)MVII SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(93) 691 endelig udg. 
Bruxelles, den 4. januar 1994 
RERETNING FRA KOMMISSIONEN 
om kontrolordningen 
for de traditionelle egne indtægter 
(Artikel 18. stk. 5. i Rådets forordning (EØF. Euratom) nr. 1552/89) 
2 -
Kommiss ionens 
rapport om 
kontrolordningen for 
de traditionelle egne indtægter 
(Artikel 18, stk. 5, i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89) 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
AFSNIT I INDLEDNING 
1. Rapportens formål og opbygning 
2. Jur id i sk grundlag 
AFSNIT I I KONTROLORDNINGEN I PRAKSIS 
1. Kontrolordningen på EF-plan 
2. Kontrol, hvori Kommissionen medvirker, e 
på eget in i t i at iv er som den foretager 
Ti Irettelæggelse 
Kontrol, hvori Kommissionen medvirker 
Kontrol, som Kommissionen forotagor på eget initiativ 
Praktisk gennemførelse af kontrol og de vigtigste 
resultater heraf 
AFSNIT III VURDERING AF. HVORDAN KONTROLORDNINGEN FUNGERER, OG 
KONKLUSIONER 
1. Generel vurdering af ordningen 
2. Konklusioner 
2.1 Forbedring af nuværende kontrolmetoder 
2.2 Begrænsning af emnevalget og flerårig planlægning af 
kontrollen på stedet 
2.3 Ajourføring af opfølgningsprocedurerne 
2.4 Styrkelse af partnerskabet mellem medlemsstaterne og 
Kommiss ionen 
- 3 -
AFSNIT I INDLEDNING 
1. Beretningens formål og opbygning 
a. Formål 
I henhold til Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 
1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF»Euratom om ordningen for 
Fællesskabernes egne indtægter1) {herefter omtalt som forordning 
1552/89) skal Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 5, 
hvert tredje år aflægge beretning til Europa-Parlamentet og Rådet om, 
hvordan kontrolordningen fungerer. 
Nærværende beretning, som er udarbejdet med henvisning til denne bestem­
melse, indeholder en analyse af, hvordan kontrolordningen for de tradi­
tionelle egne indtægter har fungeret i perioden fra den 1. januar 1989 
t i I december 1992. 
Referenceperioden dækker den første periode, hvori forordning 1552/89 er 
blevet anvendt. Forordningen trådte i kraft den 8. Juni 1989, men i 
henhold til dens artikel 24 skal den anvendes fra den 1. januar 1989. Af 
planlægningsmæssige årsager var det dog først efter en vis tid muligt at 
indføre den nye kontrolmetode (kontrol på Kommissionens initiativ). Den 
første kontrol på Kommissionens initiativ fandt således sted i januar 
1990, og referenceperioden 1989-1992 dækker således på enhver måde de 
første tre år af forordningens anvendelse. 
b. Opbygning 
I afsnit I redegøres der for rapportens formål og opbygning samt for det 
Juridiske grundlag for de forskellige former for kontrol. I afsnit II 
gives en analyse af, hvordan den i forordning 1552/89 fastsatte kon­
trolordning fungerer. I denne forbindelse gennemgås de forskellige kon­
trolmetoder, som Kommissionen råder over. Under gennemgangen lægges der 
særlig vægt på, hvordan de nationale bestemmelser er blevet tilpasset de 
i EF-forordningen fastsatte krav. Dette skyldes, at der er tale om et 
særligt træk ved kontrolordningen, og at man har ønsket eksplicit at 
følge den politiske forpligtelse op, som Kommissionen påtog sig i for­
bindelse med vedtagelsen af forordningen. 
1) EFT nr. L 155 af 7.6.1989, s. 1 
- 4 -
Afsnit III indeholder Kommissionens vurdering af, hvordan kontrolordnin­
gen fungerer generelt, samt de konklusioner, som den mener, der bør 
drages. 
2. Jur id i sk grundlag 
- Afgørelse 88/376/EØF,Euratom 
Rådets afgørelse 88/376/EØF, Euratom af 24. Juni 19882> er det juridis­
ke grundlag for ordningen for Fællesskabernes traditionelle egne indtæg­
ter. I artikel 2, stk. 1, gives der en definition af de traditionelle 
egne indtægter, der opføres i EF-budgettet. De traditionelle egne ind­
tægter omfatter provenuet af: 
a) afgifter, præmier, tillægs- eller udligningsbeløb, supplerende afgif­
ter og lignende samt andre afgifter, som af Fællesskabernes institu­
tioner er pålagt eller vil blive pålagt handelen med ikke-medlemssta-
ter inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik, såvel som af­
gifter og lignende, der er fastsat inden for rammerne af den fælles 
markedsordning for sukker; 
b) told i henhold til den fælles toldtarif og anden told, der af Fæl­
lesskabets institutioner er pålagt eller vil blive pålagt handelen 
med ikke-medlemsstater, samt told af de produkter, der henhører under 
traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab. 
- Forordning {BDF, Euratom) nr. 1552/89 
Forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse 
af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne 
indtægter3^ indeholder de Juridiske bestemmelser for gennemførelsen af 
afgørelsen. 
I denne forordning bestemmes det, hvornår de traditionelle egne indtæg­
ter skal fast lægges4^, og den indeholder regler for indtægternes 
bogførelse og deres overdragelse til Kommissionen. 
2) EFT nr. L 185 af 15.7.1988, s. 24. 
3) EFT nr. L 155 af 7.6.1989, s. 1. 
4) Der foreligger en fordring fra Fællesskabet på de traditionelle egne 
indtægter, lige så snart medlemsstatens kompetente tjenestegren har med­
delt debitor det skyldige beløb (artikel 2 i forordning 1552/89). 
- 5 -
Don indeholder endvidere nogle bestemme Isor om henholdsvis kontrol o<i 
det rådgivende udvalg for egne indtægter. 
I forhold til den foregående forordning, dvs. Rådets forordning (EØF, 
Euratom, EKSF) nr. 2891/77 af 19. december 1977 om gennemførelse af 
afgørelsen af 21. april 1970 om udskiftning af medlemsstaternes finan­
sielle bidrag med Fællesskabernes egne indtægter5^, senest ændret ved 
forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 1990/886>, er der med forordning 
1552/89 blevet indført en række nye elementer, hvoraf de vigtigste er: 
* definition af fastlæggeIsestidspunktet (artikel 2); 
* indførelse af en særskilt bogføring (art. 6, stk. 2); 
* forpligtelse til at indsende flere oplysninger med henblik på tilsyn 
med inddrivelse og tilfælde af svig og uregelmæssigheder (art. 6, 
stk. 3); 
* kontrol foretaget på initiativ af Kommissionen (art. 18, stk. 3); 
* fritagelse for at overdrage beløb (art. 17, stk. 2). 
- forordning {EØF,Euratom, EKSF) nr. 165/74 
Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 165/74 af 21. Januar 1974 om 
fastsættelse af de af Kommissionen bemyndigede funktionærers beføjelser 
og forpligtelser7) {herefter benævnt forordning 165/74) anvendes, når 
Kommissionen i samarbejde med medlemsstaternes myndigheder foretager 
den kontrol, der omhandles i artikel 18 i forordning (EØF, Euratom) nr. 
1552/89. 
I denne forordning præciseres det, at de kontrolopgaver, hvori Kommis­
sionen deltager, drejer sig om fastlæggelse, bogføring og overdragelse 
af traditionelle egne indtægter. Den indeholder desuden en række bestem­
melser, som skal følges af Kommissionens bemyndigede tjenestemænd i for­
bindelse med kontrollen af de traditionelle egne indtægter i medlemslan­
dene. Det skal understreges, at de pågældende tjenestemænd er omfattet 
af tavshedspligt og en række andre forpligtelser i forbindelse med 
udøvelsen af undersøgelsesbeføjelserne. 
5) EFT nr. L 336 af 27.12.1977, s. 
6) EFT nr. L 176 af 7.7.1988, s. 1 
7) EFT nr. L 20 af 24.1.1974, s. 1 
- 6 
II KONTROLORDNINGEN I PRAKSIS 
1. Kontrolordningen på EF-plan 
Nedenfor vises en skematisk oversigt over den kontrolordning (or II ':; 
traditionelle egne indtægter, som er indført på EF-niveau, og som admi 
nistreres af Kommissionen: 
Lovgivnings-
-> kontrol Analyse af medlemslandenes bestemmelser vedr. 
-> fastlæggelse, opkrævning og overdragelse af de 
traditionelle egne indtægter (art. 4.l.b) 
->MånedsopgøreI se 
Regnskab A 
(art. 6.2.a) 
->Kontrol af 
dokumenter -> Analyse af — 
opgørelser 
og rapporter 
Analyse 
->af sær-
t i I fælde -> Bogfør ings-
oplysninger Kvartalsopgø-
->re I se 
Regnskab B 
(art. 6.3) 
Sammenfattende 
regnskab over 
->de fastlagte 
fordr inger ved­
lagt en årsrap­
port (art. 7) 
->Halvårsrapport om resultaterne af 
medlemsstatskontrollen (art.17.3) 
->Fritagelse for overdragelse ved 
force majeure eller i visse til 
fælde, forudsat beløbet er over 
10 000 ECU (art. 17.2) 
Svig og uregelmæssigheder vedr 
->fordringer på over 10 000 ECU 
(art. 6.3. andet afsnit) 
«Ir-
Kontrol på 
-> stedet i med­
lemslandene ->Kontrol med Kommissionens 
deltagelse (art. 18.2) 
Kontrol foretaget af 
->Kommissionen selv (art 18.3) 
- 7 -
Ifølge forordning 1552/89 overlades opkrævningen af de traditionelle egne 
indtægter til medlemsstaterne. Det er altså først og fremmest medlemsstater­
ne, der har ansvaret for fastlæggelsen, bogføringen og overdragelsen af ind­
tægterne. For at sikre sig at dette foregår i overensstemmelse med EF-
bestemmeIserne, bør Kommissionen, som skal stå til ansvar for forvaltningen 
af de traditionelle egne indtægter over for budgetmyndigheden, føre tilsyn 
med, at bestemmelserne anvendes korrekt. Fordelingen af opgaverne mellem 
medlemsstaterne og Kommissionen bør bidrage til, at EF's finansielle 
interesser tilgodeses på bedste måde. 
Med henblik på budgettets gennemførelse på indtægtssiden foretager Kommis­
sionen inden for grænserne af traktaten og den afledte ret tre former for 
kontrol (herudover findes den kontrol, som medlemsstaterne selv har pligt 
t i I at foretage): 
a. Kontrol af de lovgivningsmæssige og administrative bestemmelser 
Medlemsstaterne har pligt ti I at meddele Kommissionen deres almindelige 
love og administrative bestemmelser og almindelige bogføringsforskrifter 
vedrørende fastlæggelse, opkrævning og overdragelse til Kommissionen af 
de traditionelle egne indtægter. I tilfælde af at Kommissionen efter at 
have foretaget en Juridisk undersøgelse finder, at en række af de 
nationale bestemmelser ikke er tilpasset kravet om en korrekt opkrævning 
af de traditionelle egne indtægter, sætter den sig i kontakt med den 
pågældende medlemsstat for at finde en løsning på problemerne. Det 
lykkes som regel gennem disse bilaterale kontakter, som først og 
fremmest finder sted på praktisk plan, at nå frem ti I en løsning, 
hvorved man i de fleste tilfælde undgår en overtrædelsesprocedure. 
Den pligt, som medlemsstaterne i henhold til artikel 4, stk. 1, litra b, 
i forordning 1552/89 har til at informere Kommissionen om, hvilke for­
holdsregler de har truffet, omfatter selvfølgelig også de ændringer, som 
senere måtte blive foretaget. 
b. Dokumentkontrol 
Kommissionens dokumentkontrol har til formål på systematisk vis dels at 
følge en række meddelelser af bogføringsmæssig art, dels at analysere de 
oplysninger, som den får tilstillet i henhold til EF-bestemmelserne om 
traditionelle egne indtægter. 
8 -
I forbindelse med dokumentkontrollen opereres der med fem forskellige 
katogoi ioi oplysningor , som tilstillos Kommlsslonon: 
i. Månedsopgørelse for A-regnskabet 
Artikel 6 i forordning 1552/89 foreskriver, at der føres et regnskab 
over de traditionelle egne indtægter af de enkelte medlemsstaters 
finansforvaItning eller af et organ udpeget af den enkelte medlems­
stat. I dette regnskab opføres de fordringer, der er fastlagt i hen­
hold til artikel 2 i samme forordning, dvs. forfaldne fordringer, som 
forud er blevet meddelt debitor. Bogføringen finder sted senest den 
første arbejdsdag efter den 19. i den anden måned efter den måned, i 
hvilken fordringen er blevet fastlagt. Eftersom forpligtelsen til at 
opføre de fastlagte fordringer i regnskabet over de traditionelle 
egne indtægter omhandles i artikel 6, stk. 2, litra a, kaldes dette 
regnskab for "A-regnskabet". 
En gang om måneden8) fremsender medlemsstaterne en opgørelse til 
Kommissionen over de fastlagte fordringer, som er blevel opført i A-
regnskabet. 
Kommissionen undersøger, om de i månedsopgørelsen opførte beløb 
stemmer overens med de beløb, hvormed medlemsstaten har krediteret 
den konto, som er åbnet i Kommissionens navn i finansforvaItningen. 
Hvis det er nødvendigt, foretager Kommissionen eventuelle korrektio­
ner ved at rette i opgørelserne, men først efter at have taget kon­
takt til den pågældende medlemsstat. Den analyserer desuden eventuel­
le rettelser, som medlemsstaterne selv har foretaget i de fordringer, 
som er blevet fastlagt i de forudgående månedlige perioder. Hvis det 
viser sig nødvendigt, anmoder Kommissionen om renter på grund af for 
sen indbetaIing. 
Med hensyn til produktionsafgiften på sukker gør månedsopgørelserne 
det muligt for Kommissionen at sammenligne størrelsen af de indtæg­
ter, der i alt er blevet indkasseret, med de skønnede indtægter for 
det pågældende produktionsår. Eventuelle afvigelser vil blive nøje 
undersøgt, så man kan finde frem til årsagen. 
8) Månedsopgørelsen for A-regnskabet skal fremsendes til Kommissionen 
senest den første arbejdsdag efter den 19. i den anden måned efter den 
måned, i hvilken fordringen er blevet fastlagt. 
- 9 -
I lighed med alle andre bogføringsmæssige og administrative oplysnin­
ger vedrørende fastlæggelsen, bogføringen og overdragelsen af de tra­
ditionelle egne indtægter, som Kommissionen råder over, anvendes op­
lysningerne i månedsopgørelsen endvidere ofte under forberedelsen og 
gennemførelsen af kontrol på stedet. 
i i.Kvartalsopgørelse for B-regnskabet 
Ifølge artikel 6, stk. 2, litra b, i forordning 1552/89 skal fordrin­
ger, som er fastlagt, men ikke opført i A-regnskabet, fordi de endnu 
ikke er indgået, og der ikke er stillet nogen sikkerhed, opføres i et 
særskilt regnskab, som omtales som "det særskilte regnskab" eller B-
regnskabet. 
I B-regnskabet kan man desuden opføre fordringer, som er blevet fast­
lagt, og som er omfattet af garantier, men som anfægtes og forventes 
at blive ændret som følge af de opståede uoverensstemmelser. Alle de 
beløb, der er opført i dette regnskab, medtages i en opgørelse over 
det særskilte regnskab, som sendes til Kommissionen en gang i kvarta-
Iet9). 
Kommissionen kontrollerer nøjagtigheden af de enkelte kvartalsopgø-
relser med det formål at sikre sig, at der er en sammenhæng med den 
foregående kvartalsopgørelse. Under denne gennemgang tages der hensyn 
til forskellen mellem saldoen for det kvartal, som opgørelsen vedrø­
rer, og på den ene side saldoen for det foregående kvartal og på den 
anden side størrelsen af de konstaterede fordringer, rettelserne, an­
nulleringerne og indbetalingerne i det kvartal, som opgørelsen ved­
rører. I tilfælde af afvigelser vil der på passende vis blive taget 
kontakt til medlemsstaten for at finde frem til årsagen. Kommissionen 
gennemfører også statistiske undersøgelser af B-regnskabet med det 
formål at få fastslået, hvor omfattende uoverensstemmelserne er, og 
hvordan disse tilfælde afvikles. Med henblik herpå vurderer den det 
indbyrdes forhold mellem de i B-regnskabet opførte beløb, forholdet 
mellem B-regnskabets og A-regnskabets beløb og den relative vægt af 
rettelser og annulleringer, og den følger udviklingen i de gennem­
snitlige frister for inddrivelse og i udestående beløb. 
9) Kvartalsopgørelsen over B-regnskabet skal fremsendes til Kommissionen 
senest den første arbejdsdag efter den 19. i den anden måned efter det 
kvartal, i løbet af hvilket fordringerne er blevet fastlagt. 
- 10 -
i i i. Sammenfattende regnskab og årlig beretning 
Hvert år inden den 1. maj fremsender medlemsstaterne i henhold til 
artikel 7 i forordning 1552/89 et sammenfattende regnskab til Koinnii:. 
sionen over alle de fordringer, der er blevet konstateret i det fore­
gående år. Denne årsopgørelse ledsages af en beretning om fastlæggel­
sen og bogføringen af de traditionelle egne indtægter. Oplysningerne 
i disse meddelelser vurderes af Kommissionen, som sammenholder dem 
med en række andre oplysninger, som den modtager fra forskellige 
k i I der. 
iv. Halvårsrapport 
I forbindelse med kontrollen af opkrævningen af Fællesskabets tradi­
tionelle egne indtægter10) giver medlemsstaterne to gange om året i 
en halvårsrapport Kommissionen meddelelse om resultaterne af deres 
egen kontrol. Halvårsrapporten indeholder desuden de samlede tal og 
de principielle spørgsmål vedrørende de væsentligste problemer, her­
under tvister. Der er først og fremmest tale om tvister mellem de 
nationale myndigheder og den betalingspligtige om opkrævningen af 
importafgifter, herunder både tvister af udelukkende civil art og 
tvister, der kan gøres til genstand for strafferetlig forfølgning. 
Herudover redegøres der i halvårsrapporten i detaljer for årsagerne 
til, at medlemsstaten ikke har kunnet overdrage Kommissionen visse af 
de fordringer, som er blevet fastlagt, men ikke inddrevet på grund af 
force majeure og i visse andre tilfælde, forudsat beløbet overstiger 
10 000 ECU. 
Halvårsrapporterne er meget værdifulde som informationskilde, idet de 
sætter Kommissionen i stand til nøje at følge med i, hvordan medlems­
staterne udøver de beføjelser, som de har fået overdraget af Fælles­
skabet på området for egne indtægter. Kommissionen vurderer på for­
skellig måde samtlige oplysninger, men den er dog særlig opmærksom på 
de tilfælde, hvor der dispenseres fra pligten til at overdrage fast­
lagte fordringer på grund af force majeure eller i visse andre til­
fælde. 
10) Artikel 17 i forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 1552/89 
11 -
Når en medlemsstat benytter sig af force majeure-begrebet fører 
Kommissionen tilsyn med, at retningslinjerne i Domstolens retspraksis 
overholdes11^. Kommissionen har en frist på 6 måneder til eventuelt 
at meddele den pågældende medlemsstat sine bemærkninger. 
v. Halvårlig meddelelse om tilfælde af svig og uregelmæssigheder 
Endelig fører Kommissionen i forbindelse med dokumentkontrollen til­
syn med, hvordan medlemsstaterne bekæmper svig på området for tradi­
tionelle egne indtægter. Tilsynet foregår ved, at den analyserer et 
udvalg af tvister, dvs. tilfælde af svig og uregelmæssigheder, som 
medlemsstaterne allerede har påpeget. 
Forudsat der er tale om svig, der vedrører fordringer på over 10 000 
ECU, fastsættes det i artikel 6, stk. 3, andet afsnit, i forordning 
1552/89, at medlemsstaterne skal fremsende en kortfattet beskrivelse 
af hvert enkelt tilfælde. 
Arbejdet med at følge disse tilfælde op (for øjeblikket er der tale 
om 2 300 tilfælde) sker i samarbejde med en række forskellige tjene­
stegrene inden for Kommissionen, bl.a. Enheden for Koordinering af 
Bekæmpelsen af Overtrædelser (UCLAF), Finanskontrollen, Generaldirek­
toratet for Landbrug og især Generaldirektoratet for Told og Indirek­
te Beskatning. 
Tilsynet sker i form af stikprøver. Hvis en række kriterier er op­
fyldt, føres der tilsyn med tilfældene, indtil de er afsluttet1^). 
Med henblik herpå henvender Kommissionen sig regelmæssigt til med­
lemsstaterne for at få ajourført de oplysninger, som den har fået 
meddelt på et tidligere tidspunkt, samt for at få oplyst, hvilke 
beløb der eventuelt er blevet bogført og inddrevet siden den seneste 
meddelelse. Lige så snart Kommissionen har fået kendskab til et til­
fælde af svig eller uregelmæssigheder af en betydelig størrelse, som 
ikke er blevet meddelt i overensstemmelse med forordning 1552/89, på­
peger den over for den pågældende medlemsstat, hvilke forpligtelser 
den har i henhold til EF-lovgivningen med henblik på beskyttelse af 
Fællesskabets finansielle interesser. Kendskabet hertil kan Kommis­
sionen få enten gennem en meddelelse i henhold til princippet om gen­
sidig bistand på grundlag af Rådets forordning (EØF) nr. 1468/811^), 
en kontrol, hvori Kommissionen deltager, eller som den foretager på 
11) De kriterier, som Kommissionen anvender til at afgøre, om det er beret­
tiget at benytte begrebet force majeure inden for området egne indtæg­
ter, findes i en meddelelse fra Kommissionen, vedrørende force majeure 
inden for europæisk landbrugsret (offentliggjort i EFT nr. C 259 af 
6.10.1988, s. 10). 
12) Blandt disse kriterier kan nævnes: tilfælde af svig, som er til skade 
for EF-budgettet, tilfælde, som allerede undersøges af Kommissionen, 
tilfælde, hvor ansvaret bæres af flere medlemsstater, tilfælde, hvor der 
er en forældelsesfrist, og tilfælde, hvor budgetmyndigheden eller et 
andet kontrolorgan har en særlig interesse. 
13) EFT nr. L 144 af 2.6.1981, s. 1. 
- 12 -
eget initiativ, eller en anden kilde. Tilsvarende forhører Kommis­
sionen sig hos medlemsstaterne om, hvilko fastlæggelser og mddr ivol 
ser der eventuelt har fundet sted, og hvad der måtte have forhindret 
dem. 
Kontrol pu stedet i medlemsstaterne 
Kontrollen af, om de nationale bestemmelser om egne indtægter er i 
overenstemme Ise med EF-retten, og dokumentkontrollen er begge to vel­
egnede instrumenter til at kontrollere brugen af EF-lovgivningen om 
de traditionelle egne indtægter, men medmindre man har mulighed for 
at foretage "kontrol på stedet" vil en kontrolordning aldrig kunne 
blive en effektiv og realistisk ordning. Kommissionens mulighed for 
at aflægge besøg på stedet gør det muligt for den at styrke den 
"praktiske" side i dens forvaltning af de forskellige sager vedrø­
rende gennemførelsen af EF-lovgivningen om de traditionelle egne 
indtægter. Denne form for kontrol er desuden nødvendig for at kunne 
afgøre, i hvor vidt omfang konklusionerne på dokumentkontrollen og 
den logivningsmæssige kontrol svarer til virkeligheden. 
Kontrol, hvori Kommissionen medvirker, eller som den foretager på 
eget initiativ 
EF-kontrollen "på stedet" har, siden ordningen for Fællesskabets egne 
indtægter blev indført ved afgørelsen af 21. april 1970, fundet sted 
ved at Kommissionen medvirkede i kontrollen. Denne form for kontrol 
gennemføres i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning 
1552/89 og forordning 165/74. 
På grundlag af artikel 18, stk. 2, i forordning 1552/89 lader med­
lemsstaten efter anmodning Kommissionen medvirke i den kontrol, som 
den udfører. Denne form for kontrol er karakteriseret ved, at det er 
medlemsstaten, der har hovedansvaret for tilrettelæggelsen af kon­
trollen (fastlæggelse af datoer og genstanden for kontrollen), og som 
har initiativet på kontrolstedet. 
I lyset af at ansvaret ligger hos medlemsstaten, er det Kommissionens 
opgave at kontrollere, at Fællesskabets finansielle interesser altid 
beskyttes, og at de traditionelle egne indtægter på korrekt vis stil­
les til rådighed for Kommissionen. For at sikre at opkrævningen fore 
går under overholdelse af EF-budgettets interesser, har EF-lovgiveren 
herudover eksplicit givet Kommissionen beføjelse til at kontrollere 
fastlæggelsen, bogføringen og overdragelsen af de traditionelle egne 
indtægter, som det påhviler medlemsstaterne at foretage. 
- 13 -
Rådet har derfor i artikel 18, stk. 3, i forordning 1552/89 indført 
en ny form for kontrol, som består i, at Kommissionen selv i modsæt­
ning til den fælles kontrol, hvor initiativet og ansvaret først og 
fremmest ligger hos medlemsstaterne, tager initiativ ti I at gennem­
føre en kontrol på stedet. 
Omfanget af Kommissionens egen kontrol og vilkårene for dens gen­
nemførelse er beskrevet i en kommissionserklæring til Rådets møde­
referat, hvori den gør rede for, hvordan den har til hensigt at udøve 
denne beføjelse (deltagelse af en repræsentant for den berørte med­
lemsstat, forhåndsunderretning af de nationale myndigheder, forplig­
telse til at undgå overdreven brug af denne fremgangsmåde osv.). 
2.1 Tilrettelæggelse 
2.1.1 Kontrol, hvori Kommissionen medvirker 
Ud fra et ønske om at skabe åbenhed og overblik og for at gøre det 
muligt for Kommissionen at opfylde sine forpligtelser over de øvrige 
EF-insti tut ioner og medlemsstaterne ti I at kontrollere, om medlems­
staterne forvalter de traditionelle egne indtægter godt, er der 
blevet indført en række procedurer. 
Den kompetente tjenestegren i Kommissionen, Generaldirektoratet for 
Budgetter, udarbejder således ved udgangen af hvert kalenderår et 
udkast ti I et årsprogram. Dette program, som angiver antallet af og 
datoen og emnet for kontrollerne, diskuteres med de kompetente natio­
nale myndigheder, inden det vedtages i fællesskab. Det endelige pro­
gram sendes af Kommissionen til alle medlemsstaternes faste repræsen­
tationer. Selv om det blandt Kommissionens tjenestegrene er GD XIX, 
der har hovedansvaret for programmets gennemførelse, eftersom det er 
den anvisningsberettigede myndighed, deltager også andre af Kommis­
sionens tjenestegrene, alt afhængig af emnet for kontrollen. 
Ca. en måned før det pågældende besøg sender Kommissionen et brev til 
medlemsstatens faste repræsentation, hvori den bekræfter datoen for 
kontrollen. I henhold til forordning 165/74 skal hver enkelt af Kom­
missionens befuldmægtigede ved kontrollen være i besiddelse af en 
bekræftet kopi af dette brev med angivelse af identitet og stilling; 
denne kopi gælder over for de nationale myndigheder som bevis for den 
pågældendes mandat fra Kommissionen. 
- 14 -
Forud for hvert enkelt kontrolbesøg afholdes der et internt koordi­
nationsmøde mellem de af Kommissionens tjenestegrene, der deltager i 
kontrollen, med det formål at fastsætte målet for det pågældende 
kontrolbesøg. De forberedende møder gør det lettere at gennemføre 
kontrollen på stedet, idet der under møderne fastlægges nogle fælles 
retn ingsIinjer. 
Under det indledende møde i medlemsstaten (dér, hvor kontrollen fin­
der sted) giver de nationale embedsmænd Kommissionens befuldmægti­
gede de nødvendige oplysninger om de forskellige aktiviteter i den 
tjeneste, hvor kontrollen finder sted. Kommissionens befuldmægtigede 
og de ansvarlige nationale embedsmænd præciserer, hvilken fremgangs­
måde der skal anvendes under kontrollen, og fastlægger i fællesskab 
et detaljeret arbejdsprogram. 
Når kontrollen er afsluttet, diskuteres resultaterne på et afslutten­
de møde. Alle resultaterne af de befuldmægtigedes kontrol meddeles de 
kompetente myndigheder. På denne måde er myndighederne allerede 
orienteret om de vigtigste af de punkter, der vil blive omtalt i den 
officielle version af den kontrolrapport, som vil blive tilstil lot 
den pågældende medlemsstat. Samtidig vil den pågældende medlemsstat 
kunne fremsætte alle de bemærkninger, som den finder nødvendigt. 
Den fælles kontrol, som udføres af Kommissionens befuldmægtigede, 
baseres på de bilag, der skal udarbejdes i henhold til den nationale 
lovgivning og EF-lovgivningen, og som medlemsstaterne skal opbevare i 
mindst tre år efter udgangen af det år, som de vedrører. Bilagene 
skal være tilgængelige for de befuldmægtigede under kontrollen, der 
gennemføres som en stikprøvekontrol, og som har til formål at fast­
slå, om de traditionelle egne indtægter, som medlemsstaterne indbe­
taler til Kommissionen, stemmer overens med de efter lovgivningen 
skyldige indtægter. Med henblik herpå følges EF-indtægten fra for­
dringens opståen (indtægtsudløsende begivenhed), indtil den opføres i 
Kommissionens regnskab, men inden da undersøges bl.a. fastlæggelses-, 
bogførings- og overdrage Isesprocedurerne. 
Revisionsretten og de øvrige medlemsstater får også tilstillet resul­
taterne af Kommissionens kontrol. Resultaterne meddeles medlemssta­
terne med henblik på behandling heraf i Det Rådgivende Udvalg for 
Egne Indtægter. 
- 15 -
Dette udvalg er nedsat i henhold til artikel 20 i forordning 1552/89 
og er sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne og Kommissio­
nen. Det har til formål at undersøge og diskutere bl.a. de problemer, 
der fremhæves i kontrolrapporterne. Denne procedure skulle gøre det 
muligt at sikre ligebehandling af medlemsstaterne, i hvert fald for 
de parter, der berøres af et givet spørgsmål. Efter denne gennemgang 
tager Kommissionen endelig stilling og giver den berørte medlemsstat 
meddelelse herom. 
2.1.2 Kontrol, som Kommissionen foretager på eget initiativ 
Hvad fremgangsmåden angår, forberedes den selvstændige kontrol på 
samme måde som den fælles kontrol med den undtagelse, at årsprogram-
met for kontrollen ikke meddeles medlemsstaterne. 
Kommissionens befuldmægtigede repræsentanter skal være i besiddelse 
af et skriftlig mandat for at kunne udføre kontrollen på stedet. De 
har adgang til bilagene vedrørende fastlæggelsen, bogføringen og 
overdragelsen af de traditionelle egne indtægter. Disse dokumenter 
opbevares som anført ovenfor i mindst tre kalenderår efter udgangen 
af det år, som de vedrører. De befuldmægtigede har endvidere adgang 
til alle andre dokumenter, som det vil være formålstjenligt at 
konsultere, og som vedrører bilagene. 
Ved hjælp af en behørigt begrundet meddelelse oplyser Kommissionen 
rettidigt medlemsstaten om, at kontrollen vil finde sted, og om hvad 
der skal kontrolleres. Medlemsstaten får desuden meddelelse om, hvem 
Kommissionen har befuldmægtiget til at foretage kontrollen, og hvad 
deres st i I Iing er. 
Det er klart, at kontrollen af effektivitetshensyn normalt skal 
gennemføres med deltagelse af nationale embedsmænd, som udpeges af 
den pågældende medlemsstat. At en medlemsstat nægter at yde bistand 
forhindrer imidlertid ikke i princippet, at de befuldmægtigede kan 
foretage kontrollen. 
Med hensyn til den praktiske gennemførelse af denne form for kontrol 
gælder de fleste af procedurebestemmelserne for den fælles kontrol 
uændret (forberedende møde forud for kontrollen, afsluttende møde, 
meddelelse af kontrolresultaterne til den pågældende medlemsstat, de 
indsamlede oplysningers fortrolighed og vurdering af kontrolresulta­
terne i Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter). 
Efter Kommissionens mening har den selvstændige kontrol den fordel, 
at den i langt højere grad gør det muligt at understrege Fællesska-
- 16 -
bets interesse i de forskellige EF-kontrolordninger. Den selvstændige 
kontrol gør det således muligt for Kommissionen at samle opmærksom­
heden om kontrolpunkter, som den finder vigtige, men som ikke umid­
delbart indgår i de nationale myndigheders program. 
2.2 Praktisk gennemførelse af kontrollen og de vigtigste resultater heraf 
I den pågældende periode (1989-1992) har Kommissionen gennemført i 
alt 59 fælles kontrolbesøg, som fordeler sig således: 
År 
1989 
1990 
1991 
1992 B 
2 
1 
-
1 DK 
1 
1 
-
1 D 
3 
1 
-
-GR 
2 
1 
1 
1 ES 
3 
2 
1 
1 F 
3 
1 
1 
2 IR 
1 
1 
1 
1 I 
3 
1 
1 
2 L 
1 
1 
-
-NL 
2 
-
-
1 PT 
3 
1 
1 
-UK 
4 
2 
1 
1 I ALT 
28 
13 
7 
11 
Der gøres opmærksom på, at antallet af fælles kontrolbesøg er faldet 
siden 1990. Kommissionen begyndte nemlig selv i 1990 at foretage 
kontrol på stedet (artikel 18, stk. 3, i forordning 1552/89). I denne 
forbindelse har den selv initiativet. 
Den fælles kontrol har set i forhold til 
kontrolbesøg drejet sig om følgende: det samlede antal fælles 
1989 overgang til fri omsætning 
bogføring af traditionelle egne indtægter 
efterfølgende t i I bagebeta Iing/opkrævning 
toldbehandling 
akt iv forædling 
toldværdi 
sukker- og isoglucoseafgift 
ekstern fællesskabsforsendelse 
import af fiskeprodukter 
1990 overgang til fri omsætning 
bogføring af traditionelle egne indtægter 
akt iv forædling 
toldbehandling 
sær Iige toldzoner 30% 
19% 
16% 
11% 
8% 
6% 
5% 
4% 
1% 
35% 
31% 
17% 
13% 
4% 
- 17 
1991 overgang til fri omsætning 
bogføring af traditionelle egne indtægter 
akt iv foræd I ing 
(opfølgning af 1990-kontrollen) 
sær Iige toldzoner 45% 
35% 
10% 
10% 
1992 særskilt bogføring 
import i henhold til præferenceaftaler 
Jernbaneforsendelser 80% 
10% 
10% 
I den berørte periode har Kommissionen gennemført ialt 29 kontrol 
besøg på eget initiativ. De fordeler sig som følger: 
Ar 
1989 
1990 
1991 
1992 B 
-
1 
-DK 
-
1 
1 D 
2 
2 
2 GR 
-
1 
-ES 
1 
1 
1 F 
1 
1 
-IR 
-
1 
-I 
1 
1 
-L 
-
1 
1 NL 
1 
1 
1 PT 
1 
1 
2 UK 
-
1 
1 IALT 
7 
13 
9 
At Kommissionen overhovedet ikke foretog nogen kontrol på eget ini­
tiativ i 1989 skyldes, at man af planlægningsmæssige årsager ikke 
kunne gennemføre denne nye form for kontrol, som blev indført med 
forordning 1552/89, førend der var gået en vis periode efter forord­
ningens ikrafttrædelse den 8.6.1989. 
Kommissionens egen kontrol har drejet sig om: 
1990 aktiv forædling 
toldbehandling - overgang til fri omsætning 
af fiskeprodukter 
særsk i 11 bogfør ing 
import af kvæg fra østeuropæiske lande -
fællesskabsforsendelse 
postforsendelse 29% 
29% 
14% 
14% 
14% 
1991 særskilt bogføring 
sær ligt anvende IsesformåI 92% 
8% 
1992 import i henhold til præferenceaftaler 
sukker- og isoglucoseafgifter 
import af kvægt fra østeuropæiske lande 
fællesskabsforsendelse 56% 
33% 
11% 
18 -
Nedenfor gives der for de vigtigste kontrolområder en oversigt over 
hovedresultaterne både med hensyn til lovgivningen (tilfælde, hvor 
medlemsstaterne skal vedtage gennemførelses- og/eller tilpasningsfor­
anstaltninger, så de nationale bestemmelser kommer til at stemme 
overens med EF-bestemmelserne) og på det finansielle område (tilfæl­
de, hvor medlemsstaterne berigtiger størrelsen af de traditionelle 
egne indtægter eller indbetaler renter på grund af for sen overdra­
gelse af indtægterne). 
Inden resultaterne gennemgås, bør det understreges, at det ikke altid 
er let at opgøre de finansielle resultater i de tilfælde, hvor med­
lemsstaterne som følge af Kommissionens kontrol har været nødt ti I at 
berigtige størrelsen af de traditionelle egne indtægter, som Kommis­
sionen har fået overdraget. De supplerende beløb indbetales nemlig 
som en del af de samlede egne indtægter, der en gang om måneden over­
drages til Kommissionen. Når det ikke angives særskilt, at de supple­
rende beløb er blevet indbetalt af medlemsstaterne som følge af Kom­
missionens kontrol, er det ikke muligt at påvise en sammenhæng mellem 
de opførte beløb og resultaterne af kontrollen. I de tilfælde, hvor 
det kontrollerede kontor har anvendt nationale bestemmelser, der kan 
anfægtes set fra EF-lovgivningens side, bør resultaterne af kontrol­
len desuden gennemføres i hele den berørte medlemsstat. 
Det har i forbindelse med Kommissionens kontrol desuden været muligt 
at påvise en række unøjagtigheder og mangler ved den nationale lov­
givning. I de pågældende tilfælde har medlemsstaterne for at løse 
disse problemer truffet de foranstaltninger, der var nødvendige for 
at skabe overensstemmelse mellem den nationale lovgivning og EF-
bestemmelserne. 
Det skal bemærkes, at det ikke er muligt at sætte tal på de manglende 
EF-indtægter, der inddrives som en følge af de tilpasninger af be­
stemmelserne, som kræves af Kommissionen, men der er helt sikkert 
tale om store beløb. 
I referenceperioden (1989-1992) andrager de supplerende beløb, som 
bevisligt kan kædes sammen med Kommissionens kontrol, og som er ble­
vet indbetalt til Kommissionen som følge af bemærkningerne i de 
selvstændige eller fælles kontrolrapporter, i alt 17 717 257 ECU. 
- 19 
Det er desuden ofte i forbindelse med Kommissionens kontrol blevet 
påvist, at visse indtægtsbeløb ikke overdrages til Kommissionen inden 
for den frist, der er fastsat i EF-lovgivningen, dvs. senest den 
første arbejdsdag efter den 19. i den anden måned efter den måned, i 
løbet af hvilken fordringen er blevet fastsat (art. 10, stk. 1, i 
forordning 1552/89). I forbindelse med de for sent indbetalte beløb 
har medlemsstaterne i den pågældende periode måttet betale 39 731 273 
ECU i renter. 
Opdelt efter område gives der nedenfor en oversigt over de vigtigste 
resultater af den kontrol, som Kommissionen har gennemført i medlems­
staterne i perioden 1989-1992: 
Medlemsstaternes anvendelse af det særskilte regnskab 
Indføreisen af et særskilt regnskab over fordringer, som er fastsat, 
men som endnu ikke er inddrevet (B-regnskab), ved siden af regnskabet 
over fordringer, som ikke blot er fastsat, men også inddrevet og 
overdraget (A-regnskab), var en af de store nyskabelser i forordning 
1552/89. Ved hjælp af B-regnskabet har Kommissionen lettere ved at 
følge inddrivelsen af disse fordringer, herunder især fordringer i 
forbindelse med svig og uregelmæssigheder. 
I finansielle vendinger omfatter det særskilte regnskab eventuelle 
indtægter fra de traditionelle egne indtægtskilder, dvs. tilfælde 
hvor opkræve Isesproceduren er sat i gang, men beløbet endnu ikke er 
inddrevet. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om de beløb, 
som endnu ikke er inddrevet, ved hjælp af kvartalsoversigter. I 
perioden 1990-92 har der for de 12 medlemslande pr. 31.12 været tale 
om følgende beløb (angivet i mio. ECU): 
År BE DK DE GR ES F IR IT L NL PT UK I ALT 
1990 2 958 - 26 323 178 - 7 770 14 31 735 - - 1 853 6 998 77 829 
1991 4 811 - 117 725 504 15 632 32 312 4 49 229 2 11 586 2 468 4 502 238 772 
1992 6 066 - 142 840 1 240 16 679 39 560 21 57 639 2 13 656 4 085 6 749 288 527 
Eftersom størstedelen af medlemsstaterne har været nødt til efter­
følgende at indføre det særskilte regnskab, som de ikke har kendt i 
deres egne regnskabssystemer, har Kommissionen især lagt vægt på at 
kontrollere gennemførelsen af dette regnskab med det formål at vur­
dere, om der er overensstemmelse med EF-bestemmelserne. 
- 20 -
På denne baggrund har Kommissionen i perioden 1990-92 gennemført 33 
kontrolbesøg vedrørende B-regnskabet, heraf 19 fælles kontrolbesøg og 
14 på eget initiativ. At man har valgt at gennemføre kontrollen på 
eget initiativ skyldes, at Kommissionen undertiden har været nødt til 
at "gennemtvinge" dette emne, bl.a. i de tilfælde hvor de nationale 
myndigheder ikke har planlagt at gennemføre denne form for kontrol i 
den pågældende periode. 
Kontrollen i medlemsstaterne har vist, at det særskilte regnskab 
føres dagligt, enten centralt eller i de lokale kontorer. I betragt­
ning af B-regnskabets betydning vedtog Kommissionen den en 
meddelelse om dets gennemførelse i medlemsstaterne14^. Rapporten og 
henstillingerne i den er også baseret på resultaterne af den kontrol 
af de traditionelle egne indtægter, som er gennemført på dette punkt. 
Hvis det har vist sig nødvendigt, har medlemsstaterne som en følge af 
Kommissionens bemærkninger i kontrolrapporterne ændret deres love og 
administrative og regnskabsmæssige bestemmelser efter kravene i for­
ordning 1552/89. Eksempelvis er der foretaget følgende ændringer i de 
enkelte lande: 
1. I BELGIEN var datoen for opførelsen i det særskilte regnskab ikke 
nævnt i registret, hvilket gjorde det vanskeligt at kontrollere 
opføre I sesfr i sten. 
* Siden den 1. Januar 1992 nævnes datoen i registret (tilpasning 
af bilag 4 til cirkulæret af 15.12.1981). 
Endvidere var de tilfælde af svig i forbindelse med landbrugsaf-
giften, som Kommissionen havde fået besked om, blevet bogført for 
sent. 
* Med det formål at forbedre samarbejdet mellem toldmyndighederne 
og det centrale kontor for kvoter og licenser er der i mellem­
tiden sket en omorganisering af fastsættelsen og opkrævningen 
af landbrugsafgifter. 
2. I TYSKLAND blev opførelsen i det særskilte regnskab foretaget to 
gange, idet både den hovedansvarlige for afgiften og den solida­
risk ansvarlige blev opført. 
14) Dok. K0M(93) 10.1993. 
- 21 -
* Der er med henblik på en afklaring af situationen blevet givet 
de nødvendige instrukser. 
Endvidere indeholdt de kvartalsoversigter, som Kommissionen har 
fået tilsendt i henhold til artikel 6, stk. 3, i forordning 
1552/89, kun ét beløb omfattende indbetalte beløb, ikke-inddri-
velige beløb og beløb, som betales senere, hvilket har afsted­
kommet en række problemer for kontrollen. 
* De formularer, som anvendes i Tyskland, er blevet ændret, så de 
forskellige beløbskategorier fremtræder klart. De tyske myndig­
heder er desuden i færd med at omorganisere det system, de 
anvender til bogføring af de traditionelle egne indtægter. 
3. I GRÆKENLAND har det særskilte regnskab givet anledning til visse 
problemer, idet man i en række identiske tilfælde, hvor de fast­
lagte beløb skulle have været opført i det særskilte regnskab, har 
behandlet beløbene forskelligt. 
* Ved hjælp af cirkulærerne af 13.1.1992 og 20.4.1992 er der på 
nationalt niveau blevet udstukket en række retningslinjer med 
det formål at løse problemerne. 
4. I SPANIEN blev fastlagte traditionelle egne indtægter omfattet af 
en garanti opført i det særskilte regnskab uden bevis for, at de 
var genstand for uenighed, hvilket er i strid med fællesskabsbe­
stemmelserne. 
* På grundlag af Kommissionens bemærkninger er den nationale 
fremgangsmåde blevet ændret. 
Herudover er der i forbindelse med midlertidig indførsel af varer 
blevet konstateret forsinkelser i bogføringen i det særskilte 
regnskab. 
* På baggrund af Kommissionens bemærkninger har den pågældende 
medlemsstat ændret sin fremgangsmåde ved at forkorte den 
periode, hvori man venter på beviset for genudførsel, hvorved 
det er blevet muligt at bogføre de fastlagte fordringer inden 
for de fastsatte frister. 
- 22 -
5. I FRANKRIG er der blevet konstateret forsinkelser i bogføringen i 
det særskilte regnskab af de traditionelle egne indtægter, hvis 
opkrævning er usikker. 
* Som følge af Kommissionens bemærkninger har de franske myndig­
heder indført et særligt register i CERDOC (Centres Régionaux 
de Documentation et de Contrôle), som bevirker, at kontrollø­
rerne har lettere ved at kontrollere bogføringsfristerne på 
toldkontorerne. 
Med hensyn til datoen for B-regnskabets gennemførelse er der end­
videre blevet konstateret forskelle mellem de kontrollerede konto­
rer . 
* På baggrund af Kommissionens bemærkninger har de franske myn­
digheder gennemført et efteruddanne Isessemi nar med det formål 
at forebygge alle de vanskeligheder, der kan opstå i forbindel­
se med anvendelsen af det særskilte regnskab. Der er desuden 
blevet sendt en skrivelse til samtlige regionale ledere med det 
formål at sikre, at de nationale anvisninger om den praktiske 
anvendelse af fællesskabsbestemmelserne overholdes. 
6. I IRLAND var det ikke gennemskueligt, hvordan det særskilte regn­
skab blev ført på "Accountant genera I"s kontor. 
* I oktober 1991 blev der indført en nyt system med det formål at 
efterfølge Kommissionens bemærkninger. 
Tilfælde af svig og uregelmæssigheder er desuden blev bogført for 
sent. 
* De nødvendige nationale henstillinger er blevet rettet til 
"Investigation Branch", så samtlige traditionelle egne indtæg­
ter bogføres uden forsinkelse. 
7. I ITALIEN blev beløb, som var opført i det særskilte regnskab, og 
som ikke var blevet betalt og derfor var blevet givet videre til 
en inkassator med henblik på eventuel tvangsbetaIig, ikke behand­
let hensigtsmæssigt. 
* Der er blevet rettet op på disse forhold efter offentliggørel­
sen af det ministerielle cirkulære af 12.9.1991. 
23 -
Endvidere fandt der ikke umiddelbart efter, at den afgiftspligtige 
havde fået meddelelse om det pligtige beløb, en fastlæggelse sted, 
og beløbet blev heller ikke umiddelbart opført i det særskilte 
regnskab, hvis det gav anledning til en retsstrid. 
* Med henvisning til Kommissionens bemærkninger finder opførelsen 
i det særskilte regnskab sted, lige så snart den ansvarlige for 
opkrævningen modtager en bekræftelse på, at beta I ingsanmodnin­
gen er modtaget, hvilket er i overensstemmelse med fællesskabs­
bestemmelserne. 
I NEDERLANDENE er behandlingen af told og landbrugsafgifter i for­
bindelse med det særskilte regnskab ikke ensartet. For landbrugs-
afgifternes vedkommende føres der af det ansvarlige organ et sær­
skilt regnskab, og de i denne forbindelse relevante oplysninger 
meddeles Kommissionen. 
Toldmyndighederne fører derimod ikke noget særskilt regnskab. 
De pligtige toldafgifter fastlægges og overdrages i princippet til 
Kommissionen ved hjælp af den almindelige bogføring. Afgiftsbeløb, 
som skal betales tilbage, fratrækkes således de beløb, der over­
drages til Kommissionen. 
Kommissionen har fremsat en række bemærkninger om det særskilte 
regnskab med henblik på udarbejdelse af kvartalsoversigter. Kom­
missionens bemærkninger har ført til, at de nederlandske myndig­
heder har truffet nogle passende forholdsregler. 
I PORTUGAL har der vist sig at være problemer på følgende punkter: 
fastlæggelsesdato, bogføring i det særskilte regnskab og 
meddelelse af det pligtige beløb. 
* Ved hjælp af cirkulære nr. 273 fra 1991 er der blevet rettet 
nogle nye anvisninger ti I de kompetente myndigheder, hvorved 
Fællesskabets krav efterkommes. 
Der er ligeledes blevet konstateret problemer i forbindelse med 
fastlagte fordringer, som anfægtes af den afgiftspligtige. I denne 
forbindelse blev de omstridte beløb ikke opført i noget regnskab, 
før der var blevet truffet afgørelse af den domstol, der har 
kompetence i forbindelse med anvendelsen af to Id lovgivningen. 
24 -
* I overensstemmelse mod de intern© honsti I I inger fra 1991 
opføres disse beløb nu i B-regnskabet. 
Det er dosuden blevet påvist, at boløb, der alleredo vat opført i 
A-regnskabet, er blevet overført til B-regnskabet. 
* De portugisiske myndigheder har ændret de nationale anvisninger 
for at efterleve Kommissionens bemærkninger. 
Endelig var der i bilagene til kvartalsoversigterne over de fast­
lagte, men endnu ikke inddrevne fordringer, nogle oplysninger, som 
ikke blot refererede ti I de fastlagte fordringer, men også til 
ikke-fastlagte fordringer. 
* De nationale anvisninger er med virkning fra den 1.1.1992 
blevet ændret, således at fællesskabskravene opfyldes. 
10. Det register, der i DET FORENEDE KONGERIGE førtes over uregelmæs­
sigheder og efterfølgende opkrævning, var ikke tilfredsstillende 
sammenlignet med de krav, der stilles til det særskilte regnskab. 
Registret gjorde det nemlig ikke muligt at identificere alle 
registreringerne og at følge de ikke-afsluttede tilfælde op, især 
med hensyn til opkrævning af resterende beløb. 
* De britiske myndigheder har taget de nationale anvisninger op 
til fornyet overvejelse, og der er blevet truffet foranstalt­
ninger ti I en forbedrelse af procedurerne. 
Kvartalsoversigterne over fastlagte, men endnu ikke inddrevne for­
dringer, indeholdt desuden ikke nogen detaljer om, hvilke beløb 
der var blevet inddrevet eller opført som tab i det pågældende 
kvartal. 
* De britiske myndigheder har truffet de nødvendige forholds­
regler, og kvartalsoversigten er blevet ændret. 
11. Med hensyn til DANMARK skal det bemærkes, at man ikke i dette 
medlemsland fører noget B-regnskab, men at alle de fastlagte 
fordringer overdrages til Kommissionen uafhængigt af deres 
inddrivelse. I meget få tilfælde finder der en berigtigelse sted, 
nemlig i de tilfælde hvor en national domstol fastsætter det 
pligtige beløb til noget andet end det, der allerede er overdraget 
t i I Kommissionen. 
25 
12. Det bogføringssystem, der anvendes i LUXEMBOURG, har ikke givet 
anledning til nogen kommentarer fra Kommissionen. 
Sukker- og isoglucoseafgifter 
Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 om den fælles markedsordning for 
sukker1^) er grundforordningen, hvori det bestemmes, hvordan sukkeraf­
giften skal fastsættes, og hvilken procedure der skal følges ved den 
afgiftspligtiges indbetaling af afgiften. Bestemmelserne for sukker 
gælder uændret for isoglucose. 
Kommissionen har gennemført 6 kontrolbesøg (3 fælles kontrolbesøg i 
Spanien, Portugal og Nederlandene i 1989 og 3 selvstændige kontrolbesøg 
i Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige i 1992). I 1990 og 1991 
var det ikke muligt for Kommissionen at gennemføre nogen kontrolbesøg 
vedrørende B-regnskabet. 
Der er i forbindelse med de kontrolbesøg, som Kommissionen har foretaget 
på sukker- og isoglucoseområdet, blevet påvist en række problemer, som 
har bevirket, at medlemsstaterne har indbetalt nogle supplerende beløb. 
I forbindelse med det første kontrolbesøg i Portugal i 1989 viste det 
sig, at fastlæggelsen af afgiften på sukker, der var importeret med hen­
blik på forarbejdning før Portugal tiltrådte Fællesskabet, og som ikke 
var blevet genudført, havde fundet sted på et for sent tidspunkt. De 
portugisiske myndigheder har i denne forbindelse overdraget afgifterne 
på 10.226.306 ECU til Kommissionen16). 
15) EFT nr. L 177 af 1.7.1981, s. 4. 
16) 1.773.374.434 ESC omregnet til ECU ved hjælp af 1989-kursen på 173,413 
26 -
I forbindelse med en anden kontrol i Portugal ligeledes i 1989 blev det 
konstateret, at afgiften for overskudssukker, som ikke var blevet eks­
porteret, også var blevet fastlagt for sent. De portugisiske myndigheder 
har betalt afgifterne på i alt 182 177 ECU17), og de har ligeledes be­
talt 119 163 ECU18) i renter for for sen indbetaling til Kommissionen. 
I forbindelse med kontrollen i DET FORENEDE KONGERIGE, konstaterede Kom­
missionens befuldmægtigede, at lagerafgifter på 9 082 898 ECU19) var 
blevet fastlagt for sent. Bemærkninger herom til den pågældende medlems­
stat i kontrolrapporten har fået medlemsstaten ti I at klage til Kommis­
sionen, som for øjeblikket undersøger de forskellige aspekter af sagen. 
Resultaterne af de kontrolbesøg, der er blevet gennemført i de øvrige 
medlemsstater, har ikke bortset fra en række bogføringsfejI, som siden 
er blevet rettet, haft nogen finansielle konsekvenser. 
Endelig har det på fællesskabsplan vist sig at være nødvendigt gennem et 
ændringsforslag til forordning 1552/89 at præcisere, at fordringerne i 
forbindelse med sukker- og isoglucoseafgifterne under alle omstændighe­
der (uanset om de er inddrevet eller ej) skal bogføres i medlemsstater­
nes A-regnskab. 
Hvis det senere viser sig, at disse afgifter ikke inddrives inden for 
den fastsatte frist, kan medlemsstaterne berigtige bogføringen og und­
tagelsesvist opføre fordringerne i det særskilte regnskab. 
Ordningen for aktiv forædling 
Kommissionen har foretaget tre fælles kontrolbesøg - Irland 1989 og 
Belgien og Det Forenede Kongerige i 1990 - som hovedsagelig tog sigte på 
anvendelsen af fællesskabsbestemmelserne om ordningen for aktiv foræd­
ling. Denne ordning, som har til formål at øge eksporten i forbindelse 
med forædling af produkter fra tredjelande, uden at disse pålægges 
importafgifter, er omfattet af forordning (EØF) nr. 1999/8520). Blandt 
gennemførelsesforordningerne er forordning (EØF) nr. 2228/9121) den 
vigtigste, idet den indeholder de mest omfattende gennemførelsesbestem­
melser . 
Kommissionens kontrol af aktiv forædling har fået myndighederne i en 
række medlemsstater ti I at ændre deres praksis på en række punkter. 
17) 32.992.510 ESC omregnet til ECU ved hjælp af 1990-kursen på 181,101 
18) 20.819.449 ESC omregnet til ECU ved hjælp af 1992-kursen på 174,714 
19) 6.700.000 pund omregnet til ECU ved hjælp af 1992-kursen på 0,737650 
20) EFT nr. L 188 af 20.7.1985, s. 1. 
21) EFT nr. L 210 af 31.7.1991, s. 1. 
27 -
i forbindelse med Kommissionens kontrol i BELGIEN viste det sig, at de 
tilladelser til aktiv forædling, som de kompetente belgiske myndigheder 
havde givet, ikke indeholdt alle de oplysninger, som fællesskabsbestem­
melserne kræver. De belgiske myndigheder har forpligtet sig til at 
træffe de foranstaltninger, som er nødvendige for at efterleve fælles­
skabsbestemmelserne. Kommissionen vil senere kontrollere, om man over­
holder denne forpligtelse. 
I IRLAND viste Kommissionens kontrol, at det var nødvendigt at foretage 
visse ændringer af de nationale bestemmelser om ordningen for aktiv for­
ædling. De irske myndigheder har siden foretaget følgende ændringer: 
- Punkt 9.8 i de nationale anvisninger - Customs code volume VI - som 
gjorde det muligt at gennemføre aktiv forædling inden for Shannon-
lufthavnens toldfrie område uden tilladelse, er udgået. 
- Den formular, som de irske myndigheder anvendte ti I at give tilladel­
se til aktiv forædling, er blevet udskiftet, da den ikke indeholdt 
alle de oplysninger, som findes på EF-formularen, vedrørende tarife­
ring af de forædlede produkter og angivelse af, hvilke toldkontorer 
der er kompetente med hensyn til henførsel under denne ordning, kon­
trol og færdigbehandling af ordningen. 
- For fremtiden skal toldmyndighederne ftr de giver tilladelsen sikre 
sig, at de økonomiske betingelser er opfyldt og Ikke efter tilladol­
sen gives, således som det var fastsat i punkt 11 i de nationale 
anvisninger. 
Kommissionens kontrol i DET FORENEDE KONGERIGE viste, at den formular, 
som anvendtes til at give tilladelse til at henføre et produkt under 
ordningen for aktiv forædling, ikke var i overensstemmelse med EF-
bestemmelserne. Det Forenede Kongerige har siden indvilget i udelukkende 
at anvende EF-modellen. 
I forbindelse med en kontrol i NEDERLANDENE af aktiv forædling af mælke­
produkter blev det klart, at der var en række mangler i forhold til fæl­
lesskabsbestemmelserne: 
- gyldigheden af tilladelserne til aktiv forædling af mælkeprodukter-
blev forlænget ud over den grænse på tre måneder, som er fastsat i 
fællesskabsbestemmelserne; 
- 28 -
- kontrollen af de økonomiske betingelser var ikke i overensstemmelse 
med EF-lovgivningen. 
De ansvarlige myndigheder har truffet foranstaltning ti I at tilpasse 
procedurerne. 
I FRANKRIG er der på Kommissionens eget initiativ blevet aflagt et kon­
trolbesøg vedrørende aktiv forædling. Det drejede sig udelukkende om et 
konkret tilfælde af svig. Eftersom det er blevet bekræftet, at der var 
tale om svig, er de traditionelle egne indtægter blevet inddrevet. 
Import af kvæg fra Østeuropæiske lande 
Referenceforordningen for denne kontrol er Rådets forordning (EØF) nr. 
2726/90 om ekstern fællesskabsforsendelse22), som fastsætter betingel­
serne for transport af varer fra tredjelande inden for EF's toldområde. 
Kontrollen af import af kvæg med oprindelse i østeuropæiske lande har 
været koncentreret om Tyskland, eftersom det er denne medlemsstat, der 
har den længste fælles grænse med de pågældende Østeuropæiske lande 
(især Polen og Tjekkoslovakiet). Det er ved tre kontrolbesøg, som Kom­
missionen selv har taget initiativ til (et i 1990 og to i 1992), blevet 
bekræftet, at denne form for svig er omfattende. Efter disse kontrolbe­
søg er de tyske myndigheder blevet anmodet om at træffe alle nødvendige 
forholdsregler for dels at stoppe og forebygge denne form for svigagtig 
import, dels at sikre at man inddriver de beløb, der er unddraget i for­
bindelse med forsendeIsestransaktioner, hvor der under færdigbehandlin­
gen er begået svig. Disse kontrolbesøg har haft til virkning, at Kommis­
sionen har taget forskellige initiativer, hvorefter de berørte medlems­
stater er blevet opmærksom på problemet, og de nationale undersøgelses-
organer har gennemført undersøgelser, og der er blevet foretaget arre-
stat ioner. 
Disse begivenheder er årsagen til, at Kommissionen har vedtaget forord­
ning (EØF) nr. 3712/9223), hvis formål er at forbedre garantiordningen 
for transaktioner ved fællesskabsforsendelse. 
22) EFT nr. L 262 af 26.9.1990, s. 1. 
23) EFT nr. L 378 af 23.12.1992, s. 15. 
29 -
Med forbehold af de resultater, der indberettes af de øvrige berørte 
medlemsstater, har Tyskland givet Kommissionen meddelelse om, at der pa 
de tyske toldkontorer, som er berørt af denne sag, er blevet opført 
1.402.290 ECU24) i toldafgifter og 9.032.046 ECU25) i landbrugs-
afgifter i det særskilte regnskab. 
De tyske myndigheder har endvidere truffet en række forebyggende for­
holdsregler og vedtaget følgende bestemmelser: 
- De ministerielle bekendtgørelser af 30.8.91, som gør det pligtigt at 
foretage fysisk kontrol af kvæg med oprindelse i Polen i de tilfælde, 
hvor det overgår til fri omsætning eller henføres under proceduren 
for ekstern fællesskabsforsendelse. 
- Den ministerielle bekendtgørelse af 1.10.91, som gør det pligtigt: 
at fremlægge de importtilladelser, der kræves i henhold til EF's 
landbrugslovgivning, på indgangstoldstedet. Dette gælder også i de 
tilfælde, hvor dyrene henføres under proceduren for ekstern fæl­
lesskabsforsendelse, og især hvis bestemme IsestoIdstedet ligger 
inden for Fællesskabets toldområde, og 
at fremlægge den originale købskontrakt eller en bekræftet kopi 
heraf, i de tilfælde hvor levende dyr bestemt for et tredjeland 
henføres under proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse. 
- Den ministerielle bekendtgørelse af 19.11.91, som bl.a. pålægger 
toldstederne i forbindelse med alle tilfælde af ekstern fællesskabs­
forsendelse at kontrollere, om den samlede garanti, som den hovedfor-
pligtede henviser til, er tilstrækkelig til at dække den importtold­
skyld, der kan opstå. 
- Den ministerielle bekendtgørelse af 2.12.92, som pålægger toldsteder­
ne at aflægge rapport om de foranstaltninger, som de allerede har 
truffet eller vil træffe med henblik på garantistillelse og inddri­
velse af unddragne fordringer. 
24) 2.833.061 DM omregnet til ECU ved hjælp af 1992-kursen på 2,02031. 
25) 18.287.940 DM omregnet til ECU ved hjælp af 1992-kursen på 2,02031. 
- 30 
Import under præferenceordningerne 
Den lovgivning, der danner grundlag for præferenceordningerne, vedtages 
hvert år af Rådet. Den er forskellig afhængig af land og produktkategori 
(f.eks. findes der forskellige bestemmelser for industri-, tekstil- og 
landbrugsprodukter samt for Bolivia, Albanien, de baltiske lande osv.) . 
I 1992 gennemførte Kommissionen 6 kontrolbesøg vedrørende anvendelsen af 
præferenceordningerne i følgende 6 medlemsstater: Tyskland, Danmark, 
Nederlandene, Luxembourg og Portugal (kontrol på eget initiativ) og 
Italien (fælles kontrol). 
Denne form for import vil blive kontrolleret i de øvrige medlemsstater i 
løbet af 1993. 
Med henblik på en bedre forberedelse foretages der forud for kontrolbe­
søgene for hvert enkelt land en analyse af importen i henhold til den 
generelle præferenceordning med det formål at fastslå, hvilke varegrup­
per der udgør en stor værdi. 
Det skal bemærkes, at Kommissionens kontrol i alle tilfælde i gennem­
snit omfatter sekshundrede importsager, hvilket kræver en ret betydelig 
indsats. 
Der er blevet påvist problemer og fejl i forbindelse med anvendelsen af 
Fællesskabets og medlemsstaternes bestemmelser, hvilket er blevet med­
delt myndighederne. I denne sammenhæng er man i forbindelse med en 
kontrol i Frankrig endnu en gang blevet opmærksom på det særlige problem 
med visse former for bilaterale præferenceaftaler. 
Som følge af Kommissionens bemærkninger herom har de franske myndigheder 
tilpasset deres kontrolprocedurer, så det sikres, at fællesskabsbestem­
melserne om bilaterale kontingenter nøje overholdes. 
Det forventes desuden, at der så hurtigt som muligt på fællesskabsplan 
tages initiativ ti I at erstatte de nationale kontingenter med fælles-
skabskont ingenter. 
Det er under Kommissionens kontrol fremgået, at der er problemer med den 
efterfølgende kontrol, som skal sikre, at alle betingelserne overholdes, 
for at præferenceordningen kan anvendes. 
- 31 
Det har vist sig, at der i medlemsstaterne er forskellig opfattelse af 
begrebet "begrundet tvivl", som skulle få toldmyndighederne til at ind­
lede en procedure med efterfølgende kontrol. Man er for øjeblikket i 
Kommissionen i færd med at gennemgå dette problem med henblik på frem­
sættelse af et forslag til en fælles fortolkning af begrebet. 
Import af fiskeprodukter 
Rådets forordning 137/79 om indførelse af særlige former for administra­
tivt samarbejde gældende for fiskeprodukter26) og Rådets forordning 
802/68 om den fælles definition af begrebet varers oprindelse27) er 
grundlaget for Kommissionens kontrol af import af fiskeprodukter. 
I 1990 gennemførte Kommissionen på eget initiativ to kontrolbesøg i Spa­
nien og i Portugal vedrørende import af fiskeprodukter. Det fremgik i 
denne forbindelse, at der var visse fejl i forvaltningen af toldkontin­
genterne, især med hensyn til import af fisk fanget af skibe, som til­
hører blandede virksomheder (Spanien/tredjelande). 
Disse fejl har haft negativ indvirkning på EF-budgettet. Efter en grun­
dig gennemgang af de konstaterede tilfælde har Kommissionen indledt ar­
bejdet med at regularisere situationen med hensyn til fastlæggelse, ind­
drivelse og overdragelse af de pågældende traditionelle egne indtægter. 
I mellemtiden er der allerede som et resultat af regular iser ingen af den 
i visse tilfælde ukorrekte forvaltning af toldkontingenterne blevet 
inddrevet et beløb på 83.838 ECU28). 
26) EFT nr. L 20 af 27.1.1979, s. 1. 
27) EFT nr. L 148 af 28.6.1968, s. 1. 
28) 10.849.522 pta. omregnet til ECU ved hjælp af 1990-kursen på 129,411. 
- 32 -
AFSNIT III VURDERING AF, HVORDAN KONTROLORDNINGEN FUNGERER, OG 
KONKLUSIONER 
1. Generel vurdering af ordningen 
Hvis man ser bort fra de overvejelser, som har fået Kommissionen til at 
foreslå en ændring af forordning 1552/892^), mener den i Øvrigt, at 
kontrolordningen for de traditionelle egne indtægter vil kunne forbed­
res, selv om den generelt er tilfredsstillende. Det er kendetegnende for 
strukturen i de forskellige former for kontrol, der gennemføres i med­
lemsstaterne af lovgivning og dokumenter og på stedet, og som har til 
formål at vurdere gennemførelsen af EF-bestemmelserne, at der er tale om 
et vist samspil. Det skulle være muligt at forbedre dette samspil mellem 
de forskellige former for kontrol og således øge synergien. 
a. Lovgivningskontrollen af de forskellige bestemmelser, som medlemssta­
terne har vedtaget på området for traditionelle egne indtægter, er 
Kommissionens primære kilde ti I en vurdering af, om medlemsstaterne 
er i stand til at forvalte opkrævningen af fællesskabsindtægterne, 
således som de er blevet pålagt det. I tilfælde af at der konstateres 
uregelmæssigheder, bestræber man sig på i fællesskab med den berørte 
medlemsstat at finde frem til en løsning. Ifølge Kommissionens opfat­
telse har denne dialog altid været meget brugbar og nyttig. Dette un­
derstreges yderligere af, at det kun har været nødvendigt for Domsto­
len at gribe ind i meget få tilfælde. Processen i forbindelse med 
fjernelse af uregelmæssigheder burde imidlertid afvikles noget hurti­
gere. 
b. Den dokumentkontrol, som Kommissionen gennemfører på grundlag af 
forskellige oversigter, rapporter og andre administrative og/eller 
regnskabsmæssige oplysninger, gør det muligt for Kommissionen at 
følge udviklingen i fastlæggelsen, bogføringen og overdragelsen af de 
traditionelle egne indtægter. Antallet af berigtigelser og anmodnin­
ger om, at medlemsstaterne skal betale renter på grund af for sen 
indbetaling, som følger efter en analyse af måneds- og kvartals­
oversigterne, viser, at det er nødvendigt at fortsætte med dette 
analysearbejde. 
29) K0M(92) 519 af 11. december 1992 
- 33 -
Kommissionen har især konstateret, at man i visse medlemsstater har 
problemer i forbindelse med månedsoversigterne med at opfylde for­
pligtelsen i artikel 18, stk. 2, litra b), hvorefter de finansielle 
resultater af den kontrol, der udføres i medlemsstaterne, skal 
angives ved passende anmærkninger. Uden disse oplysninger er det ikke 
altid muligt efterfølgende at måle den finansielle virkning af en 
given kontrol. For i disse tilfælde indbetales de supplerende beløb 
sammen med de samlede traditionelle egne indtægter, der en gang om 
måneden overdrages til Kommissionen. Kvaliteten af de oplysninger, 
der stilles til rådighed for Kommissionens tjenestegrene, er heller 
ikke altid af en sådan art, at oplysningerne kan udnyttes maksimalt, 
og det vil derfor være nødvendigt at gøre en ekstra indsats på dette 
område i medlemsstaterne. 
De nugældende bestemmelser i forordning 1552/89 gør det ikke muligt 
for Kommissionen på systematisk vis at føre tilsyn med det udsnit af 
svig og uregelmæssigheder, som er blevet afsløret i medlemsstaterne, 
og som vedrører fordringer på over 10.000 ECU. Dette er årsagen til, 
at Kommissionen som beskrevet i afsnit II for nylig har indført et 
system til opfølgning af disse tilfælde. Som en følge heraf forventer 
den, at tilsynet med inddrivelsen vil blive mere effektiv. 
På flere områder ville det være muligt at styrke den nuværende 
ordning for dokumentkontrol, hvis Rådet vedtager det forslag til æn­
dring af forordning 1552/89, som for øjeblikket behandles af budget­
myndigheden. Ordningen, som er beskrevet i afsnit II, foreslås især 
ændret på følgende områder: 
- de månedlige og kvartalsmæssige regnskabsopgørelser skal vedlægges 
nogle bilag, som skal gøre det muligt at føre tilsyn med fastlæggel­
sen og afslutningen af de tilfælde af svig og uregelmæssigheder, som 
er meddelt i henhold til den nuværende forordnings artikel 6, stk. 3; 
- halvårsrapporten om resultaterne af medlemsstaternes kontrol skal 
udbygges til en egentlig rapport om, hvordan medlemsstaternes inddri­
velses- og kontrolordning anvendes, og det vil således blive muligt 
at ajourføre de oplysninger om de forskellige ordninger, som Kommis­
sionen allerede råder over, samt ajourføre kendskabet til kontrolind­
satsen og -resultaterne, tvisternes art og problemerne i forbindelse 
med inddrivelsen. 
34 -
Disse oplysninger vil netop være meget nyttige ti I at forberede 
kontrollen af de traditionelle egne indtægter på stedet og til at 
gøre gennemgangen af meddelelserne om svig og uregelmæssigheder mere 
værd i fuld. 
Hvad angår kontrol på stedet generelt, skal man altid, når man vurde­
rer effektiviteten heraf, holde sig for øje, at hovedformålet er at 
sikre, at fællesskabsbestemmelserne om traditionelle egne indtægter 
anvendes korrekt. Den fælles kontrol og den kontrol, der foretages på 
Kommissionens eget initiativ, i henhold til artikel 18 i forordning 
1552/89 er i princippet langt mere tværgående end de undersøgelser, 
der gennemføres af Kommissionens øvrige tjenestegrene. 
Resultaterne af den kontrol, der gennemføres på grundlag af den oven­
for nævnte artikel 18 har således stor præventiv virkning. Det fak­
tum, at Kommissionen regelmæssigt gennemfører kontrol, har betydning 
for anvendelsen af Fællesskabets og medlemsstaternes bestemmelser 
vedrørende traditionelle egne indtægter, og man opnår således alt i 
alt en bedre inddrivelse af indtægterne. 
Kontrolresultaterne er desuden nyttige på andre områder. Eftersom der 
er meget tæt forbindelse mellem toldlovgivningen og bestemmelserne om 
fastlæggelse af de traditionelle egne indtægter, tages der hensyn til 
kontrolresultaterne, når man undersøger, om toldlovgIvningen er ef­
fektiv, og om den fungerer efter hensigten. Oplysninger indsamlet i 
forbindelse med kontrollen kan også føre til, at Kommissionen frem­
sætter forslag til lovgivningsforanstaltninger. 
Både de direkte og indirekte resultater af den kontrol, der er gen­
nemført i rapportens referenceperiode (1989-1992), anses for at være 
opmuntrende. Med hensyn til B-regnskabet er Kommissionen af den op­
fattelse, at medlemsstaterne som en følge af Kommissionens kontrolak­
tiviteter er blevet meget bedre til at føre dette regnskab. Dette 
forhold har haft en positiv indflydelse på mulighederne for at følge 
inddrivelsen af indtægterne. I betragtning af det begrænsede 
personale, som Kommissionen har haft til sin rådighed i den pågælden­
de periode, er de kontrolresultater, som man har opnået inden for 
toldprocedurer af økonomisk betydning, proceduren for ekstern fælles­
skabsforsendelse, præferenceordningerne og sukkersektoren, af en 
- 35 -
sådan art, at Kommissionen kan foretage en positiv opgørelse, dog med 
forbehold af de planlagte forbedringer. 
Kommissionen er tilfreds med samarbejdet med medlemsstaterne, som 
hjælper Kommissionens befuldmægtigede, når det i forbindelse med kon­
trollen viser sig at være nødvendigt at aflægge besøg på stedet hos 
den afgiftspligtige for at indhente oplysninger, som ikke er tilgæn­
gelige hos de kompetente myndigheder. De positive erfaringer burde 
være tilstrækkelige til at overbevise de medlemsstater, som eventuelt 
stadig måtte være tilbageholdende. I forbindelse med den "selvstæn­
dige" kontrol, som gennemføres på Kommissionens eget initiativ, og 
som er indeholdt i EF-lovgivningen, bør det være muligt at foretage 
en så omfattende vurdering som muligt og opnå tilfredsstillende re­
sultater, uden at man skal være afhængig af gode personlige forbin­
delser mellem fællesskabsadministrationen og de nationale admini­
strât ioner. 
- 36 
2. Konklusioner 
2.1 Forbedring af de nuværende kontrolmetoder 
Pa baggrund af de erfaringer, der er gjort I referenceperioden 
mellem 1989 og 1992. drager Kommissionen følgende konklusioner: 
* TiIpasning af lovgivningskontrollen 
Kommissionen har til hensigt at lægge særlig vægt på en horisontal 
analyse af de nationale bestemmelser, der vedrører emner, som al­
lerede er eller vil blive gjort til genstand for særlig kontrol. 
Formålet er at vurdere, om der med hensyn til effektiviteten er 
ligevægt mellem bestemmelserne i de enkelte medlemsstater, og at 
drage de konsekvenser, som måtte vise sig at være nødvendige, 
enten i medlemsstaterne eller i EF-lovgivningen. 
* Styrkelse af dokumentkontrollen 
Grundlaget for risikoanalyserne og det første sted, hvor disse 
gennemføres, er de regnskabsopgørelser og øvrige dokumenter, der 
tilstilles Kommissionen. Disse analyser vil blive udvidet og i 
højere grad indarbejdet i ordningen for dokumentkontrol, hvorved 
det bliver muligt at udnytte de tilgængelige oplysninger optimalt 
* Bedre udnyttelse af den kontrol, der er baseret på en gennem­
gang af ordningerne 
Kommissionen mener, at det er nødvendigt at udvide og aktualisere 
de nuværende kontrolmetoder, som er baseret på en "gennemgang af 
ordningerne". Ved en sådan gennemgang vurderer man ikke blot "en­
keltstående" transaktioner, men hele den pågældende ordning, hvor­
ved det er muligt at måle, hvor effektiv og økonomisk den kontrol­
lerede ordning er. I denne forbindelse vil det ved hjælp af en så­
kaldt risikoanalyse være muligt at indkredse risiciene i en ord­
ning, hvor en mangelfuld anvendelse af reglerne om de traditio­
nelle egne indtægter har store finansielle konsekvenser. 
- 37 
Kommissionen har allerede i den periode, som denne rapport dækker, 
anvendt disse fremgangsmåder, som gør det muligt at udnytte Kom­
missionens begrænsede ressourcer bedst muligt, uden at kontrollen 
bliver mindre effektiv. Man undgår også, at det bliver alt for 
bureaukrat isk. 
Det er i denne sammenhæng især nødvendigt at øge kontrollen af den 
administrative infrastruktur, som medlemsstaterne har indført til 
brug i forbindelse med fastlæggelse, bogføring og overdragelse af 
de traditionelle egne indtægter. Formålet med kontrollen af de ad­
ministrative strukturer er en tilbundsgående analyse af kapacite­
ten. Resultaterne heraf tages sammen med en risikoanalyse i be­
tragtning, når de kommende kontrolbesøg vedrørende traditionelle 
egne indtægter planlægges. 
2.2 Begrænsning af emnevalget og flerårig planlægning af kontrollen på 
stedet 
I forbindelse med fastsættelsen af, hvilke særlige emner der skal 
kontrolleres, planlægger Kommissionen i højere grad at benytte sig 
af nogle objektive kriterier, som berettiger anvendelsen af de be­
grænsede ressourcer. Dette vil ske ved, at der tages hensyn til 
dels de indikatorer, der fremkommer ved Øget brug af Gennemgang af 
ordningerne, dels de signaler og andre oplysninger, som Kommissio­
nen modtager udefra, f.eks. Europa-Parlamentet, Revisionsretten, 
de nationale myndigheder og forskellige informationskilder. 
Den årlige planlægning af, hvilke særlige emner der skal kontrol­
leres, vil desuden i højere grad ske som led i en flerårig strate­
gi for kontrolaktiviteterne, hvorved det bl.a. bliver muligt at 
skabe større åbenhed i forbindelserne mellem Kommissionen og Revi­
sionsretten, som også foretager en række former for kontrol af op­
krævningen af de traditionelle egne indtægter. Planlægningen skal 
være fleksibel, og den skal kunne tilpasses, hvis der opstår nye 
prioriteringer, som gør det nødvendigt at tage de særlige kontrol­
emner op ti I fornyet overvejelse. 
2.3 Ajourføring af opfølgningsprocedurerne 
Det er hensigten at fremskynde den procedure, der følges ved op­
følgning af kontrolresultaterne. Man er således for øjeblikket i 
Kommissionen i færd med at udvikle et nyt edb-programmel med hen-
38 -
blik på oprettelse af en database, som skal muliggøre en maksimal 
opfølgning af de forskellige resultater af kontrollen af de tra­
ditionelle egne indtægter. Databasen forventes at være fuldt 
funktionsdygtig i midten af 1994. 
2.4 Styrkelse af partnerskabet mellem medlemsstaterne og Kommissionen 
Samarbejdet mellem medlemsstaterne og Kommissionen er tilfreds­
stillende. Kommissionen mener dog, at samarbejdet bør udvides end­
nu mere ved hjælp af et fast administrativt partnerskab mellem 
medlemsstaterne og Kommissionen. Den gensidige tillid, som vil 
være kendetegnende for en sådan samarbejdsstruktur, vil have en 
positiv indvirkning på den praktiske gennemførelse af de forskel­
lige former for kontrol. 
Med henblik herpå planlægger Kommissionen i løbet af 1994 at af­
holde en workshop om de forskellige former for kontrol. Gennem et 
sådant samarbejde med medlemsstaterne vil det være muligt at få 
kendskab til, hvordan de nationale myndigheder forestiller sig, at 
kontrollen på stedet skal gennemføres i praksis. Konklusionerne af 
denne meningsudveksling vil blive brugt til at forberede det for­
slag om ændring af forordning 165/74, som Kommissionen planlægger 
at forelægge for Rådet inden sommeren 1994. 
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 691 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 01 
Katalognummer : CB-CO-93-701-DA-C 
ISBN 92-77-62668-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg