DA Den Europæiske Unions Tidende C 204/1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs Udtalelse om Det indre markeds fremtid — på vej mod globalisering

(2008/C 204/01)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 27. september 2007 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde om:

Det indre markeds fremtid — på vej mod globalisering.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's faglige sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Bryan Cassidy til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 27. februar 2008.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 443. plenarforsamling den 12.-13. marts 2008, mødet den 12. marts, følgende udtalelse med 39 stemmer for, 9 imod og 12 hverken for eller imod:

1. Resumé af EØSU's konklusioner og henstillinger

1.1 Observatoriet for Det Indre Marked blev oprettet af EØSU for at overvåge gennemførelsen af det indre marked, og det har gennem årene udarbejdet en række udtalelser som svar på anmodninger om sonderende udtalelser fra andre institutioner, bl.a. Rådet, Kommissionen og Europa-Parlamentet, men også EU's formandskaber (1), og den seneste udtalelse er en reaktion på Kommissionens situationsrapport om »Revision af det indre marked« (2). Derudover har EØSU gennem årene udarbejdet en række initiativudtalelser.

1.2 Denne initiativudtalelse kommer på det rigtige tidspunkt, da Det Europæiske Råd på sit møde den 18.-19. oktober 2007 besluttede at gøre EU til international leder inden for regulering og markedsåbning. EU kan forme globaliseringen, hvis det sammenkæder sin udviklingsmodel med bæredygtig udvikling, social retfærdighed og miljøhensyn. Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse fremstår som et bedre svar på globaliseringen end et tilbagetog til protektionisme.

1.3 Arbejdsgivere og fagforeninger er enige om, at »flexicurity« (3), som er forhandlet på plads af arbejdsmarkedets parter, kan skabe en situation, som er til gavn for både virksomheder og arbejdstagere. Det skaber derfor de rette rammer for at modernisere det europæiske arbejdsmarked og dækker både arbejdsmarkedslovgivning, effektive ordninger for livslang almen og faglig læring og fastholdelsen af en forbedret socialsikring. Endvidere vil en effektiv arbejdsmarkedsdialog (navnlig i form af kollektive forhandlinger) bidrage til et velfungerende arbejdsmarked.

1.4 EØSU er opmærksomt på Kommissionens meddelelse, »Europas interesse: at opnå fremgang i globaliseringens tidsalder« (4), som blev forelagt på det uformelle møde i Det Europæiske Råd i Lissabon.

1.5 Det indre markeds succes inden for rigtigt mange interne EU-aktiviteter er blevet taget for givet af størstedelen af EU's borgere. Det indre marked er ikke et »fait accompli«, men er af kommissær Charlie McCreevy blevet beskrevet som »et område, hvor der stadig er plads til forbedringer« (5). Ud over at imødekomme behovet for at færdiggøre det indre marked skal EU nu også takle globaliseringsudfordringen og fremme EU's grundlæggende principper om åbne markeder og en verden med rimelige konkurrencevilkår, hvor protektionisme ikke hører hjemme.

1.6 En del af EU's overordnede formål er at skabe harmoniserede standarder med fri bevægelighed for kapital, varer, tjenesteydelser og personer. Det betyder, at tredjelande, der ønsker at drive erhvervsvirksomhed i EU, ikke får lov til at omgå de regler, der gælder på det indre marked, hverken hvad angår forbrugerbeskyttelse, tekniske standarder, arbejdsvilkår eller miljøhensyn.

1.7 En vigtig del af globaliseringsudfordringen ligger i den rolle, der spilles af Verdenshandelsorganisationen (WTO), ILO og de stadigt mere indbyrdes afhængige internationale finansmarkeder, hvilket er blevet understreget af finans- og børskrisen i den sidste halvdel af 2007.

1.8 EU's indre marked er ikke i sig selv nok. EU er afhængigt af samhandel og er nødt til at udvikle sine forbindelser til resten af verden. Det er også nødt til at blive ved med at være konkurrencedygtigt til gavn for arbejdstagere, arbejdsgivere og alle borgere. Lissabon-strategien er blevet udviklet for at nå dette mål og for at sætte EU i stand til at blive en mere konkurrencedygtig økonomi i international sammenhæng. EU selv er nødt til at sikre, at de resterende interne hindringer fjernes.

1.9 Sigtet med denne initiativudtalelse er at foranledige EU til at tage globaliseringsudfordringen op og til at udnytte de dermed forbudne muligheder. EU's økonomiske succes er ikke bygget på protektionisme, men på de fire friheder, som var grundlaget for det oprindelige Europæiske Økonomiske Fællesskab. (EU har fortsat behov for at fjerne nogle af sine egne handelsrestriktioner).

1.10 EU bør også passe på ikke at gå i den amerikanske fælde med at subsidiere produktionen af biobrændsel. Medmindre disse ødsle subsidier kontrolleres via Verdenshandelsorganisationen, vil de med usvigelig sikkerhed føre til stigende fødevarepriser og hungersnød i udviklingslandene og de underudviklede dele af verden (6).

1.11 EØSU noterer sig arbejdsmarkedets anbefalinger, som det indtrængende opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tage med i betragtning i deres fælles gennemgang og analyse af de vigtigste udfordringer, som EU's arbejdsmarkeder står over for (7).

1.12 EØSU hilser Kommissionens meddelelse til det uformelle Europæiske Råd i Lissabon (8) velkommen. Udvalgets støtter især de fire strategier, som man ved den lejlighed enedes om for såvel EU som medlemsstaterne: F&U og innovation, et gunstigt erhvervsmiljø, investering i menneskelig kapital og energi og klimaforandringer. Der er imidlertid behov for at udvide reformdagsordenen på alle fire områder, hvis man skal udnytte det reelle potentiale for vækst og beskæftigelse.

1.13 EØSU opfordrer Kommissionen og Rådet til at sikre, at arbejdsmarkedsparterne i høj grad inddrages i udformningen og implementeringen af politikforanstaltningerne vedrørende flexicurity på nationalt plan.

1.14 EU's virksomheder og arbejdstagere må ikke stilles dårligere end konkurrenterne fra tredjelande, bare fordi EU gerne vil være i front med avanceret miljøpraksis.

1.15 Løsningen er, at EU i de internationale forhandlinger om global opvarmning vedholdende og konsekvent taler med en stemme, og at der lægges stærkere pres på de lande, der ikke overholder deres forpligtelser.

2. At opnå fremgang i globaliseringens tidsalder — hovedpunkterne

2.1 Kommissionens meddelelse til mødet i oktober mellem stats- og regeringscheferne er en opfølgning af det uformelle møde i Hampton Court i oktober 2005, hvor man behandlede de udfordringer, som globaliseringen medførte på områder som innovation, energi, migration, uddannelse og demografi. I 2007 blev der indgået en aftale om at bringe EU frem i førerfeltet, hvad angår global indsats for at takle klimaændringerne, og om at lancere en europæisk politik vedrørende sikker, bæredygtig og konkurrencedygtig energi — eller sagt med andre ord at anbringe Europa på tærsklen til den tredje industrielle revolution.

2.2 Den offentlige opmærksomhed omkring globaliseringen og fordelene og vanskelighederne herved er vokset. Hilst velkommen af nogle, frygtet af andre, har globaliseringen ændret visse efterkrigstidsantagelser vedrørende verdensøkonomien (f.eks. USA's dominans) og den måde, hvorpå regeringer kan hjælpe borgerne til at acceptere forandringer. »Globaliseringen« er en chance såvel som en udfordring for EU.

2.3 50 års europæisk integration har betydet, at medlemsstaternes økonomiske perspektiver er forbundet som aldrig før. Den næste fase bør have til formål at sætte EU i stand til at sætte sig i spidsen for skiftende tendenser i den globale økonomi.

2.4 Den monetære union og euroens succes har været og vil fortsat være en katalysator for større markedsintegration og en styrkelse af det indre marked. Et klima, der er karakteriseret af lav inflation, lave rentesatser, billige og gennemsigtige transaktioner og større finansiel integration, er befordrende for grænseoverskridende handel og investeringer i EU, og hjælper europæiske virksomheder til at klare sig i den internationale konkurrence. Udadtil yder euroen beskyttelse mod de aktuelle uroligheder på finansmarkederne, og dens styrke afbøder til en vis grad konsekvenserne af de voldsomme prisstigninger på de internationale fødevare- og energimarkeder, som skyldes stor efterspørgsel ikke mindst fra de nye giganter, der nu dukker op. Euroens styrke er imidlertid nødt til at afspejle den økonomiske situation. En hurtig revaluering af euroen på valutamarkederne, som befordres af en rentesats fra ECB's side, der er for høj, og som er kædet sammen med en pengepolitik, der indbyder til konkurrerende devalueringer i andre dele af verden, udgør en fare for EU's fremgang. Det skaber en særdeles ugunstig situation for de europæiske virksomheder, der producerer i euro, men som sælger i dollars, og der opstår således fare for virksomhedsudflytninger.

3. Det indre marked og eksterne hensyn

3.1 Handelsliberalisering

Verdenshandelsorganisationen er det vigtigste redskab til at opnå liberalisering af den internationale handel. En vellykket Doha-runde har mulighed for at åbne markeder for EU-eksport til mere end et hundrede lande rundt omkring i verden. De langsomme fremskridt i forhandlingerne er i høj grad skuffende. Bilaterale handelsaftaler er blevet et udbredt supplement til WTO-aftaler. Virksomheder og arbejdstagere har et presserende behov for ny adgang til markeder med høj vækst hos de vigtigste handelspartnere. EU's strategi om at forhandle frihandelsaftaler med Korea, ASEAN og Indien er et positivt skridt i den retning. Disse aftaler bør være så vidtrækkende og ambitiøse som muligt, og de bør omfatte varer (inklusive ikke-toldmæssige hindringer), tjenesteydelser, investeringer, intellektuel ejendomsret, lettelse af samhandlen, konkurrencepolitik, miljø- og ILO-standarder. Det er også værd at overveje en SOLVIT-model i disse aftaler.

3.2 Ud over de gængse frihandelsaftaler mener EØSU, at der kan findes andre innovative metoder til at takle de løbende problemer, man støder på i en bilateral kontekst, ved at se på diskussionerne i Det Transatlantiske Økonomiske Råd, der blev nedsat efter topmødet mellem EU og USA den 30. april. På det første møde i ovennævnte råd den 9. november blev der gjort et første, vigtigt fremskridt mod at løse de hindringer, der ligger i vejen for at opnå bedre handels- og investeringsvilkår hos EU's største handelspartner. De spørgsmål, der er til diskussion, er ikke nødvendigvis af interesse for andre handelsblokke, og derfor er sådanne bilaterale aftaler vigtige. (Det forlyder, at de to parter siden april måned har gjort væsentlige fremskridt med at fjerne handels- og investeringshindringer og med at mindske regelbyrden). Aftalen vedrører følgende spørgsmål og områder: — Acceptable regnskabsstandarder i USA — GAAP — hvor EU-regnskaber, der er udarbejdet i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder, nu er blevet accepteret for europæiske selskaber, der er børsnoterede i USA. — Styrkelse af sikkerheden og fremme af samhandlen — en køreplan for opnåelse af gensidig anerkendelse i 2009 af EU's og USA's handelspartnerskabsprogrammer vil blive fastlagt gradvist på baggrund af de vigtigste resultater. — Mindsket byrde i forbindelse med markedsføring af ny medicin til behandling af sjældne sygdomme ved indgåelse af en aftale om en fælles formular til ansøgning om optagelse i kategorien for »lægemidler til sjældne sygdomme«. — EU-tiltag vedrørende et lovforslag om at give patienter adgang til oplysninger om lovlige lægemidler. — Kommissionen har foreslået, at EU fortsat tillader import af produkter, der er mærket med både britisk/amerikanske og metriske måleenheder, for derved at mindske omkostningerne i forbindelse med den transatlantiske handel. — Inden det kommende møde i Det Transatlantiske Økonomiske Råd vil USA's Occupational Safety and Health Administration (OSHA) (den amerikanske myndighed med ansvar for folkesundhed og sikkerhed på arbejdspladsen) konferere med sin modpart i Kommissionen om, hvilke fremskridt der er sket med at fremme handlen med elektriske produkter, hvad angår procedurer for overensstemmelsesvurderinger på sikkerhedsområdet, og indkredse områder, hvor der kan gøres fremskridt næste år. — USA's føderale kommunikationskomité (Federal Communications Commission — FCC) vil revidere listen over de produkter, der er underlagt obligatorisk test hos tredjepart, med det sigte at acceptere leverandørers overensstemmelseserklæringer for produkter, der har vist gode resultater med at overholde de relevante standarder. — Der pågår en dialog om regulering af finansmarkederne, hvor man overvejer, hvordan og på hvilke områder der skal indføres gensidig anerkendelse på værdipapirområdet, og man forsøger at indkredse andre metoder til at fremme den grænseoverskridende handel med finansielle tjenesteydelser. Arbejdet er kun lige startet, og på topmøderne mellem EU og USA vil man samarbejde med de berørte aktører om at opstille yderligere prioriteter.

3.3 Derudover bør EU også udvide og styrke sit økonomiske samarbejde med nabolande som Ukraine og med Rusland. Ruslands tiltrædelse af Verdenshandelsorganisationen, Det Fælles Økonomiske Rum for EU og Rusland og den nye rammetraktat mellem EU og Rusland er vigtige milepæle på vej mod et ægte, strategisk og økonomisk partnerskab. Dette styrkede samarbejde burde gøde jorden for fremtidige forhandlinger om et Fælles Økonomisk Område, som ville fremme den frie bevægelighed for varer, tjenesteydelser, kapital, mennesker, viden og teknologi.

3.3.1 Eftersom de bredere spørgsmål i forbindelse med et strategisk økonomisk partnerskab kun delvist kan behandles gennem tiltrædelse af WTO, bør EU og Rusland så vidt muligt bygge deres fremtidige økonomiske forbindelser på strukturer, der også går videre end WTO, for at skabe et fælles økonomisk område for et udvidet Europa. Det kræver et stærkt engagement fra EU's og Ruslands side at tage fat på en meget bredere og mere omfattende række spørgsmål, end man tidligere har behandlet i traditionelle frihandelsaftaler.

3.3.2 Aftalen mellem EU og Rusland bør bl.a. indeholde fælles bestemmelser for national behandling af grænseoverskridende investeringer, afskaffelse af told, fjernelse af ikke-toldmæssige hindringer, tilnærmelse af lovgivninger, gensidig anerkendelse af standarder og overensstemmelsesvurderinger, fremme af samhandel og toldbehandling, samarbejde om konkurrence, liberalisering af tjenesteydelser, offentlige indkøb, sundheds- og plantesundhedsbestemmelser, beskyttelse af intellektuel ejendomsret, bilæggelse af tvister og anvendelse af internationale regnskabsstandarder. Eksempler på spørgsmål, der er dækket af en så bred aftale, er f.eks. at finde i aftalerne om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

3.4 F&U og innovation

Et velfungerende indre marked er også en forudsætning for at fremme EU's innovationsevne. Et ægte indre marked skaber størst løftestangsvirkning og baner vej for innovative varer, produkter og tjenesteydelser. Der er behov for koordination på EU-plan af de F&U-tiltag, der iværksættes i hhv. SMV-klynger, større virksomheder, forskningsinstitutter, universiteter og det nye europæiske institut for innovation og teknologi. Det vil styrke de europæiske virksomheders generelle evne til at lave højteknologiske produkter og tjene det fælles mål om at forhindre, at investeringer i EU udflyttes til andre steder, og om at gøre erhvervslivet mere konkurrencedygtigt på internationalt plan inden for produkter og tjenesteydelser med høj værditilvækst.

3.5 Globaliseringen har sat farten op på forandringerne — på teknologien, på ideerne og på den måde, hvorpå vi arbejder og lever vort liv. EØSU har hele tiden støttet disse målsætninger, og tror, at hvis EU kan frigøre sit innovative og kreative potentiale, kan det bestemme kursen for de verdensomspændende forandringer og give dem et klart præg af europæiske værdier og kulturel mangfoldighed.

3.6 Beskyttelse af intellektuel ejendomsret

EU's tiltag på innovationsområdet bør følges op af nogle passende bestemmelser til at beskytte den deraf følgende intellektuelle ejendomsret, som forudsætter omfattende finansielle investeringer og investeringer i menneskelige ressourcer. Det er bl.a. ønskeligt, at EU får én, fælles beskyttelsesmekanisme af EU-patentet (9). — noget som det faktisk burde have indført for længst. Succes på dette område fører til markedsfordele for EU's produkter på de internationale markeder.

Derudover er det afgørende at sikre en effektiv håndhævelse af den intellektuelle ejendomsret og at bekæmpe varemærkeforfalskning og piratkopiering. Færdiggørelsen af de retlige rammer på EU-plan er fortsat en vigtig forudsætning. Der også behov for øget internationalt samarbejde for at takle problemet på globalt plan. De bilaterale dialoger om intellektuel ejendomsret, som Kommissionen har ført med Kina, Rusland og andre regioner, er et nyttigt redskab til at behandle spørgsmålet, men dialogerne er nødt til at føre til konkrete resultater. Det nye forslag om en handelsaftale om bekæmpelse af varemærkeforfalskning er ligeledes et fornuftigt skridt i den rigtige retning.

3.7 Arbejdsvilkår

Det mindste EU kan gøre for at hjælpe EU's erhvervsliv til at konkurrere på fair betingelser på verdensplan er at sikre, at andre lande overholder de minimumstandarder for arbejdsvilkår, som er opstillet af ILO og andre internationale konventioner om individuelle rettigheder, retten til fri fagforeningsdannelse, retten til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger, retten til ligestilling og afskaffelse af børnearbejde og tvangsarbejde.

3.8 Markedstilsyn af importvarer

Nylige rapporter om helbredsskadelige importvarer af yderst ringe kvalitet har skærpet opmærksomheden om manglen på effektiv markedsovervågning i EU. Det er et andet eksempel på, hvordan urimelige handelsvilkår yderligere skævvrider konkurrencevilkårene for EU's virksomheder. En styrket markedsovervågning fra medlemsstaternes side burde sikre, at der sker en verifikation af de kvalitetsstandarder, som opgives af producenter fra tredjelande, for at skabe rimelig balance med EU-producenterne, og for at beskytte EU's forbrugere mod farlige eller for dårlige produkter.

3.9 Energiforsyningssikkerhed — en fælles ekstern energipolitik i EU

Den senere tids hændelser på energiområdet har gjort det nødvendigt for EU-landene at stå sammen og udarbejde en strategisk energipolitik, som understøttes af bilaterale aftaler mellem EU og andre lande, som skal forhandles, så erhvervslivet er i stand til at planlægge sine fremtidige investeringer inden for EU's grænser. Sådan en politik vil også bidrage til at sikre levestandarden for EU's forbrugere. EU's medlemsstater vil være nødt til at udvikle alternative energiforsyninger såsom vedvarende energi eller atomenergi (10) og mindske deres afhængighed af Rusland og Mellemøsten, hvad angår gas- og olieforsyning (11). EØSU opfordrer Kommissionen til at sikre, at dens nyligt offentliggjorte klima- og energipakke (12) garanterer forudsigelighed, undgår negative økonomiske konsekvenser, navnlig på energitunge europæiske virksomheders konkurrenceevne, fremmer udviklingen af europæiske førende markeder på dette område og fremmer miljøvenlig innovation.

3.10 Miljøspørgsmål

EU's virksomheder og arbejdstagere må ikke stilles dårligere end konkurrenterne fra tredjelande, bare fordi EU gerne vil være i front med avanceret miljøpraksis. Den strategi, hvorefter EU udkonkurrerer andre lande i at opnå højere miljøstandarder, giver ikke nogen mening ud fra et økonomisk synspunkt af følgende tre grunde:

1. Den globale opvarmning kan ikke vendes af EU alene, og det endelige resultat af EU's foranstaltninger vil helt sikkert blive neutraliseret, hvis andre lande ikke tager skridt til at sænke energiforbruget og emissionerne.

2. EU bør undgå at skabe en skæv konkurrencesituation for EU's vareproducenter, som ville være tvunget til at øge deres driftsomkostninger pga. højere miljøafgifter, hvorved de bliver mindre konkurrencedygtige på det internationale marked. Dertil kommer, at det ville bane vejen for omdirigering af investeringer, som kunne være af strategisk betydning for EU's indre marked.

3. EØSU er ikke sikker på, at påstanden om, at højere miljøstandarder udløser ny efterspørgsel efter mere forskning i miljøvenlige produkter, er korrekt. Der må nødvendigvis gå meget lang tid, før sådanne produkter udvikles og markedsføres. I mellemtiden risikerer andre EU-producenter af energiintensive varer at blive skubbet ud af markedet pga. unfair konkurrence fra producenter i lande, som ikke er så entusiastiske, når det gælder om at træffe foranstaltninger til at mindske deres emissioner.

3.10.1 Løsningen er, at EU i de internationale forhandlinger om global opvarmning vedholdende og konsekvent taler med en stemme, og at der lægges stærkere pres på de lande, der ikke overholder deres forpligtelser. Hvis EU beslutter sig for at fortsætte sit sololøb med at skærpe visse miljøstandarder, bør det overveje at indføre grænseforanstaltninger, som overholder WTO-bestemmelserne, over for produkter fra lande, som er kendt for at være store miljøsyndere.

3.10.2 Et åbent internationalt handelssystem er i EU's interesse. Der var engang, hvor EU var nødt til at beskytte sine borgere, sine interesser og sine værdier. I dag kan protektionisme ikke være løsningen. Som verdens førende inden for handel og investeringer giver vores åbenhed mulighed for lavere omkostninger for erhvervslivet, lavere forbrugerpriser, og er et konkurrencemæssigt incitament for erhvervslivet og nye investeringer. Samtidig er det vigtigt, at EU bruger sin indflydelse i internationale forhandlinger til at søge åbenhed fra andre: der er kun politisk grundlag for åbenhed, hvis andre gengælder med indrømmelser.

3.10.3 Kommissionen er nødt til at sikre sig, at tredjelandene tilbyder en tilsvarende åbenhed over for eksportører og investorer fra EU, og at der findes nogle grundregler, som ikke underminerer vores evne til at beskytte vore interesser og til at sikre vort høje beskyttelsesniveau på områderne sundhed, sikkerhed, sociale spørgsmål, miljø og forbrugerbeskyttelse.

4. Bedre beskæftigelsesegnethed og større investeringer i menneskelig kapital: flere og bedre jobs

4.1 Globaliseringen og teknologiske forandringer risikerer at øge ulighederne og at øge afstanden mellem de faglærte og de ufaglærte og mellem de rige og de fattige lande. Den bedste løsning er at hjælpe de enkelte personer og de enkelte lande til at tilpasse sig ved at øge kvaliteten og udbuddet af almen og faglig uddannelse til alle aldersgrupper.

4.2 EØSU og arbejdsmarkedets parter har udtalt sig om, hvordan flexicurity bør udformes for at hjælpe mennesker til at håndtere en ændret beskæftigelsessituation bedre i en tid med hastige økonomiske ændringer.

4.3 På mødet i Rådet (arbejds- og socialministre) den 5. december 2007 (13) vedtog man et sæt fælles principper for flexicurity, hvilket banede vejen for, at medlemsstaterne kan indarbejde flexicurity i deres nationale reformprogrammer og efterfølgende gennemføre det i nært samarbejde med de hjemlige arbejdsmarkedsparter.

4.4 EØSU ser gerne, at der sættes større fokus på aktive politikker for at fremme inddragelse af så mange som muligt og for at skabe lige muligheder for de grupper, der diskrimineres på arbejdsmarkedet — personer over 50 år, kvinder, etniske mindretal og underkvalificerede personer, der er gået tidligt ud af skolen.

5. Ustabilitet på de internationale finansmarkeder

5.1 EU oplever lige nu konsekvenserne af en verdensomspændende finans- og børskrise. Den monetære union og Den Europæiske Centralbanks prompte reaktion på urolighederne har spillet en positiv rolle. For det første har Den Europæiske Centralbank ved at tilføre pengemarkederne store mænger likviditet bidraget til at mindske en tillidskrise i banksektoren og har dermed mindsket risikoen for en væsentlig stramning af lånevilkårene for virksomheder og husholdninger. For det andet har den manglende kursrisiko og de lave landespecifikke risikopræmier bevirket, at de mere skrøbelige økonomier i EU har været i stand til at stå igennem urolighederne på finansmarkederne relativt upåvirket.

5.2 Urolighederne på de internationale finansmarkeder og den svækkede dollarkurs påvirker Europa, bl.a. via en betydelig opskrivning af euroen, som skyldes, at EBC fastholder renten på et for højt niveau, og at der føres en pengepolitik, som indbyder til konkurrerende devalueringer i andre dele af verden, hvilket vil have skadelige virkninger på EU's økonomi og dets mellemsigtede fremtidsudsigter.

5.3 Den senere tids begivenheder på de internationale finansmarkeder viser, at der er behov for at styrke tilsynsreglerne, forbedre koordineringen og kommunikationen mellem tilsynsmyndighederne og centralbankerne samt styrke gennemsigtigheden og rapporteringen.

Bruxelles, den 12. marts 2008 Dimitris DIMITRIADIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EUT C 24 af 31.1.2006, ordfører Daniel Retureau, udarbejdet på foranledning af det britiske formandskab.

(2) EUT C 93 af 24.7.2007, ordfører Bryan Cassidy.

(3) EUT C 256, 27.10.2007, ordfører Thomas Janson.

Midtvejsrapport fra ekspertgruppen vedrørende flexicurity af 20.4.2007: »Flexicurity er en politisk strategi, der bevidst sigter mod samtidig opnåelse af dels fleksibilitet på arbejdsmarkedet, i arbejdets tilrettelæggelse og i forholdet mellem arbejdsgivere og arbejdstagere, dels sikkerhed — dvs. sikkerhed i ansættelse og social sikring. Det vigtigste princip bag en flexicurity-strategi er, at fleksibilitet og sikkerhed ikke bør ses som modsætninger, men kan støtte hinanden indbyrdes. Man kan kun effektivt fremme fleksible arbejdsmarkeder og sikre et højt sikkerhedsniveau, hvis arbejdstagerne sættes i stand til at tilpasse sig forandringerne, til at komme i beskæftigelse, til at blive på arbejdsmarkedet og til at gøre fremskridt i deres arbejdsliv. Flexicurity-modellen forudsætter derfor, at der lægges stor vægt på aktive arbejdsmarkedspolitikker og fremme af livslang almen og faglig uddannelse, men den forudsætter også stærke socialsikringssystemer, der kan sikre indkomstsupplering, så arbejdstagerne kan forene arbejde og familieliv (børnepasning). Den burde også bidrage til lige muligheder og ligestilling mellem kønnene«.

(4) KOM(2007) 581 endelig af 3.10.2007.

(5) Se pakken om »Et indre marked for Europa i det 21. århundrede«, som Kommissionen vedtog i november 2007, KOM(2007) 724 endelig.

(6) EUT C 44, 16.2.2008, ordfører Edgardo Maria Iozia.

(7) Arbejdsmarkedets parter: ETUC/CES, CEEP, UEAPME og Businesseurope »Key challenges facing European labour markets: a joint analysis of European social partners« (Det europæiske arbejdsmarkeds vigtigste udfordringer her og nu: en fælles analyse foretaget af arbejdsmarkedets parter i Europa), oktober 2007

(8) Se fodnote 4.

(9) For yderligere oplysninger om, hvad GD Erhvervspolitik gør for at sikre bedre beskyttelse af intellektuel ejendomsret, se http://ec.europa.eu/enterprise/library/ee_online/art34_en.htm.

(10) Nogle lande har erklæret, at de er imod enhver form for atomenergi og tillader ikke opførelse af nye atomanlæg inden for deres grænser. De importerer imidlertid store mængder energi, som er produceret på atomkraftværker. Der tænkes her f.eks. på Italien.

(11) EUT C 318 af 23.12.2006, ordfører Ulla Sirkeinen.

(12) Kommissionens energi- og klimahandlingsplan blev offentliggjort den 23. januar 2008. Se http://ec.europa.eu/energy/climate_actions/index_en.htm.

(13) Pressemeddelelse fra Rådet 16139/07, link: http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/07/st16/st16139.en07.pdf.