178.

Det er afgørende, at projektet gennemføres i nært samarbejde med en værtsregering, der har forpligtet sig til at lægge restriktioner på besiddelse og anvendelse af håndvåben og lette våben i samfundet. Projektet bør samtidig være tilstrækkelig uafhængigt af regeringen til, at det er muligt at forfølge projektmålene, som de er fastsat i Rådets afgørelse. Projektet bør ideelt set anvende en integreret, mangesidet fremgangsmåde, hvor effekten af hver enkelt programkomponent forstærkes af de andre komponenters gennemførelse, således at alle komponenterne i kombination udgør en effektiv samlet pakke. Et program af denne art kan bl.a. omfatte følgende komponenter (eksemplet stammer fra EU-ASAC-projektet i Cambodia): — Bistand til udarbejdelse og indførelse af en våbenlovgivning. — Våbenregistrering og sikker opbevaring. — »Våben for udvikling«-ordninger, hvor lokalbefolkningen tilskyndes til at aflevere ulovlige våben til politiet til gengæld for udviklingsprojekter i lokalsamfundet — Våbendestruktion. — Oplysningskampagner. — Alle lande har brug for en retlig ramme, der klart regulerer besiddelse og anvendelse af håndvåben og lette våben i samfundet. Når en våbenlovgivning er gennemført, er det vigtigt, at politiet bliver uddannet i at forstå og anvende denne lovgivning, og at befolkningen bliver informeret om lovenes konsekvenser. Projektbistand er af stor betydning i både udarbejdelses- og gennemførelsesfasen. — Støtte til våbenregistrering og sikker opbevaring hjælper regeringerne med at begrænse usikkerheden omkring deres våbenbeholdninger med hensyn til antal, type, placering og sikkerhed. Erfaringen har vist, at når alle våben i et bestemt militærområde er blevet registreret, kan militærmyndighederne overbevises om, at de råder over flere våben, end de har brug for, og at de overskydende våben kan destrueres. Der er relativt få omkostninger forbundet med sikre opbevaringsmuligheder, samtidig med at sådanne er af stor betydning i fattige lande med store mængder våben. — »Våben for udvikling«-projekter synes at være mere vellykkede, hvis de omfatter støtte til at øge de lokale politistyrkers effektivitet. Landsbybeboerne vil ikke aflevere deres våben, hvis de føler, at deres personlige sikkerhed stadig er truet. Omkostningerne pr. afleveret våben er relativt høje, men »våben for udvikling« giver lokalsamfundene en »sikkerhedsværdi«, som det er vanskeligt at opgøre i penge — Destruktion af våben, der har været i ulovlig besiddelse og er blevet afleveret, og af militær- og politivåben ved ceremonielle afbrændinger kan have en stor symbolværdi og give indtryk af, at der gøres fremskridt i retning af et mere fredeligt samfund. Navnlig er mindre destruktionsceremonier hensigtsmæssige i områder, hvor »våben for udvikling«-projekter er ved at blive gennemført, idet sådanne ceremonier styrker tilliden til, at de våben, som landsbybeboerne har afleveret, faktisk bliver destrueret og ikke bliver brugt imod dem. — Ulovlig grænseoverskridende handel med håndvåben og lette våben skader alle bestræbelser på at løse problemerne med håndvåben og lette våben i et bestemt land. Forbedret grænsekontrol bør overvejes i forbindelse med kommende EU-støtte. — EU's synlighed på området håndvåben og lette våben øges ved, at EU gennemfører sine egne nøje planlagte projekter, og ikke ved at EU giver små bidrag til projekter, der gennemføres af andre aktører.