Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tilsluttet telekommunikationsudstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (97/C 248/04) (EØS-relevant tekst) KOM(97) 257 endelig udg. - 97/0149(COD)

(Forelagt af Kommissionen den 6. juni 1997)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg,

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189B, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I Rådets direktiv 91/263/EØF af 29. april 1991 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (1), ændret ved direktiv 93/68/EØF (2), videreudbyggedes foranstaltningerne til gensidig anerkendelse af teleterminaludstyrs overensstemmelse;

(2) ved Rådets direktiv 93/97/EØF (3) suppleredes direktiv 91/263/EØF for så vidt angår satellitjordstationsudstyr;

(3) forskriftsrammer, der skal fremme enhedsmarkedet for terminal- og radioudstyr, bør tillade, at investering, fabrikation og salg udvikler sig i takt med teknologiudviklingen og udviklingen på markedet; som følge af liberaliseringen af infrastrukturen er der behov for nye definitioner af nettermineringspunkter og terminaludstyr; generelt drejer det sig om nettermineringspunkterne på de offentlige telenet, men i visse tilfælde, hvor det er i offentlighedens interesse, bør også terminaludstyr beregnet til andre typer nettermineringspunkter, være omfattet af forskrifter;

(4) ifølge Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (4) om ONP-vilkår for taletelefonitjenesten og om udbud af forsyningspligtydelser på teleområdet under konkurrenceforhold skal de nationale tilsynsmyndigheder sørge for, at der offentliggøres detaljerede oplysninger om specifikationerne for de tekniske grænseflader til nettet for at sikre konkurrence på markedet for terminaludstyr;

(5) de væsentlige krav vedrørende elektromagnetisk kompatibilitet i Rådets direktiv 89/336/EØF af 3. maj 1989 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektromagnetisk kompatibilitet (5), senest ændret ved direktiv 93/68/EØF, er tilstrækkelige til at omfatte tilsluttet telekommunikationsudstyr;

(6) bestemmelserne i Rådets direktiv 73/23/EØF af 19. februar 1973 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser (6), ændret ved direktiv 93/68/EØF, er tilstrækkelige til at omfatte tilsluttet telekommunikationsudstyr, uanset udstyrets driftsspændingsgrænser;

(7) det kan være nødvendigt at stille visse væsentlige krav, der gælder specifikt for terminal- og radioudstyr, for at tilgodese offentlighedens interesse;

(8) uacceptabel forringelse af tjenesten for andre end brugeren af tilsluttet telekommunikationsudstyr bør forebygges;

(9) harmoniserede grænseflader mellem terminaludstyr og telenet sikrer, at der side om side kan eksistere konkurrencebaserede markeder for både terminaludstyr og nettjenester;

(10) tilsluttet telekommunikationsudstyr kan optage en urimelig stor del af begrænsede ressourcer som f.eks. radiofrekvensspektret;

(11) Kommissionen kan være nødt til at tage hensyn til visse EF-dækkende krav for at tilgodese offentlighedens interesse;

(12) de væsentlige krav for en klasse af tilsluttet telekommunikationsudstyr bør afhænge af det pågældende udstyrs karakter og behov; kravene skal anvendes med skønsomhed, så man ikke bremser den teknologiske fornyelse eller hindrer, at den markedsstyrede økonomis behov opfyldes;

(13) der bør lægges vægt på at sikre, at tilsluttet telekommunikationsudstyr ikke udgør en unødig sundhedsrisiko;

(14) telekommunikation er af afgørende betydning for handicappedes livskvalitet og beskæftigelse, og denne gruppe mennesker udgør en betydelig og voksende del af befolkningen i Europa;

(15) tilsluttet telekommunikationsudstyr kan tilbyde visse funktioner, der er nødvendige for alarm- og sikkerhedstjenester;

(16) tilsluttet telekommunikationsudstyr bør ikke kunne benyttes til at krænke kommunikationshemmeligheden;

(17) for at Kommissionen kan føre effektivt tilsyn med markedet, er det nødvendigt, at medlemsstaterne stiller de relevante oplysninger til rådighed om nettermineringspunkter, utilstrækkelige eller ukorrekt anvendte harmoniserede standarder, bemyndigede organer og tilsynsmyndigheder;

(18) der bør foreligge harmoniserede standarder på europæisk niveau for at sikre den offentlige interesse i tilsluttet telekommunikationsudstyrs konstruktion og fremstilling; sådanne harmoniserede standarder kan anvendes til at godtgøre, at de væsentlige krav er opfyldt;

(19) ifølge EF-lovgivningen er hindringer for den frie omsætning af varer inden for EF, der skyldes forskelle i medlemsstaternes lovgivning om markedsføring af produkter, kun berettigede, såfremt særlige nationale krav er nødvendige og står i rimeligt forhold til målsætningen; derfor skal den indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning begrænses til de krav, der er nødvendige for at opfylde de væsentlige krav vedrørende tilsluttet telekommunikationsudstyr; disse krav skal erstatte de relevante nationale krav;

(20) tilsluttet telekommunikationsudstyr, der opfylder de relevante væsentlige krav, bør kunne omsættes frit og tages i brug i alle medlemsstater; tilsluttet telekommunikationsudstyr, der ikke opfylder de relevante væsentlige krav, bør betragtes som defekte, jf. definitionen i Rådets direktiv 85/374/EØF af 25. juli 1985 om tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar (7);

(21) fabrikanter eller disses befuldmægtigede inden for EF, som er ansvarlige for EF-markedsføring af produkter, der ikke opfylder de relevante væsentlige krav, bør drages til ansvar herfor i henhold til bestemmelser svarende til bestemmelserne i direktiv 85/374/EØF, om nødvendigt ændret ved bestemmelser, der gælder specifikt for telekommunikationsudstyr;

(22) Rådet vedtog den 22. juli 1993 afgørelse 93/465/EØF (8) om modulerne for de forskellige faser i procedurerne for overensstemmelsesvurdering og regler om anbringelse og anvendelse af CE-overensstemmelsesmærkningen, med henblik på anvendelse i direktiverne om teknisk harmonisering-; de procedurer for overensstemmelsesvurdering, der skal finde anvendelse, bør vælges blandt de eksisterende moduler, der er fastlagt ved ovennævnte afgørelse;

(23) der bør nedsættes et udvalg, der omfatter de parter, der er direkte involveret i gennemførelsen af reguleringen af terminal- og radioudstyr, herunder særlig de nationale organer, der er udpeget til at certificere overensstemmelsen, og de nationale organer, der har ansvaret for tilsyn med markedet; dette udvalg skal bistå Kommissionen i at opnå en harmoniseret gennemførelse af forskrifterne, der står i rimeligt forhold til målsætningen, og som tilgodeser markedets og den almindelige befolknings behov; repræsentanter for teleselskaberne, brugerne, forbrugerne, fabrikanterne og tjenesteleverandørerne bør høres, hvor det er relevant;

(24) når der foretages ændringer i forskriftsrammerne, er det nødvendigt at sikre en glat overgang fra de tidligere rammer for at undgå, at markedet bringes ud af balance, og undgå retsusikkerhed;

(25) teleterminaludstyrssektoren udgør en vigtig del af telekommunikationsmarkedet, der er en nøglefaktor i EF's økonomi; de direktiver, der gælder for sektoren, tager ikke højde for de forandringer, der forventes inden for sektoren som følge af ny teknologi, udviklingen på markedet og lovgivningen på telenetområdet;

(26) Kommissionen bør jævnligt undersøge, om der er kategorier af terminaludstyr, der ikke længere behøver at være omfattet af EF-standarder vedrørende grænseflader mellem offentlige net og terminaludstyr, idet der tages behørigt hensyn til fremskridtene med hensyn til liberalisering af udbuddet af offentlige net;

(27) nærværende direktiv afløser direktiv 91/263/EØF, direktiv 93/97/EØF og artikel 11 i direktiv 93/68/EØF, der derfor bør ophæves;

(28) målet at skabe et åbent, konkurrencebaseret enhedsmarked for telekommunikationsudstyr kan ikke opfyldes effektivt af medlemsstaterne; i overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 3 B, kan målet bedre opnås gennem en indsats på EF-plan; idet direktivet begrænses til de mindstekrav, der er nødvendige for at nå det nævnte mål -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

KAPITEL I GENERELLE ASPEKTER

Artikel 1

Anvendelsesområde og sigte

I dette direktiv fastlægges EF-forskriftsrammerne for markedsføring, fri omsætning og ibrugtagning af tilsluttet telekommunikationsudstyr, der opfylder de væsentlige krav.

Artikel 2

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

a) tilsluttet telekommunikationsudstyr:

udstyr til kommunikation ved hjælp af radiotransmission inden for frekvensbånd, der er allokeret til jord- eller rumbaseret radiokommunikation, undtagen udstyr, der udelukkende er beregnet til offentlige sikkerhedsformål

eller

de komponenter, der tillader udstyr, som skal tilsluttes et åbent nettermineringspunkt, at fungere sammen med det pågældende net

b) åbent nettermineringspunkt:

et termineringspunkt på et telenet, hvor nettets brugere kan tilslutte overensstemmende tilsluttet telekommunikationsudstyr af en type, som det pågældende åbne nettermineringspunkt understøtter. Tilslutningen kan ske via kabel, radioforbindelse, lyslederkabel eller andre elektromagnetiske midler. Et åbent nettermineringspunkt understøtter en eller flere typer tilsluttet telekommunikationsudstyr. I særlige tilfælde, hvor det er i offentlighedens interesse, kan åbne nettermineringspunkter være termineringspunkter på andre net end de offentlige

c) udstyrstype:

udstyrstypen angiver den type åbent nettermineringspunkt, som telekommunikationsudstyret skal tilsluttes via kabel, radioforbindelse, lyslederkabel eller andre elektromagnetiske midler

d) teknisk specifikation:

en specifikation, der indeholdes i et dokument, og som fastlægger, hvilke egenskaber et produkt skal have for at opfylde de relevante væsentlige krav

e) harmoniseret standard:

en teknisk specifikation, som er vedtaget af et anerkendt standardiseringsorgan efter mandat fra Kommissionen i overensstemmelse med procedurerne i Rådets direktiv 83/189/EØF (9) med det formål at fastlægge krav på europæisk plan, hvis overholdelse ikke er obligatorisk.

Artikel 3

Væsentlige krav

1. Følgende generelle væsentlige krav gælder for alt tilsluttet telekommunikationsudstyr:

a) De væsentlige krav i direktiv 73/23/EØF vedrørende sikkerhed, uanset udstyrets spændingsgrænser.

b) De væsentlige krav i direktiv 89/336/EØF vedrørende elektromagnetisk kompatibilitet.

2. Specifikke væsentlige krav, der er relevante for de enkelte udstyrstyper, kan udvælges i overensstemmelse med artikel 4 fra følgende liste:

a) Forebyggelse af misbrug af netressourcerne, der medfører en uacceptabel forringelse af tjenesten for andre end brugeren af det tilsluttede telekommunikationsudstyr.

b) Samfunktion via net og EF-dækkende portabilitet mellem åbne nettermineringspunkter af samme type.

c) Effektiv udnyttelse af frekvensbånd, der er allokeret til jord-/rumbaseret radiokommunikation.

Artikel 4

Fastlæggelse af relevante specifikke væsentlige krav

1. Kommissionen fastlægger, hvilke specifikke væsentlige krav der er relevante for de enkelte udstyrstyper efter proceduren i artikel 12. Ved udvælgelsen af de relevante specifikke væsentlige krav tager Kommissionen, hvor det er berettiget, passende hensyn til:

a) Beskyttelse af sundheden

b) Faciliteter for handicappede

c) Faciliteter for alarm- og sikkerhedstjenester

d) Beskyttelse af kommunikationshemmeligheden.

De relevante specifikke væsentlige krav offentliggøres De Europæiske Fællesskabers Tidende.

2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke typer åbne nettermineringspunkter der findes eller vil blive indført, så snart de er i besiddelse af oplysninger herom. Kommissionen underretter det udvalg, der er omhandlet i artikel 12, i det følgende benævnt »Udvalget«, om eksisterende og planlagte typer af åbne nettermineringspunkter.

3. Medlemsstaterne sikrer, at operatørerne af samtlige net offentliggør og jævnligt ajourfører præcise og fyldestgørende tekniske specifikationer om de eksisterende åbne nettermineringspunkter og de udstyrstyper, der kan tilsluttes. Specifikationerne bør være tilstrækkeligt detaljerede til, at der kan konstrueres kompatibelt tilsluttet telekommunikationsudstyr.

Artikel 5

Harmoniserede standarder

1. Når tilsluttet telekommunikationsudstyr opfylder de relevante harmoniserede standarder, hvis referencer er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende, forudsætter medlemsstaterne, at udstyret opfylder de væsentlige krav, der er anført i artikel 3 og 4, og som er omfattet af disse standarder. Efter fabrikantens eget valg, og navnlig hvis der ikke foreligger nogen harmoniseret standard, kan overensstemmelse med de relevante væsentlige krav godtgøres ved at påvise overensstemmelse med en teknisk specifikation, der vedrører de væsentlige krav.

2. Hvis en medlemsstat eller Kommissionen finder, at en harmoniseret standard, jf. stk. 1, ikke stemmer overens med de udvalgte specifikke væsentlige krav, jf. artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 1, indbringer Kommissionen eller den berørte medlemsstat sagen for Udvalget og indleder proceduren i artikel 12.

Artikel 6

Markedsføring og ibrugtagning

1. Medlemsstaterne sikrer, at tilsluttet telekommunikationsudstyr, der opfylder de relevante væsentlige krav, jf. artikel 3, stk. 1 og 2, og artikel 4, stk. 1, frit kan omsættes og ikke skal opfylde yderligere nationale forskrifter. Selv om det endnu ikke er fastlagt, hvilke specifikke væsentlige krav der skal gælde for en udstyrstype, må der ikke fastsættes nationale forskrifter herfor, og fabrikanten kan markedsføre produktet, forudsat at det opfylder de generelle væsentlig krav, jf. artikel 3, stk. 1. Tilsluttet telekommunikationsudstyr, der opfylder de relevante væsentlige krav på det tidspunkt, hvor det første gang markedsføres, kan fortsat markedsføres.

2. Medlemsstaterne sikrer, at tilkobling af tilsluttet telekommunikationsudstyr til passende åbne nettermineringspunkter ikke afvises med begrundelse i manglende teknisk kompatibilitet, hvis udstyret opfylder kravene i artikel 3.

3. Medlemsstaterne sikrer, at tilsluttet telekommunikationsudstyr ved markedsføringen ledsages af dokumentation, der oplyser den potentielle køber eller bruger om, at udstyret opfylder de relevante væsentlige krav, og om eventuelle brugsvilkår, der hænger sammen med de relevante væsentlige krav. Brugsvilkårene bør bl.a. omfatte oplysninger om, hvilken type eller typer af åbne nettermineringspunkter udstyret kan tilsluttes samt eventuelle begrænsninger i brugen som følge af manglende harmonisering af anvendelsen af radiofrekvensspektret.

Artikel 7

Manglende overensstemmelse

1. Konstaterer en medlemsstat, at tilsluttet telekommunikationsudstyr, der markedsføres på dens område, ikke opfylder de relevante væsentlige krav, der gælder for udstyrstypen, træffer den alle nødvendige foranstaltninger med henblik på, at sådanne produkter trækkes tilbage fra markedet, samt at deres markedsføring forbydes.

2. Medlemsstaten underretter straks Kommissionen om enhver beslutning vedrørende manglende overensstemmelse og anfører grundene til beslutningen, herunder om produktet ikke opfylder de væsentlige krav på grund af:

a) korrekt anvendelse af de harmoniserede standarder, jf. artikel 5

b) mangler ved selve de harmoniserede standarder, jf. artikel 5

c) anvendelse af en forkert teknisk specifikation.

3. Hvis den manglende overensstemmelse begrundes med, at der er mangler ved de harmoniserede standarder, jf. stk. 2, forelægger Kommissionen sagen for Udvalget inden to måneder, efter at medlemsstaten har underrettet Kommissionen herom.

4. Kommissionen holder medlemsstaten underrettet om forløbet og resultatet af enhver procedure, der indledes i henhold til stk. 3.

Artikel 8

Ansvaret ved manglende overensstemmelse

1. Fabrikanter eller disses befuldmægtigede inden for EF, der markedsfører produkter på EF-markedet, som ikke opfylder de relevante væsentlige krav, holdes ansvarlige for skade som defineret i artikel 9 i direktiv 85/374/EØF og for direkte økonomisk skade som følge af den manglende overensstemmelse. Økonomisk skade omfatter ikke forventet fortjeneste.

2. En fabrikant eller dennes befuldmægtigede inden for EF er ikke ansvarlige for de skader, der er anført i stk. 1, hvis vedkommende kan bevise, at de væsentlige krav, som ikke er opfyldt, ikke var blevet fastlagt i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 4 på det tidspunkt, hvor udstyret blev markedsført.

KAPITEL II OVERENSSTEMMELSESVURDERING

Artikel 9

Procedurer for overensstemmelsesvurdering

1. Procedurerne for overensstemmelsesvurdering i denne artikel bruges til at påvise, at tilsluttet telekommunikationsudstyr opfylder alle de relevante væsentlige krav, jf. artikel 3, stk. 1 og 2, og artikel 4, stk. 1.

2. Tilsluttet telekommunikationsudstyr, der ikke gør brug af frekvensbånd, som er allokeret til jord-/rumbaseret radiokommunikation, undergives intern fabrikationskontrol, som beskrevet i bilag I.

3. Tilsluttet telekommunikationsudstyr, der gør brug af frekvensbånd, som er allokeret til jord-/rumbaseret radiokommunikation, undergives intern fabrikationskontrol samt særlig produktprøvning, som beskrevet i bilag II.

4. Dokumenter og korrespondance vedrørende de procedurer for fabrikationskontrol, der henvises til i stk. 2 og 3, skal udfærdiges på et officielt sprog i den medlemsstat, hvor den nævnte procedure gennemføres, eller på et sprog, som det berørte bemyndigede organ kan acceptere.

Artikel 10

Bemyndigede organer og tilsynsmyndigheder

1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om, hvilke organer de har udpeget til at udføre de opgaver, der henvises til i artikel 9. Ved udpegelsen af bemyndigede organer anvender medlemsstaterne kriterierne i bilag III.

2. Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende en liste over de organer, der er bemyndiget, herunder deres identifikationsnumre og de opgaver, de er udpeget til at udføre. Medlemsstaterne fremsender alle de oplysninger til Kommissionen, der er nødvendige, for at listen kan ajourføres.

3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om, hvilke myndigheder på deres område der udfører tilsynsopgaver i medfør af dette direktiv.

KAPITEL III CE-OVERENSSTEMMELSESMÆRKNING OG PÅSKRIFTER

Artikel 11

CE-mærkning

1. Tilsluttet telekommunikationsudstyr, der opfylder de relevante væsentlige krav, skal være forsynet med CE-overensstemmelsesmærkningen, som beskrevet i bilag IV. Mærkningen anbringes af fabrikanten eller dennes befuldmægtigede inden for EF. Om nødvendigt ledsages mærkningen af identifikationsnummeret på det bemyndigede organ, jf. artikel 10, stk. 2. Det er tilladt at anbringe andre mærker på udstyret, forudsat at det ikke gør CE-mærkningen mindre synlig eller læsbar.

2. Tilsluttet telekommunikationsudstyr må ikke, uanset om det opfylder de relevante væsentlige krav eller ej, forsynes med mærker, som kan vildlede tredjemand med hensyn til betydningen eller udformningen af den CE-mærkning, der er beskrevet i bilag IV.

3. Den kompetente medlemsstat træffer passende foranstaltninger over for enhver, der har anbragt mærkning, som ikke er i overensstemmelse med stk. 1 og 2. Hvis det ikke er muligt at fastslå, hvem der har anbragt mærkningen, træffes foranstaltningerne over for den, der er i besiddelse af udstyret, når den manglende overensstemmelse opdages.

4. Tilsluttet telekommunikationsudstyr skal af fabrikanten identificeres ved hjælp af type-, parti- og/eller serienumre og navnet på den fabrikant og/eller leverandør, der er ansvarlig for dets markedsføring.

KAPITEL IV UDVALG

Artikel 12

Sammensætning og procedurer

1. Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg, benævnt Udvalget for Overensstemmelsesvurdering og Markedstilsyn på Teleområdet (TCAM), der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.

2. Udvalget høres om spørgsmål, der er omfattet af artikel 4, 5 og 7.

3. Udvalget kan om nødvendigt høres om effektiviteten i udførelsen af tilsynsopgaverne i medfør af dette direktiv.

4. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning.

Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen. Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse.

Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse, og træffer afgørelse senest en måned, efter at udvalget har afgivet udtalelse.

5. Kommissionen hører periodisk repræsentanter for telenetudbyderne, forbrugerne og fabrikanterne. Den underretter med jævne mellemrum udvalget om resultatet af disse høringer.

KAPITEL V OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 13

Undersøgelse og rapporter

Kommissionen undersøger og udarbejder en rapport om direktivets anvendelse og fremsender denne til Europa-Parlamentet og Rådet, første gang senest den [31. december 1999], og derefter hvert tredje år. I undersøgelsen skal indgå en vurdering af, om direktivets anvendelsesområde skal forblive uændret eller indskrænkes under hensyntagen til den tekniske udvikling. Rapporten skal omfatte de fremskridt, der er gjort med hensyn til udarbejdelsen af de relevante standarder, samt ethvert problem, som er opstået under gennemførelsen. Rapporten skal også redegøre for udvalgets virksomhed og vurdere de fremskridt, som er gjort hen imod et åbent marked for tilsluttet telekommunikationsudstyr på EF-plan. Det skal navnlig undersøges, om der fortsat er behov for væsentlige krav for alle de kategorier af terminaludstyr, der er omfattet af direktivet.

Artikel 14

Overgangsbestemmelser

1. De harmoniserede standarder eller dele heraf, som der henvises til gennem fælles tekniske forskrifter, der er vedtaget i medfør af direktiv 91/263/EØF og/eller direktiv 93/97/EØF, kan bruges som grundlag for at forudsætte overensstemmelse med de specifikke væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 1, indtil Kommissionen offentliggør en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende om, at de ikke længere finder anvendelse.

2. Enhver typegodkendelse, som medlemsstaterne har vedtaget efter direktiv 91/263/EØF eller direktiv 91/93/EØF, forbliver gyldig.

Artikel 15

Gennemførelsesbestemmelser

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv senest den [1. juli 1999]. De underretter straks Kommissionen herom.

Når medlemsstaterne vedtager disse foranstaltninger, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 16

Ophævelse

Direktiv 91/263/EØF, direktiv 93/97/EØF og artikel 11 i direktiv 93/68/EØF ophæves.

Artikel 17

Ikrafttrædelse

Dette direktiv træder ikraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 18

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

(1) EFT nr. L 128 af 23. 5. 1991, s. 1.

(2) EFT nr. L 220 af 30. 8. 1993, s. 1.

(3) EFT nr. L 290 af 24. 11. 1993, s. 1.

(4) Endnu ikke offentliggjort i Tidende.

(5) EFT nr. L 139 af 23. 5. 1989, s. 19.

(6) EFT nr. L 77 af 26. 3. 1973, s. 29.

(7) EFT nr. L 210 af 7. 8. 1985, s. 29.

(8) EFT nr. L 220 af 30. 8. 1993, s. 23.

(9) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8.

BILAG I

Procedure for overensstemmelsesvurdering, jf. artikel 9, stk. 2 (1)

Modul A (intern fabrikationskontrol)

1. Dette bilag beskriver en procedure, hvorved fabrikanten eller dennes befuldmægtigede inden for EF, som varetager de forpligtelser, der er fastlagt i punkt 2, sikrer og erklærer, at de pågældende produkter opfylder de krav i direktivet, der gælder for dem. Fabrikanten eller dennes befuldmægtigede anbringer CE-mærkningen på hvert enkelt produkt og udsteder en skriftlig overensstemmelseserklæring.

2. Fabrikanten udarbejder den tekniske dokumentation, der er beskrevet i punkt 3, og fabrikanten eller dennes befuldmægtigede inden for EF stiller den til rådighed for de nationale myndigheder med henblik på inspektion i mindst ti år efter det tidspunkt, hvor produktionen af produktet er ophørt.

3. Er hverken fabrikanten eller dennes befuldmægtigede etableret inden for EF, har den person, som er ansvarlig for produktets markedsføring i EF, pligt til at fremlægge den tekniske dokumentation.

4. Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere, om produkterne opfylder de væsentlige krav. Dokumentationen skal omfatte konstruktion og fremstilling af produktet samt produktets funktion, herunder navnlig:

A. en generel beskrivelse af produktet

B. konstruktions- og produktionstegninger samt lister over komponenter, delmontager, kredsløb osv.

C. de beskrivelser og forklaringer, der er nødvendige for forståelse af ovennævnte tegninger og lister samt produktets funktion

D. en liste over, hvilke af de standarder, der henvises til i artikel 5, der er anvendt helt eller delvist, samt beskrivelser af, hvilke løsninger der er brugt for at opfylde de væsentlige krav i direktivet, hvis sådanne standarder ikke er anvendt eller ikke findes

E. resultater af konstruktionsberegninger, kontrolundersøgelser mv.

F. prøvningsrapporter.

5. Fabrikanten eller dennes befuldmægtigede opbevarer en kopi af overensstemmelseserklæringen sammen med den tekniske dokumentation.

6. Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at fremstillingsprocessen sikrer, at det fremstillede produkt er i overensstemmelse med den tekniske dokumentation, som er nævnt i punkt 2, og med de krav i direktivet, der vedrører det pågældende produkt.

(1) Bilag I og II er taget fra afgørelse 93/465/EØF af 22. juli 1993 om modulerne for de forskellige faser i procedurerne for overensstemmelsesvurdering . . . (EFT nr. L 220 af 30. 8. 1993, s. 23), der er forklaret nærmere i »Vejledning i anvendelse af de direktiver om teknisk EF-harmonisering, der er udarbejdet på grundlag af bestemmelserne i den nye metode og den globale metode, 1. udg.« (Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, 1994, ISBN 92-826-8584-5). Rådet bør tage højde for eventuelle ændringer i disse dokumenter, der kan påvirke formuleringen af bilag I og II.

BILAG II

Procedure for overensstemmelsesvurdering, jf. artikel 9, stk. 3

Modul Aa (intern fabrikationskontrol samt særlig produktprøvning)

Dette bilag består af bilag I samt følgende yderligere krav:

Fabrikanten skal sikre, at der for hvert produkt gennemføres alle væsentlige radioprøvningssæt. Et bemyndiget organ, som fabrikanten selv vælger, fastlægger, hvilke prøvningssæt der betragtes som væsentlige.

Det bemyndigede organ har ansvaret for, at fabrikanten under fremstillingsprocessen anbringer førstnævntes identifikationsnummer på produktet.

BILAG III

Minimumskriterier, som medlemsstaterne skal lægge til grund ved udpegelse af bemyndigede organer i henhold til artikel 10, stk. 1

1. Det bemyndigede organ, dets leder og det personale, som skal udføre de opgaver, som det bemyndigede organ har fået pålagt at gennemføre, må hverken være konstruktør, fabrikant, leverandør eller være beskæftiget med montage af terminal- eller radioudstyr eller være netoperatør eller tjenesteudbyder eller nogen af disse personers repræsentant. De skal være uafhængige og må hverken deltage direkte i konstruktion, fabrikation, salg eller vedligeholdelse af terminal- eller radioudstyr eller repræsentere de parter, der er beskæftiget med disse aktiviteter. Dette udelukker ikke, at der kan udveksles tekniske oplysninger mellem fabrikant og det bemyndigede organ.

2. Det bemyndigede organ og dets personale skal udføre de opgaver, som det bemyndigede organ har fået pålagt at gennemføre, med faglig integritet og teknisk kompetence på højeste plan og være uafhængigt af enhver form for pression og incitament navnlig af finansiel art, som kan påvirke deres bedømmelse eller kontrolresultater, især fra personer eller grupper af personer, der har interesse i disse resultater.

3. Det bemyndigede organ skal råde over det personale og besidde de faciliteter, som er nødvendige, for at det på fyldestgørende måde kan udføre det tekniske og administrative arbejde i forbindelse med de opgaver, det er udpeget til at udføre.

4. Det personale, som skal udføre kontrol, skal have:

A. en god teknisk og faglig uddannelse

B. tilstrækkeligt kendskab til de krav, der stilles til de prøvninger eller kontrolbesøg, der udføres, og en tilstrækkelig praktisk erfaring med sådanne prøvninger og kontrolbesøg

C. den nødvendige færdighed i at udarbejde attester, journaler op rapporter, som gengiver kontrolresultaterne.

5. Det skal sikres, at kontrolpersonalet er uafhængigt. Aflønningen af den enkelte ansatte må hverken være afhængig af antallet af prøvninger eller kontrolbesøg eller af disse prøvningers eller kontrolbesøgs resultater.

6. Det bemyndigede organ skal tegne en ansvarsforsikring, medmindre det privatretlige ansvar dækkes af staten i henhold til nationale retsregler, eller medmindre medlemsstaten selv er direkte ansvarlig.

7. Det bemyndigede organs personale er bundet af tavshedspligt om alt, hvad det får kendskab til under udøvelsen af sin virksomhed (undtagen over for de kompetente administrative myndigheder i den medlemsstat, hvor det udøver sin virksomhed) i henhold til dette direktiv eller enhver national retsforskrift udstedt til gennemførelse heraf.

BILAG IV

Mærkning til anbringelse på udstyr, jf. artikel 11, stk. 1

1. CE-overensstemmelsesmærkningen består af bogstaverne CE i følgende udformning:

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Hvis CE-mærkningen formindskes eller forstørres, skal modellens størrelsesforhold, som vist ovenfor, overholdes.

2. CE-mærkningens højde skal være mindst 5 mm.

3. CE-mærkningen skal anbringes på produktet eller på dettes dataskilt. Hvis dette imidlertid ikke kan lade sig gøre, eller hvis det ikke er berettiget på grund af produktets karakter, skal CE-mærkningen anbringes på emballagen, hvis der er en sådan, og på de ledsagende dokumenter.

4. CE-mærkningen skal anbringes synligt samt være let læselig og uudslettelig.