P8_TA(2016)0056

Indførelse af påtrængende autonome handelsforanstaltninger for Tunesien ***I

Europa-Parlamentets ændringer af 25. februar 2016 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om indførelse af påtrængende autonome handelsforanstaltninger for Republikken Tunesien (COM(2015)0460 — C8–0273/2015 — 2015/0218(COD)) (1)

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2018/C 035/41)

EUROPA-PARLAMENTETS ÆNDRINGER (*1)

til Kommissionens forslag

(1) Efter vedtagelsen af ændringerne blev sagen henvist til fornyet udvalgsbehandling, jf. forretningsordenens artikel 61, stk. 2, andet afsnit (A8-0013/2016).

(*1) Ændringer: Den nye eller ændrede tekst markeres med fede typer og kursiv; udgået tekst markeres med symbolet ▌.

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2016/…

om indførelse af hastende autonome handelsforanstaltninger for Republikken Tunesien

[Ændring 1-4, medmindre andet er angivet]

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side (1) (»aftalen«) danner grundlaget for forbindelserne mellem Unionen og Tunesien.

(2) Efter terrorangrebet den 26. juni 2015 i nærheden af Sousse i Tunesien erklærede Rådet i sine konklusioner af 20. juli 2015, at Unionen i samråd med sine medlemsstater ville undersøge muligheden for at træffe ekstraordinære og midlertidige foranstaltninger til støtte af den tunesiske økonomi.

(3) Olivenolie er Tunesiens vigtigste landbrugseksportvare til Unionen, og olivenolieindustrien er en vigtig del af landets økonomi , ligesom det er tilfældet for nogle regioner i visse medlemsstater .

(4) I overensstemmelse med målene i den europæiske naboskabspolitik og i aftalen kan Unionen bedst støtte Tunesiens økonomi ved at være et attraktivt og pålideligt marked for Tunesiens eksport af olivenolie. Etableringen af et sådant marked kræver indføreselse af autonome handelsforanstaltninger, som giver mulighed for import af denne vare i Unionen på grundlag af et toldfrit kontingent.

(5) For at forhindre svig og for at sikre, at de påtænkte autonome handelsforanstaltninger reelt vil gavne den tunesiske økonomi, bør disse foranstaltninger være betinget af, at Tunesien overholder regler fastsat i aftalen vedrørende varers oprindelse og de hertil knyttede procedurer, og at Tunesien administrativt samarbejder effektivt med Unionen.

(6) Hvis stabiliteten på olivenoliemarkedet i Unionen skal bevares, kræver det, at de ekstra mængder som følge af de autonome handelsforanstaltninger først gøres tilgængelige, efter at den mængde af det årlige toldfrie kontingent for ubehandlet olivenolie, som er fastlagt i artikel 3, stk. 1, i protokol nr. 1 til aftalen, er opbrugt.

(7) Artikel 184 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 (2) indeholder regler for forvaltningen af toldkontingenter. Disse regler bør også gælde for de i denne forordning omhandlede autonome handelsforanstaltninger.

(8) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til midlertidigt at suspendere den ved denne forordning fastsattepræferencebehandling og til at indføre afhjælpende foranstaltninger i tilfælde, hvor Unionens marked påvirkes af denne forordning. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (3).

(9) Hensigten med de hastende autonome handelsforanstaltninger, som indføres ved denne forordning, er at afhjælpe den vanskelige økonomiske situation, som Tunesien befinder sig i for øjeblikket på grund af terrorangrebene. Disse foranstaltninger bør derfor være tidsbegrænsede og bør ikke påvirke forhandlingerne mellem Unionen og Tunesien om etablering af en vidtgående og bred frihandelsaftale (DCFTA). ▌ [Ændring 11 og 15]

(10) I betragtning af de svære skader, som Tunesiens økonomi, navnlig turismesektoren, har lidt som følge af terrorangrebet i nærheden af Sousse den 26. juni 2015, og af behovet for at træffe hastende autonome handelsforanstaltninger, som kan afhjælpe den økonomiske situation i Tunesien på kort sigt, blev det anset for passende at indføre en undtagelse fra den otteugers periode, der er omhandlet i artikel 4 i protokol nr. 1 om nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, som er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Præferencebehandling

Et toldfrit importkontingent på 35 000 ton (»det årlige importtoldkontingent«) for kalenderårene 2016 og 2017 åbnes for indførsel i Unionen af ubehandlet olivenolie, som har oprindelse i Tunesien, og som henhører under KN-kode 1509 10 10 og 1509 10 90 , når sådan ubehandlet olivenolie fuldt ud er fremstillet i Tunesien og transporteret direkte til Unionen. [Ændring 5 og 12].

Artikel 2

Betingelser for udnyttelse af det årlige importtoldkontingent

For at kunne udnytte det årlige importtoldkontingent skal Tunesien overholde reglerne om varers oprindelse og om de hertil knyttede procedurer, som er fastsat i protokol nr. 4 til aftalen.

Artikel 3

Adgang til det årlige importtoldkontingent

Det årlige importtoldkontingent gøres først tilgængeligt, efter at den mængde af det årlige toldfrie kontingent af ubehandlet olivenolie, som er fastsat i artikel 3, stk. 1, i protokol nr. 1 til aftalen, er opbrugt.

Artikel 4

Forvaltning af det årlige importtoldkontingent

Kommissionen forvalter det årlige importtoldkontingent i overensstemmelse med artikel 184 i forordning (EU) nr. 1308/2013.

Artikel 5

Midlertidig suspension

Skønner Kommissionen, at der foreligger tilstrækkelige beviser på manglende overholdelse fra Tunesiens side af betingelserne fastsat i artikel 2, kan den vedtage en gennemførelsesretsakt, som midlertidigt suspenderer hele eller en del af den præferencebehandling, som er omhandlet i artikel 1. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren omhandlet i artikel 7, stk. 2.

Artikel 6

Midtvejsevaluering

1. Kommissionen foretager en midtvejsevaluering af denne forordnings indvirkning på Unionens marked for olivenolie fra datoen for dens ikrafttræden og forelægger konklusionerne af denne evaluering for Europa-Parlamentet og Rådet.

2. Hvis det konstateres, at Unionens marked for olivenolie påvirkes af bestemmelserne i denne forordning, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage en gennemførelsesretsakt med henblik på at indføre afhjælpende foranstaltninger med henblik på at genoprette situationen på te marked. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren omhandlet i artikel 7, stk. 2.

Artikel 7

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af Komitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter, der er nedsat ved artikel 229 i forordning (EU) nr. 1308/2013. Denne komité er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

Artikel 8

Ikrafttræden og anvendelse

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes indtil den 31. december 2017.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i …, den . På Europa-Parlamentets vegne Formand På Rådets vegne Formand

(1) EFT L 97 af 30.3.1998, s. 2.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671).

(3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).