Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et EU-handlingsprogram for fremme af private organisationer, der fortrinsvis beskæftiger sig med miljøbeskyttelse"

(2002/C 36/21)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 11. juli 2001 under henvisning til EF-traktatens artikel 175 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede at overdrage det forberedende arbejde til María Sanchez Miguel som hovedordfører.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 385. plenarforsamling af 17.-18. oktober 2001, mødet den 18. oktober 2001, følgende udtalelse med 66 stemmer for, 22 imod og 10 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. I perioden den 1. januar 1998 til 31. december 2001 gennemføres et EF-handlingsprogram til fremme af miljø-NGO'er, som bygger på Rådets afgørelse 97/872/EF. Det skal yde finansiel støtte til aktiviteter, som bidrager til at udvikle og gennemføre EU's miljøpolitik og -lovgivning.

Det er følgelig nødvendigt nu:

- at vurdere programmets betydning, i overensstemmelse med Kommissionens politik,

- at undersøge, om den hidtidige strategi er tilstrækkelig, og om den medtager Kommissionens nye retningslinjer og målsætninger,

- at vurdere den måde, programmet har fungeret på og fastslå, om den hidtidige fremgangsmåde, dvs. finansiering af miljø-NGO'ers aktiviteter, skal opretholdes og/eller ændres.

1.2. I "Beretning fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om erfaringerne med gennemførelsen af Rådets afgørelse 97/872 af 16. december 1997 om et EF-handlingsprogram til fremme af ikke-statslige organisationer"(1) udtrykker Kommissionen tilfredshed med de gennemførte aktiviteter, for hvilke der gives en relevant begrundelse, samt med forelæggelsen af de endelige rapporter, som klart beskriver resultatet af det arbejde, der er blevet udført (evaluering af budgetkonto B4-3060). Generelt har programmet således levet op til forventningerne i den periode, det har kørt.

1.3. For øjeblikket mener Kommissionen, at NGO'erne bør spille en yderst vigtig rolle i lyset af de nye europæiske beslutningsstrukturer, nødvendigheden af at integrere miljøbeskyttelse og bæredygtig udvikling i alle områder af EU's politik samt de behov, der er knyttet til udvidelsesprocessen. Under hensyntagen til den undersøgelse, som er foretaget af de støttemodtagende NGO'er, og udtalelsen fra de tilsynsførende tjenester, der har påvist mangler i proceduren for indkaldelse af forslag samt i udviklingen og forvaltningen af programmet, foreslår Kommissionen at erstatte afgørelsen med en ny afgørelse, som omhandler:

- systematisk inddragelse af miljø-NGO'erne i udformningen og gennemførelsen af EU's politik,

- en programperiode på fem år for at sikre overensstemmelse med budgettet og politiske afgørelser i EU,

- indkaldelse af forslag og afgørelser afpasset efter kalenderåret,

- en udvidelse af det geografiske anvendelsesområde på baggrund af udvidelsesprocessen og stabiliserings- og associeringsprocessen for de sydeuropæiske lande,

- en forenklet udvælgelses-, overvågnings- og evalueringsordning på grundlag af resultat-/virkningsorienterede indikatorer, som opretholder ligevægten mellem de forskellige geografiske områder, store og små organisationer, specialorganisationer og almene organisationer osv.,

- indførelse af en fast revisionsordning, som sikrer en forsvarlig, gennemsigtig og stringent forvaltning af skatteydernes penge.

2. Generelle bemærkninger

2.1. De europæiske NGO'er har vist, at de har evne til at spille den rolle, Kommissionen har givet dem både i forbindelse med udvikling af nye beslutningsstrukturer i Europa og ved udvikling og gennemførelse af EU's miljøpolitik, som anført i Begrundelsen i afsnittet om "Arbejdet med nye beslutningsstrukturer(2)". Der er derfor al mulig grund til at gennemføre et EU-handlingsprogram til fremme af private organisationer, der fortrinsvis beskæftiger sig med miljøbeskyttelse.

2.2. Den foreslåede varighed på fem år (2002-2006), med en foreløbig vurdering i 2004, og det nye programs udformning vil optimere indsatsen til fremme af disse NGO'ers aktiviteter og funktionsmåde. Samtidig vil tilsynet blive styrket, og der opnås større stringens og gennemsigtighed i anvendelsen af EU's midler.

2.3. Handlingsprogrammets budget på 32 mio. EUR repræsenterer en betydelig stigning i forhold til det tidligere budget. I betragtning af, at støtten til miljø-NGO'-aktiviteter er steget hvert år på bekostning af bevidsthedsøgende projekter, bør fordelingen mellem det foreslåede handlingsprogram og andre budgetkonti ikke skævtrække den økonomiske støtte til andre organisationers aktiviteter inden for prioriterede områder af EU's politik: klimaforandring, natur og biodiversitet, miljø og sundhed og bæredygtig udnyttelse af naturressourcerne samt affaldshåndtering (det sjette miljøhandlingsprogram).

2.3.1. Det bør præciseres, at miljø-NGO'erne ikke har vundet indpas på visse områder, især dem, som vedrører den økonomiske aktivitet og produktionen, og at andre samfundsorganisationer (fagforeninger, arbejdsgiverforeninger, landbrugs- og forbrugerorganisationer) er bedre placeret og udstyret til at tage sig af visse spørgsmål (klimaforandring, miljø og sundhed, affaldshåndtering osv.).

2.4. Under alle omstændigheder har strategien med at finansiere på den ene side miljøaktiviteter generelt og på den anden side specifikke aktiviteter i organisationer, der fortrinsvis beskæftiger sig med miljøbeskyttelse og udvikling og gennemførelse af EU's politik, vist sig at være nyttig.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Et af de kriterier, der opstilles, især i artikel 2, litra b), og som går ud på, at opbygning og aktiviteter skal omfatte mindst tre europæiske lande, styrker ganske vist disse organisationers transnationale karakter, men begrænser antallet af mulige støttemodtagere. Som det erkendes, er nemlig 80 % af støttemodtagerne de samme år efter år.

3.1.1. Det ville være hensigtsmæssigt, om et af programmets mål bestod i at fremme permanente eller midlertidige former for sammenslutninger af miljøorganisationer for at nå EU-mål, der ligger ud over programmerne for finansiering af aktiviteter (Life, civil beskyttelse og miljøkatastrofer).

3.1.2. Det nuværende handlingsprogram udelukker ansøgerlandene for at undgå overlapninger i finansieringen, men de medtages i de europæiske miljønet, hvilket sammen med permanente eller midlertidige sammenslutninger med andre NGO'er kan fremme deres integration i EU.

3.2. Tredje stadium i udvælgelses- og tildelingsprocessen (artikel 5) består i en sammenlignende vurdering af de indgivne ansøgninger efter tre kriterier, der beskrives i bilagets punkt 2:

- i hvor høj grad opfylder ansøgningen programmets formål,

- ledelses- og resultatkvalitet,

- aktionsradius, effektivitet og præstation.

3.2.1. De tre nøgleelementer, der indgår i vurderingen af sidstnævnte punkt, nemlig organisationens og dens aktiviteters "synlighed i almindelighed", eksterne forbindelser og "omdømme i offentligheden" (herunder medierne), muliggør en anselig skønsmargen, hvilket kan indvirke på programmets mål.

3.2.2. For at mindske denne skønsmargen bør man:

- udelukkende koncentrere sig om "aktiviteternes synlighed" og ikke om den støtteansøgende organisation for således at fremme nye organisationer eller sammenslutningsformer,

- klart afgrænse begrebet "omdømme i medierne" for at forhindre, at det i sidste instans er en NGO's image, der er afgørende for finansiel støtte.

3.3. Artikel 6 fastsætter satsen for det årlige tilskud, som ligger på mellem 70 % og 80 % alt efter hjemstedet, og udelukker "naturaliebidrag" som støtteberettigede udgifter, i overensstemmelse med Kommissions argumenter i pkt. 2.6.4 i beretningen(3) og i medfør af EU's finanskontrolbestemmelser.

3.3.1. De små og mindre "professionaliserede" NGO'er finder, at der lægges for "tyngende" restriktioner på ulønnet arbejde elle naturaliebidrag. Ved overhovedet ikke at tage hensyn til dette aspekt vil den løsning, der præsenteres i dokumentet, styrke de "professionaliserede" miljøorganisationer til skade for de NGO'er, som bygger på frivilligt arbejde fra medlemmernes side og støtte fra civilsamfundet i form af bidrag, som ikke nødvendigvis er pengebeløb.

3.3.2. Det er følgelig fornuftigt at finde løsninger, som - omend de kan komplicere forvaltningen - gør det muligt på en eller anden måde at lade naturaliebidrag indgå i støtteberettigede udgifter, og som sikrer en mere fleksibel anvendelse af bestemmelserne, når der er behov for at fastholde NGO'ernes frivillige karakter.

3.4. I tilfælde af uregelmæssigheder, dårlig administration eller svig kan der træffes en eller flere administrative foranstaltninger eller sanktioner afhængigt af forseelsens alvor.

3.4.1. På grund af den alvorlige karakter af én af foranstaltningerne, nemlig udelukkelse fra Kommissionens relevante dialogarrangementer, er det for at undgå vilkårligheder eller en uhensigtsmæssig anvendelse af denne sanktion tilrådeligt klart at fastlægge, i hvilke tilfælde en NGO kan udelukkes fra at deltage i demokratiske mekanismer for høring og inddragelse.

4. Særlig bemærkning

4.1. Det må understreges, at det også er vigtigt at fremme og finansielt støtte den virksomhed og det engagement inden for miljøbeskyttelse, der udøves af andre NGO'er, som repræsenterer de europæiske borgere i deres egenskab af arbejdstagere, arbejdsgivere, landmænd eller forbrugere, og hvis rolle er yderst vigtig for at nå de miljøpolitiske mål. På den måde kan man få udviklet de nye beslutningsstrukturer, der er beskrevet i Kommissionens meddelelse om strategiske mål 2000-2005 "Udformning af det nye Europa"(4) samt opnå den bedst mulige miljøbeskyttelse og en bæredygtig udvikling.

4.1.1. Eksempelvis vil det være helt umuligt at overholde de forpligtelser, europæerne indgik i Kyoto om at begrænse drivhusgasemissionerne, reducere anvendelsen af og faren ved kemiske produkter og gennemføre rammedirektivet om vand uden et samarbejde mellem arbejdstagere og arbejdsgivere på arbejdspladsen. For øjeblikket har arbejdstager- og arbejdsgiverorganisationerne langt fra tilstrækkelige midler til at øge deres medlemmers miljøbevidsthed og -engagement.

4.1.2. Det samme gælder for landbrugsorganisationerne, der spiller en meget vigtig rolle i indsatsen for at nedbringe og afskaffe anvendelse af plantebeskyttelsesmidler, og for forbrugerorganisationerne, der bidrager til at mindske og genindvinde byaffald.

4.1.3. Man bør undersøge muligheden for at udvikle et EU-handlingsprogram, parallelt og som et supplement til det foreliggende program, der kan sikre permanent og regelmæssig støtte til de aktiviteter, som udøves af samfundsorganisationer, hvis medvirken er væsentlig for gennemførelsen af den europæiske miljøpolitik, også selv om de ikke primært beskæftiger sig med miljøbeskyttelse.

Bruxelles, den 18. oktober 2001.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) KOM(2001) 337 endelig (Bind I).

(2) KOM(2001) 337 endelig - 2001/0139 (COD) (Bind II).

(3) KOM(2001) 337 endelig (Bind I).

(4) KOM(2000) 154 endelig (EFT C 81 af 21.3.2000 og EFT C 14 af 16.1.2001).