[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 23.1.2007

SEK(2007) 69 endelig

Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens stabilitetsprogram, 2006-2009

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. GENEREL BAGGRUND

Stabilitets- og vækstpagten, som trådte i kraft den 1. juli 1998, er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk og holdbar vækst, der bidrager til jobskabelse. I forbindelse med reformen af pagten i 2005 blev det anerkendt, at pagten er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men hovedsigtet var at gøre den mere virkningsfuld, styrke dens økonomiske fundament og sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.

Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf for Rådet og Kommissionen (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Sloveniens første konvergensprogram blev forelagt i maj 2004. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse herom den 5. juli 2004 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. I overensstemmelse med samme procedure bliver de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer vurderet af Kommissionen og undersøgt af ovennævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.

2. BAGGRUNDEN FOR VURDERINGEN AF DET NYE PROGRAM

Kommissionen har undersøgt Sloveniens[2] første stabilitetsprogram, der blev forelagt den 7. december 2006, og har vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom (se boksen vedrørende hovedpunkterne i vurderingen).

Udgangspunktet for vurderingen af budgetstrategien i stabilitetsprogrammet er kort beskrevet i afsnittene om:

1. de økonomiske og budgetmæssige resultater i de seneste ti år

2. den seneste vurdering af landets stilling under den præventive del af stabilitets- og vækstpagten (sammenfatning af Rådets udtalelse om den sidste opdatering af konvergensprogrammet) og

3. Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006.

2.1. De seneste økonomiske og budgetmæssige resultater

Gennem de seneste ti år har den slovenske økonomi været bemærkelsesværdigt stabil. Det forhold, at der ikke er større uligevægte, vidner om styrken i økonomien og dens sunde evne til at klare økonomiske chok. Indførelsen af euroen vil dog sætte markedernes robusthed og fleksibilitet på prøve. Navnlig er inflationen blevet bragt ned, men prisudviklingen skal overvåges nøje, selv om lønpresset forventes at holde sig moderat, hvis man tager udgangspunkt i de seneste lønaftaler i både den offentlige og den private sektor. Arbejdsmarkedsudviklingen har generelt set været positiv, men der er fortsat nogle strukturelle mangler, hvilket især ses afspejlet i den lave beskæftigelse blandt ældre arbejdstagere. Jobskabelsen kunne have haft fordel af yderligere foranstaltninger med henblik på at forbedre erhvervsklimaet, fremme F&U-aktiviteter og tilskynde til en aktiv aldring.

2.2. Vurderingen i Rådets udtalelse om det forrige program

Den 14. februar 2006 vedtog Rådet sin udtalelse om den sidste opdatering af konvergensprogrammet, der dækker perioden 2005-2008. Rådet var af den opfattelse, at “programmet tager sigte på at holde inflationen tæt på EU-gennemsnittet og samtidig opererer med en gradvis finanspolitisk tilpasning". Rådet opfordrede Slovenien til at “gøre større fremskridt med hensyn til at nå programmets mellemfristede målsætning, navnlig ved at gennemføre de foranstaltninger, der ligger til grund for den planlagte reduktion af udgiftskvoten, samt ved at lægge vægten i tilpasningsbestræbelserne i starten af perioden” og til at “træffe foranstaltninger til at styrke de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, navnlig i relation til pensionssystemet”.

2.3. Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006

Rapporten om udmøntningen af Sloveniens nationale reformprogram, der blev udarbejdet i forbindelse med den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, blev forelagt den 16. oktober 2006. Sloveniens nationale reformprogram identificerer følgende fem hovedudfordringer: en konkurrencedygtig økonomi og kraftigere vækst, et videnbaseret samfund, et effektivt statsapparat, en moderne social stat og højere beskæftigelse og bæredygtig udvikling.

Kommissionens vurdering af den seneste opdatering af dette program (vedtaget som led i Kommissionens årlige situationsrapport fra december 2006[3]) viste, at Slovenien gør gode fremskridt med udmøntningen af sit nationale reformprogram. Med udgangspunkt i forholdsvis gunstige makroøkonomiske betingelser har Slovenien taget hensigtsmæssige foranstaltninger inden for visse centrale områder som iværksætteraktiviteter og bedre regulering og har iværksat de fleste af de større beskæftigelsespolitiske reformer. Dog er der ikke hidtil gjort tilstrækkelig hurtige fremskridt med gennemførelsen af strategien for aktiv aldring og fjernelsen af hindringerne for unges beskæftigelse. På det mikroøkonomiske område er der behov for mere effektive foranstaltninger til at forbedre rammerne for innovation og konkurrence. En større indsats med omstruktureringen af de offentlige udgifter ville også være ønskelig.

På baggrund af de identificerede stærke og svage sider blev det henstillet til Slovenien at gribe ind på følgende områder: de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, navnlig i form af at styrke pensionssystemet og øge beskæftigelsen blandt ældre arbejdstagere, og arbejdsformidlingen i form af fleksible kontraktuelle arrangementer og skrappere betingelser for modtagelse af offentlige ydelser.

Boks: Hovedpunkterne i vurderingen Ved vurderingen af stabilitetsprogrammerne og konvergensprogrammerne skal følgende undersøges, jf. henholdsvis artikel 5, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97: om de økonomiske antagelser, som programmet er baseret på, er realistiske den mellemfristede budgetmålsætning, som medlemsstaten fremlægger, og om den tilsigtede tilpasning i retning af den er hensigtsmæssig om de foranstaltninger, der træffes og/eller foreslås for at overholde den tilsigtede tilpasning, er tilstrækkelige til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning under konjunkturforløbet ved vurderingen af den tilsigtede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning undersøges det, om der gøres en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider, og for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, undersøges det, om den pågældende medlemsstat sikrer en årlig forbedring i sin konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5 % af BNP som benchmark for at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning når kursen for tilpasning af den mellemfristede budgetmålsætning fastlægges (for medlemsstater, der endnu ikke har nået den), eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning (for medlemsstater, der har nået den), undersøges gennemførelsen af større strukturreformer, som har direkte langsigtede omkostningsbesparende virkninger (bl.a. ved at øge den potentielle vækst) og derfor har en konstaterbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt (på den betingelse, at der bevares en passende sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien på 3 % af BNP, og at budgetstillingen i programperioden forventes at vende tilbage til den mellemfristede budgetmålsætning), idet man bør være særlig opmærksom på pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle om medlemsstaternes økonomiske politik er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik. Når det vurderes, om programmets makroøkonomiske antagelser er realistiske, sker det med henvisning til prognosen fra Kommissionens tjenestegrene fra efteråret 2006, idet der også tages hensyn til den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi. Vurderingen af overensstemmelsen med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik sker på baggrund af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik med hensyn til de offentlige finanser, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Vurderingen skal desuden omfatte en undersøgelse af: udviklingen i gældskvoten og udsigterne for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, som der bør lægges "tilstrækkelig vægt på i forbindelse med overvågningen af budgetstillingerne" ifølge Rådets rapport af 20. marts 2005 om "en bedre gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten". I en meddelelse fra Kommissionen af 12. oktober 2006 beskrives fremgangsmåden for vurderingen af den langsigtede holdbarhed[4] graden af integration med det nationale reformprogram, som medlemsstaterne har fremlagt i forbindelse med Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse. I sin følgeskrivelse af 7. juni 2005 til Det Europæiske Råd om de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2005-2008 anførte Økofin-Rådet, at de nationale reformprogrammer skal være i overensstemmelse med stabilitets- og konvergensprogrammerne overensstemmelsen med adfærdskodeksen[5], hvori der bl.a. fastlægges en fælles struktur og et fælles sæt datatabeller for stabilitets- og konvergensprogrammerne. |

- Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens stabilitetsprogram, 2006-2009

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[6], særlig artikel 5, stk. 1,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg —

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

4. Den [27. februar 2007] gennemgik Rådet Sloveniens første stabilitetsprogram, der dækker perioden 2006-2009.

5. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventer, at den reale BNP-vækst vil stige støt med over 4 % igennem programperioden. Vurderet på baggrund af de disponible oplysninger forekommer dette scenario at være baseret på plausible vækstantagelser. Programmets prognoser for inflationen forekommer også realistiske.

6. For 2006 skønnes det offentlige underskud at blive på 1,6 % af BNP i Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2006 sammenlignet med et mål for underskuddet på 1,7 % af BNP i opdateringen af konvergensprogrammet fra december 2005. Den planlagte reduktion af udgiftskvoten ser i det store og hele ud til at være blevet opnået, men mankoen på indtægtssiden skønnes at blive større end budgetteret på trods af den konjunkturbetingede forbedring af økonomien og det lidt større underskud i forhold til 2005.

7. Programmets budgetstrategi er indrettet efter at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning i stabilitets- og vækstpagtens betydning senest i 2009 gennem en konsolidering med hovedvægten af indsatsen sidst i perioden. Til afspejling af den igangværende skattereform og en række omkostningsbesparende udgiftsforanstaltninger falder indtægterne og udgifterne som en procentdel af BNP betydeligt igennem programperioden. Frem til 2008, hvor indtægts- og udgiftskvoterne falder i stort set lige stort omfang, forventes det offentlige underskud at holde sig omkring 1,5 % af BNP. I 2009 falder underskuddet til 1,0 %, idet udgiftsreduktionen opvejer indtægtsmankoen. Den primære saldo forringes i begyndelsen fra 0,1 % af BNP i 2006 til -0,3 % af BNP i 2008, inden den forbedres til 0,3 % af BNP i 2009. Sammenlignet med den seneste opdatering af konvergensprogrammet udskyder stabilitetsprogrammet målet om at opnå et nominelt underskud på 1 % af BNP med et år på grund af et gunstigere makroøkonomisk scenario.

8. Igennem programperioden ventes den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger), beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, at blive forbedret med omkring ¼ % af BNP. Som i opdateringen af konvergensprogrammet fra december 2005 er den mellemfristede budgetmålsætning, der forelægges i stabilitetsprogrammet, et strukturelt underskud på 1 % af BNP, som skal opnås senest i 2009, et år senere end i det forrige program. Forsinkelsen tilskrives i programmet et større jernbaneprojekt til en anslået udgift på 0,4 % af BNP i 2007, 0,5 % af BNP i 2008 og 0,2 % af BNP i 2009. Da den mellemfristede budgetmålsætning er mere krævende end den laveste benchmark (et anslået underskud på ca. 1½ % af BNP), skulle opfyldelsen af den give en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Den mellemfristede budgetmålsætning ligger inden for det bånd, der er angivet for euroområdet og i ERM II-staterne i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen, og afspejler på passende vis gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.

9. Usikkerhedsmomenterne i forbindelse med budgetfremskrivningerne i programmet synes i det store og hele at være afbalanceret for 2007's og 2008's vedkommende, men i 2009 kan budgetresultatet blive værre end ventet i programmet. På den ene side forekommer de tilgrundliggende antagelser om væksten og skatteindtægterne at være realistiske. Ydermere har Slovenien i de senere år erfaringsmæssigt formået at opnå bedre budgetresultater end forventet, hvilket understøttes af en effektiv budgetmekanisme for kontrol med de offentlige udgifter som reaktion på en uventet indtægtsmanko. På den anden side er andelen af obligatoriske udgifter fortsat høj på trods af bestræbelser på at omstrukturere de offentlige udgifter. De foranstaltninger, som skal sikre en betydelig beskæring af udgifterne på den primære saldo som en procentdel af BNP, og som er bebudet for 2009, mangler endnu at blive specificeret nærmere.

10. I lyset af denne risikovurdering er budgetstillingen i programmet muligvis ikke tilstrækkelig til at sikre, at den mellemfristede budgetmålsætning opfyldes i 2009, således som det er planlagt i programmet. Den ser dog ud til at give tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske udsving igennem hele programperioden. Tempoet i tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, der er angivet i programmet, er utilstrækkeligt og bør styrkes i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, hvor det præciseres, at for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, bør den årlige forbedring i den strukturelle saldo være 0,5 % som benchmark, og at tilpasningen bør være højere i økonomiske opgangstider og kan være lavere i økonomiske nedgangstider. Økonomiske opgangstider ventes at forekomme igennem hele programperioden, men den strukturelle saldo skal efter planen ikke forbedres markant før i det sidste år af programmet. I 2009 kan der imidlertid være en risiko for, at resultatet bliver værre end forventet.

11. Den offentlige bruttogæld skønnes at have nået 28,5 % af BNP i 2006, hvilket er et godt stykke under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Programmet venter, at gældskvoten vil falde med 0,8 procentpoint igennem programperioden.

12. Den langsigtede budgetmæssige virkning af befolkningens aldring i Slovenien hører blandt de højeste i EU og påvirkes især af en meget kraftig stigning i pensionsudgifterne som en andel af BNP. Selv om der rent faktisk er ved at blive grebet ind på dette felt, vil gennemførelsen af yderligere reformforanstaltninger, der tager sigte på at begrænse den betydelige stigning i de aldersrelaterede udgifter, som det også anerkendes af myndighederne, medvirke til at mindske risiciene for de offentlige finansers holdbarhed. Selv om udgangsbudgetstillingen bidrager til at stabilisere gældskvoten på mellemlang sigt, er den lave strukturelle forbedring igennem programperioden ikke tilstrækkelig til at dække den forventede budgetvirkning af befolkningens aldring. Generelt set synes Slovenien at stå over for en høj risiko med hensyn til de offentlige finansers holdbarhed.

13. Stabilitetsprogrammet indeholder en kvalitativ vurdering af den samlede virkning af Sloveniens nationale reformprogram fra oktober 2006 inden for rammerne af den mellemfristede finanspolitiske strategi. Desuden giver det visse oplysninger om de direkte budgetudgifter eller budgetbesparelser som følge af de vigtigste planlagte reformer i det nationale reformprogram, men dets budgetfremskrivninger tager ikke eksplicit højde for virkningerne på de offentlige finanser af de foranstaltninger, der beskrives i det nationale reformprogram. De foranstaltninger vedrørende de offentlige finanser, der er planlagt i stabilitetsprogrammet, ser ud til at være i overensstemmelse med de foranstaltninger, der er planlagt i det nationale reformprogram. Bl.a. indeholder stabilitetsprogrammet nærmere oplysninger om den skattereform, der bebudes i det nationale reformprogram, og det supplerer de foranstaltninger, der er planlagt i det nationale reformprogram, med udgiftsforanstaltninger.

14. Budgetstillingen i programmet er delvis i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, som udgør en del af de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Navnlig er tempoet i tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning utilstrækkeligt og bør øges.

15. Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, udviser programmet visse mangler i de krævede og de frivillige data[7].

Den generelle konklusion er, at selv om det i programmet anerkendes, at kontrol med inflationspresset og fortsat finanspolitisk konsolidering er nødvendige forudsætninger for at bevare en modstandsdygtig økonomi, opererer programmet med utilstrækkelige fremskridt i retning af at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning på trods af optimistiske vækstudsigter. På baggrund af ovenstående vurdering opfordres Slovenien til at:

i) udnytte de økonomiske opgangstider til at fremskynde opfyldelsen af den mellemfristede budgetmålsætning ved at fokusere tilpasningsindsatsen i starten af programperioden og,

ii) i betragtning af den forventede stigning i de aldersrelaterede udgifter, forbedre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ved at styrke den igangværende pensionsreform med supplerende foranstaltninger, der navnlig tager sigte på øge erhvervsfrekvensen blandt ældre arbejdstagere og tilskynde til udvikling af private pensionsopsparingsordninger.

Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Realt BNP (% ændring) | SP dec. 2006 | 4,0 | 4,7 | 4,3 | 4,2 | 4,1 |

KOM nov. 2006 | 4,0 | 4,8 | 4,2 | 4,5 | - |

KP dec. 2005 | 3,9 | 4,0 | 4,0 | 3,8 | - |

HICP-inflation (%) | SP dec. 2006 | 2,5 | 2,7 | 2,7 | 2,5 | 2,2 |

KOM nov. 2006 | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 2,6 | - |

KP dec. 2005 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | - |

Outputgab (% af potentielt BNP) | SP dec. 20061 | -1,2 | -0,5 | -0,3 | -0,1 | 0,3 |

KOM nov. 20065 | -1,1 | -0,3 | 0,0 | 0,4 | - |

KP dec. 20051 | -1,2 | -0,7 | -0,3 | 0,0 | - |

Offentlig saldo (% af BNP) | SP dec. 2006 | -1,4 | -1,6 | -1,5 | -1,6 | -1,0 |

KOM nov. 2006 | -1,4 | -1,6 | -1,6 | -1,5 | - |

KP dec. 2005 | -1,7 | -1,7 | -1,4 | -1,0 | - |

Primær saldo (% af BNP) | SP dec. 2006 | 0,4 | 0,1 | -0,1 | -0,3 | 0,3 |

KOM nov. 2006 | 0,3 | -0,1 | -0,2 | -0,3 | - |

KP dec. 2005 | -0,2 | -0,3 | -0,1 | 0,2 | - |

Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP dec. 20061 | -0,9 | -1,4 | -1,4 | -1,6 | -1,1 |

KOM nov. 2006 | -0,9 | -1,5 | -1,6 | -1,7 | - |

KP dec. 20051 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 | - |

Strukturel saldo2 (% af BNP) | SP dec. 20063 | -0,9 | -1,4 | -1,4 | -1,6 | -1,1 |

KOM nov. 20064 | -0,9 | -1,5 | -1,6 | -1,7 | - |

KP dec. 2005 | -0,4 | -1,4 | -1,4 | -1,0 | - |

Offentlig gæld (% af BNP) | SP dec. 2006 | 28,0 | 28,5 | 28,2 | 28,3 | 27,7 |

KOM nov. 2006 | 28,0 | 28,4 | 28,0 | 27,6 | - |

KP dec. 2005 | 29,0 | 29,6 | 29,8 | 29,4 | - |

Bemærkninger: 1Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. 2Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående rækker) uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. 3Der er ingen engangsforanstaltninger eller andre midlertidige foranstaltninger i programmet. 4Der er ingen engangsforanstaltninger eller andre midlertidige foranstaltninger i Kommissionens prognose fra efteråret 2006. 5Baseret på en skønnet potentiel vækst på 3,8 % i 2005 og 4 % i 2006-2008. Kilde: Konvergens-/stabilitetsprogrammet (KP/SP), Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2006, beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |

[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle de dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] I artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 hedder det, at "en medlemsstat, der indfører den fælles valuta på et senere tidspunkt [dvs. senere end den 1. januar 1999, hvor de første EU-medlemsstater indførte den fælles valuta], forelægger et stabilitetsprogram inden for seks måneder efter Rådets afgørelse om dens deltagelse i den fælles valuta". Den 11. juli 2006 vedtog Rådet en beslutning om indførelse af den fælles valuta i Slovenien pr. 1. januar 2007 i henhold til traktatens artikel 122, stk. 2 (Rådets beslutning 2006/495/EF, EUT L 195 af 15.7.2006, s. 25).

[3] Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råds forårsmøde, “Gennemførelsen af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse – Resultaternes år”, 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[4] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, "De offentlige finansers langsigtede holdbarhed i EU", 12.10.2006, KOM(2006) 574, og Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender, "The long-term sustainability of public finances in the European Union", European Economy No 4/2006.

[5] "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form", godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.

[6] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EFT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[7] Programmet indeholder bl.a. ikke nettobalancer over for udlandet for 2006-2007 og heller ikke visse frivillige data vedrørende sektorbalancer, udviklingen på arbejdsmarkedet, de offentlige udgifter opdelt efter funktion og gældsudviklingstal.