Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Irregulær indvandring ad søvejen i Euromed-regionen« (initiativudtalelse)

2014/C 67/07

Ordfører: Panagiotis GKOFAS

Medordfører: Stefano MALLIA

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 17. september 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

"Irregulær indvandring ad søvejen i Euromed-regionen".

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser, som vedtog sin udtalelse den 25. september 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 493. plenarforsamling den 16.-17. oktober 2013, mødet den 16. oktober, følgende udtalelse med 183 stemmer for, 3 imod og 11 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og anbefalinger

I den forbindelse er udvalget i dyb sorg over mindst 311 – og formentlig mange flere afrikanske migranters død ud for Lampedusas kyst i to nylige forlis. Selv om denne tragedie ikke kan tilskrives en enkelt årsag, anser udvalget ulykkerne for symptomatiske for det mere generelle problem med irregulær indvandring ad søvejen til EU, og mener, at der er en årsagssammenhæng mellem de to ulykker og EU's åbenlyst manglende evne til at vedtage en tilfredsstillende, sammenhængende politik baseret på solidaritet vedrørende irregulær indvandring, herunder eftersøgning, redning og ilandsætning. Udvalget opfordrer EU og medlemsstaterne til at betragte ulykkerne som en øjenåbner og omgående skride til handling på grundlag af anbefalingerne i denne udtalelse, inden der indtræffer en ny tragedie. Tragedierne ud for Lampedusa understreger, at det er absolut nødvendigt, at EU behandler irregulær immigration og grænseovervågning som et fælleseuropæisk anliggende.

Menneskerettigheder: Udvalget bemærker med bekymring, at intolerancen, racismen og fremmedhadet mod indvandrerne, mod "de andre", tager til i Europa og det frygter, at de sociale følger af finanskrisen vil forstærke denne udvikling. Det er nødvendigt, at de politisk ansvarlige, andre personer med indflydelse i samfundet og medierne optræder meget ansvarligt og går i spidsen med et godt eksempel i politisk og social henseende for at afværge en sådan adfærd. De ulovlige indvandreres rettigheder skal altid respekteres, når de reddes eller pågribes, når de opnår beskyttelsesstatus, opholder sig ulovligt som "papirløse personer" eller sendes tilbage til oprindelseslandet.

Tildeling af asyl og asylrettigheder: Der bør være garanti for, at princippet om "non refoulement" bliver overholdt, at enhver, som har brug for international beskyttelse, kan indgive sin ansøgning på EU's område, og at denne bliver behandlet af de kompetente nationale myndigheder. Det er inden for denne ramme nødvendigt at indføre et mere effektivt system til behandling af asylansøgningerne. EØSU støtter samarbejdet med tredjelande for at få dem til at styrke deres asylordninger og overholdelsen af de internationale standarder.

Hjemsendelse af ulovlige indvandrere: Direktivet om tilbagesendelse (2) skaber en europæisk ramme med retlige og proceduremæssige garantier (3) , som EØSU påskønner, såsom adgang til effektive retsmidler til at klage over afgørelser vedrørende tilbagesendelse ved en retslig eller administrativ myndighed eller et andet kompetent uafhængigt organ; såvel som gratis retshjælp og repræsentation, visse garantier i perioden frem til tilbagesendelsen og forholdene under frihedsberøvelse. Udvalget foreslår, at den europæiske tilbagesendelsespolitik sætter frivillighed i højsædet, og at den bygger på anerkendelse af de menneskelige værdier. Den europæiske indvandringspolitiks legitimitet og troværdighed står og falder hermed. Artikel 19 i Charteret om Grundlæggende Rettigheder forbyder kollektive udvisninger og garanterer, at ingen kan udsendes, udvises eller udleveres til en stat, hvor der er en alvorlig risiko for at blive idømt dødsstraf eller udsat for tortur eller anden umenneskelig eller nedværdigende straf eller behandling – "non-refoulement"-princippet (artikel 4 og 19 i charteret).

En integreret europæisk politik for ulovlig indvandring baseret på solidaritet: EØSU mener, at man for at sikre overholdelse af de grundlæggende rettigheder bør forbedre solidariteten inden for EU med de medlemsstater, som på grund af deres geografiske beliggenhed må tage imod store mængder af mennesker, som når frem ad irregulære kanaler, og som er ofre for kriminelle menneskesmuglings- og menneskehandelsnetværk. EU's grænser, herunder også EU-medlemsstaternes søgrænser i Middelhavet, er alle EU-medlemsstaternes grænser, og som sådan er det alles fælles ansvar, at de overvåges korrekt og i henhold til traktaterne. Dette er ikke kun et spørgsmål om solidaritet, men et spørgsmål om, at alle EU's medlemsstater påtager sig forpligtelser via mekanismer, der fordeler de byrder, som irregulær indvandring medfører. Medlemsstaterne bør derfor vise solidaritet med de medlemsstater, der befinder sig langs EU's ydre grænser via mekanismer, der fordeler byrderne og muliggør genbosættelse af asylansøgere internt i EU. EØSU støtter varmt indførelsen af en europæisk fordelingsnøgle som den, der beskrives i Europa-Parlamentets betænkning om styrket solidaritet i EU på asylområdet (2012/2032 INI).

Indgåelse af aftaler med tredjelande: Det vigtigste mål med EU's migrations- og mobilitetsdialoger med tredjelande bør være at bane vejen for, at migration kan foregå lovligt og korrekt, garantere den internationale asylret, mindske den irregulære indvandring og bekæmpe de kriminelle netværk, som driver menneskehandel. Mange gange er behovet for samarbejde med tredjelande påkrævet som forudsætning for en effektiv iværksættelse af procedurer for hjemsendelse af ulovlige indvandrere. Dette samarbejde bør intensiveres for at opnå bedre resultater. Samtidig bør der gives bistand til visse transitlande for at gøre dem i stand til at forvalte deres grænser bedre og opbygge kapacitet til at yde beskyttelse til dem, der har brug for det.

Det europæiske grænseagentur Frontex: Frontex bør fortsat omdannes til et egentlig europæisk organ for de ydre grænser med udvidede koordinationsforpligtelser for EU's fælles indsats langs medlemsstaternes ydre grænser. I den sammenhæng bør der arbejdes mere i retning af europæiske hold af grænsevagter, som fremhævet i Europa-Parlamentets betænkning om Frontex (A7-0278/2011). Man bør desuden udvide dets aktionsområde, så det mere energisk involveres i forebyggelse. Det er klart, at der er behov for flere og ikke færre ressourcer, hvis dette agentur skal spille en mere effektiv rolle. Gennemførelsen af fælles operationer koordineret af agenturet (og deres indvirkning på de grundlæggende rettigheder og administrative garantier, som er fastlagt i Schengengrænsekodeksen) bør imidlertid gøres til genstand for demokratisk kontrol udført af Europa-Parlamentet og EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder (FRA).

EASO: Det Europæiske Asylstøttekontor er sat i drift for ganske nylig. Kontoret forventes derfor meget hurtigt at blive fuldt operationelt, især med hensyn til at finde bæredygtige løsninger og deltage proaktivt i solidaritetsanliggender i EU i henhold til de forpligtelser, der er nedfældet i EASO-forordningen. Det europæiske kontor til støtte i asylspørgsmål skal være i stand til klart at identificere forskellene mellem praksis ved behandling af asylsager i de forskellige medlemslande samt de lovgivningsmæssige forskelle, og det skal foreslå nødvendige ændringer.

Forebyggelse og bekæmpelse af menneskesmugling: EØSU fremhæver ligeledes, at man bør gøre alt, hvad der er muligt, for kraftigt at bekæmpe organiseret kriminalitet. Ingen ressourcer må spares for at opspore og retsforfølge de "aktører", der medvirker til menneskesmugling. I den henseende er det vigtigt at søge bistand fra tredjelandes regeringer.

Finansiering: EØSU understreger, at hele indsatsen for at dæmme op for og forvalte indvandrerstrømmene er et fællesskabsanliggende, hvilket også bør afspejles i fordelingen af de økonomiske byrder, der affødes af de redskaber, der kræves for at gennemføre en effektiv politik. Udvalget har bakket op om Kommissionens forslag om at indføre en mere fleksibel forvaltning af Asyl- og Migrationsfonden og Fonden for Intern Sikkerhed fra 2014.

2. Indledning

Det vigtigste formål med denne udtalelse er at behandle ulovlig indvandring ad søvejen. Den kommer også ind på andre større emner, som hænger sammen med fænomenet ulovlig indvandring generelt med henblik på at finde frem til holistiske løsninger, som kan lægges til grund for en indvandringspolitik, som vil være effektiv, human og som er til at betale.

3. Analyse af problemet

3.1 Menneskerettigheder

De ulovlige indvandreres rettigheder skal altid respekteres, lige fra de reddes eller pågribes, til de modtager beskyttelse eller sendes tilbage til oprindelseslandet. Ulovlig indvandring ad søvejen koster ofte menneskeliv. Derfor betoner EØSU, at det er vigtigt altid at respektere de grundlæggende menneskerettigheder. EØSU har foreslået, at Agenturet for Grundlæggende Rettigheder også skal overvåge Frontex' grænsekontrolvirksomhed og dets operationer. Udvalget støtter Frontex' rådgivende forum og erklærer sig interesseret i et samarbejde.

3.2 Redde liv på havet

Medlemsstaterne og private fartøjer er forpligtede til at redde enhver, der er i fare. Dette gælder både indvandrerne selv og menneskehandlerne/menneskesmuglerne, som bevidst har løbet en risiko. Det sker ofte, at de kriminelle netværk, som smugler asylansøgere eller ureglementerede indvandrere, udsætter disse mennesker for stor fare. Agenturer og NGO'er har oplyst, at der hvert år dør tusindvis af mennesker i Middelhavet under disse omstændigheder, og i nogle tilfælde er fartøjer, som befandt sig i nærheden, ikke kommet disse mennesker til undsætning.

3.3 Ilandsætning

Når redningsindsatsen foregår i internationalt farvand i Middelhavet, er der i de seneste år opstået visse juridiske og politiske kontroverser, som har bragt mange menneskers liv i unødig fare. EØSU understreger, at der skal findes en ordning for ilandsætning med ilandsætning på det nærmeste sikre sted, men kun hvis det pågældende land er i fuld overensstemmelse med alle internationale menneskerettighedskonventioner og overvåges af menneskerettighedsorganisationer. For så vidt angår Frontex-missioner, deler EØSU slet ikke den opfattelse, at indvandrere nødvendigvis skal transporteres til den medlemsstat, hvor Frontex-missionen befinder sig. En sådan politik skaber mindst to problemer: i) den øger indvandringsstrømmene yderligere i de medlemsstater, som allerede er udsat for et kraftigt pres, al den stund det så ikke længere vil være muligt for de lande, der har mest brug for Frontex, at huse en Frontex-mission, og ii) den er til skade for de reddede, eftersom de transporteres til en medlemsstat, der huser en mission, og ikke til det sted, der er mest egnet forholdene taget i betragtning (hvilket som regel vil sige det nærmeste sikre sted).

3.4 Tildeling af asyl og asylrettigheder

EØSU opfordrer EU til at fortsætte med at vedtage et fælles europæisk asylsystem baseret på en høj grad af lovgivningsmæssig harmonisering. Dublinforordningen fastlægger det ansvar, som påhviler hver enkelt medlemsstat, der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning. EØSU har allerede gjort opmærksom på, at dette system volder en lang række problemer. Man bør spørge asylansøgerne om, hvilken medlemsstat der efter deres ønske skal behandle ansøgningen. EØSU foreslog i udtalelsen om Grønbogen (4) , at "asylansøgeren frit kan vælge, hvilket land ansøgningen indgives i, og at medlemsstaterne til dette formål opfordres til at gøre brug af den humanitære klausul i forordningens artikel 15, stk. 1".

I forbindelse med samarbejdet mellem medlemsstaterne er der iværksat en lang række aktiviteter, som gennemføres inden for rammerne af Eurasil, en gruppe af nationale eksperter under ledelse af Kommissionen. Med oprettelsen af Den Europæiske Flygtningefond er der blevet etableret et instrument for økonomisk solidaritet. Fra 2014 vil Migrations- og Asylfonden råde over flere midler og også have mulighed for at udvise større fleksibilitet i nødstilfælde.

EØSU efterlyser større engagement fra EU's side i kampen mod kriminelle netværk af menneskesmuglere, men mener, at nogle politikker til "bekæmpelse af irregulær indvandring" er skyld i en alvorlig asylkrise i Europa. EØSU har i flere udtalelser (5) gjort gældende, at bekæmpelse af ulovlig indvandring ikke bør betyde nye barrierer for asyl, og at de embedsmænd, som foretager kontrollen med grænserne, skal være tilstrækkeligt uddannede til at sikre asylretten.

Det er meget vigtigt at forstå, at flere tusinder af de personer, som rejser ind i EU, ikke søger om asyl, fordi de er økonomiske migranter. Den vigtigste grund til, at de rejser ind i EU, er et ønske om at tage videre til andre europæiske lande. De ønsker ikke at blive i det land, de først kommer til.

Mobilitetspartnerskaberne må ikke resultere i, at partnerlandene kommer til at bære alle omkostningerne ved asylprocedurerne for de personer, der passerer deres område. EU bør vise samarbejdsvilje via Asylfonden. Denne fond skal bidrage til at skabe mekanismer og infrastrukturer, der kan muliggøre en behandling og beslutningsgang for asylansøgninger inden for en rimelig frist inden for rammerne af de garantier, som findes i international ret.

EØSU opfordrer EU til at fortsætte med at vedtage et fælles europæisk asylsystem baseret på en høj grad af lovgivningsmæssig harmonisering. Behandlingen af asylansøgninger skal ikke kun foregå i indrejselandene, men også i de øvrige medlemsstater. Man bør spørge asylansøgerne om, hvilken medlemsstat der efter deres ønske skal behandle ansøgningen. EØSU foreslog i udtalelsen om Grønbogen (6) , at "asylansøgeren frit kan vælge, hvilket land ansøgningen indgives i, og at medlemsstaterne til dette formål opfordres til at gøre brug af den humanitære klausul i forordningens artikel 15, stk. 1", for at nedbringe behandlingstiden for ansøgningerne og aflaste presset på administrationerne i indrejselandene. EØSU støtter EU's samarbejde med tredjelande med henblik på at få dem til at forbedre deres asylordninger og overholde de internationale standarder. I forbindelse med asylspørgsmålets eksterne aspekt er der f.eks. gjort fremskridt i forbindelse med støtte til tredjelande med store flygtningebyrder (her skal nævnes de regionale beskyttelsesprogrammer, som er ved at blive implementeret) eller med hensyn til genbosættelse af flygtninge i EU.

3.5 Hjemsendelse af ulovlige indvandrere

EØSU efterlyser større gennemsigtighed i forhold til interneringscentrene i og uden for EU og det kræver, at UNHCR informeres om situationen for de personer, der er anbragt i dem, og at disse personer kan modtage hjælp fra NGO'er. EØSU mener, at gravide kvinder og mindreårige bør nyde særlig beskyttelse og anbringes i særlige faciliteter, som skal oprettes med finansiel støtte fra EU.

3.6 En integreret europæisk politik for ulovlig indvandring baseret på solidaritet

EØSU understreger, at problemet er et fælles europæisk problem og ikke bare Middelhavslandenes problem, og indvandring til Middelhavsområdet må som følge af Schengen-aftalens eksistens imødegås inden for rammerne af en fælles europæisk indsats. Dette er ikke kun et spørgsmål om europæisk solidaritet – det handler om, at alle EU's medlemsstater skal leve op til deres forpligtelser via en fælles europæisk politik, som vedtages af Rådet og Parlamentet på grundlag af et forslag fra Kommissionen.

Flytningen skal ske på grundlag af en permanent mekanisme. På den baggrund bør Kommissionen forelægge et lovforslag om en permanent og effektiv mekanisme til flytning af asylansøgere i EU på grundlag den EU-fordelingsnøgle, som beskrives i Europa-Parlamentets betænkning om styrket solidaritet i EU på asylområdet (2012/2032 INI). For at sikre, at denne mekanisme kommer til at fungere så godt som muligt, bør dette lovforslag også tage hensyn til de praktiske erfaringer fra EUREMA-pilotprojektet for Malta (9) .

3.7 Indgåelse af aftaler med tredjelande, der grænser op til EU

EU bør anvende hele sin politiske og økonomiske indflydelse, især over for de lande, som modtager betydelig EU-støtte, for at overbevise disse lande om at samarbejde om indvandringsspørgsmål. Udvalget mener, at mobilitetspartnerskaberne bør omfatte de fire søjler i den globale strategi: forvaltning og fremme af legal migration og mobilitet; forebyggelse og begrænsning af illegal migration og menneskehandel; fremme af international beskyttelse og styrkelse af asylpolitikkens eksterne dimension; og maksimering af migrationens og mobilitetens udviklingseffekt.

Problemet bør ikke kun løses gennem politiovervågning, men også gennem forebyggende foranstaltninger, som træffes i tredjelande. Især bør der udvikles samarbejdsprogrammer til støtte for landbrug, husdyrhold, små og mellemstore virksomheder m.m. EU bør vise, at den har politisk styrke til at samarbejde med de partnerlande, hvormed et samarbejde er nødvendigt, og som modtager stor økonomisk støtte, om spørgsmål vedrørende sikkerhed, organiseret kriminalitet og irregulær indvandring. EØSU hilser den nylige aftale med Kongeriget Marokko velkommen og bifalder initiativet til at etablere mobilitetspartnerskaber mellem EU og Tunesien, Egypten og Libyen. Der bør dog foretages en uafhængig evaluering af effektiviteten og virkningen af de mobilitetspartnerskaber, der allerede er kommet i gang. EØSU støtter Kommissionens initiativ til at sikre, at mobilitetspartnerskaberne får en effektiv evalueringsmekanisme. Ydermere bør de mobilitetspartnerskaber, der er fælles politiske erklæringer, men ikke juridisk bindende for de deltagende stater, omdannes til internationale aftaler. Udvalget mener, at EU og medlemsstaterne bør indgå nye aftaler med andre lande i regionen. På grund af EU's særlige forbindelser med Tyrkiet bør der i forbindelserne mellem de to parter fokuseres mere på migrationsspørgsmål, især hvad angår bekæmpelsen af kriminelle netværk.

For at sikre at de administrative og juridiske procedurer er velfungerende, er det meget vigtigt, at EU anmoder de lande, hvis statsborgere er ulovlige indvandrere, om hurtigt at levere de nødvendige rejsepapirer.

Samtidig bør der gives bistand til visse transitlande for at sætte dem i stand til at forvalte deres grænser bedre, oprette asylstrukturer og også sætte dem i stand til at opbygge kapacitet til selv at yde beskyttelse til dem, der har brug for det.

3.8 Det europæiske grænseagentur Frontex

Frontex bør fortsat omdannes til et egentlig europæisk organ for de ydre grænser med udvidede forpligtelser til at stå for koordination og eventuelt forebyggelse. Til dette formål bør agenturet forstærkes med de fornødne finansielle midler, så det kan yde den nødvendige bistand til de sydlige medlemsstater, som kæmper for at klare indvandringsstrømmene. Samtidig bør man øge antallet af ansatte (især grænsevagter) og forbedre værktøjerne til elektronisk overvågning og registrering. I den sammenhæng bør der sættes kraftigere ind for at indføre europæiske hold af grænsevagter, som fremhævet i Europa-Parlamentets betænkning om Frontex (A7-0278/2011). Man skal endvidere seriøst gå i gang med at overveje at benytte de nye muligheder, som Frontex giver (f.eks. indkøb af materiel).

3.9 EASO

Det europæiske kontor til støtte i asylspørgsmål skal være i stand til klart at identificere forskellene mellem praksis ved behandling af asylsager i de forskellige medlemslande samt de lovgivningsmæssige forskelle, og det skal foreslå nødvendige ændringer. Kontoret bør også have kompetence til at udarbejde fælles retningslinjer for fortolkning og anvendelse af forskellige proceduremæssige og materielle foranstaltninger i EU's asyllovgivning, således som Kommissionen foreslår i grønbogen.

Dette kontor kunne godt udvikle sig til at blive et vigtigt center for udveksling af god praksis og udvikling af uddannelsesprogrammer om asyl, navnlig for grænsevagter. Det kan også blive et center for opfølgning på og analyse af resultaterne af de nye foranstaltninger, EU er ved at udvikle på asylområdet. Ligeledes kan det være et sted, hvor man sammensætter og administrerer de fælles grupper af asyleksperter.

3.10 Forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig menneskesmugling og organiseret kriminalitet

Ulovlig indvandring ad søvejen er farlig og bringer menneskeliv i fare. Tusindvis af mennesker har mistet livet, når de krydsede Middelhavet på skibe, der ikke var sødygtige. Disse farlige aktiviteter organiseres af kriminelle netværk, som stuver flere hundrede mennesker sammen (heriblandt kvinder og børn) uden det nødvendige udstyr og materiel (ikke engang redningsudstyr) på skibe, der for størstedelens vedkommende ikke er sødygtige. Den beslutning, som Europarådets Parlamentariske Forsamling har vedtaget om Tab af menneskeliv i Middelhavet – hvem bærer ansvaret? (beslutning 1872 (2012)) giver et detaljeret billede af menneskesmuglernes rolle i forbindelse med de farefulde sejladser på Middelhavet og må tages i betragtning, for at folk kan få øjnene op for problemets alvor.

Menneskesmugling skaber yderligere kriminalitet, fordi de kriminelle netværk, som står for organiseringen af disse rejser, ofte gennem afpresning og inhumane metoder opkræver en pris per person. EØSU understreger også, at EU må samarbejde med afrejselande og transitlande med henblik på at optrævle de netværk, som transporterer ulovlige indvandrere. EØSU understreger ligeledes, at EU med størst mulig magt må sætte ind på at stoppe menneskehandlerne, der med deres aktiviteter bringer liv i åbenlys fare.

EU bør også undersøge muligheden for at indgå aftaler med tredjelande om oprettelse af opholdscentre for indvandrere samt om økonomisk støtte til såvel oprettelsen som driften af disse. De centre, som oprettes i disse lande, kan eventuelt kombineres med passende modtagelsessteder til identifikation af data og pleje. IOM, UNHCR, Agenturet for Grundlæggende Rettigheder og de specialiserede NGO'er bør overvåge, hvorledes disse centre fungerer.

EU bør desuden iværksætte informationsaktiviteter, hvor potentielle ulovlige indvandrere afskrækkes fra at rejse ulovligt ind i EU ved at advare dem om de risici og problemer, som er knyttet til ulovlig indvandring. Potentielle ulovlige indvandrere skal også gøres opmærksomme på, hvor store vanskeligheder de vil få med at finde et arbejde, når de rejser ind uden papirer.

I afrejselandene bør der gives moralsk og økonomisk støtte til organer, som beskæftiger sig med at orientere offentligheden i de pågældende lande om ovenstående emner med henblik på at afskrække potentielle ulovlige indvandrere fra at gennemføre deres risikable forehavende.

EØSU anmoder desuden om, at man sørger for at eliminere de dybereliggende årsager til problemet, som har at gøre med levestandarden i afrejselandene. Det er nødvendigt at iværksætte de relevante programmer til formålet. Emnet må også tages op inden for rammerne af Euro-Middelhavs-konferencen.

3.11 Finansiering

Det er vigtigt at sikre den nødvendige finansiering til at forebygge og bremse ulovlige indvandrerstrømme. Ved indretningen af interneringscentrene bør det sikres, at irregulære indvandrere adskilles fra indvandrere, som søger asyl. I modtagelseslejrene bør umyndige og sårbare grupper indkvarteres særskilt inden 15 dage. Ifølge en italiensk undersøgelse, som udvalget har fået af Frontex, koster en ulovlig indvandrer gennemsnitligt 48 euro om dagen. Hvis det tal ganges med 100 000 for antallet af indvandrere, der ankommer hvert år (ifølge Frontex (10) ), og med 365 for hver dag, andrager den samlede omkostning mere end 1,752 mia. for hvert år, der går.

EØSU bifalder Kommissionens bestræbelser på at forenkle de finansielle instrumenter ved at oprette to fonde – en for asyl og migration (11) og en for intern sikkerhed (12) – som ledsages af en tværgående forordning med fælles regler for programmering, information, forvaltning af midler, kontrol og evaluering (13) . EØSU støtter Kommissionens forslag om et grundbeløb og et variabelt beløb, når midlerne fordeles mellem medlemsstaterne. Hvad angår det variable beløb, finder EØSU det væsentligt, at hver medlemsstat udarbejder et årligt program, som er i overensstemmelse med EU's prioriteringer og omfatter samarbejde med andre medlemslande. Udvalget bifalder, at Migrations- og Asylfonden fra 2014 vil råde over flere midler og have mulighed for at udvise større fleksibilitet i nødstilfælde.

De planlagte forandringer vil bidrage til at overvinde de nuværende problemer, da EU's programmer for forvaltning af indvandringsstrømme og oprettelse af modtagelsescentre er årlige. Det samme gælder for finansieringsforanstaltningerne. Det er dog næsten umuligt at færdiggøre modtagelses- og opholdsfaciliteter inden for et år. Derfor bør disse programmer være mere fleksible.

På baggrund af ovenstående økonomiske eksempel bør der afsættes penge til finansiering til forstærkede overvågnings- og forebyggelsesforanstaltninger (patruljebåde, kystvagter og helikoptere) på EU-budgettet, og man skal sikre, at de årlige budgetter til Frontex og EASO er tilstrækkelige til, at disse organer fuldt ud kan opfylde deres forpligtelser. Indrejselandene bør sikres finansiering til effektivt at bekæmpe de involverede organiserede netværk, samtidig med at de sikrer indvandrerne de rette vilkår.

(1) COM(2011) 248, Luis Miguel Pariza Castaños,

COM(2011) 743, Luis Miguel Pariza Castaños, Brenda King,

COM(2011) 750, 751, 752, 753, Luis Miguel Pariza Castaños,

COM(2008) 359, Luis Miguel Pariza Castaños, Ana Bontea.

(2) Direktiv 2008/115/EF.

(3) F.eks. artikel 12, stk. 1 og 2, artikel 13, stk. 1, 2, 3 og 4, og artikel 14, stk. 1 og 2, i direktivet.

(4) Se EØSU's udtalelse af 12.3.2008 om "Grønbogen om det fremtidige fælles europæiske asylsystem" (ordfører: An Le Nouail Marlière), EUT C 204 af 9.8.2008, s. 77-84.

(5) Jf. EØSU's udtalelser af:

(6) Se EØSU's udtalelse af 12.3.2008 om "Grønbogen om det fremtidige fælles europæiske asylsystem" (ordfører: An Le Nouail Marlière), EUT C 204 af 9.8.2008, s. 77-84.

(7) I samarbejde med Den Internationale Migrationsorganisation.

(8) "Tyve retningslinjer om tvangsmæssig tilbagesendelse" CM(2005) 40.

(9) EUREMA-projektet er et EU-pilotprojekt for flytning fra Malta af personer, der har ret til international beskyttelse, til andre lande i EU. Projektet er godkendt af Det Europæiske Råd (jf. konklusionerne fra 18.-19. juni – dok. 11225/2/09 CONCL 2).

(10) Se tabellerne nedenfor.

(11) COM(2011) 751 final.

(12) COM(2011) 750 final, COM(2011) 753 final.

(13) COM(2011) 752 final.

Bilag

YEAR Irregular immigrants arrested for Irregular entry and residence by police authorities and the coastguard Deported Refoulements (across the northern borders of our country) Smugglers arrested by Police authorities and the coastguard 2002 58 230 11 778 37 220 612 2003 51 031 14 993 31 067 525 2004 44 987 15 720 25 831 679 2005 66 351 21 238 40 284 799 2006 95 239 17 650 42 041 994 2007 112 364 17 077 51 114 1 421 2008 146 337 20 555 48 252 2 211 2009 126 145 20 342 43 977 1 716 2010 132 524 17 340 35 127 1 150 2011 99 368 11 357 5 922 848 2012 76 878 17 358 4 759 726 4 MONTHS 2013 11 874 6 370 1 858 248 Source: Ministry of Public Order. Hellenic Police Statistics





IMMIGRANTS ARRESTED

2011 Main Nationalities 2012 Main Nationalities 1. Afghanistan 28 528 1. Afghanistan 16 584 2. Pakistan 19 975 2. Pakistan 11 136 3. Albania 11 733 3. Albania 10 602 4. Bangladesh 5 416 4. Syria 7 927 5. Algeria 5 398 5. Bangladesh 7 863 6. Morocco 3 405 6. Algeria 4 606 7. Iraq 2 863 7. Iraq 2 212 8. Somalia 2 238 8. Morocco 2 207 9. Palestine 2 065 9. Somalia 1 765 10. Congo 1 855 10. Palestine 1 718 Source: Ministry of Public Order. Hellenic Police Statistics





DETENTION CENTRES' CAPACITY IN RELATION TO THE NUMBER OF DETAINED IMMIGRANTS

PRE-REMOVAL CENTRES CAPACITY DETAINED IMMIGRANTS COMPLETENESS PERCENTAGE AMIGDALEZA 2 000 1 787 89 % KOMOTINI 540 422 78 % XANTHI 480 428 89 % DRAMA (PARANESTI) 557 296 53 % KORINTHOS 374 1 016 99 % DETENTION CENTRES CAPACITY DETAINED IMMIGRANTS COMPLETENESS PERCENTAGE ORESTIADA (FILAKIO) 374 273 73 % SAMOS 285 100 35 % HIOS 108 95 88 % TOTAL DETAINED 5 368 4 417 82 % Source: Ministry of Public Order. Hellenic Police Statistics





HELLENIC READMISSION REQUESTS TO TURKEY

YEAR READMISSION REQUESTS NUMBER OF IRREGULAR IMMIGRANTS ACCEPTED DELIVERED 2006 239 2 251 456 127 2007 491 7 728 1 452 423 2008 1 527 26 516 3 020 230 2009 879 16 123 974 283 2010 295 10 198 1 457 501 2011 276 18 758 1 552 730 2012 292 20 464 823 113 2013 44 795 84 8 TOTAL 5 706 122 796 12 332 3 805 Source: Ministry of Public Order. Hellenic Police Statistics

Results of 2012 from FRONTEX:

— In total, during the joint maritime operations 258 suspected facilitators were apprehended.

— Across all the sea operations in 2012, there were 169 SAR cases and 5 757 migrants in distress were saved.

— In addition, 382 suspected drug smugglers were apprehended. The amount of drugs seized was over 46 tonnes, worth EUR 72,6 million. The predominant part of this was hashish – almost 44 tonnes of drugs worth EUR 68 million.

— Beside this, 38 cases of smuggled cigarettes/tobacco were detected during sea operations. The 2,4 million packets of contraband cigarettes intercepted were worth EUR 5,6 million.

ALL BELOW source: FRONTEX ANNUAL RISK ANALYSIS

Indicator 1A — Detections of illegal border-crossing between border-crossing points:

The number of third -country nationals detected by Member State authorities when illegally entering or attempting to enter the territory between border-crossing points (BCPs) at external borders only. Detections during hot pursuits at the immediate vicinity of the border are included. This indicator should not include EU or Schengen Associated Country (SAC) nationals.

Detections of illegal border-crossing between BCPs

Routes 2010 2011 2012 Share of total % change on prev. year Eastern Mediterranean route (Greece, Bulgaria and Cyprus) 55 688 57 025 37 224 51 –35 Land 49 513 55 558 32 854 –41 Afghanistan 21 389 19 308 7 973 –59 Syria 495 1 216 6 216 411 Bangladesh 1 496 3 541 4 598 30 Sea 6 175 1 467 4 370 198 Afghanistan 1 373 310 1 593 414 Syria 139 76 906 1 092 Palestine 1 500 128 408 219 Central Mediterranean route (Italy and Malta) 1 662 59 002 10 379 14 –82 Somalia 82 1 400 3 394 142 Tunisia 650 27 964 2 244 –92 Eritrea 55 641 1 889 195 Western Mediterranean route 5 003 8 448 6 397 8,8 –24 Sea 3 436 5 103 3 558 –30 Algeria 1 242 1 037 1 048 1,1 Morocco 300 775 364 –53 Chad 46 230 262 14 Land 1 567 3 345 2 839 –15 Not specified 1 108 2 610 1 410 –46 Algeria 459 735 967 32 Morocco 0 0 144 n.a. Western Balkan route 2 371 4 658 6 391 8,8 37 Afghanistan 469 983 1 665 69 Kosovo (1) 372 498 942 89 Pakistan 39 604 861 43 Circular route frora Albania to Greece 35 297 5 269 5 502 7,6 4,4 Albania 32 451 5 022 5 398 7,5 fYROM 49 23 36 57 Kosovo (1) 21 37 34 –8,1 Apulia and Calabria (Italy) 2 788 5 259 4 772 6,6 –9,3 Afghanistan 1 664 2 274 1 705 –25 Pakistan 52 992 1 156 17 Bangladesh 12 209 497 138 Eastern borders route 1 052 1 049 1 597 2,2 52 Georgia 144 209 328 57 Somalia 48 120 263 119 Afghanistan 132 105 200 90 Western African route 196 340 174 0,2 –49 Morocco 179 321 104 –68 Gambia 1 2 39 1 850 Senegal 2 4 15 275 Other 3 1 1 0 0 Iran 0 0 1 n.a Russian Federation 2 0 0 n.a Somalia 0 1 0 – 100 Total 104 060 141 051 72 437 –49





Illegal border-crossing between BCPs

Detections by border type and top ten nationalities at the external borders

2009 2010 2012 2012 Share of total % change on prev. year All Borders Afghanistan 14 539 25 918 22 994 13 169 18 –43 Syria 613 861 1 616 7 903 11 389 Albania 38 905 33 260 5 138 5 651 7,8 10 Algeria 4 487 8 763 6 157 5 479 7,6 –11 Bangladesh 551 1 647 4 923 5 417 7,5 10 Somalia 9 115 4 619 3 011 5 038 7,0 67 Pakistan 1 592 3 878 15 375 4 877 6,7 –68 Tunisia 1 701 1 498 28 829 2 717 3,8 –91 Eritrea 2 228 1 439 1 572 2 604 3,6 66 Morocco 1 710 1 959 3 780 2 122 2,9 –44 Others 29 158 20 218 47 656 17 460 24 –63 Total all borders 104 599 104 060 141 051 72 437 –49 Land Border Afghanistan 2 410 22 844 20 396 9 838 20 –52 Syria 389 530 1 254 6 416 13 412 Albania 38 088 32 592 5 076 5 460 11 7,6 Bangladesh 305 1 506 3 575 4 751 9,7 33 Algeria 676 6 961 4 671 4 081 8,3 –13 Pakistan 1 328 3 675 13 781 3 344 6,8 –76 Not specified 565 1 304 2 747 1 817 3,7 –34 Somalia 259 4 102 1 498 1 558 3,2 4,0 Morocco 737 1 319 2 236 1 422 2,9 –36 Palestine 2 791 2 661 652 1 195 2,4 83 Others 9 892 12 306 13 993 9 301 19 –34 Total land borders 57 440 89 800 69 879 49 183 –30 Sea Border Somalia 8 856 517 1 513 3 480 15 130 Afghanistan 12 129 3 074 2 598 3 331 14 28 Tunisia 1 643 711 28 013 2 283 9,8 –92 Eritrea 2 195 507 680 1 942 8,4 186 Pakistan 264 203 1 594 1 533 6,6 –3,8 Syria 224 331 362 1 487 6,4 311 Algeria 3 811 1 802 1 486 1 398 6,0 –5,9 Egypt 545 713 1 948 1 283 5,5 –34 Morocco 973 640 1 544 700 3,0 –55 Bangladesh 246 141 1 348 666 2,9 –51 Others 16 273 5 621 30 086 5 151 22 –83 Total sea borders 47 159 14 260 71 172 23 254 100 –67

Indicator 1B — Detections of illegal border-crossing at border-crossing points:

The number of third-country nationals detected by Member State authorities when entering clandestinely or attempting to enter illegally (such as hiding in transport means or in another physical way to avoid border checks at BCPs) the territory at border-crossing points (BCPs) at external borders only, whether they result in a refusal of entry or not. This indicator should not include EU or Schengen Associated Country (SAC) nationals.

Clandestine entries at BCPs

Detections reported by Member State and top ten nationalities at the external borders

2009 2010 2011 2012 Share of total % change on prev. year Border Type Land 137 168 159 486 81 208 Sea 159 74 123 115 19 –6,5 Top Ten Nationalities Afghanistan 18 8 58 190 31 228 Algeria 30 35 55 61 10 11 Turkey 73 93 24 41 6,8 71 Syria 2 3 6 36 6,0 500 Albania 3 7 9 35 5,8 289 Morocco 20 14 15 24 4,0 60 Pakistan 2 12 10 24 4,0 140 Palestine 14 4 17 24 4,0 41 Serbia 4 2 4 23 3,8 475 Philippines 0 8 1 17 2,8 1 600 Others 130 56 83 126 21 62 Total 296 242 282 601 115

FRONTEX · ANNUAL RISK ANALYSIS 2013

Indicator 2 — Detections of facilitators:

The number of facilitators intercepted by Member State authorities who have intentionally assisted third-country nationals in the illegal entry to, or exit from, the territory across external borders. The indicator concerns detections of facilitators at the following locations: (1) at the external border (both at and between BCPs, for land air and sea) and (2) inside the territory and at internal borders between two Schengen Member States provided that the activities concerned the facilitation of third-country nationals for illegal entry or exit at external borders. This indicator should include third-country nationals as well as EU and/or Schengen Associated Country (SAC) nationals.

Facilitators

Detections reported by Member State, place of detection and top ten nationalities (2)

2009 2010 2011 2012 Share of total % change on prev. year Border Type Inland 5 901 5 918 5 146 5 186 67 0,8 Land 1 160 1 171 625 887 11 42 Land Intra EU 618 616 365 498 6,5 36 Sea 997 503 324 471 6,1 45 Air 277 300 367 358 4,6 –2,5 Not specified 218 121 130 320 4,1 146 Top Ten Nationalities Italy 875 1 367 568 543 7,0 –4,4 Spain 286 285 320 498 6,5 56 Not specified 322 261 255 479 6,2 88 Morocco 475 413 390 461 6,0 18 Romania 292 398 268 364 4,7 36 France 230 365 404 352 4,6 –13 China 731 554 375 316 4,1 –16 Pakistan 245 245 237 286 3,7 21 Albania 670 430 221 243 3,1 10 Turkey 405 305 204 238 3,1 17 Others 4 640 4 006 3 715 3 940 51 6,1 Total 9 171 8 629 6 957 7 720 11

Indicator 3 — Detections of illegal stay:

The number of third-country nationals detected by Member State authorities while not fulfilling, or no longer fulfilling, the conditions for stay or residence in the Member State during the reference month, irrespective of whether they were detected inland or while trying to exit the territory. The category should include third-country nationals who are not in the possession of a valid visa, residence permit, travel document, etc or in breach of a decision to leave the country. It also includes third-country nationals who initially entered legally but then overstayed their permission to stay. This indicator should not include EU or Schengen Associated Country (SAC) nationals.

Illegal stay

Detections reported by Member State, place of detection and top ten nationalities

2009 2010 2011 2012 Share of total % change on prev. year Place of Detection Inland 340 180 295 274 283 308 278 438 81 –1,7 Air 28 624 29 322 33 126 35 410 10 6,9 Land 6 351 7 011 17 640 19 883 5,8 13 Land Intra EU 17 594 12 996 9 230 5 832 1,7 –37 Sea 19 156 7 232 6 593 4 585 1,3 –30 Between BCPs 198 1 233 1 049 724 0,2 –31 Not specified 22 9 2 56 2 700 Top Ten Nationalities Afghanistan 38 637 21 104 25 296 24 395 7,1 –3,6 Morocco 25 816 22 183 21 887 21 268 6,2 –2,8 Pakistan 9 058 10 508 12 621 18 334 5,3 45 Algeria 12 286 14 261 15 398 15 776 4,6 2,5 Tunisia 10 569 8 350 22 864 15 211 4,4 –33 Albania 28 810 20 862 10 207 13 264 3,8 30 Ukraine 10 021 8 835 12 847 13 081 3,8 1,8 Syria 3 838 3 160 3 746 11 967 3,5 219 Serbia 7 028 12 477 10 397 11 503 3,3 11 Russian Federation 9 526 9 471 10 314 11 486 3,3 11 Others 256 536 221 866 205 371 188 643 55 –8,1 Total 412 125 353 077 350 948 344 928 –1,7

(1) This designation is without prejudice to positions on status, and is in line with UNSCR1244 and the ICJ Opinion on the Kosovo declaration of independence.

(2)