FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 36/96 fastlagt af Rådet den 28. maj 1996 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EF) Nr. . . ./96 om ændring af forordning (EØF) Nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (96/C 248/01)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 28, 100 A og 113,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (4) omfatter Fællesskabets toldområde Ålandsøerne, forudsat at der afgives en erklæring i overensstemmelse med traktatens artikel 227, stk. 5; da denne erklæring er afgivet, og de nævnte øer udgør en integrerende del af Republikken Finland, bør nævnte forordning ændres;

(2) ved interimsaftalen af 27. november 1992 om handel og toldunion mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken San Marino (5) er det fastlagt, hvilke områder denne aftale gælder for; San Marinos område kan derfor ikke anses for at være en del af Fællesskabets toldområde;

(3) det bør i alle tilfælde sikres, at varer, der er fremstillet af ikke-fællesskabsvarer, som er henført under en suspensionsprocedure, ikke integreres i Fællesskabets økonomi, uden at der betales importafgifter, også selv om de pågældende varer har opnået status som fællesskabsvarer; definitionen af fællesskabsvarer bør derfor tilpasses; desuden bør sådanne varer undergives samme suspensionsprocedure som de varer, de er fremstillet af;

(4) ved Uruguay-rundens aftale om landbrug (6) afskaffes landbrugsimportafgifterne;

(5) i Uruguay-rundens aftale om oprindelsesregler (7) er det bestemt, at de kontraherende parter udsteder vurderinger af varers oprindelsesstatus til enhver person med en berettiget interesse;

(6) visse varer er undergivet importafgifter, der er fastsat i ecu; for at hindre omlægninger af handelen bør omregningen til national valuta af disse afgiftsbeløb i ecu ske for kortere perioder;

(7) i andre tilfælde, hvor der efter toldforskrifterne er fastsat beløb i ecu, viser det sig at være nødvendigt at indføre mere smidige regler for omregningen af de nævnte beløb til national valuta;

(8) for at kunne forberede toldformaliteterne bør de erhvervsdrivende have mulighed for at besigtige varerne ikke blot i forbindelse med direkte indførsel, men også når en ekstern forsendelsesprocedure ophører;

(9) ved Rådets afgørelse 93/329/EØF af 15. marts 1993 om indgåelse af konventionen om midlertidig indførsel og accept af tillæggene hertil (8) godkendte Fællesskabet konventionen om midlertidig indførsel, som blev forhandlet i Toldsamarbejdsrådet og udfærdiget i Istanbul den 26. juni 1990; dermed kan ATA-carnetet også anvendes i henhold til denne konvention;

(10) i forbindelse med proceduren for aktiv forædling - tilbagebetalingsordningen - bør muligheden for tilbagebetaling udvides til i visse tilfælde også at omfatte varer i uforandret stand; hvis der som led i ordningen er indrømmet godtgørelse af importafgifterne, bør det dog, i lighed med hvad der gælder under suspensionsordningen, være muligt at lade varerne overgå til fri omsætning på et senere tidspunkt, uden at der skal foreligge en særlig tilladelse;

(11) det forekommer ikke nødvendigt, at der i alle tilfælde kræves meddelelse om genudførsel af varer, der tidligere er indført i Fællesskabets toldområde;

(12) hvis fællesskabsforskrifterne hjemler fritagelse for import- eller eksportafgifter, bør denne fritagelse kunne anvendes i hvert enkelt tilfælde, uanset de betingelser, hvorunder skylden er opstået; konstateres det i en sådan situation, at de toldmæssige procedureregler ikke er overholdt, synes en anvendelse af den normale afgift ikke at være et egnet sanktionsmiddel;

(13) de tilfælde, hvor der kan indrømmes udsættelse med hensyn til debitors forpligtelse til at betale afgifter, bør fastlægges mere præcist;

(14) toldskyld bør ophøre, hver gang en toldangivelse erklæres ugyldig; sådanne tilfælde er ikke begrænset til de tilfælde, der er fastsat i EF-toldkodeksens artikel 66;

(15) artikel 3, stk. 3, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 2726/90 af 17. september 1990 om fællesskabsforsendelse (9) er blevet irrelevant;

(16) Kommissionen har erklæret sig rede til hvert år at udgive en ajourført version af EF-toldkodeksen sammen med gennemførelsesbestemmelserne, således at kodeksen til stadighed er praktisk at anvende -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EØF) nr. 2913/92 foretages følgende ændringer:

1) I artikel 3 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1 ændres således:

- femte led affattes således:

»- Den Franske Republiks område, med undtagelse af de oversøiske territorier og Saint-Pierre og Miquelon samt Mayotte«

- trettende led affattes således:

»- Republikken Finlands område«

b) Stk. 2 affattes således:

»2. Fyrstendømmet Monacos område, således som det er fastlagt i den toldkonvention, der blev undertegnet i Paris den 18. maj 1963 (Journal Officiel de la République Française af 27. september 1963, side 8679), anses i overensstemmelse med den konvention, der gælder for det, som hørende til Fællesskabets toldområde, uanset at det er beliggende uden for Den Franske Republiks område.«

2) I artikel 4 foretages følgende ændringer:

a) Nr. 5, sidste sætningsled, affattes således:

»dette udtryk omfatter bl. a. en bindende oplysning i henhold til artikel 12.«

b) Nr. 7, første led, affattes således:

»- fuldt ud er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde på de i artikel 23 omhandlede betingelser, uden at der i dem indgår varer, som er indført fra lande eller områder, der ikke udgør en del af Fællesskabets toldområde. Varer, der er fremstillet af varer, som er henført under en suspensionsprocedure, anses ikke for at have status som fællesskabsvarer i de tilfælde med særlig økonomisk betydning, der er fastsat efter udvalgsproceduren«.

c) I nr. 10, andet led, udgår ordene »landbrugsafgifter og andre«.

d) I nr. 11, andet led, udgår ordene »landbrugsafgifter og andre«.

3) Artikel 12 affattes således:

»Artikel 12

1. Toldmyndighederne meddeler bindende tariferingsoplysninger eller bindende oprindelsesoplysninger efter skriftlig anmodning og efter regler, der fastsættes efter udvalgsproceduren.

2. Bindende tariferingsoplysninger eller bindende oprindelsesoplysninger forpligter kun toldmyndighederne over for modtageren, for så vidt angår tariferingen af en vare eller bestemmelsen af en vares oprindelsesstatus.

Bindende tariferingsoplysninger eller bindende oprindelsesoplysninger forpligter kun toldmyndighederne for varer, for hvilke toldformaliteterne opfyldes efter tidspunktet for meddelelsen af oplysningerne.

Med hensyn til oprindelse anvendes formaliteterne for anvendelse af artikel 22 og 27.

3. Modtageren skal kunne godtgøre, at der på alle måder er overensstemmelse:

- for så vidt angår en tariferingsoplysning: mellem den angivne vare og den i oplysningen beskrevne vare

- for så vidt angår en oprindelsesoplysning: mellem på den ene side den pågældende vare og de omstændigheder, der er bestemmende for opnåelsen af oprindelsesstatus, og på den anden side de varer og de omstændigheder, der er beskrevet i oplysningen.

4. En bindende tariferingsoplysning er gyldig i seks år og en bindende oprindelsesoplysning i tre år regnet fra meddelelsen. Uanset artikel 8 annulleres de, hvis de bygger på urigtige eller ufuldstændige oplysninger fra ansøgeren.

5. Bindende oplysninger ophører med at være gyldige efter følgende regler:

a) En tariferingsoplysning ophører med at være gyldig, når den:

i) efter vedtagelsen af en forordning ikke er i overensstemmelse med de således fastsatte retsregler

ii) ikke længere er forenelig med fortolkningen af en af de i artikel 20, stk. 6, omhandlede nomenklaturer:

- på fællesskabsplan ved en ændring af de forklarende bemærkninger til den kombinerede nomenklatur eller ved en dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol, eller

- på internationalt plan ved en tariferingsudtalelse eller ved en ændring af de forklarende bemærkninger til nomenklaturen i det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, der er vedtaget af Verdenstoldorganisationen, som blev oprettet i 1952 under navnet »Toldsamarbejdsrådet«

iii) tilbagekaldes eller ændres i overensstemmelse med artikel 9, forudsat at denne tilbagekaldelse eller ændring meddeles modtageren.

Den dato, på hvilken den bindende oplysning ophører med at være gyldig i de i nr. i) og ii) omhandlede tilfælde, er datoen for offentliggørelsen af de nævnte foranstaltninger eller, for så vidt angår internationale foranstaltninger, datoen for offentliggørelsen af en meddelelse fra Kommissionen i C-udgaven af De Europæiske Fællesskabers Tidende.

b) En oprindelsesoplysning ophører med at være gyldig, når den:

i) efter vedtagelsen af en forordning eller af en aftale indgået af Fællesskabet ikke er i overensstemmelse med de således fastsatte retsregler

ii) ikke længere er forenelig:

- på fællesskabsplan med de forklarende bemærkninger og de udtalelser, der er vedtaget til fortolkning af bestemmelserne, eller med en dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol

- på internationalt plan med den aftale om oprindelsesregler, der er udarbejdet af Verdenshandelsorganisationen (WTO), eller med de forklarende bemærkninger eller udtalelser om oprindelse, der er vedtaget til fortolkning af denne aftale

iii) tilbagekaldes eller ændres i overensstemmelse med artikel 9, forudsat at det på forhånd meddeles modtageren.

Den dato, på hvilken den bindende oplysning ophører med at være gyldig i de i nr. i) og ii) omhandlede tilfælde, er den dato, der angives ved offentliggørelsen af de ovennævnte foranstaltninger, eller, hvad angår de internationale foranstaltninger, den dato, som er angivet i meddelelsen fra Kommissionen i C-udgaven af De Europæiske Fællesskabers Tidende.

6. Modtageren af en bindende oplysning, der i henhold til stk. 5, litra a), nr. ii) eller iii), eller litra b), nr. ii) eller iii), ophører med at være gyldig, kan fortsat anvende den i en periode på seks måneder efter tidspunktet for denne offentliggørelse eller meddelelse, når han på grundlag af den bindende oplysning før vedtagelsen af de pågældende foranstaltninger gennem en bindende og endelig kontrakt har forpligtet sig til køb eller salg af den pågældende vare. Er der tale om produkter, for hvilke der ved opfyldelsen af toldformaliteterne forelægges import- eller eksportlicenser eller forudfastsættelsesattester, træder gyldighedsperioden for den pågældende licens eller attest dog i stedet for perioden på seks måneder.

I de i stk. 5, litra a), nr. i), og litra b), nr. i), nævnte tilfælde kan der i forordningen eller aftalen fastsættes en frist, inden for hvilken første afsnit finder anvendelse.

7. Anvendelse på de i stk. 6 fastsatte betingelser af tariferingen eller oprindelsesbestemmelsen i den bindende oplysning gælder kun ved:

- fastlæggelse af import- eller eksportafgifter

- beregning af eksportrestitutioner og af alle andre beløb, der ydes ved indførsel eller udførsel inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik

- anvendelse af import- eller eksportlicenser eller forudfastsættelsesattester, som fremlægges ved opfyldelse af formaliteterne med henblik på antagelsen af toldangivelsen vedrørende den pågældende vare, for så vidt disse licenser eller attester er udstedt på grundlag af ovennævnte oplysning.

Efter proceduren i artikel 38 i Rådets forordning 136/66/EØF af 22. september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer (*) og i de tilsvarende artikler i de øvrige forordninger vedrørende de fælles markedsordninger kan der endvidere i særlige tilfælde, hvor der er risiko for forstyrrelse af ordningerne under den fælles landbrugspolitik, træffes afgørelse om fravigelse af stk. 6.

(*) EFT nr. 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66, specialudgave 1965 1966, s. 193. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 3290/94 (EFT nr. L 349 af 31. 12. 1994, s. 105).«

4) Artikel 18 affattes således:

»Artikel 18

1. Den modværdi i national valuta af ecu, der skal anvendes ved bestemmelse af varers tarifering og fastlæggelse af importafgifter, fastsættes en gang om måneden. De kurser, der anvendes ved denne omregning, er dem, der offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende den næstsidste arbejdsdag i måneden. Disse kurser anvendes i hele den følgende måned.

Hvis den kurs, der anvendes ved månedens begyndelse, afviger mere end 5 % fra den kurs, der offentliggøres den næstsidste arbejdsdag inden den 15. i samme måned, anvendes sidstnævnte kurs fra den 15. og indtil den pågældende måneds udgang.

2. Den modværdi i national valuta af ecu, der skal anvendes som led i toldforskrifterne i andre tilfælde end dem, der er omhandlet i stk. 1, fastsættes en gang om året. De kurser, der anvendes ved denne omregning, er dem, der offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende den første arbejdsdag i oktober, med virkning fra den 1. januar det følgende år. Hvis denne kurs ikke foreligger for en given valuta, anvendes som omregningskurs for den pågældende valuta kursen på den dag, for hvilken der senest er offentliggjort en kurs i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

3. Toldmyndighederne kan - opad eller nedad - afrunde det beløb, der fremkommer ved omregning til deres nationale valuta af et beløb fastsat i ecu, når det anvendes til andre formål end bestemmelse af varers tarifering eller fastlæggelse af import- eller eksportafgifter.

Beløbet må efter afrunding højst afvige fra det oprindelige beløb med 5 %.

Toldmyndighederne kan opretholde en uændret modværdi i national valuta af et beløb fastsat i ecu, hvis omregning af dette beløb ved den årlige tilpasning i henhold til stk. 2, inden ovennævnte afrunding foretages, fører til en ændring af den i national valuta udtrykte modværdi på mindre end 5 % eller til en lavere modværdi.«

5) I artikel 20, stk. 3, litra c), andet led, udgår ordene »landbrugsafgifter og andre«.

6) I artikel 31, stk. 1, foretages følgende ændringer:

I første og andet led tilføjes »fra 1994« efter udenrigshandel.

7) I artikel 55 ændres »artikel 43 til 53« til »artikel 42 53«.

8) I artikel 83, litra a), udgår »i henhold til artikel 66«.

9) Følgende artikel indsættes:

»Artikel 87a

I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 4, nr. 7, første led, andet punktum, anses alle varer og produkter, der er fremstillet af en vare, som er henført under en suspensionsprocedure, for at være henført under den samme procedure.«

10) I artikel 91, stk. 2, litra c), udgår »(ATA-konventionen)«.

11) Artikel 112, stk. 3, affattes således:

»3. Hvis indførselsvaren overgår til fri omsætning i overensstemmelse med artikel 76, stk. 1, litra c), er den art, toldværdi og mængde, der skal tages i betragtning i henhold til artikel 214, de samme som dem, der anvendtes ved varens henførsel under toldoplagsproceduren.

Første afsnit finder anvendelse under forudsætning af, at disse beskatningselementer blev konstateret eller godkendt ved henførslen under proceduren, medmindre den pågældende anmoder om, at de anvendes på tidspunktet for toldskyldens opståen.

Første afsnit anvendes, uden at det berører en efterfølgende kontrol som omhandlet i artikel 78.«

12) I artikel 124, stk. 1, tredje led, ændres »landbrugsafgifter eller andre afgifter« til »en afgift«.

13) I artikel 128 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1 og 2 affattes således:

»1. Bevillingshaveren kan anmode om godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter, for så vidt han over for toldmyndighederne på tilfredsstillende måde godtgør, at indførselsvarer, som er overgået til fri omsætning under tilbagebetalingsordningen, i form af forædlingsprodukter eller varer i uforandret stand

- er blevet udført

- med henblik på senere genudførsel er blevet henført under forsendelsesproceduren, toldoplagsproceduren, proceduren for midlertidig indførsel eller proceduren for aktiv forædling - suspensionsordningen - eller er anbragt i frizone eller på frilager

og at alle betingelser for anvendelse af proceduren i øvrigt er opfyldt.

2. Med henblik på angivelse til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse som omhandlet i stk. 1, andet led, anses forædlingsprodukter og varer i uforandret stand for at have status som ikke-fællesskabsvarer.«

b) Stk. 4 affattes således:

»4. Hvis forædlingsprodukter eller varer i uforandret stand, der er henført under en toldprocedure eller anbragt i frizone eller på frilager efter bestemmelserne i stk. 1, overgår til fri omsætning, anses det importafgiftsbeløb, der er indrømmet godtgørelse af eller fritagelse for, for at udgøre toldskyldsbeløbet, jf. dog artikel 122, litra b).«

14) I artikel 163, stk. 2, litra c), udgår »(ATA-konventionen)«.

15) Artikel 182, stk. 3, første punktum, affattes således:

»3. Med undtagelse af de tilfælde, der er fastsat efter udvalgsproceduren, skal genudførsel eller tilintetgørelse på forhånd anmeldes til toldmyndighederne.«

16) Følgende artikel indsættes:

»Artikel 212a

Når toldforskrifterne hjemler fritagelse for import- eller eksportafgifter i medfør af artikel 184 187, finder denne fritagelse også anvendelse i de øvrige tilfælde, hvor der opstår toldskyld i henhold til artikel 202 205, 210 eller 211, forudsat at der hverken er mistanke om svigagtig fremgangsmåde eller åbenbar forsømmelighed, og at det godtgøres, at de øvrige betingelser for anvendelse af fritagelsen er opfyldt.«

17) Artikel 217, stk. 1, andet afsnit, litra b), affattes således:

»b) når det efter lovgivningen skyldige afgiftsbeløb er større end det beløb, der er fastsat på grundlag af en bindende oplysning.«

18) Artikel 222, stk. 2, affattes således:

»2. Det kan efter udvalgsproceduren fastsættes, i hvilke tilfælde og på hvilke betingelser der indrømmes udsættelse med hensyn til debitors forpligtelse til at betale afgifterne:

- når der indgives en ansøgning om fritagelse for afgifter i henhold til artikel 236, 238 eller 239, eller

- når en vare beslaglægges med henblik på senere konfiskation i henhold til artikel 233, litra c), andet led, eller litra d).«

19) I artikel 233, stk. 1, litra c), første led, udgår »efter artikel 66«.

20) I artikel 251, stk. 1, seksogtyvende led, udgår »med undtagelse af artikel 3, stk. 3, litra b)«.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1997.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i . . ., den . . .

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT nr. C 260 af 5. 10. 1995, s. 8.

(2) EFT nr. C 174 af 17. 6. 1996, s. 14.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 14. februar 1996 (EFT nr. C 65 af 4. 3. 1996, s. 69), Rådets fælles holdning af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende) og Europa-Parlamentets afgørelse af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(4) EFT nr. L 302 af 19. 10. 1992, s. 1. Forordningen er ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.

(5) EFT nr. L 359 af 9. 12. 1992, s. 14.

(6) EFT nr. L 336 af 23. 12. 1994, s. 22.

(7) EFT nr. L 336 af 23. 12. 1984, s. 144.

(8) EFT nr. L 130 af 27. 5. 1993, s. 1.

(9) EFT nr. L 262 af 26. 9. 1990, s. 1.

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

Kommissionen fremsendte ved skrivelse af 18. juli 1995 et forslag til forordning om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks; forslaget var baseret på traktatens artikel 28, 100 A og 113.

Europa-Parlamentet afgav førstebehandlingsudtalelse under mødeperioden den 12. 16. februar 1996. Kommissionen fremsendte ved skrivelse af 10. maj 1996 et ændret forslag på baggrund af denne udtalelse.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 27. marts 1996.

Rådet fastlagde den 28. maj 1996 sin fælles holdning i overensstemmelse med traktatens artikel 189 B.

II. FORMÅL

Formålet med Kommissionens forslag er at gøre gennemførelsen af Fællesskabets toldinstrumenter mere effektiv ved at tage hensyn til de erfaringer, der er indhentet, siden EF-toldkodeksen trådte i kraft den 1. januar 1994. Forslaget omfatter ligeledes gennemførelsen af visse resultater af Uruguay-runden med hensyn til oprindelsesregler samt tilpasninger med henblik på at lette visse formaliteter og afhjælpe en række mangler, der i mellemtiden har vist sig i kodeksen.

III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

Generel bemærkning

Resultatet af drøftelserne i Rådet er i det væsentlige, at den tekst, som Kommissionen har foreslået, kan vedtages næsten uændret; de ændringer, der er foretaget, fremgår af det følgende.

Betragtningerne

Den sidste betragtning i den fælles holdning vedrørende den årlige ajourføring af kodeksen svarer til Parlamentets ændringsforslag nr. 2. Man har dog foretrukket at lade denne idé komme til udtryk i en betragtning, der afspejler en hensigtserklæring fra Kommissionen på området.

Den sidste betragtning i Kommissionens forslag er udgået i forbindelse med udeladelsen af artikel 2 i Kommissionens forslag (jf. begrundelsens sidste punkt).

Artiklerne i forslaget

Artikel 1

Nr. 2 vedrørende artikel 4

Rådet har ikke fulgt Kommissionens forslag, ifølge hvilket alle varer, der er fremstillet af varer under en suspensionsprocedure, skal betragtes som ikke-fællesskabsvarer. Da det kun i visse tilfælde kan dreje sig om varer af stor økonomisk betydning, foretrækker Rådet at overlade det til Toldkodeksudvalget at fastlægge de tilfælde, hvor disse afledte produkter kan anses for at have status som ikke-fællesskabsvarer.

Nr. 3 vedrørende artikel 12

De ændringer, der er foretaget i stk. 2 i den nye artikel 12, er udelukkende af redaktionel art og skal blot gøre teksten klarere.

Nr. 9 vedrørende artikel 87a

Indledningen til denne artikel er ændret i overensstemmelse med den løsning, der er valgt i artikel 4, nr. 7, første led.

Nr. 16 vedrørende artikel 212a

Denne artikel er

- dels udvidet, således at den ikke kun omfatter fritagelser, men alle begunstigede transaktioner i henhold til toldkodeksens artikel 184 187

- dels ledsaget af visse betingelser, således at fritagelsen kun finder anvendelse, forudsat at der hverken er mistanke om svigagtig fremgangsmåde eller åbenbar forsømmelighed.

Rådet mener, at denne mere afvejede formulering svarer til indholdet af Europa-Parlamentets ændringsforslag nr. 1.

Nr. 18 vedrørende artikel 220, stk. 1

Rådet har ikke fulgt Kommissionens forslag om at indsætte et nyt afsnit i artikel 220, stk. 1. Rådet er fuldstændig klar over de problemer, som uregelmæssigheder i gennemførelsen af visse præferenceaftaler skaber for en effektiv iværksættelse af reglerne for efteropkrævning af toldskylden. Det er imidlertid af den opfattelse, at Kommissionens forslag næppe vil kunne løse disse problemer, og at det derfor er nødvendigt at foretage en indgående undersøgelse med henblik på at finde en samlet løsning.

Af den grund har Rådet samtidig med den fælles holdning vedtaget en afgørelse om efteropkrævning af toldskyld, der er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven . . ., og hvori Kommissionen opfordres til at foretage en sådan undersøgelse og fremsætte passende forslag inden den 31. december 1996.

Rådet har således peget på flere muligheder, der enten står alene eller hænger sammen indbyrdes, med henblik på at løse disse problemer; det drejer sig

- dels om kortsigtede foranstaltninger såsom at opstille kriterierne for i overensstemmelse med Toldkodeksudvalgets procedure at træffe en eventuel beslutning om ikke at opkræve afgifter (artikel 220 i toldkodeksen) eller om godtgørelse af eller fritagelse for afgifter (artikel 239), samt eventuelt at oprette et varslingssystem for virksomhederne i tilfælde af mistanke om gyldigheden af de dokumenter, der fremlægges som støtte for ansøgninger om anvendelse af præferencesatser

- dels om langsigtede foranstaltninger såsom at undersøge mulighederne for i Fællesskabets fremtidige præferenceordninger at medtage bestemmelser, der kan sikre en korrekt gennemførelse af aftalerne og fjerne årsagerne til de problemer, som har forhindret visse af de nuværende præferenceordninger i at fungere tilfredsstillende.

Rådet har anmodet Kommissionen om at tage særligt hensyn til disse elementer, når den udarbejder sine forslag.

Artikel 2

Rådet har fundet det hensigtsmæssigt at udskyde forordningens ikrafttrædelsesdato til den 1. januar 1997, da den dato, som Kommissionen har foreslået, ikke længere er realistisk.

Tidligere artikel 2 som foreslået af Kommissionen

Denne artikel udgår. Rådet mener nemlig ikke, at artikel 2 5 i Rådets forordning (EØF) nr. 3925/91 vedrørende afskaffelse af kontrol af bagage tilhørende personer, der foretager en rejse inden for Fællesskabet, har nogen forbindelse med EF-toldkodeksen. Rådet finder således ikke, at det ud fra et lovgivningsmæssigt synspunkt er hensigtsmæssigt i den samme retsakt at medtage bestemmelser, der vedrører vidt forskellige områder, og mener, at den ændring, som Kommissionen har foreslået, derfor bør gøres til genstand for en separat retsakt.