Nr. C 151/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9.6.83 
II 
(Forberedende retsakter) 
REVISIONSRETTEN 
UDTALELSE 3/82 
fra Revisionsretten for De europæiske Fællesskaber om forslag til Rådets forordning om 
ændring af og forlængelse af gyldighedsperioden for forordning (EØF, Euratom, EKSF) 
nr. 2892/77 om anvendelse af afgørelsen af 21. april 1970 angående udskiftning af 
medlemsstaternes finansielle bidrag med Fællesskabernes egne indtægter på egne 
indtægter hidrørende fra merværdiafgiften 
REVISIONSRETTEN FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR —, 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 78f, 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 
206a, 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 180a, 
under henvisning til Rådets afgørelse 70/243/EKSF, 
EØF, Euratom af 21. april 1970 angående udskiftning 
af medlemsstaternes finansielle bidrag med Fællesska­
bets egne indtægter ('), i det følgende benævnt »afgø­
relsen af 21. april 1970«, særlig artikel 6, stk. 2, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen (2) og 
ud fra følgende betragtninger: 
Rådet traf den 26. juli 1982 afgørelse om at høre 
Revisionsretten om dette forslag; 
i artikel 14 i forordning (EØF, Euratom, EKSF) 
nr. 2892/77 (3) — i det følgende benævnt »forord­
ningen« — er det bestemt, at forordningen anvendes 
fra den 1. januar 1978 i en overgangsperiode, der 
udløber den 31. december 1982; 
på grund af den forsinkede ikrafttræden i medlems­
staterne af Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 
17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes 
lovgivning om omsætningsafgifter — det fælles 
merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag 
(4) har Kommissionen ikke haft den af Rådet fastsatte 
(') EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 19. 
O EFT nr. C 200 af 4. 8. 1982, s. 12. 
O EFT nr. L 336 af 27. 12. 1977, s. 8. 
(4) EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977, s. 1. femårs overgangsperiode til rådighed til at indføre 
bestemmelser om den endelige ensartede ordning for 
opkrævning af momsindtægter samt de nærmere be­
stemmelser for denne ordnings ikrafttræden — 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
FØRSTE DEL 
Almindelige betragtninger 
1.1. Retten skal bemærke, at forordningen skulle 
anvendes i en overgangsperiode på fem år, der 
udløber den 31. december 1982, hvorefter en endelig 
ensartet ordning for opkrævning af momsindtægter 
skulle træde i kraft. 
1.2. Da det trak ud med ikrafttrædelsen af det 
sjette rådsdirektiv, førte dette til forsinkelse af 
gennemførelsesforanstaltningerne, hvilket igen har 
betydet, at Kommissionen endnu ikke har kunnet 
benytte de forventede erfaringer igennem fem år til 
disse foranstaltninger, og dette er årsagen til at 
Kommissionen har stillet forslag om forlængelse af 
overgangsordningen til den 31. december 1985. 
Retten skal beklage, at overgangsordningen videre­
føres, men er overbevist om, at Kommissionen 
anvender den forlængede periode til at sikre sig, at en 
endelig ordning uden yderligere forsinkelser kan 
indføres pr. 1. januar 1986. 
1.3. I overgangsperioden kan medlemsstaterne 
vælge mellem to beregningsmetoder — angivelses-
metoden eller indtægtsmetoden — som nærmere 
beskrevet i henholdsvis afdeling A og B i forord­
ningen. Retten skal henstille, at der rettidigt tages stil­
ling til fordelene ved de to metoder, således at 
Kommissionen kan fremlægge velbegrundede syns­
punkter, når der inden den 1. januar 1986 skal 
vedtages en ensartet ordning for opkrævning af egne 
indtægter fra merværdiafgiften. 
9.6.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 151/7 
1.4. Revisionsretten skal i denne forbindelse 
henvise til sin udtalelse om forslag til Rådets for­
ordning om ændring af finansforordningen af 
21. december 1977 vedrørende De europæiske Fælles­
skabers almindelige budget (x). Ændringer af forord­
ningen (især med henblik på egne indtægter fra 
moms) og udarbejdelsen af den endelige forordning 
hænger sammen med finansforordningen, og Retten 
skal atter understrege, at det er dens opfattelse, at de 
absolut bør behandles sideløbende. 
1.5. Anvendelsen af forordningen har allerede i 
praksis vist svage punkter i overgangsordningen, og 
Kommissionen har stillet ændringsforslag til visse af 
forordningens nuværende bestemmelser. Retten har 
behandlet disse forslag med henblik på at udsøge de 
forbedringer, der med rimelighed kan indføres på 
dette tidspunkt. Rettens udtalelser om de enkelte 
artikler er indeholdt i udtalelsens anden del. 
O EFT nr. C 232 af 11. 9. 1981, s. 1. ANDEL DEL 
Indledende bemærkning 
2.1. Venstre spalte indeholder kun de artikler, 
hvortil Retten har foreslået ændringer. Den anførte 
tekst er enten den nuværende forordning eller i givet 
fald med ændringer i henhold til Kommissionens 
forslag. 
2.2. Midterspalten indeholder de af Retten 
forslåede ændringer med begrundelserne anført i 
tredje spalte. 
2.3. Når Rettens ændring vedrører et enkelt 
stykke, er kun det stykke medtaget, medmindre yder­
ligere tekst er nødvendig for at give mening med 
ændringen. De af Kommissionen foreslåede 
ændringer er sat med kursiverede typer, og de af 
Retten foreslåede ændringer er sat med fede typer. 
2.4. Udtalelsen afsluttes med en almindelig 
bemærkning (2.6) om, at forordningen bør være 
konsekvent ved henvisninger til de pågældende peri­
oder. 
Nr. C 151/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 6. 83 
2.5. Ændringsforslag til forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 2892/77 
Kommissionens forslag Revisionsrettens ændringsforslag Begrundelse 
Artikel 4, stk. 3: 
(3) Med forbehold af artikel 9 ind­
hentes oplysningerne om ovennævnte be­
skatningsgrundlag fra angivelser, som de 
afgiftspligtige udfærdiger i overensstem­
melse med artikel 22, stk. 4, i direktiv 
77/388/EØF, eller fra angivelser, som 
de personer, der skal betale importafgift, 
udfærdiger i overensstemmelse med arti­
kel 23 i nævnte direktiv, eller ud fra den 
beskatning, som den kompetente myndig­
hed fastlægger på embeds vegne. 
Artikel 7: 
(1) Ved den i artikel 6 omhandlede 
beregning af de forskellige satsers vægt-
tildeling fordeler medlemsstaten — efter 
anvendte momssatser — alle de transak­
tioner, som er afgiftspligtige i henhold til 
national lovgivning, og som under hen­
syn til artikel 17 i direktiv 77/388/EØF 
er pålagt en moms, der ikke kan fradra­
ges af aftageren. 
De momssatser, der skal tages i betragt­
ning, er de i de berørte medlemsstater i 
vedkommende år gældende momssatser. 
De transaktioner, der i overensstemmelse 
med artikel 28, stk. 2, i direktiv 
77/388/EØF er omfattet af fritagelse 
med tilbagebetaling af den i tidligere 
omsætningsled erlagte afgift, betragtes 
som transaktioner, der beskattes med en 
sats på 0 %. 
(2) Der foretages en fordeling efter 
momssats for følgende statistiske katego-
di) Nedenstående kategorier af transaktio­
ner, der pålægges en ikke-fradragsberet-
tiget merværdiafgift: 
— husholdningernes endelige for­
brug, herunder standardsats land­
brugeres egetforbrug og direkte salg, 
på det i artikel 3 i direktiv 
77/388/EØF omhandlede område 
for den pågældende medlemsstat; 
— offentlige og private administrati­
oners, forsikringsselskabers og kre­
ditinstitutters anvendelse af råvarer 
og tjenesteydelser; 
— offentlige og private administratio­
ners, forsikringsselskabers og kredit­
institutters faste bruttoinvesterin-
ger; Stk. 3 ændres til: 
(3) Med forbehold af artikel 9 ind­
hentes oplysningerne om ovennævnte 
beskatningsgrundlag fra angivelser, 
som de afgiftspligtige udfærdiger i 
overensstemmelse med artikel 22, 
stk. 4, i direktiv 77/388/EØF eller fra 
angivelser, som de personer, der skal 
betale importafgift, udfærdiger i over­
ensstemmelse med artikel 23 i nævnte 
direktiv. Foreligger ingen sådan angi­
velse, eller er angivelsen ufuldstændig 
hvad angår en afgiftspligtig eller en ka­
tegori af afgiftspligtige, indhentes op­
lysningerne fra den beskatning, som 
den kompetente myndighed fastlægger 
på embeds vegne. 
De pågældende afsnit ændres til: 
— offentlige og private administratio­
ners og forsikringsselskabers anven­
delse af råvarer og tjenesteydelser; 
— offentlige og private institutioners 
og forsikringsselskabers faste brut-
toinvesteringer; I reglen skal skattepligtige udfærdige an­
givelser over deres skattepligtige indtægt, 
og metode A er på grundlag af disse an­
givelser. Retten er af den opfattelse, at 
der kun i undtagelsestilfælde bør gives 
tilladelse til, at beskatningsgrundlaget 
træder i stedet herfor, medens kommissi­
onsforslaget giver medlemsstaterne ad­
gang til at anvende beskatningsgrundla­
get, selv når angivelserne foreligger. 
Det er ikke nødvendigvis alle transaktio­
ner inden for de i Kommissionens for­
slag til stk. 2, litra a) nævnte kategorier, 
der pålægges en ikke-fradragsberettiget 
merværdiafgift. 
9. 6. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 151/9 
Kommissionens forslag Revisionsrettens ændringsforslag Begrundelse 
b) Nedenstående kategorier af transaktio­
ner, ifald de pålægges en ikke-fra-
dragsberettiget merværdiafgift: 
— ikke-finansielle selskabers og sel-
skabslignende foretagenders an­
vendelse af råvarer og tjeneste­
ydelser, 
— ikke-finansielle selskabers og sel-
skabslignende foretagenders faste 
bruttoinvesteringer; 
c) transaktioner i forbindelse med salg af 
byggegrunde. 
Artikel 10, stk. 3: 
3. Enhver berigtigelse af 
gælder for det regnskabsår, i 
rigtigeiserne foretages. »rundlaget 
ivilket be-
Artikel 10a: 
Medlemsstaterne fremsender hvert år inden 
den 30. april til Kommissionen et skøn 
over grundlaget for momsindtægterne fra 
det følgende regnskabsår. De forelægger 
bl.a. et skøn over værdien af grundlaget 
svarende til hver enkelt af de kategorier af 
transaktioner, der er nævnt i artikel 5, 
stk. 2 og 3, artikel 8 og artikel 9, stk. 1 til 
4. 
Artikel 10b: 
1. Berigtigelser af den i artikel 10, 
stk. 1, nævnte oversigt foretages af 
Kommissionen. De samles i en sammenfat­
tende opgørelse, der afsluttes pr. 30. juni. 
Kommissionen kan dog ved en begrundet 
beslutning opfordre medlemsstaterne til at 
foretage sådanne berigtigelser inden for en 
frist på tre måneder. 
2. Efter udløbet af det tredje år efter et 
givet regnskabsår berigtiges den i artikel 
10, stk. 1, nævnte årlige oversigt, ikke 
længere, undtagen på punkter, som enten 
Kommissionen eller den pågældende med­
lemsstat har givet meddelelse om inden ud­
løbet af denne frist. b) Nedenstående kategorier af trans­
aktioner, ifald de pålægges en 
ikke-fradragsberettiget merværdi­
afgift: 
— ikke-finansielle selskabers, sel-
skabslignende foretagenders 
og kreditinstitutters anvendel­
se af råvarer og tjenesteydel­
ser, 
— ikke-finansielle selskabers, sel-
skabslignende foretagenders 
og kreditinstitutters faste brut­
toinvesteringer. 
Stk. 3 ændres til: 
3. Oppebårne beløb, der hidrører fra 
berigtigelser af grundlaget, gælder for 
det regnskabsår, i hvilket beløbene er 
modtaget af Fællesskabet. 
Stk. 1 og 2 i den nye artikel 10b 
ændres til: 
1. Berigtigelser af den i artikel 10, stk. 
1, nævnte oversigt kan kun foretages 
inden for tre år fra udløbet af det på­
gældende kalenderår undtagen på 
punkter, som enten Kommissionen eller 
den pågældende medlemsstat har givet 
meddelelse om inden udløbet af denne 
frist. Berigtigelserne foretages af Kom­
missionen i henhold til de procedurer, 
som Kommissionen har forelagt Det 
rådgivende udvalg for egne Indtægter, 
og den pågældende medlemsstats over­
sigt skal ajourføres senest den 30. juni i 
de år hvor der foretages berigtigelser. 
Kommissionen kari dog ved en begrun­
det beslutning opfordre medlemsstater­
ne til at gennemføre sådanne berigti­
gelser inden tre måneder fra den dato, 
hvor medlemsstaten modtager opford­
ring hertil. I artikel 5 i finansforordningen af 
21. december 1977 hedder det, at »Ind­
tægterne i et regnskabsår opføres på 
regnskabet for dette regnskabsår på 
grundlag af de i løbet af regnskabsåret 
oppebårne beløb ...« Rettens ændrings­
forslag betyder, at beløb fra berigtigelser 
falder ind under dette almindelige prin­
cip. 
For ikke at give anledning til misforståel­
ser skal det oplyses, at berigtigelser kun 
kan godkendes inden for den roreskrev­
ne periode og i henhold til de procedu­
rer, hvorom der allerede er fuld enighed 
mellem Kommissionen og medlemssta­
terne, samt at de skal indgå i oversigten 
senest 30. juli hvert år i det tidsrum, hvor 
de kan godkendes. 
Nr. C 151/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 6. 83 
Kommissionens forslag 
Artikel 13, stk. 2, første og andet afsnit: 
2. Den medlemsstat, som andrager om 
den i artikel 5, stk. 3 eller artikel 9, stk. 
3, omhandlede bemyndigelse, sender sin 
anmodning til Kommissionen hurtigst 
muligt og senest den 30. april i det regn­
skabsår, fra hvilket bemyndigelsen skal 
være gældende. 
Hurtigst muligt forelægger Kommissio­
nens repræsentant udvalget et udkast til 
den afgørelse, der skal træffes. Udvalget 
træffer afgørelse inden for en frist, som 
fastsættes af formanden under hensyn til 
sagens hastende karakter. Medlemmer­
nes udtalelser optages i en rapport, som 
godkendes af udvalget inden for en frist 
på 60 dage efter at forslaget til afgørelse 
er fremsendt til udvalget. Revisionsrettens ændringsforslag 
Andet afsnit i stk. 2 ændres til: 
Hurtigst muligt og senest den 31. de­
cember efter modtagelsen af anmodnin­
gen forelægger Kommissionens repræ­
sentant udvalget et udkast til den afgø­
relse, der skaf træffes. Udvalget træffer 
afgørelse inden for en frist, som fast­
sættes af formanden under hensyn til 
sagens hastende karakter. Medlemmer­
nes udtalelser optages i en rapport, 
som godkendes af udvalget inden for 
en frist på 60 dage efter at forslaget til 
afgørelse er fremsendt til udvalget. Begrundelse 
Kommissionens forslag om at ophæve 
60 dages-fristen, inden hvilken Kommis­
sionen i øjeblikket skal forelægge sit ud­
kast, er foranlediget af nødvendigheden 
af at drage konklusioner på grundlag af 
den i artikel 12 nævnte kontrol. Retten 
stiller imidlertid forslag om, at sådanne 
konklusioner bør være tilendebragt in­
den for kalenderåret. 
i 2.6. Almindelig bemærkning 
I forordningen i dens nuværende form og med de af Kommissionen foreslåede ændrin­
ger gives forskelligartede henvisninger til referenceåret til beregning af momsgrundlaget, 
f.eks.: 
Artikel 1, stk. 2 
Artikel 2, stk. 3 
Artikel 3, stk. 1 
Artikel 6, stk. 1 
Artikel 7, stk. 1, andet afsnit 
Artikel 7, stk. 4 
Artikel 7, stk. 7 
Artikel 8, stk. 2, andet afsnit 
Artikel 10, stk. 1, første afsnit 
Artikel 10, stk. 2, første afsnit, første led 
Artikel 10, stk. 3 
Artikel 10a 
Artikel 10b, stk. 2 
Artikel 11, stk. 1, første og andet afsnit 
Artikel 12, stk. 3 
Artikel 13, stk. 2 regnskabsår 
regnskabsår 
regnskabsår 
et givet år 
vedkommende år 
budgetår 
regnskabsåret 
kalenderår 
det pågældende år 
kalenderår 
kalenderår 
regnskabsår 
regnskabsår 
regnskabsår 
regnskabsår 
et givet regnskabsår 
regnskabsår 
9. 6. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 151/11 
Medens regnskabsåret i faellesskabsforbindelse er kalenderåret, er dette ikke altid tilfæl­
det med de nationale skatte- eller regnskabsår. Retten er af den opfattelse, at udtrykket 
»kalenderår« bør anvendes konsekvent i alle forbindelser. 
Denne udtalelse er vedtaget af Revisionsretten på mødet den 16 november 1982. 
Luxembourg, den 19. november 1982. 
For Revisionsretten 
Pierre LELONG 
Formand