EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 3.6.2021 COM(2021) 281 final 2021/0136(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om ændring af forordning (EU) nr. 910/2014 for så vidt angår fastlæggelse af en ramme for en europæisk digital identitet {SEC(2021) 228 final} - {SWD(2021) 124 final} - {SWD(2021) 125 final}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Denne begrundelse ledsager forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 af 23. juli 2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked (eIDAS). Formålet med retsakten er på tværs af grænser at sikre: –adgang til meget sikre og pålidelige elektroniske identitetsløsninger –at offentlige og private tjenester kan benytte pålidelige og sikre digitale identitetsløsninger –at fysiske og juridiske personer er i stand til at anvende digitale identitetsløsninger –at disse løsninger er knyttet til en række forskellige attributter og giver mulighed for målrettet deling af identitetsdata i et omfang, der er begrænset til behovet hos den specifikke tjeneste, der anmodes om –accept af kvalificerede tillidstjenester i EU og lige vilkår for levering heraf. På markedet dukker der et nyt miljø op, hvor fokus er flyttet fra levering og anvendelse af rigide digitale identiteter til levering og afhængighed af specifikke attributter, der er knyttet til identiteterne. Der er en øget efterspørgsel efter elektroniske identifikationsløsninger, der kan levere sådanne kapaciteter og give effektivitetsgevinster og en høj grad af tillid i hele EU, både i den private og den offentlige sektor, med udgangspunkt i behovet for at identificere og autentificere brugere med et højt sikringsniveau. Evalueringen af eIDAS-forordningen viste, at den nuværende forordning ikke er tilstrækkelig til at imødekomme denne nye markedsefterspørgsel, hovedsagelig på grund af dens iboende begrænsninger for den offentlige sektor, de begrænsede muligheder og kompleksiteten for private onlineudbydere med hensyn til at tilgå systemet, den utilstrækkelige tilgængelighed af anmeldte eID-løsninger i alle medlemsstaterne og dens manglende fleksibilitet med hensyn til understøttelse af en række brugstilfælde. Desuden giver de identitetsløsninger, der falder uden for eIDAS-forordningens anvendelsesområde, som f.eks. de løsninger, der udbydes af udbydere af sociale medier og finansielle institutioner, anledning til bekymring med hensyn til privatlivets fred og databeskyttelse. De kan ikke effektivt imødekomme nye markedsefterspørgsler og har ikke en grænseoverskridende rækkevidde til at kunne imødekomme sektorspecifikke behov, hvor identifikation er et følsomt spørgsmål og kræver en høj grad af sikkerhed. Siden den del af forordningen, der omhandler eID, trådte i kraft i september 2018, har kun 14 medlemsstater anmeldt mindst en eID-ordning. Som følge heraf har kun 59 % af indbyggerne i EU adgang til pålidelige og sikre eID-ordninger på tværs af grænserne. Kun syv ordninger er fuldt mobile og lever dermed op til brugernes aktuelle forventninger. Da ikke alle de tekniske knudepunkter, der skal sikre forbindelse til eIDAS-interoperabilitetsrammen, er fuldt operationelle, er adgangen på tværs af grænserne begrænset, og meget få af de offentlige onlinetjenester, der er tilgængelige på hjemmemarkedet, kan nås på tværs af grænserne via eIDAS-netværket. Hvis der stilles en ramme for en europæisk digital identitet baseret på revisionen af den nuværende ramme til rådighed, bør mindst 80 % af borgerne kunne anvende en digital ID-løsning til at få adgang til centrale offentlige tjenester inden 2030. Desuden bør den sikkerhed og kontrol, der opnås med den europæiske ramme for digital identitet, give borgere og indbyggere fuld tillid til, at den europæiske ramme for digital identitet vil give alle mulighed for at kontrollere, hvem der har adgang til deres digitale identitet og til præcis hvilke data. Det vil også kræve et højt sikkerhedsniveau med hensyn til alle aspekter af levering af digital identitet, herunder udstedelse af en europæisk digital ID-tegnebog, og infrastruktur til indsamling, lagring og videregivelse af digitale identitetsdata. Den nuværende eIDAS-ramme omfatter desuden ikke levering af elektroniske attributter såsom lægeerklæringer eller dokumentation for erhvervsmæssige kvalifikationer, hvilket gør det vanskeligt at sikre en paneuropæisk retlig anerkendelse af sådanne oplysninger i elektronisk form. Desuden giver eIDAS-forordningen ikke brugerne mulighed for at begrænse udvekslingen af identitetsdata til, hvad der er strengt nødvendigt for leveringen af en tjeneste. Evalueringen af eIDAS-forordningen viser, at rammen for levering af tillidstjenester har været temmelig vellykket og giver et højt tillidsniveau og sikrer udbredelse og anvendelse af de fleste tillidstjenester, men der skal gøres mere for at opnå fuld harmonisering og accept. Med hensyn til kvalificerede certifikater for webstedsautentifikation skal borgerne kunne have tillid til certifikaterne og drage fordel af sikre og pålidelige oplysninger om, hvem der står bag et websted, således at der finder mindre svig sted. For at imødekomme dynamikken på markedet og den teknologiske udvikling udvider dette forslag desuden den nuværende eIDAS-liste over tillidstjenester med tre nye kvalificerede tillidstjenester, nemlig levering af elektroniske arkiveringstjenester, elektroniske hovedbøger og forvaltning af systemer til generering af elektroniske signaturer og segl på afstand. Dette forslag giver også en harmoniseret tilgang til sikkerhed for borgere, der er afhængige af en europæisk digital identitet til brug online, og for onlinetjenesteudbydere, som fuldt ud vil kunne have tillid til og acceptere digitale identitetsløsninger, uanset hvor disse er udstedt. Forslaget indebærer et skifte for udstedere af europæiske digitale identitetsløsninger og giver en fælles teknisk arkitektur og referenceramme og fælles standarder, der skal udvikles i samarbejde med medlemsstaterne. Det er nødvendigt med en harmoniseret tilgang for at undgå, at udviklingen af nye digitale identitetsløsninger i medlemsstaterne skaber yderligere fragmentering som følge af anvendelsen af divergerende nationale løsninger. En harmoniseret tilgang vil også styrke det indre marked, da den vil muliggøre onlineidentifikation med henblik på adgang til både offentlige og private tjenester for borgere, andre indbyggere og virksomheder på en sikker, praktisk og ensartet måde i hele EU. Brugerne vil kunne have tillid til et forbedret økosystem for elektroniske identitets- og tillidstjenester, der er anerkendte og accepteres overalt i Unionen. For at undgå fragmentering og hindringer som følge af divergerende standarder vil Kommissionen vedtage en henstilling samtidig med dette forslag. Henstillingen vil omfatte en proces til understøttelse af en fælles tilgang, der gør det muligt for medlemsstaterne og andre relevante interessenter fra den offentlige og den private sektor i tæt samarbejde med Kommissionen at arbejde hen imod udviklingen af en værktøjskasse for at undgå forskellige tilgange og undgå at bringe den fremtidige gennemførelse af den europæiske ramme for digital identitet i fare. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Dette forslag bygger på den nuværende eIDAS-forordning, på medlemsstaternes rolle som udbydere af juridiske identiteter og på rammen for levering af elektroniske tillidstjenester i Den Europæiske Union. Forslaget supplerer og er fuldt ud i overensstemmelse med andre politiske instrumenter på EU-plan, der har til formål at omsætte fordelene ved det indre marked i den digitale verden, navnlig ved at øge borgernes muligheder for at få adgang til tjenesteydelser på tværs af grænserne. I den forbindelse gennemfører forslaget det politiske mandat fra Det Europæiske Råd og formanden for Europa-Kommissionen til at skabe en EU-dækkende ramme for offentlige elektroniske identiteter, der sikrer, at alle borgere eller indbyggere har adgang til en sikker europæisk e-identitet, som kan anvendes overalt i EU til identifikation og autentifikation for at få adgang til tjenester i den offentlige og private sektor, og som giver borgerne mulighed for at kontrollere, hvilke data der formidles, og hvordan de anvendes. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Forslaget er i overensstemmelse med prioriteterne for den digitale omstilling som fastsat i strategien Europas digitale fremtid i støbeskeen og støtter opfyldelsen af de mål, der er angivet i meddelelsen om det digitale årti. Enhver behandling af personoplysninger i henhold til denne forordning bør ske i fuld overensstemmelse med den generelle forordning om databeskyttelse (i det følgende benævnt GDPR). Desuden indføres der ved denne forordning særlige databeskyttelsesgarantier. For at sikre et højt sikkerhedsniveau er forslaget også i overensstemmelse med Unionens politikker vedrørende cybersikkerhed. Forslaget er udformet med henblik på at mindske fragmenteringen ved hjælp af anvendelse af de generelle cybersikkerhedskrav til tillidstjenesteudbydere, der er reguleret ved eIDAS-forordningen. Forslaget hænger desuden sammen med andre sektorpolitikker, der er baseret på anvendelse af elektroniske identiteter, elektroniske attesteringer af attributter og andre tillidstjenester. Dette omfatter forordningen om en fælles digital portal, krav vedrørende bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, der skal opfyldes i den finansielle sektor, initiativer til deling af socialsikringsoplysninger, digitale kørekort eller fremtidige digitale rejsedokumenter samt andre initiativer, der har til formål at mindske den administrative byrde for borgere og virksomheder ved fuldt ud at udnytte de muligheder, som den digitale omstilling af processer giver i både den offentlige og den private sektor. Tegnebogen vil desuden muliggøre kvalificerede elektroniske signaturer, der kan lette den politiske deltagelse. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Dette initiativ har til formål at støtte Unionens omstilling til et digitalt indre marked. Med den stigende digitalisering af grænseoverskridende offentlige og private tjenester, der er afhængige af digitale identitetsløsninger, er der en risiko for, at borgerne inden for den nuværende retlige ramme fortsat vil stå over for forhindringer og ikke være i stand til at benytte onlinetjenester fuldt ud og problemfrit i hele EU eller beskytte deres privatliv. Der er også risiko for, at manglerne i den nuværende retlige ramme for tillidstjenester vil øge fragmenteringen og mindske tilliden, hvis spørgsmålet overlades til medlemsstaterne alene. Artikel 114 i TEUF er således det relevante retsgrundlag for dette initiativ. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Borgere og virksomheder bør kunne drage fordel af tilgængeligheden af meget sikre og pålidelige digitale identitetsløsninger, der kan anvendes i hele EU, og af portabiliteten af elektroniske attesteringer af attributter knyttet til identitet. Den seneste teknologiske udvikling og markeds- og brugerefterspørgslen kræver, at der er mere brugervenlige grænseoverskridende løsninger, der giver adgang til onlinetjenester i hele EU, til rådighed, hvilket eIDAS-forordningen i sin nuværende form ikke kan tilbyde. Brugerne er også i stigende grad vant til globalt tilgængelige løsninger, f.eks. når de accepterer enkeltlogin-løsninger fra de større sociale medieplatforme for at få adgang til onlinetjenester. Medlemsstaterne alene kan ikke håndtere de udfordringer, som dette skaber med hensyn til store udbyderes markedsstyrke, hvilket kræver interoperabilitet og pålidelige eID'er på EU-plan. Dertil kommer, at elektroniske attesteringer af attributter, der er udstedt og accepteret i en medlemsstat, som f.eks. en elektronisk sundhedsattest, ofte ikke anerkendes og accepteres i andre medlemsstater. Det skaber risiko for, at medlemsstaterne fortsætter med at udvikle fragmenterende nationale løsninger, der ikke kan fungere på tværs af grænserne. Med hensyn til levering af tillidstjenester skaber national praksis også risiko for øget fragmentering, selv om leveringen i vid udstrækning er reguleret og fungerer i overensstemmelse med de nuværende regler. Indgreb på EU-plan er i sidste ende bedst egnet til at give borgere og virksomheder midlerne til grænseoverskridende identifikation og udveksling af personlige attributter og oplysninger knyttet til identitet ved hjælp af meget sikre og pålidelige digitale identitetsløsninger i overensstemmelse med EU's databeskyttelsesregler. Det kræver et pålideligt og sikkert eID og en retlig ramme, der knytter det til attributter og oplysninger på EU-plan. Kun et indgreb på EU-plan kan fastlægge de harmoniserede betingelser, der sikrer brugerkontrol og adgang til grænseoverskridende digitale onlinetjenester, og en interoperabilitetsramme, der gør det let for onlinetjenester at benytte sikre digitale identitetsløsninger, uanset hvor i EU de er udstedt, eller hvor borgeren er bosat. Som det i vid udstrækning blev klarlagt i revisionen af eIDAS-forordningen, er det usandsynligt, at et indgreb på nationalt plan vil være lige så effektivt og virkningsfuldt. •Proportionalitetsprincippet Dette initiativ står i et rimeligt forhold til de tilstræbte mål og udgør et passende instrument til fastlæggelse af den nødvendige interoperabilitetsstruktur for skabelsen af et økosystem for digital identitet i EU, der bygger på juridiske identiteter udstedt af medlemsstaterne og på levering af kvalificerede og ikkekvalificerede digitale identitetsattributter. Det er et klart bidrag til målet om at forbedre det digitale indre marked ved hjælp af en mere harmoniseret retlig ramme. De harmoniserede europæiske digitale ID-tegnebøger, som medlemsstaterne skal udstede på grundlag af fælles tekniske standarder, udgør også en fælles EU-tilgang, der er til gavn for brugere og parter, der er afhængige af, at der findes sikre grænseoverskridende elektroniske identitetsløsninger. Initiativet tager fat på begrænsningerne i den nuværende interoperabilitetsinfrastruktur for elektronisk identifikation baseret på gensidig anerkendelse af forskellige nationale elektroniske identifikationsordninger. Under hensyntagen til de fastsatte mål anses initiativet for at være tilstrækkeligt proportionalt, og omkostningerne forventes at stå i et rimeligt forhold til de mulige fordele. Den foreslåede forordning vil medføre finansielle og administrative omkostninger, som skal afholdes af medlemsstaterne som udstedere af europæiske digitale ID-tegnebøger og af tillidstjeneste- og onlinetjenesteudbydere. Disse omkostninger vil dog sandsynligvis blive opvejet af de betydelige mulige fordele for borgere og brugere, der direkte følger af en stigning i den grænseoverskridende anerkendelse og accept af elektroniske identitets- og attributtjenester. Omkostninger for tillidstjenesteudbydere og onlinetjenesteudbydere ved at skabe og tilpasse sig de nye standarder kan ikke undgås, hvis målet om anvendelighed og tilgængelighed skal nås. Initiativet har til formål at udnytte og bygge videre på de investeringer, som medlemsstaterne allerede har foretaget i deres nationale identitetsordninger. Desuden skal de meromkostninger, som forslaget medfører, støtte harmoniseringen og er begrundet i forventningen om, at de på lang sigt vil reducere den administrative byrde og efterlevelsesomkostningerne. Omkostningerne i forbindelse med accept af digitale identitetsautentifikationsattributter i regulerede sektorer kan også betragtes som nødvendige og forholdsmæssige, for så vidt som de støtter det overordnede mål og giver de regulerede sektorer midlerne til at opfylde retlige forpligtelser med hensyn til juridisk identifikation af brugere. •Valg af retsakt Valget af en forordning som retligt instrument er begrundet i behovet for at sikre ensartede betingelser på det indre marked for anvendelsen af europæisk digital identitet ved hjælp af en harmoniseret ramme, der har til formål at skabe en gnidningsløs interoperabilitet og give europæiske borgere og virksomheder adgang til offentlige og private tjenester i hele Unionen med meget sikre og pålidelige eID'er. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning

Der blev foretaget en evaluering af, hvordan eIDAS-forordningen fungerer, som led i den revisionsproces, der er krævet i henhold til eIDAS-forordningens artikel 49. De vigtigste resultater af evalueringen med hensyn til elektronisk identitet er, at eIDAS ikke har nået sit potentiale. Kun et begrænset antal eID'er er blevet anmeldt, hvilket begrænser de anmeldte eID-ordningers dækning til ca. 59 % af EU's befolkning. Desuden er accepten af anmeldte eID'er begrænset både på medlemsstatsniveau og hvad angår tjenesteudbydere. Det ser også ud til, at kun nogle få af de tjenester, der er tilgængelige ved hjælp af et indenlandsk eID, er forbundet med den nationale eIDAS-infrastruktur. Evalueringsundersøgelsen har også vist, at eIDAS-forordningens nuværende anvendelsesområde og fokus på eID-ordninger, der er anmeldt af EU-medlemsstaterne, og på at give adgang til offentlige onlinetjenester synes at være for begrænset og utilstrækkeligt. Langt størstedelen af behovene for elektronisk identitet og autentifikation på afstand er fortsat i den private sektor, navnlig på områder som bankvæsen og telekommunikations- og platformsoperatører, der ved lov skal kontrollere deres kunders identitet. Merværdien af eIDAS-forordningen med hensyn til elektronisk identitet er begrænset på grund af den ringe dækning, udbredelse og anvendelse. De problemer, der påpeges i dette forslag, er relaterede til manglerne i den nuværende eIDAS-ramme og de grundlæggende kontekstuelle ændringer med hensyn til markeder og den samfundsmæssige og teknologiske udvikling, der udløser nye bruger- og markedsbehov. •Høringer af interesserede parter En offentlige høring blev indledt den 24. juli 2020 og sluttede den 2. oktober 2020. Kommissionen modtog i alt 318 bidrag. Kommissionen modtog også 106 svar på en målrettet interessentundersøgelse. Der er også indhentet udtalelser fra medlemsstaterne på en række bilaterale og multilaterale møder og i rundspørger, der er blevet afholdt siden begyndelsen af 2020. Det omfatter navnlig en rundspørge blandt medlemsstaternes repræsentanter for eIDAS-samarbejdsnetværket i juli-august 2020 og forskellige særlige workshopper. Kommissionen afholdt også dybdegående drøftelser med repræsentanter for industrien og mødtes med interessenter fra erhvervslivet i forskellige sektorer (f.eks. e-handel, sundhed, finansielle tjenesteydelser, teleoperatører, udstyrsfabrikanter osv.) på bilaterale møder. Et stort flertal af respondenterne i den åbne offentlige høring hilste oprettelsen af en fælles og universelt accepteret digital identitet baseret på de juridiske identiteter, som medlemsstaterne har udstedt, velkommen. Medlemsstaterne støtter i vid udstrækning behovet for at styrke den nuværende eIDAS-forordning og give borgerne mulighed for at få adgang til både offentlige og private tjenester og anerkender behovet for at oprette en tillidstjeneste, der gør det muligt at udstede og anvende elektroniske attesteringer af attributter på tværs af grænserne. Samlet set understregede medlemsstaterne behovet for at opbygge en ramme for en europæisk digital identitet baseret på erfaringerne med og styrken ved de nationale løsninger med henblik på at finde synergier og drage fordel af de investeringer, der er foretaget. Mange interessenter henviste til, hvordan covid-19-pandemien havde vist værdien af sikker identifikation på afstand for alle i forbindelse med adgang til offentlige og private tjenester. Med hensyn til tillidstjenester er de fleste aktører enige i, at den nuværende ramme har været en succes, men at der er behov for yderligere foranstaltninger for yderligere at harmonisere visse praksisser i forbindelse med identifikation på afstand og nationalt tilsyn. Interessenter med et overvejende nationalt kundegrundlag udtrykte større tvivl om merværdien af en ramme for en europæisk digital identitet. Den offentlige og private sektor opfatter i stigende grad digitale ID-tegnebøger som det mest hensigtsmæssige redskab til at give brugerne mulighed for at vælge, hvornår og med hvilken privat tjenesteudbyder de vil dele forskellige attributter, afhængigt af brugstilfældet og den sikkerhed, der er nødvendig for den pågældende transaktion. Digitale identiteter baseret på digitale tegnebøger, der opbevares sikkert på håndholdte enheder, blev udpeget som et vigtigt aktiv i en fremtidssikret løsning. Både det private marked (f.eks. Apple, Google og Thales) og regeringer bevæger sig allerede i denne retning. •Indhentning og brug af ekspertbistand Forslaget er baseret på de oplysninger, der er indsamlet som led i høringen af interessenter med henblik på konsekvensanalysen og rapporterne om evalueringen af eIDAS-forordningen i lyset af de revisionsforpligtelser, der er fastsat i eIDAS-forordningens artikel 49. Der er blevet afholdt talrige møder med repræsentanter for medlemsstaterne og eksperter. •Konsekvensanalyse Der er foretaget en konsekvensanalyse af dette forslag. Den 19. marts 2021 afgav Udvalget for Forskriftskontrol en negativ udtalelse med visse bemærkninger. Efter en revideret fornyet forelæggelse afgav udvalget en positiv udtalelse den 5. maj 2021. Kommissionen undersøger forskellige politiske løsningsmodeller for at nå dette initiativs overordnede mål, som er at sikre et velfungerende indre marked, navnlig med hensyn til levering og anvendelse af meget sikre og pålidelige elektroniske identitetsløsninger. I konsekvensanalysen undersøges referencescenariet, politiske løsningsmodeller og deres indvirkning på de tre politiske løsningsmodeller, der overvejes. Hver løsningsmodel giver mulighed for politisk overvejelse på baggrund af ambitionsniveauet. Den første løsningsmodel har et lavt ambitionsniveau og omfatter en række foranstaltninger, der primært har til formål at styrke effektiviteten af den nuværende eIDAS-forordning. Ved hjælp af obligatorisk anmeldelse af nationale eID'er og strømlining af de eksisterende instrumenter, der er til rådighed for at opnå gensidig anerkendelse, er den første løsningsmodel baseret på opfyldelse af borgernes behov ved at trække på tilgængeligheden af forskellige nationale eID-ordninger, der sigter mod at blive interoperable. Den anden løsningsmodel har et middelhøjt ambitionsniveau og har primært til formål at udvide mulighederne for sikker udveksling af data knyttet til identitet ved at supplere myndigheders eID'er og støtte det nuværende skifte i retningen af attributbaserede identitetstjenester. Formålet med denne løsningsmodel vil være at imødekomme brugernes efterspørgsel og skabe en ny kvalificeret tillidstjeneste til levering af elektroniske attesteringer af attributter, der er knyttet til pålidelige kilder, og som kan håndhæves på tværs af grænserne. Det vil udvide anvendelsesområdet for den nuværende eIDAS-forordning og understøtte så mange brugstilfælde som muligt på grundlag af behovet for med et højt sikringsniveau at kontrollere identitetsattributter knyttet til en person. Den tredje og foretrukne løsningsmodel har det højeste ambitionsniveau og har til formål at regulere leveringen af en meget sikker personlig digital ID-tegnebog, der udstedes af medlemsstaterne. Denne foretrukne løsningsmodel blev anset for at opfylde målsætningerne i dette initiativ på den mest effektive måde. For fuldt ud at opfylde de politiske mål bygger modellen på de fleste af de foranstaltninger, der er vurderet under den første model (tillid til juridiske identiteter, som medlemsstaterne har attesteret, og tilgængeligheden af gensidigt anerkendte eID-midler) og den anden model (elektroniske attesteringer af attributter, der er juridisk anerkendte på tværs af grænserne). Med hensyn til den generelle ramme for tillidstjenester omfatter ambitionsniveauet en række foranstaltninger, der ikke kræver en trinvis tilgang for at opfylde de politiske målsætninger. Den nye kvalificerede tillidstjeneste til forvaltning af systemer til generering af elektroniske signaturer og segl på afstand vil medføre betydelig sikkerhed, ensartethed, retssikkerhed og fordele med hensyn til forbrugernes valgmuligheder både i forbindelse med certificering af kvalificerede signaturgenereringssystemer og de krav, som de kvalificerede tillidstjenesteudbydere, der forvalter sådanne systemer, skal opfylde. De nye bestemmelser vil styrke den overordnede regulerings- og tilsynsramme for levering af tillidstjenester. De politiske løsningsmodellers indvirkning på forskellige kategorier af interessenter er forklaret nærmere i bilag 3 til konsekvensanalysen, som understøtter dette initiativ. Vurderingen er både kvantitativ og kvalitativ. Konsekvensanalysen viser, at de kvantificerbare minimumsomkostninger kan anslås til 3,2+ mia. EUR, da nogle af omkostningsposterne ikke kan kvantificeres. De samlede kvantificerbare fordele anslås til 3,9-9,6 mia. EUR. Med hensyn til de bredere økonomiske virkninger forventes den foretrukne løsningsmodel at have en positiv indvirkning på innovation, international handel og konkurrenceevne samt at bidrage til økonomisk vækst og føre til yderligere investeringer i digitale identitetsløsninger. For eksempel forventes yderligere investeringer på 500 mio. EUR som følge af de lovgivningsmæssige ændringer i løsningsmodel 3 at skabe fordele på 1,268 mio. EUR efter 10 år (ved en vedtagelse på 67 %). Den foretrukne løsningsmodel forventes også at have en positiv indvirkning på beskæftigelsen og skabe mellem 5 000 og 27 000 nye job i løbet af de fem år, der følger efter gennemførelsen. Dette skyldes yderligere investeringer og reducerede omkostninger for de virksomheder, der benytter eID-løsninger. De positive miljøvirkninger forventes at være størst for den tredje løsningsmodel, som forventes at udbrede anvendelsen og anvendeligheden af eID i videst muligt omfang, hvilket vil have en positiv indvirkning på emissionsreduktionen i forbindelse med levering af offentlige tjenester. Elektroniske hovedbøger giver brugerne dokumentation og et uforanderligt revisionsspor for rækkefølgen af transaktioner og dataposter og sikrer dataintegritet. Selv om denne tillidstjeneste ikke var omfattet af konsekvensanalysen, bygger den på eksisterende tillidstjenester, idet den kombinerer tidsstempling af data og deres rækkefølge med sikkerhed om dataenes ophav, hvilket er lig e-signatur. Denne tillidstjeneste er nødvendig for at forhindre fragmentering på det indre marked, idet der fastlægges en samlet paneuropæisk ramme, der muliggør grænseoverskridende anerkendelse af tillidstjenester, der understøtter kvalificerede elektroniske hovedbøger. Dataintegritet er til gengæld meget vigtig for samkøringen af data fra decentraliserede kilder, selvforvaltede identitetsløsninger, tildeling af ejerskab til digitale aktiver, registrering af forretningsprocesser med henblik på kontrol af overholdelsen af bæredygtighedskriterier og forskellige brugstilfælde på kapitalmarkederne.

•Målrettet regulering og forenkling Ved dette forslag fastsættes foranstaltninger, der skal finde anvendelse på offentlige myndigheder, borgere og udbydere af onlinetjenester. Forslaget vil reducere de administrative omkostninger og efterlevelsesomkostningerne for offentlige forvaltninger og reducere driftsomkostninger og udgifter relateret til sikkerhed for onlinetjenesteudbydere. Borgerne vil drage fordel af besparelser som følge af den reducerede administrative byrde, idet de fuldt ud kan benytte digitale midler til identifikation og på sikker vis udveksle digitale identitetsattributter med samme juridiske værdi på tværs af grænserne. Udbydere af elektronisk identitet vil også få gavn af besparelser med hensyn til efterlevelsesomkostningerne. •Grundlæggende rettigheder Da personoplysninger er omfattet af anvendelsesområdet for visse elementer i forordningen, er foranstaltningerne udformet med henblik på fuld overholdelse af databeskyttelseslovgivningen. Forslaget forbedrer f.eks. mulighederne for at dele data og give mulighed for skønsmæssig videregivelse. Brugere kan ved hjælp af den europæiske digitale ID-tegnebog kontrollere mængden af data, der gives til modtagerparter, og blive informeret om de attributter, der er nødvendige for, at en specifik tjeneste kan leveres. Tjenesteudbydere underretter medlemsstaterne om, at de har til hensigt at anvende en europæisk digital ID-tegnebog, hvilket vil gøre det muligt for medlemsstaterne at kontrollere, at tjenesteyderne kun anmoder om følsomme datasæt, f.eks. data vedrørende sundhed, i overensstemmelse med national ret. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET For at nå målene for dette initiativ bedst muligt er det nødvendigt at finansiere en række foranstaltninger både på Kommissionsniveau, hvor tildelingen af ca. 60 årsværk er planlagt for perioden 2022-2027, og på medlemsstatsniveau gennem deres aktive deltagelse i de ekspertgrupper og udvalg, der er knyttet til arbejdet under initiativet, og som består af repræsentanter for medlemsstaterne. De samlede finansielle ressourcer, der er nødvendige for gennemførelsen af forslaget i perioden 2022-2027, vil beløbe sig til op til 30,825 mio. EUR, herunder 8,825 mio. EUR i administrative omkostninger og op til 22 mio. EUR i operationelle udgifter, der er omfattet af programmet for et digitalt Europa (afventer enighed). Finansieringen vil støtte omkostninger, der er forbundet med vedligeholdelse, udvikling, hosting, drift og understøttelse af byggestenene til eID og tillidstjenester. Den kan også støtte tilskud til at forbinde tjenester til økosystemet for europæiske digitale ID-tegnebøger og udvikling af standarder og tekniske specifikationer. Endelig vil finansieringen også støtte gennemførelsen af årlige undersøgelser af forordningens effektivitet med hensyn til at nå målene. I den finansieringsoversigt, der er knyttet til dette initiativ, gives et detaljeret overblik over de forbundne omkostninger. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Virkningerne vil blive overvåget og evalueret i overensstemmelse med retningslinjerne for bedre regulering, der omfatter gennemførelsen og anvendelsen af den foreslåede forordning. Overvågningsordningen udgør en vigtig del af forslaget, navnlig i betragtning af manglerne i den nuværende rapporteringsramme, som det fremgår af evalueringsundersøgelsen. Ud over de rapporteringskrav, der indføres med den foreslåede forordning, og som har til formål at sikre et bedre data- og analysegrundlag, vil overvågningsrammen overvåge: 1) i hvilket omfang de nødvendige ændringer er blevet gennemført i overensstemmelse med de vedtagne foranstaltninger, 2) om de nødvendige ændringer af de relevante nationale systemer er blevet gennemført, og 3) om de nødvendige ændringer af de regulerede enheders overholdelsesforpligtelser er blevet overholdt. Europa-Kommissionen (1, 2 og 3) og de nationale kompetente myndigheder (2 og 3) vil være ansvarlige for dataindsamlingen på grundlag af foruddefinerede indikatorer. Med hensyn til anvendelsen af den foreslåede retsakt vil Europa-Kommissionen og de nationale kompetente myndigheder ved hjælp af årlige undersøgelser vurdere: 1) alle EU-borgeres adgang til eID-midler, 2) den øgede anerkendelse og accept af eID-ordninger på tværs af grænserne og 3) foranstaltninger til stimulering af den private sektors indførelse og udvikling af nye digitale identitetstjenester. Europa-Kommissionen vil indsamle kontekstuelle oplysninger ved hjælp af årlige undersøgelser om: 1) størrelsen af markedet for digitale identiteter, 2) udgifter til offentlige indkøb relateret til digital identitet, 3) andelen af virksomheder, der leverer deres tjenester online, 4) andelen af onlinetransaktioner, der kræver stærk kundeidentifikation, og 5) andelen af EU-borgere, der bruger private og offentlige onlinetjenester. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Udkastet til forordning pålægger ved artikel 6a medlemsstaterne at udstede en europæisk digital ID-tegnebog som led i en anmeldt eID-ordning i overensstemmelse med fælles tekniske standarder efter en obligatorisk overensstemmelsesvurdering og en frivillig certificering inden for den europæiske ramme for cybersikkerhedscertificering som fastsat i forordningen om cybersikkerhed. Udkastet indeholder bestemmelser, der skal sikre, at fysiske og juridiske personer har mulighed for sikkert at anmode om og indhente, lagre, kombinere og anvende personidentifikationsdata og elektroniske attesteringer af attributter til autentifikation online og offline og til at få adgang til varer og offentlige og private onlinetjenester under brugerens kontrol. Certificeringen berører ikke GDPR, idet behandling af personoplysninger relateret til europæiske digitale ID-tegnebøger kun kan certificeres i henhold til artikel 42 og 43 i GDPR. Forslaget indeholder i artikel 6b specifikke bestemmelser om krav, der gælder for modtagerparter, med henblik på forebyggelse af svig og for at sikre autentifikation af personlige identifikationsdata og elektroniske attesteringer af attributter, der stammer fra europæiske digitale ID-tegnebøger. Med henblik på at stille flere elektroniske identifikationsmidler til rådighed til grænseoverskridende anvendelse og forbedre effektiviteten af processen for gensidig anerkendelse af anmeldte elektroniske identifikationsordninger gøres medlemsstaternes anmeldelse af mindst en elektronisk identifikationsordning obligatorisk ved artikel 7. Desuden tilføjes der ved artikel 11a bestemmelser, der skal lette entydig identifikation for at sikre en entydig og vedvarende identifikation af fysiske personer. Dette vedrører tilfælde, hvor der kræves identifikation i henhold til lovgivningen, f.eks. på sundhedsområdet eller det finansielle område, for at opfylde forpligtelser vedrørende bekæmpelse af hvidvaskning af penge eller til retlig brug. Med henblik herpå pålægges medlemsstaterne at medtage en entydig og vedvarende identifikator i minimumssættet af personidentifikationsdata. Medlemsstaternes mulighed for at benytte certificering til at sikre overensstemmelse med forordningen og dermed erstatte fagfællebedømmelsesprocessen (peer review-processen) forbedrer effektiviteten af gensidig anerkendelse. Afdeling 3 indeholder nye bestemmelser om grænseoverskridende benyttelse af europæiske digitale ID-tegnebøger for at sikre, at brugerne kan benytte europæiske digitale ID-tegnebøger til at få adgang til onlinetjenester, der udbydes af offentlige myndigheder og private tjenesteudbydere, og som kræver brug af stærk brugerautentifikation. I kapitel III om tillidstjenester ændres artikel 14 om internationale aspekter for at give Kommissionen mulighed for at vedtage gennemførelsesafgørelser om fastsættelse af ækvivalensen mellem de krav, der gælder for tillidstjenesteudbydere, der er etableret i tredjelande, og de tjenester, de leverer, samt om anvendelse af aftaler om gensidig anerkendelse i overensstemmelse med artikel 218 i TEUF. Hvad angår den generelle bestemmelse, der finder anvendelse på tillidstjenester, herunder kvalificerede tillidstjenesteudbydere, ændres artikel 17, 18, 20, 21 og 24 for at bringe dem i overensstemmelse med de reglerne vedrørende net- og informationssikkerhed i EU. Med hensyn til de metoder, som kvalificerede tillidstjenesteudbydere skal benytte til at kontrollere identiteten af de fysiske eller juridiske personer, som der udstedes kvalificerede certifikater til, er bestemmelserne om anvendelse af fjernidentifikationsmidler blevet harmoniseret og præciseret for at sikre, at de samme regler anvendes i hele EU. Kapitel III indeholder en ny artikel 29a, hvorved der fastsættes krav til kvalificerede tjenester til forvaltning af elektroniske systemer til signaturgenerering på afstand. Den nye kvalificerede tillidstjeneste vil være direkte forbundet med og bygge videre på de foranstaltninger, der henvises til og vurderes i konsekvensanalysen, navnlig foranstaltninger vedrørende "harmonisering af certificeringsprocessen for elektronisk signatur på afstand" og andre foranstaltninger, der kræver harmonisering af medlemsstaternes tilsynspraksis. For at sikre, at brugere kan identificere, hvem der står bag et websted, ændres artikel 45 for at pålægge udbydere af webbrowsere at gøre det lettere at anvende kvalificerede certifikater til webstedsautentifikation.

Kapitel III indeholder tre nye afdelinger. Den nye afdeling 9 indeholder bestemmelser om retsvirkningerne af elektroniske attesteringer af attributter, deres anvendelse i definerede sektorer og krav til kvalificerede attesteringer af attributter. For at sikre en høj grad af tillid indsættes en bestemmelse om kontrol af attributter mod autentiske kilder i artikel 45d. For at sikre, at brugere af europæiske digitale ID-tegnebøger kan drage fordel af tilgængeligheden af elektroniske attesteringer for attributter og få udstedt sådanne attester til europæiske digitale ID-tegnebøger, indsættes et krav i artikel 45e. Artikel 45f indeholder derimod yderligere regler for levering af elektroniske tjenester til attestering af attributter, herunder om beskyttelse af personoplysninger. Den nye afdeling 10 giver mulighed for levering af kvalificerede elektroniske arkiveringstjenester på EU-plan. Artikel 45g om kvalificerede elektroniske arkiveringstjenester supplerer artikel 34 og 40 om kvalificerede tjenester til bevaring af kvalificerede elektroniske signaturer og kvalificerede elektroniske segl. Den nye afdeling 11 fastlægger en ramme for tillidstjenester med hensyn til oprettelse og vedligeholdelse af elektroniske hovedbøger og kvalificerede elektroniske hovedbøger. En elektronisk hovedbog kombinerer tidsstempling af data og dataenes rækkefølge med sikkerhed om dataenes ophav i lighed med e-signatur med den yderligere fordel, at en mere decentraliseret forvaltning, der egner sig til samarbejde mellem flere parter, gøres mulig. Det er vigtigt i forbindelse med forskellige brugstilfælde, der kan bygge på elektroniske hovedbøger. Elektroniske hovedbøger hjælper virksomheder med at reducere omkostninger ved at gøre flerpartskoordinering mere effektiv og sikker, og de gør det lettere at føre tilsyn. I mangel af regulering på EU-plan er der risiko for, at de nationale lovgivere vil fastsætte divergerende nationale standarder. For at forhindre fragmentering er det nødvendigt at fastlægge en fælles paneuropæisk ramme, der vil muliggøre grænseoverskridende anerkendelse af tillidstjenester, der understøtter elektroniske hovedbøger. Denne paneuropæiske standard for knudepunktoperatører vil finde anvendelse uanset anden afledt EU-ret. Når der anvendes elektroniske hovedbøger til at understøtte udstedelse af og/eller handel med obligationer eller kryptoaktiver, bør brugstilfældene være forenelige med alle gældende finansielle regler, f.eks. direktivet om markeder for finansielle instrumenter, betalingstjenestedirektivet og den kommende forordning om markeder for kryptoaktiver. Hvis brugstilfældene omfatter personoplysninger, skal tjenesteudbyderne overholde GDPR. I 2017 var 75 % af alle brugstilfælde af elektroniske hovedbøger i bank- og finanssektoren. I dag er brugstilfældene af elektroniske hovedbøger stadig mere forskelligartede, og 17 % er inden for kommunikation og medier, 15 % inden for produktion og naturressourcer, 10 % i den offentlige sektor, 8 % inden for forsikring, 5 % inden for detailhandel, 6 % inden for transport og 5 % inden for forsyningsvirksomhed. Endelig indeholder kapitel VI en ny artikel 48b for at sikre, at der indsamles statistikker om anvendelsen af europæiske digitale ID-tegnebøger med henblik på at overvåge effektiviteten af den ændrede forordning. 2021/0136 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om ændring af forordning (EU) nr. 910/2014 for så vidt angår fastlæggelse af en ramme for en europæisk digital identitet EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)I Kommissionens meddelelse af 19. februar 2020 med titlen "Europas digitale fremtid i støbeskeen" bebudes en revision af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 med henblik på at forbedre dens effektivitet, lade dens fordele omfatte den private sektor og fremme pålidelige digitale identiteter for alle europæere. (2)I sine konklusioner af 1.-2. oktober 2020 opfordrede Det Europæiske Råd Kommissionen til at foreslå, at der udvikles en EU-dækkende ramme for sikker offentlig elektronisk identifikation, herunder interoperable digitale signaturer, for at give borgerne kontrol over deres onlineidentitet og -data og muliggøre adgang til offentlige, private og grænseoverskridende digitale tjenester.

(3)I Kommissionens meddelelse af 9. marts 2021 med titlen "Det digitale kompas 2030: Europas kurs i det digitale årti" fastsættes målet om en EU-ramme, der senest i 2030 fører til en bred indførelse af en pålidelig, brugerkontrolleret identitet, der giver hver enkelt borger kontrol over sin egen onlineinteraktion og -tilstedeværelse. (4)En mere harmoniseret tilgang til digital identifikation bør mindske risiciene og omkostningerne ved den nuværende fragmentering som følge af divergerende nationale løsninger og vil styrke det indre marked ved at gøre det muligt for borgere, andre indbyggere som defineret i national ret og virksomheder at identificere sig online på en hensigtsmæssig og ensartet måde i hele Unionen. Alle bør kunne få sikker adgang til offentlige og private tjenester ved hjælp af et forbedret økosystem for tillidstjenester og verificerede identitetsbeviser og attesteringer af attributter, såsom et eksamensbevis, der er juridisk anerkendt og accepteret i hele Unionen. Den europæiske ramme for digital identitet har til formål at opnå et skifte fra afhængighed af udelukkende nationale digitale identitetsløsninger til leveringen af elektroniske attesteringer af attributter, der er gyldige på europæisk plan. Udbydere af elektroniske attesteringer af attributter bør drage fordel af et klart og ensartet regelsæt, og offentlige forvaltninger bør kunne have tillid til elektroniske dokumenter i et givet format. (5)For at støtte de europæiske virksomheders konkurrenceevne bør onlinetjenesteudbydere kunne benytte digitale identitetsløsninger, der er anerkendt i hele Unionen, uanset i hvilken medlemsstat de er udstedt, og således drage fordel af en harmoniseret europæisk tilgang til tillid, sikkerhed og interoperabilitet. Både brugere og tjenesteudbydere bør kunne nyde godt af, at elektroniske attesteringer af attributter tillægges samme juridiske værdi i hele Unionen. (6)Forordning (EU) 2016/679 finder anvendelse på behandling af personoplysninger i forbindelse med gennemførelsen af nærværende forordning. Derfor bør der i nærværende forordning fastsættes specifikke garantier for at forhindre udbydere af elektroniske identifikationsmidler og elektroniske attesteringer af attributter i at kombinere personoplysninger fra andre tjenester med personoplysninger relateret til de tjenester, der er omfattet af denne forordning. (7)Det er nødvendigt at fastsætte harmoniserede betingelser for fastlæggelse af en ramme for europæiske digitale ID-tegnebøger, der skal udstedes af medlemsstaterne, og denne ramme bør sætte alle EU-borgere og andre indbyggere som defineret i national ret i stand til at dele data vedrørende deres identitet på en sikker, brugervenlig og bekvem måde under brugerens enekontrol. Teknologier, der anvendes til at nå disse mål, bør udvikles med det sigte at opnå det højeste niveau af sikkerhed, brugervenlighed og udbredt anvendelighed. Medlemsstaterne bør sikre lige adgang til digital identifikation for alle deres statsborgere og indbyggere. (8)For at sikre overholdelse af EU-retten eller national ret, der er i overensstemmelse med EU-retten, bør tjenesteudbydere meddele medlemsstaterne, at de har til hensigt at benytte europæiske digitale ID-tegnebøger. Det vil gøre det muligt for medlemsstaterne at beskytte brugerne mod svig og forhindre ulovlig anvendelse af identitetsdata og elektroniske attesteringer af attributter samt sikre, at behandlingen af følsomme oplysninger såsom helbredsoplysninger kan kontrolleres af modtagerparter i overensstemmelse med EU-retten eller national ret. (9)Alle europæiske digitale ID-tegnebøger bør for brugerne muliggøre elektronisk identifikation og autentifikation online og offline på tværs af grænserne for at få adgang til en bred vifte af offentlige og private tjenester. ID-tegnebøger kan også imødekomme institutionelle behov hos offentlige forvaltninger, internationale organisationer og Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer, uden at det berører medlemsstaternes beføjelser med hensyn til identifikation af deres statsborgere og indbyggere. Anvendelse offline vil være vigtigt i mange sektorer, herunder i sundhedssektoren, hvor tjenester ofte leveres gennem personlig interaktion, og der bør i forbindelse med e-recepter kunne benyttes QR-koder eller lignende teknologier til at autentificere. Med hensyn til sikringsniveauet "høj" bør de europæiske digitale ID-tegnebøger for at opfylde sikkerhedskravene i denne forordning drage fordel af det potentiale, som manipulationssikrede løsninger såsom sikre elementer giver. De europæiske digitale ID-tegnebøger bør også give brugerne mulighed for at oprette og anvende kvalificerede elektroniske signaturer og segl, der er accepteret i hele EU. For at give personer og virksomheder i hele EU fordele med hensyn til forenkling og besparelse af omkostninger, herunder ved at give mulighed for repræsentationsbeføjelser og e-mandater, bør medlemsstaterne udstede europæiske digitale ID-tegnebøger efter fælles standarder for at sikre en gnidningsløs interoperabilitet og et højt sikkerhedsniveau. Kun medlemsstaternes kompetente myndigheder kan give en høj grad af tillid, når en persons identitet skal fastslås, og dermed garantere, at den person, der påberåber sig eller gør en bestemt identitet gældende, faktisk er den person, som vedkommende hævder at være. Det er derfor nødvendigt, at de europæiske digitale ID-tegnebøger er baseret på borgernes, andre indbyggeres eller juridiske enheders juridiske identitet. Tilliden til de europæiske digitale ID-tegnebøger vil blive styrket af det forhold, at de udstedende parter er forpligtede til at gennemføre passende tekniske og organisatoriske foranstaltninger for at sikre et sikkerhedsniveau, der står i et rimeligt forhold til risiciene for fysiske personers rettigheder og frihedsrettigheder i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/679. (10)For at opnå et højt sikkerheds- og pålidelighedsniveau fastsættes der ved denne forordning krav til europæiske digitale ID-tegnebøger. De europæiske digitale ID-tegnebøgers opfyldelse af disse krav bør certificeres af akkrediterede offentlige eller private organer, som er udpeget af medlemsstaterne. Et udgangspunkt i en certificeringsordning, der er baseret på tilgængeligheden af standarder, som medlemsstaterne i fællesskab har aftalt, bør sikre en høj grad af tillid og interoperabilitet. Certificering bør navnlig være baseret på de relevante europæiske cybersikkerhedscertificeringsordninger, der er oprettet i henhold til forordning (EU) 2019/881. En sådan certificering bør ikke berøre certificering for så vidt angår behandling af personoplysninger i henhold til forordning (EU) 2016/679. (11)Europæiske digitale ID-tegnebøger bør sikre det højeste sikkerhedsniveau for de personoplysninger, der anvendes til autentifikation, uanset om disse data lagres lokalt eller i cloudbaserede løsninger, under hensyntagen til de forskellige risikoniveauer. Anvendelse af biometri til autentifikation er en af de identifikationsmetoder, der giver en høj grad af tillid, navnlig i kombination med andre autentifikationselementer. Da biometriske oplysninger repræsenterer et entydigt kendetegn ved en person, kræver anvendelse af biometri organisatoriske og sikkerhedsmæssige foranstaltninger, der står i et rimeligt forhold til den risiko, som en sådan behandling kan indebære for fysiske personers rettigheder og frihedsrettigheder, og som er i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/679. (12)For at sikre, at den europæiske ramme for digital identitet er åben for innovation og teknologisk udvikling og er fremtidssikret, bør medlemsstaterne tilskyndes til i fællesskab at oprette sandkasser til afprøvning af innovative løsninger i et kontrolleret og sikkert miljø, navnlig med henblik på at forbedre løsningernes funktionalitet, beskyttelse af personoplysninger, sikkerhed og interoperabilitet og bidrage til fremtidige ajourføringer af tekniske referencer og retlige krav. Et sådant miljø bør fremme inddragelsen af europæiske små og mellemstore virksomheder, startup-virksomheder og individuelle innovatorer og forskere. (13) Forordning (EU) 2019/1157 styrker sikkerheden af identitetskort med forbedrede sikkerhedselementer senest i august 2021. Medlemsstaterne bør overveje muligheden for at anmelde dem som led i elektroniske identifikationsordninger for at udvide den grænseoverskridende adgang til elektroniske identifikationsmidler. (14)Proceduren for anmeldelse af elektroniske identifikationsordninger bør forenkles og fremskyndes for at fremme adgangen til bekvemme, pålidelige, sikre og innovative autentifikations- og identifikationsløsninger og, hvor det er relevant, tilskynde private identitetsudbydere til at udbyde elektroniske identifikationsordninger til medlemsstaternes myndigheder til anmeldelse som nationale elektroniske ID-kortordninger i henhold til forordning (EU) nr. 910/2014. (15)En strømlining af de nuværende procedurer for anmeldelse og fagfællebedømmelse (peer review) vil forhindre uensartede tilgange til vurdering af forskellige anmeldte elektroniske identifikationsordninger og gøre det lettere at opbygge tillid mellem medlemsstaterne. Nye, forenklede mekanismer bør fremme medlemsstaternes samarbejde om sikkerhed og interoperabilitet i deres anmeldte elektroniske identifikationsordninger. (16)Medlemsstaterne bør nyde godt af nye, fleksible værktøjer til at sikre overholdelse af kravene i denne forordning og i de relevante gennemførelsesretsakter. Denne forordning bør give medlemsstaterne mulighed for at anvende rapporter og vurderinger, der er udarbejdet og udført af akkrediterede overensstemmelsesvurderingsorganer, eller frivillige IKT-sikkerhedscertificeringsordninger såsom certificeringsordninger, der skal oprettes på EU-plan i henhold til forordning (EU) 2019/881, til at understøtte deres påstande om tilpasning af ordningerne eller dele heraf til kravene i denne forordning vedrørende interoperabilitet og sikkerhed i de anmeldte elektroniske identifikationsordninger. (17)Tjenesteudbydere anvender identitetsdata fra det sæt af personidentifikationsdata, der er tilgængeligt som led i elektroniske identifikationsordninger i henhold til forordning (EU) nr. 910/2014, til at sammenholde brugere fra en anden medlemsstat med den pågældende brugers juridiske identitet. Til trods for anvendelsen af eIDAS-datasættet kræver det i mange tilfælde imidlertid yderligere oplysninger om brugeren og specifikke entydige identifikationsprocedurer på nationalt plan for at få et nøjagtigt match. For yderligere at støtte anvendeligheden af elektroniske identifikationsmidler bør det ved denne forordning kræves, at medlemsstaterne træffer specifikke foranstaltninger til sikring af et korrekt identitetsmatch i forbindelse med elektronisk identifikation. Med samme formål bør denne forordning også udvide det obligatoriske minimumsdatasæt og kræve, at der anvendes en entydig og vedvarende elektronisk identifikator, der er i overensstemmelse med EU-retten, i de tilfælde, hvor det er nødvendigt retligt at identificere brugeren på dennes anmodning på en entydig og vedvarende måde. (18)I overensstemmelse med direktiv (EU) 2019/882 skal personer med handicap kunne anvende europæiske digitale ID-tegnebøger, tillidstjenester og de slutbrugerprodukter, der anvendes til levering af sådanne tjenester, på lige fod med andre brugere. (19)Denne forordning bør ikke omfatte aspekter relateret til indgåelse og gyldighed af kontrakter eller andre retlige forpligtelser, som ifølge national ret eller EU-retten er undergivet formkrav. Den bør heller ikke berøre nationale formkrav til offentlige registre, navnlig handelsregistre og tingbøger. (20)Levering og anvendelse af tillidstjenester er af stadig større betydning for international handel og internationalt samarbejde. EU's internationale partnere etablerer tillidsrammer inspireret af forordning (EU) nr. 910/2014. For at lette anerkendelsen af sådanne tjenester og deres udbydere kan der ved gennemførelseslovgivning derfor fastsættes betingelser for, hvornår tredjelandes tillidsrammer kan anses for at modsvare tillidsrammerne for kvalificerede tillidstjenester og udbydere heraf i denne forordning, som et supplement til muligheden for gensidig anerkendelse af tillidstjenester og udbydere, der er etableret i Unionen og i tredjelande, jf. traktatens artikel 218. (21)Denne forordning bør bygge på EU-retsakter, der sikrer åbne og retfærdige markeder i den digitale sektor. Den bygger navnlig på forordning XXX/XXXX [retsakten om digitale markeder], ved hvilken der indføres regler for udbydere af centrale platformstjenester, der er udpeget som gatekeepere, og det blandt andet forbydes gatekeepere at kræve, at erhvervsbrugere anvender, udbyder eller interagerer med en identifikationstjeneste hos gatekeeperen i forbindelse med tjenester, der udbydes af erhvervsbrugere, der anvender den pågældende gatekeepers centrale platformstjenester. I henhold til artikel 6, stk. 1, litra f), i forordning XXX/XXXX [retsakten om digitale markeder] skal gatekeepere give erhvervsbrugere og udbydere af accessoriske tjenester adgang til og interoperabilitet med de samme styresystemer, hardware- eller softwarefunktioner, som er tilgængelige eller anvendes i gatekeeperens levering af eventuelle accessoriske tjenester. I henhold til artikel 2, nr. 15), i [retsakten om digitale markeder] udgør identifikationstjenester en type hjælpetjenester. Erhvervsbrugere og udbydere af hjælpetjenester bør derfor kunne få adgang til sådanne hardware- eller softwarefunktioner, som f.eks. sikre elementer i smartphones, og kunne fungere sammen med dem gennem europæiske digitale ID-tegnebøger eller medlemsstaternes anmeldte elektroniske identifikationsmidler. (22)For at strømline de forpligtelser vedrørende cybersikkerhed, der pålægges tillidstjenesteudbydere, og for at gøre det muligt for disse udbydere og deres respektive kompetente myndigheder at drage fordel af den retlige ramme, der er fastlagt ved direktiv XXXX/XXXX (NIS 2-direktivet), skal tillidstjenester træffe passende tekniske og organisatoriske foranstaltninger i overensstemmelse med direktiv XXXX/XXXX (NIS 2-direktivet), som f.eks. foranstaltninger til håndtering af systemsvigt, menneskelige fejl, ondsindede handlinger eller naturfænomener, med henblik på at styre de risici for sikkerheden i net- og informationssystemer, som disse udbydere anvender som led i deres levering af tjenester, samt foretage underretninger om væsentlige hændelser og cybertrusler i overensstemmelse med direktiv XXXX/XXXX (NIS 2-direktivet). Med hensyn til underretning om hændelser bør tillidstjenesteudbydere underrette om alle hændelser, der har en væsentlig indvirkning på leveringen af deres tjenester, herunder som følge af tyveri eller tab af udstyr, skader på netkabler eller hændelser i forbindelse med identifikation af personer. Kravene vedrørende risikostyring i forbindelse med cybersikkerhed og rapporteringsforpligtelserne i direktiv XXXXXX [NIS 2] bør anses som supplerende til de krav, der pålægges tillidstjenesteudbydere i henhold til denne forordning. Hvis det er relevant, bør etablerede nationale praksisser eller retningslinjer i forbindelse med gennemførelsen af sikkerheds- og rapporteringskrav og tilsyn med overholdelsen af sådanne krav i henhold til forordning (EU) nr. 910/2014 fortsat anvendes af de kompetente myndigheder, der er udpeget i henhold til direktiv XXXX/XXXX (NIS2-direktivet). Krav i henhold til denne forordning berører ikke forpligtelsen til i henhold til forordning (EU) 2016/679 at anmelde brud på persondatasikkerheden.

(23)Der bør tages behørigt hensyn til at sikre et effektivt samarbejde mellem NIS- og eIDAS-myndighederne. I tilfælde, hvor tilsynsorganet i henhold til denne forordning adskiller sig fra de kompetente myndigheder, der er udpeget i henhold til direktiv XXXX/XXXX [NIS 2], bør disse myndigheder samarbejde tæt og rettidigt ved at udveksle relevante oplysninger med henblik på at sikre et effektivt tilsyn med tillidstjenesteyderne og deres overholdelse af de krav, der er fastsat i denne forordning og i direktiv XXXX/XXXX [NIS 2]. Tilsynsorganer i henhold til denne forordning bør navnlig have ret til at anmode den kompetente myndighed i henhold til direktiv XXXXX/XXXX [NIS 2] om at fremlægge de relevante oplysninger, der er nødvendige for at tildele status som kvalificeret og gennemføre tilsynsforanstaltninger for at kontrollere, at tillidstjenesteudbyderne overholder de i henhold til NIS 2 relevante krav, eller pålægge dem at afhjælpe manglende overholdelse. (24)Det er vigtigt at fastlægge en retlig ramme for at lette grænseoverskridende anerkendelse mellem eksisterende nationale retsregler vedrørende elektroniske registrerede leveringstjenester. Denne ramme kan også åbne nye markedsmuligheder for tillidstjenesteudbydere i EU til at udbyde nye paneuropæiske elektroniske registrerede leveringstjenester og sørge for, at identifikationen af modtagere er sikret med en højere grad af tillid end identifikationen af afsendere. (25)I de fleste tilfælde kan borgere og andre indbyggere ikke digitalt og på tværs af grænserne udveksle oplysninger vedrørende deres identitet, som f.eks. adresser, alder og erhvervsmæssige kvalifikationer, kørekort og andre tilladelser og betalingsdata, på sikker vis og med et højt databeskyttelsesniveau. (26)Det bør være muligt at udstede og håndtere pålidelige digitale attributter og bidrage til at mindske den administrative byrde og derved give borgere og andre indbyggere mulighed for at anvende dem i deres private og offentlige transaktioner. Borgere og andre indbyggere bør for eksempel kunne dokumentere besiddelse af et gyldigt kørekort, der er udstedt af en myndighed i en medlemsstat, og som de relevante myndigheder i andre medlemsstater kan kontrollere og have tillid til, i forbindelse med deres socialsikringsoplysninger eller fremtidige digitale rejsedokumenter i en grænseoverskridende sammenhæng. (27)Enhver enhed, der indsamler, genererer og udsteder attesterede attributter såsom eksamensbeviser, tilladelser og fødselsattester bør kunne blive udbyder af elektroniske attesteringer af attributter. Modtagerparter bør anvende elektroniske attesteringer af attributter på lige fod med attesteringer i papirform. Derfor bør en elektronisk attestering af attributter ikke nægtes retsvirkning alene af den grund, at den er i elektronisk form, eller at den ikke opfylder kravene til kvalificerede elektroniske attesteringer af attributter. Med henblik herpå bør der fastsættes generelle krav for at sikre, at en kvalificeret elektronisk attestering af attributter har samme retsvirkning som lovligt udstedte attesteringer i papirform. Disse krav bør dog finde anvendelse med forbehold for EU-retten eller national ret, der fastsætter yderligere sektorspecifikke krav for så vidt angår form med underliggende retsvirkning og navnlig grænseoverskridende anerkendelse af kvalificerede elektroniske attesteringer af attributter, hvis det er relevant. (28)En bred tilgængelighed og anvendelighed af de europæiske digitale ID-tegnebøger kræver, at de accepteres af private tjenesteudbydere. De private modtagerparter, der leverer tjenester inden for transport, energi, bank- og finanstjenester, socialsikring, sundhed, drikkevand, posttjenester, digital infrastruktur, uddannelse eller telekommunikation, bør acceptere anvendelse af europæiske digitale ID-tegnebøger til levering af tjenester, hvor stærk brugerautentifikation til identifikation online er påkrævet i henhold til national ret eller EU-retten eller i henhold til en kontraktlig forpligtelse. Hvis meget store onlineplatforme som defineret i artikel 25, stk. 1, i forordning [retsakten om digitale tjenester] kræver, at brugere autentificeres for at få adgang til onlinetjenester, bør disse platforme pålægges at acceptere anvendelse af europæiske digitale ID-tegnebøger efter frivillig anmodning fra brugeren. Brugerne bør ikke være forpligtede til at anvende tegnebogen for at få adgang til private tjenester, men hvis de ønsker det, bør store onlineplatforme acceptere europæiske digitale ID-tegnebøger til dette formål, samtidig med at princippet om dataminimering respekteres. I betragtning af den betydning, meget store onlineplatforme har grundet deres rækkevidde, navnlig som udtrykt i antallet af modtagere af en tjeneste og økonomiske transaktioner, er dette nødvendigt for at øge brugernes beskyttelse mod svig og sikre et højt databeskyttelsesniveau. Der bør udarbejdes selvregulerende adfærdskodekser på EU-plan ("adfærdskodekser") med henblik på at bidrage til en bred tilgængelighed og anvendelighed af elektroniske identifikationsmidler, herunder europæiske digitale ID-tegnebøger, inden for denne forordnings anvendelsesområde. Adfærdskodekserne bør lette en bred accept af elektroniske identifikationsmidler, herunder europæiske digitale ID-tegnebøger, hos de tjenesteudbydere, der ikke betragtes som meget store platforme, og som benytter tredjeparters elektroniske identifikationstjenester til brugerautentifikation. Kodekserne bør udarbejdes senest 12 måneder efter vedtagelsen af denne forordning. Kommissionen bør vurdere effektiviteten af disse bestemmelser med hensyn til tilgængeligheden og anvendeligheden for brugerne af europæiske digitale ID-tegnebøger 18 måneder efter indførelsen og på grundlag af denne vurdering og ved hjælp af delegerede retsakter revidere bestemmelserne for at sikre, at de accepteres. (29)Den europæiske digitale ID-tegnebog bør gøre selektiv videregivelse af attributter til modtagerparter teknisk mulig. Denne funktion bør blive et grundlæggende element i udformningen og derved styrke bekvemmeligheden og beskyttelsen af personoplysninger, herunder ved at minimere behandlingen af personoplysninger. (30)Attributter, der leveres af kvalificerede tillidstjenesteudbydere som led i kvalificerede attesteringer af attributter, bør kontrolleres mod de autentiske kilder enten direkte af den kvalificerede tillidstjenesteudbyder eller ved hjælp af udpegede mellemmænd, der er anerkendt på nationalt plan i overensstemmelse med national ret eller EU-retten, med henblik på sikker udveksling af attesterede attributter mellem udbydere af identitetstjenester eller attesteringer af attributter og modtagerparter. (31)Sikker elektronisk identifikation og levering af attesteringer af attributter bør give sektoren for finansielle tjenesteydelser yderligere fleksibilitet og løsninger, således at det bliver muligt at identificere kunder og udveksle specifikke attributter for at overholde f.eks. kundekendskabskravene i forordningen om bekæmpelse af hvidvaskning af penge [henvisning tilføjes efter vedtagelsen af forslaget], eller egnethedskrav, der følger af lovgivning om investorbeskyttelse, eller for at støtte opfyldelsen af krav om stærk kundeautentifikation for kontologin og iværksættelse af transaktioner inden for betalingstjenester. (32)Webstedsautentifikationstjenester giver brugere sikkerhed for, at der bag et websted står en ægte og legitim enhed. Disse tjenester bidrager til at opbygge tillid i forbindelse med onlineforretningsaktiviteter, da brugerne vil have tillid til et websted, der er autentificeret. Websteders brug af webstedsautentifikationstjenester er frivillig. For at webstedsautentifikation kan blive et middel til at fremme tilliden ved at give brugerne en bedre oplevelse og stimulere vækst på det indre marked fastsættes der imidlertid ved denne forordning minimumsforpligtelser for udbydere af webstedsautentifikationstjenester og deres tjenester med hensyn til sikkerhed og ansvar. Med henblik herpå bør webbrowsere sørge for støtte af og interoperabilitet med kvalificerede certifikater for webstedsautentifikation i henhold til forordning (EU) nr. 910/2014. De bør anerkende og vise kvalificerede certifikater for webstedsautentifikation for at give en høj grad af sikkerhed, således at webstedsejere kan gøre deres identitet som ejere af et websted gældende, og brugere med en høj grad af sikkerhed kan identificere webstedsejerne. For yderligere at fremme brugen af certifikaterne bør offentlige myndigheder i medlemsstaterne overveje at indføre kvalificerede certifikater for webstedsautentifikation for deres websteder. (33)Mange medlemsstater har indført nationale krav til tjenester, der leverer sikker og pålidelig digital arkivering, for at gøre det muligt at bevare elektroniske dokumenter og tilknyttede tillidstjenester i lang tid. For at sikre retssikkerhed og tillid er det vigtigt at skabe en retlig ramme for at lette den grænseoverskridende anerkendelse af kvalificerede elektroniske arkiveringstjenester. Denne ramme kan også åbne nye markedsmuligheder for tillidstjenesteudbydere i EU. (34)Kvalificerede elektroniske hovedbøger registrerer data på en måde, der sikrer entydighed, autenticitet og en korrekt rækkefølge af dataposteringer, og som er sikret mod manipulation. En elektronisk hovedbog kombinerer virkningen af tidsstempling af data med sikkerhed om dataenes ophav i lighed med e-signatur og har yderligere den fordel, at den muliggør mere decentraliserede forvaltningsmodeller, der egner sig til samarbejde mellem flere parter. For eksempel giver en hovedbog et pålideligt revisionsspor for varers oprindelse i forbindelse med grænseoverskridende handel, understøtter beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder, muliggør fleksibilitetsmarkeder for elektricitet, danner grundlag for avancerede løsninger for selvforvaltet identitet og støtter mere effektive og transformerende offentlige tjenester. For at forhindre fragmentering på det indre marked er det vigtigt at skabe en paneuropæisk retlig ramme, der muliggør grænseoverskridende anerkendelse af tillidstjenester med hensyn til registrering af data i elektroniske hovedbøger. (35)Certificering som kvalificeret tillidstjenesteudbyder bør give retssikkerhed i brugstilfælde, der bygger på elektroniske hovedbøger. En sådan tillidstjeneste til elektroniske hovedbøger og kvalificerede elektroniske hovedbøger og certificeringen som kvalificeret tillidstjenesteudbyder af elektroniske hovedbøger bør ikke berøre behovet for, at brugstilfælde overholder EU-retten eller national ret, der er i overensstemmelse med EU-retten. Brugstilfælde, der involverer behandling af personoplysninger, skal være i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/679. Brugstilfældene, der involverer kryptoaktiver, bør være forenelige med alle gældende finansielle regler, som f.eks. direktivet om markeder for finansielle instrumenter, betalingstjenestedirektivet og den kommende forordning om markeder for kryptoaktiver. (36)For at undgå fragmentering og hindringer som følge af divergerende standarder og tekniske restriktioner og for at sikre en koordineret proces, hvorved det undgås at bringe gennemførelsen af den kommende europæiske ramme for digital identitet i fare, er der behov for en procedure for et tæt og struktureret samarbejde mellem Kommissionen, medlemsstaterne og den private sektor. For at nå dette mål bør medlemsstaterne samarbejde inden for de rammer, der er fastsat i Kommissionens henstilling XXX/XXXX [værktøjskasse for en koordineret tilgang til en ramme for en europæisk digital identitet], om at udarbejde en værktøjskasse for en europæisk ramme for digital identitet. Værktøjskassen bør indeholde en omfattende teknisk arkitektur og referenceramme, et sæt fælles standarder og tekniske referencer og et sæt retningslinjer og beskrivelser af bedste praksis, der som minimum dækker alle aspekter af funktionaliteten og interoperabiliteten af europæiske digitale ID-tegnebøger, herunder e-signaturer, og den kvalificerede tillidstjeneste til attestering af attributter som fastsat i denne forordning. I den forbindelse bør medlemsstaterne også nå til enighed om fælles elementer i en forretningsmodel og en gebyrstruktur for europæiske digitale ID-tegnebøger for at lette udbredelsen, navnlig blandt små og mellemstore virksomheder, i en grænseoverskridende sammenhæng. Værktøjskassens indhold bør udvikles parallelt med og afspejle resultatet af drøftelserne af og processen for vedtagelsen af den europæiske ramme for digital identitet. (37)Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1525. (38)Forordning (EU) nr. 910/2014 bør derfor ændres — VEDTAGET DENNE FORORDNING: Artikel 1 I forordning (EU) nr. 910/2014 foretages følgende ændringer: (1)Artikel 1 affattes således:

"Denne forordning har til formål at sikre et velfungerende indre marked og et tilstrækkeligt sikkerhedsniveau for elektroniske identifikationsmidler og tillidstjenester. Med henblik herpå omfatter denne forordning: (a)fastsættelse af betingelser for, hvordan medlemsstaterne leverer og anerkender elektroniske identifikationsmidler for fysiske og juridiske personer, der er omfattet af en anmeldt elektronisk identifikationsordning i en anden medlemsstat (b)fastsættelse af regler for tillidstjenester, navnlig for elektroniske transaktioner (c)fastlæggelse af et retsgrundlag for elektroniske signaturer, elektroniske segl, elektroniske tidsstempler, elektroniske dokumenter, elektroniske registrerede leveringstjenester, certificeringstjenester for webstedsautentifikation, elektronisk arkivering og elektronisk attestering af attributter, forvaltning af systemer til generering af elektronisk signatur og elektronisk segl på afstand samt elektroniske hovedbøger (d)fastsættelse af betingelser for medlemsstaternes udstedelse af europæiske digitale ID-tegnebøger." (2)I artikel 2 foretages følgende ændringer: (a)Stk. 1 affattes således: "1. Denne forordning finder anvendelse på elektroniske identifikationsordninger, der er blevet anmeldt af en medlemsstat, europæiske digitale ID-tegnebøger, der er udstedt af en medlemsstat, samt tillidstjenesteudbydere, der er hjemmehørende i Unionen." (b)Stk. 3 affattes således: "3. Denne forordning påvirker ikke national ret eller EU-ret vedrørende kontrakters indgåelse og gyldighed eller andre retlige eller proceduremæssige forpligtelser, der vedrører sektorspecifikke krav med hensyn til formkrav med underliggende retsvirkning." (3)I artikel 3 foretages følgende ændringer: (a)Nr. 2) affattes således: "2) "elektronisk identifikationsmiddel": en materiel og/eller immateriel enhed, herunder europæiske digitale ID-tegnebøger eller ID-kort i henhold til forordning (EU) 2019/1157, der indeholder personidentifikationsdata, og som bruges til autentifikation i forbindelse med en tjeneste online eller offline". (b)Nr. 4) affattes således: "4) "elektronisk identifikationsordning": et system til elektronisk identifikation, som led i hvilket der udstedes elektroniske identifikationsmidler til fysiske eller juridiske personer eller fysiske personer, der repræsenterer juridiske personer". (c)Nr. 14) affattes således: "14) "certifikat for elektronisk signatur": en elektronisk attestering eller et sæt af attesteringer, som knytter elektroniske signaturvalideringsdata til en fysisk person og som minimum bekræfter denne persons navn eller pseudonym". (d)Nr. 16) affattes således: "16) "tillidstjeneste": en elektronisk tjeneste, der normalt udføres mod betaling, og som består af: (a)generering, kontrol og validering af elektroniske signaturer, elektroniske segl eller elektroniske tidsstempler, elektroniske registrerede leveringstjenester, elektronisk attestering af attributter og certifikater relateret til disse tjenester

(b)generering, kontrol og validering af certifikater for webstedsautentifikation (c)bevaring af elektroniske signaturer, segl eller certifikater relateret til disse tjenester (d) elektronisk arkivering af elektroniske dokumenter (e)forvaltning af systemer til generering af elektronisk signatur og elektronisk segl på afstand (f)registrering af elektroniske data i en elektronisk hovedbog.". (e)Nr. 21) affattes således: "21) "produkt": hardware eller software eller relevante hardware- og/eller softwarekomponenter, som er beregnet til at blive brugt til levering af elektroniske identifikationstjenester og tillidstjenester". (f)Som nr. 23a) og 23b) indsættes: "23a) "kvalificeret system til signaturgenerering på afstand": et kvalificeret elektronisk signaturgenereringssystem, hvori en kvalificeret tillidstjenesteudbyder genererer, forvalter eller kopierer elektroniske signaturgenereringsdata på vegne af en underskriver 23b) "kvalificeret system til elektronisk seglgenerering på afstand": et kvalificeret elektronisk seglgenereringssystem, hvori en kvalificeret tillidstjenesteudbyder genererer, forvalter eller kopierer elektroniske signaturgenereringsdata på vegne af en forseglende part". (g)Nr. 29) affattes således: "29) "certifikat for elektronisk segl": en elektronisk attestering eller et sæt af attesteringer, som knytter elektroniske seglvalideringsdata til en fysisk person og bekræfter denne persons navn". (h)Nr. 41) affattes således: "41) "validering": en fremgangsmåde til at kontrollere og bekræfte gyldigheden af en elektronisk signatur, et elektronisk segl, personidentifikationsdata eller en elektronisk attestering af attributter". (i)Som nr. 42) til 55) tilføjes: "42) "europæisk digital ID-tegnebog": et produkt og en tjeneste, der gør det muligt for brugeren at lagre identitetsdata, beviser og attributter knyttet til vedkommendes identitet, stille disse til rådighed for modtagerparter efter anmodning og anvende dem online og offline til autentifikation i forbindelse med en tjeneste i overensstemmelse med artikel 6a og til at generere kvalificerede elektroniske signaturer og segl 43) "attribut": et kendetegn, en egenskab eller en kvalitet hos en fysisk eller juridisk person eller en enhed i elektronisk form 44) "elektronisk attestering af attributter": en attestering i elektronisk form, der muliggør autentifikation af attributter 45) "kvalificeret elektronisk attestering af attributter": en elektronisk attestering af attributter, der er udstedt af en kvalificeret tillidstjenesteudbyder, og som opfylder de krav, der er fastsat i bilag V 46) "autentisk kilde": et register eller et system, som en offentlig myndighed eller en privat enhed har ansvaret for, og som indeholder attributter om en fysisk eller juridisk person, og som anses for at være den primære kilde til disse oplysninger eller er anerkendt som autentisk i national ret

47) "elektronisk arkivering": en tjeneste, der sikrer modtagelse, lagring, sletning og fremsendelse af elektroniske data eller dokumenter med henblik på at garantere deres integritet, deres nøjagtige ophav og juridiske egenskaber i hele opbevaringsperioden 48) "kvalificeret elektronisk arkiveringstjeneste": en tjeneste, der opfylder de krav, der er fastsat i artikel 45g 49) "EU-tillidsmærke for europæiske digitale ID-tegnebøger": en simpel, genkendelig og tydelig angivelse af, at en digital ID-tegnebog er udstedt i overensstemmelse med denne forordning 50) "stærk brugerautentifikation": en autentifikation baseret på anvendelse af to eller flere elementer, der er kategoriseret som brugerviden, brugerbesiddelse og iboende egenskab, og som er uafhængige, idet brud på et af dem ikke svækker de andres pålidelighed, og som desuden er udformet på en måde, der beskytter fortroligheden af autentifikationsdataene 51) "brugerkonto": en mekanisme, der giver en bruger adgang til offentlige eller private tjenester på de vilkår og betingelser, som tjenesteudbyderen har fastsat 52) "bevis": et bevis for en persons evner, erfaring, rettigheder eller tilladelser 53) "elektronisk hovedbog": et manipulationssikret elektronisk register over data, der sikrer ægtheden og integriteten af de indeholdte data, deres nøjagtige dato og tidspunkt og kronologiske rækkefølge 54) "personoplysninger": personoplysninger som defineret i artikel 4, nr. 1), i forordning (EU) 2016/679 55) "entydig identifikation": en proces, hvorved personidentifikationsdata eller personidentifikationsmidler sammenholdes med eller knyttes til en eksisterende konto, der tilhører den samme person.". (4)Artikel 5 affattes således: "Artikel 5 Pseudonymer i elektroniske transaktioner Uden at den retsvirkning, der tillægges pseudonymer i henhold til national ret dermed foregribes, forbydes anvendelsen af pseudonymer i elektroniske transaktioner ikke." (5)I kapitel II affattes overskriften således: "AFDELING I ELEKTRONISK IDENTIFIKATION" (6)Artikel 6 udgår. (7)Som artikel 6a, 6b, 6c og 6d indsættes: "Artikel 6a Europæiske digitale ID-tegnebøger

1. Med henblik på at sikre, at alle fysiske og juridiske personer i Unionen har sikker, pålidelig og gnidningsløs adgang til grænseoverskridende offentlige og private tjenester, udsteder hver medlemsstat en europæisk digital ID-tegnebog senest 12 måneder efter denne forordnings ikrafttræden. 2. Europæiske digitale ID-tegnebøger udstedes: (a)af en medlemsstat (b)i henhold til et mandat fra en medlemsstat (c)uafhængigt, men med anerkendelse fra en medlemsstat. 3. Europæiske digitale ID-tegnebøger gør det muligt for brugeren: (a)på sikker vis at anmode om og indhente, lagre, udvælge, kombinere og dele på en måde, der er gennemsigtig og sporbar for brugeren, de juridiske personidentifikationsdata og elektroniske attesteringer af attributter, der er nødvendige for autentifikation online og offline med henblik på at benytte offentlige og private onlinetjenester (b)at underskrive ved hjælp af kvalificeret elektronisk signatur. 4. Digitale ID-tegnebøger skal navnlig: (a)have en fælles brugergrænseflade: (1)til kvalificerede og ikkekvalificerede tillidstjenesteudbydere, der udsteder kvalificerede og ikkekvalificerede elektroniske attesteringer af attributter eller andre kvalificerede og ikkekvalificerede certifikater med henblik på udstedelse af sådanne attesteringer og certifikater til europæiske digitale ID-tegnebøger (2) således, at modtagerparter kan anmode om og kontrollere personidentifikationsdata og elektroniske attesteringer af attributter (3)til forelæggelse for modtagerparter af personidentifikationsdata, elektroniske attesteringer af attributter eller andre data såsom beviser i lokal tilstand, der ikke kræver, at tegnebogen har internetadgang (4)således, at brugeren kan interagere med den europæiske digitale ID-tegnebog og fremvise et "EU-tillidsmærke for europæiske digitale ID-tegnebøger" (b)sikre, at tillidstjenesteudbydere af kvalificerede attesteringer af attributter ikke kan modtage oplysninger om anvendelsen af sådanne attributter (c)opfylde de krav, der er fastsat i artikel 8, med hensyn til sikringsniveauet "høj", navnlig hvad angår kravene til godtgørelse og kontrol af identitet og forvaltning og autentifikation af elektroniske identifikationsmidler (d)have en mekanisme, der sikrer, at modtagerparten er i stand til at autentificere brugeren og modtage elektroniske attesteringer af attributter (e)sikre, at de personidentifikationsdata, der er omhandlet i artikel 12, stk. 4, litra d), entydigt og vedvarende repræsenterer den fysiske eller juridiske person, de er tilknyttet. 5. Medlemsstaterne indfører valideringsmekanismer for europæiske digitale ID-tegnebøger med henblik på at: (a)sikre, at tegnebøgernes autenticitet og gyldighed kan kontrolleres

(b)gøre det muligt for modtagerparter at kontrollere, at attesteringer af attributter er gyldige (c)gøre det muligt for modtagerparter og kvalificerede tillidstjenesteudbydere at kontrollere ægtheden og gyldigheden af tilknyttede personidentifikationsdata. 6. De europæiske digitale ID-tegnebøger udstedes i henhold til en anmeldt elektronisk identifikationsordning med sikringsniveauet "høj". Det er gratis for fysiske personer at anvende europæiske digitale ID-tegnebøger. 7. Brugeren har fuld kontrol over den europæiske digitale ID-tegnebog. Udstederen af den europæiske digitale ID-tegnebog indsamler ikke oplysninger om anvendelsen af tegnebogen, som ikke er nødvendige for leveringen af tegnebogstjenester, og kombinerer heller ikke personidentifikationsdata og andre personoplysninger, der er lagret, eller som vedrører anvendelsen af den europæiske digitale ID-tegnebog, med personoplysninger fra andre tjenester, som udbydes af udstederen, eller fra tredjepartstjenester, som ikke er nødvendige for leveringen af tegnebogstjenester, medmindre brugeren udtrykkeligt har anmodet herom. Personoplysninger vedrørende levering af europæiske digitale ID-tegnebøger opbevares fysisk og logisk adskilt fra alle andre data, der opbevares. Hvis den europæiske digitale ID-tegnebog er leveret af en privat part i overensstemmelse med stk. 1, litra b) og c), finder bestemmelserne i artikel 45f, stk. 4, tilsvarende anvendelse. 8. Artikel 11 finder tilsvarende anvendelse på europæiske digitale ID-tegnebøger. 9. Artikel 24, stk. 2, litra b), e), g) og h), finder tilsvarende anvendelse på de medlemsstater, der udsteder europæiske digitale ID-tegnebøger. 10. De europæiske digitale ID-tegnebøger gøres tilgængelige for personer med handicap i overensstemmelse med tilgængelighedskravene i bilag I til direktiv 2019/882. 11. Senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden fastsætter Kommissionen tekniske og operationelle specifikationer og referencestandarder for de i stk. 3, 4 og 5 omhandlede krav ved hjælp af en gennemførelsesretsakt om gennemførelsen af europæiske digitale ID-tegnebøger. Gennemførelsesretsakten vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 48, stk. 2. Artikel 6b Modtagerparter i forbindelse med europæiske digitale ID-tegnebøger 1. Hvis modtagerparter har til hensigt at benytte europæiske digitale ID-tegnebøger, der er udstedt i overensstemmelse med denne forordning, meddeler de den medlemsstat, hvori modtagerparten er etableret, herom for at sikre overholdelse af de krav, der er fastsat i EU-retten eller national ret for levering af specifikke tjenester. Når de meddeler, at de har til hensigt at benytte europæiske digitale ID-tegnebøger, oplyser de også om den påtænkte anvendelse af den europæiske digitale ID-tegnebog. 2. Medlemsstaterne indfører en fælles mekanisme til autentifikation af modtagerparter. 3. Modtagerparterne er ansvarlige for at gennemføre proceduren for autentifikation af personidentifikationsdata og elektroniske attesteringer af attributter, der hidrører fra europæiske digitale ID-tegnebøger. 4. Senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden fastsætter Kommissionen tekniske og operationelle specifikationer for de i stk. 1 og 2 omhandlede krav ved hjælp af en gennemførelsesretsakt om gennemførelsen af europæiske digitale ID-tegnebøger som omhandlet i artikel 6a, stk. 10. Artikel 6c Certificering af europæiske digitale ID-tegnebøger 1. De europæiske digitale ID-tegnebøger, som er blevet certificeret, eller for hvilke der er udstedt en overensstemmelseserklæring som led i en cybersikkerhedsordning i henhold til forordning (EU) 2019/881, og hvis referencer er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, formodes at være i overensstemmelse med de cybersikkerhedsrelevante krav, der er fastsat i artikel 6a, stk. 3, 4 og 5, for så vidt cybersikkerhedsattesten eller overensstemmelseserklæringen eller dele heraf omfatter disse krav. 2. Opfyldelsen af de i artikel 6a, stk. 3, 4 og 5, fastsatte krav vedrørende behandling af personoplysninger, som foretages af udstederen af en europæisk digital ID-tegnebog, certificeres i henhold til forordning (EU) 2016/679. 3. Europæiske digitale ID-tegnebøgers opfyldelse af de i artikel 6a, stk. 3, 4 og 5, fastsatte krav certificeres af akkrediterede offentlige eller private organer, som er udpeget af medlemsstaterne. 4. Senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden udarbejder Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter en liste over standarder for certificering af de i stk. 3 omhandlede europæiske digitale ID-tegnebøger.

5. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navn og adresse på de i stk. 3 omhandlede offentlige eller private organer. Kommissionen stiller disse oplysninger til rådighed for medlemsstaterne. 6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 47 vedrørende fastsættelse af de særlige kriterier, som de udpegede organer, der er omhandlet i stk. 3, skal opfylde. Artikel 6d Offentliggørelse af en liste over certificerede europæiske digitale ID-tegnebøger 1. Medlemsstaterne anmelder uden unødigt ophold de europæiske digitale ID-tegnebøger, der er udstedt i henhold til artikel 6a og certificeret af de organer, der er omhandlet i artikel 6c, stk. 3, til Kommissionen. Medlemsstaterne underretter også uden unødigt ophold Kommissionen, hvis certificeringen er blevet annulleret. 2. På grundlag af de modtagne oplysninger opstiller, offentliggør og ajourfører Kommissionen en liste over certificerede europæiske digitale ID-tegnebøger. 3. Senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden fastsætter Kommissionen formater og procedurer, der finder anvendelse med henblik på stk. 1, ved hjælp af en gennemførelsesretsakt om gennemførelse af europæiske digitale ID-tegnebøger som omhandlet i artikel 6a, stk. 10. (8)Som overskrift indsættes før artikel 7: "AFDELING II ELEKTRONISKE IDENTIFIKATIONSORDNINGER" (9)Indledningen til artikel 7 affattes således: "I henhold til artikel 9, stk. 1, anmelder medlemsstaterne senest 12 måneder efter denne forordnings ikrafttræden mindst en elektronisk identifikationsordning, herunder mindst et identifikationsmiddel:" (10)Artikel 9, stk. 2 og 3, affattes således: "2. Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende en liste over de elektroniske identifikationsordninger, der er anmeldt i henhold til stk. 1 i nærværende artikel, med grundlæggende oplysninger om ordningerne. 3. Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende de ændringer til den liste, der er omhandlet i stk. 2, senest en måned efter datoen for modtagelse af anmeldelsen." (11)Som artikel 10a indsættes: "Artikel 10a Sikkerhedsbrud i europæiske digitale ID-tegnebøger 1. Hvis europæiske digitale tegnebøger, der er udstedt i henhold til artikel 6a, og de valideringsmekanismer, der er omhandlet i artikel 6a, stk. 5, litra a), b) og c), er udsat for sikkerhedsbrud eller er delvist kompromitteret på en måde, som har indvirkning på deres pålidelighed eller andre europæiske digitale ID-tegnebøgers pålidelighed, suspenderer den udstedende medlemsstat uden ophold udstedelsen og tilbagekalder gyldigheden af den europæiske digitale ID-tegnebog og underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom. 2. Når sikkerhedsbruddet eller kompromitteringen, jf. stk. 1, er afhjulpet, genoptager den udstedende medlemsstat udstedelsen og anvendelsen af den europæiske digitale ID-tegnebog og underretter uden unødigt ophold de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom.

3. Hvis sikkerhedsbruddet eller kompromitteringen, jf. stk. 1, ikke er afhjulpet senest tre måneder efter suspensionen eller tilbagekaldelsen, trækker den pågældende medlemsstat den pågældende europæiske digitale tegnebog tilbage og underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom. Hvis det er begrundet i sikkerhedsbruddets alvorlighed, trækkes den pågældende europæiske digitale ID-tegnebog tilbage uden ophold. 4. Kommissionen offentliggør uden unødigt ophold de tilsvarende ændringer af den i artikel 6d omhandlede liste i Den Europæiske Unions Tidende. 5. Senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden fastsætter Kommissionen de i stk. 1 og 3 omhandlede foranstaltninger yderligere ved hjælp af en gennemførelsesretsakt om gennemførelse af europæiske digitale ID-tegnebøger som omhandlet i artikel 6a, stk. 10. (12)Som artikel 11a indsættes: "Artikel 11a Entydig identifikation 1. Når anmeldte elektroniske identifikationsmidler og europæiske digitale ID-tegnebøger anvendes til autentifikation, sikrer medlemsstaterne en entydig identifikation. 2. Med henblik på denne forordning medtager medlemsstaterne i det minimumssæt af personidentifikationsdata, der er omhandlet i artikel 12, stk. 4, litra d), en entydig og vedvarende identifikator i overensstemmelse med EU-retten med henblik på at identificere brugeren efter anmodning i de tilfælde, hvor brugeridentifikation er krævet ved lov. 3. Senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden fastsætter Kommissionen de i stk. 1 og 2 omhandlede foranstaltninger yderligere ved hjælp af en gennemførelsesretsakt om gennemførelse af europæiske digitale ID-tegnebøger som omhandlet i artikel 6a, stk. 10. (13)I artikel 12 foretages følgende ændringer: (a)Stk. 3, litra c) og d), udgår (b)Stk. 4, litra d), affattes således: "d) en henvisning til et minimum af personidentifikationsdata, der er nødvendigt for entydigt og vedvarende at repræsentere en fysisk eller juridisk person". (c)Stk. 6, litra a), affattes således: "a) udvekslingen af oplysninger, erfaring og god praksis med hensyn til elektroniske identifikationsordninger og navnlig tekniske krav til interoperabilitet, entydig identifikation og sikringsniveauer". (14)Som artikel 12a indsættes: "Artikel 12a Certificering af elektroniske identifikationsordninger 1. Anmeldte elektroniske identifikationsordningers opfyldelse af de i artikel 6a, 8 og 10 fastsatte krav kan certificeres af offentlige eller private organer, som er udpeget af medlemsstaterne. 2. Fagfællebedømmelsen (peer review) af elektroniske identifikationsordninger, jf. artikel 12, stk. 6, litra c), finder ikke anvendelse på elektroniske identifikationsordninger eller dele af sådanne ordninger, der er certificeret i overensstemmelse med stk. 1. Medlemsstaterne kan benytte et certifikat eller en EU-overensstemmelseserklæring, der er udstedt i overensstemmelse med en relevant europæisk cybersikkerhedscertificeringsordning i henhold til forordning (EU) 2019/881, til at påvise, at sådanne ordninger opfylder de krav, der er fastsat i artikel 8, stk. 2, for så vidt angår elektroniske identifikationsordningers sikringsniveau.

3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navn og adresse på de i stk. 1 omhandlede offentlige eller private organer. Kommissionen stiller disse oplysninger til rådighed for medlemsstaterne." (15)Som overskrift indsættes efter artikel 12a: "AFDELING III GRÆNSEOVERSKRIDENDE BENYTTELSE AF ELEKTRONISKE IDENTIFIKATIONSMIDLER" (16)Som artikel 12b og 12c indsættes: "Artikel 12b Grænseoverskridende benyttelse af europæiske digitale ID-tegnebøger 1. Hvis medlemsstaterne kræver elektronisk identifikation ved hjælp af et elektronisk identifikationsmiddel og autentifikation i henhold til national ret eller administrativ praksis for adgang til en onlinetjeneste, der udbydes af en offentlig myndighed, accepterer de også europæiske digitale ID-tegnebøger, der er udstedt i overensstemmelse med denne forordning. 2. Hvis private modtagerparter, der udbyder tjenester, i henhold til national ret eller EU-retten er forpligtede til at anvende stærk brugerautentifikation til onlineidentifikation, eller hvis stærk brugerautentifikation er krævet i henhold til kontraktlige forpligtelser, herunder inden for transport, energi, bank- og finanstjenester, social sikring, sundhed, drikkevand, posttjenester, digital infrastruktur, uddannelse eller telekommunikation, accepterer de private modtagerparter også, at der anvendes europæiske digitale ID-tegnebøger, der er udstedt i overensstemmelse med artikel 6a. 3. Hvis meget store onlineplatforme som defineret i artikel 25, stk. 1, i forordning [henvisning: forordningen om digitale tjenester] kræver, at brugerne autentificeres for at få adgang til onlinetjenester, accepterer de også, at der anvendes europæiske digitale ID-tegnebøger, der er udstedt i overensstemmelse med artikel 6a, udelukkende efter brugerens frivillige anmodning og under hensyntagen til de minimumsattributter, der er nødvendige for den specifikke onlinetjeneste, for hvilken der anmodes om autentifikation, som f.eks. dokumentation for alder. 4. Kommissionen tilskynder til og fremmer udviklingen af selvregulerende adfærdskodekser på EU-plan ("adfærdskodekser") med henblik på at bidrage til en bred tilgængelighed og anvendelighed af europæiske digitale ID-tegnebøger inden for denne forordnings anvendelsesområde. Adfærdskodekserne garanterer, at elektroniske identifikationsmidler, herunder europæiske digitale ID-tegnebøger, accepteres inden for denne forordnings anvendelsesområde, navnlig af tjenesteudbydere, der benytter tredjeparters elektroniske identifikationstjenester til brugerautentifikation. Kommissionen fremmer udviklingen af sådanne adfærdskodekser i tæt samarbejde med alle relevante interessenter og tilskynder tjenesteudbydere til at færdiggøre udarbejdelsen af adfærdskodekser senest 12 måneder efter vedtagelsen af denne forordning og gennemføre dem effektivt senest 18 måneder efter vedtagelsen af denne forordning. 5. Kommissionen foretager senest 18 måneder efter indførelsen af de europæiske digitale ID-tegnebøger en vurdering på grundlag af dokumentation, der viser tilgængeligheden og anvendeligheden af europæiske digitale ID-tegnebøger, af, hvorvidt yderligere private udbydere af onlinetjenester skal pålægges at acceptere anvendelse af europæiske digitale ID-tegnebøger udelukkende efter frivillig anmodning fra brugeren. Vurderingskriterierne kan omfatte omfanget af brugerbasen, tjenesteudbydernes tilstedeværelse på tværs af grænserne, den teknologiske udvikling og udviklingen i forbrugsmønstre. Kommissionen tillægges beføjelser til på grundlag af denne vurdering at vedtage delegerede retsakter vedrørende revision af kravene om anerkendelse af europæiske digitale ID-tegnebøger i stk. 1-4 i nærværende artikel. 6. Med henblik på denne artikel er europæiske digitale ID-tegnebøger ikke omfattet af kravene i artikel 7 og 9. Artikel 12c Gensidig anerkendelse af andre elektroniske identifikationsmidler 1. Når der i henhold til national ret eller administrativ praksis kræves elektronisk identifikation ved hjælp af et elektronisk identifikationsmiddel og autentifikation for adgang til en onlinetjeneste, der udbydes af en offentlig myndighed i en medlemsstat, anerkendes et elektronisk identifikationsmiddel, der er udstedt i en anden medlemsstat, i den første medlemsstat med henblik på grænseoverskridende autentifikation for denne onlinetjeneste, forudsat at følgende betingelser er opfyldt: (a)det elektroniske identifikationsmiddel er udstedt inden for rammerne af en elektronisk identifikationsordning, der er opført på den i artikel 9 omhandlede liste (b)sikringsniveauet for det elektroniske identifikationsmiddel svarer til et sikringsniveau, der modsvarer eller er højere end det sikringsniveau, der kræves af den relevante offentlige myndighed for adgang til den pågældende onlinetjeneste i den pågældende medlemsstat, og er under alle omstændigheder ikke lavere end sikringsniveauet "betydelig" (c)den relevante offentlige myndighed i den pågældende medlemsstat anvender sikringsniveauet "betydelig" eller "høj" i forbindelse med adgang til den pågældende onlinetjeneste. En sådan anerkendelse finder sted senest 6 måneder efter, at Kommissionen offentliggør den i første afsnit, litra a), omhandlede liste.

2. Et elektronisk identifikationsmiddel, der er udstedt inden for rammerne af en elektronisk identifikationsordning, som er opført på den i artikel 9 omhandlede liste, og som svarer til sikringsniveauet "lav", kan anerkendes af offentlige myndigheder med henblik på grænseoverskridende autentifikation for onlinetjenester, som disse myndigheder udbyder." (17)Artikel 13, stk. 1, affattes således: "1. Uanset denne artikels stk. 2 er tillidstjenesteudbydere ansvarlige for skader, der forsætligt eller uagtsomt forvoldes en fysisk eller juridisk person som følge af manglende opfyldelse af forpligtelser i henhold til denne forordning og af forpligtelserne vedrørende risikostyring i forbindelse med cybersikkerhed i artikel 18 i direktiv XXXX/XXXX [NIS 2]." (18)Artikel 14 affattes således: "Artikel 14 Internationale aspekter 1. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med artikel 48, stk. 2, hvorved der fastsættes betingelser for, hvornår et tredjelands krav, der gælder for tillidstjenesteudbydere, der er etableret på tredjelandets område, og de tillidstjenester, de udbyder, kan anses for at modsvare de krav, der gælder for kvalificerede tillidstjenesteudbydere, der er etableret i Unionen, og de kvalificerede tillidstjenester, de udbyder. 2. Hvis Kommissionen har vedtaget en gennemførelsesretsakt i henhold til stk. 1 eller indgået en international aftale om gensidig anerkendelse af tillidstjenester i overensstemmelse med traktatens artikel 218, anses tillidstjenester, der leveres af udbydere, der er etableret i det pågældende tredjeland, for at modsvare kvalificerede tillidstjenester, der leveres af kvalificerede tillidstjenesteudbydere, der er etableret i Unionen." (19)Artikel 15 affattes således: "Artikel 15 Tilgængelighed for personer med handicap Leveringen af tillidstjenester og slutbrugerprodukter, der anvendes til levering af disse tjenester, gøres tilgængelig for personer med handicap i overensstemmelse med tilgængelighedskravene i bilag I til direktiv 2019/882 om tilgængelighedskrav til produkter og tjenesteydelser." (20)I artikel 17 foretages følgende ændringer: (a)I stk. 4 foretages følgende ændringer: (1)Stk. 4, litra c), affattes således: "c) at underrette de i henhold til direktiv (EU) XXXX/XXXX [NIS 2] udpegede relevante nationale kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater om alle væsentlige sikkerhedsbrud eller tab af integritet, som tilsynsorganet får kendskab til i forbindelse med udførelsen af sine opgaver. Hvis det væsentlige brud på sikkerheden eller det væsentlige tab af integritet vedrører andre medlemsstater, underretter tilsynsorganet den i henhold til direktiv (EU) XXXX/XXXX (NIS 2) udpegede kvikskranke i den berørte medlemsstat". (2)Litra f) affattes således: "f) at samarbejde med de tilsynsmyndigheder, der oprettet i henhold til forordning (EU) 2016/679, navnlig ved uden unødigt ophold at underrette dem om resultaterne af kontrolundersøgelser af kvalificerede tillidstjenesteudbydere, hvis reglerne om beskyttelse af personoplysninger er overtrådt, og om sikkerhedsbrud, der udgør brud på persondatasikkerheden". (b)Stk. 6 affattes således: "6. Senest den 31. marts hvert år forelægger tilsynsorganerne Kommissionen en rapport om det foregående kalenderårs primære tilsynsvirksomhed."

(c)Stk. 8 affattes således: "8. Senest 12 måneder efter denne forordnings ikrafttræden fastsætter Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter yderligere de i stk. 4 omhandlede tilsynsmyndigheders opgaver og fastlægger formater og procedurer for den i stk. 6 omhandlede rapport. D