DA

Bruxelles, den 28.11.2007

KOM(2007) 759 endelig

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om fastsættelse for 2008 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Baggrunden for forslaget |

| Begrundelse og formålForordningen om fastsættelse af de årlige fiskerimuligheder er det vigtigste bevarelsesinstrument i den fælles fiskeripolitik. Den omfatter fangstbegrænsninger og begrænsninger af fiskeriindsatsen i henhold til genopretningsplaner og langsigtede planer, foruden at den også indeholder midlertidige foranstaltninger og undtagelser fra andre retsforskrifter (som f.eks. forordningen om tekniske foranstaltninger, forordningen om begrænsning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse dybhavsarter osv.). Kommissionens meddelelse KOM(2007) 295 endelig beskriver baggrunden for forslaget. Der foreligger rådgivning for mange fiskebestande om at indstille fiskeriet eller reducere det til lavest mulige niveau. Mange bestande befinder sig uden for sikre biologiske grænser. Til trods for bevarelsesforanstaltninger som led i den fælles fiskeripolitik falder antallet af truede bestande ikke. Analyser bekræfter, at der er behov for strengere bevarelsesforanstaltninger for overfiskede bestande.For 2008 understreger rådgivningen fra ICES og STECF endnu engang, hvor dårlig situationen er for mange fiskeressourcer i EU's farvande. De fleste af bestandene udnyttes ud over det, der svarer til det maksimale potentielle udbytte. Mange udnyttes ud over forsigtighedsniveauet, og en række vigtige bestande, herunder de fleste torskebestande, udnyttes så kraftigt, at der er en meget stor risiko for, at de ikke kan reproducere sig selv.Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Kommissionen hvert år foreslå fangst- og fiskeriindsatsbegrænsninger for at sikre, at EU's fiskeri er miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtigt. |

| Generel baggrundDer sker i mange tilfælde en overfiskning af fiskeriressourcerne. Rådet fastsætter hvert år fangstbegrænsninger, men det reelle fangstniveau ligger i mange tilfælde fortsat over det bæredygtige niveau. Dette skyldes, at fangstbegrænsningerne nogle gange bliver fastsat på et for højt niveau til at sikre bæredygtighed, og at de ikke altid bliver håndhævet tilstrækkeligt effektivt. I de seneste år er der blevet indført indsatsbegrænsninger i nogle fiskerier for at skærpe fangstbegrænsningerne, og der er blevet indført flerårige genopretningsplaner for nogle bestande for at fastsætte årlige fangstbegrænsninger med henblik på at opnå bæredygtighed ved en gradvis reduktion af fiskeridødeligheden. Lykkes det ikke at kontrollere fangsterne og fiskeriindsatsen effektivt, vil det føre til yderligere decimering af fiskeressourcerne. Det er i modstrid med den fælles fiskeripolitiks mål, som er at opnå bæredygtigt fiskeri i EU. |

| Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrørerDe gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører, udløber den 31. december 2006. |

| Overensstemmelse med andre EU-politikker og -målDe foreslåede foranstaltninger er udarbejdet i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks mål og er i overensstemmelse med EU's politik for bæredygtig udvikling. |

Høring af interesserede parter og konsekvensanalyse |

| Høring af interesserede parter |

| Høringsmetoder, hovedmålgrupper og respondenternes overordnede profilForslaget bygger på høringer af de regionale rådgivende råd, Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur (ACFA) (ACFA er sammensat at repræsentanter fra professionelle organisationer fra produktionssektoren, forarbejdningsindustrien og sektoren for handel med fiskevarer og akvakulturprodukter og ikke-professionelle organisationer inden for forbruger-, miljø- og udviklingsinteresser) og Komitéen for Fiskeri og Akvakultur. Disse høringer har fundet sted på grundlag af meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om forbedret samråd om EF’s fiskeriforvaltning (KOM(2006)246 endelig), som beskriver principperne for den såkaldte front-loading-proces, og meddelelsen fra Kommissionen til Rådet om fiskerimuligheder for 2008 (KOM(2007)295 endelig), som beskriver Kommissionens holdninger og intentioner i forbindelse med forslagene til TAC og kvoter, i afventning af den videnskabelige rådgivning om bestandenes tilstand for 2008. |

| Sammenfatning af svarene, og hvordan de indgår i gennemgangenDe regionale rådgivende råd fastholder, at det er nødvendigt at sørge for, at ændringerne i de årlige TAC'er og kvoter indføres gradvis, for at erhvervets aktiviteter forstyrres mindst muligt. Som det fremgår af den nærmere redegørelse for forslaget i det følgende, er princippet om gradvis regulering og begrænsning af de årlige ændringer i fiskerimulighederne blevet fulgt i forslaget, hvor dette var muligt uden at føre til en forringelse af sårbare ressourcer. |

| Ekspertbistand |

| Relevante videnskabelige områder/eksperterFiskeribiologi og fiskeriøkonomi |

| MetodevalgHøring af et uafhængigt internationalt videnskabeligt organ, ICES, og tilrettelæggelse af STECF's plenarmøde. |

| Væsentligste organisationer/eksperter, der er blevet hørt- Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) - oktober 2007- Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) - november 2007. |

| Sammendrag af rådgivning, der er modtaget og anvendtDet er blevet nævnt, at der er potentielt alvorlige risici, som kan gøre uoprettelig skade. Der var enstemmighed om, at der er sådanne risici. |

| STECF bekræfter og har i nogle tilfælde bygget videre på rådgivningen fra ICES. |

| Offentlig adgang til ekspertrådAlle STECF-rapporter er tilgængelige på GD FISH' netsted, når Kommissionen formelt har godkendt dem. |

| KonsekvensanalyseDe offentlige myndigheder skal fastsætte foranstaltninger for så vidt angår fangst- og indsatsbegrænsningerne, jf. artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002. De foreslåede foranstaltninger vil, hvis de bliver gennemført, føre til en generel reduktion af fiskerimulighederne for EF-fartøjer. Forslaget omfatter ikke kun kortsigtede beslutninger, men indgår også i en mere langsigtet strategi, hvorefter fiskeriindsatsen gradvis nedsættes til et niveau, som er bæredygtigt på lang sigt.Den strategi, der er udstukket i forslaget, vil på kort sigt føre til reducerede TAC'er, men efterhånden som de overfiskede bestande bliver genopbygget, vil fangstmulighederne øges. Strategiens konsekvenser på mellemlangt til langt sigt forventes at blive reduceret miljøpåvirkning som følge af den faldende fiskeriindsats, indskrænkninger i fangstsektoren i form af reduktioner i antallet af fiskerfartøjer og/eller i den gennemsnitlige fiskeriindsats pr. fartøj og uændrede eller øgede landinger. |

Forslagets retlige aspekter |

| Resumé af forslagetForslaget fastsætter de fangst- og indsatsbegrænsninger, der gælder for EU-fiskeriet og for internationalt fiskeri, som EU-fartøjer deltager i, for at nå den fælles fiskeripolitiks mål, som er at sikre, at fiskeriet er miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtigt. |

| RetsgrundlagArtikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 |

| SubsidiaritetsprincippetForslaget falder ind under Fællesskabets enekompetence. Subsidiaritetsprincippet finder derfor ikke anvendelse. |

| ProportionalitetsprincippetForslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, hvilket begrundes således: |

| Den fælles fiskeripolitik er en fælles politik og bør derfor gennemføres ved rådsforordninger. Den pågældende rådsforordning fordeler fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, men det står dem fuldstændigt frit, hvordan de vil fordele disse muligheder mellem regioner eller fiskere, således at medlemsstaterne har rige muligheder for at selv at bestemme, hvilken social/økonomisk model de vil lægge til grund for udnyttelsen af deres tildelte fiskerimuligheder. |

| Forslaget har ingen nye finansielle virkninger for medlemsstaterne. Denne forordning vedtages af Rådet hvert år, og de offentlige og private midler til gennemførelse af den, foreligger allerede. |

| Reguleringsmiddel/-form |

| Foreslåede instrumenter: Forordning |

| Andre reguleringsmidler ville ikke være hensigtsmæssige, hvilket skyldes følgende forhold:Dette er et forslag til fiskeriforvaltning, som ifølge forordning (EF) nr. 2371/2002 skal gennemføres ved en årlig rådsforordning, som vedtages med kvalificeret flertal. |

Budgetmæssige konsekvenser |

| Forslaget har ingen konsekvenser for Fællesskabets budget. |

Yderligere oplysninger |

| Forenkling |

| Forslaget omfatter en forenkling af EU-myndigheders og nationale myndigheders administrative procedurer, navnlig med hensyn til kravene til overførsel af data om anvendelsen af indsatsforvaltningen. |

| |

| Fornyet gennemgang/revision/udløbsklausul |

| Forslaget vedrører en årlig forordning for år 2008, og der er derfor intet behov for en revision. |

| Nærmere redegørelse for forslagetHvad angår fangstbegrænsninger og indsatsforvaltning, er forslaget i overensstemmelse med principperne for den såkaldte front-loading-proces, som er beskrevet i meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om forbedret samråd om EF’s fiskeriforvaltning (KOM(2006)246 endelig), og i meddelelsen fra Kommissionen til Rådet om fiskerimuligheder for 2008 (KOM(2007)295 endelig), som beskriver Kommissionens holdninger og intentioner i forbindelse med forslagene til TAC'er og kvoter, i afventning af den videnskabelige rådgivning om bestandenes tilstand for 2008. Høring af interesseparter og medlemsstater har fundet sted i årets løb i overensstemmelse med front-loading-processen.Forslaget er desuden på linje med meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om opnåelse af bæredygtighed i EU's fiskeri ved hjælp af et maksimalt bæredygtigt udbytte (KOM(2006)360 endelig), idet det ikke svarer til øget fiskeridødelighed, hvilket ville være i modstrid med Fællesskabets og medlemsstaternes tilsagn ved verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg om at vedligeholde og genoprette fiskebestandene, så de kan give det maksimalt bæredygtige udbytte, med sigte på snarest og så vidt muligt senest 2015 at nå disse mål for nedfiskede bestande.Hvad angår indsatsforvaltning, er et muligt alternativt system, som bygger på kW-dagebegrænsninger, blevet drøftet med medlemsstaterne ved tre lejligheder under front-loading-processen på grundlag af et uofficielt dokument; to gange i Rådets arbejdsgruppe for intern/ekstern fiskeripolitik og én gang i Komitéen for Fiskeri og Akvakultur. Ideen om et sådant alternativt system blev godt modtaget af medlemsstaterne, men alle de berørte medlemsstater var enige om, at der er behov for mere dybtgående drøftelser og en længere tidshorisont for tilpasning af de nationale administrative procedurer til de krav, som et indsatsforvaltningssystem baseret på kW-dage, stiller. Det blev derfor enstemmigt foreslået at udsætte starten af den nye ordning til 2009. Det nuværende indsatsforvaltningssystem i bilag IIA, B og C, som bygger på havdage, vil derfor blive fastholdt i 2008, og hensigten er at fortsætte drøftelserne af et indsatsforvaltningsystem baseret på kW-dage i 2008 med henblik på at indføre et sådant system i 2009. Forslaget ombefatter fangstbegrænsninger, som er aftalt i visse regionale fiskeriorganisationer. Fangstbegrænsninger og andre henstillinger fra Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) vil foreligge efter organisationens årsmøde i november 2007. Der foreligger endnu ingen TAC'er for bestande i grønlandske farvande og bestande, der deles med Norge, fordi konsultationerne først afsluttes i november og december 2007. Disse TAC'er er anført som "pm" (pro memoria). Det bør også bemærkes, at angivelsen i bilag II, der vedrører fiskeriindsatsen for fartøjer i forbindelse med genopretning af visse bestande, herunder torsk, af det højeste antal dage, et fartøj må opholde sig i et område, i øjeblikket også er "pm", da Kommissionen stadig er ved at analysere oplysningerne fra STECF for så vidt angår anvendelsen af bilag II i 2007. Analysen af metoderne til fastsættelse af den endelige fiskeriindsats for tobisfiskeriet i ICES-zone IIIa og IV samt EF-farvande i zone IIa er endnu ikke afsluttet. Hvad angår indsatsforvaltningen af dybhavsbestande, så vedtog Rådet i december 2006 en 10% reduktion i fiskeriindsatsen for dybhavsarter i forhold til 2005-niveauerne. Denne reduktion er imidlertid mindre end de 30 %, som Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) krævede. Det er nødvendigt med en yderligere reduktion på 10 %, for at EU kan opfylde sine internationale forpligtelser og for at beskytte bestande, der, som ICES har understreget igennem flere år, er yderst sårbare og kræver øjeblikkelig beskyttelse på grund af deres ekstremt lave reproduktionsrate.Ordninger for forvaltning i løbet af året af truede bestande bevares for arter som ansjos i Biscayabugten og tobis, sperling og brisling i Nordsøen. I disse tilfælde kan de fiskerimuligheder, som foreslås for den første del af 2008, blive revideret i løbet af året i overensstemmelse med ajourført videnskabelig rådgivning ved hjælp af kommissionsforordninger, som muliggør en hurtig gennemførelse af de påtænkte forvaltningsforanstaltninger. |

| (Explanatory memorandum validated – xxxxxx characters - complying with DGT norm.) |

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om fastsættelse for 2008 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik [1], særlig artikel 20,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år [2], særlig artikel 2,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande [3], særlig artikel 6 og 8,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 811/2004 af 21. april 2004 om foranstaltninger til genopretning af den nordlige kulmulebestand [4], særlig artikel 5,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2166/2005 af 20. december 2005 om foranstaltninger til genopretning af bestandene af sydlig kulmule og jomfruhummer i Det Cantabriske Hav og ud for den vestlige del af Den Iberiske Halvø og om ændring af forordning (EF) nr. 850/98 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer [5], særlig artikel 5 og 6,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 388/2006 af 23. februar 2006 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i Biscayabugten [6], særlig artikel 4,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 509/2007 af 7. maj 2007 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i den vestlige del af Den Engelske Kanal [7], særlig artikel 3 og 5,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 676/2007 af 11. juni 2007 om en flerårig plan for fiskeriet efter rødspætte og tunge i Nordsøen [8], særlig artikel 6 og 9,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge artikel 4 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige rådgivning, herunder især rapporten fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF).

(2) Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet fastsætte de samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne og tredjelande i overensstemmelse med de kriterier, som er fastsat i artikel 20 i nævnte forordning.

(3) For at disse TAC'er og kvoter kan forvaltes effektivt, bør der fastsættes særlige betingelser for fiskeriet.

(4) Der bør på EF-plan fastlægges principper og visse procedurer for fiskeriforvaltning, så medlemsstaterne kan forvalte de fartøjer, der fører deres flag.

(5) Artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002 indeholder definitioner, der er relevante for fordelingen af fiskerimuligheder.

(6) Fiskerimulighederne bør udnyttes i overensstemmelse med de gældende EF-retsforskrifter på området, navnlig Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster [9], Rådets forordning (EØF) nr. 2930/86 af 22. september 1986 om definition af fiskerfartøjers karakteristika [10], Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87 af 20. maj 1987 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer [11], Rådets forordning (EØF) nr. 3880/91 af 17. december 1991 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav [12], Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik [13], Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 af 27. juni 1994 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser [14], Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer [15], Rådets forordning (EF) nr. 1434/98 af 29. juni 1998 om de nærmere betingelser for landing af sild til industrien, bortset fra fødevareindustrien [16], Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002 af 16. december 2002 om særlige adgangskrav og dertil knyttede betingelser for fiskeri efter dybhavsbestande [17], Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF [18], Kommissionens forordning (EF) nr. 2244/2003 af 18. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer [19], Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande [20], Rådets forordning (EF) nr. 601/2004 af 22. marts 2004 om tekniske foranstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis [21], Rådets forordning (EF) nr. 811/2004 af 21. april 2004 om foranstaltninger til genopretning af den nordlige kulmulebestand [22], Rådets forordning (EF) nr. 2115/2005 af 20. december 2005 om en genopretningsplan for hellefisk inden for rammerne af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav [23], Rådets forordning (EF) nr. 2166/2005 af 20. december 2005 om foranstaltninger til genopretning af bestandene af sydlig kulmule og jomfruhummer i Det Cantabriske Hav og ud for den vestlige del af Den Iberiske Halvø og om ændring af forordning (EF) nr. 850/98 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer [24], Rådets forordning (EF) nr. 388/2006 af 23. februar 2006 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i Biscayabugten [25], Rådets forordning (EF) nr. 2015/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af EF-fiskerfartøjers fiskerimuligheder for visse dybhavsbestande for 2007 og 2008 [26], Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 af 21. december 2006 om forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1626/94 [27], Rådets forordning (EF) nr. 509/2007 af 7. maj 2007 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i den vestlige del af Den Engelske Kanal [28], Rådets forordning (EF) nr. 520/2007 af 7. maj 2007 om tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter og om ophævelse af forordning (EF) nr. 973/2001 [29], Rådets forordning (EF) nr. 676/2007 af 11. juni 2007 om en flerårig plan for fiskeriet efter rødspætte og tunge i Nordsøen [30] og Rådets forordning (EF) nr. xxxx/2007 af xx. oktober 2007 om indførelse af bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger gældende for det område, som reguleres af Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav [31].

(7) Det bør tydeliggøres, at marine organismer, som fanges i forbindelse med fiskeri, der udelukkende drives med henblik på videnskabelige undersøgelser, ikke må sælges, opbevares, udstilles eller udbydes til salg til noget formål.

(8) Ifølge Det Internationale Havundersøgelsesråds (ICES) videnskabelige rådgivning bør der anvendes en midlertidig ordning til forvaltning af fangstbegrænsningerne for ansjos i ICES-zone VIII. Kommissionen fastsætter de endelige fangstbegrænsninger for fiskeriet efter ansjos i ICES-zone VIII på baggrund af videnskabelige oplysninger, som indsamles i første halvdel af 2008, og på baggrund af drøftelser i forbindelse med en flerårig plan for ansjos.

(9) I henhold til rådgivning fra ICES er det nødvendigt at bevare og nyvurdere et system til forvaltning af fiskeriindsatsen for tobis i ICES-zone IIIa og IV og EF-farvande i zone IIa.

(10) Som en overgangsforanstaltning bør fiskeriindsatsen på baggrund af den seneste videnskabelige rådgivning fra ICES reduceres yderligere for visse dybhavsarter.

(11) Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet træffe afgørelse om betingelserne i forbindelse med fangstbegrænsninger og/eller begrænsninger af fiskeriindsatsen. Det fremgår af den videnskabelige rådgivning, at betydelige fangster ud over de aftalte TAC'er er til skade for fiskeriets bæredygtighed. Der bør derfor indføres tilknyttede betingelser, der vil medføre en forbedret gennemførelse af de aftalte fiskerimuligheder.

(12) Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit årsmøde 2007 en række tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger. Disse foranstaltninger bør gennemføres.

(13) [Konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis (CCAMLR) vedtog på sit XXVI. årsmøde i 2007 relevante fangstbegrænsninger for bestande, som etablerede fiskerier i de lande, der er medlemmer af CCAMLR, har adgang til. CCAMLR godkendte også EF-fartøjers deltagelse i forsøgsfiskeri efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a) og 58.4.3b) og fastsatte fangst- og bifangstbegrænsninger samt særlige tekniske foranstaltninger for det pågældende fiskeri. Disse begrænsninger og tekniske foranstaltninger bør ligeledes anvendes.]

(14) [Med henblik på at overholde de internationale forpligtelser, som Fællesskabet har påtaget sig som kontraherende part i CCAMLR, herunder forpligtelsen til at anvende de foranstaltninger, der vedtages af CCAMLR-Kommissionen, bør de TAC'er, som denne har vedtaget for fangståret 2007/08, og de tilsvarende fangstperioder anvendes.]

(15) I overensstemmelse med artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år [32] er det nødvendigt at fastslå, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, der er fastsat i nævnte forordning.

(16) [EF har i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne eller fiskeriprotokollerne, forhandlet fiskerirettigheder med Norge [33], Færøerne [34] og Grønland [35].]

(17) Fællesskabet er kontraherende part i en række regionale fiskeriorganisationer. Disse fiskeriorganisationer har anbefalet, at der fastsættes fangstbegrænsninger og/eller andre bevarelsesbestemmelser for visse arter. Fællesskabet bør derfor følge disse anbefalinger.

(18) Drøftelser af et alternativt system til indsatsforvaltning, som bygger på grænser for kW-dage 2008, har fundet sted i 2007 og vist, at der er behov for en længere tidshorisont til at tilpasse de nationale administrative procedurer til de krav, som et sådant indsatsforvaltningssystem stiller; det nuværende indsatsforvaltningssystem, som bygger på havdage, vil blive fastholdt i 2008, og hensigten er at fortsætte drøftelserne af et indsatsforvaltningsystem baseret på kW-dage i 2008 med henblik på at indføre et sådant system i 2009.

(19) Med henblik på tilpasning af fiskeriindsatsbegrænsningerne for torsk som fastsat i forordning (EF) nr. 423/2004 opretholdes alternative ordninger for at forvalte fiskeriindsatsen i overensstemmelse med TAC'erne, jf. artikel 8, stk. 3, i nævnte forordning.

(20) Visse midlertidige bestemmelser om anvendelsen af FOS-data bør opretholdes, for at kontrollen og overvågningen af indsatsforvaltningen kan blive mere effektiv.

(21) Med henblik på tilpasning af fiskeriindsatsbegrænsningerne for tunge, som fastsat i forordning (EF) nr. 509/2007, opretholdes alternative ordninger for at forvalte fiskeriindsatsen i overensstemmelse med TAC'erne, jf. artikel 5, stk. 2, i nævnte forordning.

(22) Med henblik på tilpasning af fiskeriindsatsbegrænsningerne for rødspætte og tunge, som fastsat i forordning (EF) nr. 676/2007, opretholdes alternative ordninger for at forvalte fiskeriindsatsen i overensstemmelse med TAC'erne, jf. artikel 9, stk. 2, i nævnte forordning.

(23) For torskebestandene i Nordsøen, Skagerrak og den vestlige del af Den Engelske Kanal, Det Irske Hav og vest for Skotland og kulmule- og jomfruhummerbestandene i ICES-zone VIIIc og IXa bør de tilladte indsatsniveauer i forvaltningsordningerne tilpasses.

(24) Som hjælp til bevarelsen af fiskebestandene bør der i 2008 iværksættes en række supplerende kontrolforanstaltninger og tekniske fiskeribestemmelser.

(25) I henhold til videnskabelig rådgivning fra ICES, er der foruden fangstbegrænsninger også behov for foranstaltninger til at beskytte koncentrationer af gydebestande af byrkelange i ICES-zone VI og VII.

(26) Videnskabelige undersøgelser har dokumenteret, at fiskeripraksis ved fiskeri med garn og indfiltringsnet i ICES-zone VIa, VIb, VIIb, VIIc, VIIj, VIIk, VIII, IX, X og XII udgør en alvorlig trussel mod dybhavsarterne. Der bør dog indføres overgangsforanstaltninger, som giver mulighed for dette fiskeri på visse betingelser, indtil der vedtages permanente foranstaltninger.

(27) For at sikre en bæredygtig udnyttelse af kulmulebestandene og reducere udsmidet bør overgangsforanstaltningerne i ICES-zone VIIIa, VIIIb og VIIId opretholdes for at udnytte den seneste udvikling inden for selektive redskaber.

(28) Kontrollen af landinger og omladninger af frossen fisk fra tredjelandes fiskerfartøjer, som anløber fællesskabshavne, bør fortsættes, jf. anbefalingen fra Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC). I november 2007 henstillede NEAFC at opføre en række fartøjer på listen over fartøjer, der bevisligt har udøvet ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. Henstillingen bør gennemføres i fællesskabsretten.

(29) For at bidrage til bevarelsen af blæksprutter og især beskytte unge individer bør der i 2008 fastsættes et mindstemål for blæksprutte, der forekommer i farvande i CECAF-området henhørende under tredjelandes højhedsområde eller jurisdiktion, indtil der vedtages en forordning om ændring af forordning (EF) nr. 850/98.

(30) I lyset fra rådgivningen fra STECF bør fiskeri med bomtrawl med anvendelse af elektrisk strøm i 2008 tillades i ICES-zone IVc og den sydlige del af IVb på visse betingelser.

(31) Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) nåede ikke til enighed om fangstbegrænsninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit på sit årsmøde i 2007, og selv om Fællesskabet ikke er medlem af IATTC, er der behov for at vedtage foranstaltninger med sigte på en bæredygtig forvaltning af ressourcerne under denne organisations jurisdiktion.

(32) [Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav (WCPFC) vedtog på sit tredje årsmøde indsatsbegrænsninger for gulfinnet tun, storøjet tun, bugstribet bonit, sværdfisk og sydlig hvid tun samt tekniske foranstaltninger for behandling af bifangster. Fællesskabet er siden januar 2005 medlem af WCPFC. Det er derfor nødvendigt at gennemføre disse foranstaltninger i fællesskabsretten for at sikre en bæredygtig forvaltning af bestandene under denne organisations jurisdiktion.]

(33) På årsmøderne i 2006 og 2007 vedtog GFCM en række henstillinger om tekniske foranstaltninger for visse fiskeriaktiviteter i Middelhavet. For at bidrage til bevarelsen af fiskebestandene er det nødvendigt at gennemføre disse foranstaltninger i 2008 indtil vedtagelse af en forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1967/2006.

(34) På sit årsmøde 2007 vedtog Organisationen for Fiskeriet i Det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) fangstbegrænsninger for fiskebestande inden for SEAFO-konventionens område, og fastlagde betingelser for genoptagelse af fiskeriet i fiskeområder, som i øjeblikket er lukket, samt detaljerede krav vedrørende havnestatskontroller. Disse foranstaltninger bør gennemføres i fællesskabsretten.

(35) Tunkommissionen for Det Indiske Ocean (IOTC) vedtog på sine årsmøder i 2006 og 2007 en række forvaltnings- og kontrolforanstaltninger. Disse foranstaltninger bør gennemføres i fællesskabsretten.

(36) Ved det tredje internationale møde med henblik på at oprette en ny regional fiskeriforvaltningsorganisation for det sydlige Stillehav, som blev afholdt i maj 2007, enedes deltagerne om at vedtage foreløbige foranstaltninger for at regulere det pelagiske fiskeri og bundfiskeriet i det sydlige Stillehav. Disse foranstaltninger bør gennemføres i fællesskabsretten.

(37) For at sikre, at tredjelandsfartøjers fangster af blåhvilling i EF-farvande registreres korrekt, bør bestemmelserne om skærpet kontrol af disse fartøjer bibeholdes.

(38) For at sikre EF-fiskernes udkomme og for ikke at bringe ressourcerne i fare og undgå, at udløbet af Rådets forordning (EF) nr. 41/2007 af 21. december 2006 om fastsættelse for 2007 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger [36], skaber problemer, er det yderst vigtigt at åbne for disse fiskerier fra den 1. januar 2008 og forlænge gyldigheden af visse af forordningens bestemmelser indtil udgangen af januar 2008. På grund af sagens hastende karakter er det absolut nødvendigt at indrømme en undtagelse fra den periode på seks uger, der er nævnt i punkt I, nr. 3, i protokollen om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, som er knyttet som bilag til traktaten om den Europæiske Union og traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

Anvendelsesområde og definitioner

Artikel 1

Mål

Ved denne forordning fastsættes fiskerimuligheder for 2008 for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande og dertil knyttede betingelser for udnyttelse af disse fiskerimuligheder.

Derudover fastsættes visse begrænsninger af fangstindsatsen og dertil knyttede betingelser for januar 2009, og for visse antarktiske bestande fastsættes fiskerimulighederne og de særlige betingelser for de perioder, der er anført i bilag IE.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Medmindre andet fastsættes, gælder denne forordning for:

a) EF-fiskerfartøjer, i det følgende benævnt "EF-fartøjer", og

b) fiskerfartøjer, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland (i det følgende benævnt "tredjelandsfiskerfartøjer") i EF's farvande (i det følgende benævnt "EF-farvande").

2. Uanset stk. 1 gælder denne forordning bestemmelser, med undtagelse af punkt 4.2 og 14 i bilag III og fodnote 1 til bilag VIII, ikke for fiskeri, som udelukkende drives med henblik på videnskabelige undersøgelser, der udføres med tilladelse fra en medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, og under dennes myndighed, og som Kommissionen og den medlemsstat, i hvis farvande undersøgelserne foregår, på forhånd er blevet underrettet om. Marine organismer, som fanges i forbindelse med fiskeri, der udelukkende drives med henblik på videnskabelige undersøgelser, må ikke sælges, opbevares, udstilles eller udbydes til salg til noget formål.

Artikel 3

Definitioner

Ved anvendelsen af denne forordning gælder følgende definitioner ud over definitionerne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002:

a) "samlet tilladt fangstmængde" (TAC): den mængde, der hvert år kan tages og landes af hver bestand

b) "kvote": en andel af den TAC, som er tildelt EF, en medlemsstat eller et tredjeland

c) "internationale farvande": farvande, der ikke omfattes af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion

Artikel 4

Fiskerizoner

I denne forordning forstås følgende ved:

a) "ICES-zone" (Det Internationale Havundersøgelsesråd): områder som defineret i forordning (EØF) nr. 3880/91

b) "Skagerrak": farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst

c) "Kattegat": farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen

d) "Cadizbugten": farvandet under ICES-zone IXa øst for 7°23,48' V.

e) "GFCM-området" (Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet): området som defineret i Rådets afgørelse 98/416/EF [37] af 16. juni 1998 om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet

f) "CECAF-områder" (det Østlige Centrale Atlanterhav eller FAO-område 34): områder som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 2597/95 af 23. oktober 1995 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster, taget af medlemsstater, der driver fiskeri i visse områder uden for det nordlige Atlanterhav [38]

g) "NEAFC-konventionens område": de farvande, der er opført i artikel 1 i konventionen, der er knyttet til Rådets afgørelse 81/608/EØF af 13. juli 1981 om indgåelse af konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav [39]

h) "NEAFC-reguleret område": de farvande inden for NEAFC-konventionens område, som ikke er underlagt NEAFC-parternes jurisdiktion

i) "NAFO-områder" (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav): områder som defineret i Rådets forordning (EØF) nr. 2018/93 af 30. juni 1993 om indberetning af statistiske oplysninger om medlemsstaternes fangster og fiskeriaktivitet i det nordvestlige Atlanterhav [40]

j) "NAFO-reguleret område": den del af området under NAFO-konventionen (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav), der ikke omfattes af kyststaternes højhedsområde eller jurisdiktion

k) "SEAFO-områder" (Organisationen for Fiskeriet i Det Sydøstlige Atlanterhav): områder som defineret i Rådets afgørelse 2002/738/EF af 22. juli 2002 om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav [41]

l) "ICCAT-området" (Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): området som defineret i Rådets afgørelse 86/238/EØF af 9. juni 1986 om Fællesskabets tiltrædelse af den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet som ændret ved den protokol, der er knyttet som bilag til slutakten fra konferencen af befuldmægtigede for stater, der er parter i konventionen, undertegnet den 10. juli 1984 i Paris [42]

m) "CCAMLR-områder" (konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis): områder som defineret i forordning (EF) nr. 601/2004

n) "IATTC-området" (Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): området som defineret i Rådets afgørelse 2006/539/EF af 22. maj 2006 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica [43]

o) "IOTC-området" (Tunkommissionen for Det Indiske Ocean): området som defineret i Rådets afgørelse 95/399/EF af 18. september 1995 om Fællesskabets tiltrædelse af aftalen om oprettelse af Tunkommissionen for Det Indiske Ocean [44]

p) "SPFO-området" (Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav): havet syd for Ækvator, nord for CCAMLR-konventionens område, øst for SIOFA-konventionens område som defineret i Rådets afgørelse 2006/496/EF af 6. juli 2006 om undertegnelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean, og vest for de sydamerikanske staters fiskerijurisdiktion

q) WCPFC-området" (Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): området som defineret i Rådets afgørelse 2005/75/EF af 26. april 2004 om Fællesskabets tiltrædelse af konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav [45].

KAPITEL II

Fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for EF-fartøjer

Artikel 5

Fangstbegrænsninger og fordeling heraf

1. I bilag I fastsættes der fangstbegrænsninger for EF-fartøjer i EF-farvande og visse andre farvande og fordeling af dem mellem medlemsstaterne og yderligere betingelser i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96.

2. EF-fartøjer bemyndiges på betingelserne i artikel 11, 20 og 21 og under overholdelse af de kvoter, der er fastsat i bilag I, til at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområderne omkring Jan Mayen.

3. Kommissionen fastsætter de endelige fangstbegrænsninger for fiskeriet efter tobis i ICES-zone IIIa og IV og EF-farvande i ICES-zone IIa i henhold til bestemmelserne i bilag IID, punkt 8.

4. Kommissionen fastsætter fangstbegrænsninger for lodde i grønlandske farvande i ICES-zone V og XIV, der gælder for Fællesskabet, til 7,7 % af TAC'en for lodde, så snart TAC'en er fastsat.

5. Fangstbegrænsninger for sperling i ICES-zone IIIa og EF-farvande i ICES-zone IIa og IV og for brisling i EF-farvande i ICES-zone IIa og IV revurderes eventuelt af Kommissionen i overensstemmelse med proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 på baggrund af videnskabelige oplysninger, som indsamles i første halvdel af 2008.

6. Kommissionen fastsætter de endelige fangstbegrænsninger for fiskeriet efter ansjos i ICES-zone VIII på baggrund af videnskabelige oplysninger, som indsamles i første halvdel af 2008, og på baggrund af drøftelser i forbindelse med en flerårig plan for ansjos.

Artikel 6

Forbudte arter

EF-fartøjer har forbud mod at fiske efter følgende arter i alle EF-farvande og farvande uden for EF, at opbevare dem om bord og at omlade og lande dem:

– brugde (Cetorhinus maximus)

– stor hvid haj (Carcharodon carcharias).

Artikel 7

Særlige fordelingsbestemmelser

1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat i bilag I, er ikke til hinder for følgende:

a) udvekslinger, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002

b) omfordelinger, jf. artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 1, og artikel 32, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93

c) supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96

d) tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96

e) nedsættelser, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 847/96.

2. Med henblik på tilbageholdelse af kvoter, der skal overføres til 2009, anvendes artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 847/96 som undtagelse fra samme forordning på alle bestande, der er underlagt en analytisk TAC.

Artikel 8

Fiskeriindsatsbegrænsninger og dertil knyttede betingelser for forvaltningen af bestande

1. Fra den 1. februar 2008 til den 31. januar 2009 gælder de fiskeriindsatsbegrænsninger og tilknyttede betingelser, der er fastsat i:

a) Bilag IIA for forvaltningen af visse bestande i Kattegat, Skagerrak, ICES-zone IV, IVa, VIIa, VIId og EF-farvande i ICES-zone IIa

b) bilag IIB for forvaltningen af kulmule- og jomfruhummerbestande i ICES-zone VIIIc og IXa med undtagelse af Cadizbugten

c) bilag IIC for forvaltningen af tungebestandene i ICES-zone VIIe

d) bilag IID for forvaltningen af tobisbestandene i ICES-zone IIIa og IV og EF-farvande i ICES-zone IIa.

2. Fra den 1. januar 2009 til den 31. januar 2009 gælder fiskeriindsatsbegrænsningerne og de dertil knyttede betingelser i bilag IIA, IIB, IIC og IID til forordning (EF) nr. 41/2007 fortsat for de i stk. 1, litra a), b), c) og d) nævnte bestande.

3. Kommissionen fastsætter de endelige fangstbegrænsninger for 2008 for fiskeriet efter tobis i ICES-zone IIIa og IV og EF-farvande i ICES-zone IIa i henhold til bestemmelserne i bilag IID, punkt 3-7.

4. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2008, målt i kW-dage til havs, for fartøjer med en dybhavsfiskeritilladelse ikke overstiger 70 % af medlemsstatens fartøjers gennemsnitlige årlige fiskeriindsats i 2003 på fangstrejser, hvor der var givet dybhavsfiskeritilladelse, og/eller der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og II til forordning 2347/2002. Dette stykke gælder kun for fangstrejser, hvor der blev fanget over 100 kg dybhavsarter, med undtagelse af guldlaks.

Artikel 9

Betingelser for landing af fangster og bifangster

1. Fisk fra bestande, som der er fastsat fangstbegrænsninger for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:

a) fangsterne er taget af fartøjer fra en medlemsstat, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller

b) fangsterne udgør en del af EF's andel, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne andel ikke er opbrugt.

2. Uanset stk. 1 kan følgende fisk opbevares om bord og landes, selv om en medlemsstat ikke har nogen kvoter eller kvoterne eller andelene er opbrugt:

a) andre arter end sild og makrel, hvis

i) de er fanget blandet med andre arter med redskaber, hvis maskestørrelse er under 32 mm, i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 850/98, og

ii) fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landing

eller

b) makrel, hvis

i) den fanges blandet med hestemakrel eller sardin

ii) makrelmængden ikke overstiger 10 vægtprocent af den samlede mængde makrel, hestemakrel og sardin om bord, og

iii) fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landing.

3. Samtlige landinger afskrives på kvoten eller, såfremt EF's andel ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, på EF's andel, medmindre det drejer sig om fangster taget i henhold til stk. 2.

4. Beregningen af den procentvise andel af bifangster og anvendelsen af dem sker i overensstemmelse med artikel 4 og 11 i forordning (EF) nr. 850/98.

Artikel 10

Usorterede landinger i ICES-zone IIIa, IV og VIId og EF-farvande i ICES-zone IIa

1. Artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1434/98 finder ikke anvendelse på sild, der fanges i ICES-zone IIIa, IV og VIId og EF-farvande i ICES-zone IIa.

2. Når en medlemsstats muligheder for at fiske sild i ICES-zone IIIa, IV og VIId og EF-farvande i ICES-zone IIa er udtømt, er det forbudt for fartøjer, der fører dens flag, og som er registreret i Fællesskabet, og som udøver de fiskerier, som disse fangstbegrænsninger gælder for, at lande usorterede fangster, der indeholder sild.

3. Medlemsstaterne sørger for, at der indføres en passende stikprøveordning, så der kan foretages effektiv kontrol af de enkelte arter i usorterede landinger taget i ICES-zone IIIa, IV og VIId og EF-farvande i ICES-zone IIa.

4. Usorterede fangster taget i ICES-zone IIIa, IV og VIId og EF-farvande i ICES-zone IIa må kun landes i havne og på landingssteder, hvor der findes en stikprøveordning som nævnt i stk. 1.

Artikel 11

Adgangsbegrænsninger

EF-fartøjer må ikke fiske i Skagerrak inden for 12 sømil fra Norges basislinjer. Fartøjer, der fører dansk eller svensk flag, kan dog fiske indtil fire sømil fra Norges basislinjer.

Artikel 12

Måling af maskestørrelse og trådtykkelse

Maskestørrelser og trådtykkelser omhandlet i nærværende forordning måles i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 129/2003 af 20. januar 2003 om de nærmere regler for bestemmelse af fiskeredskabers maskestørrelse og trådtykkelse [46].

Artikel 13

Tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode

I bilag III fastsættes tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode for EF-fartøjer.

KAPITEL III

Fangstbegrænsninger og tilknyttede betingelser for tredjelandsfiskerfartøjer

Artikel 14

Tilladelse

Fiskerfartøjer, der sejler under Venezuelas eller Norges flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EF-farvande inden for de i bilag I fastsatte fangstbegrænsninger og under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i artikel 15, 16, 17 og 21-27.

Artikel 15

Forbudte arter

Tredjelandsfiskerfartøjer har forbud mod at fiske efter følgende arter i alle EF-farvande, at opbevare dem om bord og at omlade og lande dem:

– brugde (Cetorhinus maximus)

– stor hvid haj (Carcharodon carcharias).

Artikel 16

Geografiske begrænsninger

1. Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, eller som er registreret på Færøerne, har kun adgang til at fiske i de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra medlemsstaternes basislinjer i ICES-zone IV, Kattegat og Atlanterhavet nord for 43°00′ N, undtagen det område, der er nævnt i artikel 18 i forordning (EF) nr. 2371/2002.

2. Fiskeri i Skagerrak med fiskerfartøjer, der fører norsk flag, er tilladt i områder, der ligger mere end fire sømil fra Danmarks og Sveriges basislinjer.

3. Fiskerfartøjer, der fører Venezuelas flag, har kun adgang til at fiske i de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra Fransk Guyanas basislinjer.

Artikel 17

Gennemsejling af EF-farvande

Tredjelandsfiskerfartøjer, der gennemsejler EF-farvande, skal stuve deres redskaber i overensstemmelse med følgende betingelser, således at de ikke umiddelbart kan bruges:

(a) redskabets net, synk og lignende udstyr skal være adskilt fra dets skovle og dets slæbe- og trawlliner samt wirer

(b) redskaber, der befinder sig på eller over dækket, skal være solidt fastgjort til en del af overbygningen.

Artikel 18

Betingelser for landing af fangster og bifangster

Fisk fra bestande, som der er fastsat fangstbegrænsninger for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af tredjelandsfiskerfartøjer, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.

Artikel 19

Tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode

I bilag III fastsættes tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, som skal anvendes i en overgangsperiode for tredjelandsfiskerfartøjer.

KAPITEL IV

Licensordninger for EF-fartøjer

Artikel 20

Licenser og tilknyttede betingelser

1. Uanset de generelle bestemmelser om fiskerilicenser og særlige fiskeritilladelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1627/94, skal EF-fartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, have en licens, som er udstedt af tredjelandets myndigheder.

2. Stk. 1 gælder imidlertid ikke for følgende EF-fartøjer, der fisker i Norges del af Nordsøen:

a) fartøjer med en tonnage på 200 GT eller derunder, eller

b) fartøjer, der fisker efter andre arter til konsum end makrel, eller

c) fartøjer, der fører svensk flag, og som fisker i henhold til etableret praksis.

3. Det maksimale antal licenser og andre tilknyttede betingelser fastsættes som anført i bilag IV, del I. Licensansøgningerne, som medlemsstaternes myndigheder skal sende til Kommissionen, skal indeholde oplysninger om fiskeritype og navnet på og en beskrivelse af de EF-fartøjer, som licenserne skal udstedes til. Kommissionen forelægger disse ansøgninger for myndighederne i det pågældende tredjeland.

4. Hvis en medlemsstat overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale i de fiskeriområder, der er nævnt i del I i bilag IV, skal overførslen inkludere en passende overdragelse af licenser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal licenser for hvert fiskeriområde, jf. bilag IV, del I, må dog ikke overskrides.

5. EF-fartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og alle de andre bestemmelser, der gælder for det område, hvor de udøver fiskeri.

Artikel 21

Færøerne

EF-fartøjer, som har licens til direkte fiskeri efter en bestemt art i færøske farvande, kan udøve direkte fiskeri efter andre arter, forudsat at de på forhånd informerer de færøske myndigheder herom.

KAPITEL V

Licensordninger for tredjelandsfiskerfartøjer

Artikel 22

Pligt til at have licens og særlig fiskeritilladelse

1. Uanset artikel 28b i forordning (EØF) nr. 2847/93 er fartøjer på under 200 GT, der fører norsk flag, fritaget for forpligtelsen til at have en licens og en særlig fiskeritilladelse.

2. Licenser og særlige fiskeritilladelser skal opbevares om bord. Fartøjer registreret på Færøerne eller i Norge er dog fritaget for denne forpligtelse.

3. Tredjelandsfiskerfartøjer, som har tilladelse til at fiske den 31. december 2007, kan fortsætte med at fiske efter den 1. januar 2008, indtil listen over fiskerfartøjer, der har tilladelse til fiskeri, er forelagt for og godkendt af Kommissionen.

Artikel 23

Ansøgning om licens og særlig fiskeritilladelse

I forbindelse med ansøgninger om licenser og særlige fiskeritilladelser, som tredjelandes myndigheder indgiver til Kommissionen, afgives følgende oplysninger:

a) fartøjets navn

b) registreringsnummer

c) havnekendingsbogstaver og -nummer

d) registreringshavn

e) ejerens eller befragterens navn og adresse

f) bruttotonnage og længde overalt

g) maskinkraft

h) kaldesignal og radiofrekvens

i) planlagt fangstmetode

j) planlagt fangstområde

k) arter, der vil blive fisket efter

l) periode, for hvilken der ansøges om licens.

Artikel 24

Antal licenser

Antallet af licenser og særlige tilknyttede betingelser fastsættes som anført i del II i bilag IV.

Artikel 25

Annullering og inddragelse

1. Licenser og særlige fiskeritilladelser kan annulleres med henblik på udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Annulleringen får virkning dagen forud for datoen for Kommissionens udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Nye licenser og særlige fiskeritilladelser får virkning fra udstedelsesdatoen.

2. Licenser og særlige fiskeritilladelser inddrages helt eller delvis inden udløbsdatoen, såfremt den i bilag I fastsatte kvote for den pågældende bestand er opbrugt.

3. Licenser og særlige fiskeritilladelser inddrages, hvis forpligtelserne i denne forordning ikke overholdes.

Artikel 26

Manglende overholdelse af gældende regler

1. For en periode på højst 12 måneder udstedes der ikke licens og særlig fiskeritilladelse til tredjelandsfiskerfartøjer, som ikke har overholdt deres forpligtelser i henhold til denne forordning.

2. Kommissionen sender myndighederne i det berørte tredjeland navnene på og en beskrivelse af de tredjelandsfiskerfartøjer, som med virkning fra den (de) efterfølgende måned(er) ikke har tilladelse til at fiske i EF-fiskeriområdet, fordi de har overtrådt de gældende regler i denne forordning.

Artikel 27

Licensindehaverens pligter

1. Tredjelandsfiskerfartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og øvrige bestemmelser, der gælder for EF-fartøjers fiskeri i det område, som de driver fiskeri i, herunder forordning (EØF) nr. 1381/87, (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94, (EF) nr. 850/98, (EF) nr. 1434/98 og Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 [47].

2. De tredjelandsfiskerfartøjer, der er nævnt i stk. 1, skal føre en logbog, hvori de oplysninger, som er omhandlet i del I i bilag V, indføres.

3. Tredjelandsfiskerfartøjer, som fisker i ICES-zone IIIa, undtagen fartøjer, der fører norsk flag, skal i henhold til reglerne i bilag VI sende Kommissionen de oplysninger, der er omhandlet i det bilag.

Artikel 28

Særlige bestemmelser for departementet Fransk Guyana

1. Udstedelsen af licenser til fiskeri i departementet Fransk Guyanas farvande er betinget af, at tredjelandsfiskerfartøjets ejer forpligter sig til på anmodning af Kommissionen at give tilladelse til, at der kommer en observatør om bord.

2. De tredjelandsfiskerfartøjer, der fisker i departementet Fransk Guyanas farvande, skal føre en logbog svarende til den, der er vist i del II i bilag V. Fangstdata sendes efter anmodning til Kommissionen via de franske myndigheder.

KAPITEL VI

Særlige bestemmelser for EF-fartøjers fiskeri i Middelhavet

Artikel 29

Indførelse af en forbudsperiode for fiskeri efter guldmakrel med anordninger, der tiltrækker fisk (FAD)

1. For at beskytte guldmakrel (Coryphaena hippurus), herunder navnlig små individer, forbydes fiskeri efter guldmakrel med anordninger, der tiltrækker fisk (FAD) fra 1. januar 2008 til 14. august 2008 i alle GFCM-aftaleområdets geografiske underområder.

2. Uanset bestemmelsen i stk. 1, kan en medlemsstat, som kan dokumentere, at fiskerfartøjer som fører dens flag, ikke har kunnet bruge deres normale fiskedage på grund af dårligt vejr, overføre FAD-fiskeridage, som dens fartøjer har mistet, indtil den 31. januar i det følgende år. Medlemsstater, som ønsker at benytte sig af denne mulighed, forelægger senest den 1. januar 2009 Kommissionen en anmodning om at få tildelt et yderligere antal dage, hvor et fartøj har tilladelse til at fiske guldmakrel ved hjælp af anordninger, der tiltrækker fisk, i forbudsperioden fra 1. januar 2009 til 31. januar 2009. Anmodningen skal vedlægges følgende oplysninger:

a) en detaljeret rapport om de pågældende fiskeriaktiviteters ophør, herunder passende meteorologisk støttemateriale

b) fartøjets navn

c) registreringsnummer

d) fartøjets havnekendingsbogstaver og -nummer, jf. bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 26/2004 [48].

Kommissionen fremsender oplysningerne fra medlemsstaterne til GFCM's eksekutivsekretariat.

3. Medlemsstaterne sender inden 1. november 2008 en rapport til Kommissionen om gennemførelsen af de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger.

Artikel 30

Indførelse af områder med fiskeriforbud for at beskytte dybhavslevesteder

1. Fiskeri med skrabere og trawl er forbudt inden for områderne, som afgrænses af linjer, der forbinder følgende punkter:

a) Område med forbud mod dybhavsfiskeri "Lophelia-revet ud for Capo Santa Maria di Leuca"

- 39°27,72' N, 18°10,74' Ø

- 39°27,80' N, 18°26,68' Ø

- 39°11,16' N, 18°04,28' Ø

- 39°11,16' N, 18°35,58' Ø

b) Område med forbud mod dybhavsfiskeri "Nile delta area cold hydrocarbon seeps"

- 31°30,00' N, 33°10,00' Ø

- 31°30,00' N, 34°00,00' Ø

- 32°00,00' N, 34°00,00' Ø

- 32°00,00' N, 33°10,00' Ø

c) Område med forbud mod dybhavsfiskeri "Eratosthemes Seamount"

- 33°00,00' N, 32°00,00' Ø

- 33°00,00' N, 33°00,00' Ø

- 34°00,00' N, 33°00,00' Ø

- 34°00,00' N, 32°00,00' Ø

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at beskytte de følsomme dybhavslevesteder, der er omhandlet i stk. 1, og skal navnlig sikre, at disse områder også beskyttes mod andre aktiviteter end fiskeri, som kan true bevarelsen af disse særlige levesteders kendetegn.

Artikel 31

Mindste maskestørrelser for bundtrawl, som anvendes til lokalt og sæsonbestemt bundtrawlfiskeri

1. Uanset artikel 8, stk. 1, litra h), og artikel 9, stk. 3, nr. 2) i forordning (EF) nr. 1967/2006 må medlemsstaterne fortsat give fartøjer, som fører deres flag, tilladelse til at anvende fangstposer med diagonalmaskestørrelse mindre end 40 mm til lokalt og sæsonbestemt bundtrawlfiskeri efter demersale arter, som ikke er fælles.

2. Stk. 1 gælder kun for fiskeri, som allerede er formelt godkendt af medlemsstaterne i overensstemmelse med national lovgivning i kraft den 1. januar 2007, og der må ikke ske nogen øgning i fremtiden af fiskeriindsatsen i forhold til år 2006.

3. Medlemsstaterne sender inden den 5. januar 2008 på sædvanlig elektronisk databærer Kommissionen en fortegnelse over de fartøjer, der er godkendt i overensstemmelse med stk. 1. Fortegnelsen over godkendte fartøjer skal omfatte følgende oplysninger:

a) fartøjets navn

b) fartøjets EF-fiskerflåderegisternummer (CFR) og udvendige mærkning, jf. bilag I til forordning (EF) nr. 26/2004

c) det godkendte fiskeri, som udføres af hvert fartøj, angivet som målart(er), fiskeområde som defineret i GFCM's resolution GFCM/31/2007/2, og anvendte fiskeredskaber

d) den godkendte fiskeperiode.

4. Kommissionen fremsender oplysningerne fra medlemsstaterne til GFCM's eksekutivsekretariat.

KAPITEL VII

Særlige bestemmelser for EF-fartøjers fiskeri efter hellefisk i det NAFO-regulerede område (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav)

Artikel 32

Fangstopgørelser

1. Fartøjsføreren på et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter hellefisk i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 2115/2005, skal til sin flagmedlemsstat fremsende en elektronisk fangstopgørelse med angivelse af den mængde hellefisk, fartøjet har taget, herunder også hvis der ikke er taget nogen fisk.

2. Den i stk. 1 omhandlede fangstopgørelse fremsendes første gang senest ved udgangen af den tiende dag efter fartøjets indsejling i det NAFO-regulerede område eller efter begyndelsen af fangstrejsen. Opgørelsen fremsende hver femte dag. Når fangsterne af hellefisk, som der er givet meddelelse om i henhold til stk. 1, skønnes at være nået op på 75 % af flagmedlemsstatens kvote, skal fartøjsføreren fremsende fangstopgørelser hver tredje dag.

3. Hver medlemsstat fremsender fangstopgørelserne til Kommissionen, så snart de har modtaget dem. Kommissionen videresender straks disse oplysninger til NAFO's sekretariat.

Artikel 33

Yderligere kontrolforanstaltninger

1. Fartøjer, som har tilladelse til at fiske efter hellefisk i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 2115/2005, må kun sejle ind ind i det NAFO-regulerede område, hvis de har mindre end 50 tons fangst af nogen art om bord eller hvis adgangen er tilladt i henhold til stk. 2, 3 og 4.

2. Når et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter hellefisk i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 2115/2005, har fangster på mere end 50 tons om bord, som er fanget uden for det NAFO-regulerede område, meddeles dette til NAFO-sekretariatet pr. e-mail eller fax senest 72 timer før indsejlingen (ENT) i det NAFO-regulerede område, og den samlede mængde fangst om bord angives samt fartøjets position (længde- og breddegrad), hvor fartøjsføreren skønner, at fartøjet vil påbegynde fiskeriet og det forventede ankomsttidspunkt på den pågældende position.

3. Hvis et inspektionsskib efter modtagelse af den i stk. 2 omhandlede meddelelse meddeler, at det har til hensigt at gennemføre en inspektion, fremsender det koordinaterne på et kontrolsted, hvor inspektionen skal finde sted, til fiskerfartøjet. Kontrolstedet må ikke være mere end 60 sømil fra den position, som fartøjsføreren har angivet som position for påbegyndelse af fiskeriet.

4. Hvis et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter hellefisk i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 2115/2005, ikke, inden det sejler ind i det NAFO-regulerede område, modtager nogen meddelelse fra NAFO-sekretariatet eller fra et inspektionsskib om, at et inspektionsskib har til hensigt at gennemføre en inspektion i overensstemmelse med stk. 3, kan fiskerfartøjet påbegynde fiskeriet. Fiskerfartøjet må også påbegynde fiskeriet uden forudgående inspektion, hvis inspektionsskibet ikke har påbegyndt inspektionen inden tre timer efter, at fiskerfartøjet er ankommet til kontrolstedet.

Artikel 34

Beskyttelseszone for koraller

I NAFO-område 3O er det område, der er defineret i bilag VII, lukket for al fiskeri med redskaber, der kommer i kontakt med havbunden.

KAPITEL VIII

Særlige bestemmelser for landing eller omladning af frosset fisk taget af tredjelandsfiskerfartøjer i det NEAFC-regulerede område (Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav)

Artikel 35

Havnestatskontrol

Uden at det berører Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 og Rådets forordning (EF) nr. 1093/94 af 6. maj 1994 om fastsættelse af betingelserne for, at tredjelandsfiskerfartøjer kan lande deres fangster direkte og afsætte dem i Fællesskabets havne [49], gælder de i dette kapitel beskrevne procedurer for landing eller omladning i EF-havne af frosset fisk taget af tredjelandsfiskerfartøjer i NEAFC-konventionens område.

Artikel 36

Udpegede havne

Landing og omladning i EF-farvande er kun tilladt i udpegede havne.

Medlemsstaterne udpeger et landingssted eller et sted tæt på kysten (udpegede havne), hvor landing eller omladning af de i artikel 35 omhandlede fisk er tilladt. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen enhver ændring på listen af udpegede havne fra 2007 mindst femten dage før ændringen træder i kraft.

Kommissionen offentliggør listen over udpegede havne og ændringer hertil i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende og på sit netsted.

Artikel 37

Forudgående anmeldelse af ankomst til havn

1. Uanset artikel 28e, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal førere af alle fiskerfartøjer eller deres repræsentanter, der om bord har fisk som omhandlet i artikel 35, og som agter at anløbe en havn eller at lande eller omlade deres fangst, meddele dette til de kompetente myndigheder i medlemsstaten, hvor den havn, de ønsker at anløbe, er beliggende, mindst tre hverdage forud for deres forventede ankomsttidspunkt.

2. Den i stk. 1 omhandlede meddelelse skal ledsages af den formular, der er vist i del I i bilag X, med del A behørigt udfyldt som følger:

a) Formular PSC 1 anvendes, hvis fiskerfartøjet lander sin egen fangst

b) Formular PSC 2 anvendes, hvis fiskerfartøjet har gennemført omladning. I dette tilfælde udfyldes en særskilt formular for hvert donorfartøj.

3. Havnemedlemsstaten fremsender straks en kopi af den i stk. 2 omhandlede formular til fartøjets flagstat og til donorfartøjernes flagstater, hvis fartøjet har gennemført omladning.

Artikel 38

Tilladelse til landing eller omladning

1. Havnestatens kompetente myndigheder tillader kun landing eller omladning, hvis flagmedlemsstaten for det fiskerfartøj, der ønsker at foretage landing eller omladning, eller flagstaten for donorfartøjerne, hvis der er tale om fartøjer, som har gennemført omladning til havs, ved at tilbagesende en kopi af den i henhold til artikel 37, stk. 3, fremsendte formular, med del B behørigt udfyldt, bekræfter, at:

a) de fiskerfartøjer, som angives at have taget fiskene, havde tilstrækkelige kvoter til de angivne arter

b) mængderne af fisk om bord er nøjagtigt angivet og medtaget ved beregning af eventuelle gældende fangst- eller indsatsbegrænsninger

c) de fiskerfartøjer, som angives at have taget fiskene, havde tilladelse til at fiske i de angivne områder

d) fartøjets tilstedeværelse i fangstområdet er blevet verificeret i henhold til FOS-data.

Landing eller omladning må ikke påbegyndes, før der er givet tilladelse hertil af havnestatens kompetente myndigheder.

2. Uanset stk. 1 kan havnestaten tillade en hel eller delvis landing, selv om den i stk. 1 omhandlede bekræftelse ikke foreligger, men skal i så fald opbevare fiskene på lager under de kompetente myndigheders kontrol. Fiskene frigives ikke til salg, overdragelse eller transport, før den i stk. 1 omhandlede bekræftelse er modtaget. Hvis bekræftelsen ikke modtages inden 14 dage efter landingen, kan havnestaten konfiskere og disponere over fiskene i overensstemmelse med sine nationale forskrifter.

3. Havnemedlemsstatens kompetente myndigheder meddeler straks deres beslutning om at tillade eller forbyde landing eller omladning ved til Kommissionen og NEAFC's sekretær at fremsende en kopi af den formular, der er vist i del I til bilag X, med del C behørigt udfyldt, hvis de landede eller omladede fisk er taget inden for NEAFC-konventionens område.

Artikel 39

Inspektion

1. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kontrollerer mindst 15 % af de i artikel 35 omhandlede landinger og omladninger foretaget af tredjelandsfiskerfartøjer i deres havne årligt.

2. Inspektionen skal omfatte overvågning af hele losningen eller omladningen og en krydskontrol mellem de mængder pr. art, der er angivet i den forudgående anløbsmeddelelse, og de mængder pr. art, der landes eller omlades.

3. Kontrollørerne undgår i videst muligt omfang at forsinke et fiskerfartøj unødigt og sikrer, at fiskerfartøjet udsættes for mindst muligt indgreb og besvær, og at det undgås, at fiskenes kvalitet forringes.

Artikel 40

Inspektionsrapport

1. Hver inspektion dokumenteres ved at udfylde en inspektionsrapport efter den model, der er vist i bilag X, del II.

2. En kopi af hver inspektionsrapport fremsendes straks til det kontrollerede fiskerfartøjs flagstat og til donorfartøjernes flagstater, hvis fiskerfartøjet har gennemført omladning, og til Kommissionen og NEAFC's sekretær, hvis de landede eller omladede fisk er taget inden for NEAFC-konventionens område.

3. Originalen eller en bekræftet genpart af hver inspektionsrapport fremsendes efter anmodning til det kontrollerede fiskerfartøjs flagstat.

KAPITEL IX

Særlige bestemmelser for EF-fartøjer, der fisker i CCAMLR-området (konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis)

Afdeling 1

Restriktioner og krav om fartøjsinformation

Artikel 41

Forbud og fangstbegrænsninger

1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag VIII, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.

2. For nyt fiskeri og forsøgsfiskeri gælder de fangst- og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag IX, i de områder, som er anført i samme bilag.

Artikel 42

Krav om information om fartøjer med tilladelse til at fiske i CCAMLR-området

1. Fra den 1. august 2008 skal medlemsstaterne ud over de krav om information om fartøjer med fiskeritilladelse, der er fastsat i artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 601/2004, for disse fartøjer meddele Kommissionen følgende:

a) fartøjets eventuelle IMO-nummer (hvis udstedt)

b) eventuelt tidligere flag

c) internationalt radiokaldesignal

d) rederens/redernes navn og adresse og den eller de retmæssige ejeres navn og adresse, hvis bekendt

e) byggested og -dato

f) fartøjstype

g) længde

h) farvefotos af fartøjet bestående af:

i) et foto på mindst 12x7 cm af fartøjets styrbordsside, som viser fartøjet i dets fulde længde og alle strukturelle træk

ii) et foto på mindst 12x7 cm af fartøjets bagbordsside, som viser fartøjet i dets fulde længde og alle strukturelle træk

iii) et foto på mindst 12x7 cm, som viser agterstavnen, taget direkte bagfra

i) foranstaltninger, der er truffet for at forhindre manipulation af den satellitovervågningsanordning, som er installeret om bord.

2. Fra den 1. august 2008 skal medlemsstaterne så vidt muligt også give Kommissionen følgende oplysninger om fartøjer med tilladelse til at fiske i CCAMLR-området:

a) navn og adresse på brugeren, hvis denne ikke er den samme som fartøjets ejer/ejere

b) fartøjsførerens navn og nationalitet og eventuelt den fiskeriansvarliges navn og nationalitet

c) fangstmetode eller -metoder

d) bom (m)

e) BRT

f) kommunikationstyper og -numre (Inmarsat A-, B- og C-numre)

g) normal besætning

h) hovedmaskinens eller hovedmaskinernes effekt

i) lastekapacitet (t), antal fiskelastrum og deres kapacitet (m³)

andre oplysninger (f.eks. isklassifikation), der anses for relevante.

Artikel 43

Indberetning af observerede fiskerfartøjer

1. Føreren af et fiskerfartøj med licens til at fiske, som observerer et fiskerfartøj inden for konventionens område, dokumenterer om muligt alle observationer af denne type så nøjagtigt som muligt, herunder :

a) fartøjets navn og en beskrivelse af fartøjet

b) fartøjets radiokaldesignal

c) fartøjets registreringsnummer og Lloyds/IMO-nummer

d) fartøjets flagstat

e) fotos af fartøjet for at underbygge rapporten

f) alle andre relevante oplysninger vedrørende det observerede fartøjs aktiviteter.

2. Fartøjsføreren fremsender en rapport, som indeholder de i stk. 1 omhandlede oplysninger, til sin flagstat hurtigst muligt. Flagstaten fremsender sådanne rapporter til CCAMLR's sekretariat, hvis det observerede fartøj udøver ulovlige, urapporterede og uregulerede (IUU) aktiviteter i henhold til CCAMLR's regler.

Afdeling 2

Forsøgsfiskeri

Artikel 44

Deltagelse i forsøgsfiskeri

1. Fiskerfartøjer, der fører spansk flag og er registreret i Spanien, og som der er givet meddelelse om til CCAMLR i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 601/2004, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a) uden for områder under national jurisdiktion og afsnit 58.4.3.b) uden for områder under national jurisdiktion.

2. Der må højst være et fiskerfartøj ad gangen pr. medlemsstat, der fisker i afsnit 58.4.3a) og 58.4.3b).

3. Hvad angår underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 and 58.4.2 er de samlede fangst- og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i hver af dem fastsat i bilag IX. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den indberettede fangst når op på den mængde, der højst må fanges, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangståret.

4. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er det dog forbudt at fiske på mindre end 550 meters dybde.

Artikel 45

Rapporteringssystemer

For fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 44, gælder følgende fangst- og indsatsrapporteringssystemer:

a) det femdages fangst- og indsatsrapporteringssystem, der er omhandlet i artikel 12 i forordning (EF) nr. 601/2004, bortset fra at medlemsstaterne skal sende Kommissionen fangst- og indsatsrapporterne senest to arbejdsdage efter hver rapporteringsperiodes udløb, hvorefter de straks videresendes til CCAMLR. I underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1 og 58.4.2 foretages indberetningen pr. SSRU.

b) det månedlige detaljerede rapporteringssystem, der er omhandlet i artikel 13 i forordning (EF) nr. 601/2004

c) det samlede antal og den samlede vægt af udsmidte Dissostichus eleginoides og Dissostichus mawsoni, herunder dem med "geléagtig", konsistens, indberettes.

Artikel 46

Særlige krav

1. Det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 44, skal foregå i henhold til artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 600/2004 af 22. marts 2004 om tekniske foranstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de levende maritime ressourcer i Antarktis [50], når det gælder foranstaltninger til nedsættelse af havfugles utilsigtede dødelighed ved langlinefiskeri. Derudover gælder følgende:

a) det er forbudt at kaste affald over bord i dette fiskeri

b) fartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i afsnit 58.4.1 og 58.4.2, og som overholder CCAMLR-protokollerne (A, B og C) for langlinesynk, er fritaget for kravet om udsætning om natten; fartøjer, der fanger i alt tre havfugle, skal dog straks gå tilbage til udsætning om natten, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 600/2004

c) fartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.3a) og 58.4.3b), og som fanger i alt tre havfugle, skal straks indstille fiskeriet og må ikke fiske uden for den normale fangstperiode i resten af fangståret 2007/08.

2. For fiskerfartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i FAO-underområde 88.1 og 88.2, gælder følgende yderligere bestemmelser:

a) Fartøjerne har forbud mod at udlede eller kaste følgende over bord:

i) olie, olieprodukter eller olierester, undtagen hvis det er tilladt i henhold til bilag I til MARPOL 73/78 (den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe)

ii) affald

iii) madaffald, der ikke kan passere gennem en sigte med en maskevidde på højst 25 mm

iv) fjerkræ eller dele heraf (inkl. æggeskaller)

v) spildevand inden for 12 sømil fra land eller isshelfe eller spildevand, når skibet sejler med en hastighed på under 4 knob

vi) aske fra forbrænding

vii) dyreaffald.

b) Der må ikke bringes levende fjerkræ eller andre levende fugle ind i underområde 88.1 og 88.2, og eventuelt ikke-udtaget fjerkræ, som ikke er spist, skal tages med ud af underområde 88.1 og 88.2.

c) Det er forbudt at fiske efter Dissostichus spp. i underområde 88.1 og 88.2 inden for 10 sømil fra Balleny Øernes kyst.

Artikel 47

Definition af udsætninger

1. I denne afdeling forstås ved "udsætning" anvendelse af en eller flere langliner på samme fangstplads. Med henblik på fangst- og indsatsrapportering bestemmes en udsætnings nøjagtige geografiske position ved den eller de udsatte langliners midtpunkt.

2. For at blive betegnet som forskningsudsætning:

a) skal hver forskningsudsætning finde sted mindst fem sømil fra enhver anden forskningsudsætning, idet afstanden måles fra hver forskningsudsætnings geografiske midtpunkt

b) skal hver udsætning omfatte mindst 3 500 kroge og højst 10 000 kroge; i den forbindelse kan der udsættes en række separate langliner på samme sted

c) skal hver langline have en sættetid på mindst seks timer regnet fra udsætningens afslutning til indhalingens begyndelse.

Artikel 48

Forskningsplaner

Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 44, skal iværksætte forskningsplaner i alle de SSRU, som FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er inddelt i. Forskningsplaner gennemføres på følgende måde:

a) Første gang et fartøj sejler ind i et SSRU, gælder de første 10 udsætninger, der betegnes som "første række", som forskningsudsætninger og skal opfylde kriterierne i artikel 63, stk. 2.

b) De næste 10 udsætninger eller de første 10 tons fangst, hvis denne mængde opnås ved færre udsætninger, betegnes som "anden række". Fartøjsføreren kan beslutte, at udsætninger i anden række skal foregå som led i et normalt forsøgsfiskeri. Hvis disse udsætninger opfylder kravene i artikel 63, stk. 2, kan de dog også betegnes som forskningsudsætninger.

c) Hvis føreren efter at have afsluttet den første og den anden række udsætninger ønsker at fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU, skal fartøjet gennemføre en "tredje række", således at der foretages i alt 20 forskningsudsætninger i alle tre rækker. Den tredje række udsætninger skal afsluttes under det samme ophold i det pågældende SSRU som den første og anden række.

d) Når de 20 forskningsudsætninger i tredje række er afsluttet, kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU.

e) I SSRU A, B, C, E og G i underområde 88.1, og 88.2, hvor det fiskbare havbundsareal er på under 15 000 km², gælder litra b), c), og d) ikke, og efter at have afsluttet 10 forskningsudsætninger kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU.

Artikel 49

Dataindsamlingsplaner

1. Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 44, skal iværksætte dataindsamlingsplaner i alle de SSRU, som FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er inddelt i. Dataindsamlingsplanen skal indeholde følgende data:

a) position og havdybde ved hver ende af hver langline i en udsætning

b) udsætningstidspunkt, sættetid og indhalingstidspunkt

c) antal fisk mistet ved overfladen med angivelse af arter

d) antal udsatte kroge

e) agntype

f) bidprocent

g) krogtype og

h) sø- og skyforhold og månefase på udsætningstidspunktet.

2. Alle de data, der er nævnt i stk. 1, skal indsamles for hver forskningsudsætning; alle fisk i en forskningsudsætning, hvor der fanges op til 100 fisk, skal måles, og der skal udtages prøver af mindst 30 fisk til biologiske undersøgelser. Hvis der fanges over 100 fisk, anvendes en metode, hvor der tages tilfældige stikprøver af fiskene.

Artikel 50

Mærkningsprogram

1. Hvert fiskerfartøj, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 44, skal endvidere iværksætte følgende mærkningsprogram:

a) Dissostichus spp.-individer skal mærkes og genudsættes i overensstemmelse med bestemmelserne i CCAMLR-mærkningsprotokollen for Dissostichus spp. i forsøgsfiskeri. Fartøjerne må først ophøre med mærkningen, når de har mærket 500 styk eller ophører med fiskeriet efter at have mærket et individ pr. ton levende vægt, der er fanget.

b) Målgruppen for programmet er individer i alle størrelser med henblik på at opfylde mærkningskravet. Kun isfisk i god stand mærkes. Alle genudsatte individer skal dobbeltmærkes, og genudsætningen skal ske over så stort et geografisk område som muligt.

c) På alle mærker skal der tydeligt være trykt et individuelt løbenummer og en returadresse, så det kan spores, hvor mærkerne kommer fra, hvis de mærkede individer fanges igen.

d) Genfangede mærkede individer (dvs. fangede fisk, der er mærket ved en tidligere lejlighed) genudsættes ikke, selv om de kun har været genudsat i en kort periode.

e) Der skal udtages biologiske prøver af alle genfangede mærkede individer (længde, vægt, køn, gonadeudvikling), der skal så vidt muligt tages et digitalt foto af dem, ørestenene skal udtages og mærket fjernes.

f) Alle relevante mærkningsdata og data om genfangster af mærkede individer skal indberettes elektronisk i CCAMLR-format til CCAMLR senest tre måneder efter, at fartøjet er ophørt med dette fiskeri.

g) Alle relevante mærkningsdata, data om genfangede mærkede individer og prøver fra genfangede individer skal indberettes elektronisk i CCAMLR-format til det relevante regionale mærkningsdataarkiv, jf. CCAMLR-mærkningsprotokollen.

2. Isfisk, som mærkes og genudsættes, tælles ikke med i fangstbegrænsninger.

Artikel 51

Videnskabelige observatører og inspektører

1. Hvert fiskerfartøj, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 44, skal i forbindelse med alle fiskeriaktiviteter i fangstperioden have mindst to videnskabelige observatører om bord, hvoraf en skal være udpeget i henhold til CCAMLR-ordningen for international videnskabelig observation.

2. Hver medlemsstat skal i henhold til og i overensstemmelse med egne love og forskrifter, herunder regler for bevisførelse ved nationale domstole, behandle og handle ud fra rapporter fra inspektører udpeget af et CCAMLR-medlem under denne ordning på samme vis, som den behandler og handler ud fra rapporter fra sine egne inspektører, og både den kontraherende part og det berørte udpegende CCAMLR-medlem samarbejder om at lette retlige eller andre procedurer, som indledes på grund af en sådan rapport.

Artikel 52

Hensigtserklæring om at deltage i lyskrebsfiskeri

Hver medlemsstat, der agter at fiske efter lyskrebs i konventionsområdet, fremsender en hensigterklæring herom til CCAMLR's sekretariat mindst fire (4) måneder før Kommissionens regulære årsmøde umiddelbart forud for den sæson, hvor de påtænker at fiske.

Artikel 53

Midlertidigt forbud mod brug af garn på dybt vand

1. Brugen af garn i konventionsområdet til andre formål end videnskabelig forskning er forbudt, indtil det videnskabelige udvalg har undersøgt og aflagt rapport om dette redskabs mulige virkninger, og Kommissionen på grundlag af rådgivningen fra det videnskabelige udvalg beslutter, at denne metode må anvendes inden for konventionsområdet.

2. Brugen af garn i mere end 100 meters dybde til videnskabelige forskningsformål anmeldes på forhånd til det videnskabelige udvalg og skal godkendes af Kommissionen, før forskningen kan påbegyndes.

3. Alle fartøjer, som agter at sejle gennem konventionsområdet med garn om bord, skal på forhånd afgive en hensigtserklæring herom, med bl.a. de forventede datoer for gennemsejling af konventionsområdet, til CCAMLR's sekretariat. Ethvert fartøj, som ikke har afgivet en sådan hensigtserklæring, og som træffes med garn om bord inden for konventionsområdet, anses for at have overtrådt bestemmelserne.

Artikel 54

Midlertidig begrænsning af brugen af bundtrawl på det åbne hav i konventionsområdet for fiskesæsonerne 2007/08 og 2008/09

1. Brugen af bundtrawl på det åbne hav i konventionsområdet er begrænset til områder, hvor CCAMLR har fastsat bevarelsesforanstaltninger i forbindelse med bundtrawl.

2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på brugen af bundtrawl til gennemførelse af videnskabelig forskning i konventionsområdet.

KAPITEL X

Særlige bestemmelser for EF-fartøjer, som fisker i SEAFO-området (Organisationen for Fiskeriet i Det Sydøstlige Atlanterhav)

Afdeling 1

Godkendelse af fartøjer

Artikel 55

Godkendelse af fartøjer

1. Medlemsstaterne fremsender inden 1. juni 2008 i elektronisk form (hvis muligt) en liste til Kommissionen over de af deres fiskerfartøjer, der er godkendt til at operere i SEAFO-konventionens område og har fået udstedt en fiskeritilladelse.

2. Ejerne af fartøjerne på den i stk. 1 omhandlede liste skal være statsborgere eller juridiske personer i Fællesskabet.

3. Fiskerfartøjer godkendes kun til at fiske i SEAFO-konventionens område, hvis de pågældende fartøjer opfylder de krav og forpligtelser, der er fastsat i SEAFO-konventionen og dens bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger.

4. Der udstedes ingen fiskeritilladelser til fartøjer, der har udøvet IUU-fiskeri, medmindre de nye ejere har fremlagt tilstrækkeligt bevis for, at de tidligere ejere og brugere ikke længere har retlig, faktisk eller finansiel interesse i fartøjerne eller kontrol over disse, eller at deres fartøjer hverken deltager i eller har tilknytning til IUU-fiskeri.

5. Den i stk. 1 omhandlede liste skal indeholde følgende oplysninger:

a) fartøjets navn, registreringsnummer og tidligere navne (hvis de kendes) samt registreringshavn

b) eventuelt tidligere flag

c) eventuelt internationalt radiokaldesignal

d) ejerens eller ejernes navn og adresse

e) fartøjstype

f) længde

g) navn og adresse på eventuelle operatører (befragtere)

h) BRT and

i) hovedmaskinens eller hovedmaskinernes effekt.

6. Medlemsstaterne underretter efter opstillingen af den første liste over godkendte fartøjer straks Kommissionen, hvis der tilføjes eller fjernes fartøjer fra listen og/eller foretages nogen ændringer.

Artikel 56

Godkendte fartøjers forpligtelser

1. Fartøjerne skal opfylde alle relevante bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger vedtaget af SEAFO.

2. Godkendte fartøjer skal om bord opbevare gyldige fartøjslicenser og gyldige tilladelser til fiskeri- og/eller omladning.

Artikel 57

Ikke-godkendte fartøjer

1. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at forbyde fiskeri af, opbevaring om bord, omladning og landing af arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, for fartøjer, der ikke er opført på SEAFO-listen over godkendte fartøjer.

2. Medlemsstaterne skal underrette Kommissionen om alle faktuelle oplysninger, der giver rimelig anledning til at mistænke fartøjer, som ikke er opført på SEAFO-listen over godkendte fartøjer, for at fiske og/eller omlade arter omfattet af konventionen i konventionsområdet.

3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at ejere af fartøjer, som er opført på SEAFO-listen over godkendte fartøjer, ikke udøver eller har forbindelse til fiskeriaktiviteter, der udøves af fartøjer, som ikke er opført på SEAFO-listen over godkendte fartøjer, i konventionens område.

Afdeling 2

omladning

Artikel 58

Forbud mod omladning til havs

Hver medlemsstat forbyder omladning til havs for fartøjer, der fører deres flag, i SEAFO-konventionens område for så vidt angår arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen.

Artikel 59

Omladning i havn

1. EF-fartøjer, som tager arter omfattet af SEAFO-konventionen i konventionens område, må kun omlade i en SEAFO-kontraktparts havn, hvis de har en forudgående tilladelse hertil fra den pågældende kontraktpart. EF-fartøjer må kun omlade, hvis de har fået en forudgående tilladelse hertil fra flagmedlemsstaten og havnestaten.

2. Hver medlemsstat sørger for, at deres godkendte fiskerfartøjer indhenter en forudgående tilladelse til at foretage omladninger i havn. Medlemsstaterne sikrer også, at omladningerne stemmer overens med de indberettede fangstmængder og at omladninger indberettes.

3. Føreren af et EF-fiskerfartøj, som til et andet fartøj, i det følgende benævnt "transportfartøjet", omlader en fangstmængde af arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, taget inden for SEAFO-konventionens område, skal på omladningstidspunktet underrette transportfartøjets flagstat om de pågældende arter og mængder, datoen for omladningen og fangstpositioner, og skal til sin egen flagmedlemsstat fremsende en SEAFO-omladningsopgørelse i overensstemmelse med den model, der er vist i del I i bilag XI.

4. Føreren af et EF-fiskerfartøj meddeler med et varsel på mindst 24 timer følgende oplysninger til den SEAFO-kontraktpart, i hvis havn omladningen skal finde sted:

- de omladende fiskerfartøjers navne

- transportfartøjernes navne

- omladningsmængde i tons pr. art

- omladningsdato og -havn.

5. Senest 24 timer før starten og ved afslutning af omladningen, hvis den finder sted i en SEAFO-kontraktparts havn, skal føreren af et transportfartøj, som fører en EF-stats flag, underrette de kompetente myndigheder i havnestaten om fangstmængderne pr. art, der er omfattet af SEAFO-konventionen, om bord på fartøjet og fremsende SEAFO-omladningsopgørelsen til disse kompetente myndigheder inden 24 timer.

6. Føreren af et transportfartøj, som fører en EF-stats flag, skal senest 48 timer før landing fremsende en SEAFO-omladningsopgørelse til de kompetente myndigheder i havnestaten, hvor landingen finder sted.

7. Hver medlemsstat træffer passende foranstaltninger for at kontrollere de modtagne oplysningers rigtighed og samarbejder med flagstaten for at sikre, at landinger er i overensstemmelse med de indberettede fangstmængder for hvert fartøj.

8. Hver medlemsstat med fartøjer, der er godkendt til at fiske i SEAFO-konventionens område efter arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, meddeler senest den 1. juni 2008 Kommissionen de nærmere oplysninger vedrørende omladninger foretaget af fartøjer, der fører dens flag.

Afdeling 3

Bevarelsesforanstaltninger for at beskytte sårbare dybhavslevesteder og økosystemer

Artikel 60

Lukkede områder

Al fiskeri af arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, er forbudt for EF-fartøjer i de områder, der er defineret i det følgende:

a) Underafsnit A1

– Dampier Seamount

10o00’ S 02o00’ V 10o00’ S 00o00’ Ø

12o00’ S 02o00’V 12o00’ S 00o00’ Ø

– Malahit Guyot Seamount

11o00’ S 02o00’ V 11o00’ S 04o00’ V

13o00’ S 02o00’ V 13o00’ S 04o00’ V

b) Underafsnit B1

– Molloy Seamount

27o00’ S 08o00’ Ø 27o00’ S 10o00’ Ø

29o00’ S 08o00’ Ø 29o00’ S 10o00’ Ø

c) Afsnit C

– Schmidt-Ott Seamount & Erica Seamount

37o00’ S 13o00 Ø 37o00’ S 17o00’ Ø

40o00’ S 13o00 Ø 40o00’ S 17o00’ Ø

– Africana seamount

37o00’ S 28o00 Ø 37o00’ S 30o00 Ø

38o00’ S 28o00 Ø 38o00’ S 30o00 Ø

– Panzarini Seamount

39o00’ S 11o00’ Ø 39o00’ S 13o00’ Ø

41o00’ S 11o00’ Ø 41o00’ S 13o00’ Ø

d) Underafsnit C1

– Vema Seamount

31o00’ S 08o00’ Ø 31o00’ S 09o00’ Ø

32o00’ S 08o00’ Ø 32o00’ S 09o00’ Ø

– Wust Seamount

33o00’ S 06o00’ Ø 33o00’ S 08o00’ Ø

34o00’ S 06o00’ Ø 34o00’ S 08o00’ Ø

e) Afsnit D

– Discovery, Junoy, Shannon Seamounts

41o00’ S 06o00’ V 41o00’ S 03o00’ Ø

44o00’ S 06o00’ V 44o00’ S 03o00’ Ø

– Schwabenland & Herdman Seamounts

44o00’ S 01o00’ V 44o00’ S 02o00’ Ø

47o00’ S 01o00’ V 47o00’ S 02o00’ Ø

Artikel 61

Genoptagelse af fiskeriet i et lukket område

1. Fiskeriet i et lukket område, der er omhandlet i artikel 60, må ikke genoptages, før flagstaten har identificeret og kortlagt sårbare marine økosystemer, herunder undersøiske bjerge, hydrotermiske væld og koldtvandskoralrev, i området og gennemført en konsekvensvurdering for enhver genoptagelse af fiskeriet for sådanne sårbare marine økosystemer.

2. Resultaterne af den i overensstemmelse med stk. 1 gennemførte identificering, kortlægning og konsekvensvudering fremsendes af flagstaten til Kommissionen med sigte på videresendelse til det årlige møde i SEAFO's videnskabelige udvalg.

3. Medlemsstaterne kan indsende forskningsfiskeplaner til Kommissionen med henblik på en evaluering af fiskeriets virkning på bæredygtigheden af fiskeressourcerne og på sårbare marine levesteder.

Afdeling 4

Foranstaltninger for at mindske utilsigtet bifangst af havfugle

Artikel 62

Oplysninger om interaktioner med havfugle

Medlemsstaterne indsamler og fremsender senest 1. juni 2008 til Kommissionen alle forhåndenværende oplysninger om interaktioner med havfugle, herunder utilsigtet fangst af havfugle, når deres fartøjer fisker efter arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen.

Artikel 63

Risikoreducerende foranstaltninger

1. Alle EF-fartøjer, som fisker syd for 30° S skal være udstyret med og anvende fugleskræmmende liner (tori-stænger):

– Tori-stænger skal være i overensstemmelse med den aftalte udformning af tori-stænger og den vejledning, der er indeholdt i Del II i bilag XI.

– Syd for 30° S skal der altid bringes tori-stænger i stilling, før langlinerne udlægges.

– Hvor det er praktisk muligt, opmuntres fartøjerne til at anvende en yderligere tori-stang og fugleskræmmende liner på tidspunkter med mange eller meget aktive fugle.

– Alle fartøjer skal være udstyret med reservetoriliner, som umiddelbart kan anvendes.

2. Langliner må kun sættes om natten (mellem tusmørke om aftenen og tusmørke om morgenen (nautisk) [51]). Ved langlinefiskeri om natten må fartøjet kun anvende lys i det omfang, det er absolut nødvendigt for sikkerheden.

3. Det er forbudt at smide fiskeaffald over bord, når fiskeredskaber sættes/kastes ud. Heller ikke ved indhaling af redskaber bør der smides affald over bord. Enhver overbordkastning af denne art bør så vidt muligt ske på den modsatte side af fartøjet i forhold til, hvor redskaberne hales ind. For fartøjer og fiskeri, hvor der ikke er et krav om at opbevare fiskeaffaldet om bord på fartøjet, indføres et system, hvorved fiskekroge fjernes fra fiskeindvolde og -hoveder, inden de smides ud. Garn skal inden udsætning renses for rester, der kan tiltrække havfugle.

4. EF-fartøjer skal anvende udsætnings- og indhalingsprocedurer, som minimerer den tid, et garn ligger på vandoverfladen med slappe masker. Vedligeholdelse af garn udføres i videst muligt omfang ikke, medens garnet befinder sig i vandet.

5. EF-fartøjer opmuntres til at udvikle redskabskonfigurationer, som minimerer chancerne for, at fugle kommer i kontakt med den del af garnet, som de er mest sårbare over for. Det kan f.eks. omfatte at øge vægten på garnet eller mindske dets flydeevne, så det synker hurtigere, eller at anbringe farvede plasticbånd eller andre anordninger på visse dele af garnet, hvor maskernes størrelse er til særlig fare for fugle.

6. Der må ikke udstedes tilladelse til at fiske i konventionens område til EF-fartøjer, der er indrettet således, at de ikke har forarbejdningsfaciliteter om bord eller ikke har tilstrækkelig kapacitet til at beholde affald om bord, eller ikke har mulighed for at smide affald ud på den side af fartøjet, hvor der ikke hentes fiskeredskaber ind.

7. Der bør gøres alt, hvad der er muligt, for at fugle, der fanges levende under fiskeri, overlever og slippes fri, og at der så vidt muligt fjernes kroge, uden at fuglenes liv derved bringes i fare.

Afdeling 5

kontrol

Artikel 64

Særlige bestemmelser for sort patagonisk isfisk (Dissostichus eleginoides)

1. Fartøjsføreren på et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter sort patagonisk isfisk i SEAFO-konventionsområdet i overensstemmelse med artikel 55, skal til sin flagmedlemsstats myndigheder og SEAFO-sekretariatet fremsende en elektronisk fangstopgørelse med angivelse af den mængde sort patagonisk isfisk, fartøjet har taget, herunder også hvis der ikke er taget nogen fisk. Fangstopgørelsen fremsendes hver femte dag under fangstrejsen. Medlemsstaterne fremsender straks oplysningerne til Kommissionen.

2. Medlemsstater med fartøjer, der har tilladelse til at fiske efter sort patagonisk isfisk i SEAFO-konventionsområdet, forelægger Kommissionen og SEAFO-sekretariatet detaljerede fangst- og indsatsredegørelser senest den 30. juni 2008.

Artikel 65

Særlige bestemmelser for dybvandskrabber (Chaceon spp)

1. Fartøjsføreren på et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter dybvandskrabber i SEAFO-konventionsområdet i overensstemmelse med artikel 55, skal til sin flagmedlemsstats myndigheder og SEAFO-sekretariatet fremsende en elektronisk fangstopgørelse med angivelse af den mængde dybvandskrabber, fartøjet har taget, herunder også hvis der ikke er taget nogen krabber. Fangstopgørelsen fremsendes hver femte dag under fangstrejsen. Medlemsstaterne fremsender straks oplysningerne til Kommissionen.

2. Medlemsstater med fartøjer, der har tilladelse til at fiske efter dybvandskrabber i SEAFO-konventionsområdet, forelægger Kommissionen og SEAFO-sekretariatet detaljerede fangst- og indsatsredegørelser senest den 30. juni 2008.

Artikel 66

Meddelelse af fartøjsbevægelser og fangster

1. Fiskerfartøjer og forskningsfiskerfartøjer, som har tilladelse til at fiske i konventionens område, og som er ved at fiske, fremsender indsejlings-, fangst- og udsejlingsrapporter til flagmedlemsstatens myndigheder via FOS eller på anden passende måde, og, efter flagstatens ønske, til SEAFO's sekretariatschef.

2. Indsejlingsrapporten sendes tidligst 12 timer og senest 6 timer før indsejling i konventionens område og skal omfatte oplysninger om indsejlingsdato og -tidspunkt, fartøjets geografiske position og mængden af fisk om bord efter art (FAO-kode) og efter levende vægt (kg).

3. Fangstrapporten, efter art (FAO-kode) og levende vægt (kg), fremsendes i slutningen af hver kalendermåned.

4. Udsejlingsrapporten sendes tidligst 12 timer og senest 6 timer før udsejling af konventionens område. Den skal omfatte udsejlingsdato og –tidspunkt, fartøjets geografiske position, antal fiskedage og fangsten efter art (FAO-kode) og efter levende vægt (kg) i konventionens område, siden begyndelsen af fiskeaktiviteterne i konventionens område eller siden den seneste fangstrapport.

Artikel 67

Videnskabelig observation og indsamling af data til støtte for bestandsvurderinger

1. Hver medlemsstat sikrer, at alle dets fiskerfartøjer, som i konventionens område fisker efter arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, har kvalicerede videnskabelige observatører om bord.

2. Hver medlemsstat kræver, at observatørerne fremsender de data, som de indsamler for hvert fartøj, som fører deres flag, inden 30 dage efter udsejling af konventionens område. Dataene fremsendes i det format, som SEAFO's videnskabelige udvalg har fastlagt. Medlemsstaterne fremsender en kopi af dataene til Kommissionen hurtigst muligt, under hensyntagen til behovet for at respektere fortroligheden af ikke-aggrerede data. Medlemsstaterne kan også fremsende en kopi af dataene til SEAFO's sekretariatschef.

3. De i denne artikel omhandlede data skal i videst muligt omfang være indsamlet og verficeret af udpegede observatører senest den 30. juni 2008.

Artikel 68

Observation af tredjepartsfartøjer

1. Fiskerfartøjer, som fører en medlemsstats flag, indberetter til flagstaten oplysninger om eventuelle fiskeriaktiviteter, der udøves i konventionens område af fartøjer, hvis flagstat ikke er part i konventionen. Denne indberetning skal bl.a. omfatte:

a) fartøjets navn

b) fartøjets registreringsnummer

c) fartøjets flagstat

d) alle andre relevante oplysninger om det observerede fartøj.

2. Hver medlemsstat fremsender hurtigst muligt de i stk. 1 omhandlede oplysninger til Kommissionen. Kommissionen sender straks disse oplysninger til SEAFO's generalsekretær til orientering.

KAPITEL XI

Særlige bestemmelser for EF-fartøjers fiskeri IOTC-området (Tunkommissionen for Det Indiske Ocean)

Artikel 69

Foranstaltninger for at mindske utilsigtet bifangst af havfugle

1. Medlemsstaterne indsamler og fremsender alle forhåndenværende oplysninger til IOTC om interaktioner med havfugle, herunder deres fiskerfartøjers utilsigtede fangst af havfugle.

2. Medlemsstaterne skal ved hjælp af afbødende foranstaltninger søge at mindske utilsigtet fangst af havfugle i alle områder, sæsoner og fiskerityper.

3. EF-fartøjer, som fisker syd for 30°S skal være udstyret med og anvende fugleskræmmende liner (tori-stænger) i henhold til følgende tekniske specfikationer:

a) Tori-stænger skal være i overensstemmelse med den aftalte udformning af tori-stænger og den brugsvejledning, der er vedtaget af IOTC.

b) Syd for 30°S skal der altid bringes tori-stænger i stilling, før langlinerne udlægges.

c) Hvor det er praktisk muligt, skal fartøjerne anvende en yderligere tori-stang og fugleskræmmende liner på tidspunkter, hvor der er mange eller meget aktive fugle.

d) Alle fartøjer skal være udstyret med reservetoriliner, som umiddelbart kan anvendes.

4. EF-fartøjer med flydende langliner, som fisker efter sværdfisk, benytter det amerikanske langlinesystem og er udstyret med en linekasteanordning, er undtaget fra kravene i stk. 3.

Artikel 70

Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker efter tropisk tunfisk

1. Medlemsstaterne sørger for at begrænse antallet af fartøjer pr. redskabstype, som fører deres flag og har en længde overalt på mindst 24 m og fisker efter tropisk tunfisk i IOTC-området, til indsatsniveauet for 2006. Medlemsstaterne sørger også for at begrænse antallet af fartøjer pr. redskabstype, som fører deres flag og har en længde overalt på mindre end 24 m og fisker efter tropisk tunfisk i IOTC-området uden for deres eksklusive økonomiske zone, til indsatsniveauet for 2006. Begrænsningen i antallet af fartøjer skal stå i forhold til den samlede tonnage udtrykt i BRT (bruttoregistertons) eller GT (bruttotonnage). Hvis fartøjer erstattes af andre fartøjer, må den samlede tonnage ikke overskrides.

2. Fartøjer, som var under konstruktion i 2006 og godkendt til at indgå i flåden, er undtaget fra bestemmelserne i stk. 1.

3. Uanset stk. 1 underretter medlemsstaterne Kommissionen om antallet af og tonnage for deres fartøjer, som fiskede efter tropisk tunfisk i området i 2006, inden den 1. januar 2008. Med sigte herpå verificerer de deres fiskerfartøjers faktiske tilstedeværelse og fiskeriaktiviteter i IOTC-området i 2006 ved hjælp af deres FOS-oplysninger, fangstopgørelser, havneanløb eller på anden vis.

4. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne ændre antallet af fartøjer pr. redskabstype, forudsat, at de dokumenterer over for Kommissionen, at ændringen i antallet af fartøjer pr. redskabstype ikke fører til en øget fiskeriindsats over for de berørte fiskebestande.

5. Medlemsstaterne sørger i forbindelse med en foreslået overførsel af kapacitet til deres flåde for, at fartøjer, som påtænkes overført, er opført i IOTC's fartøjsregister eller i fartøjsregisteret hos andre regionale tunfiskeriorganisationer. Der kan ikke overføres fartøjer, som er registreret på en regional tunfiskeriorganisations IUU-liste.

Artikel 71

Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker efter sværdfisk og hvid tun

1. Medlemsstaterne sørger for at begrænse antallet af fartøjer pr. redskabstype, som fører deres flag og har en længde overalt på mindst 24 m og fisker efter sværdfisk og hvid tun i IOTC-området, til indsatsniveauet for 2007. Medlemsstaterne sørger også for at begrænse antallet af fartøjer pr. redskabstype, som fører deres flag og har en længde overalt på mindre end 24 m og fisker efter svæ