EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 23.11.2022 COM(2021) 804 final/2 2021/0424(COD) CORRIGENDUM



This document corrects document COM (2021) 804 final of 15.12.21



Concerns all language versions.



The text shall read as follows: Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om de indre markeder for vedvarende gas, naturgas og brint (omarbejdning) {SEC(2021) 431}

{SWD(2021) 455}

{SWD(2021) 456}

{SWD(2021) 457}

{SWD(2021) 458}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål 1.1 Indledning Den Europæiske Union har sat sig et ambitiøst mål om at blive det første klimaneutrale kontinent senest i 2050. For at opnå dette er medlemsstaterne og Europa-Parlamentet i den europæiske klimalov blevet enige om at reducere drivhusgasemissionerne med mindst 55 % senest i 2030. For at nå disse mål og samtidig bidrage til konkurrenceevne, vækst og beskæftigelse er der behov for en systemisk ændring i energisystemet: Vi er nødt til at reducere brugen af fossile brændsler — herunder fossil gas — og øge andelen af vedvarende energikilder. Vi er derfor nødt til på nuværende tidspunkt at udforme en ambitiøs omstilling af gassektoren til kulstoffattige og vedvarende gasser. Fossil gas udgør ca. 95 % af de gasformige brændsler, der i dag forbruges i EU. Gasformige brændsler tegner sig p.t. for omkring 22 % af EU's samlede energiforbrug, (herunder ca. 20 % af elproduktionen og 39 % af varmeproduktionen i EU). Ifølge de relevante scenarier, der anvendes i konsekvensanalysen af klimaplanen, vil gasformige brændslers andel af EU's samlede energiforbrug i 2050 udgøre ca. 20 %. Gasformige brændsler vil spille en vigtig rolle i energimikset frem til 2050, hvilket gør det påkrævet at dekarbonisere gassektoren i kraft af en fremsynet udformning af konkurrencedygtige dekarboniserede gasmarkeder. På trods af deres mindre betydelige bidrag til EU's nuværende energimiks vil biogas, biomethan, vedvarende og kulstoffattig brint samt syntetisk metan (under ét vedvarende og kulstoffattige gasser) udgøre ca. 2/3 af de gasformige brændsler i energimikset i 2050, samtidig med at fossil gas med CCS/U (CO2-opsamling, -lagring og -udnyttelse) udgør resten. Dette initiativ udgør ligeledes en del af Fit for 55-pakken. Det omfatter udformningen af gasmarkedet, herunder brint. Det vil fjerne eksisterende lovgivningsmæssige hindringer og skabe grundlaget for, at dette kan ske på en omkostningseffektiv måde. Dette er en vigtig del af overgangen til et integreret energisystem, der minimerer omkostningerne ved omstillingen til klimaneutralitet, navnlig for forbrugerne, og giver dem nye muligheder for at opnå besparelser på deres energiregninger og aktivt deltage på markedet. Brint forventes primært at blive anvendt inden for de områder, hvor elektrificering ikke er mulig, herunder nutidens energiintensive industri (f.eks. raffinaderier, kunstgødning og stålfremstilling) og visse sektorer inden for tung transport (søtransport, luftfart og tunge langturskøretøjer). Det er nødvendigt at udvikle en særlig brintinfrastruktur for at frigøre brints fulde potentiale for disse nærmere bestemte slutanvendelser. Formålet med at fremme vedvarende og kulstoffattige gasser er at dekarbonisere disse sektorer, øge elsystemets fleksibilitet takket være Power-to-X-teknologier, styrke forsyningssikkerheden ved at mindske afhængigheden af importeret naturgas og gøre det muligt at lagre (og producere) elektricitet. Derved kan forskellige økonomiske sektorer knyttes sammen — underbygget af andre former for lagring og fleksibilitet såsom batterier og prisfleksibelt elforbrug. Det vil ligeledes støtte egenproduktion og intelligent anvendelse af decentral energiforsyning og desuden bidrage til større forbrugerindflydelse. Forbrugerne har også brug for klare og lettilgængelige oplysninger, der kan bidrage til at ændre energiforbrugsmønstrene og skifte til vedvarende og kulstoffattige løsninger i lighed med, hvad de kan gøre på elmarkedet. Selv om der sigtes mod mest mulig vedvarende brint fra 2030 og derefter, kan andre former for kulstoffattige gasser, navnlig kulstoffattig brint, på kort og mellemlang sigt spille en rolle, primært med henblik på hurtigt at reducere emissionerne fra den eksisterende brintproduktion og støtte den sideløbende og fremtidige udbredelse af vedvarende brint. I overensstemmelse med EU's brintstrategi forventes produktionen af vedvarende brint i EU at nå 1 mio. ton senest i 2024 og op til 10 mio. ton senest i 2030. Det forventes, at vedvarende brint derefter vil blive anvendt i stor skala og erstatte kulstoffattig brint. En effektiv og bæredygtig udvikling af vedvarende og kulstoffattige gasser samt brintmarkedet kræver tilpasning af markedsrammerne. Dette skyldes, at vedvarende og kulstoffattige gasser på nuværende tidspunkt står over for lovgivningsmæssige hindringer for markedsadgang og netadgang, hvilket udgør en komparativ ulempe i forhold til naturgas. For at skabe et dekarboniseret gasmarked og bidrage til energiomstillingen er der desuden behov for betydeligt større andele af vedvarende energikilder i et integreret energisystem med forbrugernes aktive deltagelse på konkurrenceprægede markeder. Derved forventes forbrugerne at kunne drage fordel af overkommelige priser, gode servicestandarder og et effektivt udvalg af tilbud, der afspejler den teknologiske udvikling. Ibrugtagningen af forskellige typer af vedvarende og kulstoffattige gasser vil sandsynligvis ske sideløbende og forventes at udvikle sig i et uensartet tempo i hele EU: ·en brintbaseret infrastruktur vil gradvist supplere naturgasnettet ·en gasinfrastruktur, hvori fossil gas gradvist vil blive erstattet af andre metankilder. Desuden har episoder med stigende energipriser mindet os om, at det europæiske energisystems modstandsdygtighed får stadig større betydning, efterhånden som EU's energisystem integrerer større mængder decentraliseret vedvarende energi, og fossile brændsler gradvist udfases. Gassektorens ordninger for forsyningssikkerhed og risikoberedskab skal være egnede til at håndtere omstillingen til ren energi. I Kommissionens meddelelse om håndtering af stigende energipriser (en værktøjskasse for handling og støtte) fremhæves samspillet mellem forsyningssikkerhed, optimal udnyttelse af lagringskapacitet og energiprisernes volatilitet. 1.2 Formål med forslaget Formålet med dette initiativ er at lette udbredelsen af vedvarende og kulstoffattige gasser i energisystemet ved at muliggøre en omlægning fra naturgas og gøre det muligt for disse nye gasser at spille deres nødvendige rolle i opfyldelsen af målet om klimaneutralitet i EU i 2050. I den forbindelse behandles følgende områder: Lav grad af kundeengagement og -beskyttelse på detailmarkedet for grøn gas. For at nye gasser til fulde kan spille deres rolle i energiomstillingen, bør detailmarkedsreglerne give kunderne mulighed for at vælge vedvarende energi og kulstoffattige løsninger. Dette er ikke tilfældet i øjeblikket. Endvidere findes der ingen fælles EU-terminologi og ‑certificeringsordning for kulstoffattige brændsler og gasser. Desuden præges detailgasmarkederne af markedskoncentration og lave niveauer af ny adgang og innovation. Dette hindrer kunderne i at opnå en konkurrencemæssig fordel ved at vælge kulstoffattige løsninger. For at kunne vælge bæredygtige energiformer har kunderne behov for tilstrækkelige oplysninger om deres energiforbrug og energiens oprindelse samt effektive værktøjer for at kunne deltage på markedet. Medlemsstaterne bør endvidere træffe de fornødne foranstaltninger for at beskytte sårbare og energifattige kunder. Det dekarboniserede gasmarked bør ikke udvikles på en sådan måde, at de ikke kan drage fuld fordel heraf, og der bør tages hensyn til alle generationers behov, unge som gamle. Brintinfrastruktur og brintmarkeder. Den nuværende lovgivningsmæssige ramme for gasformige energibærere omhandler ikke ibrugtagningen af brint som en uafhængig energibærer via særskilte brintnet. Der findes ingen regler på EU-niveau om tarifbaserede investeringer i net eller om ejerskab og drift af særskilte brintnet. Desuden findes der ingen harmoniserede regler for (ren) brintkvalitet. Der findes derfor hindringer for udviklingen af en omkostningseffektiv, grænseoverskridende brintinfrastruktur og et konkurrencedygtigt brintmarked, hvilket er en forudsætning for udbredelsen af brintproduktion og -forbrug. Formålet med dette forslag er at afhjælpe disse mangler. Det indeholder et forslag til et terminologi- og certificeringssystem for kulstoffattig brint og kulstoffattige brændsler.

Vedvarende og kulstoffattige gasser i den eksisterende gasinfrastruktur og de eksisterende gasmarkeder og energiforsyningssikkerhed. For indeværende udgør vedvarende og kulstoffattige gasser en lille andel af EU's energimiks. For at udnytte deres potentiale er adgang til engrosmarkedet for gas, dvs. de virtuelle handelspunkter, en afgørende forudsætning. Afskaffes omkostningerne ved grænseoverskridende handel med disse gasser, og lettes tilkoblingen af produktionsfaciliteter, vil dette også forbedre forretningsgrundlaget. Forskelle i gaskvalitetsparametre og i mængden af brint, som iblandes naturgassystemet, kan påvirke udformningen af gasinfrastruktur, slutbrugerapplikationer og systeminteroperabilitet på tværs af landegrænser, hvilket indebærer en risiko for at fragmentere det indre marked. De nugældende regler for gaskvalitet er imidlertid uegnede til at håndtere den fremtidige udvikling. Med hensyn til LNG kunne en imødegåelse af de tilbageværende hindringer for adgang til LNG-terminaler bane vejen for at importere vedvarende og kulstoffattige gasser fra tredjelande og støtte dekarboniseringen af EU's gasmarked. Endelig kræver en opretholdelse og styrkelse af modstandsdygtigheden i omstillingen passende ordninger for forsyningssikkerhed. Netplanlægning. Som skitseret i Kommissionens strategi for integration af energisystemet er koordineret planlægning og drift af hele EU's energisystem på tværs af flere energibærere, infrastrukturer og forbrugssektorer en forudsætning for at nå 2050-klimamålene. De nugældende netplanlægningsordninger og -praksisser er mangelfulde, fordi der er uoverensstemmelser mellem den EU-dækkende tiårige netudviklingsplan (TYNDP) og de nationale netudviklingsplaner (NDP). En bedre kobling mellem TYNDP og NDP ville muliggøre en tværnational udveksling af oplysninger om udnyttelsen af transmissionssystemer. Forsyningssikkerhed og lagring. Som reaktion på de betydelige stigninger i energipriserne i hele EU i efteråret 2021 opfordrede Det Europæiske Råd Kommissionen til hurtigt at overveje mellem- og langsigtede foranstaltninger, der øger modstandsdygtigheden i EU's energisystem, herunder foranstaltninger, der øger forsyningssikkerheden. For at bidrage til en rettidig reaktion på denne krise og en eventuel ny krise på EU-plan omfatter dette forslag særskilte foranstaltninger med henblik på at forbedre samarbejdet og modstandsdygtigheden, navnlig for at sikre en mere effektiv og koordineret anvendelse af lagringsordninger og operationelle solidaritetsordninger. Foranstaltningerne tilsigter en rettidig styrkelse af EU's energisystems modstandsdygtighed over for fremtidige chok. De omfatter foranstaltninger i denne forordning og forordning (EU) 2017/1938 om gasforsyningssikkerhed. For at sikre en sammenhængende reaktion indgår foranstaltningerne vedrørende forsyningssikkerhed i dette lovgivningsforslag, og de fremsættes dermed ikke som et særskilt lovgivningsforslag. Som anført i meddelelsen om energipriser af 13. oktober 2021 med titlen "Håndtering af stigende energipriser: en værktøjskasse for handling og støtte" er koordineringen af forsyningssikkerheden på tværs af landegrænser en forudsætning for at sikre modstandsdygtighed over for fremtidige chok. Med de foreslåede foranstaltninger pålægges medlemsstaterne udtrykkeligt at lade lagre indgå i deres forsyningssikkerhedsrisikovurderinger, på regionalt plan, herunder risici ved at enheder fra tredjelande har kontrol over lagre. Medlemsstaterne bør overveje lagringsforanstaltninger via regionalt samarbejde i tilfælde af risici, som der ikke er taget højde for. I forslaget fastlægges grundforudsætningerne for ibrugtagning af frivillige fælles indkøb af strategiske gaslagre, der skal anvendes i nødsituationer. Der indføres også foranstaltninger for at forbedre gennemsigtigheden og adgangen til lagre, imødegå cybersikkerhedsrelaterede risici ved gas og fremme bilaterale solidaritetsordninger mellem medlemsstaterne i krisetilfælde. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til uden tøven at gå videre med solidaritetsordninger, så husholdningerne selv i en alvorlig krise får den gas, de har brug for. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Det foreslåede initiativ hænger tæt sammen med og supplerer de lovgivningsforslag, der er fremsat i forbindelse med Fit for 55-pakken til gennemførelse af den europæiske grønne pagt, herunder: Det reviderede direktiv om vedvarende energi (RED II), som er det vigtigste EU-instrument til fremme af energi fra vedvarende energikilder. Det har til formål at fremskynde udbredelsen af vedvarende energi, herunder vedvarende gasser, i energisystemet. Den foreslåede ændring øger målet for andelen af vedvarende energikilder i EU's energimiks til 40 % og fremmer med supplerende mål udbredelsen af vedvarende brændsler såsom vedvarende brint inden for industri og transport. I forbindelse med dette initiativ definerer RED II vedvarende brint som "vedvarende brændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse" og "biomassebrændsler", der indebærer en reduktion af drivhusgasemissionerne på 70 % sammenholdt med fossile brændsler, idet der fastsættes specifikke delmål for forbruget af vedvarende brint (50 % af det samlede brintforbrug til energi- og råstofformål i industrien senest i 2030 og 2,6 % af den energi, der leveres til transportsektoren). Direktivet om energieffektivitet (EED) og det tilhørende direktiv om bygningers energimæssige ydeevne (EPBD), herunder forslagene til ændring heraf, hænger sammen med nærværende initiativ, idet de påvirker niveauet af og strukturen i gasefterspørgslen. Energieffektivitetsforanstaltningerne kan afhjælpe energifattigdom og mindske forbrugernes sårbarhed. Da gasformige brændsler i øjeblikket dominerer den europæiske varme- og køleforsyning og kraftvarmeværkerne, udgør den effektive anvendelse heraf kernen i energieffektivitetsforanstaltningerne. Gasdirektivet og gasforordningen følger princippet om energieffektivitet først: Et åbent og konkurrencedygtigt EU-marked med priser, der afspejler energibærernes produktionsomkostninger og kulstofomkostninger samt eksterne omkostninger og fordele, vil på effektiv vis levere ren og sikker brint til de slutbrugere, som værdsætter det mest. TEN-E-forordningen, som Kommissionen foreslog i december 2020, har til formål bedre at støtte moderniseringen af Europas grænseoverskridende energiinfrastruktur med den europæiske grønne pagt for øje. Herved indføres brintinfrastruktur som en ny infrastrukturkategori med henblik på udviklingen af det europæiske net. Nærværende initiativ supplerer den foreslåede TEN-E-forordning, da det fokuserer på at tilpasse de nationale planer til kravene i den EU-dækkende tiårige netudviklingsplan. Som bebudet i EU-strategien for reduktion af metanemissioner vil Kommissionen foreslå lovgivning til reduktion af metanemissioner i energisektoren. Initiativet har til formål at forbedre oplysningsniveauet om alle energirelaterede metanemissioner. Dette initiativ er et supplement, da det har til formål at fremme udbredelsen af vedvarende og kulstoffattige gasser, hvilket åbner mulighed for en omlægning fra naturgas. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Emissionshandelssystemet (ETS) gør det dyrere at anvende fossile brændsler i forhold til vedvarende og kulstoffattige gasser, og derved fremmes efterspørgslen efter sådanne gasser og investeringer i relateret produktionsteknologi. Kommissionen har foreslået en udbygning, herunder en intensivering inden for og udvidelse til sektorerne luftfart-, sø- og vejtransport samt bygninger. I denne ordning medregnes alle brintproduktionsfaciliteter samt elektrolysatorer med en produktionskapacitet på mere end 25 ton/dag. Innovationsfonden, som blev oprettet ved direktivet om EU's emissionshandelssystem (EU ETS) for perioden 2021-2030, er et af de finansieringsinstrumenter, der støtter omstillingen til et klimaneutralt Europa senest i 2050. Innovationsfonden, som blev oprettet ved EU ETS-direktivet for perioden 2021-2030, er et af de finansieringsinstrumenter, der støtter omstillingen til et klimaneutralt Europa senest i 2050. Med revisionen af energibeskatningsdirektivet tilstræbes det at tilpasse beskatningen af energiprodukter til EU's energi- og klimapolitikker, hvilket omfatter fremme af renere teknologier og afskaffelse af forældede undtagelser og reducerede satser, der i øjeblikket tilskynder til anvendelse af fossile brændsler. Ifølge det reviderede direktiv grupperes og rangordnes produkter, der er omfattet af direktivet, efter deres miljøpræstationer. Derved fastsættes der i revisionen en mindste præferenceafgiftssats på 0,15 EUR/GJ (sammenholdt med 10,75 EUR/GJ for fossile brændstoffer) for vedvarende og kulstoffattige brintbrændstoffer, der anvendes som motorbrændstof. For vedvarende og kulstoffattige brintbrændsler, der anvendes som brændsel til opvarmning, fastsættes der en mindste præferenceafgiftssats på 0,15 EUR/GJ (sammenholdt med 0,6 EUR/GJ for naturgas). Den reviderede forordning om infrastruktur for alternative brændstoffer (AFIR), som ifølge Kommissionens forslag af juli 2021 vil ophæve direktiv 2014/94/EU om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer (AFID), har til formål at imødegå de stigende emissionsmængder inden for vejtransport for at støtte omstillingen til en bilpark af køretøjer med næsten ingen emissioner senest i 2050. Ved forordningen pålægges medlemsstaterne at udvide deres net af opladnings- og optankningsinfrastruktur i overensstemmelse med salget af nulemissionsbiler og installere ladestandere og tankstandere med regelmæssige mellemrum på hovedfærdselsårer. I forbindelse med revisionen af forordningen om infrastruktur for alternative brændstoffer vil der blive indført et krav om én tankstander (min. 2 t/dag, 700 bar) for hver 150 km langs TEN-T-hovednettet og i hvert byknudepunkt senest i 2030. Dette vil resultere i ca. 700 brinttankstationer langs transportknudepunkter og 88 brinttankstationer i byknudepunkter. Ændringen af forordningen om fastsættelse af CO2-emissionsstandarder for personbiler og varevogne har til formål at sikre en klar vej frem mod nulemissionstransport fra 2025. I forordningen defineres bl.a. nulemissionskøretøjer som batteridrevne køretøjer, brændselscellekøretøjer og andre brintdrevne køretøjer, og der fastsættes et mål om, at de nye køretøjsflåders gennemsnitlige emissioner skal være nul senest i 2030. FuelEU Maritime-forslaget har til formål at øge andelen af bæredygtige alternative lav- og nulemissionsbrændstoffer i den internationale søtransports brændstofmiks, herunder: flydende biobrændstoffer, e-væsker, dekarboniseret gas (herunder flydende biogas og e-gas), dekarboniseret brint og dekarboniserede brintbaserede brændstoffer (herunder metan og ammoniak). Fokus på brændstoffer og elteknologi forventes at skabe grundlaget for betydelige og hurtige emissionsreduktioner ved fuldt ud at udnytte de eksisterende teknologier og infrastrukturer sideløbende med incitamenter fra andre foranstaltninger, der gøres til genstand for forslag fremover. Det vil også lette fastlæggelsen af dekarboniseringsveje for den samlede maritime klynge. ReFuel EU Aviation-forslaget, som sigter mod at fremme bæredygtige flybrændstoffers potentiale med hensyn til at mindske luftfartens drivhusgasfodaftryk, er endnu i vid udstrækning uudnyttet. For at luftfartssektoren kan reducere sine emissioner betydeligt, vil den være nødt til at mindske sin nuværende afhængighed af fossile jetbrændstoffer og i stigende grad benytte bæredygtige flybrændstoffer i de kommende år. Ved forslaget fastsættes en minimumsandel på 0,7 % af "syntetiske flybrændstoffer" i de flybrændstoffer, der leveres til luftfartøjsoperatører, hvor der ved "syntetiske flybrændstoffer" forstås vedvarende brændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse, jf. definitionen i direktivet om vedvarende energi. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Målene for dette initiativ kan ikke nås på nationalt plan. De planlagte foranstaltninger i dette initiativ har til formål at fremme de fire mål, der er fastsat i artikel 194 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), samtidig med at de bidrager til at dekarbonisere EU's økonomi. De planlagte foranstaltninger skal vedtages på grundlag af artikel 194, stk. 2, i TEUF sammen med artikel 114, stk. 1, i TEUF. På energiområdet har EU delt kompetence i henhold til artikel 4, stk. 2, litra i), i TEUF.

Dette initiativ bygger desuden på en omfattende lovgivning, der er vedtaget eller opdateret igennem de seneste to årtier. Med det formål at skabe et indre marked i energisektoren har EU i årene fra 1996 til 2019 vedtaget fire successive lovgivningspakker med det overordnede mål at få integreret markederne og liberaliseret de nationale elektricitets- og gasmarkeder. Disse bestemmelser dækker en bred vifte af aspekter, lige fra markedsadgang til gennemsigtighed, forbrugerrettigheder, forøgelse af gasmarkedernes likviditet og de regulerende myndigheders uafhængighed. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Der findes i øjeblikket ingen regler på EU-niveau om regulering af særskilte brintnet eller ‑markeder, kulstoffattig brint og kulstoffattige brændsler. I lyset af den nuværende indsats på EU-niveau og nationalt niveau for at fremme anvendelsen af vedvarende brint som erstatning for fossile brændsler vil medlemsstaterne blive tilskyndet til at vedtage regler for transport af brint via specifik infrastruktur på nationalt plan. Dette skaber risiko for fragmenterede lovgivningsmæssige rammer i hele EU, hvilket kan hæmme integrationen af nationale brintnet og -markeder og dermed hindre eller afskrække handel med brint på tværs af landegrænser. En harmonisering af reglerne for brintinfrastruktur på et senere tidspunkt (dvs. efter at den nationale lovgivning er på plads) vil påføre medlemsstaterne øgede administrative byrder og højere reguleringsomkostninger, og der skabes uvished for virksomhederne, navnlig når der er tale om langsigtede investeringer i brintproduktion og transportinfrastruktur. Det, at der skabes en lovgivningsmæssig ramme på EU-plan for særskilte brintnet og ‑markeder, forventes at fremme integrationen og sammenkoblingen af nationale brintmarkeder og -net. Regler på EU-niveau om planlægning, finansiering og drift af sådanne særskilte brintnet vil skabe forudsigelighed på lang sigt for potentielle investorer i denne type langsigtet infrastruktur, navnlig hvad angår grænseoverskridende sammenkoblinger (som ellers ville være underlagt forskellige og potentielt divergerende nationale lovgivninger). Med hensyn til biomethan er det i fraværet af et initiativ på EU-plan sandsynligt, at der i 2030 stadig vil eksistere en uensartet lovgivning vedrørende adgang til engrosmarkeder, tilslutningsforpligtelser og koordineringsforanstaltninger mellem transmissionssystemoperatører (TSO) og distributionssystemoperatører (DSO). Uden en vis harmonisering på EU-niveau vil producenter af vedvarende og kulstoffattige gasser ligeledes stå over for meget uensartede tilslutnings- og tilførselsomkostninger i EU, hvilket vil føre til ulige konkurrencevilkår. Uden yderligere lovgivning på EU-niveau vil medlemsstaterne fortsat anvende forskellige gaskvalitetsstandarder og -regler om brintblandingsniveauer, hvilket indebærer en risiko for begrænsninger af grænseoverskridende flow samt markedssegmentering. Gaskvalitetsstandarderne vil fortsat primært være fastlagt ud fra kvalitetsparametrene for naturgas, hvilket hæmmer integrationen af vedvarende gasser i nettet. Alle disse aspekter vil sandsynligvis mindske den grænseoverskridende handel med vedvarende og kulstoffattige gasser, hvilket kan udmønte sig i en større import af naturgas. Anvendelsen af LNG-terminalerne og importen kan fortsat være begrænset til naturgas, selv om der ikke ville være behov for at tilpasse LNG-terminaler, hvis der var adgang til konkurrencedygtig biomethan eller syntetisk metan fra kilder uden for EU. National netplanlægning vil kun skulle udarbejdes i medlemsstater, hvor certificerede uafhængige transmissionsoperatører (ITO) og uafhængige systemoperatører (ISO) opererer. De fleste medlemsstater har en fælles national gasudviklingsplan, inden for hvilken gasoperatørerne samarbejder, men det tværsektorielle samarbejde er stadig begrænset. EU's koordinerede nødberedskab for den nuværende gassektor har vist sig at være mere effektivt end en indsats på nationalt plan. •Proportionalitetsprincippet Initiativet overholder proportionalitetsprincippet. Det henhører under anvendelsesområdet for artikel 194 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde: Den politiske intervention er proportional med dimensionen og karakteren af ​de udpegede problemer og opnåelsen af de fastsatte mål. Forslaget går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå det overordnede mål om at lette dekarboniseringen af gasformige brændsler på en konkurrencepræget måde til de lavest mulige økonomiske omkostninger, samtidig med at energiforsyningssikkerheden opretholdes, og forbrugerne sættes i centrum for energimarkederne. De foretrukne løsninger anses for at være forholdsmæssige og bygger i videst muligt omfang på eksisterende tilgange. Afvejningen mellem forpligtelser og hensyntagen til de forskellige muligheder for at agere mellem medlemsstaterne og private enheder anses for at være passende i betragtning af, at det er bydende nødvendigt at opnå klimaneutralitet senest i 2050. •Valg af retsakt På grundlag af den overordnede evaluering af de nuværende lovgivningsmæssige rammer for gasmarkedet er de valgte instrumenter et direktiv om omarbejdning af direktiv 2009/73/EF og en forordning om omarbejdning af forordning nr. 715/2009. En omarbejdning af disse eksisterende retsakter er valgt for at øge den juridiske klarhed. En ændringsretsakt er på grund af de mange nye bestemmelser skønnet uhensigtsmæssig. Valget af instrumenter nødvendiggør derfor en revision af de allerede vedtagne og gennemførte regler som en naturlig videreudvikling af den nuværende lovgivning i lyset af disse ændringer. Yderligere retsakter vil skulle ændres i kraft af gasforordningen, f.eks.: forordningen om forsyningssikkerhed (EU) 2017/1938, ACER-forordningen (EU) 2019/942 og REMIT-forordningen (EU) nr. 1227/2011. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning Ikrafttrædelsen af den tredje energipakke har bidraget positivt til konkurrencen og resultaterne på de indre energimarkeder. Ikke desto mindre fokuserer den nugældende lovgivningsmæssige ramme for gas på fossilbaseret naturgas og foregriber ikke fuldt ud fremkomsten af alternativer til metangasser (herunder naturgas og biomethan), f.eks. brint. Der er behov for en revurdering af den nugældende lovgivningsmæssige ramme for gasmarkedet, og dette er allerede bebudet i Kommissionens meddelelse om en strategi for brint med henblik på et klimaneutralt Europa. I betragtning af EU-medlemsstaternes uensartede potentiale for produktion af vedvarende og kulstoffattig brint kan en egnet markedsramme gøre det lettere for brint at spille sin rolle som energibærer og katalysator for energisystemets integration. På dette grundlag er der udpeget fire hoveddrivkræfter under konsekvensanalysens problemområde I: i) Dekarbonisering vil føre til, at der opstår en europæisk brintværdikæde, der bygger på et grænseoverskridende brintmarked, ii) manglende investeringer i brintinfrastruktur hæmmer markedsudviklingen, iii) brintinfrastruktur må forventes at udgøre et naturligt monopol, hvilket resulterer i markedsstrukturer, der ikke præges af konkurrence, iv) uensartede regler for brintkvalitet kan hæmme grænseoverskridende strømme, og yderligere omkostninger kan påløbe.

I de eksisterende gasregler, der fokuserer på fossilbaseret naturgas, der primært importeres fra lande uden for EU, tages der ikke højde for de særlige kendetegn ved decentral produktion af vedvarende og kulstoffattige gasser i EU. Desuden påvirker de voksende mængder biomethan og brint, men også LNG, gaskvaliteten og dermed udformningen af gasinfrastruktur og slutbrugerapparatur. Konsekvensanalysen anerkender navnlig fem hoveddrivkræfter i forbindelse med dette problemområde: i) begrænset markeds- og netadgang for lokale producenter af biomethan, der er tilkoblet distributionsnettene, uensartethed i reglerne vedrørende tilslutningsforpligtelse og omkostninger til nettilslutning for vedvarende og kulstoffattige gasser samt indfødnings- og udtagstariffer inden for EU hindrer etableringen af et fuldt integreret, likvidt og interoperabelt indre gasmarked i EU, ii) forskelle i gas- og brintblandingsniveauer kan have en ugunstig indvirkning på grænseoverskridende strømme og slutbrugere, mens de nuværende regler for gaskvalitet er uegnede til at håndtere den fremtidige udvikling, iii) LNG-terminaler, der primært er udstyret til at modtage naturgas, og deraf følgende begrænset adgang for nye gasser til LNG-terminaler, iv) langfristede forsyningskontrakter for naturgas, der ikke omfatter CO2-reduktion, kan resultere i en fastlåsning af naturgas og hindre forsyningen af vedvarende gasser frem mod 2050, v) de nuværende energiforsyningssikkerhedsordninger imødegår kun risici i forbindelse med forsyning med naturgas og ikke vedvarende og kulstoffattige gasser. I henseende til netplanlægningen er der behov for at videreudvikle samarbejdet mellem TSO'er og reguleringsmyndigheder. En øget udbredelse af de intermitterende kilder forudsætter, at hele energisystemet integreres bedre, og at infrastrukturen sammenkobles yderligere på grundlag af en mere helhedsorienteret og inklusiv tilgang. I konsekvensanalysen skitseres tre hoveddrivkræfter for dette problemområde: i) Netplanlægningen varierer fra medlemsstat til medlemsstat og mellem TSO'er, planlægningen af el og gas foretages separat, ii) manglende gennemsigtighed med hensyn til den eksisterende infrastrukturs potentiale til at blive anvendt anderledes eller blive dekommissioneret, iii) DSO'erne inddrages ikke udtrykkeligt i TSO'ernes planlægning. Desuden vil en mere harmoniseret systemudviklingsstrategi yderligere styrke de indbyrdes forbindelser mellem el- og gassystemerne, herunder brint. Det fremgik af evalueringen, at konkurrencen skal forbedres for at sikre, at de fulde fordele ved markedsintegration kommer forbrugerne i EU til gode. Desuden har forbrugerne stadig ikke adgang til de nødvendige værktøjer for at kunne engagere sig aktivt på markedet. Forbrugerbeskyttelsesbestemmelserne i den analyserede lovgivning viser sig kun delvist egnet til formålet. Navnlig er beskyttelsen af sårbare kunder stadig ujævn mellem medlemsstaterne, og der hersker fortsat betydelig energifattigdom i hele EU. Sideløbende blev der i problemområde IV påpeget tre problemkilder: i) uudnyttet konkurrencepotentiale på detailmarkederne, ii) utilstrækkelig styrkelse af kundernes indflydelse med hensyn til skift af leverandør, prissammenligningsværktøjer, faktureringsoplysninger, energifællesskaber og adgang til data, og iii) utilstrækkelig forbrugerbeskyttelse, navnlig for sårbare og energifattige personer. •Høringer af interesserede parter I overensstemmelse med retningslinjerne for bedre regulering gennemførte Kommissionen en omfattende og inklusiv høring af de interesserede parter baseret på en høringsstrategi, der omfattede en række metoder og -værktøjer. Formålet med denne strategi var at sikre, at der blev taget hensyn til al relevant dokumentation, herunder data om omkostninger, samfundsmæssige virkninger og fordele ved initiativet. Der blev anvendt flere høringsværktøjer: en høring om den indledende konsekvensanalyse (køreplan), en offentlig onlinehøring baseret på et spørgeskema, en præsentation ved Kommissionen og tilbagemeldinger fra interessenter, herunder gasreguleringsforummet, drøftelser med medlemsstaterne, medlemmer af Europa-Parlamentet og nationale regulerende myndigheder og drøftelser med interesserede parter ved en stor interessentworkshop. Kommissionen modtog 263 svar i forbindelse med den åbne offentlige høring. Overordnet set bekræftede respondenterne behovet for at revidere gasdirektivet og gasforordningen for at bidrage til at nå dekarboniseringsmålene. Derudover forventer over 60 % af respondenterne, at de teknologiske og reguleringsmæssige ændringer, der er nødvendige for at dekarbonisere gasmarkedet, vil kunne skabe nye arbejdspladser frem mod 2030. Med hensyn til udviklingen af brintinfrastruktur og -markeder støtter et flertal af respondenterne indførelsen af regulering på et tidligt tidspunkt for at sikre, at brintmarkedet og -infrastrukturen er velfungerende og konkurrencepræget. Respondenterne slog til lyd for en EU-lovgivningsmæssig ramme, der fastlægger centrale reguleringsprincipper og anvender en trinvis tilgang. Et stort flertal støtter f.eks. tredjepartsadgang, regler for adgang til brintrørledninger, importterminaler og lagre og udtaler sig til fordel for adskillelse af netaktiviteter. De fleste respondenter fandt det vigtigt på et tidligt tidspunkt at fastlægge de private parters rolle i udviklingen af brintinfrastruktur. Et stort flertal af respondenterne finder ligeledes, at eksisterende og fremtidige private net (midlertidigt) kan undtages fra visse reguleringskrav, men at der er behov for at sikre konvergens med hensyn til en fælles lovgivningsmæssig ramme. Langt størstedelen af respondenterne er af den opfattelse, at rettigheder og godkendelseskrav vedrørende ny brintinfrastruktur bør svare til de vilkår, der pt. gælder for metangasrørledninger. Med hensyn til at fremme adgangen for vedvarende og kulstoffattige gasser til det eksisterende gasmarked og den eksisterende gasinfrastruktur er de interesserede parter enige om, at der er behov for at revidere den nuværende lovgivningsmæssige ramme for at bidrage til at nå dekarboniseringsmålene. Et flertal af de interesserede parter finder, at det er vigtigt at sikre fuld markedsadgang og lette tilførslen af vedvarende og kulstoffattige gasser til gasnettet. Mange respondenter slår til lyd for at pålægge netoperatører en pligt til at tilslutte producenter af vedvarende og kulstoffattige gasser og indføre en nedsættelse af tilførselsafgiften. Flertallet af respondenterne støtter også forbedringen af rammerne for gennemsigtighed angående LNG-terminaler. Der er også udtalt støtte til en harmoniseret anvendelse af gaskvalitetsstandarder i hele EU, øget koordinering på tværs af landegrænser og øget gennemsigtighed. Respondenternes opfattelser er delte med hensyn til iblanding af brint, men flertallet er enige i, at det kan udgøre et omkostningseffektivt og hurtigt virkende første skridt til at dekarbonisere energisystemet på trods af de høje tekniske omkostninger. Kun få interesserede parter støtter afskaffelsen af grænseoverskridende tariffer inden for EU. Flertallet af respondenterne finder, at gasspecifikke sikkerhedsudfordringer og cybersikkerhedsforanstaltninger er vigtige. Med hensyn til integreret netværksplanlægning støtter de fleste interessenter en tilpasning af tidsplanen for netudviklingsplanen (NDP) til TYNDP og en fælles gasplan, uanset hvilken model for adskillelse der vælges. Et flertal af respondenterne gav udtryk for en endnu mere udtalt støtte til et fælles el- og gasscenarie. Et betydeligt antal interesserede parter anmoder om, at brintprojekter medtages i de nationale udviklingsprogrammer. De fleste interessenter er enige om DSO'ernes rolle med hensyn til at levere og dele oplysninger, og flere respondenter støtter også, at distributionssystemoperatørerne forelægger deres egen plan, herunder systemoptimering på tværs af forskellige sektorer. Respondenterne foretrak også en fælles gas- og elplan frem for fælles scenarier med separate planer. Flere interesserede parter påpegede, at en fælles plan for metan og brint samt en særskilt elplan ville være den foretrukne løsning. Med hensyn til kundernes engagement og beskyttelse på detailmarkedet for grøn gas opfordrede flertallet af de interesserede parter til større ambitioner med hensyn til borger-/forbrugerrelaterede bestemmelser ved at overtage de bestemmelser, som gælder for elmarkedet. Bestemmelserne om energifattigdom bør også bidrage til at sikre, at det ikke er forbrugerne, der skal betale omkostningerne ved at skifte til rene gasbaserede løsninger. Repræsentanter for den private sektor støtter planerne om at udfase regulerede priser, hvorimod nogle forbrugerorganisationer ville vælge at opretholde dem for at beskytte energifattige og sårbare forbrugere. Næsten halvdelen af alle respondenter ønsker en styrkelse af bestemmelserne om sammenlignelighed af tilbud og adgang til data, gennemsigtighed, intelligente målersystemer og skift af leverandør. Ingen af respondenterne støttede den ikkelovgivningsmæssige tilgang. •Indhentning og brug af ekspertbistand Det foreslåede initiativ og den tilhørende konsekvensanalyse bygger på dokumentation fra de interesserede parters input til de omfattende høringer, der er gennemført i denne forbindelse, samt litteraturgennemgang og modellering. Litteraturgennemgangen omfattede resultaterne af en række aktuelle undersøgelser af centrale elementer såsom brint og dekarboniseret gasinfrastruktur, marked og produktion, der blev gennemført i forbindelse med konsekvensanalysen, eller som bidrog til dens omfang, samt vurderinger foretaget i forbindelse med Kommissionens øvrige relevante initiativer. Konklusioner vedtaget inden for rammerne af flere interessentfora, især om gasregulering (Madridforummet) og om elregulering (Firenzeforummet), blev også taget i betragtning i analysen. Der blev også taget hensyn til drøftelser med medlemsstaterne, med medlemmer af Europa-Parlamentet, med de nationale regulerende myndigheder, ACER og drøftelser med andre interessenter. •Konsekvensanalyse I overensstemmelse med retningslinjerne for bedre regulering har Kommissionen gennemført en konsekvensanalyse af flere politiske løsningsmodeller. Dette arbejde blev underbygget af høringer inden for Kommissionens tjenestegrene gennem en tværtjenstlig styringsgruppe. Konsekvensanalysen blev forelagt og drøftet med Udvalget for Forskriftskontrol. Udvalget for Forskriftskontrol afgav en positiv udtalelse med forbehold. Der blev navnlig taget højde for forbeholdene ved at: i) integrere evalueringens konklusioner i problembeskrivelsen, ii) præcisere initiativets rolle som en del af den befordrende ramme for pakken "Fit for 55", iii) præcisere grundlaget for virkningen af de politiske løsningsmodeller, iv) skelne mere mellem forskellige aktører, navnlig mellem naturgas- og brintproducenter og mellem forbrugere, v) give en vurdering af, hvordan initiativet kan have anderledes virkninger for SMV'er, end det er tilfældet for andre (større) virksomheder, vi) bedre afspejle afvigende synspunkter og mindretalssynspunkter i hele rapporten, herunder i problemafgrænsningen, opbygningen af løsningsmulighederne, konsekvensanalysen og valget af den foretrukne løsning, vii) forbedre den beskrivende del af rapporten og viii) udfylde tabellerne over omkostninger og fordele i det rette format. Under hele arbejdet med konsekvensanalysen blev der overvejet en række foranstaltninger på fire problemområder for at afhjælpe de konstaterede problemer og problemkilder med henblik på at nå initiativets mål. Efter en vurdering af deres effektivitet, virkningsfuldhed, sammenhæng og proportionalitet er en pakke af foretrukne løsninger blevet fundet bedst egnet til at bidrage til opfyldelsen af de fastsatte mål. Problemområde I: Brintinfrastruktur og brintmarkeder I problemområde I tages følgende politiske muligheder op til overvejelse: udbud af rettighederne til at drive brintnettet (løsningsmodel 1), indførelse af de vigtigste reguleringsprincipper inspireret af de principper, der i øjeblikket gælder for naturgasmarkedet, men tilpasset det forhold, at brintmarkederne befinder sig på et udviklingsstadium (løsningsmodel 2), og etablering af en fuldt udviklet reguleringsordning for brint (svarende til den, der i øjeblikket gælder for naturgassektoren) uden behov for at omstille til et mere modent brintmarked (løsningsmodel 3). Den foretrukne løsningsmodel går ud på at indføre centrale reguleringsprincipper fra begyndelsen, samtidig med at der skabes klarhed om den endelige (fremtidige) reguleringsordning. (Løsningsmodel 2b "Vigtigste reguleringsprincipper med en vision"). Hovedfordelen ved denne løsningsmodel er, at den fremmer markedsintegration, skaber klarhed for investorerne, modvirker ikkekonkurrencedygtige markedsstrukturer samt sparer omkostninger ved efterfølgende tilpasning af reglerne, når markedet er modent, men rummer fleksibilitet til at skræddersy reguleringen til brintsektorens gradvise den gradvise udbygning af brintsektoren. Problemområde II: Vedvarende og kulstoffattige gasser i den eksisterende gasinfrastruktur og de eksisterende gasmarkeder og energiforsyningssikkerhed Problemområde II indeholder løsningsmodeller, der fremmer integrationen af vedvarende og kulstoffattige gasser i det eksisterende gasmarked og den eksisterende infrastruktur. Alle løsningsmodeller omfatter også et progressivt interventionsniveau til håndtering af betænkeligheder vedrørende energiforsyningssikkerheden, navnlig udbygning af eksisterende redskaber, standarder og procedurer til at omfatte vedvarende og kulstoffattige gasser, reel solidaritet og håndtering af de risici, der er forbundet med cybersikkerhed for gassektoren. Løsningsmodel 3 "Godkendelse og fremme af fuld markedsadgang for vedvarende og kulstoffattige gasser" er den foretrukne løsning for problemområde II. Denne løsningsmodel omfatter foranstaltninger til støtte for vedvarende og kulstoffattige gassers adgang til engrosmarkedet, LNG-terminaler og transmissionsnettet (uanset tilslutningssted), herunder tarifrabatter for tilførsel til nettet og grænseoverskridende transport. Gaskvaliteten vil blive styret af en harmoniseret EU-tilgang til grænseoverskridende sammenkoblingspunkter, samtidig med at medlemsstaterne overlades fleksibilitet. Det tilladte loft for brintblandinger fastsættes til 5 % for alle grænseoverskridende punkter — et niveau, der er omkostningseffektivt med hensyn til tilpasnings- og reduktionsomkostninger.

Godkendelse og fremme af det samlede marked for vedvarende og kulstoffattige gasser: De planlagte foranstaltninger er i overensstemmelse med Unionens bestræbelser på at bekæmpe klimaændringer og er nødvendige for at nå de tilstræbte mål i den europæiske grønne pagt. Hovedfordelen er, at foranstaltningerne vil mindske produktionsomkostningerne for producenter af vedvarende og kulstoffattige gasser, øge konkurrencen og likviditeten samt handelen med vedvarende gasser og samtidig tilskynde til en reduktion af drivhusgasemissionerne. På denne måde vil forbrugerne og skatteyderne drage fordel af, at støtten kan mindskes. Det vil også begrænse risiciene for energiforsyningssikkerheden og spare tid og ressourcer, mindske usikkerheden, forbedre effektiviteten af nødforanstaltninger og styrke sikkerhedsspecifikke krav til gasvirksomheder. Problemområde III: Netplanlægning I problemområde III tages mulighederne for integreret netplanlægning op til overvejelse. Den foretrukne løsning for problemområde III er løsningsmodel 2 "National planlægning baseret på europæiske scenarier". Løsningsmodellen åbner mulighed for national planlægning, men kræver, at den er baseret på fælles scenarier for gas og elektricitet, der er tilpasset TYNDP og knyttet til den relevante nationale energi- og klimaplan. Den omfatter alle relevante aktører (DSO'er) og gør det muligt at udpege rørledninger, der kan anvendes til et ændret anvendelsesformål fra metan til H2 med en detaljeringsgrad, som ikke let vil kunne opnås på europæisk plan. Etablering af national planlægning baseret på europæiske scenarier: Hovedfordelen er, at dette vil fjerne risikoen for, at TSO'er for elektricitet og gas planlægger udviklingen af deres systemer på grundlag af uforenelige antagelser. Dette muliggør sektorintegration og en konceptuel systemplan, samtidig med at fordelene ved mere udførlige sektorspecifikke netudviklingsplaner opretholdes. Derved sikres en fælles vision for de forskellige interesserede parter, hvilket indebærer, at der i netplanlægningen tages hensyn til dekarboniseringsstrategierne på nationalt niveau og EU-niveau, og risikoen for potentielle fastlåste eller strandede aktiver mindskes. Problemområde IV: Lav grad af kundeengagement og -beskyttelse på detailmarkedet for grøn gas Problemområde IV rummer muligheder, der ansporer til en ikkelovgivningsmæssig tilgang for at tage hånd om konkurrencen og forbrugernes engagement eller i stedet kræver, at der tages fat på problemkilderne gennem ny lovgivning, som oftest afspejler, hvad der allerede var indført i elsektoren. Ud fra analysen er den foretrukne løsningsmodel løsningsmodel 2 "Fleksibel lovgivning", som afspejler forbrugerbeskyttelsen på elmarkedet og bestemmelserne om indflydelse. Denne løsningsmodel vil sandsynligvis være den mest virkningsfulde og i overensstemmelse med andre problemområder. Hovedfordelen er, at den vil indebære et betydeligt besparelsespotentiale, hjælpe nye leverandører og tjenesteudbydere med at komme ind på markedet, udvikle innovative produkter, hvilket vil føre til øget konkurrence, forbrugerengagement og økonomiske fordele. Det vil også sætte borgere og lokalsamfund i stand til at øge den sociale accept, mobilisere privat kapital og lette ibrugtagningen af vedvarende og kulstoffattige gasser. Risikoen for overinvesteringer mindskes, hvilket vil få en gunstig indvirkning på miljøet. •Målrettet regulering og forenkling Forslagene til ændring af den gældende lovgivning er udformet i overensstemmelse med de mest omkostningseffektive politiske løsningsmodeller, der er gransket i konsekvensanalysen. Nogle af de foretrukne løsningsmodeller forventes at øge tilsynsorganernes og markedsoperatørernes administrations-, gennemførelses- og håndhævelsesomkostninger. Eksempelvis kan de foreslåede foranstaltninger resultere i flere administrative udvekslinger mellem de nationale tilsynsmyndigheder og naturgastransportører, en øget koordineringsindsats mellem DSO'er og TSO'er og en større regulerings- og gennemførelsesindsats for medlemsstaterne og de nationale myndigheder. Der forventes dog også lavere og mere effektive reguleringsomkostninger som følge af de ændrede rammebestemmelser. Konsekvensanalysen viser endvidere, at de foreslåede foranstaltninger indebærer de mest omkostningseffektive reguleringsmuligheder for at nå initiativets overordnede mål, nemlig fastsættelse af regler for transmission, distribution, forsyning og lagring af metan- og brintgasser, der kan støtte dekarboniseringen af energisystemet og samtidig tilvejebringe sikker energi til rimelige priser. De kortsigtede reguleringsomkostninger, der er forbundet med nogle af de foretrukne foranstaltninger, må vurderes i forhold til de omkostninger og bestræbelser, som en sen integration og dekarbonisering af energisystemet vil afstedkomme på lang sigt. De fordele, som løsningsmodellerne forventes at give i form af støtte til vedvarende energikilder, integration af energisystemet, forbrugerbeskyttelse og energiforsyningssikkerhed, vil langt overstige de umiddelbare administrations- og gennemførelsesomkostninger. Med forslaget bidrages der yderligere til at forenkle de gældende lovgivningsmæssige rammer ved at harmonisere bestemmelserne om gasinfrastrukturen og -markedet med den nye reguleringsstruktur, der er udformet i pakken om ren energi for elsektorens vedkommende. En højere grad af tilpasning mellem sektorerne forventes at gavne mange reguleringsområder, navnlig forbrugerindflydelse og -beskyttelse samt styring og de regulerende myndigheders tilsyn. Der forventes også lignende bidrag i forbindelse med den tidlige indførelse af lovgivningsmæssige rammer for brintinfrastrukturer og -markeder. Selv om disse regler sandsynligvis vil øge de nationale myndigheders og markedsoperatørernes umiddelbare administrationsomkostninger og reguleringsmæssige byrder, forventes harmoniseringen af reguleringsprincipperne for brint i en tidlig fase at mindske de fremtidige overholdelsesomkostninger betydeligt og forebygge risikoen for større reguleringsmæssige forskelle og gennemførelsesomkostninger. •Grundlæggende rettigheder Det er af afgørende betydning at værne om EU's værdier og borgernes grundlæggende rettigheder og sikkerhed under udviklingen af et grønt og digitalt energimiljø. De foreslåede politiske foranstaltninger vedrørende dataforvaltning blev udviklet med dette for øje med henblik på at sikre udbredt adgang til og brug af digitale teknologier og datadrevne tjenester og samtidig sikre et højt niveau for retten til privatlivets fred og til beskyttelse af personoplysninger som fastsat i artikel 7 og 8 i EU's charter om grundlæggende rettigheder og den generelle forordning om databeskyttelse. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET De budgetmæssige virkninger for EU-budgettet, der er knyttet til forslaget i denne pakke, vedrører de menneskelige ressourcer i Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER) og Europa-Kommissionens Generaldirektorat (GD) for Energi, som er beskrevet i finansieringsoversigten til forslaget, der ledsager Kommissionens forslag til omarbejdning af [gasforordningen]. De nye opgaver, som ACER skal varetage, navnlig med hensyn til regler, der letter udviklingen af en konkurrencedygtig brintsektor, men også gasmarkedernes voksende kompleksitet som følge af en stigende andel af andre gasser end naturgas, kræver en indfasning af yderligere 21 fuldtidsækvivalenter i ACER fra 2023 og derefter. For at gennemføre de foreslåede nye regler for en ny sektor i vækst, for at integrere nye gastyper i gasmarkedet og infrastrukturen samt for at håndhæve de styrkede forbrugerbestemmelser er det desuden nødvendigt at styrke personalet i GD for Energi med yderligere 5 fuldtidsækvivalenter. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Overvågningen af fremskridtene vil bestå af en tostrenget tilgang i form af ACER's årlige rapportering og en evaluering foretaget af Kommissionen. ACER's mandat til årlig overvågning og rapportering af markedsresultater i dets årlige markedsovervågningsrapport (forpligtelse i henhold til forordning (EF) nr. 715/2009) vil blive opretholdt, og dets anvendelsesområde vil blive udvidet til også at omfatte brint. Senest et år efter vedtagelsen af forslagene vil Kommissionen opfordre ACER til at gennemgå og ajourføre sine nuværende overvågningsindikatorer (under medvirken af berørte interesserede parter) for at sikre, at de fortsat er relevante for overvågningen af fremskridtene hen imod opfyldelsen af de mål, der ligger til grund for de aktuelle forslag. ACER vil fortsat basere sig på de allerede etablerede datakilder, der anvendes til at udarbejde markedsovervågningsrapporten, suppleret med relevante data om brint.

ACER's årlige rapportering vil træde i stedet for Kommissionens stadig gældende rapporteringsforpligtelser i henhold til gasdirektivet. De detaljerede forslag vil sikre, at ACER's overvågning supplerer andre overvågningstiltag (navnlig overvågning som led i forvaltningen af energiunionen og klimaindsatsen), idet overlapninger undgås. Kommissionen vil foretage en fuldstændig evaluering af virkningerne af de foreslåede initiativer, herunder forslagenes virkningsfuldhed, effektivitet, vedvarende sammenhæng og relevans, inden for en given frist efter de vedtagne foranstaltningers ikrafttræden (vejledende frist på fem år). Kommissionen gennemgår senest den 31. december 2030 direktivet og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport. •Forklarende dokumenter (for direktiver) Efter Domstolens dom i sagen Kommissionen mod Belgien (sag C-543/17) skal medlemsstaterne vedlægge deres meddelelser om nationale gennemførelsesforanstaltninger tilstrækkeligt klare og præcise oplysninger med angivelse af, hvilke bestemmelser i national ret der gennemfører hvilke bestemmelser i et direktiv. Dette skal angives for hver enkelt forpligtelse, ikke kun på "artikelniveau". Hvis medlemsstaterne opfylder denne forpligtelse, vil de i princippet ikke skulle fremsende forklarende dokumenter om gennemførelsen til Kommissionen. Forordningen gennemføres direkte og ensartet i medlemsstaterne og kræver derfor ikke et forklarende dokument. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Det foreslåede reviderede direktiv består af ti kapitler, der indeholder 91 artikler. Kapitel 1 – Genstand, anvendelsesområde og definitioner I dette kapitel fastsættes genstanden og anvendelsesområdet angående reglerne for transmission, distribution, forsyning og lagring af gasser ved anvendelse af naturgassystemet, samt reglerne for transport af, forsyning med og lagring af brint ved anvendelse af brintsystemet. Heri defineres endvidere de vigtigste begreber, der anvendes i det foreslåede direktiv. Kapitel 2 — Generelle regler for, hvorledes sektoren skal organiseres I dette kapitel fastsættes regler med henblik på at sikre konkurrencedygtige, forbrugerorienterede, fleksible og ikkediskriminerende gasmarkeder. Det indeholder bestemmelser om markedsadgang såsom frit valg af leverandør, markedsbaserede forsyningspriser, offentlige serviceforpligtelser, bæredygtighed, certificering af vedvarende og kulstoffattige gasser, fremme af regionalt samarbejde samt tekniske og proceduremæssige regler. Kapitel 3 — Forbrugernes indflydelse og forbrugerbeskyttelse og detailmarkeder I dette kapitel fastsættes navnlig en række rettigheder for forbrugeren: Det uddyber grundlæggende kontraktlige rettigheder, ret til og gebyr for at skifte leverandør og regler om sammenligningsværktøjer, aktive kunder og borgerenergifællesskaber. Det indeholder også bestemmelser om fakturering, intelligent og konventionel måling samt dataforvaltning. Det indeholder endvidere bestemmelser om fælles kontaktpunkter, ret til udenretslig tvistbilæggelse samt sårbare kunder og detailmarkeder. Kapitel 4 — Tredjeparts adgang til infrastruktur Dette kapitel er opdelt i 3 afsnit, der dækker følgende: adgang til naturgasinfrastruktur, adgang til brintinfrastruktur og nægtelse af adgang og tilslutning. Kapitel 5 — Regler for transmissions-, lager- og systemoperatører, hvad angår naturgas I dette kapitel uddybes transmissions-, lager- og LNG-systemoperatørernes opgaver, fortrolighed og beslutningsbeføjelser. Kapitel 6 — Distributionssystemoperatører for naturgas I dette kapitel fastsættes udpegningen af distributionssystemoperatører, deres opgaver, beslutningsbeføjelserne med hensyn til tilslutning af nye faciliteter, der producerer vedvarende og kulstoffattige gasser, til distributionssystemet, adskillelse af distributionssystemoperatører, distributionssystemoperatørers tavshedspligt, bestemmelser om lukkede distributionssystemer og kombinerede operatører.

Kapitel 7 — Regler for de særskilte brintnet Dette kapitel omhandler navnlig opgaver, der påhviler brintnet-, brintlager- og brintterminaloperatører, forsyning på eksisterende brintnet, geografisk afgrænsede brintnet, lukkede brintsystemer, sammenkoblingslinjer med tredjelande og fortrolighed for operatører. Kapitel 8 — Integreret netplanlægning Dette kapitel omhandler netudvikling og beføjelser til at træffe investeringsbeslutninger, rapportering om udvikling af brintnet samt finansiering af ny grænseoverskridende brintinfrastruktur. Kapitel 9 — Adskillelse af transmissionssystemoperatører Dette kapitel er opdelt i seks afsnit, der dækker følgende: ejerskabsmæssig adskillelse, uafhængige systemoperatører, uafhængige transmissionsoperatører, adskillelse af operatører af særskilte brintnet og udpegning, certificering af operatører af naturgas- og brintsystemer samt regnskabsmæssig adskillelse og gennemsigtighed. Kapitel 10 — De regulerende myndigheder I dette kapitel fokuseres på udpegningen af regulerende myndigheder og disses uafhængighed, på de regulerende myndigheders generelle mål og deres opgaver og beføjelser, på reguleringsordningen for grænseoverskridende spørgsmål, på overholdelsen af netregler og retningslinjer såvel som på registrering. Kapitel 11 — Afsluttende bestemmelser I det sidste kapitel fokuseres på afsluttende bestemmelser, og det omfatter navnlig artikler om beskyttelsesforanstaltninger, lige konkurrencevilkår, tekniske aftaler, undtagelser, bemyndigelsesprocedure, udøvelse af delegerede beføjelser, udvalgsprocedure, rapportering, ophævelse, gennemførelse i national ret, ikrafttræden og adressater. Bilag I omhandler mindstekravene til fakturering og faktureringsoplysninger. Bilag II omhandler intelligent måling for så vidt angår naturgas. Bilag III indeholder oplysninger om anvendelsesdato og frister for gennemførelse vedrørende det ophævede direktiv og senere ændringer heraf. Bilag IV indeholder en sammenligningstabel. Den foreslåede reviderede forordning består af otte kapitler, der indeholder 69 artikler. Kapitel 1 – Genstand, anvendelsesområde og definitioner I dette kapitel fastsættes genstanden og anvendelsesområdet for reglerne angående målene for energiunionen, klima- og energirammen samt forbrugerne. Heri defineres endvidere de vigtigste begreber, der anvendes i den foreslåede forordning. Kapitel 2 — Generelle regler for, hvorledes sektoren skal organiseres, samt adgangen til infrastrukturen I dette kapitel fastlægges de almene principper samt adskillelsen af regulerede aktivgrundlag, tjenester med tredjepartsadgang, markedsvurdering for vedvarende og kulstoffattige gasser, principperne for kapacitetstildelingsmekanismer og proceduren for håndtering af kapacitetsbegrænsninger, handel med kapacitetsrettigheder, balanceringsregler og gebyrer for ubalancer, certificering og samarbejde mellem transmissionssystemoperatører. Kapitel 3 — Netadgang

Dette kapitel omhandler tariffer for netadgang og rabatter. Kapitel 4 — Drift af transmissions-, lager-, LNG- og brintterminalsystemet Dette kapitel indeholder bestemmelser om uafbrydelig kapacitet for vedvarende og kulstoffattige gasser, koordinering af gaskvaliteten på tværs af landegrænser, brintblandinger, det europæiske net af transmissionssystemoperatører for gas, ACER's overvågning, regulerende myndigheder, høringer, omkostninger, regionalt samarbejde, TYNDP, gennemsigtighedskrav og registrering. Kapitel 5 — Drift af distributionssystemer I dette kapitel fastsættes reglerne for uafbrydelig kapacitet for vedvarende og kulstoffattige gasser, samarbejde mellem DSO'er og TSO'er, gennemsigtighedskrav og den europæiske enhed for distributionssystemoperatører. Det omfatter procedurer og opgaver. Kapitel 6 — Adgang til særskilte brintnet I dette kapitel fokuseres på koordinering af brintkvaliteten på tværs af landegrænser, det europæiske net af netoperatører for brint og dettes opgaver, TYNDP for brint, omkostninger og høring, ACER's overvågning, regionalt samarbejde og gennemsigtighedskrav. Kapitel 7 — Netregler og retningslinjer Dette kapitel indeholder bestemmelser om vedtagelse af netregler og retningslinjer, fastlæggelse af netregler, ændringer af netregler, retningslinjer, medlemsstaternes ret til at fastsætte mere udførlige foranstaltninger, tilvejebringelse af oplysninger og fortrolighed samt sanktioner. Alle tre regler er tilpasset brint. Kapitel 8 — Afsluttende bestemmelser I dette kapitel fokuseres på afsluttende bestemmelser, og det omfatter navnlig artikler om ny naturgas- og brintinfrastruktur, udvalgsprocedure, undtagelser, fritagelser, udøvelse af delegerede beføjelser, ændring af forordninger, ændring med henblik på at udvide forordningen om gasforsyningssikkerhed til at omfatte vedvarende og kulstoffattige gasser og indarbejde foranstaltninger vedrørende cybersikkerhed, solidaritet og lagring samt ophævelse og ikrafttræden. Bilag I indeholder retningslinjer. Bilag II indeholder det indføjede bilag IX til forordning 2017/1938. Bilag III indeholder oplysninger om den ophævede forordning og en liste over de efterfølgende ændringer. Bilag IV indeholder en sammenligningstabel. 🡻 715/2009 (tilpasset) ⇨ nyt 2021/0424 (COD)

Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om de indre markeder for vedvarende gas, naturgas og brint (omarbejdning) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab ⌦ traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ⌫, særlig artikel 95 ⌦ 194, stk. 2 ⌫, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: ⇩ nyt (1)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 715/2009 er blevet ændret væsentligt flere gange. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør forordningen af klarhedshensyn omarbejdes. 🡻 715/2009 betragtning 1 (tilpasset) (2)Formålet med det indre marked for naturgas, som siden 1999 gradvis har taget form, er at stille reelle valgmuligheder til rådighed for alle forbrugere i Fællesskabet ⌦ Unionen ⌫, privatpersoner som erhvervsdrivende, åbne nye forretningsmuligheder og fremme handelen over grænserne, så der kan opnås effektiviseringsgevinster, konkurrencedygtige priser og højere servicestandarder, og at bidrage til øget forsyningssikkerhed og bæredygtighed. ⇩ nyt (3)Den europæiske grønne pagt og klimaloven indeholder et mål om, at Unionen skal blive klimaneutral senest i 2050 på en måde, der bidrager til europæisk konkurrenceevne, vækst og beskæftigelse. For at skabe et dekarboniseret gasmarked og bidrage til energiomstillingen er der behov for betydeligt større andele af vedvarende energikilder i et integreret energisystem, hvor forbrugerne deltager aktivt på konkurrenceprægede markeder.

(4)Sigtet med denne forordning er at lette udbredelsen af vedvarende og kulstoffattige gasser i energisystemet ved at muliggøre en omlægning fra fossil gas og sørge for, at disse nye gasser kan spille en vigtig rolle med hensyn til at nå EU's 2030-klimamål og målet om klimaneutralitet i 2050. Sigtet med forordningen er ligeledes at etablere en lovgivningsmæssig ramme, der giver alle markedsdeltagerne mulighed for og tilskynder dem til under planlægningen af deres aktiviteter at tage hensyn til fossile gassers rolle i omstillingsperioden, for at undgå fastlåsningsvirkninger og sikre en gradvis og rettidig udfasning af fossil gas, navnlig i alle relevante industrisektorer og til opvarmningsformål. (5)I EU's strategi for brint anerkendes det, at eftersom EU-medlemsstaternes potentiale for produktion af vedvarende brint er uensartet, har et åbent og konkurrencedygtigt EU-marked med uhindret handel på tværs af landegrænser betydelige fordele for konkurrencen, prisoverkommeligheden og forsyningssikkerheden. Det understreges endvidere, at omstillingen til et likvidt marked, hvor brint handles som en råvare, vil gøre det lettere for nye producenter at komme ind på markedet og være nyttigt for en dybere integration med andre energibærere. Det vil skabe levedygtige prissignaler for investeringer og operationelle beslutninger. Bestemmelserne i denne forordning bør således fremme brintmarkeder, handel med brint som en råvare og likvide handelsknudepunkter, og medlemsstaterne bør fjerne uberettigede hindringer i denne henseende. De iboende forskelle anerkendes, men de eksisterende regler, der har åbnet mulighed for de effektive kommercielle operationer, der er udviklet til el- og gasmarkederne og handel med el og gas, bør overvejes indført for brintmarkedet. 🡻 715/2009 betragtning 2 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for naturgas og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1775/2005 af 28. september 2005 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet har bidraget væsentligt til skabelsen af et sådant indre marked for naturgas. 🡻 715/2009 betragtning 3 De erfaringer, der er høstet under gennemførelsen af det første sæt retningslinjer for god praksis, som blev vedtaget af Det Europæiske Gasreguleringsforum (Madridforummet) i 2002, samt overvågningen af gennemførelsen viser, at det er nødvendigt at gøre de i disse retningslinjer fastlagte regler retligt bindende for at sikre, at de gennemføres fuldt ud i samtlige medlemsstater, og skabe en reel minimumsgaranti for lige vilkår for markedsadgang. 🡻 715/2009 betragtning 4 På Madridforummets møde den 24.-25. september 2003 blev der vedtaget et nyt sæt retningslinjer, "det andet sæt retningslinjer for god praksis". Denne forordning har derfor på grundlag af dette andet sæt retningslinjer til formål at fastlægge grundlæggende principper og regler for netadgang og adgangstjenester for tredjepart, håndtering af kapacitetsbegrænsninger, gennemsigtighed, balancering og handel med kapacitetsrettigheder. 🡻 715/2009 betragtning 5 (tilpasset) (6)⌦ [det omarbejdede gasdirektiv som foreslået i COM(2021) xxx] ⌫ Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas åbner mulighed for, at et kombineret transmissions- og distributionssystem kan drives af en operatør. Derfor kræver reglerne i denne forordning ikke ændring af tilrettelæggelsen af nationale transmissions- og distributionssystemer, som er forenelige med de relevante bestemmelser i nævnte direktiv. 🡻 715/2009 betragtning 6 Forordningens anvendelsesområde omfatter også højtryksrørledninger, der forbinder lokale distributører til gasnettet, forudsat at de ikke hovedsagelig anvendes i forbindelse med lokal distribution. 🡻 715/2009 betragtning 7 ⇨ nyt

(7)Det er nødvendigt at opstille kriterier for fastsættelse af tariffer for netadgang for at sikre, at tarifferne er i fuld overensstemmelse med princippet om ikkediskriminationikkediskriminering og bidrager til et velfungerende indre marked samt tager fuldt hensyn til behovet for systemintegritet og afspejler de faktiske omkostninger, for så vidt som sådanne omkostninger svarer til en effektiv og strukturelt sammenlignelig netoperatørs omkostninger og er gennemsigtige, samtidig med at de giver et rimeligt investeringsafkast ⇨ og åbner mulighed for at integrere vedvarende og kulstoffattige gasser ⇦ , og der skal, hvor det er rimeligt, tages hensyn til de regulerende myndigheders benchmarking af tariffer. ⇨ Reglerne om tariffer for netadgang i denne forordning suppleres af yderligere regler om tariffer for netadgang, navnlig i de netregler og retningslinjer, der vedtages på grundlag af denne forordning, i [TEN-E-forordningen som foreslået i COM(2020) 824 final], [metanforordningen som foreslået i COM(2021) xxx], direktiv (EU) 2018/2001 og [direktivet om energieffektivitet som foreslået i COM(2021) 558 final]. ⇦ ⇩ nyt (8)Infrastruktur finansieres almindeligvis mest effektivt via indtægter fra brugerne af denne infrastruktur, idet krydssubsidiering undgås. En sådan krydssubsidiering vil for regulerede aktivers vedkommende desuden være uforenelig med det generelle princip om, at tariffer skal afspejle omkostningerne. I særlige tilfælde kan en sådan krydssubsidiering ikke desto mindre rumme samfundsmæssige fordele, navnlig i de tidlige faser af netudviklingen, hvor den reserverede kapacitet er lav i forhold til den tekniske kapacitet, og hvor der hersker betydelig usikkerhed om, hvornår den fremtidige efterspørgsel efter kapacitet vil opstå. En krydssubsidiering kan derfor medvirke til at sikre rimelige og forudsigelige tariffer for tidlige netbrugere og mindske investeringsrisikoen for netoperatører. Krydssubsidiering kan derigennem bidrage til et investeringsklima, der støtter Unionens dekarboniseringsmål. Krydssubsidiering bør hverken direkte eller indirekte finansieres af netbrugere i andre medlemsstater. Derfor bør midlerne til krydssubsidiering udelukkende tages fra udtagspunkter til slutkunder inden for samme medlemsstat. Da krydssubsidiering er en ekstraordinær foranstaltning, bør det desuden sikres, at den er forholdsmæssig, gennemsigtig, tidsbegrænset og fastsat under myndighedstilsyn. 🡻 715/2009 betragtning 8 Ved beregning af tariffer for netadgang er det vigtigt at tage hensyn til de faktiske omkostninger, for så vidt som sådanne omkostninger er gennemsigtige og svarer til en effektiv og strukturelt sammenlignelig netoperatørs omkostninger, samt til behovet for at tilvejebringe incitamenter og sikre et rimeligt investeringsafkast til at anlægge ny infrastruktur, herunder særlige reguleringstiltag for nye investeringer som fastsat i direktiv 2009/73/EF. I den sammenhæng, og navnlig hvis der er effektiv konkurrence mellem rørledninger, vil de regulerende myndigheders benchmarking af tariffer være relevant. 🡻 715/2009 betragtning 9 (tilpasset) ⇨ nyt (9)Brug af markedsbaserede ordninger, såsom auktioner, til fastsættelse af tarifferne skal være forenelig med bestemmelserne i ⌦ det omarbejdede gasdirektiv som foreslået i COM(2021) xxx ⌫ direktiv 2009/73/EF ⇨ og Kommissionens forordning (EU) 2017/459 ⇦. 🡻 715/2009 betragtning 10 (tilpasset) (10)Et fælles sæt af minimumskrav til adgangstjenester for tredjepart er nødvendigt for i praksis at opnå en fælles minimumsstandard for adgang i hele Fællesskabet ⌦ Unionen ⌫, for at sikre, at adgangstjenester for tredjepart er tilstrækkeligt kompatible og for at kunne udnytte fordelene ved et velfungerende indre marked for naturgas. 🡻 715/2009 betragtning 11 (tilpasset) På nuværende tidspunkt er der hindringer for salget af gas på lige vilkår og uden diskrimination eller ugunstige betingelser i Fællesskabet. Navnlig kan endnu ikke alle medlemsstaterne sikre ikke-diskriminerende netadgang og myndighedstilsyn på samme effektive niveau, ligesom der stadig findes isolerede markeder. ⇩ nyt

(11)Ordninger vedrørende tredjepartsadgang bør bygge på de principper, der er fastsat i denne forordning. Tilrettelæggelsen af indfødnings-udtags-systemer, der muliggør fri tildeling af gas på grundlag af uafbrydelig kapacitet, blev hilst velkommen af det XXIV. Madridforum allerede i oktober 2013. Der bør derfor indføres en definition af begrebet indfødnings-udtags-system, og det bør sikres, at distributionssystemniveauet integreres i balanceringszonen, hvilket vil bidrage til at opnå lige vilkår for vedvarende og kulstoffattige gasser, der er tilkoblet enten transmissions- eller distributionsniveauet. Fastsættelsen af tariffer for distributionssystemoperatører og tilrettelæggelsen af, hvordan kapaciteten fordeles mellem transmissions- og distributionssystemet, bør overlades til de regulerende myndigheder på grundlag af principperne i [det omarbejdede gasdirektiv som foreslået i COM(2021) xxx]. (12)Adgangen til indfødnings-udtags-systemet bør generelt baseres på uafbrydelig kapacitet. Netoperatørerne bør pålægges at samarbejde på en måde, der maksimerer udbuddet af uafbrydelig kapacitet, hvilket giver netbrugerne mulighed for frit at tildele den gas, der tilgår eller forlader systemet på grundlag af uafbrydelig kapacitet, til ethvert indfødnings- eller udtagspunkt i det samme indfødnings-udtags-system. (13)Betinget kapacitet bør kun udbydes, hvis netoperatørerne ikke er i stand til at tilbyde uafbrydelig kapacitet. Netoperatørerne bør fastlægge betingelserne for betinget kapacitet ud fra driftsmæssige begrænsninger på en gennemsigtig og klar måde. Den regulerende myndighed bør sikre, at antallet af produkter, der er omfattet af betinget kapacitet, begrænses for at undgå en fragmentering af markedet og for at sikre efterlevelsen af princippet om at sikre effektiv tredjepartsadgang. 🡻 715/2009 betragtning 12 (14)Der bør opnås en tilstrækkelig grad af grænseoverskridende gassammenkoblingskapacitet, og integrationen af markederne bør fremmes for at færdiggøre det indre marked for naturgas. 🡻 715/2009 betragtning 13 Kommissionens meddelelse af 10. januar 2007 "En energipolitik for Europa" fremhævede, hvor vigtigt det er at fuldføre det indre marked for naturgas og skabe lige vilkår for alle naturgasvirksomheder i Fællesskabet. Kommissionens meddelelser af 10. januar 2007 "Udsigterne for det indre gas- og elmarked" og "Undersøgelse i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 1/2003 af den europæiske gas- og elsektor (endelig rapport)" viste, at de nuværende regler og foranstaltninger hverken skaber de fornødne rammer eller sikrer etablering af sammenkoblingskapacitet, således at målet om et velfungerende, effektivt og åbent indre marked kan opfyldes. 🡻 715/2009 betragtning 14 Udover en effektiv gennemførelse af de nuværende retlige rammer, bør de retlige rammer for det indre marked for naturgas, der findes i forordning (EF) nr. 1775/2005, tilpasses i tråd med disse meddelelser. 🡻 715/2009 betragtning 15 (tilpasset) ⇨ nyt (15)Navnlig kræves derDer kræves øget samarbejde og samordning mellem transmissions⇨ - og, hvis det er relevant, distributions ⇦systemoperatørerne, så der etableres netregler for tilvejebringelse og forvaltning af effektiv og gennemsigtig adgang til transmissionsnet på tværs af grænserne, og sikres en samordnet og tilstrækkelig fremsynet planlægning og holdbar teknisk udvikling af transmissions ⇨ naturgas ⇦ systemet i Fællesskabet ⌦ Unionen ⌫, herunder etablering af sammenkoblingskapacitet, under behørig hensyntagen til miljøet. Netreglerne bør være i tråd med overordnede retningslinjer, som efter deres beskaffenhed er ikkebindende ("overordnede retningslinjer"), og som er opstillet af ⌦ Den Europæiske Unions ⌫ Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder ⌦ (ACER) ⌫, der er oprettet ⌦ i henhold til ⌫ ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/942 (EF) nr. 713/2009 af 13. juli 2009 om oprettelse af et agentur for samarbejde mellem energimyndigheder ("agenturet"). ⌦ ACER ⌫ Agenturet bør deltage i det gennemsyn, der på grundlag af faktiske omstændigheder, foretages af udkastet til netregler, herunder disses overholdelse af de overordnede retningslinjer, og det bør have mulighed for at indstille dem til vedtagelse af Kommissionen. ⌦ ACER ⌫ Agenturet bør også vurdere foreslåede ændringer af netreglerne, og det bør kunne indstille dem til vedtagelse af Kommissionen. Transmissionssystemoperatørerne bør drive deres net i overensstemmelse med disse netregler. 🡻 715/2009 betragtning 16 (tilpasset) ⇨ nyt (16)Der bør ⌦ fastsættes bestemmelser for ⌫ oprettes et europæisk net af transmissionssystemoperatører for gas ("ENTSO for gas") til sikring af, at gastransmissionsnettet forvaltes optimalt i Fællesskabet ⌦ Unionen ⌫. ENTSO for gas' »opgaver bør løses i overensstemmelse med Fællesskabets ⌦ Unionens ⌫ konkurrenceregler, som fortsat vil være ⌦ er ⌫ gældende for beslutninger, der træffes af ENTSO for gas. ENTSO for gas'« opgaver bør være veldefinerede, og dets arbejdsmetode bør sikre, at det arbejder effektivt, gennemsigtigt og er repræsentativt. Netregler, der udarbejdes af ENTSO for gas, har ikke til formål at erstatte de nødvendige nationale netregler for spørgsmål, der ikke vedrører grænseoverskridende netspørgsmål. Da der kan sikres hurtigere fremskridt ved en regional tilgang, bør transmissionssystemoperatørerne oprette regionale strukturer inden for rammerne af den overordnede samarbejdsstruktur og samtidig sikre, at resultaterne på regionalt plan er forenelige med netregler og ikkebindende tiårige europæiske netudviklingsplaner ⌦ på EU-plan ⌫. Samarbejde inden for rammerne af sådanne regionale strukturer forudsætter, at netaktiviteterne adskilles effektivt fra produktions- og forsyningsaktiviteterne. Uden en sådan adskillelse kan regionalt samarbejde mellem transmissionssystemoperatører indebære risiko for konkurrencebegrænsende adfærd. Medlemsstaterne bør fremme samarbejde og overvåge netdriftens effektivitet på regionalt plan. Det regionale samarbejde bør være foreneligt med indførelsen af et konkurrencedygtigt og effektivt indre marked for gas ⇨ gasser ⇦.

🡻 715/2009/EF betragtning 17 Alle markedsdeltagere har interesse i det arbejde, som ENTSO for gas forventes at udføre. En effektiv høringsproces er derfor af væsentlig betydning, og allerede bestående strukturer, der er oprettet for at fremme og strømline høringsprocessen, såsom European Association for the Streamlining of Energy Exchange, nationale reguleringsmyndigheder eller agenturet, bør spille en vigtig rolle. 🡻 715/2009 betragtning 18 (tilpasset) ⇨ nyt (17)For at sikre større gennemsigtighed i udviklingen af gastransmissionsnettet i Fællesskabet ⌦ Unionen ⌫ bør ENTSO for gas udarbejde, offentliggøre og regelmæssigt ajourføre en ikkebindende tiårig europæisk⌦ EU-dækkende ⌫ netudviklingsplan ⇨ ud fra et fælles scenarie og den tværgående model ⇦("europæisk ⌦ EU-dækkende ⌫ netudviklingsplan"). Gennemførlige naturgastransmissionsnet og nødvendige regionale sammenkoblingslinjer, der er relevante fra et kommercielt og forsyningssikkerhedsmæssigt synspunkt, bør medtages i denne netudviklingsplan. 🡻 715/2009 betragtning 19 ⇨ nyt (18)For at styrke konkurrencen med hjælp af et likvidt engrosmarked for gas bør gassen kunne handles uafhængigt af, hvor i systemet den befinder sig. Det kan kun gøres ved at give netbrugerne mulighed for at reservere entry- og exitindfødnings- og udtagskapacitet hver for sig, således at gassen transporteres gennem zoner og ikke ad kontraktmæssigt fastlagte ruter. ⇨ For at sikre friheden til reservere kapacitet uafhængigt ved indfødnings- og udtagspunkter bør de tariffer, der fastsættes for et givet indfødningspunkt, derfor ikke forbindes med de tariffer, der fastsættes for et givet udtagspunkt, eller omvendt, men tilbydes særskilt for disse punkter, og tarifferne bør ikke bundte indfødnings- og udtagsafgiften i en fælles pris. ⇦ Allerede på det sjette møde i Madridforummet den 30.-31. oktober 2002 gav de fleste af de berørte parter udtryk for, at de foretrak entry-/exit-systemer som middel til at udvikle konkurrencen. Tariffer bør ikke være afhængige af transportruten. Den tarif, der fastsættes for et eller flere entrypunkt(er), bør derfor ikke forbindes med den tarif, der fastsættes for et eller flere exitpunkter, og omvendt. ⇩ nyt (19)Kommissionens forordning (EU) nr. 312/2014 om en netregel for balancering af gastransmissionsnet indeholder regler for fastsættelse af tekniske forskrifter, hvormed der opbygges en balanceringsordning, men den rummer valgmuligheder med hensyn til udformningen for hver balanceringsordning, der anvendes i et givet indfødnings-udtags-system. Kombinationen af de foretagne valg udmønter sig i en særlig balanceringsordning, der finder anvendelse i et givet indfødnings-udtags-system, som for indeværende primært afspejler medlemsstaternes områder. (20)Netbrugerne bærer ansvaret for at sikre balance i deres tilførsel i forhold til deres udtræk via handelsplatforme, der er etableret for bedre at lette handelen med gas mellem netbrugere. For bedre at integrere vedvarende og kulstoffattige gasser i indfødnings-udtags-systemet bør balanceringszonen også dække distributionssystemniveauet. Det virtuelle handelspunkt bør anvendes til at udveksle gas mellem netbrugeres balanceringsregnskaber. 🡻 715/2009 betragtning 20 (21)Henvisninger til harmoniserede transportaftaler i forbindelse med ikkediskriminerende adgang til transmissionssystemoperatørers net betyder ikke, at vilkår og betingelser i en given systemoperatørs transportaftaler skal være de samme som i transportaftaler hos en anden transmissionssystemoperatør i den pågældende medlemsstat eller i en anden medlemsstat, medmindre der er fastsat mindstekrav, som skal opfyldes i alle transportaftaler. 🡻 715/2009 betragtning 21

Gasnettene er i høj grad præget af aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger. Derfor bygger håndteringen af kapacitetsbegrænsningssituationer og principperne for kapacitetsallokering i forbindelse med nye eller nyforhandlede aftaler på, at ubrugt kapacitet frigøres, ved at netbrugerne sættes i stand til at videreudleje eller videresælge kapacitet, som de har indgået aftale om, og ved at transmissionssystemoperatørerne forpligtes til at udbyde ubrugt kapacitet på markedet, i det mindste en dag frem og som afbrydelig kapacitet. I betragtning af at de eksisterende kontrakter udgør en meget stor andel, og at der er behov for at tilvejebringe reelt lige vilkår for brugere af ny og eksisterende kapacitet, bør disse principper anvendes over for al aftalt kapacitet, også eksisterende aftaler. 🡻 715/2009 betragtning 22 Selv om fysiske kapacitetsbegrænsninger i net i dag sjældent udgør et problem i Fællesskabet, kan det blive et problem i fremtiden. Under de omstændigheder er det derfor vigtigt at opstille grundprincipper for tildeling af kapacitet i net med kapacitetsbegrænsninger. 🡻 715/2009 betragtning 23 Det fremgår af den markedsovervågning, som de nationale regulerende myndigheder og Kommissionen har foretaget i de senere år, at de nuværende gennemsigtighedskrav og regler om infrastrukturadgang ikke er tilstrækkelige til at sikre et egentligt, velfungerende, åbent og effektivt indre marked for gas. 🡻 715/2009 betragtning 24 (22)Lige adgang til information om systemets aktuelle fysiske kapacitet og effektivitet er en forudsætning for, at alle markedsdeltagerne kan vurdere den generelle efterspørgsels- og udbudssituation og afdække årsagerne til bevægelser i engrosprisen. Heri indgår mere nøjagtig information om udbud og efterspørgsel, netkapacitet, strømme og vedligeholdelse, balancering samt udbud og udnyttelse af lagerkapacitet. Disse oplysninger er så vigtige for markedets evne til at fungere, at det er nødvendigt at afbøde de nuværende begrænsninger i offentliggørelsen, der skyldes fortrolighedshensyn. 🡻 715/2009 betragtning 25 (23)Fortrolighedskravene i forbindelse med forretningsmæssigt følsomme oplysninger er dog navnlig relevante i forbindelse med oplysninger af forretningsmæssig strategisk betydning for selskabet, i tilfælde, hvor der kun er en enkelt bruger til en lagerfacilitet, eller i forbindelse med oplysninger vedrørende exitudtagspunkter inden for et system eller delsystem, der ikke er forbundet med et andet transmissions- eller distributionssystem, men med en enkelt industriel slutforbrugerkunde, hvis en offentliggørelse af sådanne oplysninger ville røbe fortrolige oplysninger om denne forbrugers produktionsproces. 🡻 715/2009 betragtning 26 (24)Øget tillid til markedet forudsætter, at markedsdeltagerne kan være sikre på, at misbrug kan straffes med sanktioner, som er effektive, står i et rimeligt forhold til misbruget og har afskrækkende virkning. De kompetente myndigheder bør gives beføjelser til effektivt at efterforske påstande om markedsmisbrug. Derfor er det nødvendigt for de kompetente myndigheder at have adgang til data, der rummer oplysninger om forsyningsvirksomhedernes forretningsbeslutninger. På gasmarkedet får systemoperatørerne alle disse beslutninger i form af kapacitetsreservationer, nomineringer og realiserede strømme. Systemoperatørerne bør opbevare disse oplysninger i en bestemt periode og gøre dem lettilgængelige for de kompetente myndigheder, så de kan få indsigt i dem. De kompetente myndigheder bør endvidere regelmæssigt overvåge transmissionssystemoperatørernes overholdelse af reglerne. 🡻 715/2009 betragtning 27 ⇨ nyt (25)Der er i nogle medlemsstater ikke tilstrækkelig adgang til ⇨ natur ⇦gaslagre og faciliteter for flydende naturgas ("LNG-faciliteter"), hvorfor gennemførelsen af de eksisterende regler skal forbedres⇨ , også hvad angår gennemsigtigheden. Der bør i forbindelse med en sådan forbedring tages hensyn til potentialet i og udbredelsen af vedvarende og kulstoffattige gasser i disse faciliteter på det indre marked. ⇦ Gruppen af Europæiske Tilsynsmyndigheder for Elektricitet og Gas har på grundlag af sin overvågning konkluderet, at de frivillige retningslinjer for god praksis vedrørende tredjepartsadgang, der gælder for lagersystemoperatører, og som alle parter enedes om på Madridforummet, anvendes for lidt og derfor må gøres bindende.

🡻 715/2009 betragtning 28 ⇨ nyt (26)Ikkediskriminerende og gennemsigtige balanceringsordninger for ⇨ natur ⇦gas, der drives af transmissionssystemoperatørerne, er vigtige mekanismer, navnlig for nye markedsdeltagere, der kan have sværere ved at balancere deres samlede salgsporteføljer end selskaber, der allerede er etableret på markedet. Det er derfor nødvendigt at fastlægge regler, der sikrer, at transmissionssystemoperatører håndterer sådanne mekanismer på en måde, der er forenelig med ikkediskriminerende, gennemsigtige og effektive betingelser for netadgang. 🡻 715/2009 betragtning 29 Handel med primære kapacitetsrettigheder er et vigtigt led i udviklingen af et konkurrencebaseret marked og for at skabe likviditet. Denne forordning bør derfor fastlægge grundlæggende regler for sådan handel. 🡻 715/2009 betragtning 30 ⇨ nyt (27)De nationale regulerende myndigheder bør sørge for, at denne forordnings bestemmelser ⇨ samt netreglerne ⇦ og de retningslinjer, som vedtages i henhold til den, overholdes. 🡻 715/2009 betragtning 31 (tilpasset) ⇨ nyt (28)I de retningslinjer, der er knyttet som bilag til forordningen, fastlægges specifikke ⌦ mere ⌫ detaljerede regler for gennemførelsen på grundlag af det andet sæt retningslinjer for god praksis. Om nødvendigt vil ⇨ bør ⇦ disse regler kunne udvikle sig med tiden under hensyn til forskellene mellem de nationale gassystemer ⇨ og udviklingen heraf ⇦. 🡻 715/2009 betragtning 32 (29)Inden Kommissionen foreslår at ændre retningslinjerne i bilaget til denne forordning, bør den sikre høring af alle relevante parter, der er berørt af retningslinjerne, repræsenteret af faglige organisationer, og af medlemsstater inden for Madridforummet. 🡻 715/2009 betragtning 33

(30)Medlemsstaterne og de kompetente nationale myndigheder bør forpligtes til at give Kommissionen de relevante oplysninger. Kommissionen bør behandle disse oplysninger fortroligt. 🡻 715/2009 betragtning 34 (tilpasset) ⇨ nyt (31)Denne forordning ⇨ samt netreglerne ⇦ og de retningslinjer, der vedtages i overensstemmelse med den, berører ikke anvendelsen af Fællesskabets⌦ Unionens ⌫ konkurrenceregler. 🡻 715/2009/EF betragtning 35 De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af nærværende forordning i overensstemmelse med Rådets beslutning 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, bør vedtages. 🡻 715/2009/EF betragtning 36 Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelser til at fastsætte eller vedtage de fornødne retningslinjer for at tilvejebringe det mindstemål af harmonisering, som er nødvendigt for at nå målene med denne forordning. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, herunder ved at supplere den med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF. ⇩ nyt (32)Medlemsstaterne og de kontraherende parter i energifællesskabet bør arbejde tæt sammen om alle spørgsmål, der vedrører udviklingen af en integreret gashandelsregion, og de bør ikke træffe foranstaltninger, som bringer den videre integration af naturgasmarkederne eller medlemsstaternes og de kontraherende parters forsyningssikkerhed i fare. (33)Transmissionssystemoperatører kan få tilladelse til at reservere lagre til naturgas i det omfang, det er nødvendigt for at udføre deres opgaver og af hensyn til forsyningssikkerheden. Disse strategiske lagre kan opbygges ved hjælp af fælles indkøb via den handelsplatformen, jf. artikel 10 i Kommissionens forordning (EU) nr. 312/2014, uden at dette berører EU's konkurrenceregler. Transmissionssystemoperatørerne bør kun have mulighed for at foretage udtræk af naturgas for at udføre deres opgaver eller i tilfælde af en erklæret nødsituation, jf. artikel 11, stk. 1, i nævnte forordning, for ikke at forstyrre markedets normale funktion. (34)Ved integration af regionale markeder bør de relevante transmissionssystemoperatører og regulerende myndigheder behandle spørgsmål med grænseoverskridende virkninger såsom tarifstrukturer, balanceringsordning, kapacitet ved de tilbageværende grænseoverskridende punkter, investeringsplaner og varetagelsen af transmissionssystemoperatørernes og de regulerende myndigheders opgaver. (35)Energiomstillingen og den fortsatte integration af gasmarkedet vil forudsætte yderligere gennemsigtighed med hensyn til transmissionssystemoperatørens tilladte eller tilstræbte indtægter. En række afgørelser vedrørende naturgasnettene vil blive baseret på disse oplysninger. Eksempelvis forudsætter overførslen af transmissionsaktiver fra et naturgasnet til et brintnet eller gennemførelsen af en kompensationsmekanisme mellem transmissionssystemoperatørerne øget gennemsigtighed i forhold til den nuværende situation. Desuden forudsætter vurderingerne af tarifudviklingen på lang sigt klarhed over både naturgasefterspørgslen og omkostningsfremskrivningerne. Gennemsigtighed med hensyn til tilladte indtægter forventes at åbne mulighed for sidstnævnte. De regulerende myndigheder bør navnlig oplyse om, hvilken metode der anvendes til at beregne transmissionssystemoperatørernes indtægter, værdien af deres regulerede aktivgrundlag og afskrivning heraf over tid, værdien af driftsudgifterne, transmissionssystemoperatørernes kapitalomkostninger og de anvendte incitamenter og præmier. (36)Transmissionssystemoperatørernes udgifter er altovervejende faste omkostninger. Deres forretningsmodel og de nuværende nationale lovrammer bygger på en antagelse om en langsigtet udnyttelse af deres net med lange afskrivningsperioder (30-60 år). I forbindelse med energiomstillingen bør de regulerende myndigheder derfor kunne foregribe et fald i efterspørgslen efter gas ved at ændre reguleringsordningerne i tide og forhindre en situation, hvor omkostningsdækningen for transmissionssystemoperatører gennem tariffer truer prisoverkommeligheden for forbrugerne som følge af, at de faste omkostninger udgør en stigende andel i forhold til efterspørgslen efter gas. Om nødvendigt kan afskrivningsprofilen eller vederlaget for transmissionsaktiver eksempelvis ændres. (37)Gennemsigtigheden med hensyn til transmissionssystemoperatørers tilladte eller tilstræbte indtægter bør øges for at skabe et grundlag for benchmarking og netbrugernes vurdering. Øget gennemsigtighed bør også lette samarbejdet på tværs af landegrænserne og oprettelsen af ITC-mekanismer mellem operatører med henblik på enten regional integration eller gennemførelse af tarifrabatter for vedvarende og kulstoffattige gasser som fastsat i denne forordning. (38)For at udnytte de mest rentable placeringer til produktion af vedvarende og kulstoffattige gasser bør netbrugerne drage fordel af rabatter på kapacitetsbaserede tariffer. Disse bør omfatte en rabat på tilførsel fra faciliteter til produktion af vedvarende og kulstoffattig gas, en rabat på tariffer ved indfødnings- og udtagspunkter til lagerfaciliteter og en rabat på grænseoverskridende tariffer og indfødningspunkter fra LNG-faciliteter. Ændres værdien af ikkegrænseoverskridende rabatter, vil den regulerende myndighed skulle afveje netbrugernes interesser mod netoperatørernes, idet der tages hensyn til stabile finansielle rammer — nærmere bestemt for eksisterende investeringer og navnlig for faciliteter til produktion af vedvarende energi. Om muligt bør der forelægges indikatorer eller betingelser for at ændre rabatten, i tilstrækkelig god tid før det besluttes at ændre rabatten. Denne rabat bør ikke påvirke den generelle tariffastsættelsesmetode, men bør gives efterfølgende på den relevante tarif. For at kunne drage fordel af rabatten bør netbrugerne forelægge transmissionssystemoperatøren de fornødne oplysninger på grundlag af et certifikat, der er knyttet til EU-databasen.

(39)Fald i indtægterne som følge af anvendelsen af rabatter behandles som generelle indtægtsfald, f.eks. fra reduceret kapacitetssalg, og de vil skulle dækkes rettidigt via tariffer, f.eks. ved en forhøjelse af de særlige tariffer i henhold til de generelle regler i denne forordnings artikel 15. Kommissionen bør tillægges beføjelse til at ændre rabatniveauerne ved hjælp af delegerede retsakter for at mindske strukturelle ubalancer i transmissionssystemoperatørernes indtægter. (40)For at øge effektiviteten af naturgasdistributionsnettene i Unionen og sikre et tæt samarbejde med transmissionssystemoperatørerne og ENTSO for gas bør der oprettes en enhed for distributionssystemoperatører i Unionen ("EU DSO-enhed"), som også omfatter naturgasdistributionssystemoperatørerne. EU DSO-enhedens opgaver bør være veldefinerede, og dens arbejdsmetode bør sikre, at det arbejder effektivt, gennemsigtigt og er repræsentativt for Unionens distributionssystemoperatører. EU DSO-enheden bør arbejde tæt sammen med ENTSO for gas om at forberede og gennemføre netreglerne, når det er relevant, og bør arbejde på at vejlede om integration bl.a. af decentral produktion og andre områder i relation til forvaltningen af distributionsnet. (41)Distributionssystemoperatørerne spiller en væsentlig rolle, når det drejer sig om at integrere vedvarende og kulstoffattige gasser i energisystemet, idet ca. halvdelen af biomethanproduktionskapaciteten er tilkoblet distributionsnettet. For at lette disse gassers integration i engrosmarkedet bør produktionsfaciliteter, der er tilkoblet distributionsnettet i alle medlemsstater, have adgang til det virtuelle handelspunkt. I overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning bør distributionssystemoperatører og transmissionssystemoperatører samarbejde om at muliggøre tilbagegående strømme fra distributions- til transmissionsnettet eller sikre integrationen af distributionssystemet med alternative midler med samme virkning for at lette markedsintegrationen af vedvarende og kulstoffattige gasser. (42)Integrationen af voksende mængder af vedvarende og kulstoffattige gasser i det europæiske naturgassystem vil ændre kvaliteten af den naturgas, der transporteres og forbruges i Europa. For at sikre uhindrede grænseoverskridende naturgasstrømme, opretholde markedernes interoperabilitet og muliggøre markedsintegration bør gennemsigtigheden øges med hensyn til gaskvaliteten og dennes forvaltningsomkostninger, der bør fastlægges en harmoniseret tilgang til de regulerende myndigheders og systemoperatørernes roller og ansvarsområder, og koordineringen på tværs af grænserne bør styrkes. Samtidig med at der sikres en harmoniseret tilgang til gaskvaliteten i grænseoverskridende sammenkoblingspunkter, bør medlemsstaternes fleksibilitet med hensyn til anvendelsen af gaskvalitetsstandarder i deres nationale naturgassystemer opretholdes. (43)Det at blande brint i naturgassystemet er mindre effektivt end at anvende brint i ren form, og det mindsker værdien af brint. Det påvirker også driften af gasinfrastruktur, slutbrugeranvendelser og systeminteroperabilitet på tværs af landegrænser. Det bør fortsat overlades til medlemsstaterne at beslutte, om der må blandes brint i deres nationale naturgassystemer. Samtidig kan risikoen for markedssegmentering begrænses med en harmoniseret tilgang til blanding af brint i naturgassystemet i form af et EU-dækkende loft ved grænseoverskridende sammenkoblingspunkter mellem EU-medlemsstaterne, hvor transmissionssystemoperatørerne vil skulle acceptere naturgas med et blandet brintniveau under loftet. Operatører af transmissionssystemer, der støder op til hinanden, bør fortsat frit kunne nå til enighed om højere brintblandingsniveauer i grænseoverskridende sammenkoblingspunkter. (44)En solid grænseoverskridende koordinerings- og tvistbilæggelsesproces mellem transmissionssystemoperatører om gaskvalitet, herunder om biomethan- og brintblandinger, er afgørende for at fremme en effektiv transport af naturgas på tværs af naturgassystemer i Unionen og dermed skabe fremskridt i retning af større integration på det indre marked. Øgede gennemsigtighedskrav til gaskvalitetsparametre, herunder øvre brændværdi, Wobbetal og iltindhold, samt brintblandinger og deres udvikling over tid kombineret med overvågnings- og rapporteringsforpligtelser, bør bidrage til et velfungerende, åbent og effektivt indre marked for naturgas. (45)For at ændre ikkevæsentlige bestemmelser i denne forordning og supplere den for så vidt angår ikkevæsentlige bestemmelser på nærmere bestemte områder, der er afgørende for markedsintegrationen, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter bør Europa-Parlamentet og Rådet navnlig modtage alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter bør have systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. (46)I Kommissionens forordning (EU) 2015/703 fastsættes regler om interoperabilitet og dataudveksling for naturgassystemet, navnlig med hensyn til sammenkoblingsaftaler, herunder regler for strømningsregulering, principper for måling af gasmængder og ‑kvalitet, regler for matchningsprocessen og for tildeling af gasmængder samt procedurer for kommunikation i tilfælde af ekstraordinære hændelser, fælles enheder, gaskvalitet, herunder regler om afhjælpning af restriktioner for handel på tværs af grænserne, der skyldes forskelle i gaskvaliteten og forskelle med hensyn til praksis for lugttilsætning, overvågning af gaskvaliteten på kort og lang sigt, udveksling af oplysninger, dataudveksling og rapportering om gaskvaliteten, gennemsigtighed, kommunikation, udveksling af oplysninger og samarbejde mellem relevante markedsdeltagere. (47)For at sikre, at brintnettet forvaltes optimalt, og at der åbnes mulighed for handel med brint og levering af brint på tværs af grænserne i Unionen, bør der oprettes et europæisk net af netoperatører for brint (ENNOH). ENNOH bør varetage sine opgaver i overensstemmelse med Unionens konkurrenceregler. ENNOH's opgaver bør være veldefinerede, og dets arbejdsmetode bør sikre, at det arbejder effektivt, gennemsigtigt og er repræsentativt. Netregler, der udarbejdes af ENNOH, bør ikke erstatte de nødvendige nationale netregler for spørgsmål, der ikke vedrører grænseoverskridende netspørgsmål. (48)Indtil ENNOH er oprettet, bør der oprettes en midlertidig platform under Kommissionens ledelse og under medvirken af ACER og alle relevante markedsdeltagere, herunder ENTSO for gas, ENTSO for elektricitet og EU DSO-enheden. Denne platform bør understøtte den første fase af arbejdet med at afgrænse og formulere spørgsmål af relevans for opbygningen af brintnettet og -markederne, uden at den tillægges formelle beslutningsbeføjelser. Platformen bør afvikles efter oprettelsen af ENNOH. Indtil ENNOH er oprettet, vil ENTSO for gas være ansvarlig for at opstille EU