KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 19.02.1997 
KOM(97) 68 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
STATUS OVER EURO-MIDDELHAVS-PARTNERSKABET 
OG FORBEREDELSE AF DEN ANDEN UDENRIGSMINISTERKONFERENCE 
t ,:*. 

uneddelelsUfra Kommissionen 
til Rådet og Europa-Parlamentet 
STATUS OVER EURO-MIDDELHAVS-PARTNERSKABET 
OG FORBEREDELSE AF DEN ANDEN UDENRIGSMINISTERKONFERENCE 
1. INDLEDNING 
Denne meddelelse har et dobbelt formål: i) at gennemgå de første 15 måneder af Euro-
Middelhavs-partnerskabet og ii) at forberede EUs holdning og inden for 
fællesskabsrammerne at foreslå retningslinjer for konklusionerne fra den anden Euro-
Middelhavs-konference for udenrigsministrene. 
1.1. Euro-Middelhavs-konferencen i Barcelona 
I Euro-Middelhavs-partnerskabet, der blev indledt i Barcelona den 27.-28. november 
1995, samles Den Europæiske Union, dens 15 medlemsstater og de 12 
Middelhavspartnere. I Barcelona fastlagde partnerne tre mål: 
- at etablere et fælles område med fred og stabilitet 
- at skabe et område med fælles vækst gennem oprettelse af et frihandelsområde og 
væsentlig forøgelse af EU's finansielle støtte til partnerne 
- at udvikle de menneskelige ressourcer, fremme forståelsen mellem de forskellige kulturer 
og øge udvekslingerne mellem civilsamfundene. 
Partnerskabet blev oprettet ud fra et ønske om at skabe lighed, samarbejde og solidaritet, 
at tilnærme partnerne til hinanden og at begrænse kilderne til konflikt. For Den 
Europæiske Union er partnerskabet et udtryk for dens ønske om at spille en mere aktiv 
rolle i regionen på det politiske, økonomiske og sociale plan. Den Europæiske Unions 
fremgangsmåde med hensyn til disse aktiviteter og initiativer blev defineret i forbindelse 
med Barcelona-processen og accepteret som et vigtigt instrument til gennemførelse af et 
fælles område med fred og stabilitet. 
Ministrene, der deltog i konferencen, vedtog Barcelona-erklæringen og et arbejdsprogram 
indeholdende konkrete aktiviteter til iværksættelse heraf. Ifølge Barcelona-erklæringen 
skal der finde et udenrigsministermøde sted i første halvdel af 1997 i et af 
Middelhavspartnerlandene. 
Ao~ 
1.2. Målene for den anden ministerkonference 
Den anden Euro-Middelhavs-konference for udenrigsministre afholdes på Malta den 15-
16. april 1997, 17 måneder efter konferencen i Barcelona. Der vil blive lejlighed til på 
politisk plan at foretage en første opgørelse over partnerskabet og give det vægtige 
impulser for de næste 18 måneder. Efter den første periode, som var en form for læretid, 
vil processen således kunne skride fremad i et hurtigere og mere regelmæssigt tempo. 
Kommissionen har foreslået tre generelle mål for den anden Euro-Middelhavs­
konference for udenrigsministre: 
i) At udnytte de resultater, der allerede er opnået inden for rammerne af Euro-
Middelhavs-partnerskabet og konsolidere dem. 
I den forbindelse skal man se på de resultater, der er opnået inden for hver af 
partnerskabets tre søjler, og forsinkelser eller dårlige resultater skal identificeres. 
Endvidere skal det gøres klart, om der er sammenhæng mellem resultaterne, navnlig om 
der er komplementaritet mellem den bilaterale del (associeringsaftalerne) og den regionale 
del i Euro-Middelhavs-partnerskabet. 
ii) Ud fra denne opgørelse at bekræfte de retningslinjer og mål, der blev vedtaget på 
den første konference (november 1995), og eventuelt at ændre dem på visse punkter 
eller udbygge dem med andre. 
I den forbindelse er et af hovedmålene i partnerskabet, dvs. indførelse af frihandel mellem 
De Europæiske Fællesskaber og Middelshavspartneme, i det væsentlige baseret på 
gennemførelsen af Euro-Middelhavs-associeringsaftalerne og på partnernes evne til at 
overvinde vanskelighederne i overgangsfasen mod en mere åben økonomi. 
Konferencen skal efter Kommissionens opfattelse give nye impulser hertil og finde frem 
til aktiviteter, der kan understøtte frihandel på det regionale og subregionale plan. 
Det skal generelt tilstræbes at nå frem til en fase, hvor der er en sammenhæng i 
organiseringen af det regionale samarbejde for på den måde at imødekomme de globale 
mål for partnerskabet og prioriteringerne hos Middelhavspartnerne. 
iii) At vedtage supplerende foranstaltninger for perioden indtil den næste 
ministerkonference. 
Efter konferencen i Barcelona har man kunnet identificere en række områder og temaer af 
gensidig interesse, hvor Middelhavspartnerne venter sig konkrete fremskridt. Som det var 
ideen med partnerskabet, der blev grundlagt i Barcelona, kan EU og Middelhavspartnerne 
drøfte, hvilke områder de mener der kan gøres yderligere fremskridt inden for, eller hvor 
der kan vedtages andre mål. 
2. BILATERATLE ASPEKTER 
2.1. Målene for associeringsaftalerne 
Associeringsaftalerne er et forsøg på at bringe de pågældende Middelhavslande og EU 
nærmere til hinanden gennem en gradvis indførelse af frihandel, gennem støtte til den 
økonomiske omstillingsproces, gennem samarbejde inden for en lang række områder, 
gennem åbning af samarbejdet for det civile samfund og gennem tiltag, der kan fremme 
menneskerettigheder og demokrati. 
Associeringsaftalerne har to hovedmål, der er indbyrdes afhængige og komplementære: 
dels globalt at opbygge et frihandelsområde i Euro-Middelhavs-området, dels at tage 
fuldt ud hensyn til hver enkelt partners særlige forhold: afhængigt af det enkelte 
tilfælde vil forbedring af konkurrenceevnen, økonomisk omstrukturering, administrativ 
reform, indførelse af økonomiske infrastrukturer eller videnskabeligt samarbejde blive 
prioriteret, ud fra den enkelte partners behov. 
På det økonomiske område er frihandel ikke et mål i sig selv, men det er et middel til at 
forbedre konkurrenceevnen og blive integreret i international handel og dermed forbedre 
levestandarden. Men i betragtning af at udviklingsniveauet er meget forskelligt i landene, 
må indførelsen af frihandel foregå gradvis. Derfor ledsages den også af programmer til 
støtte for økonomisk omstilling og strukturel tilpasning, som blandt andet skal afbøde 
eventuelt negative sociale virkninger og fremskynde den økonomiske modernisering samt 
skabe en bæredygtig udvikling. Frihandelsområdet i Euro-Middelhavs-området vil blive 
etableret gennem Euro-Middelhavs-associeringsaftalerne og frihandelsaftaler mellem 
middelhavspartnerne. En gradvis gennemførelse heraf vil blive lettere at opnå ved en 
økonomisk tilpasningpolitik, der er baseret på markedsøkonomiske principper, 
Det er vigtigt at understrege, at ud fra Kommissionens synspunkt er økonomisk 
modernisering, sociale fremskridt og støtte til den demokratiske proces indbyrdes 
afhængige elementer, som ikke kan adskilles fra økonomiske og sociale fremskridt i 
Middelhavslandene og deres tilnærmelse til EU. 
2.2. Forhandlingerne om associeringsaftalerne 
Der er gjort betydelige fremskridt med hensyn til indgåelsen af bilaterale 
associeringsaftaler mellem EU og Middelhavspartnerne. 
Associeringsaftalerne med Tunesien, Marokko og Israel er blevet undertegnet, og de har 
givet mulighed for inden for rammerne af Middelhavspolitikken fuldt ud tage hensyn til 
disse tre landes særlige forhold og specifikke behov. Kommissionen ser med glæde på 
undertegnelsen af en interims associeringsaftale om handel og samarbejde med Den 
Palæstinensiske Befnelsesorganisation til fordel for de palæstinensiske myndigheder, som 
snart træder i kraft, og som understreger palæstinensernes position som fuldgyldig 
Middelhavspartner. 
Forhandlingerne med Jordan, Egypten og Libanon er inde i den sidste fase. Kommissionen 
mener, at en indgåelse af disse aftaler nu er inden for rækkevidde. Der skal også indledes 
forhandlinger i de kommende uger med Algeriet. Kommissionen håber, at igangværende 
drøftelser med Syrien vil forberede vejen til en snarlig indgåelse af en associeringsaftale 
med dette land. 
Samtidig trådte toldunionsaftalen med Tyrkiet i kraft den 31. december 1995. Siden denne 
dato har toldunionen fungeret tilfredsstillende som helhed. Især har man ophævet told og 
afgifter med tilsvarende virkning, samt kvantitative restriktioner. Tyrkiet har vedtaget den 
fælles toldtarif såvel som en ekstern handelspolitik, som i det væsentlige svarer til 
Fællesskabets. 
Oprettelsen af et frihandelsområde inden 2010, der blev vedtaget i Barcelona, er et vigtigt 
instrument for yderligere tilnærmelse og integration og for stigende velstand hos 
partnerne. Eftersom aftalerne er af afgørende betydning i dette perspektiv, vil det blive 
nødvendigt med en større indsats fra alle sider for at sikre, at de også bliver gennemført. 
Det vil også være et stærkt signal til udenlandske private investorer om, at processen er 
irreversibel, og det vil medvirke til at øge deres aktiviteter til fordel for 
Middelhavspartnere. 
Ud over en effektiv gennemførelse af bilaterale Euro-Middelhavsaftaler skal det 
understreges, at det også er vigtigt at fremme den fri bevægelighed for varer inden for 
Euro-Middelhavsområdet gennem vedtagelse afpassende ordninger for oprindelsesregler, 
certificering, beskyttelse af intellektuel ejendomsret og konkurrence samt gennem 
frihandelsaftaler mellem Middelhavspartnerne. 
2.3 Finansielle instrumenter 
For perioden 1995-1999 vedtog Den Europæiske Union at afsætte 4,685 mio. ECU i form 
af budgetmidler til Middelhavspartnerne. Denne kraftige forøgelse i finansiel bistand til 
Middelhavspartnerne, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd i Cannes og bekræftet på 
Barcelona-konferencen, er et vigtigt instrument til at øge velstandsniveauet i regionen. 
I løbet af 1996 udbetalte Kommissionen alle de midler, der var afsat i Fællesskabets 
budget til bistand til partnerne, først og fremmest til støtte for økonomisk omstilling, 
strukturel tilpasning og forbedring af den socioøkonomiske infrastruktur. Kommissionen 
vil fortsat træffe de nødvendige foranstaltninger for at fuldføre de opgaver, den fik pålagt i 
Cannes-aftalen og i Barcelona-erklæringen. 
Som det blev vedtaget i Barcelona, er lån fra EIB (Den Europæiske Investeringsbank) 
også et væsentligt element i EU's støtte til økonomisk modernisering i regionen, og EIB 
skal fortsat være tæt involveret i det fremtidige Euro-Middelhavs-samarbejde gennem 
øgede lån. 
Gennemførelsen af frihandelsaftaler og en markant forøgelse af den finansielle bistand vil i 
sig selv være utilstrækkelig til at kunne sikre partnerskabets succes, hvis de ikke ledsages 
af en ligeså markant acceleration af moderniseringen og tilpasningen af økonomiske 
strukturer hos Middelhavspartnerne. Det er vigtigt, at den debat, der foregår hos 
Middelhavspartnerne selv, bliver yderligere uddybet, og at den finansielle støtte fra EU, 
hvad enten der er tale om bugetmidler eller lån fra Den Europæiske Investeringsbank, 
bliver udnyttet fuldt ud af Middelhavspartnerne til en accelereret gennemførelse af de 
nødvendige reformer. 
3. REGIONALE ASPEKTER 
3.1. Politisk og sikkerhedsmæssigt partnerskab 
3.1.1. Oversigt 
Den politiske og sikkerhedsmæssige dialog har givet anledning til fem møder i 1996 
med en ihærdig indsats på trods af alle politiske vanskeligheder. Resultaterne er fortsat 
skrøbelige, men denne dialog er i dag blevet et forum uden sidestykke for drøftelse af 
politiske og strategiske problemer mellem regionen som helhed og EU. 
Dialogen er gået i tre retninger: 
- Udarbejdelse af en liste over tillidsskabende foranstaltninger, hvoraf et stort antal 
allerede er operationelle eller godkendt med henblik på praktisk gennemførelse. Der kan 
vise sig to resultater allerede i 1997: netværket af institutter for udenrigspolitiske 
anliggender (EuroMesCo) vil give en uafhængig analyse af de politiske og 
sikkerhedsmæssige aspekter i regionen, og der vil blive indført en samarbejdsmekanisme i 
tilfælde af naturkatastrofer og menneskeskabte katastrofer for at sikre en effektiv 
forbindelse mellem de organer, der står for forebyggelse og nødhjælp i regionen. Et 
netværk af institutter for forsvarsanliggender og et seminar om anvendelse af væbnede 
styrker ved humanitære opgaver er ligeledes til drøftelse. 
- En handlingsplan, der tjener som intern arbejdsvejledning for dialogen, og som 
ajourføres regelmæssigt. Planen er baseret på en progressiv arbejdsmetode og drøftes og 
ajourføres på hvert møde. Den omfatter seks aktivitetssektorer: styrkelse af demokratiet, 
forebyggende diplomati, tillidsskabende og sikkerhedspolitiske foranstaltninger, 
nedrustning, bekæmpelse af terrorisme og organiseret kriminalitet. 
- Arbejdet med en Euro-Middelhavs-pagt for fred og stabilitet er gået i gang Denne 
pagt skal være en institutionel mekanisme for dialog og kriseforebyggelse. Den betragtes i 
dag som hovedmålet for den politiske og sikkerhedsmæssige del af Euro-Middelhavs­
partnerskabet. 
Desuden er der organiseret to møder på Malta, den ene i oktober 1996 og den anden i 
marts 1997, hvor man vil sørge for, at alle diplomater fra de 27 partnerskabslande får de 
samme oplysninger, og hvor de får mulighed for at skabe personlige kontakter indbyrdes. 
Disse møder er mundet ud i oprettelsen af et "Euromed Internet Forum", hvor alle ikke 
fortrolige dokumenter om Euro-Middelhavs-partnerskabet er tilgængelige. 
3.1.2. Retningslinjer 
Den politiske og sikkerhedsmæssige dialog, der blev vedtaget i Barcelona, er i dag et af de 
mest lovende resultater af partnerskabet: den udgør et helt nyt område for samarbejdet 
mellem Den Europæiske Union og Middelhavspartnerne; den imødekommer behovet for 
et egentligt diskussionsforum, som de berørte lande længe har ytret ønske om, og den har 
i løbet af kun fa måneder faet et rimeligt indhold og er kommet til at fungere 
tilfredsstillende. 
Kommissionen ser konferencen på Malta som en anledning til for udenrigsministrene at 
bifalde resultaterne af den politiske dialog, navnlig listen over tillidsskabende 
foranstaltninger og retningslinjerne i pagten for fred og stabilitet. Hvis udenrigsministrene 
underskriver pagten, må det samtidig indebære en forpligtelse til gradvis at uddybe 
5 
indholdet heraf I den forbindelse må Den Europæiske Union holde fast ved den konkrete 
støtte, som den yder til igangværende og kommende tillidsskabende foranstaltninger. 
Den politiske dialog beskæftiger sig blandt andet med respekten for 
menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, som udgør et centralt 
element i EU s politik i verden. EU mener, at vedtagelsen og iværksættelsen af 
internationale normer for menneskerettigheder er af væsentlig betydning for den politiske 
og sociale stabilitet på lang sigt. I den forbindelse må alle Middelhavspartnere opfordres til 
at undertegne alle internationale instrumenter, der vedrører menneskerettighederne, og 
gennemføre dem i fuldt omfang. 
EU må understrege, at den støtter partnernes bestræbelser på at etalere et civilt samfund 
baseret på retsstaten i overensstemmelse med erklæringer og handlingsprogrammer fra 
verdenskonferencer om menneskerettigheder, befolkning, social udvikling og kvinder, som 
EU og Middelhavspartnerne har deltaget i. 
Faren for spredning af masseødelæggelsesvåben er med til at skabe usikkerhed i regionen. 
Partnerne kunne tage fat på overvejelser om indførelse af internationale ordninger for 
ikke-spredning af atomvåben, ballistiske raketter og kemiske og biologiske våben. Og man 
ligeledes kunne se på vedtagelsen af sådanne ordninger på regionalt niveau. 
I den forbindelse bør der også, blandt andet gennem udveksling af oplysninger, tilstræbes 
større åbenhed om national praksis med hensyn til kontrollen med eksport af følsomme 
produkter. 
Og endelig bør der tilskyndes til forebyggelse og bekæmpelse af terrorisme inden for 
rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet, blandt andet gennem partnernes tiltrædelse 
af forskellige internationale konventioner herom. 
3.2. Økonomisk og finansielt partnerskab 
3.2.1 Oversigt 
Den økonomiske del af Euro-Middelhavs-partnerskabet har givet anledning til intens 
aktivitet fra regeringernes og fra den private sektors side. Middelhavspartnerne har 
deltaget regelmæssigt og i stort tal i disse møder og med repræsentanter på højt niveau. 
For EU s vedkommende har ministrenes deltagelse været behæftet med større 
vanskeligheder. Et overvældende stort antal møder fik i april 1996 Euro-Middelhavs-
Udvalget til at begrænse antallet til syv møder hvert halve år (2 ministermøder og 5 
ekspertmøder) for at opnå større effektivitet. Endvidere har det ikke været muligt at 
fastlægge prioriteringerne, og indholdet af dialogen har det været vanskeligt at 
tilrettelægge. 
På regeringsplan har man for at få gennemført erklæringen fra Barcelona fulgt en 
metode, som skulle fremme tilnærmelsen af sektorpolitikkerne og udvekslingen af 
knowhow, og som skulle bidrage til at finde fælles politiske elementer, som er nødvendige 
for dannelsen af en økonomisk Euro-Middelhavs-zone. Der blev således afholdt seks 
sektorministermøder i 1996 samt ekspertmøder. Hvert af disse møder mundede på 
forskellig vis ud i en aftale om fælles sektorpolitiske principper, hvilket er et væsentligt 
resultat for så vidt angår økonomisk tilnærmelse og modernisering især inden for følgende 
områder: industri og SMV, energi, vandforsyning, informationssamfundet, turisme, fiskeri 
og søtransport. På turistministermødet blev det understreget, hvor stor betydning det har 
at styrke samarbejdet på dette område og at videreføre en rælle fællesaktioner fremover. 
De allerede igangsatte aktioner har været med til markant at øge konvergensen mellem 
partnerne. 
På samme måde er formålet med det regionale program for statistisk samarbejde, 
MEDSTAT, en konsolidering af partnernes statistiske informationssystemer og en 
harmonisering af statistikkerne mellem EU og partnerne. 
Der er også inden for den private sektor og på foranledning af økonomiske operatører 
afholdt møder mellem organer, der spiller en tilsvarende rolle i hvert af partnerlandene: 
industriforbund, banker, handelskamre, økonomiske institutter, handelsmesser, osv. Alle 
disse møder har bidraget til at fremme udveksling af viden, styrke institutionerne og 
overføre knowhow. 
3.2.2 Retningslinjer 
Når først forhandlingsfasen for associeringsaftalerne i løbet af de kommende 
måneder er overstået, bør Eu ro-Middelhavs partnernes grundlæggende mål være at 
gå videre til den praktiske etablering af det økonomiske samarbejdsområde for 
Euro-Middelhavs-området, blandt andet ved hjælp af regionale aktioner. 
Ved alle disse aktioner må man sørge for at sikre interaktion og synergi mellem de 
bilaterale og regionale initiativer. Der må sikres en afbalanceret udvikling af partnerskabet, 
især gennem en evaluering af dets økonomiske og sociale betydning for regionen. 
På dette område mener Kommissionen, at den første retningslinje fra 
udenrigsministerkonferencen bør være en kraftig understregning af de 27 partneres 
interesse i og vilje til at etablere en zone med afbalanceret vækst og i den forbindelse 
en kraftig opfordring til at indføre frihandel for derved at øge levestandarden og 
mindske ulighederne mellem partnerne inden år 2010. 
Der bør vedtages et sæt af ledsageaktioner på regionalt plan for dermed at opnå større 
tilnærmelse og større overensstemmelse med EU's indre marked. Der bør blandt andet 
være tale om områder som kumulering af oprindelsesregler, toldsamarbejde, standarder, 
intellektuel ejendomsret, udbud, skatteregler og konkurrence. Der vil også blive opfordret 
til at iværksætte aktioner på erhvervsuddannelsesområdet. 
Der skal vedtages en række ledsageforanstaltninger på regionalt plan for områder som: 
kumulering af oprindelsesregler, toldsamarbejde, standarder, intellektuel ejendomsret, 
beskatning og konkurrence. Der vil især blive tilskyndet til iværksættelse af 
uddannelsesforanstaltninger. 
En anden retningslinje bør være en målrettet intensivering af bestræbelserne på at 
tilnærme og uddybe politikkernerne på nøgleområder til hinanden set ud fra målet 
med at etablere en fælles økonomisk zone. I lyset af de hidtil registrerede fremskridt vil 
det i første omgang dreje sig om at organisere samarbejdet på de områder, hvor man har 
haft held med et samarbejde, og som Middelhavspartnerne har vist en betydelig interesse: 
industripolitik og SMV, energipolitik, miljøpolitik, vandforsyning, informationssamfundet, 
maritim transport. Senere skal bestræbelserne udvides til at omfatte andre områder. 
Euro-Middelhavs-netværk mellem økonomiske organer af lignende art bør støttes. 
Sådanne netværk vil give mulighed for at udvikle permanente arbejdsprogrammer for dem, 
der har interesse heri, og at yde et væsentligt bidrag til skabelsen af et område med 
afbalanceret vækst uden om de statslige institutioner. 
En tredje retningslinje bør derfor være aktivt at forberede Middelhavspartnerne på 
den udvikling, der er i gang i Den Europæiske Union, således at de får mulighed for 
som associerede partnere til EU at tilpasse deres økonomiske politikker til denne 
udvikling, for så vidt som det er nødvendigt eller ønskeligt, og i tide at kunne tilkendegive 
deres synspunkter herom. 
I økonomisk henseende opbygges Euro-Middelhavs-partnerskabet på et tidspunkt, 
hvor Den Europæiske Union selv er ved at ændre sig med udvidelsen mod øst, 
indførelsen af euroen og etableringen af Den Europæiske Centralbank. Denne ændring har 
stor betydning for Middelhavspartnerne, eftersom hovedparten af deres handel foregår 
med EU, og de modtager størstedelen af de private investeringer herfra. 
En sådan forberedelse kan antage form af møder og udvekslinger mellem 
regeringsrepræsentanter, private operatører, universiteter og kulturelle kredse osv., og 
den kan få støtte gennem MED A-programmet. På samme måde foreslår Kommissionen, at 
der sættes ind med støtte til de Middelhavspartnere, der ønsker at indlede eller styrke 
handelsmæssige og finansielle forbindelser med landene i Central- og Østeuropa. 
En mere systematisk indsats for at fremme private, europæiske investeringer i 
regionen bør indledes ud over de aktiviteter, der allerede er i gang (handelscentre, 
samarbejds- og informationsnetværk for SMV, møder med SMV, informatiknetværk). Der 
bør især være tale om private operatører fra Europa og Middelhavsområdet og støtte fra 
MEDA-programmet. Her spiller risikovillig kapital som drivkraft en afgørende rolle med 
hensyn til finansiering af virksomheder. 
Indførelsen af moderne instrumenter på dette område bør prioriteres højt. London­
konferencen den 6. marts 1997 om private investeringer må i den forbindelse kunne give 
mulighed for nye impulser til disse aktiviteter 
Den fjerde retningslinje, som EU bør foreslå Middelhavspartnerne på konferencen, er at 
iværksætte en politik, som kan styrke intra- og subregionalt samarbejde og 
integration. Hertil kan udnyttes de erfaringer, der er gjort inden for REDWG 
(Arbejdsgruppen vedrørende Regional Økonomisk Udvikling). Efter Kommissionens 
opfattelse bør EU tilbyde sin støtte til en række aktioner med henblik herpå. Det kan være 
i form af faglig bistand til forhandlinger om intraregionale økonomiske aftaler, navnlig 
inden for handel, og regional kumulering af oprindelsesregler. 
En styrkelse af båndene mellem Middelhavspartnerne indbyrdes, især gennem indførelse af. 
frihandel mellem dem, bør prioriteres højt. Det afhænger i vid udstrækning af 
Middelhavspartnernes egen vilje, men det er vigtigt, at EU gør det klart, hvor stor 
betydning den tillægger en sådan udvikling. Den regionale eller subregionale økonomiske 
tilnærmelse elier integration er nøglefaktorer for dynamikken i regionen, især hvis der skal 
etableres større markeder og tiltrækkes private udenlandske investorer. 
3.3. Socialt kulturelt og menneskeligt partnerskab 
3.3.1. Oversigt 
Denne del i Barcelona-erklæringen omhandler udvikling af menneskelige ressourcer, bedre 
forståelse mellem kulturerne og øget udveksling mellem civilsamfundene. 
De ambitiøse mål i arbejdsprogrammet berører mere end 10 aktivitetssektorer, hvoraf 
nogle allerede blev udviklet under MED-programmerne for decentraliseret samarbejde, og 
andre er helt nye. Alle temaerne har ikke kunnet tages op inden for de første 15 måneder, 
selv om partnerne har fremsat adskillige forslag. Der har været følgende aktiviteter: 
- På området kulturarv har der været afholdt et ministermøde i april 1996, hvor der blev 
vedtaget fælles principper for en indsats. Disse principper blev lagt til grund for 
eksperternes godkendelse af den første serie på 17 projekter, som var af interesse for alle, 
og som vedrørte såvel arkitektonisk som immateriel arv. 
- Det første møde for højtstående embedsmænd blev afholdt i juni og vedrørte narkotika 
og organiseret kriminalitet. Et udkast til et ministermøde blev ligeledes foreslået, men 
der er endnu ikke nået enighed om punkterne på dagsordenen. 
- Der blev afholdt to møder mellem økonomiske og sociale udvalg (eller enheder, der 
fungerer som sådanne) henholdsvis i Madrid i december 1995 og i Paris i november 1996, 
samt et møde mellem ministre og højtstående embedsmænd med ansvar for sociale 
anliggende i Catania. 
- På ungdomsområdet blev der afholdt en konference for højtstående embedsmænd med 
ansvar for ungdomsanliggender samt repræsentanter for NGO i Amman i juni 1996 med 
henblik på blandt andet at skabe sammenhængende og decentraliserede operationelle 
rammer for gennemførelse af et udvekslingsprogram for unge. 
Andre initiativer har været gennemført omkring dialogen mellem kulturer og religioner. 
3.2.2. Retningslinjer 
Kommissionen foreslår en mere systematisk fremgangsmåde baseret på frivillighed til 
udvikling af disse aktiviteter. I Barcelona-erklæringen har temaet om bedre gensidig 
forståelse mellem regionens befolkninger en central plads. De begivenheder, der har 
fundet sted i Euro-Middelhavs-området siden november 1995, har været med til at 
understrege, hvor vigtigt dette tema er. Derfor bør EU foreslå Middelhavspartnerne at 
uddybe og intensivere de aktioner, der er iværksat i den forbindelse. 
Efter Kommissionens opfattelse bør partnerne på den anden ministerkonference forsøge at 
blive enige om seks konkrete foranstaltninger: 
- At videreføre og intensivere aktiviteter, der vedrører kulturarven, og godkende den 
første serie af regionale projekter, som bør efterfølges af en udvidelse af 
projektmulighederne. Også andre kulturelle temaer vedrørende Euro-Middelhavs-området 
bør tages op, og der bør sættes mere ind på fælles kulturelle arrangementer. 
- At uddybe dialogen mellem de forskellige kulturer, blandt andet ved at tilrettelægge 
en offentlig konference om dette tema. På konferencen bør der være mulighed for at 
foretage en syntese af alt det arbejde, der er udført omkring dette tema siden 1995. 
- At uddybe Euro-Middelhavs-dialogen om menneskerettighederne ved at nedsætte 
en gruppe af fremtrædende personer, som skal forbedre den gensidige forståelse af dette 
centrale spørgsmål. Arbejdet i denne gruppe kan baseres på de resultater, der allerede er 
opnået på området, blandt andet i forbindelse med konferencen om regeringssystemet i 
Euro-Middelhavs-regionen (marts 1997) og med EUs program MED A-Demokrati. 
- At videreføre den nuværende dialog mellem civilsamfundene. Denne dialog er 
blandt andet kommet til udtryk gennem EU s programmer om decentraliseret samarbejde 
og et stort antal Euro-Middelhavs-konferencer, blandt andet Det Civile Forum, der blev 
afholdt i Barcelona i november 1995. Ved regelmæssigt at afholde et civilt forum for 
Euro-Middelhavs-partnere vil man kunne opnå en vedvarende struktur for dialogen 
mellem civilsamfundene. EU bør erklære sig rede til fagligt og finansielt at støtte sådanne 
initiativer fra en eller flere Middelhavspartneres side. Endvidere vil en ny lancering af 
MED-programmerne om decentraliseret samarbejde efter den igangværende evaluering af 
de tidligere programmer kunne styrke denne dialog. 
- Inden længe at forelægge ministrene for ungdomsanliggender et konkret forslag til 
samarbejde i Euro-Middelhavs-området, som skal dække aktiviteter for unge (bortset 
fra udvekslinger mellem skoler og universiteter) samt volontørtjeneste inden for rammerne 
af et decentraliseret operationelt netværk. 
- At videreføre og intensivere alle former for uddannelsesaktiviteter ved at udvikle og 
styrke samarbejdet blandt anden inden for MEDA-programmet, hvorved man blandt andet 
kan udnytte erfaringerne fra EU. 
- At videreføre dialogen om organiseret kriminalitet, narkotika og migration, således 
at der kan udvikles et samarbejde mellem de berørte ansvarlige, hvilket der er stort ønske 
om hos partnerne. EU må overveje, hvilke forslag der skal tages op, dels hvilke temaer 
der skal behandles, dels rækkevidden af de foranstaltninger, der skal godkendes. 
Problemer, der rejses af partnerne, blandt andet om menneskehandel, bør også tages op. 
4. INSTITUTIONELLE ASPEKTER OG INFORMATION 
"Euro-Middelhavs-Udvalget for Barcelona-Processen", der består af repræsentanter for 
EU-trojkaen og for Middelhavspartnerne, fik til opgave at forberede det næste 
udenrigsministermøde, at gøre status over og evaluere opfølgningen indtil Barcelona-
processen og alle dens aspekter samt ajourføre arbejdsprogrammet. 
Kommissionen er parat til at fortsætte med de opgaver, den fik tildelt i Barcelona, med det 
forberedende arbejde i forbindelse med møder og opfølgning heraf Kommissionen 
foreslår, at "Euro-Middelhavs-Udvalget for Barcelona-Processen" regelmæssigt tager 
drøftelser om aktiviteterne inden for partnerskabet, og at det omhyggeligt overvåger 
frekvensen af møderne og de behandlede emner. 
10 
Endvidere er inddragelsen af Euro-Middelhavs-partnernes parlamenter af afgørende 
betydning for projektet. Den direkte dialog mellem parlamentsmedlemmerne giver 
nemlig mulighed for en større mellemfolkelig forståelse. Denne dimension mangler for 
øjeblikket i de aktioner, der er blevet udviklet siden Barcelona-konferencen. 
Kommissionen opfordrer kraftigt Europa-Parlamentet til at tage et initiativ desangående. 
Ligeledes bør der finde en dialog sted mellem arbejdsmarkedets parter. 
Og endelig afhænger Eu ro-Middelhavs-partnerskabets succes af, om den brede 
befolkning forstår projektet. Det er især vigtigt i lyset af de fejlagtige opfattelser, man 
ofte har af hinanden i Europa og Middelhavsområdet. For at forbedre informationen 
generelt har Kommissionen nu truffet en række foranstaltninger (udgivelse hver måned af 
et nyhedsbrev til de 27 regeringer i partnerskabet, elektroniske informationstjenester, 
brochurer i trykt og elektronisk form, fremsendelse af materiale til fjernsyns- og 
radiokanaler, støtte til kulturtidsskrifter, osv). Takket være fællesskabsstøtte har det 
ligeledes været muligt at etablere et arabisk program i fjernsynskanalen Euronews, som vil 
blive udsendt fra foråret 1997. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at informere 
offentligheden bedre om partnerskabet og gøre det mere synligt. 
11 
ISSN 0254-1459 
KOM(97) 68 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 
Katalognummer : CB-CO-97-065-DA-C 
ISBN 92-78-16216-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg