[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 29.7.2008

KOM(2008) 489 endelig

2008/0156 (CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om ændring af forordning (EF) nr. 1234/2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter ("fusionsmarkedsordningen")

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Baggrund

- Begrundelse og formål: komplettering af de nye rammebestemmelser for den fælles landbrugspolitik, fusionsmarkedsordningen i forordning (EF) nr. 1234/2007

Ved Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) revideredes de 21 bestående forordninger om sektorspecifikke fælles markedsordninger, og de blev samlet i én forordning for at strømline og forenkle rammebestemmelserne, uden at der blev ændret ved den grundlæggende politik, hvorved der blev fastlagt ét fælles sæt samordnede regler for klassiske områder af markedspolitikken såsom intervention, privat oplagring, importtoldkontingenter, eksportrestitutioner, beskyttelsesforanstaltninger, statsstøtte- og konkurrenceregler samt meddelelse og rapportering af data.

Kommissionen forelagde forslaget til fusionsmarkedsordningen i december 2006, og det var udarbejdet på en sådan måde, at der ikke blev stillet spørgsmålstegn ved de politiske afgørelser, der gennem årene var truffet inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik. Forslaget og forordningen, der senere blev vedtaget af Rådet, er derfor en teknisk forenkling, som er baseret på den retlige situation i december 2006. Der kunne endnu ikke tages hensyn til substansændringer i visse sektorer (bl.a. frugt- og grøntsagssektoren, sektoren for forarbejdede frugter og grøntsager og vinsektoren) på tidspunktet for vedtagelsen af fusionsmarkedsordningen. Selv om ændringerne i frugt- og grøntsagssektoren og sektoren for forarbejdede frugter og grøntsager, i mellemtiden er indarbejdet i fusionsmarkedsordningen ved forordning (EF) nr. 361/2008 af 14. april 2008[1], er reformen af vinsektoren kun lige afsluttet ved offentliggørelsen af Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 om den fælles markedsordning for vin, om ændring af forordning (EF) nr. 1493/1999, (EF) nr. 1782/2003, (EF) nr. 1290/2005, (EF) nr. 3/2008 og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2392/86 og (EF) nr. 1493/1999[2].

- Generel baggrund

Dette forslag er et væsentligt element i Kommissionens planer om at strømline og forenkle den fælles landbrugspolitik. De centrale punkter i Kommissionens strategi blev der redegjort for i meddelelsen fra 2005 om "forenkling og bedre regulering inden for den fælles landbrugspolitik", i det følgende benævnt "meddelelsen"[3]. I dette dokument understregede Kommissionen, at man kan nedbringe virksomhedernes omkostninger og sikre, at EU's borgere får noget for pengene, hvis man begrænser bureaukratiet inden for landbruget ved at gøre reglerne mere gennemsigtige, lettere at forstå og mindre tunge at arbejde med.

- Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører

Den fælles markedsordning for vin, forordning (EF) nr. 479/2008, ophæves ved nærværende forslag, og indholdet af denne indarbejdes i fusionsmarkedsordningen.

- Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål

Dette forslag på landbrugsområdet er en integrerende del af Kommissionens overordnede strategi for bedre regulering og forenkling som udtrykt i Kommissionens meddelelse af 25. oktober 2005 om " Gennemførelse af Fællesskabets Lissabon-program - En strategi til forenkling af de lovgivningsmæssige rammer "[4] og fastsat i "Interinstitutionel aftale om bedre lovgivning" af 16. december 2003[5].

2. Høring af berørte parter og konsekvensanalyse

- Høring af interesserede parter

De interesserede parter blev hørt som led i forberedelserne til fusionsmarkedsordningen, der i sidste ende generelt er blevet betragtet som et positivt skridt, fordi retsforskrifterne for den fælles landbrugspolitiks markedspolitik dermed er blevet mere gennemsigtige og lettere tilgængelige. Der kræves ikke en yderligere høring, fordi dette forslag blot kompletterer fusionsmarkedsordningen, uden at der indføres større ændringer.

- Ekspertbistand

Der var ikke behov for ekspertbistand.

- Konsekvensanalyse

Ikke relevant. Forslaget er fritaget for kravet om konsekvensanalyse, da det ikke indgår i Kommissionens arbejds- og lovgivningsprogram.

3. Den horisontale markedsordnings retlige aspekter og væsentligste kendetegn

- Retsgrundlag

Traktatens artikel 36 og 37

- Forslagets indhold

De vigtigste aspekter af den fælles markedsordning for vin var endnu ikke indarbejdet i fusionsmarkedsordningen, idet den førstnævnte markedsordning afventede en politisk reform på det tidspunkt, hvor der blev stillet forslag om fusionsmarkedsordningen. For vinsektorens vedkommende indeholder fusionsmarkedsordningen, som offentliggjort i november 2007, derfor alene en bestemmelse om, at forvaltningskomitéproceduren kan anvendes. I fusionsmarkedsordningens 8. betragtning slås det fast, at vinsektoren må indarbejdes i fuldt omfang, når den politiske reform er vedtaget, hvilket skete i kraft af offentliggørelsen af forordning (EF) nr. 479/2008.

- Subsidiaritetsprincippet

Forslaget har samme formål som fusionsmarkedsordningen, nemlig at forenkle rammebestemmelserne for de fælles markedsordninger, uden at den grundlæggende politiske linje ændres.

- Reguleringsmiddel/-form

Foreslået middel/form: forordning.

Andre midler/former er ikke relevante, da forslaget går ud på at oprette en horisontal fælles markedsordning, der gælder umiddelbart i alle medlemsstater.

4. Budgetmæssige virkninger

Eftersom forslaget ikke ændrer ved de nuværende foranstaltninger under den fælles landbrugspolitik, har det ingen budgetmæssige virkninger.

5. Forenkling

Forslaget kompletterer en retsakt, der selv blev vedtaget af tekniske forenklingshensyn. Dette forslag vil yderligere forenkle den fælles landbrugspolitiks retsforskrifter, ved at der indsættes nogle manglende regler i fusionsmarkedsordningen. Det forventes at medføre en klar forenkling af de nuværende retsforskrifter.

Ophævelse af gældende retsforskrifter

Forslagets vedtagelse vil medføre, at en yderligere rådsforordning ophæves.

2008/0156 (CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om ændring af forordning (EF) nr. 1234/2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter ("fusionsmarkedsordningen")

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

1. For at forenkle de lovgivningsmæssige rammer for den fælles landbrugspolitik blev alle de forordninger, som Rådet havde vedtaget siden indførelsen af den fælles landbrugspolitik i forbindelse med fastsættelsen af fælles markedsordninger for landbrugsprodukter eller grupper af produkter, ophævet ved og afløst af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 ("fusionsmarkedsordningen")[6].

2. Som anført i betragtning 7 i fusionsmarkedsordningen skulle forenklingen ikke resultere i, at der blev sat spørgsmålstegn ved de politiske afgørelser, der gennem årene var truffet i forbindelse med den fælles landbrugspolitik, og den indeholdt derfor ingen bestemmelser om nye instrumenter eller foranstaltninger. Fusionsmarkedsordningen afspejler derfor de politiske afgørelser, der var blevet truffet frem til det øjeblik, hvor Kommissionen fremsatte forslag til fusionsmarkedsordningen.

3. Sideløbende med forhandlingerne om og vedtagelsen af fusionsmarkedsordningen førte Rådet også forhandlinger om og vedtog en reform af vinsektoren, som nu er afsluttet med vedtagelsen af Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 om den fælles markedsordning for vin, om ændring af forordning (EF) nr. 1493/1999, (EF) nr. 1782/2003, (EF) nr. 1290/2005, (EF) nr. 3/2008 og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2392/86 og (EF) nr. 1493/1999[7]. Som anført i betragtning 8 i fusionsmarkedsordningen blev kun de bestemmelser for vinsektoren, som ikke skulle igennem en reform, indarbejdet i fusionsmarkedsordningen fra begyndelsen, mens substansbestemmelserne først bør indarbejdes, når de respektive reformer er blevet vedtaget. Da dette er tilfældet, bør vinsektoren nu fuldt ud indarbejdes i fusionsmarkedsordningen ved at indføre de politiske beslutninger, der er truffet i forordning (EF) nr. 479/2008, i fusionsmarkedsordningen.

4. Indarbejdelsen af disse bestemmelser i fusionsmarkedsordningen bør følge samme tilgang som den, der blev anvendt, da fusionsmarkedsordningen blev vedtaget, nemlig at der ikke sættes spørgsmålstegn ved de politiske afgørelser, der blev truffet, da Rådet vedtog disse bestemmelser, eller ved begrundelsen for disse politiske afgørelser som anført i de respektive betragtninger i de respektive forordninger.

5. Fusionsmarkedsordningen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

6. I fusionsmarkedsordningens artikel 175 er der indarbejdet bestemmelser om anvendelsen af traktatens konkurrenceregler på de sektorer, som er omfattet af fusionsmarkedsordningen. Disse bestemmelser havde hidtil været omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006 af 24. juli 2006 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landbrugsvarer[8]. I fusionsmarkedsordningens artikel 200 blev anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 1184/2006 derfor tilpasset. Som følge af, at vinsektoren fuldt ud indarbejdes i fusionsmarkedsordningen, og at konkurrencereglerne heri udvides til at omfatte sektoren, bør vinsektoren udelukkes fra anvendelsesområdet af forordning (EF) nr. 1184/2006.

7. For at sikre, at overgangen fra bestemmelserne i forordning (EF) nr. 479/2008 til bestemmelserne i nærværende forordning ikke får indflydelse på det igangværende produktionsår 2008/2009 for vin, bør ændringerne anvendes fra begyndelsen af det næste produktionsår for vin, dvs. fra den 1. august 2009 -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EF) nr. 1234/2007 foretages følgende ændringer:

1) Artikel 1, stk. 2, udgår.

2) I artikel 3, første stykke, indsættes følgende litra efter litra c):

“ca) 1. august til 31. juli året efter for vinsektoren”

3) Artikel 55 ændres som følger:

a) Overskriften affattes således:

“Artikel 55Kvoteordninger og produktionskapacitet”

b) Efter stk. 2 indsættes følgende stykke:

“2a For vinsektoren finder regler vedrørende produktionskapacitet i henseende til ulovlige beplantninger, midlertidige plantningsrettigheder og en rydningsordning anvendelse i overensstemmelse med bestemmelserne i afdeling IVa.”

4) Overskriften til del II, afsnit I, kapitel III, afdeling IV, affattes således:

“Afdeling IVProcedurebestemmelser for sukker- og mælkekvoter”

5) I ARTIKEL 85 AFFATTES DE INDLEDENDE ORD SÅLEDES:

“Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelser til afdeling I, II og III, der navnlig kan vedrøre:”

6) Følgende afdeling IVa indsættes efter del II, afsnit I, kapitel III, afdeling IV:

“Afdeling IVaProduktionskapacitet i vinsektoren

UNDERAFDELING I ULOVLIGE BEPLANTNINGER

ARTIKEL 85A ULOVLIGE BEPLANTNINGER FRA EFTER DEN 31. AUGUST 1998

1. Producenter, der efter den 31. august 1998 har plantet vinstokke på arealer, som ikke er omfattet af en plantningsrettighed, rydder disse for egen regning.

2. Indtil rydningen i henhold til stk. 1 er gennemført, må druer og produkter fremstillet af druer fra de i nævnte stykke omhandlede arealer kun bringes i omsætning med henblik på destillation for producentens egen regning. Produkterne fra destillationen må ikke anvendes til fremstilling af alkohol med et virkeligt alkoholindhold på 80 % vol. eller derunder.

3. Uden at dette berører eventuelle tidligere sanktioner, som medlemsstaterne har pålagt, pålægger medlemsstaterne producenter, der ikke har overholdt denne rydningsforpligtelse, sanktioner, som differentieres efter, hvor alvorlig, omfattende og varig den manglende overholdelse er.

4. Udløbet af det midlertidige forbud mod nyplantning den 31. december 2015, jf. artikel 85g, stk. 1, berører ikke de i nærværende artikel fastsatte forpligtelser.

Artikel 85bObligatorisk legalisering af ulovlige beplantningerfra før 1. september 1998

1. Producenter, der før den 1. september 1998 har plantet vinstokke på arealer, som ikke er omfattet af en plantningsrettighed, skal i givet fald legalisere disse mod betaling af et gebyr senest den 31. december 2009.

Med forbehold af procedurerne i forbindelse med regnskabsafslutning finder første afsnit ikke anvendelse på arealer, som er legaliseret på grundlag af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1493/1999.

2. Det i stk. 1 nævnte gebyr fastsættes af medlemsstaterne. Det skal være på mindst det dobbelte af den gennemsnitlige værdi af den tilsvarende plantningsrettighed i det pågældende område.

3. Indtil legaliseringen i henhold til stk. 1 er gennemført, må druer og produkter fremstillet af druer fra de i nævnte stykke omhandlede arealer kun bringes i omsætning med henblik på destillation for producentens egen regning. Produkterne fra destillationen må ikke anvendes til fremstilling af alkohol med et virkeligt alkoholindhold på 80 % vol. eller derunder.

4. Ulovlige arealer som nævnt i stk. 1, som ikke er legaliseret i henhold til nævnte stykke senest den 31. december 2009, ryddes for egen regning af de berørte producenter.

Medlemsstaterne pålægger producenter, der ikke overholder denne rydningsforpligtelse, sanktioner, som differentieres efter, hvor alvorlig, omfattende og varig den manglende overholdelse er.

I afventning af den rydning, der er nævnt i første afsnit, finder stk. 3 tilsvarende anvendelse.

5. Udløbet af det midlertidige forbud mod nyplantning den 31. december 2015, jf. artikel 85g, stk. 1, berører ikke de i stk. 3 og 4 fastsatte forpligtelser.

Artikel 85cKontrol med omsætningsforbud eller destillationspligt

1. I de i artikel 85a, stk. 2, og artikel 85b, stk. 3 og 4, omhandlede tilfælde skal medlemsstaterne kræve dokumentation for, at de pågældende produkter ikke er bragt i omsætning, eller, såfremt de pågældende produkter er blevet destilleret, dokumentation i form af forelæggelse af destillationskontrakter.

2. Medlemsstaterne kontrollerer, at omsætningsforbuddet eller destillationspligten, som nævnt i stk. 1, er overholdt. I modsat fald pålægger de sanktioner.

3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke arealer der er omfattet af destillation, og hvor store mængder alkohol det drejer sig om.

Artikel 85dLedsageforanstaltninger

De i artikel 85b, stk. 1, første afsnit, nævnte arealer, der ikke er legaliseret, samt de i artikel 85, stk. 1, første afsnit, nævnte arealer kan ikke komme i betragtning til støtteforanstaltninger på nationalt plan eller på fællesskabsplan.

Artikel 85eGennemførelsesforanstaltninger

Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelser til denne underafdeling.

Disse bestemmelser kan omfatte:

a) nærmere bestemmelser om oplysningskrav til medlemsstaterne og om eventuelle nedsættelser af budgetbevillingerne i bilag Xb i tilfælde af manglende overholdelse af kravene

b) nærmere bestemmelser om de sanktioner, medlemsstaterne skal pålægge i tilfælde af manglende overholdelse af forpligtelserne i artikel 85a, 85b og 85c.

Underafdeling IIOvergangsordning for plantningsrettigheder

ARTIKEL 85F VARIGHED

Bestemmelserne i denne underafdeling finder anvendelse indtil den 31. december 2015.

Artikel 85gMidlertidigt forbud mod plantning af vinstokke

1. Uden at dette berører artikel 120a, stk. 1 til 6 og navnlig stk. 4 heri, er det forbudt at plante vinstokke af druesorter, der kan klassificeres efter artikel 120a, stk. 2.

2. Det er ligeledes forbudt at dobbeltpode druesorter, der kan klassificeres efter artikel 120a, stk. 2, på andre druesorter end dem, der er omhandlet i den pågældende artikel.

3. Uanset stk. 1 og 2 er plantning og dobbeltpodning som omhandlet i nævnte stykker tilladt, hvis der foreligger:

a) en nyplantningsrettighed i henhold til artikel 85h

b) en genplantningsrettighed i henhold til artikel 85i

c) en plantningsrettighed, som er tildelt fra en reserve i henhold til artikel 85j og 85k.

4. De i stk. 3 omhandlede plantningsrettigheder tildeles i hektar.

5. Medlemsstaterne kan beslutte at opretholde det forbud, der er nævnt i stk. 1, på deres område eller på dele af deres område indtil senest den 31. december 2018. I så tilfælde finder bestemmelserne vedrørende den overgangsordning for plantningsrettigheder, der er omhandlet i dette underafsnit, herunder i denne artikel, anvendelse i den pågældende medlemsstat i overensstemmelse hermed.

Artikel 85hNyplantningsrettigheder

1. Medlemsstaterne kan tildele producenterne nyplantningsrettigheder for arealer:

a) der er bestemt til nyplantning i forbindelse med jordfordeling eller ekspropriation, som af hensyn til almenvellet er vedtaget i medfør af gældende national lovgivning

b) der er bestemt til forsøg

c) der er bestemt til podningsgartneri eller

d) hvis vinavlsprodukter udelukkende er bestemt til vinavlerens privatforbrug.

2. Nyplantningsrettigheder skal:

a) anvendes af den producent, der har fået dem tildelt

b) anvendes inden udgangen af det andet produktionsår efter det produktionsår, hvor de blev tildelt

c) anvendes til de formål, som tildelingen gælder.

Artikel 85iGenplantningsrettigheder

1. Medlemsstaterne tildeler genplantningsrettigheder til producenter, der har ryddet et vindyrkningsareal.

Ryddede arealer, for hvilke der er givet rydningspræmie i overensstemmelse med underafsnit III, kan dog ikke tildeles genplantningsrettigheder.

2. Medlemsstaterne kan tildele genplantningsrettigheder til producenter, der forpligter sig til at rydde et vindyrkningsareal. I så fald ryddes det pågældende areal senest ved udgangen af det tredje år efter, at de nye vinstokke, som genplantningsrettighederne gælder, er blevet plantet.

3. Genplantningsrettigheder tildeles for et areal, der svarer til det ryddede areal i renkultur.

4. Genplantningsrettighederne udøves på den bedrift, som har fået dem tildelt. Medlemsstaterne kan endvidere bestemme, at disse genplantningsrettigheder kun må udøves på det areal, der er blevet ryddet.

5. Uanset stk. 4 kan medlemsstaterne fastsætte, at genplantningsrettigheder helt eller delvis kan overføres til en anden bedrift i samme medlemsstat i følgende tilfælde:

a) hvis en del af den berørte bedrift overgår til denne anden bedrift

b) hvis arealerne på denne anden bedrift er bestemt til:

i) produktion af vine med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse eller

ii) podningsgartneri.

Medlemsstaterne sørger for, at anvendelsen af undtagelserne i første afsnit ikke fører til en samlet forøgelse af produktionskapaciteten på deres område, især i forbindelse med overførsler fra ikke-kunstvandede arealer til kunstvandede arealer.

6. Stk. 1-5 finder tilsvarende anvendelse på rettigheder, der kan sidestilles med genplantningsrettigheder, og som er erhvervet i henhold til tidligere fællesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser.

7. Genplantningsrettigheder, der er tildelt i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1493/1999, anvendes inden for de deri fastsatte frister.

Artikel 85jNationale og regionale reserver af plantningsrettigheder

1. For at forbedre forvaltningen af produktionskapaciteten opretter medlemsstaterne en national reserve eller regionale reserver af plantningsrettigheder.

2. Medlemsstater, der har oprettet nationale eller regionale reserver af plantningsrettigheder i henhold til forordning (EF) nr. 1493/1999, kan bevare disse reserver, så længe de anvender overgangsordningen for plantningsrettigheder i overensstemmelse med dette underafsnit.

3. Følgende plantningsrettigheder tilføres den nationale eller de regionale reserver, hvis de ikke er anvendt inden for den fastsatte frist:

a) nye plantningsrettigheder

b) genplantningsrettigheder

c) plantningsrettigheder, der er tildelt fra reserven.

4. Producenterne kan overføre genplantningsrettigheder til de nationale eller regionale reserver. Betingelserne for en sådan overførsel, om nødvendigt mod en økonomisk godtgørelse fra medlemsstaten, bestemmes af medlemsstaten under hensyntagen til parternes legitime interesser.

5. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte ikke at anvende en ordning med reserver, hvis de kan godtgøre, at der findes en anden effektiv ordning for forvaltning af plantningsrettigheder på hele deres område. Den alternative ordning kan om nødvendigt afvige fra de relevante bestemmelser i dette underafsnit.

Første afsnit finder også anvendelse på medlemsstater, der ophører med at anvende nationale eller regionale reserver i henhold til forordning (EF) nr. 1493/1999.

Artikel 85kTildeling af plantningsrettigheder fra reserven

1. Medlemsstaterne kan tildele rettigheder fra en reserve:

a) uden modydelse til producenter, der er under 40 år, som har de nødvendige faglige kvalifikationer, som for første gang etablerer sig, og som er bedriftens driftsleder

b) mod betaling til nationale eller eventuelt regionale kasser til producenter, som har til hensigt at udnytte rettighederne til at beplante arealer, hvis produktion der er et sikkert marked for.

Medlemsstaterne opstiller kriterier for fastsættelse af den i litra b) nævnte betaling, hvis størrelse kan variere afhængigt af det endelige produkt fra de pågældende vindyrkningsarealer og af den resterende varighed af det midlertidige forbud mod nyplantning, jf. artikel 85g, stk. 1 og 2.

2. Når der udnyttes plantningsrettigheder fra en reserve, sikrer medlemsstaterne:

a) at stedet, de anvendte sorter og dyrkningsmetoderne garanterer, at den efterfølgende produktion er tilpasset efterspørgslen på markedet

b) at de pågældende udbytter er typiske for gennemsnittet i området, især når plantningsrettigheder fra en reserve for ikke-kunstvandede arealer udnyttes på kunstvandede arealer.

3. Plantningsrettigheder fra en reserve, som ikke er udnyttet inden udgangen af det andet produktionsår efter det produktionsår, hvor de blev tildelt, fortabes og føres tilbage til reserven.

4. Plantningsrettigheder i en reserve, som ikke er udnyttet inden udgangen af det femte produktionsår efter, at de er tilført reserven, går tabt.

5. Hvis der findes regionale reserver i en medlemsstat, kan den pågældende medlemsstat fastsætte regler for overførsel af plantningsrettigheder mellem de regionale reserver. Hvis der findes både regionale og nationale reserver i en medlemsstat, kan den pågældende medlemsstat også tillade overførsler disse reserver imellem.

Der kan anvendes en reduktionskoefficient på overførsler.

Artikel 85lDe minimis

Dette underafsnit finder kun anvendelse i de medlemsstater, hvor Fællesskabets ordning for plantningsrettigheder fandt anvendelse den 31. december 2007.

Artikel 85mStrengere nationale regler

Medlemsstaterne kan vedtage strengere nationale regler for tildeling af nyplantningsrettigheder eller genplantningsrettigheder. De kan foreskrive, at ansøgninger herom og de relevante oplysninger, der ledsager disse, skal suppleres med yderligere angivelser, der måtte være nødvendige for at overvåge udviklingen i produktionskapaciteten.

Artikel 85nGennemførelsesforanstaltninger

Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelser til denne underafdeling.

Disse bestemmelser kan blandt andet omfatte:

a) bestemmelser, som skal gøre det muligt at undgå for store administrative omkostninger i forbindelse med anvendelsen af bestemmelserne i dette underafsnit

b) sameksistens af vinstokke i medfør af artikel 85i, stk. 2

c) anvendelsen af den reduktionskoefficient, der er omhandlet i artikel 85k, stk. 5.

Underafdeling IIIRydningsordning

ARTIKEL 85O VARIGHED

Bestemmelserne i denne underafdeling finder anvendelse indtil udgangen af produktionsåret 2010/2011.

Artikel 85pAnvendelsesområde og definition

I dette underafsnit fastlægges betingelserne for udbetaling til vinavlere af en præmie som modydelse for rydning af vinstokke (i det følgende benævnt "rydningspræmie").

Artikel 85qBetingelser for støtteberettigelse

Der kan kun ydes rydningspræmie, hvis det berørte areal opfylder følgende betingelser:

a) der er ikke modtaget fællesskabsstøtte eller national støtte til omstrukturerings- og omstillingsforanstaltninger i de 10 produktionsår, der gik forud for rydningsanmodningen

b) der er ikke modtaget fællesskabsstøtte hertil i henhold til andre fælles markedsordninger i de fem produktionsår, der gik forud for rydningsanmodningen

c) det passes

d) det er ikke under 0,1 ha. Hvis en medlemsstat træffer beslutning herom, kan denne mindstestørrelse dog være 0,3 ha for visse administrative områder i den pågældende medlemsstat, hvor en vinbedrifts vindyrkningsarealer i gennemsnit overstiger en ha.

e) det er ikke beplantet i strid med gældende fællesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser

f) det er beplantet med en druesort, der kan klassificeres efter artikel 120a, stk. 2.

Uanset litra e) kan der ydes rydningspræmie til arealer, som er legaliseret i henhold til artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1493/1999 og artikel 85b, stk. 1, i nærværende forordning.

Artikel 85rRydningspræmiens størrelse

1. Kommissionen fastsætter satserne for de rydningspræmier, der skal tildeles.

2. Det specifikke beløb, der skal udbetales i rydningspræmie, fastsættes af medlemsstaterne inden for rammerne af de i stk. 1 nævnte satser og på grundlag af den pågældende bedrifts historiske udbytter.

Artikel 85sProcedure og budget

1. Interesserede producenter indsender ansøgninger om rydningspræmie til de respektive myndigheder i medlemsstaterne senest den 15. september hvert år. Medlemsstaterne kan fastsætte en tidligere dato end den 15. september, forudsat at denne ligger efter den 30. juni, og at de, når det er relevant, tager hensyn til deres anvendelse af de undtagelser, der er fastsat i artikel 85u.

2. Medlemsstaterne gennemfører administrativ kontrol med de modtagne ansøgninger, behandler de ansøgninger, der kan komme i betragtning, og meddeler hvert år senest den 15. oktober Kommissionen det samlede areal og de samlede beløb, der svarer til disse ansøgninger, opdelt efter områder og udbytteintervaller.

3. Det maksimale årsbudget for rydningsordningen er fastsat i bilag Xd.

4. Hvert år senest den 15. november fastsættes der en bestemt procentsats for antagelse af de anmeldte beløb, hvis det samlede beløb, som medlemsstaterne har meddelt Kommissionen, overstiger de disponible budgetmidler, idet der, når det er relevant, skal tages hensyn til anvendelsen af artikel 85u, stk. 2 og 3.

5. Medlemsstaterne antager hvert år senest den 1. februar ansøgninger:

a) for de arealer, som der er indsendt ansøgning for, i deres helhed, hvis Kommissionen ikke har fastsat en procentsats i henhold til stk. 4, eller

b) for de arealer, der fremkommer ved anvendelse af den i stk. 4 nævnte procentsats på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier og i overensstemmelse med følgende prioriteter:

i) medlemsstaterne giver højeste prioritet til ansøgere, hvis ansøgning om rydningspræmie omfatter hele deres vindyrkningsareal

ii) medlemsstaterne giver næsthøjeste prioritet til ansøgere, der er mindst 55 år gamle eller ældre, hvis medlemsstaterne bestemmer det.

Artikel 85tKrydsoverensstemmelse

Har en landbruger på et hvilket som helst tidspunkt inden for tre år efter betaling af rydningspræmien ikke overholdt de lovgivningsbestemte forvaltningskrav og betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand, jf. artikel 3-7 i forordning (EF) nr. 1782/2003, på sin bedrift, og skyldes den manglende overholdelse en handling eller undladelse, der direkte kan tilskrives landbrugeren, nedsættes eller annulleres betalingen helt eller delvist afhængigt af, hvor alvorlig, omfattende, varig og hyppig den konstaterede manglende overholdelse er, og landbrugeren pålægges i givet fald at betale den tilbage efter betingelserne i de nævnte bestemmelser.

Artikel 85uUndtagelser

1. En medlemsstat kan beslutte at afvise yderligere ansøgninger som nævnt i artikel 85s, stk. 1, når det samlede ryddede areal når op på 8 % af dens vindyrkningsarealer, jf. bilag Xe.

En medlemsstat kan beslutte at afvise yderligere ansøgninger som nævnt i artikel 85s, stk. 1, for en region, når det samlede ryddede areal i denne region når op på 10 % af regionens vinarealer.

2. Kommissionen kan beslutte at standse anvendelsen af rydningspræmien i en medlemsstat, hvis fortsat rydning under hensyntagen til de ikke-færdigbehandlede ansøgninger vil medføre, at det samlede ryddede areal når op på mere end 15 % af medlemsstatens samlede vindyrkningsareal, jf. bilag Xe.

3. Kommissionen kan beslutte at standse anvendelsen af rydningspræmien i en medlemsstat i et bestemt produktionsår, hvis fortsat rydning under hensyntagen til de ikke-færdigbehandlede ansøgninger vil medføre, at det ryddede areal når op på mere end 6 % af medlemsstatens samlede vindyrkningsareal, jf. bilag Xe, i det bestemte år af ordningen.

4. Medlemsstaterne kan udelukke vinarealer i bjergområder og på stejle skråninger fra rydningsordningen på betingelser, som Kommissionen fastsætter.

5. Medlemsstaterne kan udelukke arealer fra rydningsordningen, hvis dens anvendelse er uforenelig med hensynet til miljøet. De arealer, der således udelukkes, må højst udgøre 3 % af de samlede vindyrkningsarealer, jf. bilag Xe.

6. Grækenland kan erklære, at vindyrkningsarealer på De Ægæiske Øer og de græske Joniske Øer med undtagelse af Kreta og Evia er udelukket fra rydningsordningen.

7. Den rydningsordning, der er fastlagt i dette underafsnit, finder ikke anvendelse på Azorerne, Madeira og De Kanariske Øer.

8. Medlemsstaterne giver producenter på de arealer, der er udelukket eller erklæret udelukket i henhold til stk. 3-7, forrang i forbindelse med andre støtteforanstaltninger for vinsektoren i denne forordning, navnlig, hvis det er relevant, i forbindelse med omstrukturerings- og omstillingsforanstaltningen under støtteprogrammerne og foranstaltningerne til udvikling af landdistrikter.

Artikel 85vDe minimis

Dette underafsnit finder kun anvendelse i de medlemsstater, hvor vinproduktionen overstiger 50 000 hl pr. produktionsår. Denne produktion beregnes på grundlag af den gennemsnitlige produktion i de forudgående fem produktionsår.

Artikel 85wSupplerende national støtte

Medlemsstaterne kan ud over den tildelte rydningspræmie yde supplerende national støtte, som ikke overstiger 75 % af den gældende rydningspræmie.

Artikel 85xGennemførelsesforanstaltninger

Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelser til denne underafdeling.

Disse bestemmelser kan blandt andet omfatte:

a) detaljerede oplysninger om de betingelser for støtteberettigelse, der er nævnt i artikel 85q, navnlig med hensyn til dokumentation for, at arealerne blev korrekt passet i 2006 og 2007

b) præmiesatser og -beløb, jf. artikel 85r

c) kriterier for undtagelser, jf. artikel 85u

d) indberetningskrav til medlemsstaterne vedrørende gennemførelsen af rydningsordningen, herunder sanktionerne i tilfælde af forsinkelser i indberetningen og de oplysninger, medlemsstaterne giver producenterne om ordningen og muligheden for at anvende den

e) indberetningskrav vedrørende supplerende national støtte

f) betalingsfrister.”

7) Følgende afdeling indsættes efter afdeling IVA i del I, afsnit II, kapitel IV:

“AFDELING IVbStøtteprogrammer for vinsektoren

UNDERAFDELING I INDLEDENDE BESTEMMELSER

ARTIKEL 103I ANVENDELSESOMRÅDE

I denne afdeling fastsættes der regler for tildeling af fællesskabsmidler til medlemsstaterne og for medlemsstaternes anvendelse af disse midler i forbindelse med nationale støtteprogrammer (i det følgende benævnt "støtteprogrammer") til finansiering af specifikke foranstaltninger til støtte for vinsektoren.

Artikel 103jForenelighed og konsekvens

1. Støtteprogrammer skal være forenelige med fællesskabsretten og konsistente med Fællesskabets aktiviteter, politikker og prioriteter.

2. Medlemsstaterne er ansvarlige for støtteprogrammerne og sikrer, at de er internt konsistente og udarbejdes og gennemføres på en objektiv måde under hensyntagen til de berørte producenters økonomiske situation og nødvendigheden af undgå uberettiget forskelsbehandling af producenterne.

Medlemsstaterne er ansvarlige for tilvejebringelsen og gennemførelsen af de nødvendige kontrolforanstaltninger og sanktioner, hvis støtteprogrammerne ikke overholdes.

3. Der ydes ikke støtte til:

a) forskningsprojekter og foranstaltninger til støtte for forskningsprojekter

b) foranstaltninger, der er indeholdt i medlemsstaternes programmer for udvikling af landdistrikterne i henhold til forordning (EF) nr. 1698/2005.

Underafdeling IIForelæggelse af støtteprogrammerne og disses indhold

ARTIKEL 103K FORELÆGGELSE AF STØTTEPROGRAMMERNE

1. Alle de i bilag Xb opførte producentmedlemsstater forelægger Kommissionen et udkast til et femårigt støtteprogram, der indeholder foranstaltninger i overensstemmelse med denne afdeling.

Støtteprogrammer, der er indført ved artikel 5, stk. 1, første afsnit i forordning (EF) nr. 479/2008, anvendes fortsat i medfør af nærværende forordning.

Støtteforanstaltningerne i støtteprogrammerne udarbejdes på det geografiske niveau, som medlemsstaterne finder mest hensigtsmæssigt. Inden støtteprogrammet forelægges Kommissionen, gøres det til genstand for høringer med de kompetente myndigheder og organisationer på det relevante geografiske niveau.

Hver medlemsstat forelægger et enkelt udkast til støtteprogram, hvori der kan tages hensyn til særlige regionale forhold.

2. Støtteprogrammerne iværksættes tre måneder efter, at de er blevet forelagt Kommissionen.

Hvis det forelagte støtteprogram ikke opfylder betingelserne i denne afdeling, underretter Kommissionen medlemsstaten herom. I så fald forelægger medlemsstaten Kommissionen et ændret støtteprogram. Det ændrede støtteprogram iværksættes to måneder efter, at det er blevet anmeldt, medmindre det fortsat ikke opfylder betingelserne i dette kapitel, i hvilket fald dette afsnit finder anvendelse.

3. Stk. 2 finder tilsvarende anvendelse på ændringer i de af medlemsstaterne forelagte støtteprogrammer.

4. Artikel 103l finder ikke anvendelse, når en medlemsstats eneste foranstaltning som led i et støtteprogram er overførslen til den i artikel 103o nævnte enkeltbetalingsordning. De i artikel 188a, stk. 5 og 6, fastlagte indberetnings- og evalueringsforpligtelser finder i så tilfælde kun anvendelse med hensyn til stk. 5 heri og i relation til det år, hvor overførslen finder sted.

Artikel 103lStøtteprogrammernes indhold

Støtteprogrammerne skal indeholde følgende:

a) en detaljeret beskrivelse af de foreslåede foranstaltninger og de kvantificerede mål herfor

b) resultaterne af de afholdte høringer

c) en vurdering af de forventede tekniske, økonomiske, miljømæssige og sociale virkninger

d) en tidsplan for foranstaltningernes gennemførelse

e) en generel finansieringsoversigt, der viser, hvilke ressourcer der skal sættes ind, og den påtænkte vejledende fordeling heraf på foranstaltningerne i overensstemmelse med de i bilag Xb fastsatte lofter

f) de kriterier og kvantitative indikatorer, der skal anvendes til overvågning og evaluering, samt de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at støtteprogrammerne gennemføres korrekt og effektivt

g) en angivelse af de kompetente myndigheder og organer, der er ansvarlige for gennemførelsen af støtteprogrammet.

Artikel 103mStøtteberettigede foranstaltninger

1. Støtteprogrammerne skal indeholde én eller flere af følgende foranstaltninger:

a) støtte efter enkeltbetalingsordningen i overensstemmelse med artikel 103o

b) salgsfremstød i overensstemmelse med artikel 103p

c) omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer i overensstemmelse med artikel 103q

d) grøn høst i overensstemmelse med artikel 103r

e) gensidige fonde i overensstemmelse med artikel 103s

f) høstforsikring i overensstemmelse med artikel 103t

g) investeringer i overensstemmelse med artikel 103u

h) destillation af biprodukter i overensstemmelse med artikel 103v

i) destillation af konsumalkohol i overensstemmelse med artikel 103w

j) krisedestillation i overensstemmelse med artikel 103x

k) brug af koncentreret druemost i overensstemmelse med artikel 103y.

2. Støtteprogrammerne må ikke indeholde andre foranstaltninger end foranstaltningerne i artikel 103o-103y.

Artikel 103nGenerelle bestemmelser om støtteprogrammer

1. Fordelingen af de disponible fællesskabsmidler og budgetgrænserne er fastsat i bilag Xb.

2. Fællesskabet yder kun støtte til støtteberettigede udgifter, der afholdes efter forelæggelsen af det relevante støtteprogram, jf. artikel 103k, stk. 1.

3. Medlemsstaterne bidrager ikke til omkostningerne i forbindelse med de foranstaltninger, der finansieres af Fællesskabet under støtteprogrammerne.

4. Uanset stk. 3 kan medlemsstaterne i overensstemmelse med de relevante fællesskabsregler yde statsstøtte til de i artikel 103p, 103t og 103u nævnte foranstaltninger.

Den maksimale støttesats, der er fastsat i de relevante fællesskabsregler for statsstøtte, finder anvendelse på den samlede offentlige finansiering, hvori indgår både Fællesskabets og medlemsstaternes midler.

Underafdeling IIISpecifikke støtteforanstaltninger

Artikel 103o Enkeltbetalingsordningen og støtte til vinavlere

1. Medlemsstaterne kan yde støtte til vinavlere ved at bevilge dem betalingsrettigheder som omhandlet i forordning (EF) nr. 1782/2003, afsnit III, kapitel 3, i overensstemmelse med bilag VII, punkt O, i samme forordning.

2. Medlemsstater, der agter at gøre brug af den i stk. 1 nævnte mulighed, skal tage højde for en sådan støtte i deres støtteprogrammer, herunder for så vidt angår efterfølgende overførsler af midler til enkeltbetalingsordningen ved ændringer af disse programmer i overensstemmelse med artikel 103k, stk. 3.

3. Når den i stk. 1 omhandlede støtte er gennemført, skal den

a) forblive en del af enkeltbetalingsordningen og ikke længere være til rådighed eller stilles til rådighed i henhold til artikel 103k, stk. 3, for de foranstaltninger, der er anført i artikel 103p-103y, i årene efter støtteprogrammernes anvendelse

b) medføre en tilsvarende reduktion af de midler, der i støtteprogrammerne er til rådighed for foranstaltningerne i artikel 103p-103y.

Artikel 103p Salgsfremstød på tredjelandsmarkeder

1. Der ydes støtte i henhold til denne artikel til dækning af oplysningsforanstaltninger og salgsfremmende foranstaltninger for fællesskabsvine i tredjelande med det formål at forbedre disses konkurrenceevne i de pågældende lande.

2. De i stk. 1 nævnte foranstaltninger gælder vine med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse eller vine med angivelse af druesort.

3. De i stk. 1 nævnte foranstaltninger kan kun være:

a) public relations, salgsfremme eller reklame, der sætter fokus på fordelene ved Fællesskabets produkter, specielt med hensyn til kvalitet, fødevaresikkerhed eller miljøvenlighed

b) deltagelse i arrangementer, messer eller udstillinger af international betydning

c) oplysningskampagner, navnlig om Fællesskabets ordninger for oprindelsesbetegnelser, geografiske betegnelser og økologisk produktion

d) undersøgelser af nye markeder, som er nødvendige for at udvide afsætningsmulighederne

e) evalueringsundersøgelser af resultaterne af salgsfremmende foranstaltninger og oplysningsforanstaltninger.

4. Fællesskabets tilskud til salgsfremstød må højst udgøre 50 % af de støtteberettigede udgifter.

Artikel 103q Omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer

1. Formålet med foranstaltningerne til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer er at øge vinproducenternes konkurrenceevne.

2. Der ydes kun støtte til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer i henhold til denne artikel, hvis medlemsstaterne forelægger opgørelsen over deres produktionskapacitet i overensstemmelse med artikel 185a, stk. 3.

3. Støtten til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer kan kun dække en eller flere af følgende aktiviteter:

a) sortsomstilling, også ved hjælp af dobbeltpodning

b) flytning af vindyrkningsarealer

c) forbedring af driftsmetoder.

Der ydes ikke støtte til den normale fornyelse af udtjente vindyrkningsarealer.

4. Støtten til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer kan kun ydes som:

a) godtgørelse til producenterne for indkomsttab i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltningen

b) tilskud til omstrukturerings- og omstillingsomkostningerne.

5. Den i stk. 4, litra a), nævnte godtgørelse til producenterne for indkomsttab kan dække indtil 100 % af det pågældende tab og ydes i form af:

a) uanset del II, afsnit I, kapitel III, afdeling IVa, underafdeling II, om fastlæggelse af overgangsordningen for plantningsrettigheder, en tilladelse til dyrkning af både gamle og nye vinstokke i en bestemt periode, som højst må være på tre år, indtil udløbet af overgangsordningen for plantningsrettigheder, eller

b) en økonomisk godtgørelse.

6. Fællesskabets tilskud til de faktiske omkostninger i forbindelse med omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer må højst udgøre 50 %. I regioner, der er klassificeret som konvergensregioner i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006*, må Fællesskabets tilskud til omstrukturerings- og omstillingsomkostninger højst udgøre 75 %.

Artikel 103r Grøn høst

1. I denne artikel forstås ved grøn høst fuldstændig destruktion eller fjernelse af endnu ikke modne drueklaser, der bringer udbyttet af det pågældende areal ned på nul.

2. Der ydes støtte til grøn høst for at bidrage til at genoprette balancen mellem udbud og efterspørgsel på Fællesskabets vinmarked og dermed forebygge markedskriser.

3. Støtten til grøn høst kan ydes som godtgørelse i form af et fast beløb pr. hektar, som skal fastsættes af den berørte medlemsstat.

Der kan dog højst udbetales 50 % af summen af de direkte omkostninger til destruktion eller fjernelse af drueklaser og indkomsttabet som følge af destruktion eller fjernelse af drueklaser.

4. De berørte medlemsstater etablerer en ordning baseret på objektive kriterier for at sikre, at grøn høst-foranstaltningen ikke medfører, at de enkelte vinproducenter modtager godtgørelse, som overstiger det i stk. 3, andet afsnit, fastsatte loft.

Artikel 103s Gensidige fonde

1. Der ydes støtte til oprettelse af gensidige fonde for at bistå producenter, der ønsker at forsikre sig mod markedssvingninger.

2. Støtten til oprettelse af gensidige fonde kan ydes i form af midlertidig og degressiv støtte til dækning af fondenes administrative omkostninger.

Artikel 103t Høstforsikring

1. Der ydes støtte til høstforsikring for at bidrage til at beskytte producenternes indtægter, når disse berøres af naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, sygdomme eller skadedyrsangreb.

2. Støtten til høstforsikring kan ydes i form af et finansielt tilskud fra Fællesskabet, som dog højst må svare til:

a) 80 % af producenternes udgifter til præmier for forsikring mod tab som følge af ugunstige vejrforhold, der kan henregnes under naturkatastrofer

b) 50 % af producenternes udgifter til præmier for forsikring mod:

i) tab som omhandlet i litra a) og andre tab som følge af ugunstige vejrforhold

ii) tab som følge af dyre- eller plantesygdomme eller skadedyrsangreb.

3. Der kan kun ydes støtte til høstforsikring, hvis forsikringserstatningerne ikke dækker mere end 100 % af producenternes indkomsttab, idet der tages hensyn til eventuelle udbetalinger fra andre støtteordninger i forbindelse med den forsikrede risiko.

4. Støtten til høstforsikring må ikke forvride konkurrencen på forsikringsmarkedet.

Artikel 103u Investeringer

1. Der kan ydes støtte til materielle og/eller immaterielle investeringer i forarbejdningsfaciliteter, vinbedriftinfrastruktur og markedsføring af vin, der generelt forbedrer virksomhedens resultater og vedrører et eller flere af følgende punkter:

a) produktion eller markedsføring af produkter, der er omhandlet i bilag XIb

b) udvikling af nye produkter, processer og teknologier i forbindelse med de produkter, der er omhandlet i bilag XIb.

2. Støtte i henhold til stk. 1 med maksimumssats ydes kun til mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, jf. Kommissionens henstilling 2003/361/EF**. For så vidt angår Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer, de mindre øer i Det Ægæiske Hav, jf. Rådets forordning (EF) nr. 1405/2006 og de franske oversøiske departementer gælder der for maksimumssatsen ingen begrænsninger med hensyn til størrelse. For virksomheder, der ikke er omfattet af artikel 2, stk. 1, i afsnit I i bilaget til henstilling 2003/361/EF, med under 750 medarbejdere eller med en omsætning på under 200 mio. EUR halveres den maksimale støtteintensitet.

Der ydes ikke støtte til virksomheder i vanskeligheder i den betydning, der er angivet i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder.

3. De støtteberettigede udgifter omfatter ikke de poster, der er nævnt i artikel 71, stk. 3, litra a)-c) i forordning (EF) nr. 1698/2005.

4. Der anvendes følgende maksimalsatser for Fællesskabets bidrag i forbindelse med støtteberettigede investeringsudgifter:

a) 50 % i områder, der er klassificeret som konvergensregioner i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1083/2006

b) 40 % i områder, der ikke er konvergensregioner

c) 75 % i områder, der er klassificeret som EU’s fjernområder i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 247/2006****

d) 65 % i de mindre øer i Det Ægæiske Hav, jf. forordning (EF) nr. 1405/2006.

5. Artikel 72 i forordning (EF) nr. 1698/2005 finder tilsvarende anvendelse på den støtte, der er nævnt i stk. 1.

Artikel 103v Destillation af biprodukter

1. Der kan ydes støtte til frivillig eller obligatorisk destillation af biprodukter fra vinfremstilling, der opfylder betingelserne i afsnit D i bilag XVb.

Støttebeløbet fastsættes pr. volumenprocent og pr. hl produceret alkohol. Der ydes ikke støtte til alkoholindholdet i biprodukter, der skal destilleres, hvis det overstiger 10 % af alkoholindholdet i den producerede vin.

2. De maksimale støtteniveauer baseres på indsamlings- og forarbejdningsomkostningerne og fastsættes af Kommissionen.

3. Den alkohol, der fremkommer ved støttet destillation som nævnt i stk. 1, anvendes udelukkende til industri- eller energiformål for at undgå konkurrenceforvridning.

Artikel 103w Destillation til konsumalkohol

1. Der kan indtil den 31. juli 2012 ydes støtte til producenter for vin, der destilleres til konsumalkohol, i form af hektarstøtte.

2. De relevante kontrakter vedrørende destillation af vin samt de relevante beviser for levering til destillation skal forelægges, inden der kan ydes støtte.

Artikel 103x Krisedestillation

1. Der kan indtil den 31. juli 2012 ydes støtte til frivillig eller obligatorisk destillation af overskydende vin, som medlemsstaterne træffer afgørelse om i begrundede krisetilfælde, for at mindske eller fjerne overskuddet og samtidig sikre kontinuitet i leveringen fra den ene høst til den anden.

2. Kommissionen fastsætter de maksimale støtteniveauer.

3. Den alkohol, der fremkommer ved støttet destillation som nævnt i stk. 1, anvendes udelukkende til industri- eller energiformål for at undgå konkurrenceforvridning.

4. Den del af de disponible budgetmidler, der anvendes til krisedestillationsforanstaltningen, må ikke overskride følgende procentdel af de samlede disponible midler, der er fastsat i bilag Xb, pr. medlemsstat i det pågældende regnskabsår:

- 20 % i 2009,

- 15 % i 2010,

- 10 % i 2011,

- 5 % i 2012.

5. Medlemsstaterne kan øge de disponible midler til krisedestillationsforanstaltningen ud over de årlige lofter i stk. 4 ved at bidrage med nationale midler i overensstemmelse med følgende grænser (udtrykt som procentdele af de respektive årlige lofter i stk. 4):

- 5 % i produktionsåret 2010

- 10 % i produktionsåret 2011

- 15 % i produktionsåret 2012.

Medlemsstaterne underretter i givet fald Kommissionen om de ekstra nationale midler, der er nævnt i første afsnit, og Kommissionen skal godkende transaktionen, inden midlerne stilles til rådighed.

Artikel 103y Brug af koncentreret druemost

1. Der kan indtil den 31. juli 2012 ydes støtte til vinavlere, der anvender koncentreret druemost, herunder rektificeret koncentreret druemost, til at øge produkternes naturlige alkoholindhold i overensstemmelse med betingelserne i bilag XVa.

2. Støttebeløbet fastsættes pr. volumenprocent potentielt alkoholindhold og pr. hl most, der anvendes som tilsætning.

3. De maksimale støtteniveauer for denne foranstaltning i de forskellige vindyrkningszoner fastsættes af Kommissionen.

Artikel 103z Krydsoverensstemmelse

Har en landbruger på et hvilket som helst tidspunkt inden for tre år efter en betaling under støtteprogrammerne for omstrukturering og omstilling eller på et hvilket som helst tidspunkt inden for et år efter en betaling under støtteprogrammerne for grøn høst ikke overholdt de lovgivningsbestemte forvaltningskrav og betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand, jf. artikel 3-7 i forordning (EF) nr. 1782/2003, på sin bedrift, og skyldes den manglende overholdelse en handling eller undladelse, der direkte kan tilskrives landbrugeren, nedsættes eller annulleres betalingen helt eller delvist, afhængigt af, hvor alvorlig, omfattende, varig og hyppig den konstaterede manglende overholdelse er, og landbrugeren pålægges i givet fald at betale den tilbage efter betingelserne i disse bestemmelser.

Underafdeling IVProcedurebestemmelser

ARTIKEL 103ZA GENNEMFØRELSESFORANSTALTNINGER

Kommissionen fastsætter de nødvendige gennemførelsesbestemmelser til denne afdeling.

Disse foranstaltninger kan blandt andet omfatte:

a) den måde, hvorpå støtteprogrammerne skal præsenteres

b) regler for ændring af støtteprogrammerne, efter at de er iværksat

c) de nærmere regler for gennemførelsen af de i artikel 103p-103y fastsatte foranstaltninger

d) betingelser for meddelelse og offentliggørelse af støtte, der finansieres af Fællesskabet.

_____________________

* EUT L 210 af 31.7.2006, s. 25.

** EUT L 124 af 20.5.2003, s. 36.

*** EUT L 265 af 26.9.2006, s. 1.

**** EUT L 42 af 14.2.2006, s. 1.”

8) Overskriften til del II, afsnit II, kapitel I, affattes således:

"Kapitel IRegler for afsætning og produktion"

9) Overskriften til del II, afsnit II, kapitel I, afdeling I, affattes således:

"Afdeling IAfsætningsregler"

10) FØLGENDE ARTIKLER INDSÆTTES EFTER ARTIKEL 113B:

“ Artikel 113c Afsætningsregler med sigte på at forbedre og stabilisere det fælles marked for vine

1. For at det fælles marked for vine - herunder de druer og den most og de vine, som vinene hidrører fra - kan fungere bedre og mere stabilt, kan producentmedlemsstaterne, især ved iværksættelse af beslutninger truffet af de i artikel 123, stk. 3, og artikel 125o omhandlede brancheorganisationer, fastlægge afsætningsregler med henblik på at regulere udbuddet.

De pågældende regler skal stå i et rimeligt forhold til formålet og må ikke:

a) vedrøre transaktioner, der udføres efter den første markedsføring af det berørte produkt

b) tillade fastsættelse af priser, end ikke vejledende eller anbefalede priser

c) fastfryse for stor en del af den årlige høst, der ellers er til rådighed

d) give mulighed for at nægte at udstede de nationale attester og fællesskabsattester, der er nødvendige for omsætning og markedsføring af vine, når den pågældende markedsføring er i overensstemmelse med ovennævnte regler.

2. De regler, der er nævnt i stk. 1, skal meddeles de erhvervsdrivende i deres helhed ved offentliggørelse i en officiel publikation i den pågældende medlemsstat.

3. Den i artikel 125o, stk. 3, omhandlede indberetningsforpligtelse gælder også med hensyn til afgørelser og foranstaltninger, de har truffet i henhold til denne artikel.

Artikel 113d Særlige bestemmelser for markedsføring af vin

1. En betegnelse for en kategori af vinavlsprodukter, jf. bilag XIb, må kun anvendes i Fællesskabet til markedsføring af et produkt, der overholder de hertil svarende betingelser, som er fastsat i samme bilag.

Uanset artikel 118y, stk. 1, litra a), kan medlemsstaterne dog tillade brugen af betegnelsen "vin", hvis

a) den er ledsaget af navnet på en frugt i form af et sammensat navn til at markedsføre produkter, der er fremstillet ved gæring af andre frugter end druer, eller

b) den er en del af et sammensat navn.

Enhver forveksling med produkter, der svarer til vinkategorierne i bilag XIb, skal undgås.

2. Vinavlsproduktkategorierne i bilag XIb kan ændres af Kommissionen i overensstemmelse med proceduren i artikel 195, stk. 4.

3. Bortset fra aftappet vin, for hvilken det kan godtgøres, at aftapningen er sket inden den 1. september 1971, må vin, der er fremstillet af druesorter til vinfremstilling opført i de i henhold til artikel 120a, stk. 2, første afsnit, udarbejdede klassificeringer, men som ikke opfylder betingelserne for en af kategorierne i bilag XIb, kun anvendes til vinproducentens privatforbrug, til produktion af vineddike eller til destillation.”

11) Følgende afdeling Ia og Ib indsættes efter afdeling I i del II, afsnit II, kapitel I:

"Afdeling IaOprindelsesbetegnelser, geografiske betegnelserog traditionelle benævnelser i vinsektoren

ARTIKEL 118A ANVENDELSESOMRÅDE

1. De bestemmelser om oprindelsesbetegnelser, geografiske betegnelser og traditionelle benævnelser, der findes i denne afdeling, finder anvendelse på de produkter, der er nævnt i bilag XIb, punkt 1, 3-6, 8, 9, 11, 15 og 16.

2. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser skal bygge på

a) beskyttelse af de legitime interesser hos

i) forbrugerne og

ii) producenterne

b) sikring af ordnede forhold på det fælles marked for de pågældende produkter

c) fremme af produktionen af kvalitetsprodukter, idet der samtidig tillades nationale kvalitetspolitiske foranstaltninger.

Underafdeling IOprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser

ARTIKEL 118B DEFINITIONER

1. Ved anvendelsen af denne underafdeling forstås ved:

a) "oprindelsesbetegnelse": et navn på et område, et bestemt sted eller i exceptionelle tilfælde et land, der betegner et produkt som nævnt i artikel 118a, stk. 1, som opfylder følgende krav:

i) dets kvalitet og kendetegn kan hovedsagelig eller fuldstændigt tilskrives et geografisk miljø med dets naturbetingede og menneskelige faktorer

ii) de druer, det er fremstillet af, hidrører udelukkende fra dette geografiske område

iii) det produceres i dette geografiske område

iv) det er fremstillet af druesorter, der tilhører arten Vitis vinifera .

b) "geografisk betegnelse": en betegnelse for et område, et bestemt sted eller i exceptionelle tilfælde et land, der betegner et produkt som nævnt i punkt artikel 118a, stk. 1, som opfylder følgende krav:

i) det besidder en særlig kvalitet, et særligt omdømme eller andre kendetegn knyttet til den pågældende geografiske oprindelse

ii) mindst 85 % af de druer, der anvendes til fremstillingen, hidrører udelukkende fra dette geografiske område

iii) det produceres i dette geografiske område

iv) det er fremstillet af druesorter, der tilhører arten Vitis vinifera eller en krydsning af Vitis vinifera-arten med andre arter af Vitis -slægten.

2. Visse traditionelt anvendte betegnelser udgør oprindelsesbetegnelser, hvis de:

a) betegner en vin

b) henviser til et geografisk navn

c) opfylder kravene i stk. 1, litra a), nr. i) - iv).

d) underkastes den procedure til beskyttelse af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, der er fastsat i denne underafdeling.

3. Oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, herunder sådanne som vedrører geografiske områder i tredjelande, kan beskyttes i Fællesskabet efter reglerne i denne underafdeling.

Artikel 118cIndholdet af ansøgninger om beskyttelse

1. Ansøgninger om beskyttelse af oprindelsesbetegnelser eller geografiske betegnelser skal bl.a. indeholde et teknisk dossier med følgende:

a) den betegnelse, der skal beskyttes

b) ansøgerens navn og adresse

c) den i stk. 2 omhandlede produktspecifikation

d) et enhedsdokument, der opsummerer den i stk. 2 omhandlede produktspecifikation.

2. Produktspecifikationen skal gøre det muligt for interesserede parter at verificere de relevante produktionsvilkår for oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse.

Den skal mindst bestå af:

a) den betegnelse, der skal beskyttes

b) en beskrivelse af vinen/vinene:

i) for vine med oprindelsesbetegnelse dens/deres vigtigste analytiske og organoleptiske kendetegn

ii) for vine med geografisk betegnelse dens/deres vigtigste analytiske kendetegn samt en vurdering eller angivelse af dens/deres organoleptiske kendetegn

c) i givet fald de særlige ønologiske fremgangsmåder, der anvendes til at fremstille vinen/vinene, samt de relevante restriktioner for fremstilling af vinen/vinene

d) en afgrænsning af det geografiske område

e) de maksimale udbytter pr. hektar

f) en angivelse af den eller de druesorter, vinen/vinene er fremstillet af

g) de nærmere oplysninger til bekræftelse af sammenhængen som omhandlet i artikel 118b, stk. 1, litra a), nr. i), eller alt efter tilfældet artikel 118b, stk. 1, litra b), nr. i)

h) de gældende krav, der er fastlagt i Fællesskabets eller medlemsstaternes bestemmelser, eller, når medlemsstaterne har fastsat det, af en organisation, der forvalter den beskyttede oprindelsesbetegnelse eller geografiske betegnelse under hensyntagen til, at sådanne krav skal være objektive og ikke-diskriminerende samt forenelige med fællesskabsretten generelt

i) navn og adresse på de myndigheder eller organer, der verificerer, at bestemmelserne i produktspecifikationen er overholdt, og angivelse af deres specifikke opgaver.

Artikel 118dAnsøgning om beskyttelse vedrørende et geografisk område i et tredjeland

1. Vedrører ansøgningen om beskyttelse et geografisk område i et tredjeland, skal den ud over de i artikel 118c anførte elementer også indeholde bevis for, at den pågældende betegnelse er beskyttet i oprindelseslandet.

2. Ansøgeren sender ansøgningen til Kommissionen direkte eller via det pågældende tredjelands myndigheder.

3. Ansøgningen om beskyttelse indgives på et af Fællesskabets officielle sprog eller ledsages af en autoriseret oversættelse til et af disse sprog.

Artikel 118eAnsøgere

1. Enhver producentorganisation eller i exceptionelle tilfælde en individuel producent kan ansøge om beskyttelse af en oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse. Andre interesserede parter kan deltage i ansøgningen.

2. Producenter kan kun ansøge om beskyttelse af vine, som de fremstiller.

3. Hvis en betegnelse dækker et geografisk område på tværs af en grænse, eller en traditionel betegnelse er knyttet til et geografisk område på tværs af en grænse, kan der indgives en fælles ansøgning.

Artikel 118fForudgående national procedure

1. Ansøgninger om beskyttelse af en oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse, jf. artikel 118b, for vine med oprindelse i Fællesskabet underkastes en forudgående national procedure efter nærværende artikel.

2. Ansøgningen om beskyttelse indgives i den medlemsstat, til hvis område oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse er knyttet.

3. Medlemsstaten undersøger, om ansøgningen om beskyttelse opfylder betingelserne i denne underafdeling.

Medlemsstaten gennemfører en national procedure, der bl.a. omfatter passende offentliggørelse af ansøgningen og et tidsrum på mindst to måneder fra datoen for offentliggørelsen, hvori enhver fysisk eller juridisk person med en legitim interesse, som er etableret eller har bopæl på medlemsstatens område, kan gøre indsigelse mod den foreslåede beskyttelse ved at indgive en behørigt begrundet erklæring til medlemsstaten.

4. Hvis medlemsstaten finder, at oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse ikke opfylder de relevante krav eller er uforenelig med fællesskabsretten generelt, afviser den ansøgningen.

5. Hvis medlemsstaten finder, at de relevante krav er opfyldt, skal den:

a) offentliggøre enhedsdokumentet og produktspecifikationen, som minimum på internettet, og

b) tilsende Kommissionen en ansøgning om beskyttelse, der indeholder følgende oplysninger:

i) ansøgerens navn og adresse

ii) det enhedsdokument, der er nævnt i stk. 118c, stk. 1, litra d)

iii) en erklæring fra medlemsstaten om, at den anser den af ansøgeren indgivne ansøgning for at opfylde de krævede betingelser

iv) en henvisning til den offentliggørelse, der er omhandlet i litra a).

Disse oplysninger indsendes på et af Fællesskabets officielle sprog eller ledsages af en autoriseret oversættelse til et af disse sprog.

6. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme denne artikel inden den 1. august 2009.

7. Hvis en medlemsstat ikke har nogen national lovgivning vedrørende beskyttelse af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, kan den, dog kun midlertidigt, indrømme betegnelsen beskyttelse i henhold til denne underafdeling på nationalt plan med virkning fra den dato, hvor ansøgningen indgives til Kommissionen. En sådan midlertidig national beskyttelse ophører på den dato, hvor der træffes afgørelse om registrering eller afvisning i henhold til denne underafdeling.

Artikel 118gKommissionens gennemgang

1. Kommissionen offentliggør datoen for indgivelsen af ansøgningen om beskyttelse af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse.

2. Kommissionen undersøger, om de ansøgninger om beskyttelse, der er omhandlet i artikel 118f, stk. 5, opfylder betingelserne i denne underafdeling.

3. Finder Kommissionen, at betingelserne i denne underafdeling er opfyldt, offentliggør den enhedsdokumentet, jf. artikel 118c, stk. 1, litra d), og henvisningen til offentliggørelsen af produktspecifikationen, jf. artikel 118f, stk. 5, i Den Europæiske Unions Tidende .

I modsat fald træffer Kommissionen efter proceduren i artikel 195, stk. 4, afgørelse om at afvise ansøgningen.

Artikel 118hIndsigelsesprocedure

Inden for to måneder fra datoen for offentliggørelsen i henhold til artikel 118g, stk. 3, første afsnit, kan enhver medlemsstat eller ethvert tredjeland eller enhver fysisk eller juridisk person med en legitim interesse, som er etableret eller har bopæl i en anden medlemsstat end den, der ansøger om beskyttelse, eller i et tredjeland, gøre indsigelse mod den foreslåede beskyttelse ved at indgive en behørigt begrundet erklæring om betingelserne for adgang til beskyttelse som fastsat i denne underafdeling til Kommissionen.

Fysiske eller juridiske personer, som er etableret eller har bopæl i et tredjeland, indgiver en sådan erklæring direkte eller via det pågældende tredjelands myndigheder inden for den i stk. 1 nævnte frist på to måneder.

Artikel 118iAfgørelse om beskyttelse

På grundlag af de oplysninger, Kommissionen råder over, træffer Kommissionen efter proceduren i artikel 195, stk. 4, afgørelse om enten at beskytte oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse, hvis den opfylder betingelserne i denne underafdeling og er forenelig med fællesskabsretten, eller at afvise ansøgningen, hvis disse betingelser ikke er opfyldt.

Artikel 118jEnslydende betegnelser

1. En betegnelse, som der er indgivet ansøgning om, og som er helt eller delvis enslydende med en betegnelse, der allerede er registreret i henhold til denne forordnings bestemmelser for vinsektoren, skal registreres med behørig hensyntagen til lokal skik og brug og risikoen for forveksling.

En enslydende betegnelse, der urigtigt får forbrugeren til at tro, at produkterne stammer fra et andet område, registreres ikke, selv om betegnelsen er helt korrekt med hensyn til det område, den region eller det lokale sted, hvor de pågældende produkter har deres oprindelse.

Anvendelsen af en registreret enslydende betegnelse er kun tilladt, såfremt der i praksis tydeligt kan skelnes mellem den senere registrerede enslydende betegnelse og den allerede registrerede betegnelse, idet de berørte producenter skal sikres en rimelig behandling, og forbrugerne ikke må vildledes.

2. Stk. 1 finder tilsvarende anvendelse, hvis en betegnelse, som der er indgivet ansøgning om, er helt eller delvis enslydende med en geografisk betegnelse, der allerede er beskyttet i henhold til medlemsstaternes lovgivning.

Medlemsstaterne foretager ikke beskyttelsesregistrering af ikke-identiske geografiske betegnelser i henhold til deres relevante lovgivning vedrørende geografiske betegnelser, hvis en oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse er beskyttet i Fællesskabet i kraft af fællesskabsretten vedrørende oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser.

3. Såfremt navnet på en druesort indeholder eller udgør en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse, anvendes dette navn ikke til mærkning af produkter, der er omfattet af denne forordning, medmindre andet er fastsat i Kommissionens gennemførelsesforanstaltninger.

4. Beskyttelsen af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for produkter, som er omfattet af artikel 118b, berører ikke de beskyttede geografiske betegnelser i forbindelse med spiritus i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 110/2008* og omvendt.

Artikel 118kGrunde til afslag på beskyttelse

1. Navne, der er blevet artsbetegnelser, beskyttes ikke som oprindelsesbetegnelser eller geografiske betegnelser.

I denne underafdeling forstås ved et navn, der er blevet en artsbetegnelse, navnet på en vin, der, selv om det henviser til det sted eller det område, hvor produktet først blev fremstillet eller markedsført, er blevet fællesbetegnelsen for en vin i Fællesskabet.

For at fastslå, om et navn er blevet en artsbetegnelse, tages der hensyn til alle relevante faktorer, herunder navnlig:

a) de faktiske forhold i Fællesskabet, især i forbrugsområderne

b) de relevante nationale retsforskrifter eller fællesskabsforskrifter.

2. Et navn beskyttes ikke som oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse, hvis beskyttelsen på grund af et varemærkes anseelse og omdømme vil kunne vildlede forbrugerne med hensyn til vinens virkelige identitet.

Artikel 118lForhold til varemærker

1. Hvis en oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse er beskyttet i henhold til denne forordning, gives der afslag på registrering af et varemærke, der svarer til en af situationerne i artikel 118m, stk. 2, og som vedrører et produkt, der henhører under en af kategorierne i bilag XIb, hvis ansøgningen om registrering af varemærket indsendes efter datoen for indsendelsen af ansøgningen om beskyttelse af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse til Kommissionen, og sidstnævnte ansøgning fører til beskyttelse af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse.

Varemærker, der er registreret i strid med første afsnit, erklæres ugyldige.

2. Et varemærke, hvis anvendelse svarer til en af situationerne i artikel 118m, stk. 2, og som der er indgivet ansøgning for, som er registreret, eller som har vundet hævd, for så vidt denne mulighed er hjemlet i den pågældende lovgivning, på Fællesskabets område før datoen for indsendelsen af ansøgningen om beskyttelse af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse til Kommissionen, kan fortsat anvendes eller fornyes uanset beskyttelsen af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse, forudsat at varemærket ikke er erklæret ugyldigt, eller rettighederne dertil ikke er fortabt af de grunde, der er anført i Rådets direktiv 89/104/EØF eller Rådets forordning (EF) nr. 40/94***, jf. dog artikel 118k, stk. 2.

I sådanne tilfælde tillades anvendelsen af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse sideløbende med de relevante varemærker.

Artikel 118mBeskyttelse

1. Beskyttede oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser kan anvendes af enhver erhvervsdrivende, der markedsfører en vin, som er fremstillet i overensstemmelse med den dertil svarende produktspecifikation.

2. Beskyttede oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser og de vine, der anvender de pågældende navne i overensstemmelse med produktspecifikationen, er beskyttet mod:

a) enhver direkte eller indirekte kommerciel anvendelse af en beskyttet betegnelse:

i) for lignende produkter, som ikke er i overensstemmelse med den beskyttede betegnelses produktspecifikation, eller

ii) for så vidt en sådan anvendelse udnytter en oprindelsesbetegnelses eller en geografisk betegnelses omdømme

b) enhver uretmæssig anvendelse, efterligning eller antydning, selv om produktets eller tjenesteydelsens virkelige oprindelse er angivet, eller den beskyttede betegnelse er oversat eller er ledsaget af udtryk såsom "art", "type", "måde", "som fremstillet i", "efterligning", "smag", "som" eller tilsvarende

c) enhver anden form for falsk eller vildledende angivelse af produktets herkomst, oprindelse, art eller væsentlige egenskaber på den indre eller ydre emballage, i reklamerne eller i dokumenterne for det pågældende vinavlsprodukt samt anvendelse af emballager, der kan give et fejlagtigt indtryk af produktets oprindelse

d) enhver anden form for praksis, der kan vildlede forbrugerne med hensyn til produktets virkelige oprindelse.

3. Beskyttede oprindelsesbetegnelser eller beskyttede geografiske betegnelser bliver ikke til artsbetegnelser i Fællesskabet som omhandlet i artikel 118k, stk. 1.

4. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at bringe ulovlig anvendelse af beskyttede oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser som omhandlet i stk. 2 til ophør.

Artikel 118nRegister

Kommissionen opretter og fører et elektronisk register over beskyttede oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser for vin, som skal være offentligt tilgængeligt.

Artikel 118oUdpegelse af den kompetente myndighed

1. Medlemsstaterne udpeger den eller de kompetente myndigheder, som er ansvarlige for at kontrollere de forpligtelser, der er fastlagt i denne underafdeling, i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004****.

2. Medlemsstaterne sikrer, at alle erhvervsdrivende, der opfylder bestemmelserne i denne underafdeling, er berettiget til at blive omfattet af en ordning for kontrol.

3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om den eller de i stk. 1 nævnte kompetente myndigheder. Kommissionen offentliggør deres navne og adresser og ajourfører disse oplysninger regelmæssigt.

Artikel 118pKontrol af overholdelsen af produktspecifikationer

1. For beskyttede oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, der vedrører et geografisk område i Fællesskabet, kontrolleres overholdelsen af produktspecifikationen under fremstillingen og under og efter aftapningen af vinen en gang om året af:

a) den eller de kompetente myndigheder, der er nævnt i artikel 118o, stk. 1, eller

b) et eller flere kontrolorganer som defineret i artikel 2, stk. 2, nr. 5, i forordning (EF) nr. 882/2004, der fungerer som produktcertificeringsorgan i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat i artikel 5 i nævnte forordning.

Udgifterne til denne kontrol afholdes af de berørte erhvervsdrivende.

2. For beskyttede oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, der vedrører et geografisk område i et tredjeland, kontrolleres overholdelsen af produktspecifikationen under fremstillingen og under og efter aftapningen af vinen en gang om året af:

a) en eller flere offentlige myndigheder udpeget af tredjelandet eller

b) et eller flere certificeringsorganer.

3. De i stk. 1, litra b), og stk. 2, litra b), omhandlede certificeringsorganer skal overholde europæisk standard EN 45011 eller ISO/IEC-vejledning 65 (Generelle krav til organer, der udfører produktcertificering) og fra 1. maj 2010 være akkrediteret i overensstemmelse hermed.

4. Når den eller de i stk. 1, litra a), og stk. 2, litra a), omhandlede myndigheder kontrollerer overholdelsen af produktspecifikationen, skal de give tilstrækkelige garantier for objektivitet og uvildighed og råde over et kvalificeret personale og de nødvendige ressourcer til at udføre deres opgaver.

Artikel 118qÆndringer af produktspecifikationer

1. En ansøger, der opfylder betingelserne i artikel 118e, kan ansøge om godkendelse af en ændring af en beskyttet oprindelsesbetegnelses eller geografisk betegnelses produktspecifikation, navnlig for at tage hensyn til den videnskabelige og tekniske udvikling eller for at foretage en ny afgrænsning af det geografiske område, der er nævnt i artikel 118c, stk. 2, andet afsnit, litra d). I ansøgningen beskrives og begrundes de ønskede ændringer.

2. Medfører den foreslåede ændring en eller flere ændringer af enhedsdokumentet, jf. artikel 118c, stk. 1, litra d), finder artikel 118f-118i tilsvarende anvendelse på ændringsansøgningen. Er den foreslåede ændring imidlertid kun af mindre omfang, træffer Kommissionen efter proceduren i artikel 195, stk. 4, afgørelse om, hvorvidt ansøgningen skal godkendes uden at følge proceduren i artikel 118g, stk. 2, og artikel 118h, og Kommissionen offentliggør de i artikel 118g, stk. 3, omhandlede elementer, hvis ændringen godkendes.

3. Medfører den foreslåede ændring ikke ændringer af enhedsdokumentet, gælder følgende regler:

a) Er det geografiske område beliggende i en medlemsstat, udtaler denne sig om ændringen, og i tilfælde af positiv udtalelse offentliggør medlemsstaten den ændrede produktspecifikation og underretter Kommissionen om de godkendte ændringer og begrundelsen herfor.

b) Er det geografiske område beliggende i et tredjeland, afgør Kommissionen, om den foreslåede ændring skal godkendes.

Artikel 118rAnnullering

Kommissionen kan på eget initiativ eller efter behørigt begrundet anmodning fra en medlemsstat, et tredjeland eller en fysisk eller juridisk person med en legitim interesse træffe afgørelse efter proceduren i artikel 195, stk. 4, om at annullere beskyttelsen af en oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse, hvis den tilsvarende produktspecifikation ikke længere er overholdt.

Artikel 118f-118i finder tilsvarende anvendelse.

Artikel 118sEksisterende beskyttede vinbetegnelser

1. Vinbetegnelser, der er beskyttet i henhold til artikel 51 og 54 i forordning (EF) nr. 1493/1999 og artikel 28 i Kommissionens forordning (EF) nr. 753/2002*****, beskyttes automatisk i henhold til denne forordning. Kommissionen opfører dem i det i denne forordnings artikel 118n omhandlede register.

2. For de i stk. 1 omhandlede eksisterende vinbetegnelser tilsender medlemsstaterne Kommissionen:

a) det tekniske dossier, jf. artikel 118c, stk. 1

b) den nationale afgørelse om godkendelse.

3. For de i stk. 1 omhandlede vinbetegnelser, for hvilke de i stk. 2 nævnte oplysninger ikke er indsendt senest den 31. december 2011, bortfalder beskyttelsen i henhold til denne forordning. Kommissionen træffer den tilsvarende formelle foranstaltning til fjernelse af sådanne betegnelser fra det i artikel 118n omhandlede register.

4. Artikel 118r finder ikke anvendelse på de eksisterende vinbetegnelser, der er nævnt i stk. 1.

Kommissionen kan indtil den 31. december 2014 på eget initiativ træffe afgørelse efter proceduren i artikel 195, stk. 4, om at annullere beskyttelsen af de i stk. 1 omhandlede eksisterende vinbetegnelser, hvis de ikke opfylder betingelserne i artikel 118b.

Artikel 118tGebyrer

Medlemsstaterne kan opkræve et gebyr til dækning af deres udgifter, herunder udgifter i forbindelse med behandling af beskyttelsesansøgninger, indsigelser, ændringsansøgninger og annulleringsanmodninger i henhold til denne underafdeling.

Underafdeling IITraditionelle benævnelser

ARTIKEL 118U DEFINITIONER

1. "Traditionel benævnelse": en benævnelse, der traditionelt anvendes i medlemsstaterne om de produkter, der er nævnt i artikel 118a, stk. 1, for at angive:

a) at produktet har en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse i henhold til lovgivningen i EF eller i en medlemsstat

b) produktions- eller lagringsmetode, kvalitet, farve, type af sted eller en bestemt begivenhed, knyttet til historien, der karakteriserer det produkt, der har en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse.

2. Traditionelle benævnelser skal anerkendes, defineres og beskyttes af Kommissionen.

Artikel 118vBeskyttelse

1. En beskyttet traditionel benævnelse må kun anvendes for et produkt, der er fremstillet i overensstemmelse med definitionen i artikel 118u, stk. 2.

Traditionelle benævnelser skal beskyttes mod ulovlig anvendelse.

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at bringe ulovlig anvendelse af beskyttede traditionelle benævnelser til ophør.

2. Traditionelle benævnelser bliver ikke til artsbetegnelser i Fællesskabet.

Afdeling IbMærkning og præsentation i vinsektoren

ARTIKEL 118W DEFINITION

I denne afdeling forstås ved:

a) "mærkning": angivelser, oplysninger, fabriks- eller varemærker, billeder eller symboler, som er anført på emballager, dokumenter, skilte, etiketter eller halsetiketter af enhver art, der ledsager eller henviser til et givet produkt

b) "præsentation": enhver form for oplysninger, der meddeles forbrugerne ved hjælp af det pågældende produkts emballage, herunder flaskers form og type.

Artikel 118xHorisontale bestemmelsers anvendelse

Medmindre andet fremgår af denne forordning, finder direktiv 89/104/EØF, Rådets direktiv 89/396/EØF******, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF******* og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/45/EF******** anvendelse på mærkningen og præsentationen af de produkter, der falder ind under deres anvendelsesområde.

Artikel 118yObligatoriske angivelser

1. Mærkningen og præsentationen af de i punkt 1-11, 13, 15 og 16 i bilag XIb omhandlede produkter, som markedsføres i Fællesskabet eller går til eksport, skal omfatte følgende obligatoriske angivelser:

a) kategorien af vinavlsprodukter i overensstemmelse med bilag XIb

b) for vine med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse:

i) udtrykket "beskyttet oprindelsesbetegnelse" eller "beskyttet geografisk betegnelse" og

ii) navnet på den beskyttede oprindelsesbetegnelse eller geografiske betegnelse

c) virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen

d) herkomst

e) aftapningsvirksomheden eller for mousserende vin, mousserende vin tilsat kulsyre, mousserende kvalitetsvin eller aromatisk mousserende kvalitetsvin navnet på producenten eller sælgeren

f) importøren, når det drejer sig om importerede vine

g) for mousserende vin, mousserende vin tilsat kulsyre, mousserende kvalitetsvin eller aromatisk mousserende kvalitetsvin en angivelse af sukkerindholdet.

2. Uanset stk. 1, litra a), kan kategorien af vinavlsprodukter udelades for vine, hvis etiket angiver navnet på en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse.

3. Uanset stk. 1, litra b), kan udtrykket "beskyttet oprindelsesbetegnelse" eller "beskyttet geografisk betegnelse" udelades i følgende tilfælde:

a) hvis en traditionel benævnelse som omhandlet i artikel 118u, stk. 1, litra a), er anført på etiketten

b) hvis navnet på den beskyttede oprindelsesbetegnelse eller geografiske betegnelse – under særlige omstændigheder, der skal fastlægges af Kommissionen – er anført på etiketten.

Artikel 118zFakultative angivelser

1. Mærkningen og præsentationen af de produkter, der er nævnt i artikel 118y, stk. 1, kan bl.a. omfatte følgende fakultative angivelser:

a) årgang

b) navnet på en eller flere druesorter

c) for andre vine end de i artikel 118y, stk. 1, litra g), nævnte, sukkerindholdet

d) for vine med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse, traditionelle benævnelser som nævnt i artikel 118u, stk. 1, litra b)

e) EF-symbolet for den beskyttede oprindelsesbetegnelse eller geografiske betegnelse

f) visse produktionsmetoder

g) for vine med en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse, navnet på en anden geografisk enhed, der er mindre eller større end det område, der ligger til grund for oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse.

2. Med forbehold af artikel 118j, stk. 3, og i forbindelse med brugen af de i stk. 1, litra a) og b), omhandlede angivelser for vine uden en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse:

a) skal medlemsstaterne indføre love, forordninger eller administrative bestemmelser, der sikrer procedurer for certificering, godkendelse og kontrol, så der er garanti for, at de pågældende oplysninger er korrekte

b) kan medlemsstaterne ud fra ikke-diskriminerende og objektive kriterier og under behørig hensyntagen til loyal konkurrence for vine, der fremstilles af druesorter på deres område, udarbejde lister over udelukkede druesorter, navnlig hvis

i) der er risiko for, at forbrugerne vildledes om vinens reelle oprindelse, fordi den givne druesort udgør en integrerende del af en eksisterende beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse

ii) de relevante kontrolforanstaltninger ikke er omkostningseffektive, fordi den givne druesort udgør en meget lille del af medlemsstatens vindyrkningsareal

c) må blandinger af vin til vinfremstilling fra forskellige medlemsstater ikke medføre mærkning af druesorten eller druesorterne til vinfremstilling, medmindre de pågældende medlemsstater beslutter noget andet og sikrer, at de relevante certificerings-. godkendelses- og kontrolprocedurer kan gennemføres.

Artikel 118zaSprog

1. Obligatoriske og fakultative angivelser som nævnt i artikel 118y og 118z anføres på et eller flere af Fællesskabets officielle sprog, hvis der er tale om sproglige udtryk.

2. Uanset stk. 1 skal navnet på en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse eller en traditionel benævnelse som omhandlet i artikel 118u, stk. 1, litra a), dog anføres på etiketten på det eller de sprog, som beskyttelsen finder anvendelse på.

I tilfælde af beskyttede oprindelsesbetegnelser eller geografiske betegnelser eller særlige nationale betegnelser, der bruger et ikke-latinsk alfabet, kan navnet også anføres på et eller flere af Fællesskabets officielle sprog.

Artikel 118zbHåndhævelse

De kompetente myndigheder i medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at sikre, at et produkt som nævnt i artikel 118y, stk. 1, der ikke er mærket i overensstemmelse med denne afdeling, ikke bringes i omsætning eller trækkes tilbage fra markedet.

_____________________

* EUT L 39 af 13.2.2008, s. 16.

** EFT L 40 af 11.2.1989, s. 1.

*** EFT L 11 af 14.1.1994, s. 1.

**** EUT L 165 af 30.4.2004, s. 1. Berigtiget i EUT L 191 af 28.5.2004, s. 1.

***** EFT L 118 af 4.5.2002, s. 1.

****** EFT L 186 af 30.6.1989, s. 21.

******* EFT L 109 af 6.5.2000, s. 29.

******** EUT L 247 af 21.9.2007, s. 17.”

12) Følgende afdeling IIa indsættes efter afdeling II i del II, afsnit II, kapitel I:

“Afdeling IIaBestemmelser vedrørende produktion i vinsektoren

UNDERAFDELING I DRUESORTER

ARTIKEL 120A KLASSIFICERING AF DRUESORTER TIL VINFREMSTILLING

1. De i bilag XIb opførte produkter skal i Fællesskabet fremstilles af de druesorter til vinfremstilling, der kan klassificeres i henhold til stk. 2.

2. Med forbehold af stk. 3 klassificerer medlemsstaterne de druesorter til vinfremstilling, der må plantes, genplantes eller podes på deres respektive områder med henblik på produktion af vin.

Medlemsstaterne må kun klassificere druesorter, der opfylder følgende betingelser:

a) den pågældende sort skal tilhøre arten Vitis vinifera eller være en krydsning af arten Vitis vinifera med andre arter af Vitis-slægten

b) sorten er ikke en af følgende: Noah, Othello, Isabelle, Jacquez, Clinton og Herbemont.

Hvis en druesort til vinfremstilling udgår af klassificeringen i første afsnit, skal den ryddes senest 15 år efter, at den er udgået.

3. Medlemsstater med en vinproduktion, der ikke overtiger 50 000 hl. pr. produktionsår, beregnet på grundlag af den gennemsnitlige produktion i de sidste fem produktionsår, fritages fra klassificeringsforpligtelsen i stk. 2.

I de medlemsstater, der er nævnt i første afsnit, er det imidlertid kun druesorter som omhandlet i stk. 2, andet afsnit, litra a) og b), der må plantes, genplantes eller podes med henblik på vinproduktion.

4. Uanset stk. 2, første og andet afsnit, og stk. 3, andet afsnit, tillades plantning, genplanting eller podning af følgende druesorter, med henblik på videnskabelig forskning og i forsøgsøjemed:

a) druesorter, der ikke er klassificeret, for så vidt angår medlemsstaterne i stk. 2

b) druesorter, der ikke er i overensstemmelse med stk. 2, andet afsnit, litra a) og b), for så vidt angår medlemsstaterne i stk. 3.

5. Arealer med druesorter til vinfremstilling, der er plantet i strid med stk. 2-4, skal ryddes.

Der er dog ingen pligt til at rydde sådanne arealer, når den pågældende produktion udelukkende er beregnet til vinproducentens privatforbrug.

6. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at kontrollere, at producenterne overholder stk. 2-5.

Underafdeling IIØnologiske fremgangsmåder og restriktioner

ARTIKEL 120B ANVENDELSESOMRÅDE

Denne underafdeling vedrører de tilladte ønologiske fremgangsmåder og de gældende restriktioner for produktion og afsætning af vinavlsprodukter samt den procedure, hvorved der kan træffes afgørelse om disse fremgangsmåder og restriktioner.

Artikel 120cØnologiske fremgangsmåder og restriktioner

1. Til produktion og konservering i Fællesskabet af vinavlsprodukter anvendes udelukkende ønologiske fremgangsmåder, der er tilladt i henhold til fællesskabsretten som fastsat i bilag XVa eller i overensstemmelse med artikel 120d og 120e.

Første afsnit finder ikke anvendelse på:

a) druesaft og koncentreret druesaft

b) druemost og koncentreret druemost til fremstilling af druesaft.

2. De tilladte ønologiske fremgangsmåder tjener udelukkende til at sikre korrekt vinfremstilling, korrekt konservering og korrekt forarbejdning af produktet.

3. Vinavlsprodukter skal være fremstillet i Fællesskabet i overensstemmelse med de i bilag XVb fastsatte relevante restriktioner.

4. Produkter omfattet af denne forordning, der har været genstand for ønologiske fremgangsmåder, der ikke er tilladt i Fællesskabet, eller for eventuelle ikke tilladte nationale ønologiske fremgangsmåder, eller som overtræder restriktionerne i bilag XVb, må ikke markedsføres i Fællesskabet.

Artikel 120dStrengere regler fastsat af medlemsstaterne

Medlemsstaterne kan indskrænke eller udelukke anvendelsen af visse ønologiske fremgangsmåder, som er tilladt i henhold til fællesskabsretten, og indføre strengere begrænsninger for vine, der fremstilles på deres område, med henblik på bedre at bevare de væsentlige kendetegn ved vine med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller beskyttet geografisk betegnelse og ved mousserende vine og hedvine.

Medlemsstaterne meddeler disse indskrænkninger, udelukkelser og begrænsninger til Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater herom.

Artikel 120eTilladelse af ønologiske fremgangsmåder og restriktioner

1. Bortset fra de ønologiske fremgangsmåder i forbindelse med tilsætning, syring og afsyring, der er fastsat i bilag XVa for de specifikke produkter, der er omfattet heraf, samt restriktionerne i bilag XVb, træffer Kommissionen afgørelse om tilladelse af ønologiske fremgangsmåder og restriktioner for produktion og konservering af vinavlsprodukter efter proceduren i artikel 195, stk. 4.

2. Medlemsstaterne kan tillade anvendelse i forsøgsøjemed af ikke tilladte ønologiske fremgangsmåder på betingelser, som Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 195, stk. 4.

Artikel 120fKriterier for tilladelse

Kommissionen giver tilladelse til ønologiske fremgangsmåder efter proceduren i artikel 195, stk. 4, idet den:

a) tager udgangspunkt i de ønologiske fremgangsmåder, der er anbefalet og offentliggjort af Den Internationale Vinorganisation (OIV), og i resultaterne af anvendelse i forsøgsøjemed af endnu ikke tilladte ønologiske fremgangsmåder

b) tager hensyn til beskyttelsen af menneskers sundhed

c) tager hensyn til den mulige risiko for, at forbrugerne vildledes på grund af etablerede forventninger og opfattelser, og ser i den forbindelse på, hvilke oplysningstiltag der findes og kan gennemføres for at undgå denne risiko

d) giver mulighed for bevarelse af vinens naturlige og væsentlige kendetegn og undgår at bevirke en væsentlig ændring i det pågældende produkts sammensætning

e) sikrer et acceptabelt minimum af miljøbeskyttelse

f) overholder de i hhv. bilag XVa og XVb fastlagte generelle regler vedrørende ønologiske fremgangsmåder og restriktioner.

Artikel 120gAnalysemetoder

Hvad angår analyser til bestemmelse af sammensætningen af vinavlsprodukter og regler for konstatering af, om disse produkter har undergået en behandling, der er i strid med de tilladte ønologiske fremgangsmåder, anvendes de metoder og regler, der er anbefalet og offentliggjort af OIV.

I tilfælde, hvor der ikke findes metoder og regler, som er anbefalet og offentliggjort af OIV, vedtager Kommissionen dertil svarende metoder og regler efter proceduren i artikel 195, stk. 4.

I afventning af vedtagelsen af sådanne regler anvendes de metoder og regler, som den pågældende medlemsstat tillader.”

13) Artikel 121 ændres som følger:

a) i stk. 1 indføjes følgende litraer efter litra j):

“k) bestemmelser vedrørende oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, der er nævnt i afdeling Ia, underafdeling I, bl.a. undtagelser fra de i denne underafdeling fastsatte bestemmelser og krav:

i) for så vidt angår ikke-færdigbehandlede ansøgninger om beskyttelse af oprindelsesbetegnelser eller geografiske betegnelser

ii) for så vidt angår fremstillingen af visse vine med en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse i et geografisk område i nærheden af det geografiske område, som druerne hidrører fra

iii) for så vidt angår traditionelle produktionsformer i forbindelse med fremstilling af visse vine med en beskyttet oprindelsesbetegnelse

l) bestemmelser vedrørende traditionelle betegnelser, der er omhandlet i afdeling Ia, underafdeling II, bl.a. vedrørende:

i) proceduren for beskyttelse

ii) det specifikke beskyttelsesniveau

m) bestemmelser vedrørende mærkning og præsentation, der er omhandlet i afdeling Ib, bl.a.:

i) nærmere bestemmelser om angivelsen af det pågældende produkts herkomst

ii) betingelser for anvendelsen af de fakultative angivelser i artikel 118z

iii) specifikke krav vedrørende angivelser af årgang og druesort på etiketter som nævnt i artikel 118z, stk. 2

iv) yderligere undtagelser ud over de i artikel 118y, stk. 2, nævnte, som gør det muligt ikke at nævne vinavlsproduktets kategori

v) bestemmelser vedrørende den beskyttelse, der skal ydes i forbindelse med præsentationen af et givet produkt.”

b) Som stk. 3 og 4 indsættes:

“De foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af bestemmelserne om ønologiske fremgangsmåder og restriktioner som fastlagt i afdeling IIa, underafdeling II, og bilag XVa og XVb, medmindre andet fremgår af disse bilag, vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 195, stk. 4.

Foranstaltningerne i stk. 3 kan bl.a. omfatte:

a) bestemmelser om, at Fællesskabets ønologiske fremgangsmåder i bilag IV til forordning (EF) nr. 1493/1999 betragtes som tilladte ønologiske fremgangsmåder

b) tilladte ønologiske fremgangsmåder og restriktioner, herunder tilsætning, syring og afsyring, for mousserende vine, mousserende kvalitetsvine og aromatisk mousserende kvalitetsvine

c) tilladte ønologiske fremgangsmåder og restriktioner for hedvine

d) bestemmelser om blanding og forskæring af druemost og vin, jf. dog bilag XVb, afsnit C

e) nærmere bestemmelser om renheden og identiteten af de stoffer, der anvendes i forbindelse med ønologiske fremgangsmåder, når der ikke findes fællesskabsregler herfor

f) administrative bestemmelser for anvendelsen af de tilladte ønologiske fremgangsmåder

g) betingelser for oplagring, omsætning og anvendelse af produkter, der ikke er i overensstemmelse med artikel 120c, eventuelle undtagelser fra kravene i nævnte artikel samt kriterier, der i enkelttilfælde gør det muligt at undgå en urimelig hård behandling

h) betingelser, på hvilke medlemsstaterne kan tillade oplagring, omsætning og anvendelse af produkter, som ikke opfylder bestemmelserne i afdeling IIa, underafdeling II, bortset fra artikel 120c eller gennemførelsesbestemmelserne til denne underafdeling.”

14) I artikel 122 indsættes som tredje og fjerde stykke:

“Medlemsstaterne kan på de samme betingelser, som er fastsat i stk. 1, litra b) og c), anerkende vinsektorens producentorganisationer, der anvender vedtægter, som navnlig pålægger medlemmerne:

a) at følge de regler, producentorganisationen har vedtaget for indberetning af produktionsdata og for produktion, afsætning og miljøbeskyttelse

b) at give producentorganisationen de oplysninger, den ønsker til statistiske formål, og som bl.a. kan vedrøre dyrkningsområder og markedsudvikling

c) at betale bøder for overtrædelse af de vedtægtsbestemte forpligtelser.

Følgende specifikke mål, jf. stk. 1, litra c), kan søges opfyldt for vinsektorens vedkommende:

a) at fremme og yde teknisk bistand til anvendelse af miljøvenlige dyrknings- og produktionsmetoder

b) at fremme initiativer vedrørende forvaltning af biprodukter fra vinfremstillingen og især affaldshåndtering med henblik på beskyttelse af kvaliteten af vand, jord og landskaber samt at bevare eller fremme den biologiske mangfoldighed

c) at forske i bæredygtige produktionsmetoder og bæredygtig markedsudvikling

d) at bidrage til gennemførelsen af støtteprogrammer, jf. del II, afsnit I, kapitel IV, afdeling IVb.”

15) Artikel 123, stk. 3, ændres således:

a) De indledende ord og litra a) og b) affattes således:

“I tilslutning til stk. 1 anerkender medlemsstaterne, hvad angår frugt- og grøntsagssektoren, og eventuelt hvad angår vinsektoren, også brancheorganisationer, der:

a) består af repræsentanter for økonomiske aktiviteter, der er knyttet til produktion af, handel med eller forarbejdning af produkter i de i indledningen omhandlede sektorer

b) er oprettet på initiativ af alle eller nogle af de repræsentanter, der er nævnt i litra a)”

b) I litra c) foretages følgende ændringer:

i) Indledningen affattes således:

“ der udfører en, og for så vidt angår frugt- og grøntsagssektoren to eller flere, af følgende aktiviteter i en eller flere af Fællesskabets regioner under hensyntagen til forbrugernes interesser og i vinsektoren bl.a. med folkesundheden for øje:”

ii) Nr. ii) affattes således:

“ii) medvirken til bedre koordinering af den måde, frugt- og grøntsagssektorens og vinsektorens produkter bringes i omsætning på, bl.a. ved markedsforskning og markedsundersøgelser”

iii) Nr. iv) affattes således:

“iv) bedre udnyttelse af potentialet for produkterne af frugt- og grøntsagsproduktionen og vinsektorens produktion”

iv) Nr. vii) affattes således:

“vii) udvikling af metoder og instrumenter til forbedring af produktkvaliteten i alle produktions-, markedsførings- og for vinsektorens vedkommende vinfremstillingsled.”

vi) Nr. x) affattes således:

“x) hvad angår frugt- og grøntsagssektoren, fastsættelse af strengere regler end de nationale regler eller EF-reglerne for så vidt angår de regler for produktion og afsætning, som er nævnt i punkt 2 og 3 i bilag XVIa."

vii) Som nr. xi) indsættes:

”xi) Hvad vinsektoren angår:

- oplysning om særlige kendetegn ved vine med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse

- tilskyndelse til et moderat og ansvarligt vinforbrug og oplysning om de skadelige virkninger af farlige forbrugsmønstre

- salgsfremstød for vin, særlig i tredjelande”

16) Følgende afdeling indsættes efter artikel 125n:

“Afdeling IbBestemmelser for producent- og brancheorganisationer I VINSEKTOREN

ARTIKEL 125O ANERKENDELSE

1. Medlemsstater kan anerkende producent- eller brancheorganisationer, der har indgivet en ansøgning om anerkendelse, og hvis ansøgning indeholder belæg for, at organisationen:

a) hvad angår producentorganisationer:

i) opfylder kravene i artikel 122

ii) har et mindste antal medlemmer, der skal fastlægges af den berørte medlemsstat

iii) i det område, hvor den har sit virke, dækker en mindste mængde markedsegnet produktion, der skal fastlægges af den berørte medlemsstat

iv) kan udøve sine aktiviteter korrekt, både over en længere periode og med hensyn til effektivitet og koncentration af udbuddet

v) reelt gør det muligt for deres medlemmer at opnå fornøden teknisk bistand til anvendelse af miljøvenlige dyrkningsmetoder

b) hvad angår brancheorganisationer:

i) opfylder kravene i artikel 123, stk. 3

ii) udøver sine aktiviteter i et eller flere områder i det pågældende land

iii) tegner sig for en betydelig andel af produktionen af eller handelen med de produkter, der er omfattet af denne forordning

iv) ikke beskæftiger sig med produktion, forarbejdning eller markedsføring af vinavlsprodukter.

2. Producentorganisationer, der er anerkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1493/1999, betragtes som anerkendte producentorganisationer i henhold til denne artikel.

Organisationer, som opfylder kriterierne i artikel 123, stk. 3, og denne artikels stk. 1, litra b), og som medlemsstaterne har anerkendt, betragtes som brancheorganisationer i henhold til disse bestemmelser.

3. Artikel 125b, stk. 2, og artikel 125k, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse på henholdsvis producent- og brancheorganisationer i vinsektoren. Dog skal den årlige meddelelse, der er omhandlet i henholdsvis artikel 125b, stk. 2, litra c), og artikel 125k, stk. 3, litra d), foretages den 1. marts hvert år.”

17) Artikel 129, andet punktum, affattes således:

”Den toldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, herunder eventuelt definitionerne i bilag III og bilag XIb, indarbejdes i den fælles toldtarif.”

18) I artikel 130 indsættes følgende efter litra g):

“ga) vin”

19) Følgende artikel indsættes efter artikel 133:

“Artikel 133aSærlig sikkerhed i vinsektoren

1. For druesaft og druemost henhørende under KN-kode 2009 61, 2009 69 og 2204 30, for hvilke anvendelsen af toldsatserne i den fælles toldtarif afhænger af produktets importpris, skal korrektheden af denne pris efterprøves enten på grundlag af en kontrol af de enkelte partier eller ved anvendelse af en fast importværdi, som Kommissionen beregner på grundlag af prisnoteringerne for de pågældende produkter i oprindelseslandene.

Er den oplyste indgangspris for det pågældende parti højere end den faste importværdi forhøjet med en margen, som Kommissionen fastsætter, og som ikke må overstige den faste importværdi med mere end 10 %, skal der stilles sikkerhed svarende til importtolden beregnet på grundlag af den faste importværdi.

Oplyses indgangsprisen for det pågældende parti ikke, afhænger anvendelsen af toldsatserne i den fælles toldtarif af den faste importværdi eller af anvendelsen af de relevante bestemmelser i toldforskrifterne på betingelser, der skal fastlægges af Kommissionen.

2. Hvis Rådet indrømmer undtagelser, jf. bilag XVb, afsnit B, punkt 5, eller afsnit C, for importerede produkter, skal importørerne stille sikkerhed for disse produkter hos de udpegede toldmyndigheder på tidspunktet for varens overgang til fri omsætning. Sikkerheden frigives, når importøren har forelagt toldmyndighederne i den medlemsstat, hvor varen er overgået til fri omsætning, tilfredsstillende bevis for, at druemosten er blevet omdannet til druesaft, anvendt i andre produkter uden for vinsektoren eller, hvis den er anvendt til vinfremstilling, at den er blevet behørigt mærket.”

20) I artikel 141, stk. 1, affattes indledningen således:

“Importen af et eller flere produkter fra sektoren for korn, ris, sukker, frugt og grøntsager, forarbejdede frugter og grøntsager, oksekød, mælk og mejeriprodukter, svine