A4-0169/97

Beslutning om beskatningen i Den Europaeiske Union - Rapport om udviklingen i skatte- og afgiftssystemerne (KOM(96)0546 - C4-0054/97)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens forslag (KOM(96)0546 - C4-0054/97),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik (A4-0169/97),

A. der henviser til, at der i perioden 1980-1994 som helhed kun skete en mindre stigning (paa omkring 2%) i det samlede skattetryk, dvs. skatter og socialsikringsbidrag i forhold til BNP, i Den Europaeiske Union, men at der samtidig skete dybtgaaende aendringer i strukturen af skatteprovenuet, som har resulteret i et oeget skattetryk paa ikke-mobile produktionsfaktorer, isaer arbejdskraft, og et lavere skattetryk paa de mere mobile faktorer, isaer kapital (de beregnede skattesatser for arbejdskraft steg gennemsnitligt med ca. 6%, mens de for de oevrige produktionsfaktorers vedkommende, isaer kapital, faldt med ca. 9%),

B. der henviser til, at en haardere beskatning af ikke-vedvarende energikilder og af miljoeforurening ikke kun er saerdeles paakraevet af oekologiske aarsager, men ogsaa uomgaengeligt noedvendig til finansiering af en lempeligere beskatning af arbejdskraft,

C. der henviser til, at selv om forskellen mellem landenes samlede beskatningsniveauer er blevet mindre i de senere aar som foelge af en generel forhoejelse af minimumsskattesatserne, har aendringen af beskatningsstrukturerne ramt medlemsstaterne paa meget forskellig vis,

D. der henviser til, at denne mangel paa harmonisering og koordinering har medfoert udhuling af beskatningsgrundlaget med et heraf foelgende fald i skatteprovenuet,

E. der henviser til, at de rent skattemaessigt motiverede kapitalrokeringer eller direkte skatteunddragelse baade foerer til nationaloekonomiske fejlallokeringer og bringer statens opgave som vogter af almenvellet i fare og derfor paa det bestemteste maa bekaempes,

F. der henviser til, at den overdrevne og skadelige skattedumping, som forskellige medlemsstater i den seneste tid i stigende grad har bedrevet, medfoerer yderligere udhuling af bestemte beskatningsgrundlag og dermed en forringelse af det samlede skatteprovenu,

G. der henviser til, at der har vaeret en klar tendens i retning af skattekonkurrence, som har overskredet naturlige graenser, der sikrer en sund konkurrence mellem beskatningssystemer og mellem forskellige filosofier med hensyn til oekonomipolitik og statslig intervention, og som derfor er ved at faa negative foelger og forvaerre skatteudhulingen yderligere,

H. der henviser til, at disse negative foelger i foerste instans indvirker paa det indre markeds hensigtsmaessige funktion, idet der kun bliver tale om en delvis udnyttelse af de produktions- og beskaeftigelsesmaessige fordele, som dette marked kan frembyde, og opstaar fordrejninger i de oekonomiske stroemme, som ogsaa vil indvirke negativt paa OEMU's hensigtsmaessige funktion,

I. der henviser til, at det netop paa baggrund af processen med monetaer samling er noedvendigt straks at udstikke en interventionsramme for at undgaa, at den faelles moent forvaerrer de negative foelger af skattekonkurrencen, og at fjerne enhver resterende hindring for den frie bevaegelighed for kapitalstroemme og andre oekonomiske stroemme,

J. der henviser til de saerlig negative virkninger, som den nuvaerende fordeling af skattebyrden har paa arbejdsmarkedet, og navnlig til vanskelighederne med at bekaempe arbejdsloesheden og den europaeiske industris faldende konkurrenceevne, ogsaa som foelge af den manglende udnyttelse af alle fordelene ved det indre marked,

K. der henviser til, at ikke-koordinerede skatte- og afgiftspolitikker i en situation kendetegnet ved stadig stoerre bevaegelsesfrihed for varer, tjenesteydelser, personer og kapital i sidste instans vil bevirke, at de enkelte stater vil miste deres suveraenitet med hensyn til skatte- og afgiftspolitikken, og dermed med hensyn til beskatningsinstrumentet generelt, til fordel for markedet,

L. der henviser til, at medlemsstaterne i stadig stigende grad er bevidste om behovet for koordinering, men at de samtidig afviser at opgive princippet om enstemmighed paa skattespoergsmaalsrelaterede omraader,

M. der henviser til, at der i forbindelse med den nu uomgaengelige noedvendighed af at koordinere de nationale beskatningssystemer under alle omstaendigheder maa ske overholdelse af traktatens fire grundlaeggende frihedsrettigheder og det underliggende princip om ikke-diskriminering,

N. der henviser til, at et effektivt beskatningssystem skal kunne forene behovet for at finansiere det statslige budget med en effektiv udnyttelse af ressourcerne og en hensigtsmaessig markedsfunktion og saaledes ikke laegge hindringer i vejen for, men derimod stimulere miljoevenlig oekonomisk vaekst og fremme beskaeftigelsen paa saavel nationalt som europaeisk plan,

1. glaeder sig over de synspunkter, Kommissionen anlaegger med hensyn til skatte- og afgiftspolitikken, og er enig med den i, at disse politikker i hoejere grad maa koordineres;

2. kraever en nyordning af skatte- og afgiftspolitikken i EU, som sikrer en oekologisk og beskaeftigelsespolitisk baeredygtig samt socialt retfaerdig udformning;

3. understreger noedvendigheden af at udvide EU's befoejelser inden for skatte- og afgiftsharmoniseringen til ogsaa at omfatte selskabs- og kapitalbeskatning for at daemme op for konkurrencefordrejningerne i det indre marked;

4. kraever en skatte- og afgiftspolitisk EU-strategi mod den oedelaeggende skatte- og afgiftskonkurrence til fordel for kapitalen og virksomhederne, da denne konkurrence foerer til et forfald i statsfinanserne, der hverken imoedekommer kravet om retfaerdige skatter og afgifter eller om den noedvendige finansiering af offentlige opgaver;

5. mener, at skatte- og afgiftssystemerne i EU skal gradueres efter en skala, der er socialt retfaerdig, enkel, gennemsigtig og effektiv, og som opfylder kravet om beskatning efter ydeevne, og opfordrer til, at alle indtaegter i EU paalaegges en minimumsskat;

6. betragter princippet om progressiv beskatning som fundamentalt for opnaaelsen af skattemaessig lighed og social retfaerdighed;

7. mener, at nedsaettelsen af en hoejtstaaende gruppe bestaaende af repraesentanter for finansministrene, som for nylig godkendtes af Det Europaeiske Raad i Dublin, er en nyttig foranstaltning med henblik paa at fremme en mere tilfredsstillende udvikling og skabe grundlag for enighed i Raadet om spoergsmaalet om koordinering af skatte- og afgiftspolitikkerne;

8. kraever imidlertid, at denne procedure ikke foerer til udelukkelse af Europa- Parlamentet fra diskussionsfora og fra den efterfoelgende kontrol med den korrekte gennemfoerelse af de trufne afgoerelser, eftersom skatte- og afgiftsspoergsmaalet beroerer de enkelte europaeiske borgeres oekonomiske aktiviteter direkte;

9. er af den opfattelse, at den samlede skattebyrde ikke maa oeges yderligere;

10. er af den opfattelse, at en oeget koordinering af skatte- og afgiftspolitikkerne med sigte paa forenkling og harmonisering af beskatningssystemerne samt en resolut og koordineret bekaempelse af svig og skatteunddragelse omgaaende maa gennemfoeres af medlemsstaterne;

11. mener, at der for saa vidt angaar arbejdsmarkedet maa skelnes mellem de lang- og kortsigtede foranstaltninger, der skal gennemfoeres, og at de kortsigtede foranstaltninger boer omfatte saerlige skattelettelser for smaa og mellemstore virksomheder og beskaeftigelsesintensive tiltag for erhvervslivet generelt;

12. kraever, at Ruding-Udvalgets henstillinger vedroerende selskabsbeskatning omsaettes i EU-direktiver;

13. mener navnlig, at det med henblik paa at forbedre arbejdsmarkedets funktion og goere det mere fleksibelt paa saavel nationalt som europaeisk plan er noedvendigt at arbejde hen imod afskaffelse af enhver form for dobbeltbeskatning af arbejdsindtaegter og fjernelse af andre former for skatte- og socialsikringsmaessige hindringer, som begraenser bevaegeligheden i Unionen;

14. opfordrer Kommissionen til at udarbejde et udkast til EU-konvention, der kan tjene som ramme for bedre koordinering af de gaeldende bilaterale beskatningsaftaler mellem medlemsstaterne, saa der findes en endelig loesning paa de problemer vedroerende dobbeltbeskatning og dobbelte socialsikringsbidrag, der eksisterer i oejeblikket, og som ofte rammer graensearbejdere;

15. mener ligeledes, at der i forbindelse med virksomhedsbeskatning kraeves en naermere undersoegelse af alle de beskatningsformer, der i praksis medfoerer dobbeltbeskatning af visse graenseoverskridende aktiviteter (royalty- og rentebetalinger mellem selskaber inden for samme koncern osv.);

16. paaskoenner de initiativer, der med henblik paa at begraense skattebyrden paa arbejdskraft uden at aendre det samlede skattetryk er taget for skabe alternative indtaegtskilder, og som navnlig vedroerer knappe og ikke-vedvarende ressourcer, dvs. initiativer som f.eks. miljoe- og energiafgifter, og anmoder Kommissionen og Raadet om fortsat at foelge denne fremgangsmaade;

17. anmoder Kommissionen om at fremme og styrke samarbejdet mellem de nationale skattemyndigheder ved at skabe et bedre retsgrundlag og i den forbindelse prioritere udvekslingen af erfaringer og fastlaeggelsen af de bedste fremgangsmaader til bekaempelse af skatteunddragelse og fjernelse af de nuvaerende former for omgaaelse af skattereglerne;

18. mener, at planerne om at fastlaegge adfaerdskodekser paa skatte- og afgiftsomraadet, dvs. aftaler om medlemsstaternes selvbegraensning, der som saadanne udgoer et supplement til den gaeldende lovgivning og de gaeldende traktater, kan vaere en effektiv loesning paa de ovenfor beskrevne problemer og ligeledes et vigtigt skridt i retning af oeget koordinering af skatte- og afgiftspolitikkerne og i retning af bedre harmoniseringsformer;

19. anmoder Kommissionen og Raadet om i udkastet til adfaerdskodeks bl.a. at medtage nedenstaaende generelle elementer i de former og paa saadanne maader, som foreslaas af de kompetente tekniske og juridiske tjenestegrene:

a) en praecis afgraensning af de skatte- og afgiftsomraader, hvorpaa adfaerdskodeksen finder anvendelse, paa grundlag af kriteriet om, at formaalet med enhver aktion udelukkende skal vaere at modvirke de negative foelger, der har en faellesskabsdimension;

b) en generel stand-still-regel, som kan undgaa en forvaerring af den nuvaerende situation og indeholder bestemmelser om hoeringer vedroerende enhver ny beskatningsform, som medlemsstaterne planlaegger at indfoere;

c) en mekanisme til gradvis roll-back, som fremmer konvergens paa foelsomme omraader i overensstemmelse med naermere definerede procedurer, herunder en forpligtelse til ikke at forny skattemaessige foranstaltninger, der er uforenelige med adfaerdskodeksen;

d) en generel klausul, der identificerer adfaerdskodeksens indhold som det faelles minimumsgrundlag, der skal overholdes i forbindelse med beskatningsniveauer og i forbindelse med fastlaeggelsen af beskatningsgrundlag;

e) fuldstaendig transparens med hensyn til enhver form for lempelse i beskatningen af virksomhedsindtaegter og i de hermed forbundne metoder til fastlaeggelse af beskatningsgrundlaget;

f) kriterier, som muliggoer en bedre definition af enhver form for incitament til fordel for virksomheder, saaledes at statsstoetteordninger, hvor saadanne er tilladt i henhold til gaeldende lovgivning, ikke omfatter skatte- og afgiftsmaessige lettelser, som er for store i forhold til de tilstraebte maal, og som saaledes udgoer en form for skattekonkurrence;

g) hurtig enighed om en mindsteafgift paa energi og miljoeforbrug;

h) generelt skal beskatningen af EU-bosiddendes og ikke-EU- bosiddendes kapitalindtaegter koordineres og ikke vaere lavere end et ved faelles overenskomst fastlagt mindsteniveau;

i) foranstaltninger, der fjerner enhver form for dobbeltbeskatning af graensearbejderes indtaegter samt de oevrige skatte- og socialsikringsmaessige hindringer, som begraenser arbejdstageres bevaegelighed inden for Unionen;

j) fastlaeggelse af de metoder og befoejelser, Kommissionen raader over for saa vidt angaar haandhaevelse af adfaerdskodeksen;

20. forbeholder sig ret til at undersoege de forslag, der fremsaettes under den hoejtstaaende gruppes arbejde, og til at evaluere dem ud fra hensynet til beskyttelsen af de enkelte europaeiske borgeres interesser og anmoder derfor Kommissionen og Raadet om at holde det behoerigt underrettet om disse forslag;

21. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter.