Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om udøvelse af luftfartstjeneste i det fælles europæiske luftrum

(Forelagt af Kommissionen)

2001/0235 (COD)

Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om udøvelse af luftfartstjeneste i det fælles europæiske luftrum

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [1],

[1] EFT C [...], [...], s. [...].

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg [2],

[2] EFT C [...], [...], s. [...].

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [3],

[3] EFT C [...], [...], s. [...].

efter proceduren i traktatens artikel 251 [4], og

[4] EFT C [...], [...], s. [...].

ud fra følgende betragtninger:

(1) Medlemsstaterne har i forskelligt omfang omstruktureret deres nationale luftfartstjenesteudbydere ved at udvide deres selvstændighed og frihed til tjenesteudøvelse. Under disse nye forhold er det i stigende grad nødvendigt at sikre, at minimumskrav i almenvellets interesse bliver opfyldt.

(2) Rapporten fra gruppen på højt plan om et fælles europæisk luftrum har bekræftet, at der er behov for bestemmelser på fællesskabsniveau, så der kan skelnes mellem regulering og tjenesteudøvelse, og for at indføre et system med godkendelser og en afgiftsordning, som kan stimulere omkostningseffektiviteten.

(3) I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) xxx/xx fastlægges rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum [5].

[5] EFT C [...], [...], s. [...].

(4) Med henblik på oprettelsen af et fælles europæisk luftrum bør der vedtages foranstaltninger, der kan sikre, at luftfartstjeneste udøves sikkert og effektivt, og som er forenelige med organisationen og brugen af luftrummet, som fastlagt i forordning (EF) xxx/xx [luftrumsforordningen]; det er vigtigt at tilrettelægge harmoniserede rammer for udøvelsen af luftfartstjeneste, således at luftrumsbrugernes behov kan opfyldes i tilstrækkeligt omfang og lufttrafikken afvikles sikkert og effektivt.

(5) Det er hovedsagelig medlemsstaternes opgave at kontrollere, at udbydere af luftfartstjenester og andre berørte operatører opfylder Fællesskabets krav, som fastsat på grundlag af denne forordning; dette kræver, at de myndigheder, der udfører en sådan kontrol, på passende vis er uafhængige af udbyderne af luftfartstjenester.

(6) Medlemsstaterne kan overdrage det til anerkendte organisationer at verificere og certificere, at udbyderne af luftfartstjenester og andre berørte operatører overholder Fællesskabets krav som fastsat på grundlag af denne forordning.

(7) For at lufttransportsystemet skal kunne fungere tilfredsstillende, kræves det også, at luftfartstjenesteudbyderne anvender de samme høje sikkerhedsstandarder.

(8) Der vil blive fremsat forslag til afhjælpning af mangelen på flyveledere i form af bedre procedurer for uddannelse og licensgivning.

(9) Samtidig med at det sikres, at der er kontinuitet i tjenesteudøvelsen, bør der indføres et fælles system for godkendelse af luftfartstjenester, som kan udgøre et middel til i detaljer at fastlægge luftfartstjenesteudbydernes rettigheder og forpligtelser.

(10) Godkendelsesordningen bør omfatte metoder til at kontrollere adgangen til erhvervet. Der bør tages højde for behovet for at lette indførelsen af nye tjenester samt nye metoder til tjenesteudøvelse; godkendelserne bør derfor omfatte den bedst mulige kontrol, som er forenelig med opfyldelsen af de gældende krav; det er også vigtigt at fastsætte ikke-diskriminerende krav vedrørende etableringssted for og kontrol med tjenesteudbydere, især udbydere af lufttrafiktjenester, som anmoder om godkendelse.

(11) Det er nødvendigt at fastsætte betingelser i forbindelse med godkendelserne, således at målsætningerne om almenvellets interesser opfyldes til gavn for brugere af luftrummet og lufttransportpassagerer; de bør kunne begrundes objektivt i relation til den pågældende tjeneste og bør være ikke-diskriminerende, rimelige og gennemskuelige.

(12) Harmoniseringen af betingelserne i forbindelse med godkendelserne og af procedurerne i forbindelse med udstedelse af godkendelser burde i væsentlig grad lette udøvelsen af luftfartstjeneste i Fællesskabet.

(13) Inden for en rimelig periode bør eksisterende udbydere af luftfartstjenester have mulighed for at tilpasse sig til den nye godkendelsesordnings krav.

(14) Alle medlemsstater bør gensidigt acceptere hinandens godkendelser, så luftfartstjenesteudbydere kan at udøve tjeneste i en anden medlemsstat end den, hvor de fik tildelt deres godkendelser, inden for grænserne af hvad sikkerhedshensyn tillader.

(15) Ud fra et ønske om at muliggøre en sikker afvikling af lufttrafikken på tværs af medlemsstaternes grænser til gavn for brugerne af luftrummet og deres passagerer bør godkendelsesordningen omfatte rammer, der gør det muligt for medlemsstaterne at udpege udbydere af lufttrafiktjenester, uanset hvor de er blevet godkendt.

(16) Udøvelse af hjælpetjeneste, flyvevejrtjeneste og luftfartsinformationstjeneste kan tilrettelægges inden for et konkurrencepræget marked, samtidig med at der tages hensyn til de særlige forhold i forbindelse med disse ydelser.

(17) Samarbejdet mellem tjenesteudbydere, luftrumsbrugere og andre operatører bør fremmes på et kontraktmæssigt grundlag.

(18) Luftfartstjenesteudbydere bør gennem passende aftaler etablere og opretholde et nært samarbejde med de militære myndigheder, der er ansvarlige for aktiviteter, som kan påvirke lufttrafikken.

(19) Regnskaberne for alle luftfartstjenesteudbydere bør være så gennemskuelige som muligt; med henblik herpå skal der foreligge særskilte regnskaber for hver tjeneste og kontrolcenter.

(20) Indførelsen af harmoniserede principper og betingelser for adgang til operative data bør lette udøvelsen af luftfartstjeneste og luftrumsbrugeres og lufthavnes operationer inden for de nye forhold, som denne forordning skaber.

(21) Der er behov for en fællesskabsramme til at sikre, at betingelserne vedrørende afgifter for luftrumsbrugere er rimelige og gennemskuelige.

(22) Brugerafgifter tjener som modydelse for de faciliteter og tjenester, som luftfartstjenesteudbyderne stiller til rådighed; sådanne tjenester og faciliteter kan i sagens natur kun stilles til rådighed af luftfartstjenesteudbyderne selv; i betragtning af denne monopolstilling skal brugerafgifternes størrelse stå i et rimeligt forhold til omkostningerne i forbindelse med tilrådighedsstillelse af sådanne faciliteter og tjenester under hensyntagen til målsætningen om økonomisk effektivitet.

(23) Der bør ikke finde nogen forskelsbehandling sted mellem luftrumsbrugere i forbindelse med ydelse af ækvivalente luftfartstjenester.

(24) Luftfartstjenesteudbydere tilbyder en række faciliteter og tjenester, som har direkte relation til styringen af luftfartøjet, og omkostningerne herved bør kunne dækkes ind efter princippet om at "brugeren betaler", dvs. at luftrumsbrugerne bør betale for de omkostninger, de forårsager på selve brugsstedet eller så tæt som muligt på dette.

(25) Det er vigtigt at sikre, at der er gennemskuelighed med hensyn til de omkostninger, som sådanne tjenester eller faciliteter giver anledning til; derfor skal luftrumsbrugerne orienteres om enhver ændring af afgiftsordningen eller afgifternes størrelse; sådanne ændringer eller investeringer, som luftfartstjenesteudbyderne foreslår, skal forklares inden for rammerne af en udveksling af oplysninger mellem deres forvaltningsorganer og luftrumsbrugerne.

(26) Der bør være mulighed for at modulere afgifter, som bidrager til at maksimere systemets samlede kapacitet. Økonomiske incitamenter er en hensigtsmæssig måde, hvorpå jordbaseret eller luftbåret udstyr, som øger kapaciteten, kan indføres, et højt præstationsniveau belønnes eller ulemperne ved at vælge mindre ønskværdige ruteføringer afbødes.

(27) Kommissionen vil undersøge muligheden for at indføre en midlertidig økonomisk støtte til foranstaltninger, som kan øge kapaciteten inden for det europæiske flyvekontrolsystem som helhed.

(28) Kommissionen skal konstant og effektivt føre tilsyn med fastlæggelsen og opkrævningen af afgifter fra luftrumsbrugere og inddrage Eurocontrol i samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder og luftrumsbrugere.

(29) Præstationerne i luftfartstjenestesystemet som helhed på europæisk niveau bør konstant undersøges med henblik på at kontrollere effektiviteten af de vedtagne foranstaltninger og foreslå fremtidige foranstaltninger.

(30) Da der er tale om meget følsomme oplysninger vedrørende tjenesteudbydere, bør de nationale tilsynsmyndigheder ikke frigive oplysninger, som er omfattet af tavshedspligt, hvilket dog ikke bør hindre, at der kan tilrettelægges en ordning, hvorved der føres kontrol og offentliggøres oplysninger om tjenesteudbydernes præstationer.

(31) På linje med subsidiaritets- og proportionalitetsprincippet som fastlagt i traktatens artikel 5 kan målsætningerne i denne forordning, som er at fremme en sikker og effektiv udøvelse af luftfartstjeneste, ikke gennemføres tilstrækkeligt effektivt af de enkelte medlemsstater alene og kan derfor som følge af denne aktions tværnationale omfang bedre gennemføres af Fællesskabet, samtidig med at det sikres, at gennemførelsesprocedurerne tager hensyn til de specifikke lokale vilkår.

(32) Da gennemførelsesbestemmelserne til forordningen er generelle foranstaltninger, jf. artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [6], bør de vedtages efter forskriftsproceduren i artikel 5 i nævnte afgørelse.

[6] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(33) I overensstemmelse med artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen24, bør gennemførelsesbestemmelserne til forordningen vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 3 nævnte afgørelse -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Del I

Almindelige bestemmelser

Artikel 1 (Anvendelsesområde)

Denne forordning gælder for udøvelse af luftfartstjeneste for civil flyvning, herunder lufttrafiktjeneste, vejrtjeneste, eftersøgnings- og redningstjeneste, hjælpetjenester, som leverer kommunikations-, navigations- og overvågningsinfrastruktur, samt luftfartsinformationstjeneste som specificeret i bilag I til denne forordning, i overensstemmelse med og inden for anvendelsesområdet for forordning (EF) xxx/xx [rammeforordningen], som fastlægger rammerne for oprettelsen af et fælles europæisk luftrum.

Artikel 2 (Definitioner)

Ud over definitionerne i artikel 2 i forordning (EF) xxx/xx [rammeforordning] gælder i denne forordning følgende definitioner:

a) "national tilsynsmyndighed": Det organ eller de organer, som er tydeligt adskilt fra og funktionelt uafhængig af udbyderne af luftfartstjenester, og som er udpeget af en medlemsstat til at føre tilsyn med udbydere af luftfartstjenester.

b) "anerkendt organisation": Et privat eller offentligt organ, som er anerkendt i overensstemmelse med artikel 5 i denne forordning, og som udfører vurderingsarbejde for en national tilsynsmyndighed.

c) "godkendelse": En tilladelse, som udstedes af en medlemsstat, og som certificerer, at en udbyder af luftfartstjenester er egnet til at levere en specifik tjeneste.

d) "bundt af tjenester": To eller flere luftfartstjenester som specificeret i bilag I til denne forordning.

e) "lufttrafiktjenester": Alle flyveinformationstjenester, alarmeringstjenester, lufttrafikrådgivningstjenester og flyvekontroltjenester, herunder områdekontroltjenester, indflyvningskontroltjenester og tårnkontroltjenester som anført i bilag I til denne forordning.

f) "udpegelse": En udnævnelse, som en medlemsstat eller flere medlemsstater foretager i overensstemmelse med denne forordning, og som giver en tjenesteudbyder eneret til at være ansvarlig for udøvelse af lufttrafiktjeneste.

g) "hjælpetjenester": Kommunikations-, navigations- og overvågningstjenester som defineret i bilag I til denne forordning.

h) "luftrumsblok": Et luftrum af definerede dimensioner, over land eller vand, inden for hvilket der udøves luftfartstjeneste.

i) "funktionel luftrumsblok": Et luftrum med optimalt afgrænsede dimensioner, over land eller vand, inden for hvilket der udøves luftfartstjeneste.

j) "operative data": Oplysninger og/eller data, som anvendes af luftfartstjenesteudbydere og luftrumsbrugere under udøvelsen af deres operative aktiviteter.

k) "afgifter": Den pris, der har relation til drifts- og investeringsomkostningerne for luftfartstjenester og dertil relaterede anlæg.

Artikel 3 (Nationale tilsynsmyndigheder)

1. Der bør oprettes nationale tilsynsmyndigheder i hver medlemsstat, som kan påtage sig de relevante ansvar og forpligtelser i henhold til kravene i denne forordning. De nationale tilsynsmyndigheder skal være uafhængige af de organer, der har ansvaret for forvaltning og drift af luftfartstjenesterne. Denne uafhængighed skal opnås gennem en passende adskillelse i det mindste på det funktionelle plan mellem de nationale tilsynsmyndigheder og sådanne organer.

2. Den nationale tilsynsmyndighed skal varetage passende tilsyn med og gennemførelse af bestemmelserne i denne forordning og især tilse, at udbyderne af luftfartstjenester opererer sikkert og effektivt. I denne forbindelse skal den nationale tilsynsmyndighed gennemføre passende inspektioner og undersøgelser for at sikre, at bestemmelserne i denne forordning overholdes.

3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navne og adresser på de nationale tilsynsmyndigheder og anfører, hvilke foranstaltninger der er truffet for at sikre, at bestemmelserne i stk. 1 overholdes. Berørte medlemsstater kan indgå en aftale om den tilsynsrolle, der er omhandlet i denne artikel, over for regionale tjenesteudbydere.

4. Medlemsstaterne giver underretning om enhver ændring i forbindelse med de oplysninger, der er afgivet i henhold til stk. 3, inden 1 måned efter deres ikrafttræden.

Artikel 4 (Anerkendte organisationer)

1. I forbindelse med udførelsen af forpligtelserne i henhold til artikel 3 i denne forordning kan de nationale tilsynsmyndigheder beslutte, at de i forbindelse med udbydere af luftfartstjenester, som opererer under deres ansvar, vil overdrage det til anerkendte organisationer fuldt ud eller delvis at foretage inspektioner og undersøgelser.

2. Medlemsstaterne må kun anerkende de organisationer, som opfylder de kriterier, der er fastsat i overensstemmelse med den i stk. 4 i denne artikel nævnte procedure, og som har forelagt de nationale tilsynsmyndigheder en anmodning om anerkendelse.

3. En anerkendelse, som er udstedt af en national tilsynsmyndighed, er gyldig i Fællesskabet. Nationale tilsynsmyndigheder kan overlade det til enhver af de anerkendte organisationer, som er beliggende i Fællesskabet, at foretage de i artikel 3, stk. 2, nævnte inspektioner og undersøgelser.

4. De anerkendte organisationer skal opfylde de minimumskrav, der er fastlagt i bilag II til denne forordning, samt enhver anden foranstaltning, der er defineret efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 2, herunder procedurerne for tildeling af anerkendelse, kontrollen med dem og arbejdsforholdet mellem dem og ansvaret mellem de anerkendte organisationer og de nationale tilsynsmyndigheder.

Artikel 5 (Sikkerhedskrav)

1. Eurocontrols sikkerhedskrav (ESARR, Eurocontrol Safety Regulatory Requirements) og Eurocontrols efterfølgende ændringer af disse krav identificeres og vedtages efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 2. Kommissionen skal offentliggøre referencerne til alle de ESARR, der således bliver obligatoriske, i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

2. Bestemmelserne i denne artikel berører ikke artikel 1, stk. 2, i forordning (EØF) ... om fælles regler for civil luftfart og oprettelse af et europæisk luftfartssikkerhedsagentur.

Artikel 6 (Licens til flyveledere og deres uddannelse)

Flyveledernes mobilitet og forbedrede uddannelsesvilkår skal fremmes på grundlag af et forslag fra Kommissionen, som Europa-Parlamentet og Rådet skal godkende, så behovet for flyveledere kan imødekommes mere effektivt på fællesskabsplan end på nationalt plan.

Del II

Bestemmelser vedrørende tjenesteudøvelse

Artikel 7 (Godkendelsesordning)

1. For at lette etableringen af harmoniserede bestemmelser med henblik på en sikker og effektiv styring og drift af luftfartstjenester i hele Fællesskabet er udøvelse af luftfartstjeneste betinget af en godkendelsesordning, hvorved det certificeres, at tjenesteudbyderne er egnet til at udøve denne virksomhed.

2. Medlemsstaterne udsteder og fører tilsyn med godkendelser af luftfartstjenester. Godkendelserne kan udstedes for hver enkelt luftfartstjeneste som specificeret i bilag I til denne forordning eller for et bundt af sådanne tjenester.

3. Medlemsstaterne accepterer enhver tilladelse, som er udstedt i Fællesskabet i henhold til kravene i denne artikel. Det er en forudsætning for, at en udbyder af luftfartstjenester, som er etableret i Fællesskabet, får tilladelse til at operere inden for Fællesskabet, at den pågældende har fået tildelt en godkendelse. Med forbehold af internationale aftaler og konventioner, som Fællesskabet er en kontraherende part af, skal udbydere af lufttrafiktjenester ejes og forblive ejet direkte eller gennem majoritetsejerskab af medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstaterne. De skal til enhver tid reelt være kontrolleret af sådanne medlemsstater eller sådanne statsborgere.

4. Udbydere af luftfartstjenester, som opfylder godkendelsesordningens krav, skal være berettiget til at få tildelt en godkendelse med henblik på at levere luftfartstjenester. I den forbindelse skal udbydere af luftfartstjenester indgive ansøgning til den nationale tilsynsmyndighed i den medlemsstat, hvor de har deres hovedaktivitetssted og eventuelt deres hjemsted.

5. Godkendelserne skal specificere de betingelser med hensyn til rettigheder og forpligtelser for udbyderne af luftfartstjenester, som er objektivt berettigede med henblik på at imødekomme denne forordnings målsætninger. Betingelserne i forbindelse med godkendelserne og procedurerne med henblik på deres tildeling skal:

a) være i overensstemmelse med de generelle retningslinjer, der er fastlagt i bilag III til denne forordning

b) være ikke-diskriminerende, rimelige og gennemskuelige

c) forhindre enhver form for interessekonflikt i administrationen eller driften af luftfartstjenester og sikre lige adgang for alle luftrumsbrugere.

d) afspejle den betydning for offentligheden, som luftfartstjenester har, og harmoniseres.

Godkendelsesordningen, herunder harmoniserede betingelser med hensyn til de forskellige luftfartstjenester og de relevante betingelser og procedurer for tildeling af godkendelser, fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 2.

6. Udbydere af luftfartstjenester, som eksisterer på det tidspunkt, hvor denne forordning træder i kraft, får tilladelse til fortsat at udbyde tjenester, forudsat at de opfylder bestemmelserne i denne artikel inden for en periode på 6 måneder fra vedtagelsen af gennemførelsesbestemmelserne for godkendelser i overensstemmelse med stk. 5 i denne artikel.

Artikel 8 (Udpegelse af tjenesteudbydere)

1. Udøvelse af lufttrafiktjenester er underkastet en ordning med udpegelse, som giver tjenesteudbyderen mulighed for at operere med eneret inden for specifikke luftrumsblokke og som fastlægger forpligtelser og krav til driften. Medlemsstaterne skal udpege godkendte tjenesteudbydere til at udøve lufttrafiktjeneste vedrørende luftrummet over deres territorium. Med henblik herpå kan medlemsstaterne udpege en hvilken som helst tjensteudbyder, som er i besiddelse af en gyldig godkendelse inden for Fællesskabet.

2. Lufttrafiktjenester, som på det tidspunkt, hvor denne forordning træder i kraft, ydes af en luftfartstjenesteudbyder vedrørende specifikke luftrumsblokke, skal give den pågældende tjenesteudbyder ret til at blive udpeget for de samme tjenester inden for samme luftrumsblokke for en periode på højst tre år, uden at det påvirker anvendelsen af bestemmelserne i artikel 5 i forordning (EF) xxx/xx [luftrumsforordningen].

3. Tildeling af de relevante godkendelser giver tjenesteudbyderne ret til at udøve hjælpetjeneste, vejrtjeneste og luftfartsinformationstjeneste inden for Fællesskabet, på betingelse af at de til de relevante nationale tilsynsmyndigheder i medlemsstaterne samt til Kommissionen giver underretning om de luftrumsblokke, for hvilke sådanne tjenester vil blive ydet.

4. Luftfartstjenesteudbydere skal udøve deres tjeneste på en åben, ikke-diskriminerende og gennemskuelig måde. Deres tjenester skal leveres i overensstemmelse med betingelserne i de relevante godkendelser og eventuelt de relevante udpegelser.

5. Når funktionelle luftrumsblokke, som er fastlagt i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) xxx/xx [luftrumsforordningen], konfigurationsmæssigt adskiller sig fra de luftrumsblokke, der er tildelt på grundlag af stk. 1 og 2, udpeger medlemsstaterne tjenesteudbydere, som kan levere lufttrafiktjenester i funktionelle luftrumsblokke. Når funktionelle luftrumsblokke omfatter mere end ét lands territorium, udpeger de berørte medlemsstater tjenesteudbyderen i fællesskab senest en måned efter fastlæggelsen af den funktionelle luftrumsblok. Kommissionen skal omgående underrettes om sådanne luftfartstjenesteudbydere.

Artikel 9 (Forbindelserne mellem tjenesteudbydere)

Luftfartstjenesteudbydere kan benytte sig af andre tjenesteudbyderes tjenester, især for så vidt angår hjælpetjenester, vejrtjenester og luftfartsinformationstjenester. I sådanne tilfælde skal luftfartstjenesteudbyderne formalisere deres samarbejdsforhold ved hjælp af skriftlige aftaler eller tilsvarende juridiske ordninger, som fastlægger udbydernes specifikke forpligtelser og funktioner. Disse ordninger skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning.

Artikel 10 (Forbindelserne til de militære myndigheder)

1. Udbydere af luftfartstjenester skal træffe nødvendige foranstaltninger med henblik på at indgå skriftlige aftaler eller tilsvarende juridiske ordninger med de militære myndigheder for de luftrumsblokke, som de er udpeget for. Disse ordninger skal fastlægge hver parts specifikke forpligtelser, herunder omfanget af og procedurerne for at udveksle data og for overførslen af kontrol efter vedtagelsen af foranstaltningerne i artikel 12 i forordning (EF) ... [rammeforordning]. Disse ordninger skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning.

2. Så længe medlemsstaterne har særskilte enheder til at yde lufttrafiktjenester til den civile og militære lufttrafik, skal de give Kommissionen meddelelse om, hvordan samarbejdet mellem sådanne enheder er organiseret.

Artikel 11 (Særskilte regnskaber)

1. Udbydere af luftfartstjenester skal, uanset deres form for ejerskab eller juridiske form, udarbejde, forelægge til revision og offentliggøre deres årsregnskaber i overensstemmelse med de internationale regnskabsstandarder [7], som Fællesskabet har vedtaget.

[7] Internationale regnskabsstandarder, udarbejdet af the International Accounting Standards Board i London.

2. Når luftfartstjenesteudbydere yder et bundt af tjenester, skal de i deres interne bogføring føre særskilte regnskaber for hver tjeneste, som er opført i bilag I, og i givet fald konsoliderede regnskaber for andre tjenester, som ikke er luftfartstjenester, som det ville blive krævet af dem, hvis de pågældende tjenester blev ydet af forskellige virksomheder. Når udbydere af lufttrafiktjenester opererer inden for funktionelle luftrumsblokke, skal de i deres interne regnskaber føre særskilte regnskaber for hvert kontrolcenter, der er ansvarlig for den pågældende blok.

3. Tjenesteudbydere skal meddele Kommissionen de regler for allokering af aktiver, passiver, indtægter og udgifter, som tjenesteudbyderne anvender i forbindelse med udarbejdelsen af de i stk. 2 nævnte særskilte regnskaber.

4. Medlemsstaterne eller enhver kompetent myndighed, som de udpeger, samt Kommissionen, skal have ret til adgang til tjenesteudbydernes regnskaber.

Artikel 12 (Adgang til og beskyttelse af data)

1. Operative data skal udveksles i realtid mellem tjenesteudbydere og mellem sådanne tjenesteudbydere og luftrumsbrugere for at lette begge parters operative behov.

2. Der skal gives alle godkendte luftfartstjenesteudbydere, luftrumsbrugere og andre berørte operatører adgang til operative data på et ikke-diskriminerende grundlag.

3. Hver tjenesteudbyder skal udforme standardbetingelser for andre tjenesteudbyderes og luftrumsbrugeres adgang til de operative data. Nationale tilsynsmyndigheder skal godkende sådanne standardbetingelser. Der udarbejdes i givet fald detaljerede regler om sådanne betingelser efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 2.

Del III

Afgiftsordninger

Artikel 13 (Afgiftsordning)

I overensstemmelse med kravene i artikel 14 og 15 udarbejdes der en afgiftsordning for luftfartstjenester, som bidrager til skabelse af større gennemskuelighed i forbindelse med beregning, pålæggelse og opkrævning af afgifter for luftrumsbrugere. Denne afgiftsordning skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 15 i 1944 Chicago-Konventionen om international civil luftfart

Artikel 14 (Generelle principper)

1. En rimelig afgiftsordning skal omfatte:

a) en redegørelse for de luftfartstjenesteomkostninger som tjenesteudbyderne påføres på grund af luftrumsbrugerne

b) en allokering af omkostningerne ved luftfartstjenester mellem brugerkategorier og udvikling af en afgiftspolitik.

2. Følgende principper skal anvendes ved fastlæggelsen af omkostningsgrundlaget for afgifterne:

a) De omkostninger, som skal fordeles på luftrumsbrugerne, skal være de fulde omkostninger ved at udøve luftfartstjeneste, herunder passende beløb til forrentning af kapitalinvesteringer og afskrivning af aktiver samt omkostninger til vedligeholdelse, drift, forvaltning og administration.

b) De omkostninger, der skal tages hensyn til, skal være sådanne, som anses for at vedrøre anlæg og tjenester, og som der er fastsat bestemmelser for og som er gennemført i henhold til den 24. udgave fra 1998 af ICAO Regional Air Navigation Plan, European Region dok. nr. 7754, senest ændret den 16. december 1999.

c) Omkostningerne ved de forskellige luftfartstjenester skal anføres særskilt, jf. artikel 11.

d) Krydssubsidiering mellem forskellige luftfartstjenester skal klart angives.

e) Omkostninger, som er eksterne i forhold til drift af anlæg og af tjenester for luftrumsbrugere såsom miljøomkostninger, indgår på den mest hensigtsmæs sige måde som del af brugerafgifterne.

f) Luftfartstjenester kan give så store indtægter, at de overstiger alle direkte og indirekte driftsomkostninger og skaber et rimeligt afkast på aktiverne, så de kan bidrage til nødvendige kapitalforbedringer.

3. Afgiftsfastsættelsen skal være ikke-diskriminerende, omkostningsrelateret og gennemskuelig:

a) Afgifter for tilrådighedsstillelse af luftfartstjenester skal fastsættes på ikke-diskriminerende vilkår. Der bør ikke være forskel på afgifter, der pålægges forskellige grupper af luftrumsbrugere for brug af samme tjeneste for så vidt angår nationalitet eller kategori af luftrumsbrugere.

b) Afgifterne skal afspejle omkostningerne ved de luftfartstjenester og anlæg, som benyttes af de luftrumsbrugere, som forårsager dem.

c) Det skal sikres, at omkostningsgrundlaget for afgifterne er gennemskueligt. Der skal fastsættes standarder for tjenesteudbydernes fremsendelse af oplysninger, herunder eksisterende og fremtidige data, og så der kan gennemføres revision af udbyderens prognoser, faktiske omkostninger og indkomst. Der skal regelmæssigt udveksles oplysninger mellem de nationale tilsynsmyndigheder, tjenesteudbyderne, luftrumsbrugerne, Kommissionen og Eurocontrol.

d) Afgifterne skal skabe incitamenter til at fremme en sikker, effektiv og rentabel udøvelse af luftfartstjeneste på det lavest mulige omkostningsniveau og stimulere integreret tjenesteudøvelse. De kan omfatte incitamenter, der består i økonomiske fordele og ulemper, som gælder for udbydere af luftfartstjenester og/eller luftrumsbrugere. De kan også omfatte indtægter, der kan benyttes til projekter, som er beregnet til at bistå specifikke kategorier af brugere og/eller luftfartstjenesteudbydere med henblik på at forbedre de kollektive luftfartsinfrastrukturer, udøvelsen af luftfartstjeneste og brugen af luftrummet.

4. De nødvendige gennemførelsesbestemmelser på de områder, som denne artikel omfatter, fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 2.

Artikel 15 (Tilsyn med afgifter)

1. Kommissionen skal sørge for, at der vedvarende føres tilsyn med, at afgifterne er i overensstemmelse med principperne og reglerne i artikel 13 og 14, særlig ved at inddrage de nationale tilsynsmyndigheder. Kommissionen kan også indføre de nødvendige mekanismer til at anvende Eurocontrols ekspertise.

2. Efter anmodning fra en medlemsstat, som mener, at principperne og reglerne ikke er blevet anvendt korrekt, eller på eget initiativ, skal Kommissionen gennemføre en undersøgelse af ethvert forhold, hvor tjenesteudbyderne ikke menes at have overholdt bestemmelserne eller ikke har overholdt principperne. Senest to måneder efter modtagelse af en anmodning, og efter at Udvalget for det Fælles Luftrum er blevet rådspurgt efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 4, træffer Kommissionen beslutning om anvendelse af artikel 13 og 14 og afgør, om tjenesteudbyderen fortsat må anvende de pågældende principper eller regler.

3. Kommissionen meddeler medlemsstaterne og den berørte tjenesteudbyder sin beslutning. Enhver medlemsstat kan forelægge Rådet Kommissionens afgørelse inden for en tidsfrist på en måned. Rådet, som handler på grundlag af kvalificeret flertal, kan træffe en anden afgørelse inden en frist på en måned.

Del IV

Afsluttende bestemmelser

Artikel 16 (Præstationsordning)

Der skal fastsættes detaljerede bestemmelser om forelæggelse af de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 10 i forordning (EF) xxx/xx [rammeforordningen] efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 2, med henblik på at gøre det muligt at foretage en sammenligning og at forbedre udøvelsen af luftfartstjeneste i det fælles europæiske luftrum. Forelæggelsen af disse oplysninger skal:

- fremme det brede præstationsniveau for et net af luftfartstjenesteudbydere i Fællesskabet

- give en oversigt over luftfartstjenesteudbydernes evne til at levere de krævede tjenester

- forbedre konsultationsprocessen mellem luftrumsbrugere og luftfartstjenesteudbyderne

- gøre det muligt at identificere og fremme bedste praksis.

Artikel 17 (Tilpasning til den tekniske udvikling)

1. Med henblik på at foretage tilpasninger til den tekniske udvikling kan der foretages ændringer i:

- bilagene til denne forordning i det omfang dette ikke udvider forordningens anvendelsesområde

- henvisningen til ICAO Regionel Air Navigation Plan, som fastsat i artikel 14, stk. 2,

efter fremgangsmåden i artikel 19, stk. 2.

2. Kommissionen offentliggør de gennemførelsesregler, der vedtages på grundlag af denne forordning, i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 18 (Fortrolig behandling af oplysninger)

1. Nationale tilsynsmyndigheder skal ikke afsløre oplysninger, som er omfattet af tavshedspligt, især oplysninger om tjenesteudbydere, deres forretningsforbindelser eller deres omkostningskomponenter.

2. Stk. 1 griber ikke ind i de nationale tilsynsmyndigheders ret til at kræve dispensation fra tavshedspligten, når dette er af afgørende betydning i forbindelse med opfyldelsen af deres pligter, og i så fald skal dispensationen være afpasset og tage hensyn til tjenesteudbydernes legitime interesser med hensyn til beskyttelse af deres forretningshemmeligheder.

3. Stk. 1 udelukker ikke offentliggørelse af oplysninger om betingelser og præstationsniveau for tjenesteudøvelsen i henhold til artikel 16, når de ikke omfatter oplysninger af fortrolig art.

Artikel 19 (Procedurer for Udvalget for det Fælles Luftrum)

1. Kommissionen bistås af Udvalget for det Fælles Luftrum, jf. artikel 7 i forordning (EF) xxx/xx [rammeforordning].

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes forskriftsproceduren i artikel 5 i afgørelse 1999/468/EF i overensstemmelse med samme afgørelses artikel 7, stk. 3, og artikel 8.

3. Det tidsrum, der nævnes i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til en måned.

4. Når der henvises til dette stykke, anvendes rådgivningsproceduren i artikel 3 i afgørelse 1999/468/EF i overensstemmelse med samme afgørelses artikel 7, stk. 3, og artikel 8.

Del V

Ikrafttrædelse

Artikel 20

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den .

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

[...] [...]

BILAG I

ANVENDELSESOMRÅDE FOR OG DEFINITION PÅ LUFTFARTSTJENESTER

Lufttrafiktjenester

(1) Områdekontroltjeneste: Flyvekontrol for kontrollerede flyvninger inden for et kontrolområde. Flyvekontrol er en tjeneste, som har til opgave at forebygge sammenstød mellem luftfartøjer og på manøvreområdet mellem luftfartøjer og hindringer og at fremme og opretholde en ordentlig regulering af lufttrafikken.

(2) Indflyvningskontroltjeneste: Flyvekontroltjeneste for ankommende og afgående flyvninger.

(3) Tårnkontroltjeneste: Flyvekontroltjeneste for flyvepladstrafik.

Andre tjenester

(4) Eftersøgnings- og redningstjeneste: En tjeneste, der yder bistand til luftfartøjer, der er i vanskeligheder og til overlevende fra flyulykker.

(5) Vejrtjeneste: En tjeneste, som giver operatører, flybesætningsmedlemmer, lufttrafiktjenesteenheder, eftersøgnings- og redningsenheder, lufthavne og andre, der er beskæftiget med gennemførelse eller udvikling af luftfart de nødvendige meteorologiske meldinger til brug for udøvelse af deres respektive funktioner.

(6) Luftfartsinformationstjeneste: En tjeneste, der har til opgave at sikre den informationsstrøm, som er nødvendig for den internationale luftfarts sikkerhed, regelmæssighed og effektivitet.

Hjælpetjenester

(7) Kommunikationstjeneste: En kommunikationstjeneste til brug for luftfarten.

(8) Navigationstjeneste: En navigationstjeneste til brug for luftfarten.

(9) Overvågningstjeneste: En overvågningstjenste til brug for luftfarten.

BILAG II

MINIMUMSKRAV TIL ANERKENDTE ORGANISATIONER

En anerkendt organisation skal

- kunne dokumentere omfattende erfaring med vurdering af offentlige og private enheder inden for lufttransportsektorerne, især udbydere af luftfartstjenester, og inden for andre lignende sektorer på et eller flere af de områder, som forordningen omfatter.

- Organisationen skal have omfattende regler og forskrifter for de periodiske undersøgelser med ovennævnte enheder, og disse regler og forskrifter skal offentliggøres og løbende ajourføres og forbedres gennem forsknings- og udviklingsprogrammer.

- Organisationen må ikke være kontrolleret af udbydere af luftfartstjenester eller af andre med kommerciel interesse i udøvelse af luftfartstjeneste eller lufttrafiktjeneste.

- Organisationen skal beskæftige et personale inden for teknik, ledelse, støtte og forskning, der står i et rimeligt forhold til de opgaver, der skal udføres.

- Organisationen skal ledes og administreres på et sådan måde, at det sikres, at der er tavshedspligt omkring de oplysninger, som er nødvendige for administrationen.

- Organisationen skal være indstillet på at give den nationale tilsynsmyndighed og Kommissionen alle relevante oplysninger.

- Organisationen skal have defineret og dokumenteret sin politik, sine mål og sin forpligtelse med hensyn til kvalitet, og den skal have sikret, at politikken er blevet forstået og gennemført og opretholdt på alle niveauer i organisationen.

- organisationen skal have udviklet og gennemført og opretholdt et effektivt internt kvalitetsstyringssystem, der er baseret på relevante dele af de internationalt anerkendte kvalitetsstandarder, og som er i overensstemmelse med EN 45004 (inspektionsorganer) og med EN 29001, som fortolket i IACS Quality System Certification Scheme Requirements (krav til en ordning for certificering af kvalitetsstyringssystemer).

- Organisationens kvalitetsstyringssystem skal være certificeret af et uafhængigt organ med auditorer, der er anerkendt af administrationen i den stat, hvor det er beliggende.

BILAG III

EVENTUELLE BETINGELSER I TILKNYTNING TIL GODKENDELSERNE

1. Generelle oplysninger vedrørende

- modtageren af godkendelsen

- en generel beskrivelse af formålet med godkendelsen

- bekræftelse på det udstedende organs myndighed til at udstede godkendelsen

- omfattende henvisninger til den gældende lovgivning, i henhold til hvilken godkendelsen udstedes, og i henhold til hvilken den vil blive anvendt

- en klar angivelse af den periode, godkendelsen gælder for

- den frist, der kræves, for at den godkendte tjenesteudbyder kan give afkald på godkendelsen eller den nationale tilsynsmyndighed kan tilbagekalde den

- definitioner på udtryk, der er anvendt i godkendelsen.

2. Betingelser vedrørende:

- tjenesteudbyderens organisatoriske struktur og ejerskab, herunder forebyggelse af interessekonflikter

- tjenesteudbyderens finansielle styrke og forsikring med hensyn til ansvarsrisici

- godkendelsesmodtagerens egnethed, især vedrørende tidligere erfaring og troværdighed, sikkerheds- og kvalitetsstyringssystemer og -processer, politik for menneskelige ressourcer

- forelæggelse af oplysninger i rimeligt omfang med henblik på verificering af overensstemmelse med de gældende betingelser, herunder regelmæssig offentliggørelse fra tjenesteudbydernes side af erhvervsplaner, finansielle og operative data og rapportering af sikkerhedshændelser

- styring af aktiver i forbindelse med udøvelse af den godkendt tjenesteudøvelse, herunder kapital og menneskelige ressourcer

- ikke-diskriminerende adgang til tjenester for luftrumsbrugere og det krævede præstationsniveau for sådanne tjenester, herunder sikkerheds- og interoperabilitetsniveauer

- afgrænsning eller restriktioner vedrørende erhvervsudøvelse ud over dem, der er relateret til udøvelsen af luftfartstjeneste

- alle andre juridiske betingelser, som ikke er specifikke for luftfartstjenester

- foranstaltninger truffet af medlemsstaterne i overensstemmelse med krav af hensyn til almenvellet, som er anerkendt i traktaten, især vedrørende den offentlige sædelighed, den offentlige sikkerhed, herunder undersøgelse af kriminelle aktiviteter, samt den offentlig orden.