EUROPA-KOMMISSIONEN Strasbourg, den 15.12.2015 COM(2015) 671 final 2015/0310(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om den europæiske grænse- og kystvagt

og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004, forordning (EF) nr. 863/2007 og Rådets beslutning 2005/267/EF



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Begrundelse og formål Formålet med dette forslag er at oprette en europæisk grænse- og kystvagt for at sikre en europæisk integreret grænseforvaltning af EU's ydre grænser med henblik på effektivt at styre migrationen og sikre et højt sikkerhedsniveau internt i EU, samtidig med at den frie bevægelighed for personer opretholdes. Det er en del af en pakke af foranstaltninger, som Kommissionen fremlægger med henblik på at sikre en bedre beskyttelse af EU's ydre grænser, jf. den ledsagende meddelelse fra Kommissionen. I 2015 oplevede Den Europæiske Union et ekstraordinært pres på sine ydre grænser, idet det skønnes, at 1,5 mio. personer ulovligt passerede grænserne i tidsrummet fra januar til november. Alene omfanget af de blandede migrationsstrømme, som passerede Den Europæiske Unions ydre grænser og de efterfølgende sekundære bevægelser, viste, at de eksisterende strukturer på EU-plan og medlemsstatsplan var utilstrækkelige til at klare de udfordringer, der følger af så stor en tilstrømning. I et område uden indre grænser påvirker irregulær migration via en medlemsstats ydre grænser alle de andre medlemsstater i Schengenområdet. De betydelige sekundære bevægelser har fået mange medlemsstater til at genindføre grænsekontrol ved deres indre grænser. Dette har sat den måde, hvorpå Schengenområdet fungerer, og sammenhængen inden for området under betydeligt pres. Under den nuværende migrationskrise er det blevet tydeligt, at det kun er muligt at opretholde Schengenområdet uden indre grænser, hvis de ydre grænser sikres og beskyttes effektivt. Det er af fælles interesse, at EU's ydre grænser kontrolleres, og dette skal ske i henhold til høje og ensartede EU-standarder. De øgede problemer med sikkerheden efter terrorangrebene i 2015 har skabt yderligere bekymring i befolkningen. Selv om grænser aldrig kan yde fuldstændig sikkerhed, kan de i væsentlig grad være med til at forbedre den og efterretningerne samt modarbejde fremtidige angreb. Dette er blevet så meget desto vigtigere i lyset af det stigende problem med udenlandske krigere, der er involveret i terrorangreb. Det er derfor vigtigt at øge sikkerheden ved de ydre grænser for at genskabe tilliden i befolkningen. Det er kun muligt at opretholde et fælles rejseområde uden indre grænser, hvis de ydre grænser beskyttes effektivt. En kæde er ikke stærkere end det svageste led. Der er derfor behov for at tage et afgørende skridt hen imod et system for integreret forvaltning af de ydre grænser. Dette er kun muligt, hvis opgaven deles mellem alle medlemsstater i overensstemmelse med principperne om solidaritet og ansvarlighed, som alle EU's institutioner er enedes om som vejledende principper for håndteringen af migrationskrisen. I den europæiske dagsorden for migration blev det konstateret, at der er behov for at gå over til en fælles forvaltning af de ydre grænser i overensstemmelse med målet om gradvis at indføre et integreret system for forvaltningen af de ydre grænser, jf. artikel 77 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Kommissionsformand Jean Claude Juncker bebudede i sin tale om Unionens tilstand, at Kommissionen ville fremsætte forslag til ambitiøse tiltag i den henseende inden årets udgang i form af en fuld operationel europæisk grænse- og kystvagt, således som det efterfølgende blev bekræftet i Kommissionens arbejdsprogram for 2016. I udkastet til forordning fastsættes de generelle principper for en europæisk integreret grænseforvaltning; der oprettes en europæisk grænse- og kystvagt og et europæisk agentur for grænse- og kystbevogtning, der bygger videre på Frontex. Formålet med dette udkast til forordning er at sikre en mere integreret forvaltning af EU's ydre grænser, bl.a. ved at give Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning flere kompetencer på områderne forvaltning af de ydre grænser og tilbagesendelse, end Frontex har på nuværende tidspunkt. Dette udkast til forordning giver Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning de supplerende kompetencer, der er nødvendige for, at det effektivt kan gennemføre en integreret grænseforvaltning på EU-plan, afhjælpe manglerne i grænseforvaltningen på nationalt plan og reagere på de hidtil usete migrationsstrømme som dem, der er kommet til EU's ydre grænser i 2015. Det er vigtigt på europæisk plan at give Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning disse supplerende kompetencer for at forhindre, at mangler i forvaltningen af de ydre grænser eller uforudsete migrationsstrømme forhindrer Schengenområdet i at fungere efter hensigten. De udfordringer, der er opstået i kølvandet på migrationskrisen, kan medlemsstaterne ikke tackle på en hensigtsmæssig måde, hvis de ikke koordinerer deres indsats. Det er Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og de nationale myndigheder med ansvar for grænseforvaltning, herunder kystvagter, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver, der har det fælles ansvar for den integrerede grænseforvaltning, og som tilsammen udgør den europæiske grænse- og kystvagt. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Dette udkast til forordning er en reaktion på Europa-Parlamentets og Rådets opfordringer til sikre en effektiv forvaltning af EU's ydre grænser. På Det Europæiske Råds møde i oktober 2015 blev der afstukket klare retningslinjer for at styrke EU's ydre grænser, nemlig ved at arbejde hen imod indførelsen af et system for integreret grænseforvaltning ved de ydre grænser og ved at udvide Frontex' mandat i forbindelse med drøftelser om udviklingen i samarbejde med de berørte medlemsstater af et europæisk grænse- og kystbevogtningssystem, herunder hvad angår udsendelsen af hurtige grænseindsatshold i de tilfælde, hvor evalueringer af anvendelsen af Schengenreglerne eller risikoanalyser viser, at der er behov for en resolut og hurtig indsats. Det Europæiske Råd overvejede desuden at udvide Frontex' mandat, således at det kommer til at omfatte retten til at tilrettelægge fælles tilbagesendelsesoperationer på eget initiativ og at øge dets rolle, hvad angår erhvervelsen af rejsedokumenter til personer, der skal sendes tilbage. I den europæiske dagsorden for migration foreslog Kommissionen at gøre forvaltningen af de ydre grænser til et fælles ansvar for medlemsstaterne og EU. På grundlag heraf blev det i den europæiske dagsorden for migration foreslået at ændre retsgrundlaget for Frontex, således at dets rolle og kapacitet styrkes. Blandt de øvrige tiltag, det blev foreslået, at Kommissionen træffer, var oprettelsen af en europæisk grænse- og kystvagt, en øget rolle til Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning i forbindelse med tilrettelæggelsen og koordineringen af tilbagesendelser, samarbejde mellem agenturer, bedre forvaltning af agenturets og medlemsstaternes ressourcer og anvendelse af en ny "hotspot"-tilgang. Med dette udkast til forordning er Kommissionen med til at gøre grænseforvaltningen mere effektiv og pålidelig, idet der indføres en ny grad af ansvarlighed og solidaritet. EU har i årenes løb tilrettelagt en politik, der sætter medlemsstaterne i stand til at skabe og opretholde forsvarlige ydre grænser. I mangel af en strategisk gennemførelse af integreret grænsekontrol på EU-plan er den imidlertid forbundet med mangler, idet den stadig foretages på nationalt plan mellem medlemsstaterne. Således som Kommissionen påpegede i den europæiske dagsorden for migration, er der derfor behov for EU-standarder for grænseforvaltning for at dække alle aspekter af forvaltningen af EU's ydre grænser. Dette forslag bygger på den eksisterende grænseforvaltningspolitik, herunder Frontex-agenturet, men fører den op på et kvalitativt andet niveau. Frontex blev oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004, som efterfølgende blev ændret ved forordning (EF) nr. 863/2007, hvorved der blev indført hurtige grænseindsatshold, og ved forordning (EU) nr. 1168/2011, hvori Frontex' ansvar, hvad angår beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder, blev styrket. Med dette forslag udvides agenturets kapacitet til effektivt at reagere på nuværende og fremtidige trusler ved de ydre grænser væsentligt, idet medlemsstaternes indsats i forbindelse med gennemførelsen af hensigtsmæssige foranstaltninger ved de ydre grænser proaktivt styrkes, vurderes og koordineres. Forslaget supplerer eksisterende lovgivning ved at følge en tilgang, der ligner den, der blev anvendt i forbindelse med det europæiske grænseovervågningssystem (Eurosur) ved yderligere at fremme samarbejdsånden, informationsudvekslingen og koordineringen af indsatsen mellem medlemsstaterne og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning samt de nationale myndigheder og EU-agenturerne og indføre konkrete og bindende forpligtelser. Det bygger desuden videre på forordning (EU) nr. 656/2014 om regler for overvågning af de ydre søgrænser inden for rammerne af det operative samarbejde, der samordnes af Frontex. Forslaget videreudvikler og styrker desuden de hurtige grænseindsatshold. Forslaget og navnlig indførelsen af en sårbarhedsvurdering supplerer Schengenevalueringsmekanismen, der blev indført ved forordning (EU) nr. 1053/2013. Schengenevalueringsmekanismen har til formål at bevare den gensidige tillid mellem medlemsstaterne. Den består af en teknisk og juridisk vurdering med henblik på at kontrollere, at Schengenreglerne anvendes korrekt, og at de nødvendige betingelser for at ophæve kontrollen ved de indre grænser er til stede. I de tilfælde, hvor det af evalueringen af anvendelsen af Schengenreglerne fremgår, at der er alvorlige mangler ved kontrollen af de ydre grænser, kan Kommissionen henstille, at der udsendes europæiske grænse- og kystvagthold, eller den kan fremlægge strategiske planer for agenturet med henblik på en udtalelse herom. Dette forslag påvirker ikke de foranstaltninger, der kan vedtages i medfør af Schengengrænsekodeksens artikel 19a og 26. Sårbarhedsvurderingen fokuserer på forebyggelse, således at det undgås, at der opstår krisesituationer. Det er en vurdering af medlemsstaternes operationelle kapacitet ved de ydre grænser, og med henblik herpå ses der nærmere på deres tekniske udstyr, kapacitet, ressourcer og beredskabsplaner. Vurderingen udføres af agenturet, og tilsynsrådet informerer den administrerende direktør, som træffer afgørelse om de nødvendige foranstaltninger. Hvis en medlemsstat ikke efterkommer den administrerende direktørs afgørelse, og den som følge heraf bringer hele den måde, hvorpå Schengenområdet fungerer, i fare, kan Kommissionen vedtage en gennemførelsesafgørelse, der kræver, at agenturet griber direkte ind i marken.

Forslaget bygger på og videreudvikler de eksisterende bestemmelser og samler dem i en europæisk grænse- og kystvagt, hvorved der indføres et system for integreret forvaltning af de ydre grænser på EU-plan, jf. artikel 77, stk. 2, litra d), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Dette forslag er tæt knyttet til og supplerer andre EU-politikker: a)Det fælles europæiske asylsystem, idet der oprettes migrationsstyringsstøttehold i hotspotområder, hvilket hænger tæt sammen med omfordelingen af personer, der har et klart behov for international beskyttelse. b)Intern sikkerhed, således som det blev understreget i den europæiske dagsorden om sikkerhed, da det er vigtigt med fælles høje standarder for grænseforvaltning for at forhindre grænseoverskridende kriminalitet og terrorisme; dette forslag er med til at skabe et sikkerhedsniveau internt, idet agenturet bliver i stand til at dække aspekter af grænseoverskridende kriminalitet og terrorisme i sine risikoanalyser, og idet det sikres, at agenturet samarbejder med andre EU-agenturer og internationale organisationer om forebyggelse af terrorisme. Hvad angår adgangen til nationale databaser og europæiske databaser, indeholder udkastet til forordning bestemmelser om, at medlemsstaterne har pligt til at give medlemmerne af de europæiske grænse- og kystvagthold adgang til sådanne databaser. Kommissionen vil undersøge muligheden for at give agenturet adgang til europæiske databaser såsom SIS og Eurodac og overveje at fremsætte forslag til ændring af de retsakter, der ligger til grund for disse databaser. c)EU's strategi for toldrisikostyring og sikkerhed i forsyningskæden, hvori det fastsættes, at samarbejdet mellem agenturerne og informationsudvekslingen mellem toldmyndighederne, de retshåndhævende myndigheder og sikkerhedsorganerne skal fremmes for at sikre, at deres roller supplerer hinanden, og at der udveksles fælles risikokriterier og sker en udveksling af oplysninger om risici. d)Søfartssikkerhed og havovervågning, idet der operettes et europæisk samarbejde om kystbevogtning mellem Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, EU-Fiskerikontrolagenturet og Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed. e)EU's eksterne relationer, idet Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning skal lette og fremme det operationelle samarbejde mellem medlemsstaterne og tredjelande, bl.a. ved at koordinere et sådant operationelt samarbejde på området forvaltning af de ydre grænser og ved at udsende forbindelsesofficerer til tredjelande samt ved at samarbejde med myndighederne i tredjelande om tilbagesendelse, bl.a. erhvervelse af rejsedokumenter. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Dette forslag til retsakt har hjemmel i artikel 77, stk. 2, litra b) og d), og artikel 79, stk. 2, litra c), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Artikel 77, stk. 1, litra b) og d), indeholder bestemmelser om, at EU skal udforme en politik, der sikrer, at der foretages personkontrol og effektiv overvågning ved passage af de ydre grænser, og at der gradvis indføres et integreret system for forvaltningen af de ydre grænser. Med henblik herpå vedtager Europa-Parlamentet og Rådet efter den almindelige lovgivningsprocedure, jf. artikel 77, stk. 2, litra b) og d), foranstaltninger vedrørende den kontrol, som personer, der passerer de ydre grænser, skal underkastes, og alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for gradvis at indføre et system for integreret forvaltning af de ydre grænser. Artikel 79, stk. 2, litra c), giver Europa-Parlamentet og Rådet beføjelse til at vedtage foranstaltninger på området irregulær indvandring og ulovligt ophold, herunder udsendelse og repatriering af personer med ulovligt ophold. •Nærhedsprincippet Formålet med dette forslag er at sikre en integreret europæisk grænseforvaltning af EU's ydre grænser med henblik på effektivt at styre migrationen og sikre et højt sikkerhedsniveau internt i EU, samtidig med at den frie bevægelighed for personer opretholdes. I et område uden indre grænser påvirker irregulær migration via en medlemsstats ydre grænser alle de andre medlemsstater. Det er kun muligt at opretholde et område uden indre grænser, hvis de ydre grænser beskyttes effektivt. Da kontrollen med EU's ydre grænser er af fælles interesse og skal foretages i overensstemmelse med høje og ensartede EU-standarder, kan målene for dette forslag ikke i tilstrækkelig grad nås af medlemsstaterne; de kan lettere nås på EU-plan, og EU kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. •Proportionalitetsprincippet Formålet med udkastet til forordning er at reagere på de nye udfordringer og politiske realiteter, EU står over for, både hvad angår migrationsstyring og intern sikkerhed. Der indføres en værktøjskasse af foranstaltninger for at klare grænseforvaltningen overordnet. Det sikrer, at medlemsstaterne fuldt ud og på korrekt vis gennemfører reglerne om integreret grænseforvaltning, og at der træffes hensigtsmæssige foranstaltninger for at forhindre krisesituationer og gribe ind på et tidligt tidspunkt ved de ydre grænser, og det er kun, hvis situationen bliver kritisk, at der træffes nødforanstaltninger på EU-plan med henblik på direkte indgriben i marken. I lyset af målene for forslaget og i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union, går dette forslag ikke ud over, hvad der er nødvendigt, og står i forhold til de tilsigtede mål. •Valg af retsakt Kun en forordning kan skabe den nødvendige grad af ensartethed, som kræves for at sikre en integreret forvaltning af de ydre grænser. Da Frontex-agenturet, der omdøbes til Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, desuden blev oprettet ved en forordning, er det hensigtsmæssigt at anvende samme type retsakt til dette forslag.

3.HØRING AF INTERESSEREDE PARTER Ved udarbejdelsen af dette forslag har Kommissionen taget udgangspunkt i de drøftelser, der regelmæssigt har fundet sted i Det Europæiske Råd og Ministerrådet samt Europa-Parlamentet om grænseforvaltning og de foranstaltninger, der er nødvendige for at tackle migrationskrisen. Den fremtidige grænseforvaltning og navnlig styrkelsen af Frontex-agenturet har for nylig været genstand for drøftelser på Ministerrådets møde den 8. oktober 2015. Dette blev fulgt op af et møde i Det Europæiske Råd den 15. oktober 2015, hvor det i sine retningslinjer for den fremtidige grænseforvaltning opfordrede til at styrke EU's ydre grænser ved bl.a. at arbejde hen imod et system for integreret grænseforvaltning af de ydre grænser og at udvide Frontex' mandat. Siden Frontex begyndte at fungere den 1. maj 2015, har der løbende pågået drøftelser med de relevante interessenter på europæisk og nationalt plan. Der har navnlig været regelmæssige drøftelser i forbindelse med agenturets rapportering i Europa-Parlamentet og Rådet. Agenturet rapporterer løbende om sine aktiviteter på bestyrelsesmøder og via forskellige rapporter, det udsender i løbet af året. Der har også fundet regelmæssig informationsudveksling sted med andre EU-agenturer, navnlig det europæiske asylstøttekontor, Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder og Europol samt med Den Europæiske Ombudsmand. Derudover har der været drøftelser med civilsamfundet og den akademiske verden. I 2014 iværksatte Kommissionen en undersøgelse "Study on the feasibility of the creation of a European System of Border Guards to control the external borders of the Union". Der blev taget hensyn til resultaterne heraf ved udarbejdelsen af dette forslag. Kommissionen har også sikret, at der er taget hensyn til de relevante interessenters synspunkter, idet den har nærlæst resultaterne af den eksterne evaluering af Frontex-agenturet. Den eksterne evaluering, jf. artikel 33 i forordning (EU) nr. 2007/2004, blev gennemført i tidsrummet juli 2014-juni 2015 og dækker perioden juli 2008-juli 2014. Den endelige rapport blev drøftet i Frontex' bestyrelse den 10. september 2015, og bestyrelsen fremkom med en række henstillinger vedrørende mulige ændringer af den forordning, hvorved Frontex blev oprettet. De fleste af de henstillinger, som bestyrelsen traf afgørelse om den 28. oktober 2015, er afspejlet i dette forslag. Kommissionen har derudover taget hensyn til Europa-Parlamentets betænkning om Den Europæiske Ombudsmands særberetning om undersøgelse på eget initiativ OI/5/2012/BEH-MHZ vedrørende Frontex vedrørende en klagemekanisme for agenturet. •Grundlæggende rettigheder Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 18 og 19 heri. Dette forslag beskytter de grundlæggende rettigheder, idet det kræves, at Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning har en strategi for grundlæggende rettigheder, der oprettes et rådgivende forum om grundlæggende rettigheder, der fastsættes bestemmelser om at give den ansvarlige for grundlæggende rettigheder en større rolle, og der indføres en klagemekanisme, hvorved enhver, der mener, at den pågældendes grundlæggende rettigheder er blevet tilsidesat under agenturets aktiviteter, eller enhver anden tredjepart kan indgive en klage til Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning. Forslaget er således i overensstemmelse med artikel 2 og 6 i traktaten om Den Europæiske Union og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, der skal bygges på grundlag af det eksisterende Frontex, får til opgave at forvalte de ydre grænser sammen med medlemsstaterne. Bevillingen til Frontex, der omdøbes til Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, udgør allerede en del af EU-budgettet. Agenturets budget for henholdsvis 2015 og 2016 blev øget i 2015 for at sætte det i stand til at tackle migrationskrisen, navnlig ved at tredoble de finansielle midler til de fælles operationer Poseidon og Triton, udvide agenturets støtte til medlemsstaterne på området tilbagesendelser og afsætte de nødvendige ressourcer til indførelsen af hotspots. Den endelige EU-bevilling for 2016 som vedtaget af budgetmyndigheden er på 238 686 000 EUR. Da det er nødvendigt, at agenturet fortsætter sit arbejde med forvaltning af de ydre grænser med samme intensitet, bl.a. hvad angår eftersøgninger og redninger og på området tilbagesendelser, er det vigtigt, at størrelsen af bevillingen i 2016 fremover fastholdes som grundlag for årsbudgettet for Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning. For at agenturet på hensigtsmæssig vis kan udføre de nye opgaver, der er fastsat i dette forslag, vil det i 2017 imidlertid være nødvendigt, at der tilføjes mindst 31,5 mio. EUR til agenturets budget ud over bevillingen for 2016 og yderligere 602 stillinger frem til 2020 sammen med de tilsvarende finansielle midler, herunder 329 stillinger i stillingsfortegnelsen og 273 eksterne medarbejdere. 5.ANDRE FORHOLD •Overvågnings-, evaluerings- og rapporteringsforanstaltninger Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning har en række forpligtelser til at rapportere om sine aktiviteter og overvåge sit arbejde. Vigtigst af alt skal agenturet udarbejde en samlet konsolideret årlig aktivitetsrapport, som skal indeholde en evaluering af fælles operationer og hurtige grænseinterventioner. Kommissionen skal fortage en evaluering i henhold til sine retningslinjer hvert tredje år for at vurdere effektiviteten af agenturet og virkningerne af alle dets aktiviteter. Kommissionen skal sende resultaterne af evalueringen til Europa-Parlamentet, Rådet og agenturets bestyrelse. Resultaterne skal offentliggøres. Derudover kan Europa-Parlamentet eller Rådet også invitere agenturets administrerende direktør til at rapportere til disse institutioner om udførelsen af den pågældendes opgaver. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget I dette forslag fastsættes de generelle principper for en integreret europæisk grænseforvaltning med henblik på effektivt at styre migrationen og sikre en høj grad af intern sikkerhed inden for EU, samtidig med at den frie bevægelighed for personer opretholdes.

Integreret europæisk grænseforvaltning omfatter foranstaltninger i tredjelande, foranstaltninger, der gennemføres sammen med tilgrænsende tredjelande, grænsekontrolforanstaltninger ved den ydre grænse og foranstaltninger inden for området med fri bevægelighed, bl.a. tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold i en medlemsstat. Med dette forslag oprettes der en europæisk grænse- og kystvagt, der er ansvarlig for integreret grænseforvaltning, og sammenlignet med det mandat, Frontex har, udvides de beføjelser, som Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning har i forbindelse med alle aspekter af integreret grænseforvaltning. Den europæiske grænse- og kystvagt består af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og de nationale myndigheder med ansvar for grænseforvaltning, herunder kystvagterne, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver. Den europæiske grænse- og kystvagts opgave er at gennemføre den integrerede europæiske grænseforvaltning i overensstemmelse med princippet om fælles ansvar. Da alle nationale grænsevagter, herunder kystvagterne, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver, gennemfører den integrerede europæiske grænseforvaltning, udgør de den europæiske grænse- og kystvagt, samtidig med at de er nationale grænsevagter og kystvagter. For at afspejle disse ændringer i Frontex' kompetencer omdøbes agenturet til Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning. Hovedopgaven for Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning er at fastlægge en operationel og teknisk strategi for gennemførelsen af integreret grænseforvaltning på EU-plan, at overvåge, at grænsekontrollen ved de ydre grænser er effektiv, at gennemføre sårbarhedsvurderinger og sikre, at mangler ved de nationale myndigheders forvaltning af de yde grænser afhjælpes, at yde øget operationel og teknisk støtte til medlemsstaterne gennem fælles operationer og hurtige grænseinterventioner og at sikre den praktiske gennemførelse af foranstaltninger i tilfælde af situationer, der kræver hurtig handling ved de ydre grænser, samt tilrettelægge, koordinere og gennemføre tilbagesendelsesoperationer og interventioner i forbindelse med tilbagesendelser. Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning skal have et bredt og effektivt overblik for at kunne fastslå, om en medlemsstat er i stand til at gennemføre gældende EU-lovgivning, og for at afgøre, om der er svagheder i grænseforvaltningen i en medlemsstat for at undgå, at stigninger i migrationsstrømmene medfører alvorlige problemer ved de ydre grænser. Med henblik herpå fastlægger dette forslag følgende elementer, som vil styrke den rolle, som Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning spiller i forhold til den rolle, som Frontex har haft: Oprettelse af et center for overvågning og risikoanalyse med kapacitet til at overvåge migrationsstrømme mod og internt i Den Europæiske Union og til at foretage risikoanalyser, der skal anvendes af medlemsstaterne, og som dækker alle aspekter, der er relevante for integreret grænseforvaltning, navnlig grænsekontrol, tilbagesendelse, irregulære sekundære strømme af tredjelandsstatsborgere inden for Den Europæiske Union, forebyggelse af grænseoverskridende kriminalitet, herunder hjælp til irregulær indvandring, menneskehandel og terrorisme samt situationen i tilgrænsende tredjelande med henblik på at udvikle en varslingsmekanisme, som analyserer migrationsstrømmene mod EU. Agenturets forbindelsesofficerer skal udsendes til medlemsstaterne, så agenturet kan sikre en passende og effektiv overvågning, ikke kun ved hjælp af risikoanalyse, informationsudveksling og Eurosur, men også gennem sin tilstedeværelse på stedet. Forbindelsesofficerernes opgave er at fremme samarbejdet mellem agenturet og medlemsstaterne og især at støtte indsamlingen af de oplysninger, som agenturet har brug for til at gennemføre sårbarhedsvurderingen og overvåge de foranstaltninger, der er truffet af medlemsstaterne ved de ydre grænser. Agenturet gives en tilsynsfunktion, idet det gøres obligatorisk, at agenturet foretager en sårbarhedsvurdering for at vurdere medlemsstaternes kapacitet til at klare udfordringer ved deres ydre grænser, bl.a. ved hjælp af en vurdering af medlemsstaternes udstyr og ressourcer samt af deres beredskabsplaner. Efter anvisning fra et tilsynsråd, der oprettes inden for rammerne af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, vil den administrerende direktør kortlægge, hvilke foranstaltninger der skal træffes af den pågældende medlemsstat, og fastsætte en frist for, hvornår dette skal være sket. Den administrerende direktørs afgørelse vil være bindende for den pågældende medlemsstat, og hvis de nødvendige foranstaltninger ikke er truffet inden for den fastsatte frist, vil sagen blive henvist til bestyrelsen for yderligere afgørelse. Hvis medlemsstaten stadig undlader at handle og derved risikerer at bringe den måde, hvorpå Schengenområdet fungerer, i fare, kan Kommissionen vedtage en gennemførelsesafgørelse om direkte indgriben fra agenturets side. Nye procedurer for situationer, der kræver en hurtig indsats, hvis en medlemsstat ikke træffer de korrigerende foranstaltninger, der er nødvendige i henhold til sårbarhedsvurderingen, eller hvis der er et uforholdsmæssigt stort migrationspres på de ydre grænser, som gør kontrollen af de ydre grænser så ineffektiv, at det bringer den måde, hvorpå Schengenområdet fungerer, i fare. Dette vil omfatte en gennemførelsesafgørelse vedtaget af Kommissionen, som fastlægger de foranstaltninger, der skal gennemføres af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning som beskrevet i denne forordning, og som pålægger den pågældende medlemsstat at samarbejde med agenturet om gennemførelsen af disse foranstaltninger. Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning vil derefter beslutte, hvad der skal gøres med henblik på den praktiske gennemførelse af de foranstaltninger, der er fastsat i Kommissionens afgørelse, og gribe direkte ind i den pågældende medlemsstat. Udvidede opgaver for agenturet bestående af oprettelse og udsendelse af europæiske grænse- og kystvagthold til fælles operationer og hurtige grænseinterventioner, oprettelse af en pulje af teknisk udstyr, bistand til Kommissionen i forbindelse med koordinering af migrationsstyringsstøtteholdenes aktiviteter i hotspotområder, og en styrket rolle i forbindelse med tilbagesendelser, risikoanalyse, uddannelse og forskning. Obligatorisk sammenlægning af menneskelige ressourcer ved at oprette en reserve til hurtige interventioner, som skal være et stående korps bestående af en lille procentdel af det samlede antal grænsevagter i medlemsstaterne på årsbasis. Udsendelsen af europæiske grænse- og kystvagthold fra reserven til hurtige interventioner bør om nødvendigt straks suppleres af yderligere europæiske grænse- og kystvagthold. Anvendelse af en egen pulje af teknisk udstyr ved at erhverve den selv eller i fællesskab med en medlemsstat og forvaltning af en pulje af teknisk udstyr, som er stillet til rådighed af medlemsstaterne på grundlag af de behov, som agenturet har kortlagt, og ved at fastsætte krav om, at puljen med teknisk udstyr suppleres af transportmidler og operationelt udstyr, som medlemsstaterne har indkøbt i forbindelse med specifikke aktioner under Fonden for Intern Sikkerhed. Central rolle med at bistå Kommissionen i forbindelse med koordinering af migrationsstyringsstøttehold i hotspotområder, som er karakteriseret ved blandede migrationsstrømme, og hvor Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning sammen med Det Europæiske Asylstøttekontor, Europol og andre relevante EU-agenturer yder koordineret og øget teknisk og operationel støtte til medlemsstaterne. Styrkelse af agenturets rolle i forbindelse med tilbagesendelse ved at oprette et tilbagesendelseskontor i agenturet, som skal give medlemsstaterne alle nødvendige operationelle forstærkninger til effektiv tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold. Agenturet skal koordinere og organisere tilbagesendelsesoperationer eller interventioner i forbindelse med tilbagesendelse fra en eller flere medlemsstater, og fremme tilrettelæggelsen heraf på eget initiativ med henblik på at styrke tilbagesendelsessystemet i de medlemsstater, der er udsat for et særligt pres. Agenturet skal råde over en reserve af observatører og ledsagere til brug ved tvangsmæssige tilbagesendelser og tilbagesendelsesspecialister, der skal stilles til rådighed af medlemsstaterne, og som skal danne europæiske indsatshold til brug ved tilbagesendelser, som skal udsendes til medlemsstaterne. Agenturets deltagelse i forvaltningen af forsknings- og innovationsaktiviteter, der er relevante for kontrollen af de ydre grænser, herunder anvendelsen af avanceret overvågningsteknologi såsom fjernstyrede luftfartøjssystemer, og udvikling af pilotprojekter vedrørende spørgsmål, der er omfattet af denne forordning. Europæisk samarbejde om kystvagtfunktioner ved at udvikle et tværsektorielt samarbejde mellem Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, EU-Fiskerikontrolagenturet og Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed for at forbedre synergierne mellem disse agenturer med henblik på at sikre mere effektive og omkostningseffektive tjenester med forskelligt sigte til de nationale myndigheder, der udfører kystvagtfunktioner. Øget samarbejde med tredjelande ved at koordinere det operationelle samarbejde mellem medlemsstaterne og tredjelande vedrørende grænseforvaltning, herunder koordineringen af fælles operationer, og ved at udsende forbindelsesofficerer til tredjelande samt ved at samarbejde med myndighederne i tredjelande om tilbagesendelse, bl.a. hvad angår erhvervelse af rejsedokumenter. Udvide agenturets mandat til at behandle personoplysninger ved også at tillade behandling af personoplysninger ved tilrettelæggelsen og koordineringen af fælles operationer, pilotprojekter, hurtige grænseindsatser, tilbagesendelsesoperationer, interventioner i forbindelse med tilbagesendelse og inden for rammerne af migrationsstyringsstøttehold samt i forbindelse med udveksling af informationer med medlemsstater, Det Europæiske Asylstøttekontor, Europol, Eurojust eller andre EU-agenturer. Sikre beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder ved at indføre en klagemekanisme til behandling af klager om overtrædelse af de grundlæggende rettigheder i forbindelse med aktiviteter, der udføres af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning. Klagemekanismen er en administrativ mekanisme, da agenturet ikke selv kan undersøge påstande om krænkelser af de grundlæggende rettigheder begået af medlemmer af de europæiske grænse- og kystvagthold. 2015/0310 (COD) Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om den europæiske grænse- og kystvagt

og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004, forordning (EF) nr. 863/2007 og Rådets beslutning 2005/267/EF EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra b) og d), og artikel 79, stk. 2, litra a), under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: 1)Den 25. og 26. juni 2015 opfordrede Det Europæiske Råd til, at der blev gjort en bredere indsats for at finde en vidtspændende løsning på migrantkrisen, bl.a. ved at styrke grænseforvaltningen for i højere grad at kunne styre de voksende blandede migrationsstrømme. Den 23. september 2015 understregede Det Europæiske Råd desuden behovet for at tackle den dramatiske situation ved de ydre grænser og at styrke kontrollen ved disse grænser, navnlig ved hjælp af supplerende ressourcer til Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser, Det Europæiske Asylstøttekontor og Europol i form af menneskelige og tekniske ressourcer fra medlemsstaterne. 2)Formålet med Unionens politik på området forvaltning af de ydre grænser er at udvikle og gennemføre en integreret europæisk grænseforvaltning på nationalt plan og EU-plan, hvilket er en nødvendig følge af den frie bevægelighed for personer internt i Unionen og udgør en grundlæggende del af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Integreret europæisk grænseforvaltning er vigtig for at forbedre migrationsstyringen og sikre en høj grad af intern sikkerhed i Unionen. 3)Integreret europæisk grænseforvaltning baseret på en firestrenget adgangsmodel omfatter foranstaltninger i tredjelande som inden for rammerne af den fælles visumpolitik, foranstaltninger med tilgrænsende tredjelande, grænsekontrolforanstaltninger ved selve den ydre grænse samt en risikoanalyse og foranstaltninger inden for området med fri bevægelighed, bl.a. tilbagesendelse. 4)For at sikre en effektiv gennemførelse af den integrerede europæiske grænseforvaltning bør der oprettes en europæisk grænse- og kystvagt. Den europæiske grænse- og kystvagt, der består af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og de nationale myndigheder med ansvar for grænseforvaltning, herunder kystvagterne, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver, tager udgangspunkt i fælles anvendelse af oplysninger, kapaciteter og systemer på nationalt plan og indsatsen fra Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning på EU-plan. 5)Det er den europæiske grænse- og kystvagt og de nationale myndigheder med ansvar for grænseforvaltning, herunder kystvagterne, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver, der har det fælles ansvar for den integrerede europæiske grænseforvaltning. Selv om det er medlemsstaterne, der fortsat har hovedansvaret for forvaltningen af deres del af de ydre grænser i deres egen interesse og alle de medlemsstaters interesse, som har ophævet kontrollen ved de indre grænser, bør Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning sikre, at Unionens foranstaltninger vedrørende forvaltning af de ydre grænser finder anvendelse ved at styrke, vurdere og koordinere indsatsen i de medlemsstater, der gennemfører foranstaltningerne. 6)Det er fortsat EU-institutionerne, der har ansvar for at tilrettelægge politikken og fastsætte lovgivningen vedrørende kontrollen ved de ydre grænser. Der bør sikres en tæt koordinering mellem Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og disse institutioner. 7)Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser, der almindeligvis betegnes om Frontex, blev oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004. Siden det indledte sin virksomhed den 1. maj 2005, har det med held bistået medlemsstaterne med at gennemføre de operationelle aspekter af forvaltningen af de ydre grænser gennem fælles operationer og hurtige grænseinterventioner samt risikoanalyse, informationsudveksling, forbindelser med tredjelande og tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold på medlemsstaternes område. 8)Under hensyn til det stigende migrationspres ved de ydre grænser og behovet for at sikre en høj grad af intern sikkerhed i Unionen og for at beskytte den måde, hvorpå Schengenområdet fungerer, samt under hensyn til det overordnede princip om solidaritet er det nødvendigt at styrke forvaltningen af de ydre grænser ved at bygge videre på Frontex' arbejde og yderligere udvikle det til et agentur med fælles ansvar for forvaltningen af de ydre grænser. 9)Frontex' opgaver bør derfor udvides, og for at afspejle disse forandringer bør det omdøbes til Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning. Hovedopgaven for Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør være at fastlægge en operationel og teknisk strategi for gennemførelsen af integreret grænseforvaltning på EU-plan, at overvåge, at grænsekontrollen ved de ydre grænser er effektiv, at yde øget operationel og teknisk støtte til medlemsstaterne gennem fælles operationer og hurtige grænseinterventioner og at sikre den praktiske gennemførelse af foranstaltninger i tilfælde af situationer, der kræver hurtig handling ved de ydre grænser samt at tilrettelægge, koordinere og gennemføre tilbagesendelsesoperationer og interventioner i forbindelse med tilbagesendelser. 10)Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning er afhængigt af samarbejdet med medlemsstaterne for at kunne udføre sine opgaver effektivt. Det er i den henseende vigtigt, at agenturet og medlemsstaterne handler i god tro og sikrer en rettidig udveksling af præcise oplysninger.

11)Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør foretage en generel og skræddersyet risikoanalyse på grundlag af en fælles integreret model for risikoanalyse, som skal anvendes af agenturet selv og medlemsstaterne. Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne også stille hensigtsmæssige oplysninger og efterretninger, der dækker alle aspekter, der er relevante for den integrerede europæiske grænseforvaltning, navnlig grænsekontrol, tilbagesendelse, tredjelandsstatsborgeres irregulære sekundære bevægelser internt i Unionen, forebyggelse af grænseoverskridende kriminalitet, herunder hjælp til irregulær indvandring, menneskesmugling og terrorisme samt situationen i tilgrænsende tredjelande, til rådighed, således at der kan træffes passende foranstaltninger til at imødegå de konstaterede trusler og risici, og at den integrerede forvaltning af de ydre grænser dermed forbedres. 12)Under udvisning af fælles ansvar bør Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning have til opgave regelmæssigt at overvåge forvaltningen af de ydre grænser. Agenturet bør sikre en korrekt og effektiv overvågning, ikke kun via risikoanalyser, informationsudveksling og Eurosur, men også ved at sende eksperter fra sit eget personale ud i medlemsstaterne. Agenturet bør derfor kunne udsende forbindelsesofficerer til specifikke medlemsstater i et tidsrum, i hvilket forbindelsesofficeren rapporter til den administrerende direktør. Forbindelsesofficerernes rapporter bør indgå som en del af sårbarhedsvurderingen. 13)Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør foretage en sårbarhedsvurdering for at vurdere medlemsstaternes kapacitet til at klare udfordringerne ved deres ydre grænser, bl.a. ved at vurdere medlemsstaternes udstyr og ressourcer samt deres beredskabsplaner, for derved at imødegå potentielle kriser ved de ydre grænser. Medlemsstaterne bør træffe korrigerende foranstaltninger for at afhjælpe eventuelle mangler, der blev konstateret ved vurderingen. Den administrerende direktør bør efter råd fra det tilsynsråd, der oprettes i Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, kortlægge, hvilke foranstaltninger de berørte medlemsstater skal træffe, og bør fastsætte en frist for, hvornår disse foranstaltninger skal være truffet. Afgørelsen herom skal være bindende for den pågældende medlemsstat, og hvis de nødvendige foranstaltninger ikke træffes inden for fristen, henvises sagen til bestyrelsen, der træffer yderligere afgørelse. 14)Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør organisere en passende teknisk og operationel bistand til medlemsstaterne for at øge deres kapacitet til at opfylde deres forpligtelser, hvad angår kontrollen af de ydre grænser, og at klare udfordringerne ved den ydre grænse som følge af irregulær indvandring eller grænseoverskridende kriminalitet. Med henblik herpå bør Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning på en medlemsstats anmodning eller på eget initiativ tilrettelægge og koordinere fælles operationer for en eller flere medlemsstater og udsende europæiske grænse- og kystvagthold samt det nødvendige tekniske udstyr, og det kan udsende eksperter fra sit eget personale. 15)Hvis der er et særligt og uforholdsmæssigt stort pres på de ydre grænser, bør Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning på en medlemsstats anmodning eller på eget initiativ tilrettelægge og koordinere hurtige grænseinterventioner og udsende europæiske grænse- og kystvagthold fra en reserve til hurtige interventioner samt teknisk udstyr. Hurtige grænseinterventioner skal sikre forstærkning i situationer, hvor der er behov for en øjeblikkelig reaktion, og hvor en sådan intervention ville sikre en effektiv reaktion. For at sikre en effektiv gennemførelse af en sådan intervention bør medlemsstaterne stille grænsevagter og andet relevant personale til rådighed til reserven til hurtige interventioner. 16)I særlige områder langs de ydre grænser, hvor medlemsstaterne står over for et uforholdsmæssigt stort migrationspres, der er karakteriseret ved store blandede migrationsstrømme, og som benævnes hotspotområder, bør medlemsstaterne kunne regne med øget operationel og teknisk forstærkning fra migrationsstyringsstøttehold bestående af hold af eksperter fra medlemsstaterne, som Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og Det Europæiske Asylstøttekontor har udsendt, og fra Europol og andre relevante EU-agenturer samt eksperter fra personalet i Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning. Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør bistå Kommissionen med koordineringen mellem de forskellige agenturer i marken. 17)Hvis en medlemsstat ikke træffer de korrigerende foranstaltninger, der er nødvendige i henhold til sårbarhedsvurderingen, eller hvis der er et uforholdsmæssigt stort migrationspres på de ydre grænser, som gør kontrollen af de ydre grænser så ineffektiv, at det bringer den måde, hvorpå Schengenområdet fungerer, i fare, bør det afstedkomme en samlet, hurtig og effektiv reaktion på EU-plan. Med henblik herpå og for at sikre en bedre koordinering på EU-plan bør Kommissionen indkredse de foranstaltninger, som Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning skal gennemføre, og kræve, at den berørte medlemsstat samarbejder med agenturet om gennemførelsen af disse foranstaltninger. Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør derefter beslutte, hvad der skal gøres med henblik på den praktiske gennemførelse af de foranstaltninger, der er fastsat i Kommissionens afgørelse, og der bør sammen med den berørte medlemsstat udarbejdes en operationel plan. 18)Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør råde over det nødvendige udstyr og personale, som kan udsendes til fælles operationer eller hurtige grænseinterventioner. Når der iværksættes hurtige grænseinterventioner på anmodning af en medlemsstat eller i forbindelse med en situation, der kræver en hurtig indsats, bør Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning med henblik herpå kunne udsende europæiske grænse- og kystvagthold til hurtige interventioner fra reserven, som bør være et stående korps bestående af en lille andel af det samlede antal kystvagter i medlemsstaterne, minimum 1 500 personer. Udsendelsen af europæiske grænse- og kystvagthold fra reserven til hurtige interventioner bør om nødvendigt straks suppleres af yderligere europæiske grænse- og kystvagthold. 19)Hvad angår den hast, hvormed udstyr og personale skal kunne udsendes, navnlig i områder ved de ydre grænser, der oplever pludselige store migrationsstrømme, bør Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning kunne anvende sit eget tekniske udstyr, som det selv bør erhverve eller erhverve i fællesskab med en medlemsstat. Dette tekniske udstyr bør stilles til rådighed for agenturet på dets anmodning. Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør også på grundlag af de behov, det har indkredset, forvalte en pulje af teknisk udstyr fra medlemsstaterne, som bør suppleres af transportmidler og operativt udstyr, som medlemsstaterne har indkøbt inden for rammerne af de specifikke aktioner under Fonden for Intern Sikkerhed. 20)Den 8. oktober 2015 opfordrede Det Europæiske Råd til, at mandatet for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser blev udvidet, så agenturet kan bistå medlemsstaterne med at sikre en effektiv tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold, bl.a. ved at tilrettelægge tilbagesendelsesoperationer på eget initiativ og øge sin rolle, hvad angår erhvervelse af rejsedokumenter. Med henblik herpå opfordrede Det Europæiske Råd til, at der blev oprettet et tilbagesendelseskontor internt i Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, som skal have til opgave at koordinere agenturets aktiviteter på området tilbagesendelse. 21)Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør optrappe sin bistand til medlemsstaterne ved at sende tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold tilbage, jf. Unionens tilbagesendelsespolitik og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF. Det bør navnlig koordinere og tilrettelægge tilbagesendelsesoperationer fra en eller flere medlemsstater, og det bør tilrettelægge og gennemføre interventioner i forbindelse med tilbagesendelser for at styrke tilbagesendelsessystemet i de medlemsstater, der har brug for øget teknisk og operationel bistand for at opfylde deres forpligtelse til at sende tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold tilbage, jf. nævnte direktiv. 22)Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør oprette en reserve af observatører og eksperter til brug ved tvangsmæssige tilbagesendelser og tilbagesendelsesspecialister, som stilles til rådighed for medlemsstaterne, og som bør udsendes under tilbagesendelsesoperationer og udgøre en del af de skræddersyede europæiske indsatshold til brug ved tilbagesendelser, som bør udsendes i forbindelse med tilbagesendelsesoperationer. Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør tilbyde dem den nødvendige uddannelse. 23)Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør udvikle særlige uddannelsesværktøjer, og det bør tilbyde uddannelse på EU-plan for nationale instruktører for grænsevagter og supplerende uddannelse og seminarer vedrørende kontrol af de ydre grænser og tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold på medlemsstaternes område for medarbejdere i de kompetente nationale organer. Agenturet bør have beføjelse til at tilrettelægge uddannelsesaktiviteter i samarbejde med medlemsstaterne og tredjelande på deres område. 24)Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør overvåge og bidrage til udviklingen i forskning, der er relevant for kontrollen af de ydre grænser, bl.a. anvendelsen af avanceret overvågningsteknologi, og det bør videreformidle disse oplysninger til medlemsstaterne og Kommissionen. 25)En effektiv gennemførelse af en integreret forvaltning af de ydre grænser nødvendiggør en regelmæssig, hurtig og pålidelig informationsudveksling mellem medlemsstaterne vedrørende forvaltningen af de ydre grænser, irregulær indvandring og tilbagesendelse. Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør udvikle og drive informationssystemer, der letter denne udveksling i overensstemmelse med EU's databeskyttelseslovgivning. 26)Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning kan med henblik på at opfylde sin mission og i det omfang, det kræves for, at det kan udføre sine opgaver, samarbejde med EU-institutionerne, -organerne, -kontorerne og -agenturerne samt med internationale organisationer i sager, der er omfattet af denne forordning, inden for rammerne af samarbejdsordninger, der indgås i overensstemmelse med EU-retten og EU's politikker. Sådanne samarbejdsordninger bør forhåndsgodkendes af Kommissionen. 27)De nationale myndigheder, der udfører kystbevogtningsopgaver, er ansvarlige for en lang række opgaver, bl.a., men ikke begrænset til søfartssikkerhed, sikkerhed, eftersøgning og redning, grænsekontrol, fiskerikontrol, toldkontrol, almindelig retshåndhævelse og miljøbeskyttelse. Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, EU-Fiskerikontrolagenturet, der blev oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 768/2005, og Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002, bør derfor styrke deres samarbejde både med hinanden og med de nationale myndigheder, der udfører kystbevogtningsopgaver, for at forbedre situationskendskabet til søs og støtte en sammenhægende og omkostningseffektiv indsats. 28)Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør lette og fremme det operationelle samarbejde mellem medlemsstaterne og tredjelande inden for rammerne af EU's politik for eksterne forbindelser, bl.a. ved at koordinere det operationelle samarbejde mellem medlemsstaterne og tredjelande på området forvaltning af de ydre grænser og ved at udsende forbindelsesofficerer til tredjelande samt ved at samarbejde med myndighederne i tredjelande om tilbagesendelser, bl.a. hvad angår erhvervelse af rejsedokumenter. Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og medlemsstaterne bør overholde normer og standarder, der mindst svarer til dem, der er fastsat i EU-retten, også når et samarbejde med tredjelande finder sted på disse landes område. 29)Denne forordning overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, der er fastsat i artikel 2 og 6, i traktaten om Den Europæiske Union, og som afspejles i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Med denne forordning tilstræbes det navnlig at sikre fuld respekt for den menneskelige værdighed, retten til frihed og sikkerhed, retten til beskyttelse af personoplysninger, retten til asyl, retten til effektive retsmidler, børns rettigheder, forbuddet mod tortur og umenneskelig behandling eller straf og forbuddet mod menneskehandel og at fremme anvendelsen af principperne om ikkediskrimination og non-refoulement. 30)I denne forordning fastsættes der bestemmelser om en klagemekanisme for Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning i samarbejde med den ansvarlige for grundlæggende rettigheder, som skal overvåge og sikre respekten for de grundlæggende rettigheder i forbindelse med alle agenturets aktiviteter. Det bør være en administrativ mekanisme, hvor den ansvarlige for grundlæggende rettigheder bliver ansvarlig for behandlingen af de klager, agenturet modtager i overensstemmelse med retten til god forvaltning. Den ansvarlige for grundlæggende rettigheder skal kontrollere, hvorvidt en klage kan behandles, registrere sådanne klager, sende alle registrerede klager til den administrerende direktør, sende klager vedrørende grænsevagter til oprindelsesmedlemsstaten og registrere agenturets eller medlemsstatens opfølgning heraf. Det er medlemsstaterne, der bør gennemføre strafferetlige efterforskninger.

31)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning, navnlig hvad angår situationer, der kræver en hurtig indsats ved de ydre grænser, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. 32)Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bør være uafhængigt, hvad angår operationelle og tekniske forhold, og have retlig, administrativ og finansiel selvstændighed. Med henblik herpå er det nødvendigt og hensigtsmæssigt, at det er et EU-organ, der har status som juridisk person, og som udøver de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges det ved denne forordning. 33)Kommissionen og medlemsstaterne bør være repræsenteret i bestyrelsen for at udøve praktisk og politisk tilsyn med Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning. Bestyrelsen bør om muligt bestå af de operationelle chefer for de nationale tjenester, som har ansvaret for grænseforvaltningen, eller deres repræsentanter. Bestyrelsen bør have de nødvendige beføjelser til at fastsætte et budget, kontrollere gennemførelsen heraf, vedtage hensigtsmæssige finansielle bestemmelser, fastlægge gennemsigtige arbejdsprocedurer for beslutningsprocessen i Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og udnævne den administrerende direktør og den viceadministrerende. Agenturet bør forvaltes og drives i overensstemmelse med principperne i den fælles tilgang til decentrale EU-agenturer, som Europa-Parlamentet, Rådet og Europa-Kommissionen vedtog den 19. juli 2012. 34)For at sikre Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning selvstændighed bør det råde over et selvstændigt budget, hvor indtægterne hovedsagelig kommer fra et EU-bidrag. EU's budgetprocedure bør gælde for så vidt angår EU's bidrag og enhver anden støtte, som ydes over Den Europæiske Unions almindelige budget. Revisionen af regnskaberne bør foretages af Revisionsretten. 35)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 883/2013 bør finde anvendelse uden begrænsninger på Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, som bør tiltræde den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber om de interne undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF). 36)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter gælder for de dokumenter, som beror hos agenturet. 37)Al behandling af personoplysninger i Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning inden for rammerne af denne forordning bør ske i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001. 38)Al behandling af personoplysninger i medlemsstaterne inden for rammerne af denne forordning bør ske i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF, Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA og overholdelsen af nødvendighedsprincippet og proportionalitetsprincippet. 39)Målet for denne forordning, nemlig udviklingen og gennemførelsen af et system for integreret forvaltning af de ydre grænser for derved at sikre, at Schengenområdet fungerer efter hensigten, kan ikke i tilstrækkelig grad nås af medlemsstaterne uden koordinering og kan derfor på grund af fraværet af kontrol ved de indre grænser og i lyset af det betydelige migrationspres ved de ydre grænser og behovet for at sikre et højt sikkerhedsniveau internt i Unionen bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. 40)For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF. Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Island og Kongeriget Norge om vilkårene for disse staters deltagelse i Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved de Ydre Grænser indeholder reglerne for disse landes deltagelse i agenturets arbejde, bl.a. bestemmelser om finansielle bidrag og personale. 41)For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, B og G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF. 42)For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, B og G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU. 43)Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein på den anden side om vilkårene for disse staters deltagelse i Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser indeholder reglerne for disse landes deltagelse i agenturets arbejde, bl.a. bestemmelser om finansielle bidrag og personale. 44)I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Da denne forordning udbygger Schengenreglerne efter bestemmelserne i tredje del, afsnit IV, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, skal Danmark i henhold til artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling træffe afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre forordningen i sin nationale lovgivning, inden seks måneder efter forordningens vedtagelse. 45)Denne forordning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF; Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige. 46)Denne forordning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF; Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland. 47)Agenturet bør fremme tilrettelæggelsen af specifikke aktiviteter, hvor medlemsstaterne kan udnytte den ekspertise og de faciliteter, som Irland og Det Forenede Kongerige måtte være parate til at tilbyde, efter nærmere bestemmelser, der skal fastsættes af bestyrelsen i hvert enkelt tilfælde. Repræsentanter for Irland og Det Forenede Kongerige bør med henblik herpå indbydes til alle bestyrelsesmøderne, så de i fuldt omfang kan deltage i drøftelserne vedrørende forberedelsen af sådanne specifikke aktiviteter. 48)Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige er uenige om, hvor Gibraltars grænser skal drages. 49)Når anvendelsen af denne forordning på Gibraltars grænser suspenderes, indebærer dette ikke, at de pågældende stater har ændret deres respektive holdning. 50)Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse blev hørt, jf. artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 45/2001, og afgav udtalelse den [...].

51)Denne forordning sigter mod at ændre og udvide bestemmelserne i forordning (EF) nr. 2007/2004, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 863/2007 og Rådets beslutning 2005/267/EF. Eftersom der skal foretages et stort antal væsentlige ændringer, bør disse retsakter af klarhedshensyn erstattes og ophæves. Henvisninger til de ophævede forordninger bør betragtes som henvisninger til nærværende forordning — VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL I DEN EUROPÆISKE GRÆNSE- OG KYSTVAGT Artikel 1 Genstand Der oprettes herved en europæisk grænse-og kystvagt for at sikre en integreret europæisk forvaltning af de ydre grænser med henblik på effektivt at styre migrationen og sikre et højt sikkerhedsniveau internt i Unionen, samtidig med at den frie bevægelighed for personer opretholdes. Artikel 2 Definitioner I denne forordning forstås ved: 1)"ydre grænser": medlemsstaternes land- og søgrænser og deres lufthavne og søhavne, som bestemmelserne i afsnit II i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 finder anvendelse på 2)"grænsekontrol": grænsekontrol som defineret i artikel 2, nr. 9), i forordning (EF) nr. 562/2006 3)"europæiske grænse- og kystvagthold": hold af grænsevagter og andet relevant personale fra de deltagende medlemsstater, bl.a. nationale eksperter fra medlemsstaterne, der udstationeres i agenturet, som skal udsendes under fælles operationer, hurtige grænseinterventioner samt inden for rammerne af migrationsstyringsstøttehold 4)"værtsmedlemsstat": en medlemsstat, hvori en fælles operation, en hurtig grænseintervention eller en intervention i forbindelse med tilbagesendelser finder sted, eller hvorfra den er indledt 5)"oprindelsesmedlemsstat": den medlemsstat, hvor et medlem af de europæiske grænse- og kystvagthold er grænsevagt eller på anden måde en relevant medarbejder 6)"deltagende medlemsstat": en medlemsstat, der deltager i en fælles operation, en hurtig grænseintervention, en tilbagesendelsesoperation, en intervention i forbindelse med tilbagesendelser eller migrationsstyringsstøttehold ved at stille teknisk udstyr, grænsevagter og andet relevant personale til rådighed, som udsendes som en del af de europæiske grænse- og kystvagthold, samt en medlemsstat, der deltager i tilbagesendelsesoperationer eller interventioner i forbindelse med tilbagesendelser ved at stille teknisk udstyr eller personale til rådighed 7)"medlemmer af de europæiske grænse- og kystvagthold": medarbejdere ved grænsemyndigheder eller andet relevant personale i andre medlemsstater end værtsmedlemsstaten, herunder nationale eksperter og grænsevagter fra medlemsstater, som udstationeres i agenturet, og som deltager i fælles operationer eller hurtige grænseinterventioner 8)"holdmedlemmer": medlemmer af europæiske grænse- og kystvagthold eller hold af medarbejdere, der er involveret i opgaver vedrørende tilbagesendelse, og som deltager i tilbagesendelsesoperationer eller interventioner i forbindelse med tilbagesendelser 9)"migrationsstyringsstøttehold": hold af eksperter, der yder operationel og teknisk forstærkning til medlemsstaterne i hotspotområder, og som består af eksperter fra medlemsstaterne, som Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og Det Europæiske Asylstøttekontor har udsendt, og fra Europol og andre relevante EU-agenturer 10)"tilbagesendelse": tilbagesendelse som defineret i artikel 3, nr. 3), i direktiv 2008/115/EF

11)"afgørelse om tilbagesendelse": afgørelse om tilbagesendelse som defineret i artikel 3, nr. 4), i direktiv 2008/115/EF 12)"person, der er genstand for en afgørelse om tilbagesendelse": enhver tredjelandsstatsborger med ulovligt ophold, der er omfattet af en afgørelse om tilbagesendelse 13)"tilbagesendelsesoperation": en operation med henblik på at sende tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold tilbage, som koordineres af agenturet og involverer teknisk og operationel forstærkning fra en eller flere medlemsstater, hvormed personer fra en eller flere medlemsstater, der er genstand for en afgørelse om tilbagesendelse, sendes tilbage enten ved tvangsmæssig tilbagesendelse eller ved frivillig overholdelse af en pligt til at vende tilbage 14)"intervention i forbindelse med tilbagesendelse": en operation med henblik på at sende tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold tilbage, hvor der ydes øget teknisk og operationel bistand i form af udsendelse af europæiske indsatshold til brug ved tilbagesendelser i medlemsstaterne og tilrettelæggelse af tilbagesendelsesoperationer. Artikel 3 Den europæiske grænse- og kystvagt 1.Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og medlemsstaternes nationale myndigheder, som er ansvarlige for grænseforvaltningen, herunder kystvagter, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver, udgør den europæiske grænse- og kystvagt. 2.Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning udformer en operationel og teknisk strategi for integreret europæisk grænseforvaltning. Det fremmer og sikrer gennemførelsen af integreret europæisk grænseforvaltning i alle medlemsstater. 3.De nationale myndigheder, der er ansvarlige for grænseforvaltningen, herunder kystvagter, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver, udformer deres nationale strategier for integreret grænseforvaltning. Disse strategier skal være kohærente med den strategi, der er omhandlet i stk. 2. Artikel 4 Integreret europæisk grænseforvaltning Integreret europæisk grænseforvaltning skal bestå af følgende: a)grænsekontrol, herunder foranstaltninger vedrørende forebyggelse, opdagelse og efterforskning af grænseoverskridende kriminalitet, når det er relevant b)analyse af risiciene for den interne sikkerhed og analyse af de trusler, der kan påvirke den måde, hvorpå de ydre grænser fungerer, eller sikkerheden ved disse c)tværfagligt samarbejde mellem de nationale myndigheder i hver medlemsstat, som er ansvarlige for grænsekontrollen eller for andre opgaver, der udføres ved grænsen og mellem de relevante EU-institutioner, -agenturer, -organer og -kontorer, herunder regelmæssig informationsudveksling via eksisterende redskaber til informationsudveksling, navnlig det europæiske grænseovervågningssystem (Eurosur), der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1052/2013 d)samarbejde med tredjelande på de områder, der er omfattet af forordningen, med særlig fokus på nabolande og de tredjelande, der er blevet indkredset via risikoanalyser som værende oprindelses- og transitlande for irregulær indvandring e)tekniske og operationelle foranstaltninger inden for området med fri bevægelighed, som vedrører grænsekontrol og har til formål at forhindre irregulær indvandring og bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet f) tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold på medlemsstaternes område g)brug af den nyeste teknologi, herunder store informationssystemer h)en kvalitetskontrolmekanisme, der skal sikre gennemførelsen af EU-retten på området grænseforvaltning.

Artikel 5 Fælles ansvar 1. Det er den europæiske grænse- og kystvagt, der skal gennemføre den integrerede europæiske grænseforvaltning som et fælles ansvar mellem Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og de nationale myndigheder med ansvar for grænseforvaltning, herunder kystvagterne, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver. 2. Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning letter anvendelsen af EU-foranstaltninger vedrørende forvaltningen af de ydre grænser ved at styrke, vurdere og koordinere medlemsstaternes indsats ved gennemførelsen af disse foranstaltninger og ved tilbagesendelser. Medlemsstaterne sikrer forvaltningen af deres del af de ydre grænser i deres egen interesse og i alle de medlemsstaters interesse, som har ophævet kontrollen ved de indre grænser, under fuld overholdelse af EU-retten og i overensstemmelse med den tekniske og operationelle strategi, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, og i tæt samarbejde med agenturet. 3.Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning er ansvarligt for forvaltningen af de ydre grænser i de tilfælde, der er fastsat i denne forordning, navnlig når de nødvendige korrigerende foranstaltninger, som er baseret på en sårbarhedsvurdering, ikke træffes, eller i tilfælde af et uforholdsmæssigt stort migrationspres, som gør kontrollen med de ydre grænser så ineffektiv, at det risikerer at bringe den måde, hvorpå Schengenområdet fungerer, i fare. KAPITEL II DET EUROPÆISKE AGENTUR FOR GRÆNSE- OG KYSTBEVOGTNING Afdeling 1 Opgaver, der skal varetages af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning Artikel 6 Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning 1.For at sikre en sammenhængende integreret europæisk grænseforvaltning ved alle de ydre grænser letter agenturet anvendelsen af eksisterende og fremtidige EU-foranstaltninger vedrørende forvaltningen af de ydre grænser, navnlig Schengengrænsekodeksen, der blev indført ved forordning (EF) nr. 562/2006, og gør den mere effektiv. 2.Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning ("agenturet") er det nye navn for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser, som blev oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004. Dets aktiviteter skal fremover baseres på denne forordning. Artikel 7 Opgaver 1. Agenturet udfører følgende opgaver for derved at bidrage til et højt og ensartet niveau for grænsekontrol og tilbagesendelser: a) oprettelse af et center for overvågning og risikoanalyse med kapacitet til at overvåge migrationsstrømme og foretage risikoanalyser for så vidt angår alle aspekter af integreret grænseforvaltning b) gennemførelse af sårbarhedsvurderinger, herunder vurderinger af medlemsstaternes kapacitet med hensyn til at imødegå trusler og pres ved de ydre grænser c) bistand til medlemsstaterne i situationer, der kræver øget teknisk og operationel bistand ved de ydre grænser, ved at koordinere og tilrettelægge fælles operationer, under hensyntagen til at nogle situationer kan indebære humanitære nødsituationer og redning til søs d) bistand til medlemsstaterne i situationer, der kræver øget teknisk og operationel bistand ved de ydre grænser, ved at iværksætte hurtige interventioner ved de ydre grænser i de medlemsstater, der er udsat for et særligt og uforholdsmæssigt stort pres, under hensyntagen til at nogle situationer kan indebære humanitære nødsituationer og redning til søs

e) oprettelse og udsendelse af europæiske grænse- og kystvagthold, herunder en reserve til hurtige interventioner, som er beregnet til at blive udsendt under fælles operationer, og inden for rammerne af migrationsforvaltningsstøtteholdene f) oprettelse af en pulje af teknisk udstyr, der skal anvendes under fælles operationer, hurtige interventioner ved grænserne og inden for rammerne af migrationsstyringsstøttehold samt i forbindelse med tilbagesendelsesoperationer og interventioner i forbindelse med tilbagesendelser g) udsendelse af europæiske grænse- og kystvagthold og teknisk udstyr til at yde bistand til screening, identifikation og optagelse af fingeraftryk inden for rammerne af migrationsstyringsstøtteholdene i hotspotområder h) støtte til udviklingen af tekniske standarder for udstyr, især med henblik på det taktiske kommandoniveau, kontrol og kommunikation samt teknisk overvågning for at sikre interoperabilitet på EU-plan og nationalt plan i) udsendelse af det nødvendige udstyr og personale fra reserven til hurtige interventioner med henblik på den praktiske gennemførelse af de hasteforanstaltninger, der skal træffes i en nødsituation ved de ydre grænser j) bistand til medlemsstaterne i situationer, hvor der kræves øget teknisk og operationel bistand for at opfylde forpligtelsen til at sende tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold tilbage, herunder gennem koordinering eller tilrettelæggelse af tilbagesendelsesoperationer k) oprettelse af en reserve af observatører og ledsagere ved tvangsmæssige tilbagesendelser og tilbagesendelsesspecialister l) oprettelse og udsendelse af europæiske indsatshold til brug ved tilbagesendelser under tilbagesendelsesoperationer m) bistand til medlemsstaterne til uddannelse af nationale grænsevagter og eksperter i tilbagesendelse, herunder fastlæggelse af fælles uddannelsesstandarder n) deltagelse i udvikling og forvaltning af forsknings- og innovationsaktiviteter, der er relevante for kontrollen og overvågningen af de ydre grænser, herunder anvendelsen af avanceret overvågningsteknologi såsom fjernstyrede luftfartøjssystemer, og udvikling af pilotprojekter vedrørende spørgsmål, der er omfattet af forordningen o) udvikling og drift af informationssystemer, der gør det muligt at foretage hurtig og pålidelig udveksling af oplysninger om nye risici i forbindelse med forvaltningen af de ydre grænser, irregulær indvandring og tilbagesendelse, i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001 og Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA og i tæt samarbejde med Kommissionen, EU-agenturer, -organer og kontorer samt det europæiske migrationsnetværk, der blev oprettet ved Rådets afgørelse 2008/381/EF p) den nødvendige bistand til udvikling og drift af et europæisk grænseovervågningssystem og efter omstændighederne til udvikling af et fælles miljø til udveksling af oplysninger, herunder interoperabilitet mellem systemerne, især gennem udvikling, ajourføring og koordinering af Eurosur-rammen, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1052/2013 q) samarbejde med EU-Fiskerikontrolagenturet og Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed for at støtte de nationale myndigheder, der udfører kystvagtfunktioner, ved at tilbyde tjenester, information, udstyr og uddannelse og at koordinere operationer med flere formål r) bistand til medlemsstaterne og tredjelande inden for rammerne af deres operative samarbejde om forvaltning af de ydre grænser og tilbagesendelse. 2. Medlemsstaterne kan fortsætte samarbejdet på operationelt plan med andre medlemsstater og/eller tredjelande ved de ydre grænser, herunder militære operationer med henblik på retshåndhævelse og på området tilbagesendelse, hvis et sådant samarbejde er foreneligt med agenturets opgaver. Medlemsstaterne undlader enhver foranstaltning, der kan skade agenturets virke eller opfyldelsen af dets mål. Medlemsstaterne rapporterer til agenturet om det operationelle samarbejde med andre medlemsstater og/eller tredjelande ved de ydre grænser og på området tilbagesendelse. Agenturets administrerende direktør ("den administrerende direktør") informerer agenturets bestyrelse ("bestyrelsen") regelmæssigt og mindst en gang om året om disse forhold. 3. Agenturet kan deltage i kommunikationsaktiviteter på eget initiativ på de områder, der er omfattet af dets mandat. Sådanne kommunikationsaktiviteter må ikke gribe ind i de opgaver, der er nævnt i stk. 1, og skal gennemføres i henhold til de relevante kommunikations- og formidlingsplaner, som bestyrelsen har vedtaget. Afdeling 2 Overvågning og kriseforebyggelse Artikel 8

Pligt til at samarbejde i god tro Agenturet og de nationale myndigheder, der er ansvarlige for grænseforvaltningen, herunder kystvagterne, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver, har pligt til at samarbejde i god tro og pligt til at udveksle oplysninger. Artikel 9 Generel forpligtelse til at udveksle oplysninger De nationale myndigheder, der er ansvarlige for grænseforvaltningen, herunder kystvagterne, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver, sender rettidigt og på korrekt vis agenturet alle de oplysninger, der er nødvendige, for at agenturet kan udføre de opgaver, denne forordning pålægger det, bl.a. agenturets opgave med at overvåge migrationsstrømmene til og internt i Unionen, foretage risikoanalyser og gennemføre sårbarhedsvurderinger. Artikel 10 Overvågning af migrationsstrømme og risikoanalyse 1.Agenturet opretter et overvågnings- og risikoanalysecenter, der kan overvåge migrationsstrømmene til og internt i Unionen. Med henblik herpå udvikler agenturet en fælles integreret risikoanalysemodel, som skal anvendes af agenturet og medlemsstaterne. 2. Agenturet udarbejder både generelle og specifikke risikoanalyser, der fremlægges for Rådet og Kommissionen. 3.Den risikoanalyse, som agenturet skal foretage, skal dække alle aspekter, der er relevante for en integreret europæisk grænseforvaltning, navnlig grænsekontrol, tilbagesendelse, tredjelandsstatsborgeres irregulære sekundære bevægelser internt i Unionen, forebyggelse af grænseoverskridende kriminalitet, herunder hjælp til irregulær indvandring, menneskehandel og terrorisme, samt situationen i tilgrænsende tredjelande med henblik på udvikling af en varslingsmekanisme, som analyserer migrationsstrømmene mod Unionen. 4. Medlemsstaterne sender agenturet alle nødvendige oplysninger vedrørende situationen, tendenser og mulige trusler ved de ydre grænser og på området tilbagesendelse. Medlemsstaterne sender regelmæssigt eller på agenturets anmodning alle relevante oplysninger såsom statistiske og operationelle oplysninger, der er indsamlet i forbindelse med gennemførelsen af Schengenreglerne, samt oplysninger og efterretninger fra analyselaget i det nationale situationsbillede, der er udarbejdet i henhold til forordning (EU) nr. 1052/2013, til agenturet. 5.Resultaterne af risikoanalysen forelægges tilsynsrådet og bestyrelsen. 6.Medlemsstaterne tager hensyn til resultaterne af risikoanalysen, når de planlægger deres operationer og aktiviteter ved de ydre grænser samt deres aktiviteter vedrørende tilbagesendelse. 7.Agenturet indarbejder resultaterne af den fælles integrerede risikoanalysemodel ved udformningen af de fælles grundlæggende uddannelsesprogrammer for grænsevagter og andet personale, der er involveret i opgaver i forbindelse med tilbagesendelse. Artikel 11 Forbindelsesofficerer i medlemsstaterne 1.Agenturet sikrer en regelmæssig overvågning af forvaltningen af de ydre grænser ved hjælp af dets forbindelsesofficerer i medlemsstaterne. 2.Den administrerende direktør udpeger eksperter blandt agenturets medarbejdere, som udsendes som forbindelsesofficerer. Den administrerende direktør beslutter på grundlag af en risikoanalyse og i samråd med bestyrelsen, hvordan udsendelsen skal ske, hvilken medlemsstat en forbindelsesofficer kan udsendes til, og hvor lang tid udsendelsen skal vare. Den administrerende direktør informerer den berørte medlemsstat om udpegelsen og fastsætter sammen med medlemsstaten det sted, hvortil udsendelsen skal ske. 3.Forbindelsesofficerer handler på agenturets vegne og har til opgave at fremme samarbejdet og dialogen mellem agenturet og de nationale myndigheder, der er ansvarlige for grænseforvaltningen, herunder kystvagterne, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver. Forbindelsesofficererne har navnlig til opgave: a) at fungere som forbindelsesled mellem agenturet og de nationale myndigheder, der er ansvarlige for grænseforvaltningen, herunder kystvagterne, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver

b) at støtte indsamlingen af de oplysninger, der er nødvendige, for at agenturet kan foretage den sårbarhedsvurdering, der er omhandlet i artikel 12 c) at overvåge de foranstaltninger, medlemsstaterne træffer ved de grænseafsnit, der er tildelt et højt begivenhedslag, jf. forordning (EU) nr. 1052/2013 d) at bistå medlemsstaterne med at udarbejde deres beredskabsplaner e) regelmæssigt at rapportere til den administrerende direktør om situationen ved den ydre grænse og den pågældende medlemsstats kapacitet til effektivt at håndtere situationen ved de ydre grænser f) at overvåge de foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer i forbindelse med en situation, der kræver en hurtig indsats ved de ydre grænser, jf. artikel 18. 4.Med henblik på stk. 3 skal forbindelsesofficerer bl.a.: a) have ubegrænset adgang til det nationale koordinationscenter og det nationale situationsbillede, der udarbejdes i henhold til forordning (EU) nr. 1052/2013 b) have adgang til de nationale og europæiske informationssystemer, der er til rådighed i det nationale koordinationscenter, på betingelse af at de pågældende overholder de nationale og EU's sikkerheds- og databeskyttelsesregler c) holde regelmæssig kontakt med de nationale myndigheder, der er ansvarlige for grænseforvaltningen, herunder kystvagterne, i det omfang de udfører grænsekontrolopgaver, samtidig med at de holder lederen af det nationale koordinationscenter orienteret. 5.Forbindelsesofficerens rapport skal indgå som en del af sårbarhedsvurderingen, jf. artikel 12. 6.Forbindelsesofficererne tager ved udførelsen af deres opgaver kun imod instrukser fra agenturet. Artikel 12 Sårbarhedsvurdering 1.Agenturet vurderer medlemsstaternes tekniske udstyr, systemer, kapacitet, ressourcer og beredskabsplaner, hvad angår grænsekontrol. Vurderingen skal baseres på oplysninger fra medlemsstaterne og forbindelsesofficeren, oplysninger fra Eurosur, bl.a. de begivenhedslag, der er tildelt forskellige afsnit af de ydre land- og søgrænser i hver medlemsstat, jf. forordning (EU) nr. 1052/2013, og agenturets rapporter om og evalueringer af fælles operationer, pilotprojekter, hurtige grænseinterventioner og andre aktiviteter. 2.Medlemsstaterne fremlægger på agenturets anmodning oplysninger om det tekniske udstyr, det personale og de finansielle ressourcer, der er til rådighed på nationalt plan til grænsekontrol, og de fremlægger deres beredskabsplaner. 3.Formålet med sårbarhedsvurderingen er, at agenturet vurderer medlemsstaternes kapacitet og beredskab med henblik på kommende udfordringer, bl.a. nuværende og fremtidige trusler og nuværende og fremtidigt pres ved de ydre grænser, hvad angår navnlig de medlemsstater, der står over for et særligt og uforholdsmæssigt stort pres, afdækker de mulige umiddelbare konsekvenser ved de ydre grænser og efterfølgende konsekvenser for den måde, hvorpå Schengenområdet fungerer, og vurderer deres kapacitet til at bidrage til den reserve til hurtige interventioner, der er omhandlet i artikel 19, stk. 5. Denne vurdering berører ikke Schengenevalueringsmekanismen. 4.Resultaterne af sårbarhedsvurderingen forelægges tilsynsrådet, som rådgiver den administrerende direktør om, hvilke foranstaltninger medlemsstaterne skal træffe på grundlag af resultaterne af sårbarhedsvurderingen, idet der tages hensyn til agenturets risikoanalyse og resultaterne af Schengenevalueringsmekanismen. 5.Den administrerende direktør træffer afgørelse om, hvilke nødvendige korrigerende foranstaltninger den berørte medlemsstat skal træffe, bl.a. ved brug af Unionens finansielle instrumenter. Den administrerende direktørs afgørelse er bindende for medlemsstaterne, og der fastsættes heri en frist for gennemførelsen af foranstaltningerne. 6. Hvis en medlemsstat ikke vedtager de nødvendige korrigerende foranstaltninger inden for fristen, henviser den administrerende direktør sagen til bestyrelsen og informerer Kommissionen. Bestyrelsen træffer afgørelse om, hvilke nødvendige korrigerende foranstaltninger den berørte medlemsstat skal træffe, bl.a. fristen herfor. Hvis medlemsstaten ikke træffer foranstaltningerne inden for den frist, der er fastsat i afgørelsen, kan Kommissionen træffe yderligere foranstaltninger, jf. artikel 18. Afdeling 3

Forvaltning af de ydre grænser Artikel 13 Agenturets indsats ved de ydre grænser 1. Medlemsstaterne kan anmode agenturet om bistand til at opfylde deres forpligtelser, hvad angår kontrollen af de ydre grænser. Agenturet gennemfører også foranstaltninger som omhandlet i artikel 18. 2. Agenturet tilrettelægger en passende teknisk og operationel bistand til værtsmedlemsstaten, og det kan træffe en eller flere af følgende foranstaltninger: a) koordinere fælles operationer for en eller flere medlemsstater og udsende europæiske grænse- og kystvagthold b) tilrettelægge hurtige grænseinterventioner og udsende europæiske grænse- og kystvagthold fra reserven til hurtige interventioner og om nødvendigt supplerende europæiske grænse- og kystvagthold c) koordinere aktiviteterne for en eller flere medlemsstater og tredjelande ved de ydre grænser, herunder fælles operationer med tilgrænsende tredjelande d) udsende europæiske grænse- og kystvagthold inden for rammerne af migrationsstyringsstøttehold i hotspotområder e) udsende sine egne eksperter samt medlemmer af de hold, medlemsstaterne har udstationeret i agenturet, for at støtte de involverede medlemsstaters kompetente myndigheder i et passende tidsrum f) indsætte teknisk udstyr. 3. Agenturet finansierer eller medfinansierer de aktiviteter, der er omhandlet i stk. 2, i overensstemmelse med de finansielle regler, der gælder for agenturet. Artikel 14 Iværksættelse af fælles operationer og hurtige grænseinterventioner ved de ydre grænser 1. Medlemsstaterne kan anmode agenturet om at iværksætte fælles operationer for at klare kommende udfordringer, herunder nuværende og fremtidige trusler ved de ydre grænser som følge af irregulær indvandring eller grænseoverskridende kriminalitet eller yde øget teknisk og operationel bistand, når de opfylder deres forpligtelser, hvad angår kontrol af de ydre grænser. 2.Efter anmodning fra en medlemsstat, der står i en situation med et særligt og uforholdsmæssigt stort pres, specielt når der til steder ved de ydre grænser ankommer et stort antal tredjelandsstatsborgere, som forsøger at indrejse ulovligt på medlemsstatens område, kan agenturet gennemføre en hurtig grænseintervention i et begrænset tidsrum på værtsmedlemsstatens område. 3.Den administrerende direktør evaluerer, godkender og koordinerer medlemsstaternes forslag til fælles operationer. Forud for fælles operationer og hurtige grænseinterventioner skal der foretages en grundig, pålidelig og ajourført risikoanalyse, som sætter agenturet i stand til at foretage en prioritering af de foreslåede fælles operationer og hurtige grænseinterventioner, idet der tages hensyn til begivenhedslaget ved de pågældende afsnit af den ydre grænse, jf. forordning (EU) nr. 1052/2013, og de disponible ressourcer. 4.Efter råd fra tilsynsrådet på grundlag af resultaterne af sårbarhedsvurderingen og under hensyntagen til agenturets risikoanalyse og analyselaget i det europæiske situationsbillede, der er udarbejdet i henhold til forordning (EU) nr. 1052/2013, henstiller den administrerende direktør til de berørte medlemsstater, at de iværksætter fælles operationer eller hurtige grænseinterventioner. Agenturet stiller sit tekniske udstyr til rådighed for værtsmedlemsstaten eller de deltagende medlemsstater. 5. Målene for en fælles operation eller en hurtig grænseintervention kan nås som en del af en operation med flere formål, som kan involvere redning af nødstedte personer på havet eller andre kystvagtopgaver, bekæmpelse af smugling af migranter eller menneskesmugling, operationer til kontrol med narkotikasmugling og migrationsstyring, herunder identifikation, registrering, debriefing og tilbagesendelse. Artikel 15

Operationel plan for fælles operationer 1.Som forberedelse af en fælles operation udarbejder den administrerende direktør i samarbejde med værtsmedlemsstaten en liste over det tekniske udstyr og personale, der er behov for, under hensyntagen til medlemsstatens disponible ressourcer. På grundlag af disse elementer fastlægger agenturet en pakke bestående af operationel og teknisk forstærkning samt kapacitetsopbyggende aktiviteter, som skal medtages i den operationelle plan. 2.Den administrerende direktør udarbejder en operationel plan for fælles operationer ved de ydre grænser. Den administrerende direktør og værtsmedlemsstaten enes i samråd med de deltagende medlemsstater om en operationel plan med nærmere oplysninger om de organisatoriske aspekter af den fælles operation. 3.Den operationelle plan er bindende for agenturet, værtsmedlemsstaten og de deltagende medlemsstater. Den skal omfatte alle de aspekter, der anses for nødvendige for at gennemføre den fælles operation, bl.a.: a) en beskrivelse af situationen med angivelse af fremgangsmåden og målene for udsendelsen, herunder det operationelle mål b) den forventede varighed af den fælles operation c) det geografiske område, hvor den fælles operation skal finde sted d) en beskrivelse af opgaver og særlige instrukser for de europæiske grænse- og kystvagthold, herunder om tilladte søgninger i databaser og tilladte tjenestevåben samt tilladt ammunition og udstyr i værtsmedlemsstaten e) sammensætningen af de europæiske grænse- og kystvagthold samt udsendelsen af andet relevant personale f) bestemmelser om kommando og kontrol, herunder angivelse af navn og rang for de af værtsmedlemsstatens grænsevagter, der har ansvaret for samarbejdet med holdmedlemmerne og agenturet, navnlig navn og rang for de grænsevagter, som har kommandoen i udsendelsesperioden, og holdmedlemmernes placering i kommandoleddene g) det tekniske udstyr, der skal anvendes under den fælles operation, herunder særlige krav, såsom betingelser for brug, det mandskab, der er anmodet om, transport og anden logistik samt finansielle bestemmelser h) detaljerede bestemmelser for agenturets øjeblikkelige rapportering om hændelser til bestyrelsen og de relevante offentlige myndigheder i) en rapporterings- og evalueringsordning med benchmarks for evalueringsrapporten og en frist for indgivelse af den endelige evalueringsrapport j) med hensyn til operationer til søs, specifikke oplysninger angående relevant jurisdiktionskompetence og lovgivning for det geografiske område, hvor den fælles operation finder sted, herunder henvisninger til folkerettens og EU-rettens regler om opbringning, redning til søs og ilandsætning. I den forbindelse skal den operationelle plan udarbejdes i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 656/2014 k) retningslinjer for samarbejde med tredjelande, andre EU-agenturer, -organer og kontorer eller internationale organisationer. l) procedurer for fastsættelse af en henvisningsmekanisme, som personer med behov for international beskyttelse, ofre for menneskehandel, uledsagede mindreårige og sårbare personer henvises til af de kompetente nationale myndigheder med henblik på passende bistand m) procedurer for oprettelse af en mekanisme for modtagelse og videresendelse til agenturet af klager over værtsmedlemsstatens grænsevagter og de europæiske grænse- og kystvagthold med påstand om tilsidesættelse af de grundlæggende rettigheder i forbindelse med fælles operationer eller hurtige grænseinterventioner. 4.Alle ændringer og tilpasninger af den operationelle plan skal godkendes af den administrerende direktør og værtsmedlemsstaten efter høring af de deltagende medlemsstater. Agenturet sender straks en kopi af den ændrede eller tilpassede operationelle plan til de deltagende medlemsstater. Artikel 16 Procedure for iværksættelse af en hurtig grænseintervention

1. En medlemsstats anmodning om iværksættelse af en hurtig grænseintervention skal indeholde en beskrivelse af situationen, mulige mål og forudsete behov. Den administrerende direktør kan om nødvendigt straks sende eksperter fra agenturet, som skal vurdere situationen ved den pågældende medlemsstats ydre grænser. 2. Den administrerende direktør informerer straks bestyrelsen om en anmodning fra en medlemsstat om at iværksætte en hurtig grænseintervention. 3.Når den administrerende direktør træffer afgørelse om en medlemsstats anmodning, tager den pågældende hensyn til resultaterne af agenturets risikoanalyser og analyselaget i det europæiske situationsbillede, der er udarbejdet i henhold til forordning (EU) nr. 1052/2013 samt resultatet af sårbarhedsvurderingen, jf. artikel 12, og alle andre relevante oplysninger fra den pågældende medlemsstat eller en anden medlemsstat. 4.Den administrerende direktør træffer afgørelse om en anmodning om at iværksætte en hurtig grænseintervention inden to dage fra datoen for modtagelsen af anmodningen. Den administrerende direktør underretter samtidigt skriftligt den anmodende medlemsstat og bestyrelsen herom. Afgørelsen skal indeholde oplysninger om de vigtigste grunde, som den er baseret på. 5.Hvis den administrerende direktør beslutter at iværksætte en hurtig grænseintervention, udsender den pågældende europæiske grænse- og kystvagthold fra reserven til hurtige interventioner, jf. artikel 19, stk. 5, og beslutter, om der skal udsendes øjeblikke forstærkning fra et eller flere europæiske grænse- og kystvagthold, jf. artikel 19, stk. 6. 6.Den administrerende direktør udarbejder sammen med værtsmedlemsstaten straks og under alle omstændigheder senest tre arbejdsdage efter datoen for afgørelsen en operationel plan, jf. artikel 15, stk. 3. 7.Når der er opnået enighed om den operationelle plan, anmoder den administrerende direktør medlemsstaterne om straks at udsende de grænsevagter, der indgår som en del af reserven til hurtige interventioner. Den administrerende direktør angiver profil og antal for de grænsevagter, der kræves fra hver medlemsstat, blandt dem, der indgår i den eksisterende reserve til hurtig intervention. 8.For om nødvendigt at sikre øjeblikkelig forstærkning fra de europæiske grænse- og kystvagthold fra reserven til hurtige interventioner informerer den administrerende direktør parallelt hermed medlemsstaterne om det supplerende antal grænsevagter og deres profiler, der anmodes om bliver udsendt. Disse oplysninger gives skriftligt til de nationale kontaktpunkter og indeholder den dato, hvor udsendelsen skal ske. Der fremsendes også en kopi af den operationelle plan til dem. 9.Hvis den administrerende direktør er fraværende eller forhindret, træffes afgørelserne om udsendelse af reserven til hurtige interventioner og udsendelse af yderligere europæiske grænse- og kystvagthold af den viceadministrerende direktør. 10.Medlemsstaterne sikrer, at de grænsevagter, der er udpeget til reserven til hurtige interventioner, straks og uden undtagelse stilles til rådighed for agenturet. Medlemsstaterne stiller også på agenturets anmodning supplerende grænsevagter til rådighed til udsendelse i europæiske grænse- og kystvagthold, medmindre de står i en ekstraordinær situation, der i væsentlig grad påvirker udførelsen af nationale opgaver. 11.Udsendelsen af reserven til hurtige interventioner finder sted senest tre arbejdsdage efter den dato, hvor den administrerende direktør og den anmodende medlemsstat enes om den operationelle plan. Udsendelse af yderligere europæiske grænse- og kystvagthold finder om nødvendigt sted inden fem arbejdsdage efter udsendelse af reserven til hurtige interventioner. Artikel 17 Migrationsstyringsstøttehold 1.Hvis en medlemsstat står over for et uforholdsmæssigt stort migrationspres i særlige hotspotområder langs dens ydre grænser, som er karakteriseret ved en store blandede migrationsstrømme, kan den pågældende medlemsstat anmode om operationel og teknisk forstærkning fra migrationsstyringsstøttehold. Den pågældende medlemsstat indgiver en anmodning om forstærkning og en behovsvurdering til agenturet og andre relevante EU-agenturer, navnlig Det Europæiske Asylstøttekontor. 2.Den administrerende direktør vurderer i samarbejde med andre relevante EU-agenturer anmodningen om bistand fra en medlemsstat og dens behovsvurdering med henblik på at fastlægge en omfattende forstærkningspakke bestående af forskellige aktiviteter, der koordineres af de relevante EU-agenturer, og som skal aftales med den berørte medlemsstat. 3.Den operationelle og tekniske forstærkning fra de europæiske grænse- og kystvagthold, de europæiske indsatshold til brug ved tilbagesendelser og eksperter fra agenturets personale inden for rammerne af migrationsstyringsstøttehold kan omfatte: a) screening af tredjelandsstatsborgere ved ankomsten til de ydre grænser, herunder identifikation, registrering og debriefing af tredjelandsstatsborgerne og på medlemsstatens anmodning optagelse af tredjelandsstatsborgernes fingeraftryk b) information til personer med et klart behov for international beskyttelse og asylansøgere eller potentielle asylansøgere, der kan omfordeles c) teknisk og operationel bistand på området tilbagesendelse, herunder forberedelse og tilrettelæggelse af tilbagesendelsesoperationer. 4.Agenturet bistår Kommissionen med koordineringen af migrationsstyringsstøtteholdenes aktiviteter i samarbejde med andre relevante EU-agenturer.

Artikel 18 Situationer ved de ydre grænser, der kræver en hurtig indsats 1.Hvis en medlemsstat ikke træffer de nødvendige korrigerende foranstaltninger i overensstemmelse med bestyrelsens afgørelse, jf. artikel 12, stk. 6, eller hvis der er et uforholdsmæssigt stort migrationspres ved den ydre grænse, som gør kontrollen ved de ydre grænser så ineffektiv, at det risikerer at bringe den måde, hvorpå Schengenområdet fungerer, i fare, kan Kommissionen efter høring af agenturet træffe afgørelse ved brug af en gennemførelsesretsakt, hvori de foranstaltninger, som agenturet skal gennemføre, fastsættes, og hvori det kræves, at den berørte medlemsstat samarbejder med agenturet om gennemførelsen af disse foranstaltninger. Sådanne gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 79, stk. 2. I behørigt begrundede og særligt hastende tilfælde i forbindelse med den måde, hvorpå Schengenområdet fungerer, vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 79, stk. 5, gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks. 2.Med henblik på stk. 1 sørger Kommissionen for, at agenturet træffer en eller flere af følgende foranstaltninger: a) tilrettelægger og koordinerer hurtige grænseinterventioner og udsender europæiske grænse- og kystvagthold fra reserven til hurtige interventioner og om nødvendigt supplerende europæiske grænse- og kystvagthold b) udsender europæiske grænse- og kystvagthold inden for rammerne af migrationsstyringsstøttehold i h