Henstilling med henblik på

RÅDETS HENSTILLING

om Nederlandenes nationale reformprogram for 2012 og med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2012-2015

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2 og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen[2],

under henvisning til beslutninger fra Europa-Parlamentet[3],

som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og

som tager følgende i betragtning:

(1) Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Europa-Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

(2) Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[4], som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

(3) Den 12. juli 2011 vedtog Rådet en henstilling om Nederlandenes nationale reformprogram for 2011 og afgav en udtalelse om Nederlandenes opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014.

(4) Den 23. november 2011 vedtog Kommissionen den anden årlige vækstundersøgelse, som markerer starten på det andet europæiske halvår med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien. Den 14. februar 2012 vedtog Kommissionen på basis af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[5], hvori Nederlandene ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående analyse.

(5) Det Europæiske Råd tilsluttede sig prioriteterne for at sikre finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og vækstfremmende tiltag. Det understregede nødvendigheden af at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, at genetablere normale lånemuligheder for erhvervslivet, at fremme vækst og konkurrenceevne, at bekæmpe arbejdsløshed og de sociale konsekvenser af krisen og at modernisere den offentlige forvaltning.

(6) Den 2. marts 2012 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

(7) Den 27. april 2012 afleverede Nederlandene sit stabilitetsprogram, der dækker perioden 2012-2015, og sit nationale reformprogram for 2012. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

(8) Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet af 2012 i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er optimistisk. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes der for 2013 en økonomisk vækst på 1¼ %, uden at der tages hensyn til de yderligere konsolideringsforanstaltningers negative indflydelse på væksten; ifølge Kommissionens prognose, der ligeledes er baseret på et scenario med uændret politik, forventes en lavere vækstrate på 0,7 %. Programmets erklærede mål går ud på at opfylde Rådets henstillinger med hensyn til at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud og bestræbe sig på at forbedre budgetstillingen med hensyn til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning, idet der sigtes mod en strukturel indsats på mindst 0,5 % pr. år. I programmet tilsigtes det at bringe det samlede offentlige underskud ned under 3 % af BNP i 2013, og den tidligere mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP stadfæstes, hvilket på passende vis afspejler stabilitets- og vækstpagtens krav. Den årlige finanspolitiske indsats på 0,75 % af BNP i perioden 2010-2013, der bygger på en (genberegnet) strukturel saldo[6], stemmer overens med den strukturelle indsats på ¾ % af BNP, som Rådet henstillede til. Da programmet ikke indeholder budgetmål for perioden efter 2013, er det ikke muligt at vurdere holdbarheden af korrektionen af budgetubalancer og fremskridt med hensyn til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning i programperiodens sidste år, herunder overholdelse af stabilitets- og vækstpagtens udgiftsmål. Budgetfremskrivningerne i programperioden er forbundet med gennemførelsesrisici. Disse er ikke udelukkende begrænset til de nyligt bebudede konsolideringsforanstaltninger, men vedrører også gennemførelsen af nogle af de foranstaltninger, der tidligere er opnået enighed om i den afgåede regering. Desuden er de yderligere foranstaltninger, som blev foreslået af regeringen i april 2012, og deres budgetmæssige virkninger ikke tilstrækkeligt præciseret og kvantificeret. Budgettilpasningen har hidtil først og fremmest været baseret på udgiftsnedskæringer, og dette påvirker også vækstfremmende udgifter. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2012 forventes det, at gældskvoten vil stige yderligere og relativt markant i 2012 til 70,2% af BNP efterfulgt af en let yderligere stigning til 70,7% af BNP i 2013, idet der tages hensyn til virkningen af de yderligere konsolideringsforanstaltninger. Gældskvoten forventes således at forblive et godt stykke over referenceværdien på 60 %. Programmet specificerer ikke gældsmål for 2014 og 2015, og derfor kan der ikke gives en vurdering af, hvorvidt stabilitets- og vækstpagtens gældsreduktionsmål overholdes efter 2013.

(9) Arbejdsmarkedets parter og den nederlandske regering indgik en omfattende aftale om pensionsreform i september 2011, og regeringen forelagde planer om at forhøje den gældende pensionsalder til 66 i 2019 og 67 i 2024. Derefter sammenkobles den gældende pensionsalder med den forventede levetid. Der indføres tiltag på arbejdsmarkedet til støtte for at hæve den reelle alder for tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet tilsvarende. I overensstemmelse med regeringsaftalen tager pensionsreformen sigte på at sikre en passende og holdbar fordeling af omkostninger og risici i den anden søjle inden for og mellem generationerne. Den nederlandske regering har forelagt en skitse til reform af langtidsplejen. Der vil være behov for yderligere konkrete foranstaltninger for at bidrage til at nedbringe den finansielle byrde ved det aldrende samfund i Nederlandene.

(10) Fiskale hindringer for den part, der ikke tjener husholdningens hovedindkomst, er mindsket, men endnu ikke i tilstrækkelig grad. Fjernes de resterende hindringer, vil dette yderligere bidrage til at øge udbuddet af arbejdskraft og effektivisere indsatsen af menneskelig kapital. Udsatte grupper på arbejdsmarkedet bør integreres bedre.

(11) Inden for erhvervspolitikken har dagsordenen angående "topsektorer" vundet tilslutning, og der er indgået sektorspecifikke "innovationskontrakter" mellem regeringen og erhvervslivets repræsentanter. Støtten til den private sektors forskning øges med indførelsen af ordningen RDA+skattelettelser som led i incitamenterne til at fremme innovation, den private sektors investeringer i F&U og tættere forbindelser mellem videnskabskredse og erhvervslivet. Fokuseringen på "topsektorer" bør dog ikke ske på bekostning af omkostningerne til grundforskning og ej heller udelukke innovative virksomheder, der ikke tilhører en af "topsektorerne".

(12) I løbet af de seneste fire årtier er der opbygget strukturelle forvridninger på det neder­landske boligmarked. På ejendomsmarkedet har fundamentale udbudsbegrænsninger og skattelettelser for boligejere (bl.a. fradrag for renteudgifter, hvilket begunstiger husholdninger med relativt høje indtægter) ført til en ineffektiv kapitalallokering. Lejeboligmarkedet rummer et meget stort segment af socialt boligbyggeri, og dette har i forening med socialpolitikken og lofter over huslejer og huslejestigninger ført til et meget uelastisk udbud af lejeboliger. En ændring af den lempelige skattemæssige behandling af boligejere ville bidrage til at reducere de strukturelle forvridninger på det nederlandske boligmarked.

(13) Nederlandene har givet en række tilsagn under europluspagten. Disse tilsagn og gennemførelsen af de tilsagn, der blev fremlagt i 2011, vedrører jobskabelse, forbedring af konkurrenceevnen, styrkelse af den finansielle stabilitet og forbedret holdbarhed i de offentlige finanser. Kommissionen har vurderet gennemførelsen af tilsagnene under europluspagten. Der er taget hensyn til resultaterne af denne vurdering i disse henstillinger.

(14) Inden for rammerne af det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Nederlandenes økonomiske politik. Den vurderede stabilitets­programmet og det nationale reformprogram. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Nederlandene, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Den Europæiske Union, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger under det europæiske semester er afspejlet i henstilling 1-5 nedenfor.

(15) På baggrund af denne vurdering har Rådet undersøgt Nederlandenes stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse[7] afspejles især i henstillingens nr. 1) nedenfor,

HENSTILLER, at Nederlandene i perioden 2012-2013 tager skridt til:

1. at sikre fremskridt med hensyn til en rettidig og holdbar korrektion af det uforholds­mæssigt store underskud. I dette øjemed bør budgetstrategien for 2012 fuldt ud gennemføres som planlagt. De nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen af budgettet for 2013 specificeres med henblik på at sikre den strukturelle tilpasnings­indsats, jf. Rådets henstillinger i henhold til proceduren i forbindelse med uforholds­mæssigt store underskud. Derefter bør der sikres en passende strukturjusteringsindsats, således at der gøres tilstrækkelige fremskridt med hensyn til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning, herunder opfyldelse af udgiftsmålet, og sikres tilfredsstillende fremskridt i henseende til at overholde gældsreduktionsmålet, samtidig med at udgifter beskyttes på områder, der påvirker væksten direkte, såsom forskning og innovation, uddannelse og erhvervsuddannelse. Efter dannelsen af en ny regering bør der til dette formål forelægges et ajourført stabilitetsprogram for 2012 med substantielle mål og foranstaltninger for perioden efter 2013

2. at træffe foranstaltninger for at øge den gældende pensionsalder, herunder at knytte den til den forventede levetid, og underbygge disse foranstaltninger med arbejdsmarkedsforanstaltninger, samtidig med at de offentlige finansers langsigtede holdbarhed forbedres. Pensionssystemets anden søjle bør tilpasses for således at afspejle forhøjelsen af den gældende pensionsalder, samtidig med at en passende fordeling af omkostninger og risici sikres inden for og mellem generationerne. Den planlagte reform af langtidsplejen bør gennemføres og suppleres med yderligere foranstaltninger på baggrund af en aldrende befolkning

3. at øge erhvervsfrekvensen, især blandt ældre, kvinder, handicappede og indvandrere, herunder ved yderligere at mindske skattemæssige hindringer for at tilskynde den part, der ikke tjener husholdningens hovedindkomst, til at arbejde, fremme omstilling på arbejdsmarkedet og imødegå manglende fleksibilitet

4. at fremme innovation, den private sektors investeringer i F&U og skabe tættere forbindelser mellem videnskabskredse og erhvervslivet, fremme den industrielle fornyelse ved at give egnede incitamenter i forbindelse med erhvervspolitik, samtidig med at der også gives adgang for andre end de strengt definerede topsektorer, og grundforskningen opretholdes

5. at tage skridt til gradvist at reformere boligmarkedet ved at: i) ændre den lempelige skattemæssige behandling af boligejere, herunder ved at udfase fradrag for renteudgifter og/eller via systemet med imputeret lejeværdi, ii) give plads til en mere markedsorienteret prisfastsættelses­ordning på lejeboligmarkedet og iii) i socialt boligbyggeri at tilpasse huslejen efter husholdningens indkomst.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

[2] COM(2012)322 final.

[3] P7_TA(2012)0048 og P7_TA(2012)0047.

[4] Rådets afgørelse 2012/238/EU af 26. april 2012.

[5] COM(2012) 68 final.

[6] Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, er genberegnet af Kommissionen på basis af oplysningerne i programmerne ved hjælp af den i fællesskab aftalte metode.

[7] I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.