DA Den Europæiske Unions Tidende C 231/46

Regionsudvalgets udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Første årsrapport om indvandring og integration«

(2005/C 231/05)

REGIONSUDVALGET HAR —

under henvisning til »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om første årsrapport om indvandring og integration« (KOM(2004) 508 endelig),

under henvisning til Kommissionens beslutning af 16. juli 2004 om i henhold til EF-traktatens artikel 265, stk. 1, at anmode om Regionsudvalgets udtalelse,

under henvisning til formandens beslutning af 3. november 2004 om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalget for Forbindelser Udadtil,

under henvisning til håndbogen om integration for politiske beslutningstagere og aktører, som Kommissionen (Generaldirektoratet for Retlige Anliggender, Frihed og Sikkerhed) kom med i november 2004,

under henvisning til sin udtalelse om indvandringspolitikken (Meddelelse fra Kommissionen om en fælles politik mod ulovlig indvandring (KOM(2001) 672 endelig)) og asylpolitik (Kommissionens forslag til Rådets direktiv om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere og statsløse som flygtninge, eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse i overensstemmelse med Genève-konventionen af 28. juli 1951 og protokollen af 31. januar 1967 (KOM(2001) 510 endelig — 2001/0207 (CNS)), vedtaget den 16. maj 2002 (CdR 93/2002 fin) (1),

under henvisning til sin udtalelse om »Grønbog om en fællesskabspolitik for tilbagesendelse af personer med ulovligt ophold« (KOM(2002) 175 endelig), vedtaget den 20. november 2002 (CdR 242/2002 fin) (2),

under henvisning til sin udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ret til familiesammenføring (KOM(2002) 225 endelig — 1999/0258 CNS), vedtaget den 20 november 2002 (CdR 243/2002 fin) (3),

under henvisning til sin udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets direktiv om betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold med henblik på studier, faglig uddannelse eller volontørtjeneste (KOM(2002) 548 endelig — 2002/0242 CNS), vedtaget den 9. april 2003 (CdR 2/2003 fin) (4),

under henvisning til sin udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om indvandring, integration og beskæftigelse (KOM(2003) 336 endelig), vedtaget den 12. februar 2004 (CdR 223/2004 fin),

under henvisning til sin udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om fremlæggelse af et forslag til direktiv og to forslag til henstillinger, der skal lette tredjelandsstatsborgeres indrejse med henblik på videnskabelig forskning i Det Europæiske Fællesskab (KOM(2004) 178 endelig — 2004/0061 (CNS) — 2004/0062 (CNS) — 2004/0063 (CNS)), som er på plenarforsamlingens dagsorden i november 2004 (CdR 80/2004 rev. 1),

under henvisning til forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 339/2004 rev. 1), der blev vedtaget den 3. december 2004 af Underudvalget for Forbindelser Udadtil (ordførere: Aldo Iskra, kommunalbestyrelsesmedlem (SE/PPE), ordfører,

og ud fra følgende betragtninger:

Den første årsrapport opridser forskellige migrationstendenser i Europa, behandler og analyserer forandringer inden for indvandring og beskriver foranstaltninger på nationalt og europæisk niveau vedrørende adgang og integration;

Den udgør et nyt instrument til at undersøge udviklingen inden for Fællesskabets indvandringspolitik;

I lyset af befolkningens aldring og den faldende andel af personer i de arbejdsdygtige aldre er en øget indvandring sandsynlig og stadig mere nødvendig for at opfylde et udvidet EU's behov;

På Det Europæiske Råd i Thessaloniki understregede man nødvendigheden af at fastlægge en fælles europæisk ramme, inden for hvilken de nationale politikker udformes, og en definition af fælles grundprincipper for at stimulere fastlæggelsen af denne ramme blev overvejet —

på sin 59. plenarforsamling den 13.-14. april 2005 (mødet den 13. april) VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE

1. Regionsudvalgets synspunkter

REGIONSUDVALGET

1.1 bifalder Kommissionens første årsrapport om indvandring og integration, som det betragter som et vigtigt grundlag for at udvikle en helhedsstrategi for integration af indvandrere i det nye udvidede EU.

1.2. erkender værdien og omfanget af migration i verden og betydningen af denne for mangfoldigheden og udviklingen, ikke mindst på lokalt plan. Udvalget er fuldstændig enigt i vigtigheden af at koordinere indvandrings-, flygtninge- og integrationspolitikken i EU. Det er endnu vigtigere i dag i det udvidede Fællesskab.

1.3 understreger, at det nationale niveau har ansvaret for gennemførelsen af lovgivning, mens det er det regionale og lokale niveaus opgave at forbedre modtagelsen af indvandrerne og hjælpe dem med at finde et sted at bo og blive integreret. Regionsudvalget fremhæver derfor især de lokale og regionale myndigheders vigtige rolle, hvis ansvar for bl.a. planlægning, boliger, uddannelse og arbejdsmarked direkte påvirker integrationen og kan fremme den sociale samhørighed, sociale integration og bæredygtige samfund.

1.4 bemærker, at rapporten beskæftiger sig med udviklingen af indvandringspolitikken, som den ser ud på nationalt og EU-niveau. En del af integrationens fiasko i EU skyldes, at de lokale og regionale myndigheder ikke er blevet inddraget i arbejdet med at udforme politikken. De lokale og regionale myndigheder udgør det ansvarsniveau, der er tættest på borgerne, men man har ofte overset konsekvenserne af gennemførelsen på det lokale niveau og ikke taget hensyn til disse.

1.5 konstaterer med beklagelse, at man ikke har koordineret med de lokale og regionale myndigheder, hverken under faktaindsamlingen eller under analysearbejdet inden rapportens udarbejdelse. Forskellige foranstaltninger er blevet truffet i medlemsstaterne for at klare den voksende mangfoldighed i dagens samfund. De erfaringer, man har gjort, både positive og negative, er af særlig betydning nu, hvor migrationsstrømmene bliver stadig mere globale og komplekse i deres sammensætning, og hvor medlemsstaterne er nødt til at modtage indvandrere og flygtninge fra stadig flere lande og ikke kun lande, de har haft handel eller historiske/kulturelle bånd med.

1.6 minder om, at integrationsspørgsmålene skal inkluderes i alle politikområder, hvis man vil skabe social samhørighed. Fællesskabets politik for indvandring og integration bør være i samklang med EU's mere overordnede målsætninger inden for socialpolitikken, den økonomiske politik, udenrigs- og udviklingspolitikken og stemme overens med grundlæggende europæiske værdier som lige muligheder, menneskerettigheder, menneskeværd, tolerance, respekt for mangfoldighed, foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandling og fremme af øget deltagelse i samfundslivet.

1.7 fremhæver, at integration er et ansvar for samfundet som helhed, og at der kræves en indsats fra både indvandrernes og lokalbefolkningens side, hvis man skal opnå bæredygtig social samhørighed og vækst.

1.8 beklager manglen på fakta om integration og indvandringspolitikkens gennemførelse i rapporten, og fremhæver, at Kommissionen ydermere bør fremme udveksling af information og erfaringer. Den håndbog om integration for politiske beslutningstagere og aktører, som Kommissionen (Generaldirektoratet for Retlige Anliggender, Frihed og Sikkerhed) kom med i november 2004, er et første opmuntrende skridt i denne retning, eftersom den indeholder konkrete oplysninger om bedste praksis og resultater vedrørende integrationen.

Indvandrernes situation på arbejdsmarkedet

REGIONSUDVALGET

1.9 er klar over, at arbejdsmarkedsspørgsmål er af afgørende betydning for integrationen af indvandrere, men de kan ikke ses løsrevet fra deres sammenhæng, eftersom graden af integration også afhænger af en række andre faktorer, herunder den samfundsmæssige baggrund, uddannelse og sprogkundskaber og deltagelse i samfundslivet. En vellykket integration af indvandrerne er et skridt på vejen mod et samfund, hvor der er plads til alle, til gavn for både den enkelte og lokalsamfundet og samfundet i videre forstand.

1.10 bifalder den voksende erkendelse i EU af indvandrernes kreativitet og iværksætterånd. Fremkomsten af iværksættere og nye virksomheder er af afgørende betydning for en vellykket integrationsproces samt et vigtigt bidrag til gennemførelsen af Lissabon-strategien.

1.11 bemærker, at rapporten præges af ræsonnementet vedrørende behovet for indvandringen af arbejdskraft. Alligevel konstateres det, at hovedparten af indvandringen består af familiesammenføring eller en eller anden form for humanitær beskyttelse. Strategier for den store gruppe af indvandrede, som står uden for arbejdsmarkedet, er vigtige af såvel økonomiske som sociale og politiske grunde. Kvindernes betydning for en vellykket integration må ikke undervurderes, eftersom de ofte udgør den direkte forbindelse til børnene i familien.

1.12 beklager, at man overhovedet ikke nævner situationen for de næsten 500.000 asylansøgere i EU, som venter på besked om opholdstilladelse eller lignende, og hvoraf de allerfleste befinder sig uden for det normale arbejdsmarked.

1.13 understreger, at påstanden om, at EU-borgere har opnået meget høj beskæftigelse, skal præciseres, eftersom der er meget store lokale og regionale forskelle. Man kan tale om et højt beskæftigelsesgennemsnit i EU, men man må samtidig erkende den ujævne lokale og regionale fordeling.

1.14 understreger, at kontrasten mellem det nationale niveaus fokus på behovet for indvandret arbejdskraft og det lokale niveaus bestræbelser for at forhindre udstødelse, isolation og fremmedhad styrker behovet for dialog og samarbejde mellem alle berørte niveauer.

De demokratiske aspekter af integrationspolitikken

REGIONSUDVALGET

1.15 understreger, at indvandrings- og integrationspolitikken debatteres meget forskelligt på de forskellige niveauer i samfundet, hvilket fører til forskelle i synsvinkler og gør foranstaltningerne mindre effektive. Samtidig skaber det grobund for mistro til samfundet, en mistro, som kan føre til foragt for det politiske system. Denne mistro og foragt kan udnyttes af yderliggående politiske kræfter.

1.16 konstaterer, at afstanden og manglen på dialog mellem de politiske niveauer i et vist omfang har bidraget til, at der er opstået partier med isolationisme og fremmedhad på programmet. Flere EU-fjendtlige og fremmedfjendske partier har afsæt i en lokal base.

1.17 bifalder indførelsen af ligestillingsperspektivet i rapporten, men samtidig finder man det alvorligt, at der mangler en beskrivelse af ligestillingsorienterede integrationsforanstaltninger. Foranstaltninger, som lader indvandrerkvinders kompetencer komme til deres ret, har værdifulde sociale, økonomiske og demokratiske virkninger.

1.18 mener, at den formaliserede stemmeret, som medvirker til at øge indvandrernes deltagelse i det demokratiske liv, er en minimumsstandard, som endnu ikke er indført i alle medlemsstater. Integrationen af de nye medborgere bør imidlertid også styre mod mere ambitiøse mål. Der er en tilbøjelighed til, at stemmeretten glemmes, hvis følelsen af udelukkelse er alt for stærk. Retten til og muligheden for at påvirke samfundsudviklingen er intet værd, hvis man ikke har et arbejde eller en position i samfundet.

1.19 understreger, at i beskæftigelsesstrategien og strategien for social integration nævnes udelukkende retningslinjer, som sigter på at dække arbejdskraftbehovet. Men der siges intet om hovedparten af indvandrere, som kommer til EU i forbindelse med familiesammenføring eller for at opnå humanitær beskyttelse. Strategien for social integration forbliver ufuldstædig, hvis der ikke er retningslinjer for denne store gruppe.

1.20 understreger, at rapporten beskriver virksomheder, som drives lokalt. Men informationen er mangelfuld og der er ingen oplysninger om den praktiske gennemførelse og dens resultater. Hvordan de økonomiske midler anvendes i integrationsarbejdet er svært at vide, eftersom rapporten ikke behandler det lokale og det regionale niveau.

1.21 understreger, at mange steder i EU tilfalder skatteindtægterne det nationale niveau, mens omkostningerne ved indvandring, som fører til udelukkelse, belaster det lokale niveau. Manglen på koordination mellem de forskellige niveauer gør det vanskeligere at opnå en optimal anvendelse af de økonomiske ressourcer.

2. Regionsudvalgets henstillinger

REGIONSUDVALGET

2.1 anmoder Kommissionen om at trække på den ekspertise, som de lokale og regionale myndigheder har erhvervet efter årtiers praktisk erfaring med integration og gennemførelsen af indvandringspolitikken. For at lette og forbedre udvekslingen af viden, idéer og erfaringer på integrationsområdet bør de nationale kontaktpunkter opfordres til at rådføre sig med de lokale og regionale myndigheder og større byer for at få del i deres erfaringer.

2.2 opfordrer ligeledes Kommissionen til at være i løbende kontakt med Regionsudvalget i forbindelse med vedtagelsen af de årlige rapporter for at diskutere, hvordan man bedst kan tage højde for de erfaringer, som de lokale og regionale myndigheder har gjort sig på integrationsområdet.

2.3 understreger, at de lokale myndigheder i forbindelse med udviklingen af integrationsarbejdet skal opstille klare mål, som man kan følge op på, og evaluere deres gennemførelse. Også de nationale og regionale myndigheder skal evaluere egne foranstaltninger. Regionsudvalget minder Kommissionen om, at de forskellige integrationsstrategier, som anvendes i dag, bør tages op til vurdering.

2.4 understreger, at der bør tages højde for regionale forskelle ved iværksættelsen af initiativer, som skal sikre en effektiv økonomisk støtte til en fælles indvandringspolitik. Støtten bør tilgodese fleksible løsninger, og de lokale og regionale myndigheder bør kunne vælge den fremgangsmåde, som passer dem bedst.

2.5 opfordrer Kommissionen til i debatten om den fremtidige samhørighedspolitik at tage højde for den indsats, som er gjort i visse regioner, hvor strukturfondsstøtten måske vil blive begrænset, og hvor indvandrerbefolkningen er steget betydeligt inden for de senere år. Dette gælder navnlig større byer.

2.6 understreger, at det ikke er nok blot at føre en dialog med indvandrerorganisationer på nationalt og europæisk niveau. Integrationspolitik, religion og kultur er først og fremmest emner, som optager folk i hverdagen på lokalt niveau. Betydningen af en lokal grænseoverskridende dialog kan næppe overvurderes i bestræbelserne på at styrke samhørigheden på tværs af etniske, religiøse og kulturelle skel.

2.7 anmoder om, at de lokale og regionale myndigheder får mulighed for at bidrage til udarbejdelsen af nationale handlingsplaner for integration og beskæftigelse. Dette vil gøre det lettere at sammenligne og fastlægge bedste praksis samt analysere de reelle indvirkninger og resultater af de strategier, der vedtages af medlemsstaterne.

2.8 understreger, at rapporten beskæftiger sig med det horisontale, nationale niveau, mens de foranstaltninger, som diskuteres, gennemføres på lokalt niveau. Der er et åbenlyst behov for en vertikal tilgang. For at nå målet om en korrekt og objektiv analyse er det nødvendigt at beskrive tendenserne på samtlige niveauer, inklusive de niveauer, hvor politikkerne gennemføres. De nationale kontaktpunkter vedrørende integration skal have opbakning fra de regionale og lokale kontaktpunkter.

2.9 gør opmærksom på, at indvandring ikke i sig selv vil kunne dække behovet for arbejdskraft i EU på lang sigt, og henviser til Regionsudvalgets udtalelse om ældres bidrag til arbejdsmarkedet.

2.10 understreger, at indvandrere, og især kvinder, bør ses som en ressource og et generelt værdifuldt bidrag på arbejdsmarkedet. Det bør også erkendes, at arbejdskraften er forskelligt sammensat. Princippet om ligebehandling bør gælde på arbejdsmarkedet.

2.11 understreger, at summen af lokale og regionale forskelle giver et mere retvisende billede af beskæftigelsesfrekvensen end det nationale gennemsnit. Analyser, der bygger på det nationale gennemsnit, udgør et utilstrækkeligt grundlag for foranstaltninger, som tager hensyn til regional mangfoldighed. Skal strategier lykkes, bør de være baseret på en bundstyret tilgang.

2.12 anmoder om, at der gøres noget ved problemet med de mange arbejdstagere, som er kommet illegalt ind i EU. Der bør indføres mekanismer, som gør det muligt for personer, der overtræder immigrationslovgivningen, at få deres status legaliseret uden unødig forsinkelse, hvor det er muligt. Dette skal dog være foreneligt med mulighederne for at sikre en værdig modtagelse.

2.13 glæder sig over erkendelsen af, at det er nødvendigt at medtænke indvandringsaspekter på alle politikområder og øge samarbejdet mellem de nationale, regionale og lokale myndigheder og civilsamfundet. Ud over den vertikale dialog bør der også tages hul på debatten om fordelingen af ressourcer.

2.14 efterlyser henvisninger til indvandrernes sundhedstilstand og understreger, at det er vigtigt, at der foregår et samarbejde mellem de lokale sundhedsinstanser (det primære sundhedsvæsen) og andre parter, der arbejder for god integration.

2.15 understreger, at det er vigtigt at indføre finansielle instrumenter, som er målrettet mod decentraliseret samarbejde på indvandringsområdet, og fortsat støtte de lokale og regionale myndigheder i deres bestræbelser på at øge integrationen gennem EU's strukturfonde og initiativer som f.eks. Equal og Urban. I den forbindelse bør der sættes fokus på den indsats, der gøres inden for rammerne af det nye pilotprojekt INTI, som skal støtte dialoger, netværk og samarbejde på integrationsområdet på europæisk niveau.

2.16 understreger, at den enkelte indvandrers behov for at arbejde og forsørge sig selv bør anerkendes og stimuleres. Ud over økonomiske aspekter bidrager iværksætterånd og små virksomheder til en positiv social udvikling. Mulighederne for at eje og drive en virksomhed har indflydelse på integrationen, hvilket gør det nødvendigt med øget opbakning fra offentligheden.

2.17 minder om, at kvinder udsættes for forskelsbehandling både på grund af deres køn og etniske baggrund. Hvis der tages hensyn til kønsrelaterede spørgsmål, vil der kunne gøres en mere målrettet og effektiv indsats for at forbedre integrationen af indvandrere.

2.18 understreger, at der bør tages højde for andre end blot økonomiske værdier, hvis integrationspolitikken skal føre til gode resultater. Indvandring åbner muligheder, som kan berige den enkelte borgers liv, samtidig med at EU tilføres færdigheder, som er værdifulde i en global sammenhæng.

2.19 understreger betydningen af de ikke-statslige organisationers arbejde i tæt samarbejde med lokale og regionale myndigheder og støtter deres programmer til fremme af indvandreres integration i landets politiske liv og samfundsliv (sprogundervisning, indføring i landets kultur og demokratiske principper, samfundsmæssig og politisk uddannelse, bevarelse af indvandrernes nationale identitet osv.). Det nationale niveau har altid hovedansvaret for at sikre god integration i samfundet i tæt samarbejde med lokale og regionale myndigheder og for at føre en dialog med ikke-statslige organisationer.

Bruxelles, den 13. april 2005 Peter STRAUB Formand for Regionsudvalget

(1) EFT C 278 af 14.11.2002, s. 44.

(2) EUT C 73 af 26.3.2003, s. 13.

(3) EUT C 73 af 26.3.2003, s. 16.

(4) EUT C 244 af 10.10.2003, s. 5.