Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS BESLUTNING om et flerårigt EF-program til fremme af en sikrere brug af internettet og nye onlineteknologier {SEK(2004) 148}

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Indledning

Internettet er blevet en del af vores hverdag. Fra i begyndelsen at have været et kommunikationsmedium for forskere er det vokset eksplosivt til et medium, der anvendes i hjem, skoler, virksomheder og offentlige administrationer. Det har mere end noget andet præget slutningen af det 20. århundrede og begyndelsen af det 21. århundrede, og en stor del af dets potentiale er endnu uudnyttet.

Ulovligt og skadeligt indhold på internettet er en kilde til vedvarende bekymring hos lovgiverne, industrien og slutbrugerne, navnlig forældre og lærere. EU har ført an i kampen mod ulovligt og skadeligt indhold siden 1996 [1].

[1] Meddelelse om ulovligt og skadeligt indhold på Internet, KOM(96) 487, og grønbog om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester, KOM(96) 483.

Handlingsplanen for et sikrere internet 1999 - 2004 [2] er et vigtigt element i Kommissionens indsats på området. Ved hjælp af handlingsplanen er der skabt et europæisk net af hotlines, og programmet har fremmet selvregulering og adfærdskodekser og ydet støtte til udvikling af filtrerings- og klassificeringssystemer samt oplysningstiltag.

[2] Se fodnote 22

Ifølge en ekstern evaluering, der blev gennemført for nylig, vedrørende perioden 1999-2002 [3] har handlingsplanen ydet et væsentligt bidrag i løbet af de første fire år, men på grund af problemernes kompleksitet og de mange aktører, der er involveret, er der stadig behov for yderligere handling.

[3] KOM(2003) 653

Der er nu dukket nye udfordringer op, både kvantitativt og kvalitativt set.

Med hensyn til det kvalitative aspekt drejer det sig om nye teknologier, der medfører stadig kraftigere computere med stadig stigende lagerkapacitet, om bredbåndsforbindelser, som gør det muligt at distribuere indhold såsom billeder, der kræver stor båndbredde, og om øget kapacitet på den seneste generation af mobilnet. Den nye generation af mobiltelefoner vil være i stand til at distribuere pornografisk indhold, og det drøftes for tiden, hvordan man kan begrænse adgangen til denne type indhold ved at forsyne telefoner med spærrefunktioner, så forældre kan forhindre, at deres børn falder over websteder og onlinechatrum, der er uegnede for børn.

Hvad angår det kvantitative aspekt, bidrager de nævnte teknologier til en stigning i mængden af indhold, der distribueres, såvel som i antallet af indholdstyper.

Brugen af internettet og de nye teknologier vokser også støt. Internetadgang i hjemmene tegner sig nu for en voksende andel af markedet, og børn, der ikke har internetforbindelse hjemme, kan i stedet få adgang i skolen. Internetdækningen for private husstande ligger på over 42 %, mens den for for virksomheder og skoler er oppe over 90 %. I de 13 måneder fra april 2002 til april 2003 steg antallet af europæiske internetbrugere med højhastighedsforbindelse (DSL, LAN og kabelmodem) med 136 % ifølge de seneste undersøgelser fra Nielsen/NetRatings. I visse lande var vækstraten endnu højere, og Det Forenede Kongerige oplevede den største stigning på 235 %.

Bredbåndsbrugerne tilbringer betydeligt mere tid på nettet, bruger nettet oftere og besøger flere websteder end brugere med en opkaldsforbindelse. I Tyskland for eksempel tilbringer smalbåndsbrugere gennemsnitligt 7½ time om måneden på nettet, mens forbruget for bredbåndsbrugere er helt oppe på 21 timer, dvs. næsten et døgn om måneden.

Ifølge en undersøgelse, som blev gennemført for nylig af et af de oplysningsprojekter, der har fået støtte fra det nuværende program, og som omfatter Danmark, Irland, Island, Norge og Sverige, har 97 % af alle børn i disse lande i alderen 9 til 16 år prøvet at bruge en computer.

4 ud af 10 børn, der har chattet på internettet, siger, at personer, som de kun har mødt på nettet, har foreslået et personligt møde. 14 % af børnene har mødt en person, som de har fået kontakt med via nettet, mens kun 4 % af forældrene har nogen formodning om dette. 44 % af de børn, der bruger internettet, har været inde på pornografiske websteder, enten ved et tilfælde eller med vilje. En fjerdedel har modtaget pornografisk materiel via nettet. 30 % af børnene har set websteder med voldeligt indhold, men kun 15 % af forældrene har nogen formodning om dette.

Den stigende brug af internettet blandt børn vil medføre tilsvarende øgede fordele for denne gruppe, men også øget risiko for negative følger.

Væksten i uønskede reklamehenvendelser - 'spam' (eller 'skidtpost) - har nået et punkt, hvor det skaber væsentlige problemer for e-handelens og informationssamfundets udvikling. En betydelig del af spam-henvendelserne består af reklamer for pornografi, og nogle af henvendelserne er klart ulovlige under alle omstændigheder. Det skønnes, at over 50 % af den samlede e-mailtrafik inden længe vil være spam.

2. Fremme af en sikrere brug af internettet og nye onlineteknologier

2.1. Lovrammerne

Ulovligt indhold på den ene side og uønsket eller skadeligt indhold på den anden må takles på hver sin måde - selv om uønsket eller skadeligt indhold også kan være ulovligt, således som det ofte er tilfældet med spam.

Ulovligt indhold og ulovlig adfærd defineres af den gældende nationale lovgivning, og selv om der er mange fælles træk, er der også store forskelle mellem de nationale love i medlemsstaterne (og i de tredjelande, hvor indholdet eventuelt fremstilles eller oplagres).

Den mest almindelige måde at gribe ulovligt indhold og ulovlig adfærd an på er ved at arrestere lovovertræderne og retforfølge dem ved domstolene og straffe dem, hvis de dømmes skyldige. Der findes også myndighedsorganer med ansvar for at håndhæve visse regler (f.eks. om forbrugerbeskyttelse), og der kan være parallelle civilretlige foranstaltninger (f.eks. vedrørende overtrædelse af ophavsretten).

I forbindelse med nye medier såsom internettet kompliceres denne proces af den omstændighed, at elementerne i overtrædelsen ofte er spredt ud over forskellige lande, og at det kan være vanskeligt at retsforfølge hovedgerningsmændene. Derfor er der brug for internationalt samarbejde.

Uønsket indhold er indhold, som visse brugere ikke ønsker at modtage. Med skadeligt indhold menes indhold, som voksne med ansvar for børn (forældre eller lærere) anser for skadeligt for børn. Der kan også være retlige bestemmelser om, at skadeligt indhold kun må distribueres til voksne (f.eks. lovlig pornografi).

Der findes et bredt udvalg af midler til at bekæmpe uønsket og skadeligt indhold, som alle må anvendes i forening for at opnå den størst mulige virkning: håndhævelse af lovbestemmelser, selvregulering, tekniske midler som filtrering og oplysning.

På området ulovligt indhold og i reguleringen af formidling af skadeligt indhold er indholdsudbydernes ansvar stadig et emne, der hovedsagelig hører under national lovgivning. Der er også forskelle mellem medlemsstaterne, når det gælder holdningen til offentlighedens udsættelse for nøgenhed og seksuelle handlinger og udsættelse af børn for nøgenhed og vold.

Imidlertid er der en række EF-retsakter, der fastlægger regler, som medlemsstaterne skal gennemføre i national ret.

Direktivet om elektronisk handel [4] regulerer vigtige aspekter af formidleransvaret for tjenesteydere med hensyn til ren videreformidling ("mere conduit"), caching og oplagring ("hosting").

[4] Se fodnote 20

EU var blandt de første på lovgivningsfronten mod uønskede reklamehenvendelser, 'spam', med direktivet om privatlivets fred og elektronisk kommunikation [5], der skal føre til et europadækkende 'forbud mod spam' til privatpersoner. Kommissionen har offentliggjort en meddelelse [6] om emnet, der udpeger en række tiltag, som er nødvendige for at fuldstændiggøre EU-reglerne og derved gøre 'forbudet mod spam' så effektivt som muligt.

[5] Se fodnote 19

[6] KOM(2004)28

Henstillingen om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed [7] opstiller anbefalinger til medlemsstaterne, erhvervslivet og andre berørte parter samt Kommissionen og indeholder vejledende retningslinjer for beskyttelse af mindreårige. Gennemførelsen af henstillingen blev evalueret for første gang i 2000/2001. Den rapport om anvendelsen af henstillingen [8], der blev offentliggjort i 2001, viste, at resultaterne allerede da generelt var ganske tilfredsstillende. Kommissionen har godkendt endnu en rapport om gennemførelsen af henstillingen, baseret på et spørgeskema, som blev sendt til både medlemsstaterne og tiltrædelseslandene [9].

[7] Se fodnote 21.

[8] KOM(2001)106, endelig

[9] KOM(2003) 776

Rammeafgørelsen om børnepornografi [10] fastsætter minimumskrav til medlemsstaterne, hvad angår definition af overtrædelser og straffe.

[10] Rådets rammeafgørelse 2004/68/RIA af 22. december 2003 om bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi. EFT L 13, 20.1.2004, s. 44

2.2. Den fremtidige udvikling

På grundlag af de nuværende tendenser er det muligt at komme med en række forudsigelser om det nye medielandskab og de problemer, der sandsynligvis vil vise sig i 2005 og fremover:

* Der vil blive udviklet nye teknologier og nye måder at anvende eksisterende teknologier på. Dette vil skabe nye muligheder for det store flertal af lovlydige virksomheder og borgere.

* Brugen af nye medier bliver en vigtig del af børns hverdag.

* På den anden side vil kriminelle bruge de nye medier til at udføre deres forehavender, og de vil udtænke nye måder at bedrage virksomheder og forbrugere på.

* Ved siden af de mere strukturerede professionelle produktions- og distributionsformer, som vi kender fra de traditionelle medier, vil internettets særlige kendemærke fortsat være muligheden for atomiseret produktion, som styrkes af metoder til at sikre fortroligheden og produktion af bestillingsvideo (video-on-demand).

* Samtidig giver teknologien mulighed for at udtænke nye måder at forebygge og opspore kriminalitet på og nye metoder til at identificere gerningsmændene.

* Seksuel udnyttelse af børn vil fortsætte gennem fremstilling af børnepornografi og brug af nye teknologier til at kontakte mulige ofre for seksuelt misbrug.

2.3. Offentlig høring

En række offentlige høringer, der blev afholdt mellem november 2002 og september 2003, har medvirket til at afgrænse problemet og klarlægge behovet for et nyt program [11].

[11] Yderligere oplysninger herom findes i Kommissionens interne arbejdsdokument om forhåndsevaluering, SEK ()

Høringerne bekræftede foranstaltningens relevans og behovet for fortsat støtte på EU-plan. Der var enighed om, at sikkerheden ved brug af internettet fortsat er et reelt problem, og at problemet forværres af de nye teknologier og de nye måder at anvende disse teknologier på, som er på vej frem. Der er behov for forskellige typer tiltag på forskellige niveauer - på lokalt, regionalt, europæisk og internationalt plan - - f.eks. må oplysningstiltag rettes mod slutbrugerne, dvs. forældre og børn, og der skal tilstræbes multiplikatorvirkninger. I alle tilfælde vil en EU-indsats kunne skabe europæisk merværdi. Interessenterne fremhævede især behovet for internationalt samarbejde. Der var enighed om, at rækkevidden af programmets aktionslinjer bør udvides, navnlig til at omfatte spam.

Forslaget tager fuldt hensyn til disse ideer. Nogle af de ideer, der blev fremsat vedrørende udvidelse af programmet, blandt andet til at omfatte udnyttelse af børn til kommercielle formål, net- og informationssikkerhed og databeskyttelse, dækkes allerede af andre EU-intiativer. De er indarbejdet i oplysningsbudskabet og via henvisninger til de relevante initiativer.

2.4. Konklusion

Der vil fortsat være behov for indgreb, både hvad angår indhold, der kan være skadeligt for børn, eller som slutbrugeren ikke ønsker at modtage, og på området ulovligt indhold, navnlig børnepornografi.

Det ideelle er at skabe enighed på internationalt plan om retligt bindende regler, men dette bliver vanskeligt og vil ikke kunne opnås hurtigt. Og selv om det lykkes at skabe enighed, vil det ikke i sig selv være nok til at sikre, at reglerne gennemføres, og at de udsatte brugere beskyttes.

Der er stadig brug for praktiske tiltag for at tilskynde brugerne til at anmelde ulovligt indhold til de kompetente instanser, for at udbrede bedste praksis vedrørende adfærdskodekser, der bygger på alment anerkendte adfærdsnormer, samt for at oplyse forældre og børn om, hvordan de bedst udnytter potentialet i de nye medier på en sikker måde.

Det er vigtigt, at medlemsstaterne iværksætter tiltag, som inddrager en bred vifte af deltagere fra de nationale, regionale og lokale myndigheder, netoperatører, forældre, lærere og skoleforvaltninger. EU kan stimulere bedste praksis i medlemsstaterne ved at fungere som orienteringspunkt både inden for EU og på internationalt plan og ved at yde støtte til benchmarking, netværk og anvendt forskning på europæisk plan.

Internationalt samarbejde spiller også en afgørende rolle og kan stimuleres, koordineres, videreformidles og gennemføres via netstrukturerne i EU.

3. ET NYT Program

3.1. Principper, mål og retningslinjer

Det nye program er baseret på principperne kontinuitet og forbedring:

* Kontinuitet: Der skal fortsat satses på Europas stærke sider, idet der tages hensyn til de høstede erfaringer og bygges videre på resultaterne af de initiativer, der allerede er ydet støtte til, for at sikre en vedvarende virkning.

* Forbedring: Programmet skal takle nye trusler, sikre, at der skabes europæisk merværdi, skabe en multiplikatoreffekt og have øget international rækkevidde.

Det overordnede mål er forsat at fremme en sikrere brug af internettet, navnlig for børn, og at bekæmpe ulovligt indhold og indhold, som slutbrugeren ikke ønsker at modtage. Derfor vil programmet især være rettet mod slutbrugerne - navnlig forældre, lærere og børn.

Programmet vil forsøge at inddrage og samle de forskellige aktører, hvis samarbejde er afgørende, men som ikke altid nødvendigvis vil blive bragt sammen, medmindre de nødvendige rammer er på plads.

Det drejer sig om indholdsudbydere internetudbydere og mobilnetoperatører, lovgivere, standardiseringsorganisationer, selvreguleringsorganer inden for industrien, nationale, regionale og lokale myndigheder med ansvar for erhvervsliv, uddannelse, forbrugerbeskyttelse, familiepolitik, børns rettigheder og velfærd samt ikke-statslige organisationer, der beskæftiger sig med forbrugerbeskyttelse, familier, børns rettigheder og velfærd.

3.2. Aktionslinjer

Der foreslås fire aktionslinjer: bekæmpelse af ulovligt indhold, bekæmpelse af uønsket og skadeligt indhold, udvikling af sikrere rammer og oplysning. Internationalt samarbejde være et fast element under samtlige aktionslinjer.

3.2.1. Bekæmpelse af ulovligt indhold

Som nævnt ovenfor står de offentlige myndigheder (politiet, offentlige anklagere og domstolene) i spidsen for kampen mod ulovligt indhold. Kun de kan sikre, at lovovertrædere straffes. Hotlines er kontaktpunkter, hvor medlemmer af offentligheden kan anmelde ulovligt indhold. Anmeldelserne videresendes til den relevante instans (internetudbyder, politiet eller en anden hotline), så der kan gribes ind. Dermed er hotlines et middel for industrien og ikke-statslige organisationer (navnlig organisationer, der har som formål at beskytte børn og bekæmpe racisme) til at bidrage til denne proces og medvirke til at reducere mængden af ulovligt indhold, der er i omløb. Mange mennesker, der er tilbageholdende med at indgive anmeldelse direkte til politiet, vil godt anmelde en sag til en ikke-officiel hotline.

Det eksisterende net af hotlines er en enestående organisation, der ikke ville være kommet i stand uden støtte fra EU. Nettet har haft stor succes med hensyn til at tiltrække nye medlemmer, og det har international rækkevidde.

De enkelte hotlines bidrager til nettets aktiviteter og drager samtidig fordele heraf. Hovedparten af de anmeldelser, som en hotline behandler, vedrører forhold, hvor enten hostwebstedet eller indholdsudbyderen befinder sig uden for den pågældende hotlines område eller uden for de lokale domstoles jurisdiktion. Ved at yde støtte fra EU kan Kommissionen sikre, at der anvendes europæiske normer ved udvælgelsen af hotlines, og at disse hotlines rent faktisk bidrager til nettet.

Det foreslås derfor, at der ydes støtte til koordinering af nettet og til de enkelte hotlines. I den forbindelse må det undersøges, hvordan industrien kan bidrage med sin tekniske ekspertise til kampen mod ulovligt indhold. Nettet bør udvides til at omfatte de nye medlemsstater og kandidatlandene samt andre europæiske lande, hvor der fremstilles eller oplagres ulovligt indhold.

Hotlines bør have tæt kontakt til andre tiltag såsom selvregulering og oplysning og kunne eventuelt drives af organisationer, der er involveret i sådanne tiltag.

Hotlinenettet bør dække og udveksle anmeldelser af de vigtigste typer af ulovligt indhold og således række ud over området børnepornografi. Der kan være brug for andre ordninger og andre typer ekspertise for at takle andre områder såsom racistisk indhold.

3.2.2. Bekæmpelse af uønsket og skadeligt indhold

Programmet vil yde støtte til teknologiorienterede foranstaltninger, der sætter brugerne i stand til at begrænse den mængde af uønsket og skadeligt indhold, de modtager, og til at håndtere uønsket indhold, som de alligevel modtager. Foranstaltningerne kan bl.a. omfatte vurdering af, hvor effektive eksisterende filtreringssystemer er, støtte til udvikling af effektiv filtreringsteknologi og tiltag for at lette og koordinere udveksling af information og bedste praksis vedrørende effektiv bekæmpelse af spam..

Andre tiltag for at bekæmpe uønsket og skadeligt indhold vil omfatte videreførelse af aktiviteter vedrørende indholdsklassificering med henblik på at tage højde for, at samme indhold er tilgængeligt via forskellige medier (konvergensfænomenet) såvel som samarbejde mellem børnevelfærdsspecialister og tekniske eksperter om at forbedre midlerne til beskyttelse af mindreårige.

Gennemførelsen af denne aktionslinje vil blive koordineret nøje med aktionslinjerne vedrørende udvikling af sikrere rammer (selvregulering) og oplysning (oplysning til offentligheden om midlerne til at takle uønsket og skadeligt indhold).

3.2.3. Udvikling af sikrere rammer

At bekæmpe ulovligt, uønsket og skadeligt indhold er en kompleks proces, og der er områder, hvor der vidt delte meninger om, hvorvidt man skal forsøge at harmonisere de nationale regler, hvilke væsentlige regler der bør være, og hvordan man griber de forskelle an, der sandsynligvis vil blive ved med at være mellem nationale regler. Spørgsmålene vedrører blandt andet ytringsfrihed, proportionalitet og teknisk gennemførlighed.

EU har givet klart udtryk for sin støtte til en selvreguleringsstrategi, som rummer fleksibilitet og forståelse for mediets behov på et område, der kombinerer højteknologi, hastige forandringer og grænseoverskridende aktivitet. Der er forskellige mulige modeller for adfærdskodekser, men de bør alle bygge på grundlæggende principper som virkningsfuldhed, retfærdighed og gennemskuelighed.

Der er iværksat forskellige initiativer, og en del af dem indeholder innovative træk, der kan udgøre eksempler på bedste praksis. Der er stadig en række opgaver at løse på dette område, både med hensyn til at udvikle fungerende selvreguleringsstrategier på nationalt plan, og hvad angår etablering af en platform på europæisk plan for dem, der er aktive på området.

Selvregulering kommer ikke nødvendigvis i stand af sig selv og udelukker heller ikke, at der er behov for en eller anden form for retligt grundlag: det kan være nødvendigt med en mere proaktiv strategi for at medvirke til at skabe enighed om et passende sæt regler og gennemførelse heraf.

Det forum for sikker internetbrug, der er oprettet under den anden fase (2003 - 2004) af den nuværende handlingsplan for et sikrere internet, er et enestående diskussionsforum, der omfatter repræsentanter for industrien, de retshåndhævende myndigheder, børnevelfærdsorganisationer og politiske beslutningstagere. I dette forum vil nationale organer inden for samregulering og selvregulering kunne udveksle erfaringer. Forummet giver også mulighed for at drøfte, hvordan industrien kan bidrage til bekæmpelsen af ulovligt indhold.

3.2.4. Oplysning

Der er overvældende enighed blandt politiske beslutningstagere og specialister om, at der fortsat vil være behov for systematisk oplysning om sikrere brug af internettet, navnlig hvad angår individuelt tilpassede og interaktive applikationer samt mobilapplikationer. Oplysningsindsatsen bør knyttes sammen med andre EU-foranstaltninger vedrørende uddannelse i brugen af internettet og andre medier.

For at få mest muligt ud af de økonomiske midler vil Kommissionen koncentrere indsatsen om initiativfremmende støtte og søge at opnå multiplikatorvirkninger samt fremme udveksling af bedste praksis via netværk.

3.2.5. Forbindelser med andre initiativer

Programmet vil blive udformet og gennemført i tæt kontakt med andre initiativer, herunder opfølgningen på henstillingen om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed og handlingsplanen fra verdenstopmødet om informationssamfundet.

4. Retsgrundlag

Retsgrundlaget er EF-traktatens artikel 153, stk. 2, om forbrugerbeskyttelse. Det er det samme retsgrundlag, som Europa-Parlamentet og Rådet vedtog at anvende for den oprindelige handlingsplan for et sikrere internet i 1999 [12], og for den toårige forlængelse af handlingsplanen i 2003 [13]. Det er fortsat passende at anvende dette retsgrundlag, da programmet, som anført i punkt 3.1 ovenfor, især er rettet mod slutbrugerne - navnlig forældre, lærere og børn - og har til formål at øge sikkerheden for disse, når de anvender internettet og nye onlineteknologier.

[12] Se fodnote 22

[13] Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1151/2003/EF af 16. juni 2003, EFT L 162, 1.7.2003, s. 1

2004/0023 (COD)

Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS BESLUTNING

om et flerårigt EF-program til fremme af en sikrere brug af internettet og nye onlineteknologier

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 153, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [14]

[14] EFT C [...], [...], s. [...].

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg [15],

[15] EFT C [...], [...], s. [...].

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [16],

[16] EFT C [...], [...], s. [...].

i henhold til proceduren i traktatens artikel 251 [17], og

[17] EFT C [...], [...], s. [...].

ud fra følgende betragtninger:

(1) Udbredelsen af internettet og brugen af nye onlineteknologier såsom mobiltelefoner vokser stadig støt i Fællesskabet. Samtidig bliver der ved med at være farer - især for børn - samt misbrug af teknologierne, og der dukker nye farer og nye former for misbrug op. For at sikre, at de muligheder, som internettet og de nye onlineteknologier byder på, udnyttes, må der gøres en indsats for at fremme en sikrere brug af disse medier og beskytte slutbrugerne mod uønsket indhold.

(2) Handlingsplanen til gennemførelse af Lissabon-strategien, "eEurope 2005" [18], har til formål at fremme udviklingen af sikre tjenester og applikationer og sikkert indhold på grundlag af en alment tilgængelig bredbåndsinfrastruktur. Blandt målene er en sikker informationsinfrastruktur, udvikling, analyse og formidling af god praksis, benchmarking og et system til koordinering af strategier for informationssamfundet.

[18] KOM(2002) 263.

(3) De lovrammer, EU er ved at opbygge for at takle udfordringerne i forbindelse med digitalt indhold i informationssamfundet, omfatter nu regler vedrørende onlinetjenesteydelser, navnlig regler for uønskede reklamehenvendelser i direktivet om privatlivets fred og elektronisk kommunikation [19], og om vigtige aspekter af formidleransvar for tjenesteydere i direktivet om elektronisk handel [20] samt anbefalinger til medlemsstaterne, industrien, de berørte parter og Kommissionen med vejledende retningslinjer i henstillingen om beskyttelse af mindreårige [21].

[19] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor, EFT L 201, 31.7.2002, s. 37.

[20] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked, EFT L 178, 17.7.2000, s. 1.

[21] Rådets henstilling af 24. september 1998 om udvikling af den europæiske industris konkurrenceevne inden for audiovisuelle tjenester og informationstjenester gennem fremme af nationale rammer, der tager sigte på at opnå en sammenlignelig og effektiv beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed (98/560/EF), EFT L 270, 7.10.1998, s. 48.

(4) Der vil fortsat behov for indgreb, både hvad angår indhold, der kan være skadeligt for børn, eller som slutbrugeren ikke ønsker at modtage, og på området ulovligt indhold, navnlig børnepornografi.

(5) Det ideelle er at skabe skabes enighed på internationalt plan om retligt bindende regler, men dette bliver vanskeligt og vil ikke kunne opnås hurtigt. Og selv om det lykkes at skabe enighed, vil det ikke i sig selv være nok til at sikre, at reglerne gennemføres, og at de udsatte brugere beskyttes.

(6) Gennem handlingsplanen for et sikrere internet [22] (1998-2004) har EU ydet støtte, der har sat gang i et bredt udvalg af initiativer og skabt europæisk merværdi. Yderligere støtte vil gøre det muligt for nye initiativer til at bygge videre på de resultater, der allerede er nået.

[22] Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 276/1999/EF af 25. januar 1999 om vedtagelse af en flerårig EF-handlingsplan til fremme af en mere sikker anvendelse af Internettet ved bekæmpelse af ulovligt og skadeligt indhold på globale net, EFT L 33, 6.2.1999, s.1, ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1151/2003/EF af 16. juni 2003, EFT L 162, 1.7.2003, s. 1.

(7) Der er stadig brug for praktiske tiltag for at tilskynde brugerne til at anmelde ulovligt indhold til de kompetente instanser, for at fremme udviklingen af filtreringsteknologier, for at udbrede bedste praksis vedrørende adfærdskodekser, der bygger på alment anerkendte adfærdsnormer, samt for at oplyse forældre og børn om, hvordan de bedst udnytter potentialet i de nye medier på en sikker måde.

(8) Det er vigtigt, at medlemsstaterne iværksætter tiltag, som inddrager en bred vifte af deltagere fra de nationale, regionale og lokale myndigheder, netoperatører, forældre, lærere og skoleforvaltninger. EU kan stimulere bedste praksis i medlemsstaterne ved at fungere som orienteringspunkt både inden for EU og på internationalt plan og ved at yde støtte til benchmarking, etablering af net og anvendt forskning på europæisk plan.

(9) Internationalt samarbejde spiller også en afgørende rolle og kan stimuleres, koordineres, videreformidles og gennemføres via netstrukturerne i EU.

(10) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne beslutning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [23].

[23] EFT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(11) Kommissionen bør sikre, at indsatsen supplerer og indgår i et samspil med relevante fællesskabsinitiativer og -programmer.

(12) Denne beslutning fastlægger en finansieringsramme for hele programperioden, der skal være budgetmyndighedens vigtigste referencepunkt, jf. punkt 33 i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren.

(13) Målene for de påtænkte handlinger kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne som følge af spørgsmålenes grænseoverskridende karakter og kan derfor bedre på grund af foranstaltningernes omfang og virkninger gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne beslutning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

[Programmets formål]

1. Denne beslutning fastlægger et EF-program, der har til formål at fremme en sikrere brug af internettet og nye onlineteknologier, navnlig for børn, og at bekæmpe ulovligt indhold og indhold, som slutbrugeren ikke ønsker at modtage.

Programmet benævnes "Safer Internet plus" (i det følgende "programmet").

2. For at nå det overordnede mål for programmet som anført i stk. 1 gennemføres følgende aktionslinjer:

a) bekæmpelse af ulovligt indhold

b) bekæmpelse af uønsket og skadeligt indhold

c) udvikling af sikrere rammer

d) oplysning

De aktiviteter, der skal gennemføres under disse aktionslinjer, er beskrevet i bilag I.

Programmet gennemføres i overensstemmelse med bilag III.

Artikel 2

[Deltagelse]

1. Programmet er åbent for deltagelse af juridiske personer, der er hjemmehørende i medlemsstaterne.

Det er endvidere åbent for deltagelse fra kandidatlandene i overensstemmelse med bilaterale aftaler, der indgås med disse lande.

2. Programmet kan åbnes for deltagelse af juridiske personer hjemmehørende i de EFTA-lande, der er kontraherende parter i EØS-aftalen, i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale.

3. Programmet kan åbnes for deltagelse af juridiske personer hjemmehørende i tredjelande samt internationale organisationer, uden at der under dette program ydes støtte fra Fællesskabet, såfremt deltagelsen effektivt bidrager til programmets gennemførelse. Beslutningen om at tillade en sådan deltagelse vedtages efter den procedure, der henvises til i artikel 4, stk. 2.

Artikel 3

[Kommissionens ansvarsområder]

1. Kommissionen har ansvaret for gennemførelsen af programmet.

2. Kommissionen udarbejder et arbejdsprogram på grundlag af denne beslutning.

3. Kommissionen handler efter den i artikel 4, stk. 2, beskrevne procedure i forbindelse med:

a) vedtagelse og ændring af arbejdsprogrammet

b) fastlæggelse af kriterier for og indholdet af indkaldelserne af forslag i overensstemmelse med de mål, der er fastlagt i artikel 1

c) enhver afvigelse fra bestemmelserne i bilag III

4. Kommissionen underretter udvalget om, hvordan programmets gennemførelse forløber.

Artikel 4

[Udvalg]

1. Kommissionen bistås af et udvalg.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF i overensstemmelse med samme afgørelses artikel 8.

Det tidsrum, der nævnes i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.

3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 5

[Overvågning og evaluering]

1. For at sikre, at fællesskabsstøtten anvendes effektivt, sørger Kommissionen for, at der foretages forudgående vurdering, opfølgning og efterfølgende evaluering af tiltag, der gennemføres i henhold til denne beslutning..

2. Kommissionen fører tilsyn med gennemførelsen af projekter under programmet. Når et projekt er afsluttet, evaluerer Kommissionen den måde, hvorpå det er gennemført, samt dets virkning, med henblik på at fastslå, om de oprindelige målsætninger er blevet opfyldt.

3. Kommissionen forelægger senest [to år efter offentliggørelsesdatoen] en evalueringsberetning om gennemførelsen af de aktionslinjer, der er fastlagt i artikel 2, for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget.

Den forelægger en endelig evalueringsberetning ved programmets slutning.

Artikel 6

[Finansielle bestemmelser]

1. Programmet strækker sig over en periode på fire år, regnet fra den 1. januar 2005.

2. Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet er for den periode, der er nævnt i stk. 1, på 50 mio. EUR.

EUR 20.050 mio. afsættes til perioden 2005 til 2006. EUR 29.950 mio. afsættes til perioden 2007 til 2008.

De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.

3. En vejledende fordeling af bevillingerne er anført i bilag II.

Artikel 7

Denne beslutning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den [...]

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

[...] [...]

BILAG I

AKTIONSLINJER

1. Aktionslinje 1: Bekæmpelse af ulovligt indhold

Via hotlines kan medlemmer af offentligheden anmelde ulovligt indhold. Anmeldelserne videresendes til den relevante instans (internetudbyder, politiet eller en anden hotline), så der kan gribes ind. Civile hotlines supplerer politiets hotlines, hvor sådanne findes. Deres rolle adskiller sig fra de retshåndhævende myndigheders, i og med at de ikke undersøger overtrædelser eller anholder eller retsforfølger lovovertrædere. De udgør ekspertisecentre, der hjælper internetudbyderne med at finde ud af, hvilket indhold der kan være ulovligt

Det eksisterende net af hotlines er en enestående organisation, der ikke ville være kommet i stand uden støtte fra EU. Som påpeget i programevalueringen fra 2002 har nettet haft stor succes med hensyn til at tiltrække nye medlemmer, og det har international rækkevidde. For at hotlines kan udvikle deres potentiale fuldt ud, er det nødvendigt at sikre, at de dækker hele Europa og samarbejder på tværs af grænserne. Endvidere er det vigtigt at øge virkningerne gennem af udveksling af information, bedste praksis og erfaringer.

Der vil blive ydet støtte til hotlines, der på grundlag af en indkaldelse af forslag udvælges til at fungere som knudepunkter i nettet, samt til koordinering af nettet med henblik på at føre arbejdet i det europæiske net af hotlines videre.

Der skal oprettes nye hotlines i de medlemsstater og kandidatlande, hvor der endnu ikke er nogen. De nye hotlines skal integreres hurtigt og effektivt i det eksisterende europæiske hotlinenet. Forbindelser mellem dette net og hotlines i tredjelande (navnlig i andre europæiske lande, hvor der oplagres og produceres ulovligt indhold) bør fremmes, således at der kan udvikles fælles strategier og udveksles viden og bedste praksis. De eksisterende samarbejdsordninger mellem de nationale hotlines og de retshåndhævende myndigheder skal forbedres yderligere. Der er brug for juridisk og teknisk uddannelse af hotlinepersonale. Det vil blive obligatorisk for hotlines at deltage aktivt i netaktiviteter og andre aktiviteter på tværs af landegrænserne.

Hotlines bør have forbindelse til medlemsstaternes initiativer, og de bør nyde støtte på nationalt plan og være økonomisk levedygtige, så de kan fortsætte ud over det nuværende program. Det er hensigten af samfinansiere civile hotlines, der supplerer de retshåndhævende myndigheders aktiviteter, men som ikke er en del af myndighedernes ordning. Det vil sige, at der ikke ydes støtte til hotlines, der drives af politiet. De civile hotlines skal gøre det klart for brugerne, hvad forskellen er mellem deres aktiviteter og politiets, og de skal oplyse brugerne om andre måder at anmelde ulovligt indhold på, f.eks. ved at indgive anmeldelse direkte til politiet.

For at opnå størst mulig virkning og gennemslagskraft med de disponible midler skal hotlinenettet drives så effektivt som muligt. Dette kan bedst opnås ved at udpege et koordineringsknudepunkt for nettet, der skal være med til at skabe enighed mellem de forskellige hotlines, så der kan udvikles retningslinjer, arbejdsmetoder og fremgangsmåder på europæisk plan, som respekterer de begrænsninger, som nationale love pålægger de enkelte hotlines.

Koordineringsknudepunktet skal:

* udgøre en enkelt, klart identificerbar indgang, der giver nem adgang til det relevante nationale kontaktpunkt

* skabe opmærksomhed om nettet om helhed og synliggøre det i hele Europa

* tage kontakt til relevante instanser med henblik på at udvide nettets dækning, så det kommer til at omfatte samtlige medlemsstater og kandidatlande

* effektivisere driften af nettet

* formulere retningslinjer vedrørende bedste praksis for hotlines og ajourføre dem i takt med udviklingen af ny teknologi

* tilrettelægge jævnlig udveksling af information og erfaringer mellem hotlines

* udgøre et ekspertisecenter, der tilbyder råd og vejledning til nye hotlines, navnlig i kandidatlandene

* knytte forbindelser til hotlines i tredjelande

* indgå i et tæt samarbejde med koordineringspunktet for oplysning (se afsnit 4 nedenfor) for at sikre sammenhæng og effektivitet i programmet som helhed og for at øge offentlighedens kendskab til hotlines.

* deltage i forummet for sikker internetbrug og relevante arrangementer samt koordinere input og feedback fra de forskellige hotlines

Koordineringsknudepunktet skal overvåge, hvor stor virkning nettet af hotlines har, og indsamle nøjagtige og meningsfulde statistikker om driften (antallet og arten af de anmeldelser, der modtages, hvordan de behandles og resultaterne heraf mv.).

Hotlinenettet bør dække og udveksle anmeldelser af de vigtigste typer af ulovligt indhold og således række ud over området børnepornografi. Der kan være brug for andre ordninger og andre typer ekspertise for at takle andre områder såsom racistisk indhold, f.eks. kan det være nyttigt at inddrage andre typer nationale knudepunkter, der har at gøre med de forskellige emner. Da programmets økonomiske og administrative ressourcer er begrænsede, er det ikke sikkert, at der vil blive ydet støtte til sådanne knudepunkter. I stedet må støtten muligvis koncentreres om at give koordineringsknudepunktet en styrket rolle på disse områder.

Blandt de øvrige typer af aktiviteter, der vil kunne modtage støtte, kan nævnes udvikling af software, der gør det lettere for hotlines at styre arbejdsbyrden og behandle anmeldelser mere effektivt.

2. Aktionslinje 2: Bekæmpelse af uønsket og skadeligt indhold

Ud over tiltag for at bekæmpe ulovligt indhold ved kilden, bør brugerne - dvs. ansvarlige voksne, når det gælder mindreårige - råde over passende midler, så de selv kan bestemme, hvordan de vil håndtere uønsket og skadeligt indhold (magt til brugerne).

Der bør ydes yderligere støtte til at øge mængden af information om filtreringssoftwares og -tjenesteydelsers virkning og effektivitet, så brugerne kan foretage deres valg på et velinformeret grundlag.

Ud over den forskning i innovativ teknologi, der finansieres under forskningsprogrammer, er det også hensigtsmæssigt at støtte projekter vedrørende innovativ brug af eksisterende teknologi, samt projekter, der har til formål at udvide filtreringssoftware og -tjenesteydelser til at dække indhold, der leveres via nye teknologier, eller at tilpasse dem til europæiske brugeres særlige behov (herunder udvidelse af den sproglige dækning).

Klassificeringssystemer og kvalitetsmærker, kombineret med filtreringssystemer, sætter brugerne i stand til at vælge, hvilket indhold de ønsker at modtage, og giver europæiske forældre og lærere de oplysninger, der er nødvendige, for at de kan foretage et valg i overensstemmelse med deres kulturelle og sproglige værdier. Der kan ydes støtte til projekter, der har til formål at tilpasse klassificeringssystemer og kvalitetsmærker, så der tages højde for sammensmeltningen af telekommunikation, audiovisuelle medier og informationsteknologi. Også selvreguleringsinitiativer, der øger pålideligheden af selvmærkning, samt tjenester til kontrol af selvklassificeringsmærker kan modtage støtte. Endvidere kan der være behov for en yderligere indsats for at fremme indførelsen af klassificeringssystemer og kvalitetsmærker blandt indholdsudbydere.

Man bør så vidt muligt tage højde for de følger, ny teknologi kan have for sikkerheden for de børn, der anvender den, allerede under udviklingen af teknologien, i stedet for at prøve at løse problemerne bagefter. Slutbrugernes sikkerhed er et kriterium, der skal tages hensyn til på linje med de tekniske og kommercielle overvejelser. En måde at opnå dette på er ved at fremme et samarbejde mellem børnevelfærdsspecialister og tekniske eksperter.

Programmet vil derfor yde støtte til teknologiorienterede foranstaltninger, der sætter brugerne i stand til at begrænse den mængde af uønsket og skadeligt indhold, de modtager, og til at håndtere uønsket spam, herunder projekter der går ud på at:

* vurdere, hvor effektive eksisterende filtreringsværktøjer er, samt formidle resultaterne til offentligheden

* lette og koordinere udveksling af information og bedste praksis vedrørende effektiv bekæmpelse af spam (se Kommissionens meddelelse om uønskede reklamehenvendelser)

* udvikle effektiv filtreringsteknologi, navnlig i programmets anden del

* fremme indførelsen af indholdsklassificering og kvalitetsmærkning af websteder blandt indholdsudbydere og tilpasse disse redskaber, så der tages højde for, at samme indhold er tilgængeligt via forskellige medier (konvergensfænomenet)

Der vil blive tilskyndet til brug af privatlivsfremmende teknologi. Aktiviteterne under denne aktionslinje vil tage fuldt hensyn til den kommende rammeafgørelse fra Rådet om angreb på informationssystemer.

I forbindelse med udvikling af filtreringsteknologier vil der blive taget behørigt hensyn til den teknologiske udvikling og til kravet om, at Kommissionen skal indtage en 'teknologineutral' holdning.

Gennemførelsen af denne aktionslinje vil blive koordineret nøje med aktionslinjerne vedrørende udvikling af sikrere rammer (selvregulering) og oplysning (oplysning til offentligheden om midlerne til at takle uønsket og skadeligt indhold).

3. Aktionslinje 3: Udvikling af sikrere rammer

For at begrænse skadeligt og ulovligt indhold er det afgørende, at der er en velfungerende selvreguleringsordning. Selvregulering omfatter en række elementer: høring og repræsentation af de berørte parter, adfærdskodeks(er), nationale organer, der letter samarbejdet på EU-plan, og national evaluering af selvreguleringsrammerne [24]. Der er fortsat behov for en EU-indsats på dette område for at fremme anvendelsen af adfærdskodekser i internetbranchen og i sektoren for nye onlineteknologier i Europa.

[24] Jf. de vejledende retningslinjer for anvendelse på nationalt plan af en ramme for selvregulering med henblik på beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med online audiovisuelle tjenester og informationstjenester. Rådets henstilling af 24. september 1998 om udvikling af den europæiske industris konkurrenceevne inden for audiovisuelle tjenester og informationstjenester gennem fremme af nationale rammer, der tager sigte på at opnå en sammenlignelig og effektiv beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed (98/560/EF), EFT L 270, 7.10.1998, s. 48.

Det forum for sikker internetbrug, der skal oprettes i 2004 som led i den nuværende handlingsplan for et sikrere internet, bliver et enestående diskussionsforum, der omfatter repræsentanter for industrien, de retshåndhævende myndigheder, børnevelfærdsorganisationer og politiske beslutningstagere. I dette forum vil nationale organer inden for samregulering og selvregulering kunne udveksle erfaringer. Forummet giver også mulighed for at drøfte, hvordan industrien kan bidrage til bekæmpelsen af ulovligt indhold.

Forummet for sikker internetbrug vil udgøre et brændpunkt for drøftelser på ekspertniveau og et udgangspunkt for at skabe konsensus og lede konklusioner, anbefalinger og retningslinjer, mv. ad de relevante nationale og europæiske kanaler.

Forummet skal spænde over alle aktionslinjer og lette drøftelser og stimulere tiltag vedrørende ulovligt, uønsket og skadeligt indhold. Det kommer til at omfatte plenarforsamlinger og arbejdsgrupper og bliver et mødested for aktører fra alle områder - herunder offentlige organer og programmer, standardiseringsorganisationer, erhvervslivet, andre tjenestegrene i Europa-Kommissionen, brugerorganisationer (f.eks. forældre- og lærerforeninger), børnebeskyttelsesgrupper og forbrugerbeskyttelsesorganisationer. Her vil de, der er aktive på nationalt plan, navnlig aktører, der er involveret i medlemsstaternes programmer og initiativer, kunne udveksle synspunkter, information og erfaringer. Forummet vil holde kontakt med andre EU-initiativer, f.eks. agenturet for net- og informationssikkerhed.

Forummet for sikker internetbrug har følgende specifikke mål:

1. at fremme etablering af net mellem de relevante strukturer i medlemsstaterne og knytte forbindelser til selvreguleringsorganer uden for Europa

2. at fremme konsensusdannelse og selvregulering inden for områder såsom kvalitetsklassificering af websteder, adfærdskodekser for tjenesteudbydere, indholdsklassificering på tværs af medier samt udvidelse af klassificerings- og filtreringsteknikker til at omfatte andre områder end internettet, f.eks. mobiltelefoner og onlinespil.

Kommissionen vil nedsætte arbejdsgrupper til at behandle specifikke spørgsmål med klare mål og frister. Resultaterne og konklusionerne af igangværende og afsluttede projekter, der samfinansieres af programmet, vil indgå i processen. Ved at skabe en åben platform vil forummet medvirke til at øge bevidstheden og inddrage kandidatlande og andre lande uden for EU og derved fungere som en international arena for drøftelse af et globalt problem. Forummet skal derfor sørge for, at centrale sammenslutninger, brancher og offentlige instanser har kendskab til, høres om og bidrager til initiativer vedrørende sikker brug af internettet i EU og på internationalt plan.

Forummet for sikker internetbrug vil være åbent for deltagelse fra interesserede parter fra tredjelande og kandidatlandene. Det internationale samarbejde vil blive styrket gennem rundbordsdrøftelser i tilknytning til forummet for at sikre en regelmæssig dialog om bedste praksis, adfærdskodekser, selvregulering og kvalitetsmærkning. Kommissionen vil sikre, at mulighederne for samspil med beslægtede fora og lignende initiativer udnyttes fuldt ud, så indsatsen får størst mulig effekt.

Der vil muligvis blive tale om et offentligt udbud vedrørende sekretariatsbistand til forummet, herunder bistand fra eksperter inden for bestemte områder, der kan foreslå studieemner, udfærdige arbejdsdokumenter, lede drøftelser og nedfælde konklusioner.

Blandt de øvrige typer af aktiviteter, der vil kunne modtage støtte, kan nævnes selvreguleringsprojekter, der har til formål at udforme grænseoverskridende adfærdskodekser. Der vil også kunne ydes støtte til rådgivning og bistand med henblik på at styrke samarbejdet på EU-plan gennem etablering af net mellem de relevante organer i medlemsstaterne og kandidatlandene samt til systematisk gennemgang og rapportering af relevante retlige og reguleringsmæssige spørgsmål. Endvidere vil der kunne ydes støtte til udvikling af metoder til vurdering og certificering af selvregulering, til praktisk bistand til lande, der vil oprette selvreguleringsorganer, og til udvidelse af forbindelserne med selvreguleringsorganer uden for Europa.

4. Aktionslinje 4: Oplysning

Oplysningstiltag bør omfatte et bredt udvalg af ulovligt, uønsket og skadeligt indhold (herunder f.eks. indhold, der anses for uegnet for børn, indhold præget af racisme og fremmedhad, spam) samt behandle emner som forbrugerbeskyttelse, databeskyttelse, informations- og netsikkerhed (virus). Tiltagene bør vedrøre indhold, der formidles via internettet, såvel som nye former for interaktiv information og kommunikation, der følger med den hurtige udbredelse af internettet og mobiltelefoni (f.eks. direkte kommunikation mellem terminaler (peer-to-peer), bredbåndsvideo, straksbeskeder, chatrum mv.).

Kommissionen vil fortsat stimulere brugen af omkostningseffektive midler til at nå ud til et stort antal brugere. Navnlig bør der gøres brug af multiplikatororganisationer og elektroniske formidlingskanaler for at nå målgrupperne.

Programmet vil yde støtte til passende foretagender, der på grundlag af en offentlig indkaldelse udvælges til at fungere som oplysningsknudepunkter i de enkelte medlemsstater og kandidatlande, og som gennemfører oplysningstiltag og -programmer i nært samarbejde med alle relevante aktører på nationalt, regionalt og lokalt plan. Et koordineringsknudepunkt skal skabe europæisk merværdi og samarbejde tæt med de nationale knudepunkter om at sikre udveksling af bedste praksis.

Foretagender, der ønsker at fungere som nationalt knudepunkt, må kunne påvise, at de nyder klar opbakning fra de nationale myndigheder. De bør have et klart mandat til at uddanne offentligheden i sikker brug af internettet og nye medier eller til at formidle medie- og it-færdigheder, og de skal have de nødvendige økonomiske ressourcer til at varetage denne opgave.

De nationale knudepunkter forventes at:

* udtænke en sammenhængende, hårdtslående og målrettet oplysningskampagne, som skal føres via de mest hensigtsmæssige medier og på baggrund af andre landes bedste praksis og erfaring.

* etablere og opretholde et partnerskab (formelt og uformelt) med centrale aktører (myndighedsorganer, presse- og mediegrupper, sammenslutninger af internetudbydere) og tiltag i deres eget land vedrørende sikker brug af internettet og nye medier

* samarbejde med tiltag inden for området medie- og it-kompetence generelt

* oplyse brugerne om europæisk filtreringssoftware og -tjenesteydelser samt hotlines

* samarbejde aktivt med andre nationale knudepunkter i det europæiske net ved at udveksle information om bedste praksis, deltage i møder og udforme og gennemføre en europæisk strategi, der om nødvendigt tilpasses de nationale sproglige og kulturelle forhold

* udgøre et center for ekspertise og teknisk bistand til nye oplysningsknudepunkter (nye knudepunkter kunne 'adopteres' af et knudepunkt med større erfaring).

For at sikre et optimalt samarbejde og størst mulig gennemslagskraft vil der blive ydet støtte til et koordineringsknudepunkt, der skal støtte de nationale knudepunkter med hensyn til logistik og infrastruktur, synliggøre nettet på europæisk plan og sørge for god kommunikation og udveksling af information, så de høstede erfaringer udnyttes løbende (f.eks. til at tilpasse oplysningsmaterialet).

Koordineringsknudepunktet skal:

* sørge for effektiv kommunikation og udveksling af bedste praksis inden for nettet

* tilbyde uddannelse i sikrere brug af internettet og nye teknologier til personalet ved de nationale knudepunkter (uddannelse for uddannere)

* yde teknisk bistand til kandidatlande, der vil iværksætte oplysningsforanstaltninger

* koordinere de nationale knudepunkters levering af ekspertise og teknisk bistand til nye oplysningsknudepunkter

* foreslå indikatorer og styre indsamling, analyse og udveksling af statistiske oplysninger om nationale oplysningsaktiviteter med henblik på at vurdere virkningen heraf

* stille infrastruktur til rådighed for en enkelt, omfattende tværnational base (webportal) med relevant information samt oplysnings- og forskningsressourcer med lokaltilpasset indhold (eller underordnede lokale websteder, hvor det er relevant), herunder nyhedsklip, artikler og månedlige nyhedsbreve på flere sprog, der synliggør aktiviteterne i forummet for sikker internetbrug

* udvide forbindelserne til oplysningsaktiviteter uden for Europa

* deltage i forummet for sikker internetbrug og relevante arrangementer og koordinere input og feedback fra oplysningsnettet.

Der skal også forskes i, hvordan befolkningen, især børn, bruger nye medier. Forskningen skal udføres på et sammenligneligt grundlag. Yderligere tiltag på EU-plan kunne f.eks. være støtte til særlige børnevenlige internettjenester eller en pris for årets bedste oplysningsaktivitet.

BILAG II

VEJLEDENDE FORDELING AF BEVILLINGER

>TABELPOSITION>

BILAG III

MIDLERNE TIL PROGRAMMETS GENNEMFØRELSE

1) Kommissionen gennemfører programmet i overensstemmelse med det tekniske indhold, der er beskrevet i bilag I.

2) Programmet gennemføres ved hjælp af indirekte aktioner, der omfatter:

a) aktioner med omkostningsdeling

- Pilotprojekter og tiltag vedrørende bedste praksis. Ad-hoc-projekter inden for områder af relevans for programmet, herunder projekter, der demonstrerer bedste praksis eller indebærer innovativ brug af eksisterende teknologi.

- Net: net, der bringer en bred vifte af interessenter sammen med henblik på at sikre en EU-dækkende indsats samt at fremme koordineringsaktiviteter og videnoverførsel. Sådanne net kan være knyttet til tiltag vedrørende bedste praksis.

- Europadækkende anvendt forskning i, hvordan befolkningen, især børn, bruger nye medier. Forskningen skal udføres på et sammenligneligt grundlag

- Fællesskabets bidrag vil normalt ikke overstige 50 % af omkostningerne ved projektet. Offentlige instanser kan få dækket deres ekstraudgifter fuldt ud.

b) ledsageforanstaltninger:

- Ledsageforanstaltninger bidrager til gennemførelsen af programmet eller til forberedelse af fremtidige aktiviteter. Foranstaltninger, der udelukkende vedrører kommercialisering af produkter, processer eller tjenesteydelser, markedsføringsaktiviteter og salgsfremstød, kan ikke støttes.

* benchmarking og opinionsundersøgelser, der gennemføres efter en metode, som sikrer at resultaterne er sammenlignelige, med det formål at fremskaffe pålidelige data om sikker brug af internettet og nye onlineteknologier for alle medlemsstater

* teknisk vurdering af teknologier, såsom filtrering, der har til formål at øge sikkerheden ved brug af internettet og nye onlineteknologier. Ved vurderingen skal der også tages hensyn til, om disse teknologier er privatlivsfremmende eller ej.

* undersøgelser til støtte for programmet og dets tiltag, herunder selvregulering og arbejdet i forummet for sikker internetbrug, samt forberedelse af fremtidige aktiviteter.

* konkurrencer om priser for bedste praksis

* udveksling af information, konferencer, seminarer, workshops eller andre møder samt forvaltning af grupper ("klynger") af aktiviteter.

* formidling, informations- og kommunikationsaktiviteter.

3) Udvælgelsen af aktioner med omkostningsdeling sker på grundlag af forslagsindkaldelser, der offentliggøres på Kommissionens websted, og i overensstemmelse med de gældende finansieringsbestemmelser.

4) Ansøgninger om fællesskabsstøtte skal, hvor det er relevant, ledsages af en finansieringsplan med en liste over alle elementerne i projekternes finansiering, herunder den ansøgte fællesskabsstøtte og andre ansøgninger eller tilsagn om støtte fra andre kilder.

5) Ledsageforanstaltninger gennemføres på grundlag af offentlige udbud i overensstemmelse med de gældende finansieringsbestemmelser.

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

Politikområde: Informationssamfundet

Aktivitet(er): Indhold og tjenester til informationssamfundet

Titel: Flerårigt EF-program til fremme af en sikrere brug af internettet og nye onlineteknologier (Safer Internet plus)

1. BUDGETPOSTER (nummer og betegnelse)

Budgetpost 09 03 03 (tidligere B5-821) og 09 01 04 04 (tidligere B5-821A)

2. SAMLEDE TAL

2.1. Samlet rammebevilling (del B): 50 mio. EUR som forpligtelsesbevilling

50 mio. EUR

2.2. Gennemførelsesperiode:

1. januar 2005 - 31. december 2008

2.3. Samlet flerårigt skøn over udgifterne:

a) Forfaldsplan for forpligtelses-/betalingsbevillinger (finansieringstilskud)

09 03 03 (tidligere budgetpost B5-821) Mio. EUR (med 3 decimaler)

>TABELPOSITION>

b) Teknisk og administrativ bistand og støtteudgifter (jf. punkt 6.1.2)

09 01 04 04 (tidligere budgetpost B5-821A) Mio. EUR (med 3 decimaler)

>TABELPOSITION>

09 03 03 + 09 01 04 04 Mio. EUR (med 3 decimaler)

>TABELPOSITION>

c) Personale- og andre driftsudgifters samlede budgetvirkninger (jf. punkt 7.2 og 7.3)

Mio. EUR (med 3 decimaler)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

2.4. Forenelighed med den finansielle programmering og de finansielle overslag

X Forslaget er foreneligt med den gældende finansielle programmering (7,62 mio. EUR i 2005 og 7,73 mio. EUR i 2006 fra budgetpost 09 03 03) efter følgende overførsler fra andre budgetposter: 090302 eContent (tidligere B5 334): 1 mio. EUR i 2005 og i 2006; 0902 Elektronisk kommunikation (tidligere B5-302): 1,1 mio. EUR i 2005 og 1,6 mio. EUR i 2006.

| | Forslaget kræver omprogrammering af de relevante poster i de finansielle overslag

| | Omprogrammeringen kan betyde, at bestemmelserne i den interinstitutionelle aftale må tages i brug.

Det oprindelige forslag om en handlingsplan for et sikrere internet, der blev vedtaget af Kommissionen i november 1997, kalkulerede med et budget på 30 mio. euro for fire år, men Europa-Parlamentet og Rådet vedtog at begrænse budgettet til 25 mio. euro. Forlængelsen af programmet for perioden 2003 - 2004 medførte en øget bevilling på 13,3 mio. euro (6,7 mio. euro for 2004). Denne bevilling var baseret på en anmodning fra Kommissionen om et beløb, der lå i den nedre ende af, hvad der rent faktisk var behov for. Visse omkostninger i 2004 kunne kun afholdes ved at afbryde støtten til udvikling af filtreringssoftware og -tjenesteydelser og overføre de sparede beløb til andre poster.

Begrundelsen for at anmode om en væsentlig stigning i bevillingerne for 2005 - 2008 er følgende:

a) Programmet udvides til at omfatte teknologiændringer og ændringer i måden teknologien anvendes på, navnlig den bemærkelsesværdige stigning i mindreåriges brug af teknologien. Desuden styrkes oplysningsaktiviteterne, og der forventes et øget arbejdspres på hotlines som følge af en stigning i mængden af ulovligt indhold, der spredes, og i antallet af anmeldelser, der foretages.

b) Udvidelsen af EU fra 15 til 25 medlemmer. Der er behov for tilstrækkelige ressourcer til at etablere nationale knudepunkter for nettet af hotlines i de 10 nye medlemsstater (aktionslinje 1) og oplysningsnettet (aktionslinje 4), og til at dække de to netkoordinatorers ekstra udgifter som følge af det større antal knudepunkter, der skal koordineres.

c) Programmet skal dække ikke blot internet og andre nye teknologier såsom mobiltelefoni, men også uønskede reklamehenvendelser ("spam"). Dækningen af spam indebærer yderligere udgifter under aktionslinje 2, 3 og 4.

Hovedparten af budgetforøgelsen skal bruges til at koordinere udveksling af information og bedste praksis vedrørende effektiv bekæmpelse af spam samt til at støtte udvikling af filtreringsteknologier under aktionslinje 2: Bekæmpelse af uønsket og skadeligt indhold.

2.5. Virkninger for budgettets indtægtsside

X Ingen (vedrører tekniske aspekter ved en foranstaltnings gennemførelse)

3. BUDGETSPECIFIKATIONER

>TABELPOSITION>

4. RETSGRUNDLAG

Artikel 153 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. .../.../EF om et flerårigt EF-program (2005-2008) til fremme af en sikrere brug af internettet og nye onlineteknologier (Safer Internet Plus)

5. BESKRIVELSE OG BEGRUNDELSE

5.1. Behov for EU-foranstaltninger

5.1.1. Mål

Det overordnede mål er forsat at fremme en sikrere brug af internettet, navnlig for børn, og at bekæmpe ulovligt indhold og indhold, som slutbrugeren ikke ønsker at modtage.

De specifikke mål er:

1) at bekæmpe ulovligt indhold ved at gøre det muligt for brugerne at anmelde ulovligt indhold ved hjælp af et net af hotlines

2) at bekæmpe uønsket og skadeligt indhold ved hjælp af benchmarking af filtreringssoftware, koordinering af udveksling af information og bedste praksis vedrørende effektiv bekæmpelse af spam, udvikling af filtreringsteknologi samt tilpasning af eksisterende klassificeringssystemer til konvergensudviklingen.

3) at skabe sikrere rammer ved at støtte selvregulering (udformning og anvendelse af europæiske adfærdskodekser for industrien) og ved at sikrer, at man samarbejder på EU-plan

4) at øge bevidstheden omkring sikker brug ved at støtte et europæisk net af oplysningstiltag.

5.1.2. Dispositioner, der er truffet på grundlag af forhåndsevalueringen

Der er gennemført en detaljeret forhåndsevaluering på grundlag af en række kilder, herunder to eksterne evalueringer af handlingsplanen 1999-2004 [25] høring af eksterne berørte parter samt de oplysninger, som Kommissionen råder over i kraft af den brede vifte af tiltag, den har deltaget i i løbet af de seneste år, samt kontakter med vigtige aktører.Af disse fremgår det klart, at ulovligt og skadeligt indhold på internettet er en kilde til vedvarende bekymring blandt lovgivere, virksomheder og forældre. Det forventes, at problemet vil vokse, både kvalitativt (hvad angår nye teknologier og nye platforme) og kvantitativt (hvad angår mængden af indhold og af indholdstyper). Den stigende brug af internettet blandt børn vil medføre tilsvarende øgede fordele for denne gruppe, men også øget risiko for negative følger.

[25] KOM(2003) 591 endelig, vedtaget af Kommissionen den 10. oktober 2003.

Væksten i uønskede reklamehenvendelser - 'spam' - har nået et punkt, hvor det skaber problemer for e-handelens og informationssamfundets udvikling.

På området ulovligt indhold og i reguleringen af formidling af skadeligt indhold er indholdsudbydernes ansvar stadig et emne, der hovedsagelig hører under national lovgivning. Der er imidlertid en række EF-retsakter, der fastlægger regler, som medlemsstaterne skal gennemføre i national ret. Direktivet om elektronisk handel [26] regulerer formidleransvaret for tjenesteydere med hensyn til ren videreformidling ("mere conduit"), caching og oplagring ("hosting"). EU var blandt de første på lovgivningsfronten mod spam med direktivet om privatlivets fred og elektronisk kommunikation [27], der skal føre til et europadækkende 'forbud mod spam' til privatpersoner. Henstillingen om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed [28] opstiller anbefalinger til medlemsstaterne, erhvervslivet og andre berørte parter samt Kommissionen og indeholder vejledende retningslinjer for beskyttelse af mindreårige.

[26] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked, EFT L 178, 17.7.2000, s. 1.

[27] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor, EFT L 201, 31.7.2002, s. 37.

[28] Se fodnote 20.

Ifølge evalueringsberetningen om handlingsplanen for et sikrere internet, 1999-2004, var der bred enighed blandt de hørte parter om, at lovrammerne alene ikke er nok til at takle problemet og dets globale karakter. Reguleringstiltag må suppleres af praktiske tiltag til støtte for dem, der er ansvarlige for at håndhæve lovgivningen. Brugerne skal udstyres med midler til at beskytte sig selv og de børn, som de har ansvaret for, mod uønsket og skadeligt indhold. Industrien må tilskyndes til at søge selvreguleringsløsninger, og forældre, lærere og børn skal have oplysning om problemerne og den bedste måde at løse dem på. På grund af problemets tværnationale karakter er der er brug for offentlige tiltag på EU-plan, der supplerer indsatsen på nationalt, regionalt og lokalt plan, og for et tæt internationalt samarbejde om at løse problemet.

På denne baggrund kan der drages to konkrete konklusioner:

- der er bred enighed om, at der er behov for tiltag fra EU's side, der supplerer indsatsen i medlemsstaterne

- aktionslinjerne i det foreslåede program bør dække de områder, hvor en indsats på EU-plan er den mest velegnede løsning, og hvor den vil have den største effekt.

Under udarbejdelsen af dette forslag er der taget hensyn til drøftelser med de tjenestegrene i Kommissionen, der har ansvar for relevante tiltag, herunder Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur, Generaldirektoratet for Det Indre Marked og Generaldirektoratet for Retlige og Indre Anliggender.

Det er målet at sikre, at programmet får størst mulig virkning på målgruppen, ved at gøre brug af netværk og multiplikatoreffekter. Den valgte fremgangsmåde bygger på resultaterne af handlingsplanen for et sikrere internet, 1999-2004, men tilføjer desuden nye elementer for at tage højde for nye udfordringer. Disse elementer giver de indbyrdes supplerende tiltag øget styrke, samtidig med at sammenhængen mellem tiltagene og deres relevans for målgruppen bevares.

Denne strategi er fastlagt under forhåndsevalueringen og omsat i praktiske mål, der omfatter veldefinerede indsatsområder og gennemførelsesmidler.

5.1.3. Dispositioner, der er truffet på grundlag af den efterfølgende evaluering

Programevalueringen for perioden 1999-2002 udmundede i en positiv vurdering af resultaterne af den nuværende handlingsplan for et sikrere internet. Evaluatorerne konkluderede, at programmet har ydet et væsentligt bidrag i løbet af de første fire år, men på grund af problemernes kompleksitet og de mange aktører, der er involveret, er der stadig behov for yderligere handling.

Evaluatorerne anerkendte, at programmet har haft en positiv virkning: navnlig har det fremmet etableringen af netværk og medvirket til, at der er indsamlet et væld af oplysninger om, hvilke problemer der skal løses for at skabe et sikrere internet, samt hvordan disse problemer kan løses.

Mere specifikt drog de følgende konklusioner:

Interessenterne er enige om, at programmets oprindelige mål, indsatsområder og gennemførelsesmidler stadig er relevante, og at aktionslinjerne er et passende middel til at nå målene.

På politisk plan har programmet været en succes, idet det har medvirket til at give spørgsmålet om et mere sikkert internet en fast plads på EU's og medlemsstaternes dagsorden. Det bør anerkendes, at Kommissionen ved at påpege disse problemer på et tidligt tidspunkt i internettets udvikling har udvist fremsynethed.

Evaluatorerne fremsatte en række detaljerede anbefalinger vedrørende aktionslinjerne og hvordan disse bør gennemføres:

* Hovedvægten/målene bør udvides til at omfatte nye og nyopdukkende kommunikationsteknologier, der især vil påvirke børns brug af internettet (f.eks. 3G-mobitelefoner).

* Aktionslinjen om filtrering og klassificering bør tages op til revision.

* Handlingsplanen bør fortsat stræbe mod at skabe netværk af oplysningsknudepunkter i medlemsstaterne.

* Man bør fortsætte med at involvere aktører uden for EU.

* Programmet bør tilskynde til en bredere deltagelse fra internetudbydere og andre relevante aktører i erhvervslivet

* Programmet bør koncentreres om de områder, hvor det forventes at have størst virkning, dvs. på europæisk/internationalt plan gennem etablering af netværk og multiplikatoreffekter.

Mange af disse anbefalinger havde Kommissionen allerede forudset og taget højde for i forslaget om en forlængelse af handlingsplanen for et sikrere internet, og de vil blive ført ud livet som led i arbejdsprogrammet for 2003-2004. Ved udformningen af handlingsplanen Safer Internet plus er der taget fuldt hensyn til anbefalingerne.

5.2. Indsatsområder og nærmere bestemmelser for støtten

Der er planlagt fire aktionslinjer:

1) // Bekæmpelse af ulovligt indhold

2) // Bekæmpelse af uønsket og skadeligt indhold

3) // Udvikling af sikrere rammer

4) // Oplysning

5.3. Gennemførelsesmetoder

For at øge omkostningseffektiviteten bør der ydes finansiel støtte til kontrahenter i forbindelse med hotlines og oplysningstiltag i en længere periode (3-4 år) end de 2 år, der er normalt under nuværende handlingsplan. Dette indebærer, at der på grundlag af et offentligt udbud indgås en første kontrakt, normalt for en 2 års-periode, med mulighed for, at vellykkede projekter efter en vurdering kan forlænges og modtage yderligere støtte.

De gennemførelsesordninger, der foreslås, følger i store træk den sædvanlige EU-fremgangsmåde i forbindelse med støtte og samfinansiering, der bygger på en detaljeret anmodning. Imidlertid bør der i betragtning de lavbudgetvilkår, der omgiver indsatsen for et sikrere internet, være mulighed for at indgå forenklede kontrakter om hotlines og nationale oplysningsknudepunkter, hvor der ydes et fast støttebeløb til projektbudgettet.

Der vil også være dele, der finansieres fuldt ud af EU. Støtten tildeles efter offentliggørelse af indkaldelser af forslag og udbud.

Programmet vil blive forvaltet centralt af Kommissionen. Bevillingerne til teknisk og administrativ bistand og støtteudgifter skal dække udgifter til undersøgelser, ekspertmøder, information, konferencer og publikationer, der er direkte knyttet til programmets mål, samt andre udgifter til teknisk og administrativ bistand, der ikke omfatter offentlige myndighedsopgaver.

6. FINANSIELLE VIRKNINGER

6.1. Samlede finansielle virkninger for budgettets del B (hele programperioden)

6.1.1. Finansieringsstøtte (forpligtelsesbevillinger)

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (med 3 decimaler)

>TABELPOSITION>

Fordelingen mellem de fire aktionslinjer er vejledende og følger fordelingen i bilag II til udkastet til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning.

6.1.2 Teknisk og administrativ bistand, støtteudgifter og it-udgifter (forpligtelsesbevillinger)

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (med 3 decimaler)

>TABELPOSITION>

Udgifter til programmøder opføres på konto A07031. Udgifter til møder med interessenter opføres på konto A07030 (se afsnit 7)

6.2. Beregning af omkostningerne pr. foranstaltning i budgettets del B (hele programperioden)

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (med 3 decimaler)

>TABELPOSITION>

I de to første år vil midlerne først og fremmest blive brugt til at sikre kontinuiteten i de eksisterende net af hotlines og oplysningsknudepunkter og konsolidere disse. Den fremdrift, der er skabt, skal opretholdes, og nettene vil blive udvidet til at omfatte alle medlemsstater. Desuden vil der blive iværksat nye tiltag vedrørende spam og selvregulering. Nettene står over for en øget arbejdsbyrde, både kvantitativt og kvalitativt, i de kommende år, og der er behov for vedvarende støtte til deres arbejde. Målene for de to net er temmelig forskellige: hotlines er særlige kontaktpunkter, hvor brugerne kan anmelde ulovligt indhold, mens oplysningsknudepunkter har til formål at fremme sikker brug af internettet og nye mobilnet blandt børn, lærere og forældre. Nettenes arbejde er grundlæggende forskelligt, og det forventes, at forskellige organisationer i medlemsstaterne vil stå for arbejdet i hver sit net. Koordineringsknudepunkterne har atter andre opgaver, der vil blive varetages af atter andre organisationer. Deres formål er at fremme god praksis og udveksling af information mellem medlemmerne af de forskellige net, inden for hver deres respektive aktivitetsområde, jf. bilag 1 til programforslaget. Støtten til begge nets knudepunkter vil, som beskrevet ovenfor, blive ydet på samfinansieringsbasis (støtte til "projekter").

Programmet overvejer muligheden af at støtte tiltag i tredjelande med programudvalgets samtykke. Dermed vil der kunne ydes en vigtig, men afgjort begrænset støtte til hotlines i tredjelande, hvor størstedelen af ulovligt og skadeligt indhold oplagres.

Hvad angår den anden målsætning, bekæmpelse af uønsket og skadeligt indhold, vil programmet yde støtte til benchmarking af filtreringsprodukter samt koordinering og udveksling af information og bedste praksis vedrørende effektiv bekæmpelse af spam. I programmets anden del vil der blive ydet støtte til udvikling af filtreringsteknologi samt indførelse af indholdsklassificering og kvalitetsmærkning af websteder.

De planlagte årsresultater er beregnet på grundlag af følgende overordnede fordeling af programbudgettet:

Bekæmpelse af ulovligt indhold // 23 - 28 %

Bekæmpelse af uønsket og skadeligt indhold // 16 - 23 %

Udvikling af sikrere rammer // 5 - 9 %

Oplysning // 43 - 50 %

7. VIRKNINGER FOR PERSONALERESSOURCER OG ADMINISTRATIONSUDGIFTER

7.1. Personalemæssige virkninger

>TABELPOSITION>

Yderligere personalebehov vil ikke blive opfyldt via intern omplacering.

7.2. Samlede finansielle virkninger af personaleforbruget

>TABELPOSITION>

7.3. Andre administrative udgifter som følge af foranstaltningen

>TABELPOSITION>

Beløbene modsvarer de samlede udgifter i en tolvmåneders periode.

Behovet for personale og administrative ressourcer dækkes af den bevilling, der afsættes til det ansvarlige generaldirektorat som led i den årlige bevillingsprocedure.

8. RESULTATOPFØLGNING OG EVALUERING

8.1. Resultatopfølgningssystem

Gennemførelsen af programmet, herunder tilsyn med projekter, varetages af Kommissionens tjenestemænd. Det løbende tilsyn med projekterne baseres på de oplysninger, som modtages direkte fra støttemodtagerne, der skal fremsende foreløbige og endelige aktivitets- og regnskabsrapporter, baseret på de resultatindikatorer, der er fastlagt i udvælgelsesprocessen.

For at sikre kvaliteten i gennemførelsen af programmet vil der med jævne mellemrum blive aflagt besøg hos projekterne, og programdeltagerne vil blive bedt om jævnligt at melde tilbage om deres aktiviteter.

I alle projekter og tiltag vil der indgå indbygget evaluering, eller der vil være krav om, at projekterne bedømmes af eksterne eller interne eksperter. Endvidere vil der blive opstillet resultatindikatorer og retningslinjer for opfølgning.

For meget kortvarige projekter, såsom seminarer og konferencer, vil der blive ført tilsyn på stedet, og der vil blive foretaget en indgående, ekstern evaluering på grundlag af tilfældigt udvalgte stikprøver og/eller risikofaktorer.

8.2. Hvordan og hvor ofte skal der evalueres?

Der vil blive gennemført en midtvejsevaluering ved udgangen af programmets andet år. Ved programmets slutning vil der blive foretaget en efterfølgende evaluering, koncentreret om virkningerne af foranstaltningen.

I evalueringsøjemed er der opstillet følgende indikatorer:

Overordnede mål // Indikatorer

- at fremme sikkerheden ved brug af internettet, navnlig for børn, og at bekæmpe indhold, som slutbrugerne ikke ønsker at modtage // - Kvantitative/kvalitative data om tiltag, rapporter og andre resultater af disse tiltag

- Kvantitative/kvalitative data om deltagernes opfattelse af programmets virkning

Taktiske mål // Indikatorer

1. Bekæmpelse af ulovligt indhold // - Kvantitative/kvalitative data om hotlineaktiviteternes virkning og synlighed

2. Bekæmpelse af uønsket og skadeligt indhold // - Niveauet af information om tilgængelig teknologi

- Antallet af initiativer vedrørende filtrering, indholdsklassificering og kvalitetsmærkning af websteder på europæisk plan samt initiativernes dækning

3. Udvikling af sikrere rammer // - Antallet af selvreguleringsinitiativer på europæisk plan samt disses dækning

4. Styrket samarbejde og oplysning // - Niveauet af viden om sikrere brug af nye medier blandt børn og forældre

- Oplysningsaktiviteternes omfang, antallet af lærere, der har fulgt oplysningsaktiviteter

9. FORHOLDSREGLER MOD SVIG

Afgørelser om støtte samt kontrakter mellem Kommissionen og støttemodtagerne vil indeholde bestemmelser om kontrol på stedet, dvs. i støttemodtagernes lokaler. Kontrollen gennemføres af Kommissionen eller Revisionsretten, der endvidere har beføjelse til at kræve dokumentation for udgifter som led i sådanne kontrakter, aftaler og retlige foretagender inden for et tidsrum på fem år efter kontraktperiodens udløb. Der vil blive foretaget revision på stedet, når det skønnes nødvendigt.

Støttemodtagerne forpligtes til at aflægge rapporter og regnskab. Disse analyseres, dvs. indholdet og udgifternes berettigelse vurderes, idet der tages hensyn til formålet med EU-støtten, de kontraktlige forpligtelser samt principper for en forsvarlig økonomi og regnskabsføring.

Finansieringsaftalerne vedlægges oplysninger af administrativ og finansiel art, hvoraf det fremgår hvilke typer udgifter der kan ydes støtte til ifølge sådanne aftaler. Hvor det er hensigtsmæssigt, vil EU's dækning af visse udgiftselementer blive begrænset til udgifter, der reelt er afholdt, og som kan udpeges og kontrolleres i støttemodtagerens regnskaber. Herved lettes kontrollen og revisionen af projekterne (samt evalueringen i udvælgelsesøjemed).

Hvad angår offentlige indkøb kan Kommissionen som foreskrevet i finansforordningen (artikel 93-96) pålægge kandidater eller tilbudsgivere, der befinder sig i en af de i situationer, som medfører udelukkelse fra at deltage, administrative eller økonomiske sanktioner.

COMMISSION STAFF WORKING PAPER

EX ANTE EVALUATION

Safer Internet plus

(2005-2008)

{COM(2004)91 final}

TABLE OF CONTENTS

0 Introduction

1 Problem analysis and need assesment

2 What is the main objective the programme intends to achieve?

3 What is the intervention logic proposed?

4 The expected impacts

5 Monitoring and evaluation

6 Stakeholders' consultations

7 Commission draft proposal

8 Lessons from the past

0. Introduction

This document was prepared following the ex ante evaluation guidelines [29] to support the process leading to the proposal for a multiannual Community programme, Safer Internet plus (2005 - 2008).

[29] Ex ante evaluation - a practical guide for preparing proposals for expenditure programmes - December 2001

The proposed programme is based on the experience and the success of the Safer Internet Action Plan (1999 - 2004) [30].

[30] Decision No 276/1999/EC of the European Parliament and of the Council of 25 January 1999 adopting a Multiannual Community Action Plan on promoting safer use of the Internet and new online technologies by combating illegal and harmful content primarily in the area of the protection of children and minors (OJ L 33, 6.2.1999, p.1) as amended by Decision No 1151/2003/EC of the European Parliament and of the Council of 16 June 2003 (OJ L 162, 1.7.2003, p. 1)

1. Problem analysis and need assesment

1.1 Problem analysis

Illegal and harmful content and conduct on the Internet is a continuing concern for lawmakers, industry and parents. The European Union has been a forerunner in the fight against illegal and harmful content since 1996 [31].

[31] Communication on illegal and harmful content on the Internet COM(96) 487 and Green Paper on the protection of minors and human dignity in audiovisual and information services COM(96) 483.

There are now new challenges both in quantitative and qualitative terms.

Qualitative terms: new technologies include ever-increasing processing power and storage capacity of computers, broadband allowing distribution of content such as video which requires high bandwidth, and the increased capacity of the latest generation of mobile telephone networks. The new generation of mobile phones will be able to distribute "adult" content and discussions are under way how to restrict access to this type of content so that parents can have phones with blocking devices to prevent children stumbling across explicit Web sites and unsuitable online chat rooms.

In quantitative terms, the technological changes already described contribute to an increase in the volume as well as in the types of content distributed.

The level of use of Internet and new technologies is growing. Internet access in the home now accounts for a growing share of the market, and children are exposed even to it in school even where they do not have it in their homes. Internet penetration in the home stands at more than 42% for citizens; it exceeds 90% for businesses and schools.In the 13 months from April 2002 to April 2003, the number of European surfers using high-speed connections (which includes DSL, LAN and Cable Modem) grew by 136%, according to the latest research from Nielsen/NetRatings. In some countries the growth rate was higher, with the UK experiencing the largest increase at 235%.

Broadband users are spending significantly more time online, using the web more often, and visiting more websites than their slower, dial-up counterparts. In Germany, for instance, narrowband users spend on average seven and a half hours on the web every month, whereas for broadband users this increases to 21 hours, equivalent to almost one day per month.

According to a recent survey carried out by one of the awareness projects funded under the current programme covering Denmark, Ireland, Iceland, Norway and Sweden, 97% of children in these countries aged 9 to 16 years have used a computer.

4 out of 10 children who have chatted on the Internet say that people they have only met on the net have asked to meet them in person. 14% of the children have met someone they first met on the net, while only 4 % of the parents think the children have done this. 44 % of the children who use the Internet have visited a pornographic Web site by accident or on purpose. One fourth has received pornographic material through the net. 30 % of the children have seen Web sites with violent material, while only 15 % of the parents think their children have seen this.

This increase in connectivity by children will see a corresponding increase in benefits for them but also risks of "collateral damage".

The proliferation of unsolicited commercial e-mail, or 'spam', has reached a point where it creates a major problem for the development of e-commerce and the Information Society. A significant proportion of spam consists of advertisements for pornography, some of it clearly illegal in all circumstances. It is estimated that over 50 percent of global e-mail traffic will soon be spam.

1.2 Legislation

An essential distinction has to made between illegal content on one hand and unwanted or harmful content on the other hand - although unwanted or harmful content may also be illegal.

The two categories require different techniques to deal with them.

Illegal content and conduct is whatever is so defined by the applicable national law and although there are many common features, there are also significant differences of details between the laws of Member States (and of third countries where content may be produced or hosted).

The primary method of dealing with illegal content and conduct is for the police to arrest the offenders and for them to be brought before the courts and convicted and punished if found guilty. There may also be regulatory bodies responsible for taking action to enforce certain rules (such as consumer protection) or there may be parallel civil remedies (as with copyright infringements).

In new media such as the Internet, this process is complicated by the fact that the elements of the offence may be spread out over different countries, and that it may be difficult to exercise jurisdiction over the prime culprits. International co-operation is therefore needed.

Unwanted content is content that certain users do not wish to receive it (a prime example being spam). Harmful content means content which adults responsible for children (parents or teachers) consider to be harmful to those children. There may also be legal provisions restricting distribution of harmful content to adults only (legal pornography, for instance).

A variety of means exist to deal with unwanted and harmful content, all of which need to be used in combination in order to increase their effectiveness: enforcement of legal provisions, self-regulation, technical means such as filtering, and awareness-raising.

In the area of illegal content and in the regulation of distribution of harmful content, the primary liability of content providers is still largely a matter of national law. There is also a divergence of the sensitivity in different Member States to public exposure of nudity and sexual activity and exposure of children to nudity and violence.

However, there are instruments which lay down rules which Member States are required to implement.

The Electronic Commerce Directive [32] regulates the liability of intermediary service providers for "mere conduit", caching and hosting.

[32] Directive 2000/31/EC of the European Parliament and of the Council of 8 June 2000 on certain legal aspects of information society services, in particular electronic commerce, in the Internal Market (OJ L 178, 17.7.2000, p. 1).

The EU was a first mover on the legal front against spam by adopting a Directive on privacy and electronic communications [33] that will lead to a pan-European 'ban on spam' to individuals.

[33] Directive 2002/58/EC of the European Parliament and of the Council of 12 July 2002 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the electronic communications (OJ L 201 31.7.2002, p. 37).

The Recommendation on protection of minors and human dignity [34] makes recommendations for Member States, the industry and parties concerned and the Commission and includes with the indicative guidelines on protection of minors. The implementation of the Recommendation was evaluated for the first time in 2000/2001. The report on the application of this Recommendation [35] published in 2001 showed that the application of the Recommendation was already then overall quite satisfactory. The Commission is working on a second report on the implementation of the Recommendation, which will be adopted at the end of this year on the basis of a questionnaire, which was sent to both the Member States and the acceding States.

[34] COM(2002) 263.

[35] COM(2001)106 final

The proposed Framework Directive on child pornography [36] sets out minimum requirements for Member States in the definition of offences and for sanctions.

[36] COM(2000) 854.

1.3 What would happen under a "no further intervention scenario"?

It is possible to make predictions on the new media landscape and the problems likely to be seen in 2005 and beyond, based on current trends:

* New technologies and new ways of using existing technologies will be developed. These will provide new opportunities to the vast majority of law-abiding businesses and citizens;

* Use of new media by children will be an important part of their lives;

* However, criminals will use new media for carrying out their activities and will devise new ways of defrauding businesses and consumers.

* Alongside more structured professional structures of production and distribution familiar to traditional media, the distinctive feature of the Internet will remain the possibility for atomised production, reinforced by ways of ensuring secrecy and production of video-on-demand;

* At the same time, technology offers scope to devise new ways of preventing and detecting crime and identifying the criminals;

* The sexual exploitation of children will continue through production of child pornography and use of new technologies to contact possible victims of sexual abuse.

1.4 Who is affected?

a) The main target of the proposed programme is children and those responsible for them, their families and teachers in schools. Children are eager consumers of content distributed by Internet and new online technologies. They are frequent users of these technologies as a means of communication and contact. They are also potentially the most vulnerable since they are open to deception and exploitation.

b) Governments (national, regional and local) and official bodies with responsibility for industry, education, consumer protection, families, children's rights and child welfare, law enforcement authorities (police, public prosecutors and judges), and regulators (media, data protection) are concerned with the issue of illegal, unwanted and harmful content.

As far as illegal content is concerned, the point of departure is that what is illegal offline is illegal online.

One concern is to ensure that the law, both substantive and procedural, is adapted so that it reflects the values of society and deals with new social phenomena. A second concern is that those charged with upholding the law should be given the necessary training and equipment. A further area of concern is the degree to which national law can be applied to activities taking place on a global network, whether under application of national rules of conflict of law or in practice. This is a particular difficulty if acts are punishable in one country and not punishable in another.

As far as harmful content is concerned, a balance must be struck between possible harm to minors and the preservation of the freedom of expression. Existing regulatory mechanisms must be adapted to meet the challenge of convergence of telecommunications, media and information technology.

c) Industry including content providers, Internet service providers and mobile network operators, as well as industry self-regulatory bodies, is also concerned, because industry has a strong interest from a business point of view in a safe environment engendering consumer confidence. Commercial content providers and technical intermediaries (including network operators and Internet Service Providers) need an environment in which to operate which allows them to go about their normal business without undue restrictions. They typically wish to avoid the costs and other burdens of regulation. In particular, they do not wish to have roles thrust upon them for which they are not best qualified and which are properly the role of other bodies representing the public interest. Industry can play an important role in helping to provide solutions because of their expertise, their technical role in provision of services and their contacts with end-users.

d) Non-governmental organisations active in the fields of consumer protection, families, children's rights and child welfare are concerned by the potential harm to children caused by exposure to inappropriate content. Groups active against racism and xenophobia see the network as a means of distributing racist material and circumventing national laws. Other activists are concerned at the implications for civil liberties of measures taken to restrict circulation of content or access to content, particularly where measures taken ostensibly to restrict access by children to potentially harmful content also restrict access by adults to content which is legal for them.

e) Universities and research institutes: can play an important part in a variety of areas, contributing to the knowledge of how children use new media and the best way to deliver the safety message. Research can also throw light onto the modus operandi of criminals using new media, investigate new technical solutions or provide an independent view of reconciling the interests involved in the self-regulation process.

2. What is the main objective the programme intends to achieve?

2.1 What is the overall policy goal?

The programme has the following overall aim:

- to promote safer use of the Internet and new online technologies, particularly for children, and to fight against illegal content and content unwanted by the end user.

The programme focuses on the end-user - particularly children at home under the responsibility of their parents and in schools under the responsibility of their teachers.

The new programme will be inspired by the principles of continuity and enhancement:

* Continuity: continue doing what Europe does best by taking account of lessons learned and by building on the achievements of the initiatives already funded so as to ensure that their effects continue;

* Enhancement: meet new threats, ensure European added-value, stimulate a multiplier effect and broaden international outreach.

The programme has two aspects:

- a pronounced social dimension that focuses on domains where it would be wrong to rely either on regulation alone or on market forces to ensure the safety of users of Internet and new online technologies;

- an economic dimension by helping to create a climate of confidence and to promote the use of Internet and new online technologies and so to enhance the economic benefits that greater access to these technologies will bring to society.

2.2 Specific objectives

* Allow users to report illegal content. Expected results: hotlines in each Member State.

* Tackle unwanted and harmful content. Expected results: a) filtering technology: greater information of end users through benchmarking, increased effectiveness through benchmarking and funding development of filtering software and services b) content rating: adaptation of existing content rating systems to take account of the availability of the same content through different delivery mechanisms (convergence) c) facilitating and co-ordinating exchanges of information and best practices on effective enforcement against spam.

* Promote self-regulation. Expected results: a) development and deployment of European Codes of Conduct for industry (network operators, access providers, content providers and aggregators), pilot projects

* Increase awareness about safer use. Expected results: awareness actions designed to reach European children, European families with children and European schools, with multiplier actions in Member States.

2.3 Indicators

Sources of data for the indicators can be divided into two groups: programme level and project-level, corresponding to the ways in which data will be collected and matching the Commission's monitoring methods - in other words, leveraging and enhancing the existing mechanisms.

2.3.1. Programme level data sources

Three instruments are available to collect data.

The 2-yearly programme evaluation will be used to measure the direct or indirect impact of measures co-funded by the Safer Internet, as opposed to measures which might have occurred in the absence of any Community funding programme. Evaluations of the existing Safer Internet programme by external contractors have already been carried out in 2001 and 2003, and a third evaluation will take place in early 2005. The design and implementation of the evaluation is a task shared with DG INFSO's evaluation unit. The evaluation process is accompanied and supervised by a Steering Committee with outside experts on which DG BUDG is normally represented.

The Eurobarometer questionnaire is a significant innovation. There are 9 questions (see annex I), based on the experience of similar surveys carried out by Safer Internet projects. The survey covers a scientifically selected sample of between 1000 and 2000 people (check). The first is being launched at the end of 2003 in each of the 15 Member States. A corresponding study will be carried out in the 10 new Member States in 2004. This will therefore provide a set of baseline data. This survey will be repeated at regular intervals of between 12 and 24 months, budget permitting. It will allow society's attitudes towards Safer Internet to be monitored.

A third tool is the questionnaire about the Recommendation on protection of minors and human dignity, which gives feedback from the Member States on a significant number of questions directly relevant to Safer Internet (see annex II). There have now been two such questionnaires, in 2001 [37] and 2003 [38], and the results are collated and published by the Commission, so again a set of baseline data is already available. This questionnaire will be repeated every 2 years.

[37] COM (2001) 106

[38] COM() (not yet adopted)

2.3.2. Project level data sources

Projects are required to produce progress reports for the Commission every 6 months. These reports are subject to approval by the Commission Project Officer and form part of the material for the review by external experts at least once during the life of the project.

The Commission is already including systematic reporting requirements for appropriate indicators as part of another significant innovation, the standard work packages and deliverables for network nodes in the application forms under the current call for proposals (see the example for awareness nodes in annex 3). These will become part of the technical annexes of contracts. Since new projects will start in mid-2004, the first data under this approach will start arriving at the end of 2004 and will be supplied through the life of the projects.

The "input" in terms of financial contributions is measurable through the documents submitted by the projects - the estimated budgets and the periodic cost statements. Contributions in kind are measurable in terms of input, even if not in money terms - and in some cases also in terms of results or impact, an example would be a television programme (number of viewers) or free banner space on a heavily-visited Web site (number of page views).

For the purpose of effective evaluation and assessment of cost-effectiveness the following output, result and impact indicators have been identified:

General objectives // Indicators

To promote safer use of the Internet and new online technologies, particularly for children, and to fight against illegal content and content unwanted by the end user // - Quantitative/qualitative data on actions, reports and other results of these actions - Quantitative/qualitative data on society's perceptions as to the impact of the programme ;

Operational Objectives // Indicators

1. Allow users to report illegal content // Quantitative/qualitative data on the establishment and operation of hotlines - n° of national nodes, MS coverage, n° of reports received, n° of staff involved in hotlines, - n° of police actions implemented thanks to hotline cooperation (feedback needed from police), n° of web pages withdrawn from ISP thanks to hotline tips

2. Tackling unwanted and harmful content. // a) Number of benchmarking reports, measured variation in effectiveness of filtering software and services, number and coverage of projects for filtering software and services b) number of content rating systems reviewed to take account of convergence, changes made c) reporting point or co-ordinated reporting points for spam.

3. Self-regulation // Code(s) of conduct: quality assessment, number of self-regulatory operations implemented.

4. . Increase awareness about safer use // Extent of awareness-raising activities, data on level of awareness, no of national nodes, coverage, visibility (web sites hits1 etc)

3. What is the intervention logic proposed?

3.1 What is the approach taken to reach the objective?

According to the Safer Internet 1999- 2002 programme evaluation, there was a consensus among those consulted that relying on the regulatory framework alone was not enough to deal with the global nature of the problem.

Regulation has to be backed up by practical measures to assist those responsible for enforcing the law (action 1), to provide tools for users to protect themselves and the children for whom they are responsible against unwanted and harmful content (action 2), to encourage industry to find self-regulatory solutions (action 3), and to inform and educates parents, teachers and children about the problems and the best ways to deal with them (action 4).

The basic philosophy is that of empowerment of the user.

As explained above, the new programme will be inspired by the principles of continuity and enhancement. The new programme does therefore include elements of the Safer Internet Action Plan which have shown their worth and which were revised for the second phase 2003 - 2004. However, it also integrates a number of new elements to meet new threats, ensure European added-value, stimulate a multiplier effect and broaden international outreach.

A number of areas were suggested to the programme evaluators as possible additions. Among these, spam is an area where the Commission has decided to take a vigorous lead. The Commission is expected to publish a Communication on the subject which identifies a series of actions that are needed to complement the EU rules and thereby make the 'ban on spam' as effective as possible. Tackling spam will fall within the actions and the instruments chosen - there is for instance clear synergy and added value in including spam under filtering, supporting self-regulation pilot projects and awareness actions.

The opportunity has also been taken to suggest al