29. 9. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 245/7 
Forslag  til Rådets  direktiv  om ændring  af første  direktiv  73/239/EØF  om  samordning  af 
de administrativt  eller  ved  lov  fastsatte  bestemmelser  om  adgang  til udøvelse  af direkte 
forsikringsvirksomhed,  bortset  fra livsforsikring,  for så vidt  angår  kreditforsikring 
(Forelagt  af Kommissionen  for  Rådet  den  13.  september  1979) 
RÅDET  FOR  DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  57, 
stk. 2, 
under  henvisning  til forslag  fra Kommissionen, 
under  henvisning  til  udtalelse  fra  Europa-Parla-
mentet, 
under  henvisning  til udtalelse  fra Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg,  og ud fra følgende  betragtninger: 
Ved Rådets  første  direktiv  73/239/EØF  af 24.  juli 
1973  om samordning  af de administrativt  eller  ved  lov 
fastsatte  bestemmelser  om  adgang  til udøvelse  af 
direkte  forsikringsvirksomhed  bortset  fra  livsforsik-
ring ('), ændret  ved  direktiv  76/580/EØF  (2), er en 
række  forskellige  bestemmelser  i medlemsstaternes 
love blevet  ophævet  med  henblik  på  lempelse  af 
adgangen  til og udøvelsen  af denne  virksomhed; 
det fastsættes  imidlertid  i dette  direktiv  i artikel  2, stk. 
2, litra  d), at det  »indtil  den  senere  samordning,  der 
skal gennemføres  inden  en frist  på fire  år efter  dette 
direktivs  bekendtgørelse«,  ikke  vedrører  »eksportkre-
ditforsikringsvirksomhed  for statens  regning  eller  med 
statsstøtte«;  den  beskyttelse  af forsikringstagerne,  som 
hjemles  i dette  direktiv,  overtages  af staten,  når 
eksportkreditforsikringsvirksomheden  gennemføres 
for statens  regning  eller  med  statsgaranti,  hvoraf 
følger,  at udelukkelsen  af denne  form  for virksomhed 
fra direktivets  anvendelsesområde  skal  opretholdes; 
det hedder  i direktivets  artikel  7, stk.  2, litra  c): Indtil 
den senere  samordning,  der  finder  sted  inden  en frist 
af fire  år efter  meddelelse  af dette  direktiv,  kan 
Forbundsrepublikken  Tyskland  opretholde  forbudet 
mod,  at sygeforsikring,  kredit-  og kautionsforsikring 
eller  retshjælpsforsikring  udøves  sideløbende  eller 
samtidig  med  andre  klasser  på dens  område«;  heraf 
følger  det,  at der  endnu  er hindringer  i vejen  for 
oprettelse  af agenturer  og filialer  på normale  konkur-
rencevilkår;  dette  skal  afhjælpes  ved  det  foreliggende 
direktiv; 
(') EFT  nr. L 228 af 16. 8. 1973,  s. 3. 
(2) EFTnr.  L 189 af 13. 7. 1976. med hensyn  til kautionsforsikring  er forsikringsta-
gernes  interesser  allerede  tilstrækkelig  beskyttet  ved 
hjælp  af forskrifterne  i førstnævnte  direktiv;  det 
forbud,  der  gælder  i Forbundsrepublikken  Tyskland 
mod  at udøve  kautionsforsikring  sammen  med  andre 
brancher,  er således  ubegrundet  og skal  ophæves; 
i betragtning  af det  cykliske  skadesforløb  inden  for 
kreditforsikringen  må denne  i forbindelse  med  bereg-
ningen  af den  gennemsnitlige  skade  efter  artikel  16 i 
nævnte  direktiv  ligestilles  med  storm-,  hagl-  og 
frostskadeforsikring; 
i betragtning  af risikoen  ved  kreditforsikring  behøver 
kreditforsikringsvirksomheder  en større  minimumsga-
rantifond  end  foreskrevet  i direktiv  73/239/EØF; 
kreditforsikringsvirksomheder  har  behov  for  at danne 
en udligningsreserve,  som  ikke  indgår  i solvensmar-
genen,  og  som  kan  fradrages  i skattemæssig 
henseende; 
yderligere  er bestemmelser  vedrørende  kreditforsik-
ringsvirksomheders  regnskabsaflæggelse  nødvendige; 
nogle  af de  for  kreditforsikringen,  gældende  for-
skrifter  kan  fraviges  for virksomheder,  hvis  aktiviteter 
ikke  overstiger  et bestemt  omfang;  sker  dette  alli-
gevel,  bør  der  indrømmes  dem  tre  år til at efter-
komme  disse  forpligtelser;  det  samme  gælder  for  de 
virksomheder,  som  ved  bekendtgørelsen  af direktivet 
allerede  har  overskredet  dette  omfang; 
da princippet  om  brancheadskillelse  inden  for  kredit-
forsikringen  i Forbundsrepublikken  Tyskland  på 
grund  af de foreliggende  bestemmelser  vedrørende 
kreditforsikring  bortfalder,  skal  forbudet  mod  kumule-
ring af kreditforsikring  med  andre  forsikringsklasser 
ophæves  — 
UDSTEDT  FØLGENDE  DIREKTIV: 
Artikel  1 
I direktiv  73/239/EØF  foretages  følgende  ændringer: 
1. Artikel  2, stk.  2, litra  d), affattes  således: 
»d) Eksportkreditvirksomhed  for  statens 
regning  eller  med  statsgaranti.« 
Nr. C 245/8 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29. 9. 79 
2. I artikel  7, stk.  2, litra  c), udgår  ordene: 
»Kredit-  og kautionsforsikring«. 
3. Artikel  16,  stk.  2, andet  punktum,  affattes  således: 
»Er der  imidlertid  tale  om  virksomheder,  som  i 
det væsentlige  kun  dækker  kredit-,  storm-,  hagl-
og frostrisici  — enten  en eller  flere  af disse  risici 
— tager  der  dog  hensyn  til de sidste  syv  regn-
skabsår  som  referenceperiode  for  gennemsnittet 
af skader.« 
4. Artikel  17,  stk.  2, litra  a), affattes  således: 
»a) Garantifonden  kan  dog  ikke  være  mindre 
end: 
— 1 000  000  regningsenheder  for  de risici 
eller  en del af de risici,  som  hører  under 
den i punkt  A i bilaget  under  nr.  14 
anførte  kreditforsikringsklasse,  og 
såfremt  de inden  for  denne  forsikrings-
klasse  årligt  bogførte  præmier  og bidrag 
i hvert  af de tre seneste  regnskabsår  har 
overskredet  1 000  000  regningsenheder 
eller  5 % af de af den  pågældende  virk-
somhed  bogførte  præmier  eller  bidrag; 
— 400  000  regningsenheder  for  de  risici 
eller  en del  af de risici,  der  hører  under 
en af de  i punkt  A i bilaget  under 
numrene  10,  11,  12,  13,  14,  såfremt 
forudsætningerne  i det tidligere  led ikke 
er opfyldt,  og 15 anførte  klasser.« 
(Resten  uændret) 
5. Artikel  17, stk.  2, indsættes  følgende  litra  d): 
»d) Skal  en virksomhed,  som  udøver  kreditfor-
sikring,  forhøje  den  garantifond,  som  skal 
oprettes  i henhold  til litra  a), til 1 000  000 
regningsenheder,  indrømmer  medlemsstaten 
den hertil  en frist  på tre år. 
Fristen  begynder  at løbe,  når  .de i første  led 
i litra  a) nævnte  forudsætninger  er opfyldt. 
Medlemsstaterne  bestemmer,  på  hvilken 
måde  forhøjelsen  skal  foretages.« følgende  benævnt  »kreditforsikring«)  skal  der  oprettes 
en udligningsreserve,  hvortil  der  i hvert  regnskabsår, 
hvori  der  opnås  et teknisk  overskud,  skal  overføres 
75 % af dette  tekniske  overskud,  dog  ikke  mere  end 
12 % af den  i regnskabsåret  bogførte  nettopræmie, 
indtil  den  udgør  150%  af den  højeste  i de seneste 
fem regnskabsår  opnåede  nettopræmie. 
2. Et  teknisk  tab,  som  opstår  i statusåret  inden  for 
kreditforsikringen,  skal  dækkes  af denne  udligningsre-
serve. 
3. Reserven  indregnes  indtil  de i stk.  1 angivne 
beløb  ikke  i solvensmargenen  og er inden  for  disse 
grænser  fradragsberettiget  i skattemæssig  henseende. 
Artikel  3 
De tekniske  reserver  i forbindelse  med  kreditforsik-
ringen  skal  opføres  særskilt.  Kreditforsikringens  resul-
tater  skal  fremgå  af regnskabet. 
Artikel  4 
Medlemsstaterne  ændrer  deres  nationale  forskrifter  i 
overensstemmelse  med  dette  direktiv  senest  tolv 
måneder  efter  meddelelsen  af direktivet  og  under-
retter  straks  Kommissionen  herom. 
De anvender  de ændrede  forskrifter  efter  udløbet  af 
en frist  på atten  måneder  fra  tidspunktet  for  denne 
meddelelse. 
Artikel  5 
Fra tidspunktet  for  meddelelsen  af dette  direktiv 
tilsender  medlemsstaterne  Kommissionen  ordlyden  af 
de vigtigste  administrativt  eller  ved  lov  fastsatte 
bestemmelser,  som  de udsteder  på det  område,  der  er 
omfattet  af dette  direktiv. 
Artikel  2 
Artikel  6 
1. For  den  under  nr.  14 i punkt  A i bilaget  til 
direktiv  73/239/EØF  anførte  forsikringsklasse  (i det  Dette  direktiv  er rettet  til medlemsstaterne.