Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om Fællesskabets fjerde handlingsprogram på mellemlang sigt om lige muligheder for mænd og kvinder (1996-2000) (96/C 39/08)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 4. oktober 1995 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspørgsmål, som udpegede Bridin Twist til ordfører.

Sektionen vedtog sin udtalelse den 9. november 1995.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 330. plenarforsamling af 22.-23. november 1995, mødet den 22. november 1995, med et flertal af stemmer for og 3 stemmer hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Generelle bemærkninger

1.1. ØSU billiger hovedindholdet og de grundlæggende målsætninger i det fjerde handlingsprogram. Hensigten med programmet er at videreføre og udbygge Fællesskabets aktiviteter og initiativer med henblik på at fjerne stadig eksisterende former for diskrimination over for kvinder i Den Europæiske Union. ØSU glæder sig over, at Kommissionen tager teten på området, og at den bygger på de tidligere handlingsprogrammer, der har bidraget til store fremskridt for ligestillingen. ØSU er enig med Kommissionen i, at der på trods af alle fremskridt er brug for flere aktioner, navnlig aktioner vedrørende arbejdsløshed blandt kvinder, ligeløn for mænd og kvinder og repræsentation af stadig flere kvinder i beslutningsprocessen. ØSU konstaterer, at forslaget til Fællesskabets handlingsprogram koncentrerer indsatsen om et begrænset antal mål, som er udvalgt med henblik på størst mulig multiplikatoreffekt.

1.2. ØSU billiger vægtningen i det fjerde handlingsprogram, dvs. den vægt der lægges på at indarbejde ligestillingsproblematikken og sikre et tættere samarbejde på alle niveauer og områder. ØSU anerkender tillige betydningen af, at arbejdsmarkedets parter såvel som alle organisationer og institutioner, der beskæftiger sig med ligestilling - herunder de ikke-statslige organisationer - høres i forbindelse med forslaget til handlingsprogram. ØSU har på sin side i tidligere udtalelser klart erklæret sin støtte til ligestillingen og har foreslået en række foranstaltninger på fællesskabsplan, navnlig på beskæftigelsesområdet. ØSU ønsker endnu en gang at understrege, at ligestilling til hver en tid bør være en sag for Fællesskabet, og det konstaterer - som tidligere - at forskelsbehandling ikke bare er et lovgivningsmæssigt anliggende, men er en del af hverdagen med rod i indgroede fordomme (jf. CES 385/82). ØSU anbefaler varmt Unionen at udbygge og intensivere sine bestræbelser på at fremme lige muligheder.

1.3. Kommissionen påpeger med rette, at »Fællesskabet har spillet en afgørende rolle for forbedringen af kvindens stilling i samfundet«, ved (direkte eller indirekte) at knæsætte og aktivt fremme det grundlæggende princip om lige løn for lige arbejde, der er nedfældet i traktatens artikel 119. Fodnote 5 i forslaget til Rådets afgørelse illustrerer udmærket, hvilke fremskridt der hidtil er gjort på grundlag af fællesskabslovgivning. Kommissionen kan være stolt af de lovgivningsmæssige resultater af artikel 119 og supplerende artikler. Men der er stadig meget at gøre. Etablering af netværk og partnerskaber, aktiv udveksling af informationer, mobilisering af den offentlige mening og fælles bestræbelser på at skabe en holdningsændring til kvindernes rolle i samfundet er uden tvivl altsammen af stor betydning. Ligeledes vil støtten til pilotprojekter og et sted mellem 30 og 40 integrerede ligestillingsprojekter rundt om i Europa også gøre sit til - i det mindste på overfladen - at fjerne samfundsmæssige fordomme og den fortsatte forskelsbehandling af kvinder. ØSU vil dog gerne understrege, at det i sidste ende er gennem reel lighed for loven og i håndhævelsen af lovgivningen, at konkrete fremskridt hen imod lige muligheder skal gøres. Det er vigtigt, at Kommissionen og EU som helhed bliver ved med at holde sig dette for øje.

1.4. ØSU betragter det fjerde handlingsprogram som endnu et fremskridt på grundlag af resultaterne af de tidligere handlingsprogrammer. I sin udtalelse om det første handlingsprogram tilkendegav ØSU klart, at det især bifaldt oprettelsen af et Rådgivende Udvalg for Ligestilling mellem Kvinder og Mænd, men advarede samtidig om, at høring af dette rådgivende udvalg aldrig kan erstatte høring af arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationerne. I samme udtalelse anmodede ØSU fællesskabsinstitutionerne om at udvide deres traditionelle høringsprocedure og intensivere diskussionen om kvindespørgsmål med arbejdsgiver- og lønmodtagerorganisationerne såvel som med de nationale organer med ansvar for dette område. I den forbindelse hilser ØSU det velkommen, at Det Rådgivende Udvalg fremover vil bestå af repræsentanter for medlemsstaterne, nationale ligestillingsorganer og arbejdsmarkedets parter. ØSU beklager dog, at de ikke-statslige organisationer fortsat kun får observatørstatus i Det Rådgivende Udvalg.

1.5. Handlingsprogrammets prisværdige målsætninger bør følges op med troværdige midler, ressourcer og metoder. Dette kan godt blive problematisk:

1.5.1. Mens Kommissionen gør ret i at mobilisere og inddrage økonomiske og sociale aktører i gennemførelsen af programmet, bør disse ikke erstatte allokeringen af det nødvendige personale i Kommissionen selv. De tildelte ressourcer svarer ikke til Kommissionens erklærede engagement. F.eks. giver tildelingen af 6 faste tjenestemænd - 4 i stillingskategori A, 1 i kategori B og 1 i kategori C - samt 13 midlertidigt ansatte i en femårig periode indtryk af en noget halvhjertet indsats for programmet, hvilket undergraver programmets troværdighed og alvoren bag de 6 store målsætninger, som anføres i artikel 2). ØSU sætter også spørgsmålstegn ved, om de foreslåede bevillinger - selv om de udgør en fordobling i forhold til det tredje handlingsprogram (60 millioner ECU over en femårsperiode) - vil være tilstrækkelige til at opfylde programmets målsætninger. Efter ØSU's mening bør også alle andre generaldirektorater integrere ligestillingsproblematikken i deres aktiviteter.

1.5.2. ØSU har brug for mere information om koordineringsstrukturen ANIMA for at kunne vurdere den, men det vil dog allerede understrege, at det er vigtigt, at ANIMA helt og holdent underlægges generaldirektorat V's ligestillingsenhed.

1.5.3. Et andet problem er, hvordan man sikrer effektiv gennemførelse af de med handlingsprogrammet forbundne EU-beslutninger. Kommissionen ønsker at komme videre med de forslag til direktiver, som er blokeret (forældreorlov, bevisbyrde, kvinder i selvstændige erhverv, atypisk arbejde osv.) i et Råd, der nu med 15 medlemmer enten ikke kan eller ikke vil beslutte med kvalificeret flertal. De direktiver, som blokeres af den medlemsstat, der ikke har villet tiltræde Socialpagten, kan netop vedtages via bestemmelserne i denne pagt. ØSU kan i den forbindelse kun beklage, at Socialpagten ikke opnåede støtte fra Storbritannien. ØSU noterer sig på den anden side med glæde, at arbejdsmarkedets parter inden for rammerne af den sociale dialog har gjort betydelige fremskridt hen imod indgåelse af en aftale om forældreorlov gennem Socialpagtens procedurer.

1.5.4. ØSU udtrykker bekymring over de eventuelle konsekvenser af Europa-Domstolens nylige afgørelse vedrørende direktiv 76/207/EØF. ØSU opfordrer Kommissionen til at vurdere afgørelsen og dens konsekvenser såvel for eksisterende som for kommende positive foranstaltninger. Efter ØSU's mening tilvejebringer afgørelsen den nødvendige hjemmel for en revision af direktiv 76/207/EØF. ØSU vil desuden anmode om, at man på regeringskonferencen overvejer at integrere principperne om ligestilling og ligebehandling i traktaten, herunder bestemmelser om positive foranstaltninger, der kan skabe et solidt retsgrundlag for ligestilling.

1.6. ØSU noterer sig desuden med beklagelse, at programmet ikke indeholder forslag til konkrete foranstaltninger og lovgivningsinitiativer vedrørende kvinder på arbejdsmarkedet (dvs. atypisk arbejde, tilrettelæggelse af arbejdet og arbejdstid) eller sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen. Det vil gerne henlede Kommissionens opmærksomhed på sin nyligt afgivne udtalelse om arbejdstid, hvori behovet for kollektive aftaler med henblik på bedre tilrettelæggelse af arbejdstiden og udviskning af den nuværende opsplitning i mande- og kvindejob understreges tillige med ønsket om en klar lovgivning om ligebehandling af deltidsansatte på grundlag af ILO-konventionen og -henstillingerne fra 1994 ().

1.7. ØSU konstaterer med tilfredshed, at Det Europæiske Råd for nylig har anerkendt, at fremme af ligestillingen sammen med bekæmpelse af arbejdsløsheden hører til Fællesskabets største opgaver. ØSU er af den faste overbevisning, at fremme af ligestilling er absolut nødvendig for at forbedre kvindens stilling på arbejdsmarkedet.

2. Særlige bemærkninger

2.1. Målsætning 1: opbygning af samarbejdsrelationer i et samfund i forandring

2.1.1. ØSU glæder sig over, at Kommissionen lægger stor vægt på at opbygge nye samarbejdsrelationer mellem mænd og kvinder, institutioner, medlemsstater, arbejdsmarkedets parter og den private sektor. Det nye Rådgivende Udvalg for Ligestilling mellem Kvinder og Mænd er et meget vigtigt instrument i forbindelse med opbygningen af disse relationer. ØSU glæder sig over den nye rolle, som er tiltænkt arbejdsmarkedets parter Det Rådgivende Udvalg.

2.1.2. ØSU noterer sig med tilfredshed, at Kommissionen gør opmærksom på, at arbejdsmarkedets parter kan fremme ligestillingsaspektet gennem arbejdsmarkedsdialogen.

2.1.3. Kommissionens målsætning om at inddrage arbejdsmarkedets parter gennem udveksling af informationer på nationalt, tværregionalt og tværnationalt plan bør integreres klarere i den strategi for regionalt partnerskab, som også er under forberedelse. Hvor der findes regionale og nationale økonomiske og sociale råd, bør disse inddrages inden for rammerne af den overordnede støttestrategi. ØSU støtter inddragelse af arbejdsmarkedets parter og andre interesseorganisationer i forbindelse med fremme af ligestillingsprojekter.

2.1.4. I programmet understreges behovet for en holdningsændring hen imod en ny ligevægt baseret på samarbejde mellem mænd og kvinder. ØSU glæder sig i den forbindelse over Rådets resolution om mediernes skildring af kvinder. Men ØSU beklager, at Kommissionen næsten udelukkende har fokuseret på en holdningsændring til kvinders rolle i samfundet. ØSU finder det lige så vigtigt, at der i programmet tages fat på mænds stereotype rolle i samfundet med henblik på at bearbejde mænds holdning. Man burde således i højere grad være kommet ind på mænds omsorgsopgaver. ØSU beklager i den forbindelse den manglende omtale af familien og den vigtige rolle, familien kan spille i forbindelse med holdningsændringer.

2.2. Målsætning 2: fremme af ligestilling i en økonomi i forandring

2.2.1. Kommissionen har valgt at fremme ligestilling i en økonomi i forandring ved at opfordre kvinder til at påtage sig ansvaret for virksomhedsdrift, gennem indarbejdelse af ligestillingsspørgsmål i den økonomiske planlægning og politik og via undersøgelser og bedre formidling af informationer. ØSU støtter dette, men mener samtidig ikke, at effektive foranstaltninger bør være begrænset til disse områder. Det beklager således, at der i kapitlet stort set kun foreslås undersøgelser og forskning - måske lige bortset fra en planlagt meddelelse om overholdelse af visse krav som forudsætning for tildeling af offentlige indkøbskontrakter - men at der ellers ikke gives anvisninger på, hvordan man fremmer god praksis for ligestilling på arbejdspladsen. Kommissionen peger med rette på problemer som opsplitning i kvinde- og mandefag, lønforskelle og arbejdsløshed, men giver ingen konkrete forslag til foranstaltninger. ØSU noterer sig med beklagelse, at programmet ikke indeholder forslag til foranstaltninger eller aktioner vedrørende sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen eller vedrørende de problemer, der er forbundet med alle former for atypisk arbejde. Kommissionen minder i den forbindelse blot om, at den ønsker at afslutte sin høring af arbejdsmarkedets parter om deltidsarbejde og andre former for atypisk arbejde i henhold til Socialpagten. ØSU beklager under henvisning til den ILO-konvention om arbejde i hjemmet, der formentlig er på vej, at programmet ikke indeholder konkrete foranstaltninger på dette område. ØSU beklager, at Kommissionen ikke i tilstrækkelig grad understreger betydningen af mænds og kvinders lige ret til arbejde og til at forsørge sig selv. Ligestilling forudsætter eget arbejde. ØSU efterlyser i øvrigt en analyse af udviklingen af det fremtidige arbejdsmarked for kvinder.

2.2.2. Det glæder ØSU, at Kommissionen ifølge programmet har i sinde at vurdere, hvilke virkninger direktiv 86/613/EØF har for kvinder, og at gennemføre en omfattende høring, for efterfølgende at foreslå en revision af direktivet. ØSU vil desuden anmode Kommissionen om at foreslå en revision af Rådets direktiv 76/207/EØF.

2.2.3. Endelig udtaler Kommissionen, at den vil tilstræbe en bedre gennemførelse af princippet om ligestilling i relation til strukturfondene. På dette område ønsker ØSU at kritisere, at Kommissionen endnu ikke har udarbejdet retningslinjer eller indført procedurer for kontrollen med, hvilken virkning inddragelsen af ligestillingsprincippet har i praksis.

2.3. Målsætning 3: mænds og kvinders mulighed for at kombinere arbejde, huslige pligter og familieliv

2.3.1. ØSU støtter fuldt ud Kommissionens forslag om at arbejde videre med et direktiv om mulighederne for at forene familie- og arbejdsliv - ikke mindst af hensyn til de mange arbejdsløse kvinder med små børn. ØSU går også ind for Kommissionens forslag om et rammedirektiv om pasning af børn og andre familiemedlemmer. ØSU vil gerne minde Kommissionen om, at sådanne lovgivningsinitiativer skal være ledsaget at passende finansielle forpligtelser. ØSU kunne i den forbindelse godt tænke sig, at der blev refereret direkte til pasning af ældre familiemedlemmer. ØSU er enig i, at undersøgelser samt udveksling og formidling af oplysninger skal danne grundlag for fremtidige politiske initiativer, men beklager samtidig, at der ikke stilles forslag om særlige foranstaltninger med henblik på at inddrage mænd i pasningsopgaver.

2.3.2. ØSU glæder sig over den særlige reference til arbejdsmarkedets parter i forbindelse med udvikling, fremme og evaluering af et passende tilbud af pasningsfaciliteter, plejeorlovsordninger og foranstaltninger vedrørende forening af familie- og arbejdsliv, der er tilpasset såvel mænds som kvinders arbejdssituation.

2.3.3. ØSU betragter tilrettelæggelsen af arbejdet og arbejdstiden som centrale emner for drøftelser om lige muligheder. I den forbindelse beklager ØSU meget, at det fjerde rammeprogram ikke indeholder mere specifikke initiativer, f.eks. vedrørende retningslinjer for partnerskaber mellem fagforeninger og arbejdsgiverorganisationer.

2.3.4. Som i udtalelsen om det første handlingsprogram ønsker ØSU at støtte individualiseringen af rettigheder inden for rammerne af kollektive overenskomster. ØSU finder det dog vigtigt, at der etableres en forbindelse mellem deltidsarbejde og andre former for atypisk arbejde (som i stigende grad er domineret af kvinder) på den ene side og individualisering af rettigheder på den anden. Denne sammenhæng etableres ikke i det fjerde handlingsprogram. ØSU vil gerne henlede Kommissionens opmærksomhed på, at flere og flere kvinder arbejder på deltid. Hertil kommer, at de fleste kvinder stadig får mindre i løn. Alt dette gør ældre kvinder til en særligt udsat gruppe.

2.3.5. ØSU har hele tiden støttet direktivet om forældreorlov og EU-foranstaltningerne om børnepasning. Førnævnte udtalelse om arbejdstid henledte endnu en gang opmærksomheden på orlovsordninger og individuelle arbejdstider med forholdsmæssig ligebehandling som led i kollektive overenskomster.

2.4. Målsætning 4: ligevægt mellem kønnene i beslutningstagningen

2.4.1. ØSU støtter fuldt ud det i det fjerde handlingsprogram anførte princip om ligevægt mellem kønnene i beslutningstagningen, såvel kvalitativt som kvantitativt. ØSU opfordrer desuden Rådet til at vedtage en henstilling med klare målsætninger for ligevægt mellem kønnene, sådan som Kommissionen foreslår.

2.4.2. ØSU støtter i den forbindelse også Kommissionens intentioner om at øge samarbejdet om dette spørgsmål mellem arbejdsmarkedets parter, ikke-statslige organisationer og institutioner.

2.5. Målsætning 5: mulighed for kvinder for at håndhæve deres rettigheder

2.5.1. Efter ØSU's mening bør rettighederne have førsteprioritet i programmet og være programmets øverste målsætning. Dette aspekt bør fremhæves yderligere, og det bør i højere grad tilstræbes at nå frem til vidtrækkende beslutninger vedrørende lige muligheder, der er gældende for alle medlemsstater. Selv om spørgsmålet om rettigheder er centralt, vil ØSU dog medgive, at det også er nødvendigt at arbejde for en holdningsændring. Det gælder om at finde frem til en fornuftig balance mellem lovgivningsinitiativer og ledsageforanstaltninger. Efter ØSU's mening bør kvindernes adgang til domstolene forbedres, især når det gælder sager vedrørende seksuel chikane.

2.5.2. ØSU understreger især, at kvinderne må informeres bedre om deres rettigheder i henhold til fællesskabslovgivningen.

2.5.3. ØSU går helhjertet ind for Kommissionens intentioner om at inddrage arbejdsmarkedets parter i forbindelse med udarbejdelsen af et forslag til et bindende fællesskabsinstrument om seksuel chikane på arbejdspladsen. Det er efter ØSU's mening vigtigt, at arbejdsmarkedets parter inddrages i dette arbejde.

2.5.4. ØSU glæder sig også over, at Kommissionen agter at undersøge, på hvilken måde illegal beskæftigelse, organiseret menneskesmugling over grænserne og andre former for udnyttelse rammer kvinder.

2.5.5. ØSU støtter programmets intentioner om at fremme udveksling af informationer vedrørende god praksis i medlemsstaterne.

2.6. Målsætning 6: programmets gennemførelse, samt tilsyn og evaluering

2.6.1. ØSU anser dette aspekt af det fjerde handlingsprogram for meget vigtigt, ikke mindst fordi det manglede i det tredje.

2.6.2. ØSU støtter ideen med årlige ligestillingsrapporter. ØSU ønsker dog på ny at understrege behovet for klare målsætninger, tidsplaner og andre indikatorer, der kan give et sandt billede af fremskridtene. ØSU understreger behovet for at inddrage såvel arbejdsmarkedets parter som Det Rådgivende Udvalg for Ligestilling mellem Kvinder og Mænd ved opstillingen af kriterier.

Bruxelles, den 22. november 1995.

Carlos FERRER

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 18 af 22. 1. 1996, punkt 5.12.