Expressions of Interest" (interessetilkendegivelse), 
der ligger på ARCADE-serveren eller konsultere CORDIS-databasen "RTD Partners". 
Desuden giver Euro Info Centrene (EIC) i deres egenskab af "first stop shop" oplysninger om 
TSME, og nogle er blevet aktivt opmuntret til at samarbejde med medlemmer af CRAFT-
nettet. I december 1997 blev der arrangeret en fælles uddannelseskursus for EIC'er, CRAFT-
centre og innovationsformidlingscentre inden for rammerne af virksomhedspolitikken. Et af 
77 
de punkter, der blev behandlet, var hvorledes man kunne gøre SMV'erne mere interesserede i 
informationsdage for F&U-programmer. 
Erfaringer i forbindelse med det tredje rammeprogram har vist, at de systematiske 
multinationale informations- og bistandsaktioner, der rettes mod SMV ere på et eller flere 
forskningsområder eller inden for en eller flere industrisektorer, er en effektiv metode til at 
stimulere SMV ernes deltagelse i TSME. Sådanne aktioner omfatter fire grundlæggende trin 
(inspireret af den metode, der blev udviklet under Euromanagement-ordningen): udbredelse af 
oplysninger om TSME, vurdering af SMVers muligheder for deltagelse i EU-støttede 
projekter, formidling af resultaterne af interessetilkendegivelserne ("Expressions of Interest") 
om at etablere tværnationale konsortier samt hjælp til udformning af projektforslag. 
Ved iværksættelsen af de første teknologifremmende foranstaltninger for SMV er i 1995 blev 
der gennemført tre multinationale informations- og bistandsaktioner (en samlet EU-
finansiering på 5 mio. ECU) af forskellige tjenestegrene i Kommissionen, og de blev 
koordineret af de tjenestegrene, der var ansvarlige for forskning. De involverede omkring 50 
private konsulenter, der var eksperter i at vurdere SMVers teknologibehov (Euromanagement 
II), de 20 knudepunkter i CRAFT-nettet samt 17 europæiske industrisammenslutninger 
(CECIMO, ORGALIME, FEFAC...). Som et resultat heraf blev 50.000 SMV'er informeret 
og i 2000 foretog man en teknologivurdering. Ingen af disse virksomheder havde 
tidligere deltaget i EU's FTU-programmer. Ca. 40% af alle de forslag, der blev indsendt 
under TSME i det første år af det fjerde rammeprogram er et resultat af disse aktioner. 
Yderligere informations- og bistandsaktioner (EU-finansiering på 4,5 mio. ECU) blev 
iværksat i 1996 under programmerne til implementering af de teknologifremmende 
foranstaltninger for SMV'er. Det er først og fremmest de nationale CRAFT-knudepunkter, der 
er involveret i disse aktioner, men også innovationsformidlingscentrene og Euro Info 
Centrene og andre formidlerled deltager. 
Informations- og oplysningsaktioneme omfatter også forskellige arrangementer. I 
arrangementet "First SME Technology Days", som fandt sted i oktober 1996, var der 850 
deltagere fra 21 europæiske lande og Israel, først og fremmest SMV ere (35%) og 
formidlerled (30%). Deltagerne i teknologidagene for SMV'er fik lejlighed til at møde 
Kommissionens tjenestemænd fra det forskellige FTU-programmer og undersøge 
mulighederne inden for deres område. 
Som et resultat af alle disse aktioner steg antallet af forslag indsendt under TSME kraftigt 
mod slutningen af 1996, og omkring 75% af de deltagende SMV'er var med for første 
gang. 
MIDTVEJSRESULTATER 
En analyse af SMV'ernes deltagelse i det tidligere rammeprogram for forskning og 
teknologisk udvikling (det 3. rammeprogram) viser, at SMV'erne indgår i de industrielle 
programmer som f.eks. Brite-EuRam (Industri- og materialeteknologi og ESPRIT 
(informationsteknologi) i højere grad end i programmer, der er mere orienterede mod 
grundforskning. Nedenstående tabel viser antal kontrakter indgået med SMV'er i det tredje og 
det fjerde rammeprogram (indtil 31.12.1996). 
78 
SMV-deltagelse i fjerde rammeprogram fra 1994 til 1996 og i tredje rammeprogram, 
efter projekttype 
(antal SMV'er der har indgået kontrakt med Kommissionen mellem 1.1.1995 og 31.12.1996) 
SMV'ernes deltagelse** 
Program 
Industriteknologi 
Biovidenskab 
Miljø 
Ikke-nuklear energi* 
Transport 
Telematik 
ACTS 
ESPRIT 
I ALT, 4. rammeprogr. 
(1994 til 1996) 
I ALT, 3. rammeprogr. 
(1991-1994) Forunderso-
gelsestilskud 
704 
169 
33 
2 
70 
N/A 
N/A 
105 
1083 
1572 Samforsk­
ningsprojekter 
498 
26 
-
-
N/A 
N/A 
N/A 
6 
530 
1203 Fælles 
forsknings­
projekter 
836 
261 
114 
304 
547 
459 
437 
868 
3826 
3501 I ALT 
2038 
456 
147 
306 
617 
459 
437 
979 
5439 
6276 
• Kun FTU-delen (JOULE) Virksomheder med under 250 ansatte N/A = Ikke relevant 
6000 SMV'er har deltaget i det tredje rammeprogram, der dækker perioden fra 1991 til 
1994. Over 50% var teknologiudviklere {technology developers) involveret i fælles 
forskningsprojekter, men pilotprojektet CRAFT (samforskningsprojekter) under Brite-
EuRam-programmet var henvendt specielt til førende teknologibrugere (Leading technology 
users). CRAFT-projekterne tegnede sig for i alt ca. 70 mio. i form af EU-finansiering og 
gjorde det muligt for ca. 1200 SMV'er at deltage i dette program, hvilket øgede 
SMV'ernes andel af deltagerne fra 25% til 55%. 
Et første vigtigt resultat under det fjerde rammeprogram er stigningen i antallet af SMV'er, 
der deltager i samforskningsprojekter, idet 3800 SMV'er deltager i de forskningsprojekter, 
der er iværksat de to første år (1995-96). Dette svarer til antallet i alle fire år under det 
forudgående rammeprogram, og skyldes først og fremmest bedre og mere målrettet 
information og bedre adgangsmuligheder under TSME. Tabellen nedenfor viser, at SMV erne 
tegner sig for virksomhedernes stigende andel fra tredje til fjerde rammeprogram (fra 35% til 
79 
Deltagelse i tredje og fjerde rammeprogram, efter organisationstype 
Samlet deltagelse efter partnertvpe i tredie 
rammeprogram 
Forsknings­
institutioner 
30% 
Universiteter 
oghpjere 
laereanstalter 
32% Samlet deltagelse efter partnertvpe i fjerde 
rammeprogram fra 1994 til 1996 
Forsknings­
institutioner 
24% 
Universiteter 
og hojere 
laereanstalter 
27% Virksom­
heder 40% 
-heraf 58% 
SMV'er 
SMV'erne tegner sig for en stigning i virksomhedernes andel fra tredje til fjerde 
rammeprogram (fra 35 to 40 %). 
Tre programmer (Industri- og materialeteknologier, ESPRIT - Informationsteknologi - og 
transport) tegner sig for 66% af den økonomiske støtte til SMV'erne og for 67% af 
antallet af deltagende SMV'er. I det fjerde rammeprogram er deltagelsen af SMV'er 
dog mere jævnt fordelt på programmerne end i det tredje rammeprogram. Det er også 
interessant at bemærke, at SMV'erne udgør et flertal (53%) af alle de industrielle 
proj ektkoordinatorer. 
Fordelingen af SMV-midlerne mellem programmerne i tredje og fjerde 
rammeprogram 
EU-stotte til SMV'er. fordelt pa programmer 
(tredie rammeprogram) 1 
Industriel 
teknologi 
28% EU-stotte til SMV'er. fordelt pa programmer 
(fjerde rammeprogram) 1994 • 1996 
Industriel 
teknologi 
26% Miljo 
2% Transport 
9% 
I fjerde rammeprogram er EU's støtte til SMV'erne fordelt mere ensartet på 
programmerne end i tredje rammeprogram. 
Resultaterne af TSME er nu ved at vise sig, selv om det tog nogen tid at fa etableret CRAFT-
nettet og få udbredt information om denne nye foranstaltning til SMV ere. De 668 
forundersøgelsestilskud, der indtil nu er tildelt gennem TSME, giver 1500 SMV'er mulighed 
for at forberede et forslag sammen med en udenlandsk partner, mens omkring 1000 SMV'er, 
først og fremmest førende teknologibrugere (Leading technology users), nu er involveret i 143 
samforskningsprojekter af CRAFT typen. Også i dette tilfælde svarer det til de samlede tal for 
alle 4 år under det forudgående rammeprogram. Det er programmet vedrørende industri­
materialeteknologier, der har modtaget flest ansøgninger, men andre 
forskningsprogrammer (landbrug og fiskeri, biomedicin og sundhed, transport) 
modtager også flere og flere ansøgninger fra SMV'er. 
80 
Teknologifremmende foranstaltninger for SMV'er: 
indsendte og udvalgte projekter under fjerde rammeprogram fra 1994 til 1996 
Projekttype 
Program 
BRITE-EURAM III 
Standardisering, måling og 
prøvning 
BIOMEDII 
Bioteknologi 
FAIR 
ENVIRONMENT 
MAST III 
JOULE 
Transport 
ESPRIT 
I ALT, 4. rammeprg. 
(1994 til 1996) 
I ALT, 3. rammeprg. 
(1991-1994) Forundersøgelses-
tilskud 
Indsendte 
forslag 
873 
81 
77. 
42 
247 
55 
37 
38 
59 
95 
1604 
885 Kontrakter (1) 
422 
30 
33 
17 
87 
17 
13 
17 
32 
45 
713 
391 Samforskningforskning 
(CRAFT) 
Indsendte 
forslag 
263 
9 
-
Ikke re 
25 
9 
-
1 
Ikke re 
6 
313 
331 Kontrakter (1) 
119 
4 
-
evant 
14 
5 
-
1 
evant 
1 
144 
172 
(1) herunder kontrakter under forhandling indtil februar 1997 
Antallet af SMV'er med vellykkede projekter under de teknologifremmende 
foranstaltninger (TSME) er relativt højt, til trods for at 75% af dem var med for første 
gang. 
En analyse af SMV ernes deltagelse i TSME-projekter viser, at: 
• ca. 5200 SMV'er har reageret på indkaldelse af forslag under TSME, og af disse har 
2500 modtaget støtte. SMV'er, der indsender et interessant forslag (vurderet på grundlag 
af evalueringsrapporten), men ikke udvælges, opfordres til at indsende forbedrede forslag; 
• deltagelse i et CRAFT-projekt (med et gennemsnit på 7 partnere) til 700.000 indebærer at 
de enkelte SMV'er i gennemsnit selv kun skal investere 50.000 ECU; 
• små virksomheder (mindre end 50 ansatte) udgør et flertal af deltagerne (70% for så 
vidt angår forundersøgelsestilskud, og 46% for CRAFT-projekter, dvs. i alt 60% for TSME 
som helhed). Virksomheder fra de mere traditionelle sektorer som fødevareproduktion, 
byggeri, minedrift, tekstil eller træindustri udgør 40% af deltagerne og er de bedst 
repræsenterede i kategorien 250-500 ansatte, der tegner sig for i alt 6%. 
• ca. 18% af SMV'erne kommer fra de 4 "Samhørighedslande" (Spanien, Portugal, 
Grækenland og Irland), hvilket ligger over gennemsnittet for deltagelse i EU-projekter. 
Deres deltagelse viser en industristruktur baseret på mindre enheder og mindre avancerede 
sektorer. Tre af de store industrialiserede lande i EU (Tyskland, Frankrig og England) 
tegner sig for ca. 50% af alle de deltagende SMV'er. 
• SMV'er, der er med for første gang, udgør ca. 75% af deltagerne for så vidt angår 
forundersøgelsestilskud og CRAFT-projekter. TSME har derfor gjort det muligt for 
omkring ca. 900 SMV'er at deltage i EU's FTU-programmer for første gang. 
81 
Teknologifremmende foranstaltninger for SMV'er: 
projektdeltagelse efter størrelse i 4. rammeprogram fra 1994 indtil 1996, 
Projekttype Forundersøgelsestilskud Samforskning 
(ekskl. FTU-leverandører) 
(CRAFT) 
SMV'ernes størrelse Indsendte Kontrakter (1) Indsendte Kontrakter (1) 
(i antal ansatte) ansøgninger ansøgninger 
<50 2353 1041 1057 464 
50 to 100 377 206 327 171 
100 to 250 343 19] 356 206 
250 to 500 114 52 144 87 
>500 2 2 138 75 
I ALT 3189 1492 2022 1003 
(1) Herunder kontrakter under forhandling indtil februar 1997 
De første projekter, der blev udvalgt og finansieret i den oprindelige CRAFT-forsøgsordning i 
1993, er nu ved at være afsluttede. Der er gennemført vellykkede projekter inden for mange 
industrisektorer, lige fra de mere traditionelle til de meget avancerede. I en publikation, der 
kan rekvireres fra alle de nationale CRAFT-knudepunkter og fra SMV-hjemmesiden 
(http://www.cordis.lu/sme/home.html), beskrives 10 af projekterne. 
De fleste af deltagerne (70%) i de første CRAFT-projekter, der blev iværksat i 1993, anførte 
forbedringen af deres teknologiske grundlag samtidig med udbygningen af deres 
internationale kontakter som den vigtigste motivation. Andre fordele ved deltagelsen i 
CRAFT projekter er: 
• forbedret konkurrenceevne som følge af mere teknologi i deres processer/produkter; 
• bedre kendskab til deres konkurrenter og/eller leverandører/slutbrugere samt udvikling af 
FTU-net; 
• adgang til processer og produkter, der opfylder ISO- og EU-standarder (CEN/CENELEC); 
• anerkendelse som en virksomhed, der udfører FTU på det høje niveau, som EU-projekterne 
står for. 
TSME, og især CRAFT ordningen, spiller en afgørende rolle for FTU i EU. Europæiske 
SMV'er får lettere adgang end nogensinde til at opnå støtte til FTU og aktiviteter i forbindelse 
med innovation. 
7.3.1.2. Andre foranstaltninger i 4. rammeprogram med relevans for SMV'er 
Ud over TSME, som er fælles for og koordineret mellem forskellige programmer, findes der 
mange andre programmer af særlig interesse for SMV'er. 
Demonstrationsprojekter inden for biovidenskab 
De tre særprogrammer inden for biovidenskab (landbrug og fiskeri - FAIR, Bioteknologi -
BIOTECH, og biomedicinsk teknologi - BIOMED) yder alle støtte til demonstrationsprojekter 
til udnyttelse og spredning af ny teknologi. Indtil 6% af programmets budget er øremærket til 
projekter, der skal godtgøre ny teknologis levedygtighed, løse problemer med hensyn til 
kommercialisering og fremme kendskabet til de økonomiske, sociale eller medicinske fordele 
ved projektet. Ud fra princippet om, at "man skal se noget for at tro på det", udgør 
demonstrationsprojekterne en nyskabelse i forhold til traditionelle FTU-projekter, fordi 
82 
formålet med dem er at anvende tilgængelig viden til at vise, hvorledes en ny teknologi eller 
en ny opfindelse kan anvendes bedst muligt. 
EU-støtte ydes på samme grundlag som for projekter med omkostningsdeling og for en 
periode på to til fire år. 
Selv om demonstrationsprojekter ikke er direkte målrettet mod SMV'er, udgør disse i 
gennemsnit 25% af alle de udvalgte ansøgere. 
SMV'ernes andel i den første indkaldelse af forslag til demonstrationsprojekter inden 
for området biovidenskab 
PROGRAM 
BIOMED 
FAIR 
BIOTECH 
Udvalgte projekter Antal forslag i alt 
46 
25 
13 
20 Antal 
forslagsindsendere i alt 
332 
130 
79 
100 SMV'ernes andel af 
forslagsstillerne 
16% 
39% 
25% 
25% 
FTU-program inden for transport 
I december 1994 vedtog Rådet en beslutning om et særprogram for forskning og teknologisk 
udvikling samt demonstration inden for transport128 under det fjerde FTU-rammeprogram. 
Med det formål at fremme en bæredygtig udvikling med hensyn til personer og varers 
bevægelighed sigter programmet mod at bidrage til udvikling, integrering og management af 
et transportsystem, der er mere effektivt, mere sikkert, og som er foreneligt med miljøet og 
livskvaliteten. Budgetrammen er 256 mio. ECU. I perioden fra december 1994 til marts 1997 
er der blevet offentliggjort tre indkaldelser af forslag. I første og anden indkaldelse af 
forslag udgjorde SMV'erne 35% af alle ansøgerne. Det samlede antal kontrahenter er 
1294, og herafer 30% SMV'er. 
Demonstrationsdelen af det ikke-nukleare energiprogram - THERMIE 
En af grundpillerne i EU's energipolitik er THERMIE-programmet (566 mio. ECU for 
perioden 1995-1998), som indgår i EU's fjerde rammeprogram inden for FTU. Gennem 
THERMIE-programmet ydes der økonomisk støtte til projekter til implementering af 
innovativ energiteknologi (type A) og komplementære aktiviteter (type B). THERMIE 
omfatter også teknologifremmende foranstaltninger for SMV'er. 
Med hensyn til type A foreligger der ikke nøjagtige tal for SMV'ernes deltagelse, men en 
kvalitativ vurdering viser, at ca. 65% af koordinatorerne for de foreslåede projekter var 
SMV'er, men at det for de udvalgt projekter kun var ca. 20% af koordinatorerne, der 
var SMV'er. 
Det er stadig påkrævet med en stor indsats for at hjælpe SMV'erne til at forelægge 
forslag af høj kvalitet, hvilket da også er hovedformålet med aktiviteter under de 
teknologifremmende foranstaltninger for SMV'er. 
Skemaet viser antallet af aktioner og budgettet inden for området teknologifremmende 
foranstaltninger for SMV'er (type B aktioner) i årene 1995 og 1996. 
128 EFT L 361 af 31.12.1994, s. 56 
83 
THERMIE Teknologifremmende foranstaltninger for SMV'er (type Bï 
Xr I Antal udvalgte aktioner I THERMIE-støtte (mio. ECU) 
1995 ' 40 4,00 
1996 1 22 1 2,05 
For at øge kendskabet til de instrumenter, der er målrettet specielt mod SMV'er er der i 
forbindelse med den åbne indkaldelse af forslag i 1997 blevet udarbejdet en brochure, der skal 
udbredes gennem forskellige net: Organisations for the Promotion of Energy Technologies 
(OPETs), CRAFT-knudepunkter, Euro Info-Centre. Formålet er at gøre SMV'erne 
opmærksomme på mulighederne for at modtage EU-støtte til gennemførelse af feasibility-
undersøgelser som en forberedende fase forud for indsendelse af et forslag af typen A. 
Kommissionen tilbyder en forudgående screening for at hjælpe SMV'erne med en bedre 
målretning af deres forslag. 
Programmerne vedrørende innovation og informationsteknologi i fjerde rammeprogram 
behandles i efterfølgende kapitler. 
Bedste praksis og førstebrugeraktioner i ESPRIT 
Se punkt 7.5.1 om programmet for informationsteknologi. 
7.3.1.3. Det femte rammeprogram (1998-2002) 
Kommissionen vedtog den 30. april 1997 et "forslag om femte rammeprogram for Det 
Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration 
(1998-2002)129", i hvilket man lægger vægt på en ny fremgangsmåde i 
fællesskabsforskningen, som skal baseres på en forenkling af beslutnings- og 
gennemførelsesordningerne samt på en koncentration af foranstaltninger og 
emneområder. Forslaget omfatter således 3 "tematiske programmer" og 3 "tværgående" 
programmer. I betragtning af SMV'ernes store betydning som formidlere og aktører inden for 
innovation, som er en nøglefaktor, når det drejer sig om industriel konkurrenceevne, og på 
grundlag af erfaringerne fra det 4. rammeprogram, er der blevet indført et særligt tværgående 
program "Innovation og små og mellemstore virksomheders deltagelse". Programmet 
skal gøre det lettere for SMV'er at få adgang til avanceret teknologi og til de muligheder, som 
EU's forskningsprogrammer giver, især med hensyn til fremme af udnyttelsen af 
forskningsresultater og skabelse af innoverende virksomheder. SMV'erne vil ikke blot kunne 
få gavn af særprogrammet "Innovation og små og mellemstore virksomheders deltagelse" 
(ikke mindst gennem "one-stop-shop" for SMV'er i Kommissionen med hensyn til specifikke 
projekter for SMV ere), men også gennem særlige aktioner til fordel for dem inden for 
rammerne af andre programmer (forundersøgelsestilskud og "samforskningsprojekter" 
(CRAFT). 
7.4. Innovation 
Program for innovation og teknologioverførsel 
Innovationsprogrammet130 (312 mio. ECU for 1995-1998) svarer til den tredje aktivitet i det 
4. rammeprogram for FTU og fokuserer på formidling og nyttiggørelse af 
forskningsresultater. Programmet skal hjælpe den europæiske industri til at øge 
konkurrenceevnen gennem bedst mulig udnyttelse af disponibel teknologi og teknik. 
129 KOM(97) 142 endelig udg. af 30.04.1997 
130 Særprogram for formidling og nyttiggrørelse af resultater for forskning og teknologisk udvikling, herunder 
demonstration (1994-1998), Rådets beslutning 94/917/EF af 15.12.1994, EFT L 361 af 31.12.1994, s. 101 
84 
Samtidig med at der er tale om en helhedsløsning med hensyn til innovationsfremme, 
fastlægges tre uafhængige mål: fremme af et miljø, der er gunstigt for innovation og 
indførelse af ny teknologi i virksomhederne; stimulering af udviklingen af et europæisk 
område, der er åbent for udbredelse af teknologi og viden; og sikring af, at der er passende 
teknologi til rådighed i dette område. 
De aktiviteter i programmet, der er relevante for SMV'er findes i følgende tre aktionslinjer: 
a) Det europæiske innovationsobservatorium131 
Det europæiske innovationsobservatorium har til formål at udbygge den viden, der foreligger 
med hensyn til, hvorledes virksomhederne klarer sig, især SMV'erne, samt med hensyn til de 
offentlige politikker og den infrastruktur af tjenester, der skal understøtte innovationen. Af de 
mest betydningsfulde projekter kan nævnes: 
- Fællesskabets innovationsundersøgelse, der blev gennemført sammen med Eurostat, 
omfattede 44.000 virksomheder i 13 lande hvoraf størstedelen var SMV'er. Undersøgelsen 
blev gennemført ved hjælp af et harmoniseret spørgeskema, som har gjort det muligt for 
Eurostat at skabe en enestående database. Resultaterne blev forelagt på en international 
konference i Luxembourg i maj 1996; 
- en rundspørge vedrørende betydningen af nye højteknologi-virksomheder i Europa og 
vigtigste kendetegn for virksomheder med hurtig vækst; 
- en undersøgelse vedrørende metoder til kategorisering af SMV'er efter deres 
innovationskapacitet. 
b) Fremme af innovationsmanagement-teknikker 
Formålet med denne aktion er at støtte bestræbelserne i nationale og regionale organisationer, 
både i den offentlige og den private sektor, på at fremme brugen af moderne 
managementmetoder i SMV'erne. De 30 projekter, der er i gang i øjeblikket, omfatter 
oplysningsaktioner på regionalt og nationalt plan om effektiv anvendelse af 
innovationsmanagement-teknikker i SMVeme. De vedrører udveksling af erfaringer og 
udbredelse af "god praksis" til SMV'erne, og de indebærer rådgivnings- og innovationsbesøg 
på mere end 1000 SMV'er i Europa. Efter et sådant besøg udarbejder de berørte virksomheder 
en handlingsplan, der skal integrere egnede management-teknikker i virksomhedens 
overordnede innovationsstrategi. 
c) Den europæiske designpris 
Denne pris skal vise SMV'erne, hvor stor betydning design har i innovationsprocessen, hvor 
rentabelt det kan være, og i hvor høj grad det kan bidrage til succes på det industrielle plan. I 
1997 var der ca. 400 SMV'er, der konkurrerede om prisen. Priserne blev uddelt den 31. januar 
1997 under en international konference med aktører fra dette område samt de nominerede 
SMV'er. 
d) Europæiske net og tjenester til fremme af innovation 
Denne aktionslinje, der blev lanceret i slutningen af 1995 på forsøgsbasis har følgende formål: 
- tilbyde SMV'erne bedre (integrerede) tjenester ved at fremme aktivt samarbejde på tværs 
af fag, som traditionelt ikke har arbejdet så meget sammen (f.eks. teknologiorienterade 
personer og bankfolk, eller folk beskæftiget med innovation på det sociale område og på 
teknologiområdet) ; 
13 ' European Innovation Monitoring System-EIMS 
85 
- fremme harmoniseringen af de offentlige støtteforanstaltninger (f.eks. samarbejde mellem 
nationale programmer for at stimulere unge forskeres ophold i SMV'er for at lette 
teknologioverførsel, især med henblik på at afprøve udsendelse af forskere på tværs af 
grænserne); 
- forbinde de nationale net af leverandører af tjenester til SMV'er indbyrdes (f.eks. 
samarbejdsnet mellem universiteter og industri) og således styrke den europæiske 
infrastruktur til støtte for virksomhederne. 
I øjeblikket er der udvalgt 23 net omfattende ca. 150 organisationer, hvoraf ca. 10 er 
repræsentative for SMV'erne. 
e) Projekter vedrørende teknologvurdering og teknologioverførsel 
Aktionslinjen "projekter vedrørende teknologivurdering og teknologioverførsel" er først og 
fremmest, men ikke udelukkende, henvendt til SMV'er. Formålet er at støtte projekter, der på 
baggrund af markedsbehovene og samfundshensyn, sigter mod at efterprøve 
forskningsresultater eller overføre teknologi til forskellige anvendelsesområder. 
Der er blevet offentliggjort to indkaldelser af forslag, den 15. marts 1995 og den 15. 
september 1996, omfattet af et budget på 70 mio. ECU. Der er blevet godkendt 200 forslag i 
definitionsfasen, hvoraf næsten 2/3 vil resultere i en demonstrationsfase med en EU-støtte på 
mellem 500.000 ECU og 1,5 mio. ECU. SMV'ernes reaktion på disse indkaldelser har 
været meget tilfredsstillende, og de tal fortjener at blive fremhævet, både med hensyn til 
deltagelse og udvalgte forslag: 
- 920 organisationer deltager i disse projekter, og heraf er 47% SMV'er 
- ca. 60% af projekterne koordineres af SMV'er, 
- i 90% af projektkonsortierne er der mindst 1 SMV. 
Opdelingen af projekterne i to faser (definering/feasibility og derefter eventuel gennemførelse 
efter vellykket definitionsfase) har medført en forenkling med hensyn til udarbejdelse af det 
indledende forslag og dermed af ansøgerens indsats samt af de støttetjenester, der ydes 
konsortierne. Dette er især til gavn for projekter med deltagelse af mange SMV'er. 
f) Nettet af innovationsformidlingscentre 
Innovationsformidlingscentrene (52 i alt) rådgiver organisationer - især små virksomheder -
med hensyn til teknologi og innovation. De hjælper også SMV'erne med at finde frem til den 
teknologi, der svarer til netop deres behov, og yder rådgivning med hensyn til EU's FTU-
programmer. De enkelte formidlingscentre er uafhængige, men modtager støtte fra EU (23 
mio. ECU ud af et samlet budget på 43,5 mio. ECU) under innovationsprogrammet. 
Hovedmålet for alle innovationsformidlingscentrene er at fungere som en regional "pol", der 
kan give adgang til den fornødne ekspertise til støtte for anvendelse, teknologioverførsler og 
innovationsaktiviteter i SMV'erne i regionen. Dette giver SMV'erne et direkte 
forbindelsesled til partnere og potentielle købere af den teknologi, som de har udviklet. 
Innovationsformidlingscentrenes personale har erfaring inden for erhvervsliv og teknologi og 
udvælges på grundlag af deres indgående kendskab til den lokale industris teknologiske behov 
(især SMV'ernes), deres evner til at rådgive i teknologioverførsel, innovation og relaterede 
spørgsmål, deres evne til at udvikle tjenester, der opfylder den regionale industris specifikke 
behov, deres evne til at hjælpe lokale organisationer til at konkurrere mere effektivt på 
eksportmarkederne og endelig deres indgående kendskab til EU's FTU-programmer. 
Formidlingscentrene kan gennem nettet formidle oplysninger om SMV ernes innovative 
produkter, processer og teknologier, og kan hjælpe med at finde partnere ("partner search"). 
86 
Andre tjenester omfatter uddannelse og rådgivning tilpasset deres region, etablering af net og 
udveksling af ideer (f.eks. seminarer om totale kvalitetsstyringssystemer, værdistyring, 
patenter, intellektuelle ejendomsrettigheder og miljøansvar). 
I 1995 og 1996 har nettet af innovationsformidlingscentre frembragt følgende resultater: 
bistand til aftaler om teknologioverførsel (381 forhandlede, 108 underskrevet); bistand til 
udarbejdelse af forslag under EU's FTU-programmer (1.406 indsendte, 309 godkendte); antal 
kontakter med kunder, hovedsageligt SMV'er: 39.337; antal møder med kunder, 
hovedsageligt SMV'er: 7.052. 
g) Nettet af Organisationer til Fremme af Energiteknologi (OPET-nettet) 
OPET er et særligt net (40 OPET, 4 mio. ECU for 2 år) under innovationsprogrammet til 
fremme af ny og innovativ energiteknologi, og det erstatter det tidligere OPET-THERMIE 
net. Målet er at hjælpe ny og innovativ energiteknologi med at trænge ind på markedet, især 
teknologi relateret til teknologier demonstreret i de ikke-nukleare energiprogrammer (JOULE 
- THERMIE). SVM'erne er en af de vigtigste målgrupper for OPET. OPET vedrører rationel 
anvendelse af energi i bygninger, til transport og i industrien samt vedvarende energikilder og 
fossile brændstoffer. 
Første handlingsplan for innovation i Europa 
Den første handlingsplan for innovation i Europa, der blev vedtaget af Kommissionen den 20. 
november 1996, kom efter en bred offentlig debat i forbindelse med offentliggørelsen af 
grønbogen om innovation i slutningen af 1995, en debat som tydeligt bekræftede 
Kommissionens diagnose, der gik ud på, at Europa var bagefter med hensyn til innovation. 
Den er også en reaktion på en opfordring til Kommissionen på Det Europæiske Råds møde i 
Firenze (juni 1996) om at udarbejde en handlingsplan for de foranstaltninger, der var 
påkrævede på området innovation. 
I handlingsplanen foreslås forskellige foranstaltninger, først og fremmest på EU-plan, der 
drejer sig om tre aktionsområder: 
* at fremme "innovationskulturen", 
* at skabe gunstige juridiske, lovgivningsmæssige og finansielle betingelser for 
innovation, 
* at forbedre forbindelserne mellem forskning og innovation. 
Handlingsplanen er blevet positivt modtaget, både af EU-institutionerne og de 
socioøkonomiske aktører. I første fase af planens gennemførelse har Kommissionen bl.a. taget 
fat på problemerne vedrørende beskyttelsen af intellektuel ejendomsret (f.eks. 
offentliggørelsen af grønbogen om patenter), finansiering af innovation, uddannelse 
(ERASMUS-programmet for lærlingeuddannelser, initiativet "Læring i 
informationssamfundet"), styring af innovation i virksomhederne (benchmarking-systemer). 
Ved udgangen af 1997 vil det blive gjort en første status over handlingsplanens 
gennemførelse. 
7.5. Informationssamfundet 
7.5.1. Programmet for informationsteknologi (IT-programmet) 
Programmet for informationsteknologi (der erstatter det tidligere ESPRIT-program) (2.065 
mio. ECU for 1994-1998), dækker er bred vifte af aktiviteter lige fra grundforskning til 
anvendt forskning inden for følgende områder: software-teknologi, teknologi for komponenter 
og undersystemer, elektronisk handel, langsigtet forskning, åbne mikroprocessor-systemer, 
højperformant databehandling og netværksteknologi, teknologi for erhvervslivet, multimedie­
systemer og integration i produktionen. Det spiller en vigtig rolle i forhold til SMV'er, der 
87 
ønsker at udføre FTU inden for informationsteknologi eller fa adgang til den allernyeste 
teknologi. 
De to første år (1995 og 1996) blev der med 900 mio. ECU iværksat 836 projekter. Ca. 1000 
forskellige SMV'er har deltaget i projekter med omkostningsdeling, og disse har udført 
ca. 30% af arbejdsprogrammet. Yderligere 600 SMV'er har været involveret i forskellige 
ledsageforanstaltninger iværksat under IT-programmet. Dette placerer IT-programmet som et 
af de mest omfattende af EU's F&U-programmer, og bekræfter, at den indsats, der er gjort 
for at få en større andel af SMV'er til at deltage, har båret frugt. 
Ud over de specifikke teknologifremmende foranstaltninger til fordel for SMV'er (TSME), 
der blev indført i det 4. rammeprogram (forundersøgelsestilskud og CRAFT), er der med IT-
programmet blevet indført yderligere foranstaltninger både med hensyn til indhold og 
procedurer (specifikke temaer og ansøgningsprocedure i to faser) for at opfylde 
SMV'ernes særlige behov. Dette har i høj grad gjort det lettere for SMV'erne at deltage 
i aktiviteterne under IT programmet. 
For så vidt angår indholdet kan især nævnes Det Europæiske System- og Softwareinitiativ 
(ESSI), dvs. fremme/spredning af "best practice" inden for software-udvikling, 
mikroelektroniske komponenter og IT-baserede produktionsmetoder; erfaringerne fra 
Førstebrugeraktioner inden for mikroelektronik i produkter (FUSE); oprettelsen af 
informations- og hjælpecentre for teknologioverførsel (især med hensyn til højperformant 
databehandling, elektronisk handel, procesautomatisering). Desuden har man kraftigt 
opfordret til samarbejde mellem brugere og leverandører af specifik teknologi på FTU-
området, og det har ført til mange samarbejdsprojekter mellem store virksomheder og 
SMV'er. 
Især førstebrugeraktionerne (FUSE) er målrettet mod alle industrivirksomheder, der kan drage 
nytte af nye applikationer for eksisterende mikroelektronisk teknologi. Det er først og 
fremmest S VM'erne, der opnår fordele gennem dette initiativ. Da overførsel af viden er et 
afgørende aspekt i FUSE, blev der oprettet et net af 26 knudepunkter til teknologioverførsel 
(TTN) med det formål at gøre virksomhederne opmærksomme på fordelene ved 
mikroelektronik, levere oplysninger og bistand. 
EUROPRACTICE, der er nært tilknyttet FUSE, blev igangsat i oktober 1995 med det formål 
at tilbyde billige basale tjenester for at hjælpe brugerne med indførelse af mikroelektronik. 
Tjenesterne omfatter konsulenttjenester, uddannelse, software-værktøj er, hjælp til design, 
prototypeudarbejdelse og produktion i små mængder. 
For så vidt angår procedurer blev der for mange af programmets sektorer indført en 
ansøgningsprocedure i to etaper, hvilket især er til gavn for SMV'erne: i første etape 
vurderes forslaget på grundlag af den forventede effekt i virksomhederne. Denne første 
vurdering kræver kun lidt tid, og kun hvis den er positiv, opfordres virksomhederne til inden 
for en frist på to måneder at indsende en fuld ansøgning med detaljeret beskrivelse af teknisk 
fremgangsmåde og arbejdsplan. Denne procedure med to etaper er til fordel for SMV'erne. 
fordi det betydelige arbejde, der er forbundet med at indgive en fuld ansøgning, kun skal 
udføres, hvis man har passeret det første "filter". Desuden indkaldes der hyppigt bud (2 til 4 
gange pr. år), der offentliggøres på faste datoer. Dette giver virksomhederne mulighed for 
at planlægge deres deltagelse og giver dem en periode på flere måneder til det forberedende 
arbejde. 
Euro Info Centrenes specialiserede grupper vedrørende informationssamfundet og F&U har 
arbejdet aktivt på at øge kendskabet til disse programmer blandt SMV'erne og hjælpe 
SMV'erne med at få adgang til dem. 
88 
I 1996 blev der arrangeret to oplysningsuger om informationssamfundet i samarbejde med 
ISPO (Information Society Project Office) for at informere SMV'erne om mulighederne i 
informationssamfundet og demonstrere applikationer og tjenester, der kunne være af interesse 
for deres daglige arbejde. I den anden af disse oplysningsuger gennemførte EICC'erne og 
andre organisationer arrangementer i 6 lande uden for EU (de central- og østeuropæiske lande 
og Tunesien). 
Euro Info Centrenes medlemmer i de specialiserede grupper for F&U gennemførte fortsat 
arrangementer for at fremme F&U-programmer. De var også aktive med hensyn til ITEA-
priser (Information Technology European Award). Der blev lagt betydelig vægt på at fremme 
nyere ordninger som f.eks. FUSE og "Best Practice" i ESPRIT. Med hensyn til sidstnævnte 
gav de svenske medlemmer af gruppen større dækning til dette initiativ i Sverige, hvor man 
anså ordningen for at være underrepræsenteret. Efter anmodning fra Kommissionen, gav 
nettets medlemmer feedback med hensyn til, hvorledes man kunne forbedre effekten af SMV-
informationsdagene. 
7.5.2. Programmet Avancerede Kommunikationsteknologier og -tjenester (ACTS) 
EU's FTU-program for Avancerede Kommunikationsteknologier og -tjenester (ACTS) 
omfatter tre specifikke foranstaltninger til fordel for SMV'er: foranstaltninger til at tilskynde 
og lette SMV'ernes deltagelse i FTU; foranstaltninger til spredning af information til SMV'er 
og til at støtte deres indførelse af nye tjenester; samt foranstaltninger til at fremme skabelsen 
af konsensus vedrørende SMV'ernes adgang til interoperable elektroniske handelssystemer. 
Over 25% af FTU-deltagerne er SMV'er. I den anden indkaldelse af forslag i 1995 blev der 
truffet særlige foranstaltninger for at få SMV'erne til at deltage, og dette vil i endnu højere 
grad være tilfældet ved den tredje indkaldelse af forslag i 1997. 
Et særligt program (SMARTS) er nu ansvarligt for at sikre en bredere deltagelse af SMV'er i 
aktiviteter inden for informationsspredning og teknologioverførsel. Dette projekt skal sikre, at 
mindst 5000 europæiske SMV'er har adgang til information og resultater i slutningen af 
1998. 
Udviklingen af teknologi, systemer og tjenester inden for elektronisk handel er et af de 
vigtigste områder i forskningen under ACTS. I en "konsensus-kæde" er der skabt forbindelse 
mellem mere end 20 projekter vedrørende "net for små virksomheder og 
handelstransaktioner". Denne FTU-kæde leverede det teknologiske input til et 
aftalememorandum om åben adgang til elektronisk handel for SMV'er i Europa 
(Memorandum of Understanding on Open Access to Electronic Commerce for European 
SMEs), der er underskrevet af mere end 70 større selskaber. Dette aftalememorandum skaber 
åbne rammer for industriaftaler om interoperabilitet for transaktioner, systemer til registre, 
bekræftelse af ægthed og om rettigheder og ansvar i forbindelse med elektronisk handel. 
7.5.3. Multimedie-udviklingsprojekter 
Der er blevet offentliggjort to indkaldelser af forslag til multimedie-projekter. Den ene under 
IMPACT 2-programmet begunstigede ikke direkte SMVers deltagelse i udviklingsteamene, 
selv om de i teksten blev opfordret til at deltage, og resultatet var: 103 forslag fra 565 
organisationer, hvoraf 356 var SMV'er (under 250 ansatte) (63%), og støtte til 17 projekter 
med deltagelse af i alt 105 organisationer, herunder 68 SMV'er (64%). 
Den anden, der blev offentliggjort under INFO 2000-programmet, begunstigede små 
virksomheder (under 50 ansatte) og virksomheder i regioner under mål nr. 1 ved at øge 
støtteprocenten fra 40% til 50%. Resultatet var: 477 forslag fra 2428 organisationer, hvoraf 
1486 (61%) var små virksomheder og 1653 (68%) SMV'er, og der blev tildelt støtte til 80 
89 
projekter med deltagelse af 405 organisationer, hvoraf 253 (62%) var små virksomheder og 
318 (78%) SMV'er. 
7.5.4. Telematikapplikationsprogrammet (TAP) 
I Rådets beslutning om telematikprogrammet132 blev det fastlagt som mål, at 5% af 
telematiprogrammets budget for perioden 1994-1998 skulle gå til små og mellemstore 
virksomheder eller organisationer (SMV'er/SMO'er med under 500 ansatte). 
Telematikprogrammet er derfor åbent for SMV'er/SMO'er. Projekter vedrørende oplysning 
om og indførelse af telematik i SMV'er modtog 44,1 mio. ECU i støtte. I andre projekter er 
mere end 50% af deltagerne SMV'er/SMO'er, som har modtaget en samlet støtte på 32,4 mio. 
ECU. I mere end 95% af alle telematikprojekterne er der involveret SMV'er/SMO'er. Det 
samlede beløb på 76,5 mio. ECU svarer til 13 % af EU-støtten til eksisterende projekter 
og 8,5% af det forventede samlede budget for telematikprogrammet. 
Telematikprogrammet opfylder således i øjeblikket de mål, der er fastlagt for 
SMV'ernes/SMO'ernes deltagelse. 
7.6. Elektronisk handel 
På baggrund af den enorme udvikling inden for informationsteknologi, især Internet's hurtig 
vækst, giver elektronisk handel en masse potentielle muligheder for Europas forbrugere og 
virksomheder, i særdeleshed SMV'erne. Udbredelsen af elektronisk handel vil også få stor 
betydning for Europas konkurrenceevne på de globale markeder. Den vil dog også medfører 
store strukturelle ændringer i erhvervslivet og på arbejdsmarkedet. 
Elektronisk handel dækker mange forskellige aktiviteter inden for både varer og 
tjenesteydelser, herunder elektronisk handel med varer og tjenester, online-levering af digitalt 
indhold, elektroniske pengeoverførsler, elektronisk handel med aktier, elektroniske 
konnossementer, handelsauktioner, design- o^ projekteringssamarbejde, online-
produktopsøgning, offentlige indkøb, direkte salg til forbrugere og eftersalgsservice. 
Kommissionen vedtog i april 1997 en meddelelse om et europæisk initiativ inden for 
elektronisk handel133 for at fremme væksten inden for elektronisk handel, både i EU og på det 
globale marked. 
De centrale elmenter er: 
• Behovet for at styrke tilliden til elektronisk handel. Dette er af afgørende betydning af 
hensyn til yderligere nedbrydning af handelshindringer og med hensyn til de multilaterale 
tilsagn inden for rammerne af WTO, og på baggrund af stigningen i cyber-kriminalitet 
(f.eks. elektronisk hvidvaskning af penge, hacker-aktiviteter eller brud på ophavsretten). 
Især SMV'er har behov for at blive tilskyndet til at indføre nye forretningsmetoder 
og -teknikker samt innovation generelt. 
Tilvejebringelse af den nødvendige infrastruktur, løsning af problemerne med hensyn til 
kapacitet, omkostninger, interoperabilitet og brugervenlighed. Kommissionen vil 
samarbejde med medlemsstaterne og EU's handelspartnere om fuldstændig og rettidig 
gennemførelse af WTO-aftalen om basale teletjenester (Agreement on Basic 
Telecommunications), som træder i kraft den 1. januar 1998, og som i høj grad vil bidrage 
til en liberalisering af telekommunikationssektoren. Det samme gælder den nyligt 
indgåede ITA-aftale (Information Technology Agreement), i henhold til hvilken der skal 
ske en gradvis eliminering af toldmæssige og ikke-toldmæssige hindringer for IT-• 
132 EFT L 334 af 22.12.1994, s. 1 
133 KOM (97) 157 af 15.04.1997 
90 
produkter, og MRA-aftalerne (Mutual Recognition Agreement). Som skitseret i 
meddelelsen om "samhørighed og informationssamfundet"134, vil Kommissionen søge at 
reducere de resterende forskelle med hensyn til den elektroniske handels og dens tjenesters 
pris, kvalitet og infrastrukturer for således at bidrage til at skabe aktivitet i regionerne og 
forny og understøtte lokale tjenesteydelser. Det er nødvendigt med udbredt adgang til 
en infrastruktur for elektronisk handel til attraktive priser, hvis SMV'erne skal 
kunne udnytte mulighederne fuldt ud. 
Kommissionen vil arbejde for en koordineret europæisk indfaldsvinkel for at løse 
problemerne med flaskehalse med hensyn til kapacitet gennem FTU-programmer inden 
for informations- og kommunikationsteknologi, herunder aktioner under det 5. 
rammeprogram og de Transeuropæiske Net. Den vil også fremme aktiv deltagelse af 
europæisk industri og offentlige organer i den globale beslutningstagning vedrørende 
udviklingen på Internet. 
Gennem aftalememorandum om åben adgang til elektronisk handel for SMV'er i 
Europa har Kommissionen søgt at fremme en bred enighed med hensyn til 
standardisering inden for elektronisk handel ved at prøve at få industrien og brugerne i 
Europa inddraget i arbejdet med standardisering og specifikationer. Der vil blive truffet 
foranstaltninger, der skal sikre at der i højere grad tages hensyn til brugernes behov, 
især SMV'ernes, i standardiseringsarbejdet. 
Forbedret brugervenlighed. Målet er at tilbyde enkle, brugervenlige løsninger til 
elektronisk håndtering at de enkelte led i transaktionskæden. Dette vil fremme den 
generelle udbredelse af elektronisk handel, især hos SMV'er, og give dem mulighed 
for at komme i gang med at anvende og holde sig orienteret om teknologi til 
elektronisk handel. Med henblik herpå lægges der særlig vægt på elektronisk handel i 
EU's FTU-programmer (en første indkaldelse af forslag vedrørende elektronisk handel 
under ESPRIT-programmet er allerede igangsat). Elektronisk handel er også en 
nøgleaktion i programmet "Udvikling af et brugervenligt informationssamfund". 
Fremme af internationalt industrielt og teknologisk samarbejde. Der vil blive iværksat 
projekter i løbet af 1997 som en del af Prag-handlingsplanen, der involverer central- og 
østeuropæiske lande, og i samarbejde med middelhavslande, som ikke er medlem af EU. 
Kommissionen har også til hensigt at styrke det igangværende samarbejde om 
elektronisk handel ved at fremme globale pilotprojekter under G7-programmet for 
en global markedsplads for SMV'er. 
Etablering af gunstige retlige rammer med hensyn til spørgsmål vedrørende bl.a. 
sikkerhed, privatlivets fred, beskyttelse af ejendomsrettigheder (især copyright og 
varemærker), forbrugerbeskyttelse, regnskabs- og revisionregler og et neutralt 
afgiftsmiljø. Allerede gennemførte foranstaltninger omfatter bl.a.: EU-direktivet om 
beskyttelse af persondata135, forslaget til et direktiv om en gennemsigtighedsmekanisme, 
der skal reducere risikoen for, at forskellige nationale bestemmelser begrænser den frie 
bevægelighed for IT-tjenester; et direktiv om aftaler i forbindelse med fjernsalg, der 
dækker elektroniske transaktioner; samt en række generelt dækkende direktiver og 
direktiver for bestemte sektorer. Som opfølgning af grønbogen om kommerciel 
kommunikation vil Kommissionen fremsætte et detaljeret forslag. Den vil også fremsætte 
134 KOM (97) 7 af 22.1.1997 
13^ Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EC af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i 
forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger, EFT L 281 af 
23.11.95, s. 31 
91 
et direktivforslag om kontrakter om finansielle tjenester indgået ved fjernsalg samt et 
direktivforslag om udstedelse af elektroniske betalingsmidler. Kommissionen vil arbejde 
for en hurtig ratificering og gennemførelse af den nyligt vedtagne WlPO-traktat om 
ophavsret og WlPO-traktaten om udøvende kunstnere og fonogrammer (WIPO - World 
Intellectual Property Organisation). 
• Der vil blive udviklet uddannelsesinitiativer for SMV'er inden for rammerne af 
programmerne Socrates og Leonardo, aktionsplanen "Læring i informationssamfundet"136 
og ADAPT-BIS-programmet (ny linje under Opbygning af informationssamfundet). 
For at informere og stimulere "bedste praksis" i erhvervslivet, især i SMV'erne, vil 
Kommissionen inden udgangen af 1997 iværksætte et arbejdsprogram baseret på 
erfaringerne fra pilotaktionerne under Commerce 2000, samt på resultaterne af høringen om 
grønbogen om handel og distribution. Oplysningsvirksomhed vil finde sted gennem G7-
projektet for en global markedsplads for SMV'er og gennem særlige aktiviteter, der skal 
udføres af Euro Info Centrene og det tredje flerårig program for SMV'er. Kommissionen vil 
også fremlægge et strategidokument sammen med en handlingsplan til stimulering af 
udvikling af det offentliges elektroniske indkøb, hvilket også skulle virke befordrende for det 
globale marked. 
7.7. Erhvervsuddannelse 
Erhvervsuddannelse er et vigtigt element for SMV'ernes konkurrenceevne, især med hensyn 
til at forbedre deres ledelse. SMV'erne har dog tit svært ved at acceptere uddannelse som en 
nødvendighed for forbedring af resultaterne og tilpasning til den hurtige udvikling (f.eks. 
inden for produktionsprocesser eller indførsel af ny teknologi). Den Europæiske Socialfonds 
mål nr. 4, fællesskabsinitiativet ADAPT, og programmet Leonardo da Vinci sigter bl.a. mod 
at understøtte og ledsage virksomhedernes tilpasning til den industrielle udvikling og 
erhvervsuddannelsessystemerne i EU. Programmet MEDIA - Uddannelse vedrører den 
audiovisuelle sektors specifikke behov med hensyn til erhvervsuddannelse. 
7.7.1. Den Europæiske Socialfonds mål nr. 4 
Et af de prioriterede områder under mål nr. 4 er en målrettet indsats med hensyn til 
SMV'ernes specifikke behov for udvikling af de menneskelige ressourcer (lette 
arbejdstagernes tilpasning til den industrielle udvikling og produktionssystemernes 
udvikling). Det drejer sig i denne forbindelse om: 
- at hjælpe virksomhederne med at forudbestemme deres arbejdstageres kvalifikationsbehov 
og etablere en forudgribende styring af de menneskelige ressourcer; 
- at støtte SMV'ernes indsats med hensyn til uddannelse af deres arbejdstagere; 
- med henblik herpå at fremme tjenesterne til SMV'erne og samarbejdet mellem disse. 
Dette prioriterede område er klart defineret, både i forordningen om Den Europæiske 
Socialfond137 og i medlemsstaternes programmeringsdokumenter, og der lægges på dette 
område stor vægt på opfølgning og evaluering. 
I Finland og Sverige er alle de aktioner, der hører ind under mål nr. 4, koncentreret om 
SMV'erne. I henhold til det samlede programmeringsdokument for Sverige, er det kun 
virksomheder med under 250 ansatte, der er støtteberettigede, og virksomheder med 
under 50 ansatte vil blive prioriteret højest. 
136 KOM(96)471 endelig udg. af 2.10.1996 
137 Rådets forordning 2084/93 af 20.07.1993, EFT L 193 af 31.7.1993, s. 39 
92 
I nogle medlemsstater, bl.a. Frankrig, er der formidlerled, der er meget aktive med hensyn til 
at mobilisere SMV'erne og hjælpe med at få projekter op at stå under mål nr. 4 (f.eks. 
handels- og industrikamrene, erhvervskamre og erhvervslivets uddanneslesfonde). 
For så vidt angår de andre medlemsstater er Kommissionen på nuværende 
gennemførelsesstadium kun i besiddelse af ufuldstændige og foreløbige data. Aktionerne til 
fordel for SMV'erne er meget forskellige fra land til land og tegner sig for mellem 50 og 
80% af de tildelte beløb. Midtvejsrapporten, der forventes ved udgangen af 1997, skulle give 
oplysninger om den faktiske fordeling af bevillingerne efter virksomhedsstørrelse. 
Her er to eksempler på projekter, der viser den fremgangsmåde, der anvendes med hensyn til 
mål nr. 4: 
Et projekt giver de 50.000 mindst kvalificerede arbejdstagere i agrolevnedsmiddelsektoren i 
Frankrig mulighed for en grunduddannelse. Disse arbejdstageres situation er blevet meget 
sårbar som følge af udviklingen inden for produktionssystemerne. På den ene side er der 
mange arbejdspladser, der forsvinder, især dem, der kræver få kvalifikationer. På den anden 
siden stiger efterspørgslen efter mere kvalificeret arbejdskraft. For at styrke disse 
arbejdstageres muligheder og bekæmpe deres udelukkelse fra arbejdsmarkedet, er der blevet 
oprettet en uddannelsesordning. Den omfatter de elementære almene kundskaber (læsning, 
skrivning og regning) og udvikling af analytiske egenskaber, logisk tænkning og 
problemløsning. Disse kundskaber er absolut nødvendige for at kunne starte på en egentlig 
erhvervsuddannelse og udvikle sig rent fagligt. 
Et projekt i Finland vedrører en samling af alle de forudplanlægningsaktioner, der støttes af 
ESF i et net. Det dækker både arbejdsmarkedstendenseme og definitionen af 
kvalifikationsbehov på regionalt plan, sektorplan og virksomhedsplan. Projektet har et dobbelt 
formål: dels at indsamle og analysere alle de foreliggende data vedrørende forudplanlægning 
og dels at stimulere samarbejdet mellem deltagerne. Indsamling af data er sikret gennem 
oprettelsen af en database, som der er adgang til via Internet. Det er planen, at initiativtagerne 
til forudplanlægningsprojekterne skal have lejlighed til at udveksle ideer og erfaringer, og at 
resultaterne skal videreformidles, især til SMV'erne. 
7.7.2 ADAPT-mtmtivet 
Det samlede budget for ADAPT er på næsten 3,3 mia. ECU, hvoraf EU bidrager med 16 mia. 
ECU. Dette initiativ fokuserer på menneskelige ressourcer. Med "bottom-up"-modellen, vægt 
på innovation, eksperimentering og tværnationale aspekter er det et ideelt udklækningssted for 
ideer inden for arbejdsorganisation, og især områder som forbedring af arbejdsstyrkens 
videnskabende kapacitet, sammenkædning af indførelsen af informations- og 
kommunikationsteknologi (ICT) med uddannelse af arbejdsstyrken og med organisatorisk 
fornyelse i denne forbindelse. SMV'ere er en klart prioriteret målgruppe inden for ADAPT-
initiativet. ADAPT omfatter også foranstaltninger direkte henvendt il SMV'er, og de fleste af 
disse er blevet indarbejdet i nationale operationelle programmer: 
a) udvikling af vejlednings- og rådgivningssystemer for arbejdstagere berørt af industrielle 
ændringer i forskellige økonomiske sektorer, hvilket er af særlig stor betydning for 
arbejdsløshedstruede arbejdstagere i SMV'er; 
b) uddannelsesinitiativer, der skal forbedre iværksætteres og lederes evne til at tilpasse sig 
ændringer og udarbejde relevante forretningsplaner. Også her vil der blive lagt særlig vægt 
på at forbedre kvaliteten af SMV'ernes management; 
c) hjælp til SMV'er til udarbejdelse og gennemførelse af løbende interne og eksterne 
uddannelsesprogrammer; 
93 
d) udviklingen af net og samarbejde mellem producenter, leverandører og kunder, bl.a. med 
det formål at stimulere overførslen af knowhow og god praksis samt forbedre 
virksomhedernes muligheder for at uddanne deres arbejdsstyrke til at opfylde SMV'ernes 
særlige behov; 
e) udvikling af konkurrencedygtige klyngeaktiviteter (cluster activities) og SMV-deltagelse i 
virksomhedsnet. En vigtig aktivitet i denne forbindelse vil være etableringen af strukturer 
for fælles tjenester for grupper af SMV'er. 
Ud over uddannelse handler ADAPT også om at stimulere skabelse af nye arbejdspladser. 
Det er af afgørende betydning, især for SMV'er, fuldt ud at udnytte de muligheder, der ligger i 
fremkomsten af nye markeder, udviklingen af nye aktiviteter og øget jobpotentiale. ADAPT kan 
også bidrage til af forbedre lokale og nationale infrastrukturer til støtte af 
iværksættervirksomhed og udbygning af SMV'er, samt sikre, at god praksis og gode ideer 
formidles og deles på tværs af nationale grænser. 
Efter den første indkaldelse af projekter blev der udvalgt 1.400 projekter med inddragelse af 
300 tværnationale partnerskaber. I løbet af 1997 vil der blive udvalgt yderligere projekter i 
anden og sidste fase. 11999 vil over 3,000 projekter have deltaget i dette initiativ. 
For at give lettere adgang til dette initiativ er der i alle medlemsstaterne blevet etableret 
nationale støttestrukturer, hvis vigtigste opgave er at støtte igangsætterne af projekterne og 
udbrede god praksis. De fleste af dem har desuden deres egen webside, hvor der er let adgang 
til oplysninger om initiativet. 
En første analyse af ADAPT-projekterne viser, at de fleste af dem har SMV'erne selv som 
initiativtagere, involverer SMV'er som deltagere i et bredere konsortium eller at det 
først og fremmest er SMV'er, der vil have gavn af deres aktiviteter. 
For at bedømme effekten af ADAPT er der i alle de operationelle programmer afsat midler til 
en uafhængig evaluering. De fleste medlemsstater har udvalgt uafhængige folk til at foretage 
evalueringerne, og disse har allerede forelagt en første midtvejsrapport. Kommissionen har 
desuden til hensigt inden for de nærmeste måneder at iværksætte en EU-dækkende evaluering 
af initiativets tværnationale aspekter for at vurdere dets effekt. 
7.7.3. LEONARDODA VINCI-programmet 
Der skal mindes om, at programmet LEONARDO DA VINCI138 (620 mio. ECU mellem 1995 
og 1999) er baseret på nye bestemmelser indført ved Maastricht-traktaten, hvor det hedder, at 
målene for Fællesskabets indsats er at lette tilpasningen til den industrielle udvikling, at 
forbedre den grundlæggende erhvervsuddannelse, at lette adgangen til erhvervsuddannelse og 
at stimulere mobiliteten og samarbejdet om erhvervsuddannelse gennem aktioner, samtidig 
med at subsidiaritetsprincippet respekteres139. 
Programmets to første år har været kendetegnet ved at der hele tiden har været lagt vægt på 
støtte til SMV'ernes adgang til erhvervsuddannelse. Dette er kommet til udtryk ved en bedre 
repræsentation af SMV'erne. Den europæiske organisation for håndværk og små og 
mellemstore virksomheder (UEAPME) er således fuldgyldigt medlem inden for 
arbejdsgivergruppen. I de nationale koordineringskontorer, der forestår gennemførelsen i de 
enkelte land, indgår også handel skamrerne. 
Idet man erkender forbindelsen mellem erhvervsuddannelse og arbejdsmarkedet, søger 
programmet at fremme samarbejdet mellem alle de implicerede aktører og tilskynder kraftigt 
138 Rådets afgørelse 94/819/EF af 6.12.1994, EFT L 340 af 29.12.1994, s. 8 
l3" Traktatens artikel 127 omhandler Den Europæiske Unions indsats på erhvervsuddannelsesområdet 
94 
til at træffe foranstaltninger til fordel for SMV'erne og håndværksvirksomhederne på 
flere niveauer: 
- inden for rammerne af fælles målsætninger, som støtter de aktioner, der skal gennemføres, 
ved at skabe en forbindelse mellem virksomhedernes kvalifikationsbehov og de aktioner, der 
foreslås for at opfylde disse behov; 
- i helt specifikke foranstaltninger 
Under område I, der i høj grad har brug for bidrag fra virksomhederne (herunder SMV'er og 
håndværksvirksomheder) som initiativtagere eller partnere, idet deres indsats kan bidrage til at 
forbedre erhvervsuddannelsessystemerne og -ordningerne i de deltagende lande. Det er især i 
de pilotprojekter, der har til formål at forbedre ordningerne for efter- og videreuddannelse, og 
i de tværnationale programmer for udveksling af unge og undervisere, at virksomhederne i 
højere grad spiller en rolle. 
Under område II, som har til formål at forbedre erhvervsuddannelsesaktioner vedrørende 
virksomheder og arbejdstagere, herunder gennem samarbejde mellem universiteter og 
virksomheder, er virksomhederne selvfølgelig bedre repræsenteret. De deltager især i 
tværnationale pilotprojekter vedrørende innovation inden for erhvervsuddannelse (ved at 
integrere den teknologiske udvikling), investering i efter- og videreuddannelse af 
arbejdstagere og overførsel af teknologiske innovationer - alt sammen inden for rammerne af 
et samarbejde mellem virksomheder og universiteter på området efter- og videreuddannelse. 
Man finder også virksomhederne i de tværnationale programmer for praktikantophold for 
studerende, i de tværnationale programmer for udveksling mellem virksomheder, universiteter 
og uddannelsesinstitutioner samt i de tværnationale programmer for udveksling af 
uddannelsesledere. 
Under område III, som især har til formål at udvikle de sproglige færdigheder, ydes der 
fællesskabsstøtte til udarbejdelse af tværnationale pilotprojekter til gennemførelse af 
sprogrevision for virksomhederne, især SMV'erne, og de socioøkonomisk aktører samt 
til tværnationale programmer for udvekslinger mellem virksomheder og 
sprogundervisningsinstitutioner eller erhvervsuddannelsesinstitutioner. Der findes ligeledes 
en foranstaltning til støtte for undersøgelser og analyser af nye typer af lærlingeuddannelser 
og nye erhvervsuddannelsesmetoder til gavn for SMV'er. 
- inden for de prioriteter, der vedrører foranstaltningerne under programmernes to første 
områder 
Under område I finder man således det prioriterede tema erhvervelse af kvalifikationer, der 
sætter tjenesteydere og erhvervslivet, herunder små og mellemstore virksomheder, i 
stand til at imødekomme det indre markeds behov. Område II indeholder det prioriterede 
tema erhvervelse af de kvalifikationer og færdigheder, der er nødvendige for 
tilpasningen til de industrielle ændringer, udviklingen i produktionssystemerne og 
udbredelsen af ny teknologi, navnlig i små og mellemstore virksomheder og traditionelle 
industrisektorer. Endvidere indeholder temaet udvikling af virksomhedernes uddannelse 
med hensyn til overførsel af teknologiske nyskabelser og uddannelsen af små og 
mellemstore virksomheders ledere. 
Det er også vigtigt at understrege, at initiativtagerne ved oprettelse af tværnationale 
partnerskaber anmodes om at oprette partnerskaber med flere kategorier af aktører, dvs. 
partnerskaber med repræsentanter fra både uddannelsessektoren, virksomhederne, 
arbejdsmarkedets parter og handels- og industrikamre. Et sådant partnerskab er i større 
grad udtryk for en fælles interesse i gennemførelse af et projekt, og gør det lettere at foretage 
en vurdering af resultaterne, når projektet er afsluttet. 
95 
a) Udarbejdelse af erhvervsuddannelsesprojekter til fordel for SMV'er og 
håndværksvirksomheder 
Forslag indsendt efter indkaldelse af forslag skal ikke blot opfylde en række kriterier som 
f.eks. tværnationale aspekter og partnerskabernes type, men også årlige prioriterede områder, 
hvor man skelner mellem fællesskabsprioriteter (fælles prioriterede områder) og nationale 
prioriteter (særlige, yderligere prioriteter). 
Indkaldelsen af forslag i 1995m havde således som fællesskabsprioritet støtten til forbedring 
af erhvervsuddannelsesaktioner vedrørende virksomheder og arbejdstagere, herunder gennem 
samarbejde mellem universiteter og virksomheder. Det vedrørte bl.a. erhvervelse af de 
kvalifikationer og færdigheder, der er nødvendige for tilpasningen til de industrielle 
ændringer, herunder deres gennemsigtighed, gennem en styrkelse af samarbejdet mellem 
erhvervsuddannelsesinstitutioner, universiteter og virksomheder med hensyn til nye former 
for lærlinge- eller vekseluddannelser, og fremme af erhvervsuddannelsesaktioner og -planer 
i tilknytning til indførelse af nye produktions- og organisationssystemer som følge af den 
industrielle udvikling og overførsel af teknologiske innovationer, især i SMV'erne og de 
industrier, der er udsat for stærk global konkurrence. 
Indkaldelsen af forslag i 1996H] indeholdt fem fællesskabsprioriteter, afledt af 
Kommissionens hvidborg "Undervise og lære - på vej mod det lærende samfund". En af disse 
prioriteter var investeringen i menneskelige ressourcer. Et af målene var "udvikling af ny 
metodik for at få afskaffet uddannelsesmæssige hindringer i SMV'er". En anden prioritet 
var almengørelsen af adgangen til kundskaber gennem informationssamfundets værktøjer med 
målsætningen om livslang uddannelse. Forslagene skulle især dække alternative metoder til 
uddannelse af undervisere, undervisning i styring af teknologioverførsel og management­
undervisning for ledere i SMV'er. 
I indkaldelsen af forslag i 1997u2 bibeholdt man prioriteterne fra 1996, samtidig med at man 
krævede, at det i ansøgningerne blev påvist, hvorledes det tværnationale partnerskab ville 
bidrage til bl.a. at opfylde virksomheders kvalifikationsbehov, især SMV'ernes. 
Tilstedeværelsen af et stærk og struktureret partnerskab, som aktivt inddrager 
erhvervsvirksomheder, især SMV'er inden for produktion (eller sammenslutninger af 
SMV'er) samt små håndværksvirksomheder blev anset som et ekstra plus ved udvælgelsen af 
projekter. 
b) Erhvervsuddannelsesprojekter til fordel for SMV'er og håndværksvirksomheder 
I den seneste rapport om resultaterne af det tidligere program FORCE143 identificeres 
SMV'erne som prioriteret målgruppe for LEONARDO DA VINCI, og det præciseres, at 
programmet især skal være tilgængeligt for dem. SMV'erne er således nu en direkte og 
prioriteret målgruppe, og deres deltagelse er af afgørende betydning for innovationen inden 
for erhvervsuddannelserne. 
LEONARDO DA VINCI-programmet giver anledning til følgende spørgsmål: 
1. Hvordan kan programmet støtte udviklingen af uddannelse i SMV'er, der står over for en 
meget hurtig industriel udvikling, og uddannelsen af en højt kvalificeret arbejdskraft i 
servicesektoren samt uddannelsen til de nye erhverv, der er ved at opstå? 
140 EFT c ,28 af 24.05.1995, s. 14 
141 EFT C 60 af 29.02.96, s. 16 
142 EFT C 381 af 17.12.96, s. 44 
'43 FORCE-programmet er blevet præsenteret i rapporten fra 1995, s. 78 
96 
2. Hvorledes kan SMV'erne give udtryk for deres behov på uddannelsesområdet, og 
hvorledes kan de fa gavn af innovativ uddannelse udviklet i de store virksomheder? 
3. Industriens adgang til forskningsresultater og teknologiske innovationer er af afgørende 
betydning for SMV'ernes konkurrenceevne. Hvordan kan samarbejdet mellem 
virksomheder og universiteter inden for erhvervsuddannelse bidrage til at tilvejebringe 
menneskelige ressourcer med tekniske kvalifikationer tilpasset de nye behov? 
Disse spørgsmål er af afgørende betydning, idet LEONARDO DA VINCI-programmets 
succes hænger nøje sammen med dets evne til at inddrage SMV'erne som centrale aktører. 
Kan deres deltagelse øges yderligere i indkaldelsen af forslag i 1997 og de efterfølgende 
indkaldelser? 
Rent kvantitativt konstaterer man først den store overvægt, som de andre aktører på 
uddannelsesområdet har i forhold til SMV'erne i indsendelserne af forslag under programmet. 
Denne konstatering skal dog nuanceres. Det område, hvor virksomheder i almindelighed og 
SMV'er i særdeleshed finder deres rette plads, er programmets område II, hvor aktionerne 
(pilotprojekter og mobihtetsprojekter) især har til formål at støtte forbedringen af 
erhvervsuddannelsesaktioner vedrørende virksomheder og arbejdstagere. 
For så vidt angår de tre første foranstaltninger, "pilotprojekter", under område II (nemlig 
nyskabelse inden for erhvervsuddannelse for at tage højde for den teknologiske udvikling og 
dens indvirkning på arbejdet og de nødvendige kvalifikationer og færdigheder; investering i 
efter- og videreuddannelse af arbejdstagere; overførsel af teknologiske nyskabelser som led i 
et efter- og videreuddannelsessamarbejde mellem virksomheder og universiteter) 
repræsenterer SMV'erne 16% af det samlede antal partnere (alle typer inkluderet) i de 
forslag, der blev udvalgt efter indkaldelsen af forsalg i 1995. Denne procentsats var på 20% i 
forbindelse med indkaldelsen af forslag i 1996, hvor SMV'erne blev den bedst 
repræsenterede type enhed blandt partner i de tre foranstaltninger taget som helhed, og 
dette havde ikke været tilfældet ved den forudgående indkaldelse af forslag. 
For så vidt angår de tre mobilitetsforanstaltninger under område II (nemlig uddannelsesophold 
i virksomheder for personer under universitetsuddannelse og personer, der har afsluttet en 
universitetsuddannelse; udvekslingsprogrammer mellem virksomheder og universiteter eller 
uddannelsesinstitutioner; og udvekslinger af ansvarlige for uddannelse), repræsenterede 
SMV'erne 26% af partnerne (alle typer partnere inkluderet) under disse tre foranstaltninger 
ved udvælgelsen af forslag efter indkaldelsen i 1995. Denne procentsats er faldet til 24% 
ved indkaldelsen af forslag i 1996.1 forbindelse med disse indkaldelser af forslag, og inden 
for rammerne af mobilitetsforanstaltningerne under område II, er SMV'erne dog den type 
enhed, der er bedst repræsenteret. 
En betydelig forøgelse af deltagelsesgraden under de pilotprojektforanstaltninger, som er 
nævnt ovenfor, og en konsolidering af førstepladsen med hensyn til de forskellige typer 
enheders repræsentation blandt partnerne under mobilitetsforanstaltningerne under område II 
betyder, at man kan konstatere at SMV'erne andel i programmerne er blevet opretholdt og 
endda øget i nogle aktioner. 
Kvalitativt kan det anføres, at selv om SMV'erne rent faktisk deltager i tværnationale 
projekter, opfylder de ofte endnu kun en ret passiv funktion i forhold til de andre aktører, 
idet de begrænser sig til en observatørrolle, eller i bedste fald, "validering af resultater". 
For de projekter, som har SMV'erne som målgruppe, hvilket er tilfældet for mange af de 
indsendte forslag, er der kun få elementer som godtgør, at der er foretaget en forudgående 
analyse af deres behov. Kun i få projekter tages der hensyn til tidligere aktioner eller allerede 
gennemførte analyser. 
97 
Endelig er der for mange forslag, der begrænser sig til en generel indfaldsvinkel til SMV'erne, 
ser dem som en homogen enhed, og ræsonnerer på et "makroniveau", der ikke svarer til det 
interventionsniveau, der er eget til målrettede aktioner. 
En analyse af de forslag, der blev udvalgt i 1995 og 1996 viser imidlertid nogle 
overordnede tendenser med hensyn til projektmål til udvikling af virksomheder, især 
SMV'er, og disse kan inddeles i følgende områder: 
i) fremme af en innovationskultur i virksomhederne 
Disse projekter har til formål at øge virksomhedernes innovationsevne, dels ved at fremme en 
innovationskultur i SMV'erne, dels ved at fremme overførslen af innovation - ofte i form af 
avanceret teknologi - til SMV'erne inden for rammerne af samarbejdet mellem virksomheder 
og universiteter ved at samle forskningscentre og SMV'er/grupper af SMV'er i net. Andre 
projekter har til formål at forbedre SMV'ernes evne til at udnytte og styre strategisk 
information. I disse projekter evalueres virksomhedernes konkrete behov, og der udvikles og 
overføres systemer til strategisk overvågning til SMV'erne ved at skabe forbindelser mellem 
leverandører og forbrugere af strategisk information. 
ii) hensyntagen til ny teknologis indvirkning og de kvalifikationer, som denne 
medfører 
Mange projekter støtter sig på ny kommunikations- og informationsteknologi for derigennem 
at forbedre uddannelsernes kvalitet og relevans, således at de bedre tilpasses til SMV'ernes 
behov, samt udvikler fleksible former for arbejdstilrettelæggelse (understøttet af fleksible 
metoder med hensyn til uddannelse og/eller integrering af uddannelse på arbejdspladsen). I 
nogle projekter tages der højde for de nye interne og eksterne arbejdsrelationer (f.eks. 
"outworking" og "outsourcing"), ofte via telematiske net. Med projekterne forsøger man at 
gøre telematikteknologi letter tilgængeligt for SMV'er (som f.eks. tværnationale 
elektroniske fjernundervisningsnet). I andre projekter støtter man overførsel af 
fjernarbejde/fjernundervisning (hvor processen med tilegnelse af kvalifikationer er 
integreret i arbejdet, som det er tilfældet med "just in time"-uddannelse). 
For så vidt angår integreringen af teknologier inden for efter- og videreuddannelse, 
vedrører projekterne f.eks. åbne uddannelser gennem telematiknet/fjemundervisning, (gennem 
multimedieværktøjer eller fjernundervisning og fjernevaluering), samt uddannelse inden for 
elektronisk handel og sproguddannelse gennem telematiknet. Visse projekter understøtter nye 
uddannelsesstrategier på baggrund af konceptet om den uddannende virksomhed med 
vejlederordninger, og i andre benytter man ny teknologi til at etablere et net til analyse af 
vejlederpraksis på europæisk niveau. 
iii) støtte til sektorer med hurtig teknologisk udvikling med teknologioverførsel som 
indfaldsvinkel 
Som eksempel kan nævnes et projekt, der går ud på at få SMV'eme i bioteknologisektoren i 
landene i Sydeuropa til at øge deres investeringer gennem udvikling af uddannelse og 
evalueringssystemer i pilotvirksomheder, og et projekt, der skal lette indførelsen af ny 
teknologi i SMV'er i software-industrien. 
iv) fremme af virksomhedernes investeringer i efter- og videreuddannelse og en bredere 
adgang til sådan uddannelse 
Mange projekter går ud på at gøre SMV'erne mere åbne over for uddannelse, ofte gennem 
fleksible uddannelsesformer og som en forberedelse til forventede nye behov som følge af den 
- ofte teknologiske - udvikling i virksomhederne. Disse projekter omfatter bl.a. udarbejdelse 
af uddannelsesplaner for håndværksvirksomheder gennem vejlederordninger, en ordning til 
uddannelse af «coaches» for den kommercielle udvikling i SMV'er gennem telematiknet, 
98 
prognosticering af nye behov med hensyn til centrale kvalifikationer i SMV'er, eller styring af 
den tid, der medgår til uddannelse, ved at ansætte vikarer for arbejdstageren eller ved at 
udvikle fleksibel uddannelse i virksomheden. 
v) virksomhedsstart og opfyldelse af behov i forbindelse med udvikling af nye SMV'er, 
ofte med det formål at bekæmpe udstødelse af arbejdsmarkedet 
Mange projekter vedrører udviklingen af den iværksætterånd, der gør det muligt at starte 
sin enge SMV, enten til fordel for særligt dårligt stillede grupper eller mere generelt med 
henblik på regional udvikling og/eller udvikling af landdistrikter. 
Programmerne til integrering af unge udstødte omfatter teoretisk uddannelse afvekslende 
med praktikperioder i regionale SMV'er, uddannelse af undervisere i virksomhedsstart, åben 
fjernuddannelse henvendt til de grupper i landdistrikter og kystområder, der risikerer 
udstødelse, og til sektorer med hurtig industriel udvikling, som det f.eks. er tilfældet med det 
franske projekt, som vedrører oprettelse af mikrovirksomheder med innovative produkter 
(glasindustrien). 
Visse projekter støtter den økonomiske udvikling i dårligt stillede landdistrikter ved -
gennem vekseluddannelse - at tilføre SMV'erne ekspertise i form at uddannelsesophold, og 
gennem anvendelse af ny teknologi til "delokalisering" af arbejdet (fjernarbejde) for at 
udvikle fjernsalgssektoren i landdistrikterne. Et andet projekt vedrører nye kvalifikationer i 
forbindelse med overtagelse af en virksomhed (hvor det drejer sig om at lette 
virksomhedsoverdragelsen og sikre SMV'ernes overlevelse). 
c) Perspektiver 
Det er endnu for tidligt at skitsere klare aktionslinjer til forbedring af SMV'erne deltagelse i 
LEONARDO DA VINCI-programmet. Analysen ovenfor indeholder nogle kvantitative og 
kvalitative elementer vedrørende deres deltagelse, og det er nu op til projekternes 
initiativtagere at underrette Kommissionen om deres erfaringer og foreslå konkrete løsninger i 
overensstemmelse med den "bottom up'Mndfaldsvinkel, der ligger til grund for programmet, 
og inden for rammerne af en politik baseret på samme grundlag. 
I den forbindelse spiller de net, der findes på forskellige niveauer (regionale net med støtte fra 
industri- og handelskamre, sektorielle net, net etableret i forbindelse med samarbejdet mellem 
universiteter og virksomheder osv.) en afgørende rolle med hensyn til videreformidling af 
information og som kontaktpunkter mellem virksomhederne og Europa-Kommissionen. 
Europa-Kommissionen har selv gennemført eller ydet støtte til forskellige initiativer, som 
vedrører SMV'erne direkte: udarbejdelse af en vejledning til LEONARDO DA VINCI-
programmet henvendt specielt til SMV'er samt afholdelse af en særlig workshop i forbindelse 
med informations- og kontaktdagene arrangeret for potentielle initiativtagere i Bruxelles fra 3. 
til 6. februar 1997. Den 13. og 14. marts 1997 har de nationale koordineringsorganer i 
Benelux-landene gennemført et seminar med deltagelse af koordineringsorganer fra alle EU-
landene om SMV'ernes deltagelse i LEONARDO DA VINCI-programmet, og endelig skal 
der gøres opmærksom på det arbejde, der er udført i forbindelse med udarbejdelsen af 
henstillingen vedrørende adgang til erhvervsuddannelse, hvor der indgår en del, der vedrører 
SMV'erne direkte. 
Disse initiativer vil sandsynligvis indgå i de igangværende overvejelser vedrørende 
revideringen af LEONARDO DA VINCI-programmet, som kører på tredje år, og som vil 
fremlægge en første midtvejsrapport for programmets tilsynsudvalg. 
99 
7.7.4 Programmet MEDIA II - Uddannelse 
Den hurtige vækst på det europæiske marked for audiovisuelle programmer (13% i 1994-95) 
samt de potentielle jobskabelsesmuligheder i den audiovisuelle sektor, kræver et højt 
kvalificeret grundlag af fagfolk og iværksættere. 
Programmet Media li-Uddannelse (45 mio. ECU for perioden 1996-2000) søger at opfylde 
de behov, der udvikler sig i den audiovisuelle industri, og fremme dens konkurrenceevne ved 
at forbedre den faglige uddannelse, især efter- og videreuddannelserne, men også 
grunduddannelserne i denne sektor. Den audiovisuelle industri i Europa består for en stor dels 
vedkommende af SMV'er, og det er i Rådets afgørelse144 om dette uddannelsesprogram 
besluttet, at der skal lægges særlig vægt på SMV'er. 
De tre uddannelsesområder, der skal udvikles under programmet (audiovisuel ledelse på 
europæisk niveau, anvendelse af ny teknologi og teknikker til udarbejdelse af drejebøger) 
gribes an ud fra et europæisk perspektiv for at bevidstgøre folk i branchen og virksomhederne 
om det audiovisuelle markeds europæiske dimension. 
De initiativer, der skal gennemføres, har til formål at styrke samarbejdet mellem 
uddannelsesinstitutionerne, branchefolkene og virksomhederne. I programmet tages der 
hensyn til de strukturelle mål, som f.eks. udviklingen af en selvstændig produktionsstruktur, 
især SMV'er, idet man i disse initiativer søger at opnå en sammenhæng med andre 
fællesskabsforanstaltninger på 'uddannelsesområdet (bl.a. inden for rammerne af Leonardo-
programmet og målene under Den Europæiske Socialfond). Der forventes gennemført ca. 250 
uddannelsesinitiativer under programmet med deltagelse af 1.700 branchefolk og 650 
institutioner og virksomheder. 
7.8. Miljø 
Miljølovgivningen vil kunne medføre yderligere byrder for SMV'erne, der ofte ikke råder 
over tilstrækkelige økonomiske ressourcer og personale til at opfylde kravene. Selv frivillige 
initiativer som ordningen for miljøstyring og miljørevision (EMAS) kan i praksis blive til en 
tvungen ordning som følge af pres fra markedet. Kommissionen er opmærksom på denne 
risiko, og har derfor, hvor det har været nødvendigt, udviklet skræddersyede foranstaltninger 
for at hjælpe SMV'eme med gennemførelsen af fællesskabslovgivningen. 
7.8.1. Ordningen for miljøstyring og miljørevision (EMAS) 
For at tage hensyn til SMV'erne er det i EMAS-forordningen145 anført, at 
medlemsstaterne og Kommissionen lægger særlig vægt på SMV'ernes deltagelse (artikel 
13). 
I marts 1996 offentliggjorde Kommissionen et udbud146 vedrørende identificering og 
udvikling af effektive metoder til ydelse af teknisk støtte til SMV'er i forbindelse med 
deltagelse i EMAS. Fem projekter blev påbegyndt i januar 1997. 
For så vidt angår de 38 EU-finansierede projekter, der omfatter 358 virksomheder, og som 
blev gennemført efter en tidligere indkaldelse afbud i 1993, har man analyseret SMV'ernes 
deltagelse. Analysen viste, at selv om størrelsen af virksomhederne varierede fra 7-8 ansatte 
til mere end 350, er gennemsnitsstørrelsen helt klart små og mellemstore virksomheder: 
over 65% af virksomhederne har mindre end 150 ansatte (35% mindre end 50 og 32% mellem 
144 Rådets afgørelse 95/564/EF af 22. december 1995 om et uddannelsesprogram for branchefolk inden for den 
europæiske ausiovisuelle programindustri (Media II - Uddannelse). EFT L 321 af 30.12.1995, s. 33 
145 Forordning (EØF) nr. 1836/93, EFT L 168 af 10.7.1993, s. 1 
146 EFT C 75 af 15.3.1996, s. 27 
100 
50 og 150). De fleste af de 57 virksomheder med mere end 250 ansatte overskred kun denne 
grænse ganske lidt, mens der var nogle få virksomheder med ca. 300 ansatte. Det er blevet 
konstateret, at størrelsen er en nøglefaktor, når man skal vurdere vanskeligheder og 
ulemper ved gennemførelsen af EMAS, idet de små virksomheder normalt ikke har 
tilstrækkelige menneskelige, tekniske og økonomiske ressourcer. 
Opdeling af de virksomheder, der deltager i EMAS-ordningen, efter antal ansatte 
Størrelse Antal virksomheder 
< 50 ansatte 123 
50-150 115 
150-250 63 
>250 J 57 
7.8.2. Pilotaktionen Euromanagement-Miljø 
I 1995 iværksatte Kommissionen pilotaktionen EUROMANAGEMENT-Miljø med det 
formål at hjælpe SMV'er, der ønskede at deltage i EMAS, fællesskabsordningen for 
miljøstyring og miljørevision. Aktionen går ud på: 
- at udarbejde en metode, der skal kunne anvendes på europæisk plan, til at hjælpe 
SMV'erne - navnlig de små - i industrisektoren, som ønsker at indføre systemer til 
miljøstyring og miljørevision og lade sig registrere i EMAS-systemet; 
- at anvende denne metode på en pilotgruppe af over 500 SMV'er - hvoraf en lille del skal 
følges lige til registreringen i EMAS-systemet - samt at identificere og analysere 
SMV'ernes problemer, muligheder og tilpasningsbehov i forbindelse med EMAS-
systemet; 
- at forelægge Kommissionen en rapport om de strukturelle foranstaltninger og andre 
foranstaltninger på regionalt, nationalt og europæisk plan, der vil være nødvendige for at 
gøre det lettere for SMV'erne at deltage i EMAS-systemet, herunder en evaluering af 
behovet for revidering af forordningen. 
Den europæiske koordinator147, som har udviklet metoden er ansvarlig for aktionens 
tilrettelæggelse, for kontrollen med konsulenternes arbejde og for udarbejdelse af en generel 
oversigt over aktionen. På grundlag af 1323 interessetilkendegivelser og 323 gyldige bud blev 
der udvalgt et net med 51 konsulenter148.1 en første fase har hver konsulent udvalgt mindst 10 
SMV'er, hvis det var muligt fra samme industrisektor, afholdt et seminar for lederne af 
SMV'er, foretaget en miljøanalyse, udarbejdet et individuelt miljøstyringssystem sammen 
med SMV'erne samt analyseret SMV'ernes tilpasningsbehov og -vanskeligheder i forbindelse 
med EMAS-forordningen. I anden etape vil hver konsulent bistå mindst en af SMV'erne med 
indførelse af et miljøstyringssystem og registrering i EMAS-systemet. 
De nationale koordinatorer, der er udnævnt efter forslag fra medlemsstaterne, opfylder 
funktionen som nationale knudepunkter, og skal navnlig bistå konsulenterne ved udarbejdelse 
af lister over nationale miljøbestemmelser med relevans for de deltagende SMV'er, forelægge 
rapporter og arrangere opfølgningsmøder med konsulenterne og SMV'erne i deres land. 
På det indledende seminar i Bruxelles den 3. og 4. oktober 1996, som Kommissionen var vært 
for, præsenterede den europæiske koordinator konsulenterne og de nationale koordinatorer for 
den metode, der skal anvendes under aktionen. Pilotaktionen, der gennemføres af 
147 
148 Udvalgt på grundlag af udbud nr. 95/C 231/10, EFT C 231 af 5. 9. 95, s. 13 
Indkaldelse af forslag nr. 96/C 49/10, EFT C 49 af 20. 2. 96, s. 21 
101 
tjenestegrenene for erhvervspolitik i samarbejde med tjenestegrenene for industripolitik 
og miljøpolitik og i samarbejde med medlemsstaterne, er blevet positivt modtaget, og på 
nationalt plan er der allerede fremsat anmodning om, at denne metode anvendes igen. 
Resultaterne af pilotaktionen forventes at foreligge i slutningen af 1997. 
7.8.3. Vejledning i Øko-management 
I perioden 1995-96 udviklende nogle af EIC-medlemmerne af den særlige miljøgruppe med 
støtte fra Kommissionen en vejledning i Øko-management for SMV'er. Der er tale om et 
interaktivt værktøj bestående af software og en vejledning, udarbejdet med henblik på at 
hjælpe virksomheder, især SMV'er, med de første skridt i retning af registrering i EMAS-
systemet. Vejledningen kan også være nyttig ved indførelse af miljøstyringssystemer i 
virksomheder. Vejledningen, der foreligger på alle EU-sprog, dækker industrisektorer som 
maskinindustrien, beklædning, plastemballage, tekstilbehandling og trykkeri, og vil i 1997 
blive udvidet til at omfatte træindustrien og fødevareindustrien. 
7.8.4. UEE 
Siden 1992 har SMV'erne kunnet modtage støtte under det finansielle instrument for miljøet 
LIFE149. I perioden 1993-95 (første fase af LIFE) blev der ydet støtte til 394 
demonstrationsprojekter i medlemsstaterne i form af samfinansiering, og EU's samlede bidrag 
var på 145,9 mio. ECU. In 1996 og 1997 blev der ydet støtte til 215 projekter. 
Ud af disse projekter skønnes det, at mere end 250 vedrører SMV'er, og disse projekter 
modtog ca. 40% af midlerne under LIFE-instrumentet. De involverede sektorer er først og 
fremmest: renere teknologi (overfladebehandling; keramik; garvning; papir; levnedsmidler: 
tekstiler); affaldsbehandling, især genbrug; retablering af forurenede grunde; luft- og 
vandsektoren samt byprojekter, især trafikstyring og byplanlægning. 
Det er vanskeligt, at bedømme indvirkningen på beskæftigelsen, fordi 
demonstrationsprojekter generelt involverer midlertidige eller allerede eksisterende job. Hver 
projekt berører imidlertid 4 til 6 job, hvilket svarer til ca. 1000-1500 job i SMV'er med 
støtte fra LIFE. 
7.9. Energi og transport 
ENERGI 
Kommissionen indledte en bred debat om energipolitikken, som mundede ud i hvidbogen om 
"Energipolitik i Den Europæiske Union"150. I hvidbogen understreges energisektorens 
centrale rolle med hensyn til forbedring af industriens konkurrenceevne, 
forsyningssikkerheden, den økonomiske og sociale udvikling på et bæredygtigt grundlag og 
borgernes livskvalitet. Kommissionen forelagde derefter et vejledende aktionsprogram for 
en periode på 5 år, opbygget omkring strategiske mål, der er fastsat i fællesskab, og som 
Fællesskabets og medlemsstaternes politikker skal konvergere imod. Den mest direkte 
virkning af energipolitikken for SMV'erne vil være de forbedrede 
konkurrencebetingelser. Udbud af energi til konkurrencedygtige priser og på gunstige 
betingelser er faktisk af afgørende betydning for en styrkelse af SMV'ernes 
konkurrenceevne. 
Desuden består den industri, der beskæftiger sig med vedvarende energi, i overvejende grad af 
SMV'er. De aktiviteter, der vil blive iværksat med udgangspunkt i grønbogen om 
149 Oprettet ved forordning (EØF) nr. 1973/92 af 21.5.92, EFT L 206 af 22.7.1992, s. 1 ; ændret ved forordning (EF) 
nr. 1404/96 of 15.7.1996, EFT L 181 af 20.07.1996, s. 1 
150 KOM(95) 682 af 13.12.1995 
102 
fællesskabsstrategi "Fremtidens energi: Vedvarende energi"151 vil derfor have en positiv 
virkning for SMV'er, der beskæftiger sig med vedvarende energi. En hurtigere indførelse og 
styrkelse af anvendelse af vedvarende energi og teknologi i forbindelse hermed er også et 
vigtigt element i Fællesskabet generelle strategi til støtte for SMV'er. 
Der er blevet udviklet to programmer: SAVE II, der skal fremme en rationel anvendelse af 
energi, og ALTENER, der skal fremme anvendelsen af vedvarende energikilder. 
SA VE II: rationel anvendelse af energi 
SAVE II152 (45 mio. ECU for 1997-2000) er et ikke-teknologisk EU-program til fremme af 
rationel energianvendelse. SAVE har til formål at skabe et miljø, der vil fremme 
investeringerne i effektiv energiudnyttelse, og som vil betyde, at det erkendes, at 
energieffektivitet er en markedsmulighed. Programmet henvender sig ikke specielt til 
SMV'er, men flere af disse nyder godt af det. Under SAVE II ydes der støtte til følgende 
foranstaltninger: undersøgelser, pilotaktioner inden for bestemte sektorer, 
informationsspredning, evaluering og overvågning af fremskridt med hensyn til effektiv 
anvendelse af energi i Fællesskabet samt energistyring på regionalt niveau og byniveau. 
SMV'erne er nævnt specielt i prioriteringen for 1997 i forbindelse med 
uddannelsesaktiviteterne: "fremme effektiv energianvendelse i SMV'er gennem 
uddannelsesordninger". 
ALTENER: fremme af anvendelsen af vedvarende energikilder 
I ALTENER-programmet (40 mio. ECU for 1993-1997) fokuseres der på fremme af 
anvendelsen af vedvarende energikilder. Kommissionen er i gang med at forberede 
ALTENER li-programmet, der dækker perioden fra 1998 til 2002. . 
Under ALTENER-programmet gives der støtte til pilotaktioner foreslået af medlemsstaterne. 
Det er desuden målet med ALTENER-programmet at øge anvendelsen af vedvarende 
energikilder i Fællesskabet og øge handelen med produkter, udstyr og tjenester inden for 
vedvarende energi, hvilket vil bidrage til en reduktion af udslippet af CO2. 
Programmet er ikke specielt målrettet mod SMV'er, selv om flere SMV'er nyder godt af det. I 
det foreslåede ALTENER li-program vil støtten til SMV'er blive beregnet separat, hvilket 
ikke er tilfældet i det igangværende program. 
TRANSPORT 
Med det Transeuropæiske transportnet søger man at skabe indbyrdes forbindelse og 
interoperabilitet mellem de forskellige nationale transportnets infrastrukturer. I Rådets 
forordning nr. 2236/95 om transeuropæiske net153 (både transport- og energinet) er budgettet 
for perioden 1995-1999 på 2,345 mia. ECU, og herafer de 1,8 mia. ECU til transportområdet. 
Selv om de transeuropæiske net ikke indeholder særlige støtteforanstaltninger for SMV'er vil 
de påvirke økonomien positivt, og derved få en indirekte betydning for SMV'erne, især 
SMV'er i fjernereliggende områder, vil fa fordel af bedre forbindelsesmuligheder til de 
centrale europæiske markeder. 
Kommissionen står for at skulle iværksætte en undersøgelse af, hvilke finansielle problemer 
SMV'eme støder på, når de deltager som underleverandører i forbindelse med 
151 KOM(96) 576 af 20.11.1996 
152 Rådets beslutning 96/737/EC af 16.12.1996, EFT L 335 af 24.12.1996, s. 50 
153 Vedtaget af Rådet den 18.9.1995, EFT L 228 af 23.9.1995, s. 1 
103 
implementeringen af de transeuropæiske net. Den vil undersøge hvorledes sådanne problemer 
kan løses, bl.a. gennem europæiske finansgarantier. 
7.10 Pen audiovisuelle sektor 
7.10.1 Programmet MEDIA II - Udvikling og distribution af europæiske audiovisuelle 
produktioner (1996-2000) 
I Rådets afgørelse om iværksættelse af programmet Media II - Udvikling og Distribution154 
blev der fastsat et strukturelt mål om udviklingen af en selvstændig sektor for produktion 
og distribution, især bestående af SMV'er, og dette er et af programmets væsentligste mål. 
SMV'erne udgør over 85% af de virksomheder, der støttes under programmet, og har et 
samlet budget på 265 mio. ECU for perioden 1996-2000. 
Inden for sektoren udvikling (præproduktion), med en budgetramme på 65 mio. ECU, er 
det formålet med programmet at forbedre betingelserne for udvikling af projekter inden for 
fiktion, dokumentarproduktioner, animation og ny teknologi, samt at bidrage til udviklingen 
af virksomheder selv gennem lån til konsolidering og strukturering. Udviklingslån til 
SMV'er beløb sig således i 1996 til 3 mio. ECU, dvs. mere end en tredjedel af 
budgetmidlerne. 1996 var det første år med programmet Media li-Udvikling, og 220 
SMV'er modtog støtte. 
Inden for området distribution/udsendelse af audiovisuelle programmer søger man at 
styrke sektoren ved at fremme grænseoverskridende distribution og netværkssamarbejde 
mellem operatørerne, støtte flersprogede værker og stimulere den uafhængige produktion. 
7.10.2 Handlingsplan for indførelse af avancerede tv-tjenester i Europa (16:9-
handlingspldnen) 
Overgangen fra det traditionelle skærmformat (biografformat fra 1930'erne), hvor forholdet 
var 4:3, til det morderne store 16:9-skærmformat udgør sammen med indførelse af digital­
ly, som komplementerer dette format, en overgang, som vil komme til at markere fremtidens 
radio- og tv-sektor. 16:9-handlingsplanen155 opererer med en fællesskabsfinansiering på 228 
mio. ECU for perioden 1993-97, der skal bidrage til at sætte gang i første fase af denne 
grundlæggende overgang. 
Handlingsplanens funktion er at tilbyde tv-selskaber og programproducenter et økonomisk 
bidrag, der skal dække ekstraomkostninger til udsendelse og produktion i 16:9-formatet, 
således at tv-modtagere med stor skærm kan markedsføres, og for at sikre et tilstrækkeligt 
udbud af europæiske audiovisuelle produktioner. De to store kategorier, der nyder godt af 
aktionsplanen, er de uafhængige producenter og tv-selskaberne. I gennemsnit er 45% af 
midlerne blevet tildelt uafhængige producenter, hvoraf de fleste er SMV'er, hvilket i 
øvrigt er et udtyrk for mangfoldigheden i den audiovisuelle sektor i Europa. I gennemsnit har 
220 uafhængige producenter om året modtaget støtte under aktionsplanen. 
^4 Rådets afgørelse 95/563/EF af 10. juni 1995 om iværksættelse af et program til fremme af udvikling og distribution 
af europæiske audiovisuelle produktioner (MEDIA II - Udvikling og Distribution) (1996-2000), EFT L 321 af 
30.12.95, s. 25 
155 Rådets afgørelse 93/424/EØF af 22. juli 1993 om en handlingsplan for indførelse af avancerede tv-tjenester i Europa, 
EFTL196af5.8.93,s.48 
104 
8. FREMME AF IVÆRKSÆTTERAND OG STØTTE TIL SÆRLIGE MÅLGRUPPER 
For at fremme hjælpen til håndværksvirksomheder og små virksomheder blev der den 15. 
april 1997 offentliggjort en indkaldelse af forslag156, som bl.a. omfatter foranstaltninger til 
fordel for kvindelige iværksættere, medhjælpende ægtefæller, unge iværksættere og 
virksomheder oprettet af dårligt stillede grupper. Denne indkaldelse omfatter 7 mål: 
tværnationalt samarbejde, små virksomheders og håndværksvirksomheders fælles deltagelse i 
messer og udstillinger i EØS-landene, fremme af europæisk virksomhedskultur og 
iværksætterånd, finansiering og kreditmuligheder for små virksomheder og 
håndværksvirksomheder, erhvervsuddannelse af håndværkere og iværksættere af små 
virksomheder, adgang til information og tjenesteydelser gennem udbygning af edb samt 
uddannelse af eurorådgivere fra ledsageorganisationer. Kommissionen har modtaget 402 
forslag, som nu er under behandling. 
8.1. Håndværk, små virksomheder og mikrovirksomheder 
I forbindelse med en omstrukturering af tjenestegrene besluttede Kommissionen den 10. april 
1996 at oprette kontoret "Håndværk og små virksomheder" inden for det 
generaldirektorat, der beskæftiger sig med erhvervspolitik, og kontorets kompetenceområder 
er: håndværk, små virksomheder, kvinder, særlige målgrupper og lokaludvikling. 
På grundlag af meddelelsen "Håndværksfagene og de små virksomheder, faktorer for vækst 
og beskæftigelse i Europa"157, og rapporten til det Europæiske Råds møde i Madrid er der 
blevet iværksat en række specifikke aktioner, der er direkte inspireret af de 10 særligt 
prioriterede aktioner. Disse prioriterede aktioner, opstillet af Kommissionen, havde især til 
formål at styrke integrationen af håndværksvirksomheder og små virksomheder i det indre 
marked, at udvikle det tværnationale samarbejde, at yde særlig hjælp på områderne 
standardisering, certificering, miljøstyring og kvalitetsstyring, at give bedre adgang til 
erhvervsuddannelse og uddannelse inden for ledelsesteknik, bl.a. for medhjælpende 
ægtefæller, at sikre en bedre adgang til finansieringskilder og at støtte et initiativ fra de 
europæiske håndværkssammenslutninger om at gøre denne sektor mere synlig. 
I overensstemmelse hermed er følgende aktioner blevet iværksat: 
a) Forberedelse af den tredje europæiske konference om håndværksfagene og de små 
virksomheder 
Den tredje europæisk konference om håndværksfagene og de små virksomheder, der finder 
sted den 20. og 21. november 1997 i Milano har til formål at gøre status over de opnåede 
fremskridt og fastlægge retningslinjer og prioriteter for arbejdet inden for denne sektor. 11 
forbedrende konferencer er blevet afholdt i 1996 og 1997. Disse forberedende konferencer har 
hver drejet sig om et særligt område inden for sektoren (finansiering, uddannelse, 
beskæftigelse, kunsthåndværk, lokaludvikling, ny teknologi osv.), og alle de relevante 
tjenestegrene i Kommissionen har været inddraget. 
b) Tværnationalt samarbejde 
Den 18.8.1996 blev der offentliggjort en indkaldelse af forslag, udarbejdet i samråd med alle 
de berørte tjenestegrene, vedrørende forslag til styrkelse af det tværnationale samarbejde 
mellem håndværksvirksomheder, støttet af håndværksorganisationerne for at lette arbejdet 
156 Støtte til håndværksvirksomheder og små virksomheder, indkaldelse af forslag 97/C 117/17, EFT C 117 af 15.4.1997, 
s. 43 
'57 KOM (95) 502 af 26.10.1995: "Håndværksfagene og de små virksomheder, faktorer for vækst og beskæftigelse i 
Europa. Resultaterne af den anden europæiske konference om håndværk og den lille virksomhed i Berlin den 26. og 
27. september 1994, opfølgning og henstillinger til medlemsstaterne". 
105 
med at skabe kontakt mellem virksomhederne. Udvælgelsen af de 58 forslag, der blev 
indsendt, blev afsluttet den 22. november 1996. 12 projekter, der implicerer 10 lande, er 
blevet udvalgt som prioriterede projekter, og vil modtage en samlet støtte på ca. 1 mio. ECU. 
c) Integrering af de små virksomheder og håndværksfagene i det indre marked 
Identificeringen af de hindringer, som håndværksvirksomheder og små virksomheder står over 
for i forbindelse med aktiviteter i grænseområderne, er blevet fortsat, og det samme gælder 
rådgivningen af virksomheder på dette område i overensstemmelse med Kommissionens 
prioriteter. 
Pilotprojekter til støtte for håndværksvirksomheder og små virksomheder, der arbejder i 
grænseområder og som ønsker at udvikle deres aktiviteter i nabolandende er blevet igangsat 
efter indkaldelse afbud158. 
Denne aktion gennemføres ved hjælp af: 
• støtte til igangsættelse via virksomhedsrådgivningskontorer i grænseområderne; 
• gennemførelse af undersøgelser til identificering af de hindringer, som virksomhederne 
støder på i nabolandende. 
Der gives økonomisk støtte til de ansvarlige for de 6 kontorer og til gennemførelsen af 11 
undersøgelser. I april 1997 vil der, af en uafhængig virksomhed udvalgt på grundlag af et 
udbud, blive foretaget en evaluering. Der vil blive taget stilling til en eventuel videreudvikling 
af initiativet på grundlag af evalueringsrapporten. 
d) Dialog med de repræsentative organisationer i sektoren 
Tjenestegrenene for erhvervspolitik har inddraget andre af Kommissionens tjenestegrene i 
møder med de vigtigste repræsentative organisationer for håndværksfagene og de små 
virksomheder på europæisk og nationalt plan. Disse møder er et uformelt forum for 
diskussioner og udveksling af synspunkter vedrørende medlemsstaternes og EU's politik til 
fordel for håndværksfagene og de små virksomheder. 
e) Aktioner på uddannelsesområdet 
Inden for rammerne af "Det Europæiske År for Livslang Uddannelse" er der ydet økonomisk 
støtte til et projekt til etablering og start af et europæisk net til udveksling af unge 
håndværkere mellem forskellige europæiske lande. 
f) Forbedring af kendskabet til håndværket og den lille virksomhed og deres synlighed 
på europæisk plan 
- Støtte til oprettelsen af "Académie Avignon" som afslutning på projektet om et europæisk 
akademi for håndværk og små virksomheder. Akademiet er et forum for oplysning, 
udveksling og rådslagning, hvor sektoren kan styrke sin identitet, rolle, særlige kendetegn og 
tilstedeværelse i EU's regioner 
- Medfinansiering af europæiske konkurrencer for unge håndværkere fra forskellige 
håndværksbrancher med henblik på at øge europæisk identitet (f.eks. Europacuppen for 
bagere). 
- Indstiftelse af en europæisk kunsthåndværkspris som et udtryk for den vigtigste 
fællesnævner i EU for håndværkene og de små virksomheder. 
158 EFTC 89 af 26.3.1994, s. 16 
106 
- Forbedring af kendskabet til sektorens økonomiske rolle ved iværksættelse af analyser rettet 
mod små virksomheder og håndværksvirksomheder. En analyse af tekstil- og byggesektoren i 
4 lande baseret på fælles kriterier har givet meget opmuntrende resultater. 
8.2. Kvindelige iværksættere og medhjælpende ægtefæller, virksomheder ledet af 
iværksættere fra dårligt stillede grupper 
Kvinder spiller en vigtig rolle i ledelsen og administrationen af SMV'er. Dels som 
iværksættere - 20 til 30% af de 18 millioner SMV'er i EU har kvinder som 
virksomhedsledere, og 25 til 30% af alle de nye virksomheder oprettes af kvinder. Dels som 
virksomhedslederes medhjælpende ægtefælle - i 60 til 80% af SMV'eme udfører 
virksomhedslederens ægtefælle administrativt og ledelsesmæssigt arbejde, og han/hun er, med 
eller uden officiel status, virksomhedslederens nærmeste medarbejder eller en de facto 
"medleder" af virksomheden. Det er almindeligt erkendt, at jo mere den medhjælpende 
ægtefælle er impliceret i virksomhedens drift, jo større er dens chance for at overleve. I nogle 
sektorer er ægtefællernes aktiviteter komplementære, f.eks. inden for fiskeriet og ligeledes i 
landbruget, hvor 10% af virksomhedslederne er kvinder. Medhjælpende hustruer i landbruget 
tager sig ofte af administrationen (især regnskaberne), og er direkte impliceret i udviklingen af 
bondegårdsturisme og lokale tjenester. 
Det fjerde rammeprogram for lige muligheder for mænd og kvinder (1996-2000)159 omfatter 
en prioritering af foranstaltninger til fordel for kvindelige iværksættere. I Kommissionens 
meddelelse af 21.6.1996 "Integrering af lige muligheder for kvinder og mænd i alle 
fællesskabspolitikker og -aktioner"160 indgår et afsnit om kvinder som iværksættere og som 
medarbejderne ægtefæller i SMV'er, i hvilket deres særlige vanskeligheder og vilkår nævnes, 
og hvor der præsenteres fællesskabsaktioner, der skal søge at løse disse vanskeligheder. 
Meddelelsen sigter mod at integrere "lige muligheder" i alle fællesskabsprogrammerne. 
I øvrigt indeholder den fjerde rapport fra Det Europæiske Observationscenter for SMV'er en 
tematisk undersøgelse om kvinder og SMV'er, hvor det fremhæves, at flere og flere 
virksomheder startes af kvinder. 
Siden den første europæiske konference om håndværk, der fandt sted i Avignon i October 
1990, har flere af Kommissionens aktioner været koncentreret om kvindelige 
virksomhedsledere og medhjælpende ægtefæller, især inden for områderne uddannelse, 
analyser og etablering af netværk. Efter disse første aktioner blev spørgsmålene vedrørende 
kvinder som iværksættere og medhjælpende ægtefæller gjort til et af hovedtemaerne på den 
anden europæiske konference om håndværk og små virksomheder i Berlin 1994. På grundlag 
af konklusionerne fra disse konferencer har Kommissionen fastlagt prioriterede aktioner til 
fordel for kvindelige virksomhedsledere og medhjælpende ægtefæller i små 
håndværksvirksomheder, som indgår i det tredje flerårige program til fordel for de små og 
mellemstore virksomheder og håndværksfagene. De prioriterede områder er: støtte til kvinders 
oprettelse af virksomheder, støtte til etablering og styrkelse af europæiske netværk samt støtte 
til uddannelse. 
Fremme af kvindernes deltagelse i regionaludviklingen 
Som opfølgning af de overvejelser, der er gjort vedrørende kvindelige iværksættere og 
nødvendigheden af at hjælpe kvinder, der skaber eller udvikler en virksomhed, forsøger man 
med RECITE II161 inden for rammerne af regionalpolitikkens tværregionale samarbejde at 
fremme etableringen af et net af ressourcecentre for at forbedre kvindernes jobmuligheder og 
159 Rådets beslutning 95/593/EC, EFT L 335 af 30.12.95 
160 KOM(96)67af21.02.1996 
161 EFT C 326 af 31.10.1996, s. 9 
107 
deres integrering i erhvervslivet. De tjenester, der tilbydes af disse centre skal være 
differentierede, fordi kvinder ikke udgør en homogen gruppe. De skal ligeledes gøre det 
muligt at identificere nye former for aktiviteter og job, navnlig på lokalt plan, som tager 
hensyn til både kvinderne og mændenes interesser og de potentielle muligheder for udvikling 
i området. 
Fremme af tværnationale aktioner til fremme af overførsel af knowhow og erfaring 
gennem initiativet "Beskæftigelse - NQW" 
Aktionsområdet NOW (lige muligheder for kvinder inden for beskæftigelse) under initiativet 
"Beskæftigelse og udvikling af de menneskelige ressourcer" (500 mio. ECU for perioden 
1995 - 1999) prioriterer kvinders etablering af SMV'er og kooperativer gennem: 
- støtte til udvikling og etablering af netværk samt samarbejde med hensyn til lokale 
beskæftigelsesinitiativer for at mobilisere kvindernes muligheder for at udnytte de lokale 
ressourcer som f.eks. turisme, kultur, miljø, serviceydelser og for at skabe beskæftigelse i 
landdistrikter; 
- støtte til kvinder til etablering af SMV'er og kooperativer og til rekruttering af personale; 
- støtte til etablering af finansielle instrumenter til støtte for kvinders oprettelse af 
virksomheder. 
Ud af de 750 projekter i den første fase (1995-1997) vedrører næsten 50% oprettelsen af 
støttetjenester, erhvervsuddannelse og kvinders udvikling af små virksomheder. 
Pilotprojekter for kvinder i landbrugsmiljøet 
Inden for rammerne af de pilotprojekter, der støttes af EUGFL, Udviklingssektionen, har 
Kommissionen f.eks. offentliggjort en indkaldelse af innovative forslag for at støtte 
kvindelige landbrugere og kvinder i landdistrikter162. Det er rettet mod at fremme og øge 
værdien af lokale landbrugsprodukter, omlægge landbrugsproduktionen til komplementære 
aktiviteter som f.eks. håndværk, turisme, tjenesteydelser og miljø. Der er blevet modtaget ca. 
400 projekter, som vil blive gennemgået i andet halvår af 1997. 
8.3. Virksomheder inden for handel og distribution 
For så vidt angår handel og distribution er betydningen af nærbutikker i landdistrikter, der er 
dårligt stillede med hensyn til beskæftigelse, blevet fremhævet på et seminar. Der er blevet 
gjort fælles overvejelser (inden for erhvervspolitik og regionalpolitik) vedrørende den bedste 
anvendelse at strukturfondene (især Den europæiske Fond for Regionaludvikling) til 
opretholdelse og udvikling af nærhandel i landområder. Der er gennemført en undersøgelse 
vedrørende situationen, de forskellige problemer, den forventede udvikling og de løsninger, 
der er gennemført for at forbedre nærhandelen i dårligt stillede landdistrikter. Som opfølgning 
af resultaterne af denne undersøgelse forventes der afholdt et europæisk seminar i 1997 i 
samarbejde med Regionsudvalget, ligesom det planlægges at gennemføre pilotprojekter inden 
for dette område. Man er også ved at undersøge mulighederne for lignende initiativer i 
byområder. Disse to områder er gjort til genstand for en bred høring efter vedtagelsen af 
grønbogen om handel163. 
8.4. Erhvervsdrivende foreninger 
Der er gennem direkte møder og konsultationer mellem tjenestegrenene i Kommissionen 
løbende blevet arbejdet med evalueringsmetoder og egentlig evaluering af de aktioner, som 
Kommissionen indtil nu har gennemført til fordel for andelsselskaber, gensidige selskaber, 
162 EFT c 284 af 27.9.1996, s. 21 
163 KOM(96) 530 af 20.11.1996. 
108 
almennyttige selskaber og fonde, samt med udarbejdelsen af meddelelsen om foreninger og 
fonde. Det er meningen, at dette samarbejde skal fortsætte også efter offentliggørelsen af 
Kommissionens meddelelse, således at der kan iværksættes fælles aktioner. 
Den tjenestegren, der beskæftiger sig med erhvervsdrivende foreninger, er repræsenteret i 
flere sektorer inden for fællesskabspolitikken. Den deltager navnlig i de rådgivende grupper 
for demokratiprogrammerne og LIEN-programmet under Phare og Tacis, der skal fremsætte 
henstillinger med hensyn til finansiering af projekter, idet formålet er at sikre, at der tages 
behørigt hensyn til projekter indsendt af andelsselskaber, gensidige selskaber, almennyttige 
selskaber og fonde. Lige fra begyndelsen har man også bidraget til det forskellige arbejde 
vedrørende lokale udviklings- og beskæftigelsesinitiativer. 
Det skal ligeledes bemærkes, at der på Europa-Parlamentets initiativ på fællesskabsbudgettet 
for 1997 er skabt en ny budgetpost under betegnelsen "Den Tredje Sektor og Beskæftigelse" 
med en bevilling på 10 mio. Denne budgetpost skal anvendes til undersøgelse og fremme af 
andelsselskabers, gensidige selskabers, almennyttige selskabers og fondes jobskabende 
potentiale samt mere generelt alle lokale udviklings- og beskæftigelsesinitiativer. 
Iværksættelsen af dette initiativ forudsætter et tæt samarbejde mellem de af Kommissionens 
tjenestegrene, der beskæftiger sig med henholdsvis erhvervsdrivende foreninger og 
beskæftigelse. 
Den fjerde rapport fra Det Europæiske Observationscenter for SMV'er indeholder en tematisk 
undersøgelse af sektoren af erhvervsdrivende foreninger, som fremhæver andelsselskabers, 
gensidige selskabers, almennyttige selskabers og fondes sociale rolle og økonomiske 
betydning. Disse tegner sig for ca. 5% af beskæftigelsen i den private sektor, og er aktive både 
i sektoren for markedsmæssige tjenester og sektoren for ikke-markedsmæssige tjenester. 
109 
KONKLUSIONER 
I denne rapport redegøres for virkningerne af EU's politikker og aktioner til fordel for 
SMV'erne, som er et resultat af koordineringen mellem EU's erhvervspolitik og EU's politik 
på andre områder. 
Siden vedtagelsen af den første rapport om koordinering i 1992 har Kommissionen udviklet 
både opbygningen og indholdet af rapporten, som nu giver et samlet helhedsbillede af EU's 
aktioner til fordel for SMV'erne, således at disse aktioners sammenhæng og synlighed 
forbedres. Rapporten viderefører og styrker den fremgangsmåde, der blev slået til lyd for i 
rapporten fra 1995, som konkretiserer målene i de integrerede programmer fra 1994 og 1996, 
der er opbygget som rammer for koordinering af aktionerne til fordel for SMV'erne. 
Der er gjort store fremskridt, hvilket er kommet til udtryk i form af en politisk prioritering af 
SMV'erne i EU, en større grad af hensyntagen til SMV'ernes særlige situation i politikken på 
de forskellige områder, der indvirker på deres miljø, samt indførelse af støtteforanstaltninger 
for SMV'erne i de fleste EU-programmer. SMV'ernes deltagelse i EU's programmer er som 
helhed steget, men kan stadig forbedres yderligere. 
1. En politisk prioritering i Den Europæiske Union og medlemsstaterne 
Erkendelsen af SMV'ernes jobskabende potentiale har betydet, at der i Det Europæiske Råd er 
sket en politisk prioritering af SMV'erne. På Det Europæiske Råds møde i Edinburgh i 1992 
besluttede man at oprette Den Europæiske Investeringsfond (EIF), som bl.a. har til opgave at 
stille sikkerhed for SMV'er. I juni 1992 anmodet Det Europæiske Råd på sit møde i 
København Den Europæiske Investeringsbank (EIB) om i samarbejde med Kommissionen at 
øge den midlertidige lånefacilitet fra Edinburgh gennem etablering af "SMV-faciliteten". På 
mødet i Cannes i juni 1995 opfordrede Det Europæiske Råd Kommissionen til at undersøge 
mulighederne for at øge effekten af de forskellige politikker til fordel for SMV'erne. Som 
reaktion herpå forelagde Kommissionen rapporten om SMV'ernes rolle som en dynamisk 
kilde for beskæftigelse, vækst og konkurrenceevne i EU for Det Europæiske Råds møde i 
Madrid i slutningen af 1995, og denne rapport blev positivt modtaget. På mødet i Amsterdam 
i juni 1997 anmodede Det Europæiske Råd Kommissionen om at undersøge initiativer til 
jobskabelse i SMV'er som forberedelse til Det Europæiske Råds ekstraordinære møde om 
beskæftigelsen i Luxembourg i november 1997, om at skabe en taskforce til forenkling med 
henblik på at forbedre lovgivningens kvalitet og reducere den byrde, der påhviler 
virksomhederne, især SMV'erne. Det anmodede ligeledes EIB om i samarbejde med EIF at 
undersøge mulighederne for at oprette en facilitet til finansiering af højteknologiprojekter i 
SMV'er. Kommissionen har desuden foreslået retningslinjer for medlemsstaternes 
beskæftigelsespolitik som ramme for det særlige topmøde i Luxembourg om beskæftigelsen 
(20. og 21. november). Disse retningslinjer dækker forskellige emner, bl.a. fremme af en ny 
iværksætterkultur i Europa. 
På G7-mødet i Denver i 1997 erkendte man ligeledes SMV'ernes økonomiske og sociale 
betydning og det hensigtsmæssige i at udveksle bedste praksis, og man gav udtryk for, at man 
ønskede at videreføre arbejdet med SMV'erne. 
Det er lidt efter lidt ved at vise sig en konvergens i de nationale politikker i form af 
medlemsstaterne samordnede aktioner inde for SMV-politikken, vedrørende benchmarking-
initiativerne og identificering af bedste praksis. 
2. En større hensyntagen til SMV'ernes særegenheder i EU's politik 
SMV-dimensionen far en horisontal karakter, der berører EU's politik på alle områder. Alle 
EU-politikker integrerer nu i forskelligt omfang SMV-dimensionen. De nævner SMV'erne 
som en virksomhedskategori, der skal lægges særlig vægt på, eller de indeholder særlige 
110 
bestemmelser til fordel for SMV'er, som f.eks. rammebestemmelserne for statsstøtte til 
SMV'er inden for rammerne af konkurrencepolitikken. 
Definitionen af SMV'er, der blev vedtaget i 1996, er en forudsætning for at kunne orientere 
politikkerne til fordel for SMV'erne. Den gør det muligt at foretage en bedre målretning af 
foranstaltningerne til fordel for SMV'erne og at kvantificere den støtte, der tildeles 
virksomhederne på grundlag af størrelse. Kommissionen vil gøre alt for at denne definition 
anvendes ved iværksættelse og evaluering af EU's programmer for derigennem bedre at kunne 
måle deres effekt. Da der nødvendigvis vil gå nogen tid før denne definition anvendes fuldt 
ud, vil resultaterne først vise sig på lidt længere sigt. 
For at forbedre SMV'ernes miljø og i større grad tage hensyn til deres behov i EU's politikker 
og forslagene til retsakter anvender Kommissionen konsekvensanalyser og udvikler 
samarbejdet på tværs af tjenestegrenene, hvilket udgør en betydelig arbejdsopgave inden for 
erhvervspolitikken. Etableringen af en regelmæssig dialog mellem Kommissionen og 
erhvervsorganisationerne bidrager også til en bedre integrering af SMV'ernes situation og et 
bedre kendskab til deres behov. For så vidt angår eksisterende lovgivning er der taget 
initiativer til at forenkle lovgivningen vedrørende det indre marked. Kommissionen vedtog i 
1997 en henstilling om forbedring og forenkling af forholdene for virksomheder i 
opstartsfasen. Efter opfordringen på Det Europæiske Råds møde i Amsterdam har 
Kommissionen oprettet en taskforce under betegnelsen "Taskforce for forenkling af 
erhvervsklimaet (BEST)", som skal forelægge en rapport for Det Europæiske Råds møde i 
Cardiff i 1998. Kommissionen undersøger resultaterne af de aktioner i medlemsstaterne, der 
er affødt af dens henstillinger vedrørende betalingsfrister og virksomhedsoverdragelser. For så 
vidt angår indførelsen af den fælles valuta undersøges de praktiske spørgsmål i forbindelse 
med overgangen til euro i forskellige arbejdsgrupper, hvoraf den ene udelukkende beskæftiger 
sig med SMV-området. Forbedring af fmansieringsmiljøet for SMV'er, der er et af de højt 
prioriterede spørgsmål i SMV-politikken, har været et centralt emne på 
rundbordskonferencerne for bankfolk, som vil blive viderefort, og det har også været gjort til 
genstand for en meddeleise om europæiske kapitalmarkeder for SMV'er. 
3. SMV'erne: prioritering i EU's programmer og større deltagelse 
I strukturfondene, som er et af EU's vigtigste finansielle instrumenter, udgør SMV'erne en 
målgruppe som følge af deres bidrag til den økonomiske og sociale 'udvikling. 
Foranstaltningerne til fordel for SMV'er i programmerne for perioden 1989-1993 tegnede sig 
tilsammen for 10% af den samlede bevillingsramme. Det vurderes, at samme procentsats vil 
gælde for programmerne i perioden 1994-1999, hvilket svarer til en fordobling i forhold til det 
forudgående periode, idet fondenes bevillingsramme er blevet fordoblet. Procentsatserne 
varierer afhængigt af fondenes mål. De er større for regionerne under mål 2 (16% af 
budgetmidlerne for perioden 1997-1999) end for regionerne under mål 1 (10% i gennemsnit). 
Retningslinjerne for programmerne for mål 2 i perioden 1997-1999 indeholder en prioritering 
af SMV'eme, og i alle programmer findes der en enslydende henvisning til henstillingen 
vedrørende definitionen af SMV'er. Kommissionen har foreslået, at den handlingsmargen, der 
er disponibel i de andre eksisterende programmer (mål 1, 3, 4 og 5b), indtil 1999 anvendes til 
fordel for SMV'erne. I programmerne for de nye medlemsstater, der er blevet vedtaget senere, 
er en stor del af midlerne afsat til fordel for SMV'er, nemlig 30 til 40%. Dette viser, at der er 
en vækst i bevillingerne til fordel for SMV'er. Programmerne i forbindelse med EU's SMV-
initiativ er blevet vedtaget og er ved at blive gennemført. Selv om bevillingerne til fordel for 
SMV'erne er blevet øget, ser det ud til at disse ikke i fuldt omfang udnytter de 
foranstaltninger, der gennemføres til deres fordel. Man konstaterer undertiden en 
underudnyttelse af bevillingerne, især med hensyn til tjenester til fordel vor virksomhederne i 
forhold til foranstaltningerne til fremme af investeringer. Kommissionen, der erkender, at det 
m 
er svært at måle strukturfondenes virkninger for SMV'erne, både kvantitativ og kvalitativt, 
har i 1997 iværksat en tematisk evaluering vedrørende SMV'erne, som vil blive forelagt i den 
næste rapport. 
Da der er ansvarsdeling mellem Kommissionen, medlemsstaterne og de regionale og lokale 
myndigheder, skal medlemsstaterne, der forestår gennemførelsen af strukturfondenes 
programmer, også være overbevist om nødvendigheden af at opprioritere støtten til SMV'erne 
og gøre det lettere for dem at deltage i programmerne. For så vidt angår evaluering, opfordrer 
Kommissionen hele tiden medlemsstaterne til at forbedre evalueringen af deres aktioner til 
fordel for SMV'erne, idet disse ofte er ufuldstændige med hensyn til forhåndsvurderinger og 
de efterfølgende evalueringer. 
For så vidt angår Den Europæiske Investeringsbank kan man fra 1993 til 1996 konstatere 
næsten en fordobling af de samlede globallån til fremme af virksomhedernes 
konkurrenceevne, og antallet af støttede SMV'er er blevet fordoblet fra 5.257 i 1993 til 11.034 
i 1996. Siden 1990 har i alt 42.000 SMV'er, hvoraf 80% har under 50 ansatte, modtaget lån 
fra EIB for et samlet beløb på 11 milliarder ECU. 4435 SMV'er har benyttet sig af SMV-
faciliteten, og dette har resulteret i oprettelsen af mere end 45.000 nye arbejdspladser. Siden 
oprettelsen har Den Europæiske Investeringsfond udviklet sine aktiviteter til fordel for 
SMV'erne, som nu tegner sig for 34% af den samlede aktivitet. Der er tale om 613 mio. ECU 
i form af sikkerhedsstillelse, hvoraf 397 mio. ECU vedrører pilotaktionen "vækst og miljø". 
Indsatsen med hensyn til koordinering af programmerne for forskning og teknologisk 
udvikling (FTU) har tydeligvis givet resultater. Indførelsen af særlige foranstaltninger for 
SMV'er (de specifikke teknologifremmende foranstaltninger til fordel for SMV'er - "TSME") 
har sammen med et øget indsats med hensyn til informering og bevidstgørelse medført en 
betydelig stigning i antallet af SMV'er i FTU-programmerne under det fjerde rammeprogram 
i forhold til de tidligere rammeprogrammer. I det fjerde rammeprograms to første år er antallet 
af deltagende SMV'er, nemlig 5439, næsten lige så højt som i de fire år med det tredje 
rammeprogram (6276), hvilket tyder på, at man kan nå op på en fordobling af antallet af 
deltagende SMV'er i det fjerde rammeprogram. I perioden fra 1994 til 1996 har næsten 2500 
SMV'er nydt godt af TSME, hvoraf de fleste aldrig tidligere havde deltaget i 
forskningsprogrammer. 40% af de forslag, der er indsendt til TSME resulterer i oplysnings-
og bistandsaktioner. Statistikkerne vedrørende SMV'erne deltagelse i TSME, opdelt efter 
størrelse, viser, at SMV'er med under 50 ansatte udgør 60%, dvs. flertallet af de deltagende 
SMV'er. I Kommissionens forslag til det femte rammeprogram for FTU indgår en bedre 
koordinering mellem alle aktører, herunder SMV'erne. Det omfatter et særligt tværgående 
program "Innovation og små og mellemstore virksomheders deltagelse" samt "one-stop-shop" 
for SMV'erne i Kommissionen for alle forskningsprogrammerne. Desuden har Kommissionen 
inden for rammerne af innovationsprogrammet i juli 1997 iværksat et pilotprojekt, I-TEC, for 
at fremme investeringer i startkapital i SMV'er, der er innovative på det teknologiske område. 
Et andet eksempel på effektiv koordinering vedrører stimuleringen af virksomhedernes 
internationalisering samt partnerskaberne. De metoder, der er udviklet inden for rammerne af 
erhvervspolitikken er blevet overført til programmerne til fordel for tredjelandene for så vidt 
angår SMV-foranstaltningerne, og dette er sket i alle parters interesse. Informationsnettet 
(Euro Info Centres) og forsknings- og partnerskabsnettene (BRE et BC NET) samt 
programmerne til at bringe virksomheder i kontakt med hinanden (EUROPARTENARIAT og 
INTERPRISE) indgår nu i programmerne til fordel for tredjelande i Middelhavsområdet 
(MEDA), Latinamerika (AL-INVEST) og, som en ny ting, Asien (ASIA-INVEST) samt 
landene i Central- og Østeuropa (PHARE og COOPME) og Samfundet af Uafhængige Stater 
(TACIS). Den fælles værditilvækst, der skabes gennem disse programmer, er anerkendt, og er 
ikke blot til gavn for virksomhederne i tredjelande men også for de europæiske virksomheder, 
112 
idet deres intemationalisering fremmes. Som eksempel kan nævnes partnerskabsaktionerne, 
hvor 4000 virksomheder fra tredjelande i Middelhavsområdet de seneste 4 år har kunnet 
etablere målrettede kontakter med europæiske virksomheder. Budgetterne for instrumenterne 
JOP og ECIP er blevet forhøjet for at efterkomme det stadig stigende antal anmodninger fra 
SMV'er. 69% af de godkendte JOP-sager vedrører SMV'er med under 100 ansatte. På 
grundlag af erfaringerne med disse programmer har Kommissionen vedtaget et nyt program 
med betegnelsen "Joint European Venture (JEV)" for at gøre det muligt for europæiske 
SMV'er at oprette fælles virksomheder i EU. 
For så vidt angår erhvervsuddannelse i SMV'er indeholder programmerne under ESF's mål 4 
og ADAPT-initiativet foranstaltninger til fordel for SMV'erne, og bevillingerne til disse 
udgør 50 eller 80% af programmets samlede bevillinger, afhængig af medlemsstaten. 
Midtvejsevalueringerne vil foreligge i slutningen af 1997. Det er derfor for tidligt at evaluere, 
om SMV'erne virkeligt har haft gavn af de omfattende bevillinger. I LEONARDO da VINCI-
programmet udgjorde SMV'erne inden for det aktionsområde, der vedrører virksomheder, 
16% af partnerne i pilotprojekterne og 26% i mobilitetsprojekterne. Til trods for den store 
indsats med hensyn til informering og den stadige opprioritering af SMV'er, 
mikrovirksomheder og håndværksvirksomheder i indkaldelserne af programforslag, er det 
Kommissionens vurdering, at en større mobilisering af SMV'ernes formidlernet vil kunne øge 
antallet af deltagende SMV'er, gøre det muligt at foretage en bedre målretning af 
erhvervsuddannelsesprogrammerne mod SMV'ernes særlige behov og lægge noget af 
indsatsen ud til formidlernettet. 
For en bedre koordinering mellem alle partnere 
Selv om Kommissionen har opnået nogle gode resultater, er den klar over vanskelighederne 
med at evaluere programmernes virkninger for SMV'erne. 
Generelt er de foreliggende data utilstrækkelige til nøjagtigt at måle SMV'ernes reelle 
deltagelse (som f.eks. antal støttemodtagende SMV'er fordelt efter størrelse) og 
programmernes effekt med hensyn til forbedring af SMV'ernes konkurrenceevne eller 
skabelse eller bevarelse af arbejdspladser. For så vidt angår strukturfondene f.eks. støtter 
Kommissionen sig først og fremmest på de data, den modtager fra medlemsstaterne, der 
forestår gennemførelsen og evalueringen. Statistikker udarbejdes gradvist på grundlag af den 
nye definition af SMV'er. Udviklingen i SMV'ernes deltagelse i programmerne er vanskelig 
at måle, når programmerne dækker perioder af forskellig varighed. Typen af støtte til 
SMV'erne varierer alt efter, om der er tale om direkte støtte (i form af tilskud eller lån) eller 
indirekte støtte (i form af infrastrukturer og tjenester inden for rådgivning, uddannelse eller 
finansiering). 
Kommissionen er også opmærksom på dens begrænsninger med hensyn til kompetence, idet 
SMV-politikken i al væsentlighed hører ind under medlemsstaternes kompetence. 
Kommissionens direkte indsats består først og fremmest i administration af programmer, 
stimulering af en større grad af samordning mellem medlemsstaterne med hensyn til SMV-
politikken og eksperimentering med fornyende foranstaltninger for SMV'er. 
Kommissionen ønsker at styrke koordineringen mellem tjenestegrenene for at give SMV'erne 
lettere adgang til programmerne, undgå en for stor spredning af indsatsen og rationalisere 
arbejdet til fordel for SMV'erne. Ved omstruktureringen af den tjenestegren, der beskæftiger 
sig med erhvervspolitik, er der blevet lagt vægt på koordineringen af aktiviteterne til fordel for 
SMV'eme. Der er således blevet oprettet en SMV-enhed på tværs af tjenestegrenene. For at 
øge SMV'ernes deltagelse i EU's programmer ønsker Kommissionen at få kendskab til 
forhold, der hindrer, at SMV'eme får det fulde udbytte af EU's programmer, og at undersøge 
mulighederne for at løse sådanne problemer. 
113 
Dialogen med erhvervsorganisationerne er afgørende for at få kendskab til situationen i 
marken og konsolidere de operationelle relæer, der er nødvendige for den politiske indsats. De 
organisationer, der repræsenterer SMV'eme, har en rolle at spille med hensyn til en bedre 
målretning af programmerne i forhold til virksomhedernes efterspørgsel og med hensyn til at 
lette SMV'ernes adgang til deltagelse i programmerne. I denne sammenhæng er udviklingen 
af den europæiske sociale dialog et vigtigt emne for så vidt angår SMV'ernes repræsentation. 
Kommissionen stimulerer ligeledes en bedre koordinering med medlemsstaterne og de 
organisationer, der repræsenterer SMV'eme, gennem samordnede aktioner med henblik på at 
fremme udveksling og overførsel af bedste praksis inden for SMV-politikken. Metodologien i 
de samordnede aktioner kan bidrage til at forbedre effekten og effektiviteten af det offentliges 
politik til støtte for SMV'er. 
Udnyttelsen af SMV'ernes potentiale med hensyn til jobskabelse, vækst og konkurrenceevne 
kan kun maksimeres gennem alle parters mobilisering og samlede indsats: EU-institutioneme, 
medlemsstaterne, de regionale og lokale myndigheder, erhvervsorganisationerne og 
SMV'eme selv. 
Koordineringen af parternes indsats skal styrkes med det formål at sprede eksempler på bedste 
praksis i hele EU og få sådan praksis indført ved at koncentrere midlerne på de således 
identificerede prioritetsområder. 
114 
ISSN 0254-1459 
KOM(97) 610 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 10 04 08 13 
Katalognummer : CB-C0-97-629-DA-C 
ISBN 92-78-27702-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
f/0