DA Den Europæiske Unions Tidende C 318/127

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets forordning (Euratom) om regler for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i indirekte aktioner under Det Europæiske Atomenergifællesskabs rammeprogram og for formidling af forskningsresultater (2012-2013) —

KOM(2011) 71 endelig — 2011/0045 (NLE)

forslag til Rådets afgørelse om Det Europæiske Atomenergifællesskabs rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (2012-2013) —

KOM(2011) 72 endelig — 2011/0046 (NLE)

forslag til Rådets afgørelse om særprogrammet for gennemførelse af indirekte aktioner under Det Europæiske Atomenergifællesskabs rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (2012-2013) —

KOM(2011) 73 endelig — 2011/0043 (NLE)

forslag til Rådets afgørelse om særprogrammet for Det Fælles Forskningscenters gennemførelse af direkte aktioner under Det Europæiske Atomenergifællesskabs rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (2012-2013) —

KOM(2011) 74 endelig — 2011/0044 (NLE)

2011/C 318/21

Ordfører: Gerd WOLF

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 22. marts 2011 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Forslag til Rådets forordning (Euratom) om regler for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i indirekte aktioner under Det Europæiske Atomenergifællesskabs rammeprogram og for formidling af forskningsresultater (2012-2013) KOM(2011) 71 endelig — 2011/0045 (NLE)

Forslag til Rådets afgørelse om Det Europæiske Atomenergifællesskabs rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (2012-2013) KOM(2011) 72 endelig — 2011/0046 (NLE)

Forslag til Rådets afgørelse om særprogrammet for gennemførelse af indirekte aktioner under Det Europæiske Atomenergifællesskabs rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (2012-2013) KOM(2011) 73 endelig — 2011/0043 (NLE)

Forslag til Rådets afgørelse om særprogrammet for Det Fælles Forskningscenters gennemførelse af direkte aktioner under Det Europæiske Atomenergifællesskabs rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (2012-2013) KOM(2011) 74 endelig — 2011/0044 (NLE).

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, der vedtog sin udtalelse den 23. juni 2011.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 473. plenarforsamling den 13.-14. juli 2011, mødet den 14. juli, følgende udtalelse med 92 stemmer for, ingen imod og 5 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og anbefalinger

1.1 Ulykken i fissionsreaktorerne i Fukushima, der blev udløst af tsunamien, samt konsekvenserne heraf viser, hvor sårbare sådanne reaktorer er over for nedbrud i kølesystemet. Dette har allerede medført energipolitiske beslutninger i medlemsstaterne vedr. den fremtidige udnyttelse af denne teknologi og til en begyndende debat på EU-niveau. Det giver behov for en genvurdering af forsknings- og udviklingsmålene i Euratoms rammeprogram for forskning og uddannelse (2012-2013), der behandles i foreliggende udtalelse. De følgende kommentarer skal ses i lyset af dette.

1.2 EØSU mener af mange forskellige grunde, at den aktuelle viden om nukleare teknikker samt anvendelsen og konsekvenserne af dem skal bevares og forbedres. I kraft af sin koordinerende funktion tilfører Euratoms rammeprogram for forskning og uddannelse en markant europæisk merværdi til processen ved at samle ressourcerne og integrere de fælles bestræbelser.

1.3 Derfor anbefaler EØSU:

— at forskningen i spaltningsreaktorteknologi koncentreres om forbedret reaktorsikkerhed, reducering og deponering af langlivet radioaktivt affald, kontrol med fissilt materiale samt strålingsbeskyttelse;

— at kompetencerne på området »beyond design basis accidents« – uheld som følge af usædvanlige hændelser – og de forestående stresstest for eksisterende anlæg bevares og udbygges;

— at man set i lyset af de potentielle sikkerhedsfordele og andre fordele ufortrødent bør videreføre udviklingen af energiudvindelsen fra kernefusion. I den forbindelse spiller det internationale samarbejdsprojekt ITER en central rolle. »Associeringerne« udgør grundlaget for fusionsprogrammet;

— at man gennem passende uddannelsesforanstaltninger sørger for, at der er tilstrækkeligt højtkvalificerede fagfolk inden for de nødvendige fagområder, men også, at der formidles passende grundlæggende viden om disse teknikker samt om radioaktiv stråling, måling og risici i skolerne.

1.4 På grundlag af den tilgængelige dokumentation har EØSU indtryk af, at Kommissionens forslag og planlægning i høj grad allerede svarer til de ovennævnte anbefalinger. Med henblik på den nye situation henstiller EØSU alligevel til Kommissionen om at undersøge, om budgettet er stort nok, og om der er behov for yderligere at styrke enkelte områder.

1.5 Under hensyntagen til sine øvrige anbefalinger støtter EØSU Euratoms rammeprogram for forskning og uddannelse og dets værktøjer som en væsentlig del af det europæiske forskningsrum.

2. Kommissionens meddelelse

2.1 Kommissionens meddelelse omfatter fire forskellige dokumenter, der hver især indeholder forslag til Rådets forordning eller afgørelse om Euratoms rammeprogram 2012-2013. Når der i det hele taget er behov for nye afgørelser eller forordninger inden for dette tidsrum skyldes det, at varigheden for Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) adskiller sig fra Det Europæiske Atomenergifællesskabs (Euratoms) syvende rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (2007-2011). Nu skal man altså udligne en »tidsforskel« på to år.

2.2 De fire dokumenter, som Kommissionen har fremlagt, berører alle de nødvendige aspekter i den sammenhæng, nemlig;

— deltagelsesreglerne;

— rammeprogrammet;

— særprogrammet for indirekte aktioner;

— særprogrammet for Det Fælles Forskningscenters direkte aktioner.

Disse fire dokumenter inkl. bilag omfatter over 120 sider, så derfor er det umuligt bare tilnærmelsesvist at gengive indholdet eller at kommentere alle aspekter.

2.3 Overordnet set handler det om EU-støttede forskningsaktiviteter på områderne kernefusion (fokus ITER), nuklear fission og strålingsbeskyttelse. Kommissionen mener, at forskningsaktiviteterne i den forestående toårige periode kan bygge på og videreføre de aktiviteter, der blev gennemført på vellykket vis i perioden 2007-2011.

2.4 De projekterede samlede midler beløber sig til ca. 2 560 mio. euro. Hovedparten går til fusionsprogrammet med ITER.

3. Generelle bemærkninger

3.1 Fukushima – et nyt udgangspunkt

Ovennævnte kommissionsdokumenter blev udarbejdet inden hændelserne i Fukushima. Set i lyset af konsekvenserne af tsunamien for fissionsreaktorblokkene i Fukushima, de store skader, der opstod samt deres følgevirkninger for befolkningen og miljøet mener EØSU, at forsknings- og udviklingsmålene i Euratoms rammeprogram, der diskuteres her, også skal analyseres og revurderes med dette in mente, så man eventuelt kan tilpasse fokus. Derfor handler denne udtalelse, der kun vedrører forskning og udvikling, ikke udelukkende om en tidsmæssig tilpasning af Euratoms rammeprogram for forskning og udvikling til det overordnede 7. rammeprogram for forskning og udvikling.

3.1.1 Om end EØSU finder, at det er for tidligt at drage grundlæggende energipolitiske konklusioner af situationen, respekterer udvalget de medlemsstater, der ud fra forsigtighedsprincippet har besluttet sig for i fremtiden ikke længere at bruge fission som energikilde. Udvalget hilser det velkommen, at emnet Fukushima også behandles på EU-niveau (1) og er blevet inddraget i den energipolitiske agenda, idet dog hver enkelt medlemsstat selv bestemmer, hvilket energimiks den foretrækker.

3.2 Euratoms rammeprogram for forskning og uddannelse

Euratoms rammeprogram for forskning og uddannelse, der primært er koncentreret om forskning i energi (2), supplerer den energiforskning, der foregår under det almene rammeprogram for forskning og udvikling. Sidstnævnte er primært rettet mod forskning i og udvikling af vedvarende energikilder og andre ikke-nukleare teknikker til produktion af lavkulstofenergi. Dermed skal alle de teknikker og dermed forbundne egenskaber, der kan være til nytte for et bæredygtigt energimiks, udforskes og vurderes inden for EU.

3.3 En europæisk merværdi

EØSU mener af mange forskellige grunde (se nedenfor), at den aktuelle viden om nukleare teknikker samt anvendelsen og konsekvenserne af dem skal uddybes. I kraft af sin koordinerende funktion tilfører Euratoms rammeprogram en markant europæisk merværdi til processen ved at samle ressourcerne og integrere de fælles bestræbelser. Under hensyntagen til sine øvrige anbefalinger støtter EØSU i fuldt omfang Euratoms rammeprogram for forskning og uddannelse og dets redskaber som en væsentlig del af det europæiske forskningsrum (3).

3.4 Sikkerhedsforskning og vidensbevarelse som prioritet

Uagtet medlemsstaternes og EU's videre beslutninger om den fremtidige anvendelse af kernespaltningsteknikker til energiudvindelse mener EØSU, at det er tvingende nødvendigt at videreudvikle og offentliggøre vores viden om sikkerhedsspørgsmål og de teknologier, der ligger til grund for dem. EØSU's synspunkt bygger på følgende:

1) de mulige grænseoverskridende konsekvenser af uheld;

2) den globale migration af eksperter og teknologi;

3) de allerede eksisterende anlæg og det radioaktive affald fra dem;

4) eksistensen af kernevåben samt de dermed forbundne produktionsanlæg og også de yderst alvorlige, politiske risici.

At give afkald på fuldstændig viden ville være at stikke hovedet i busken. Derfor – og for at undgå, at vores viden om disse teknikker og deres konsekvenser går i den kollektive glemmebog – er det særlig vigtigt, at man sørger for systematisk, kontinuerligt og i tilstrækkeligt omfang at uddanne og fremme den nødvendige nye videnskabelig-tekniske arbejdskraft.

3.5 Nuklear fission

EØSU fremhæver især følgende sikkerhedsrelaterede prioriteter på området nuklear fission:

— strålingsbeskyttelse, strålingsmedicin samt forebyggende medicinske og tekniske foranstaltninger;

— øget sikkerhed omkring og mindre affald fra kernespaltningsreaktorer (4);

— bortskaffelse (deponering) af langlivet radioaktivt affald;

— udnyttelse og håndtering af fissilt materiale (atombrændsel);

— beskyttelsesforanstaltninger mod uretmæssig tilegnelse og misbrug af fissilt og/eller radioaktivt materiale;

— »beyond basic design accidents« – uheld som følge af usædvanlige hændelser – i eksisterende anlæg og konsekvenserne af de forestående, nødvendige »stresstest« (5).

3.6 Kontrolleret nuklear fusion

Fusionsprogrammet fik støtte helt fra begyndelsen (6), navnlig på grund af denne tekniks betydelige fordele, både med hensyn til sikkerhed (meget lavt brændselsindhold, ingen nødkøling, ingen kædereaktion, ingen spaltningsprodukter og aktinider) og på andre områder. De opnåede fremskridt har gjort det muligt at bygge et anlæg (ITER) med en betydelig fusionskraft (500 MW). Hvis man tager udgangspunkt i de foreliggende oplysninger og det nuværende støtteomfang, vil fusionsreaktorer først kunne bidrage til energiproduktionen i sidste halvdel af dette århundrede. Der vil derfor fortsat være stort behov for forskning og udvikling, før fusion bliver en brugbar energikilde. Alligevel er kernefusion den eneste kendte energimulighed, der har et globalt tilgængeligt og praktisk taget ubegrænset potentiale, som ikke allerede udnyttes på den ene eller anden måde i dag (7). Derfor anbefaler EØSU, at der lægges særlig stor vægt på dette program. Ifølge de sammenfaldende udsagn fra mange ekstrapolationer vil den globale energiefterspørgsel og problematikken om en klimavenlig og bæredygtig energiforsyning, der kan dække hele jordens energibehov, forstærkes markant i løbet af dette århundrede. Dermed opstår der et særligt presserende behov for endnu en klimavenlig energikilde på linje med kernefusion.

3.7 Fuld opbakning til Kommissionens tematiske forslag

Set i lyset af kommentarerne i punkt 3.1 kan man glædeligt nok konstatere, at EØSU's anbefalinger i den foreliggende udtalelse i vid udstrækning allerede indgår i Kommissionens tematiske forslag, og at disse derfor har EØSU's fulde opbakning. På baggrund af de tilgængelige dokumenter ser EØSU sig imidlertid ikke i stand til – og opfatter det heller ikke som sin opgave – at vurdere, om indsatsen vedrørende apparatur, personale og finansielle midler hver for sig lever op til de fastsatte mål. Derfor anbefaler EØSU, at Kommissionen anmoder programmets ekspertgruppe om at foretage en sådan genvurdering inden for hver enkelt programdel, og om nødvendigt tildele yderligere bevillinger.

3.8 Videregående undersøgelser af sikkerheds- og risikospørgsmål

Da problematikken om sikkerheds- og risikospørgsmål ikke kun berører Euratoms rammeprogram for forskning og uddannelse anbefaler EØSU, at der udarbejdes undersøgelser af de relevante sikkerheds- og risikospørgsmål med henblik på de naturfænomener, der netop nu er genstand for stor opmærksomhed. Dette bør koordineres med energiforskningen under det almene syvende rammeprogram for forskning og udvikling, og om muligt ske i samarbejde med andre internationale partnere. Undersøgelserne bør bl.a. tage følgende aspekter i betragtning:

— tekniske risici i forbindelse med forskellige kritiske energiteknikker som f.eks. nuklear fission, CO2-opsamling og -lagring, vandreservoirer, trykluftbeholdere, olie- og naturgasteknikker, udvinding, transport og forarbejdning af fossile brændstoffer, brintlagring og brint som energibærer, særligt til transportabelt brug osv.;

— miljørisici på grund af fejlslagne mål for CO2-sænkning (8) og de dermed forbundne øgede klimaændringer;

— samfundsmæssige, politiske og evt. også militære risici, i) der kan opstå som følge af en global energimangel og de nødsituationer, det vil medføre, samt ii) potentielt truende klimaændringer (9).

3.9 Uddannelse af befolkningen

Derudover finder EØSU det vigtigt – i tillæg til den uddannelse (se punkt 3.4) af fysikere, kemikere og ingeniører i skoler og videregående uddannelsesinstitutioner, der i forvejen er påkrævet – at oplyse alle borgere fra en tidlig alder om, hvordan man måler strålingsniveauet, og hvordan man vurderer, om en strålingsdosis er naturlig og acceptabel, eller om den er farlig. Efter EØSU's mening er det den bedste metode til at opnå en tilstrækkelig og ubetinget nødvendigt saglig vurdering af nukleare faresituationer, netop hvis der opstår kriselignende situationer, hvor man skal undgå panik og sikre, at der handles nøgternt og målrettet.

3.10 Spørgsmål vedrørende støtteomfang

Selv om EØSU ikke ser sig i stand til en ad hoc kvantitativ vurdering af dette spørgsmål, må det med henblik på det førnævnte nye vurderingsgrundlag betvivles (se også punkt 3.7), at det nuværende støtteomfang for det behandlede tidsrum er stort nok til, at man kan tackle de åbne spørgsmål med den nødvendige beslutsomhed og i overensstemmelse med EØSU's anbefalinger for SET-planen (10) og for køreplanen 2050 (11). Hvis budgettet for 2013 ikke står til at ændre, anbefaler EØSU derfor, at man i det mindste i næste programperiode fra 2013 (i) definerer forskningsbehovet under hensyntagen til spørgsmålet om, hvilke vidtrækkende konsekvenser energiknaphed og et fejlslagent CO2-sækningsmål kan få for Europa 2020-strategien og den videre udvikling og (ii) afsætter tilstrækkelige midler til det. EØSU gentager atter, at den finansielle støtte til energiforskningen under rammeprogrammet for forskning og udvikling i meget lang tid har været ude af trit med den grundlæggende betydning, som energien og den dermed forbundne klimapolitik har for samfundet.

3.11 Udtalelser om det syvende rammeprogram

Under henvisning til sine bemærkninger i punkt 3.7 er EØSU enig med Kommissionen i, at det foreslåede program i den forestående toårige periode bør bygge på og videreudvikle den vellykkede indsats, der blev gennemført i perioden 2007-2011. Som allerede fremhævet i flere udtalelser henviser udvalget til, at tilstrækkelig kontinuitet i forbindelse med støtte har stor indflydelse på, om forskningen giver resultater. Følgelig henviser EØSU til sine udtalelser om både Det Europæiske Atomenergifællesskabs (Euratoms) syvende rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (2007-2011) samt om de dermed forbundne regler for deltagelse. Udvalget bekræfter på ny anbefalingerne i disse udtalelser, suppleret af de synspunkter, der fremlægges her. Denne tilbagevisende reference er særlig vigtig, fordi den foreliggende udtalelse af indlysende årsager ikke kan gå i detaljer med alle de udsagn, Kommissionens forslag indeholder.

4. Særlige bemærkninger

4.1 Løsning på affalds- og deponeringsproblemet

EØSU henviser til sine tidligere udtalelser om kerneenergi, køreplanen for et lavkulstofenergisystem inden 2050 og deponeringsproblematikken (12) og understreger atter betydningen af alle bestræbelser på at mindske mængden af farligt affald og dets halveringstid. Det ville være et stort skridt fremad, hvis det virkelig lykkedes af forkorte halveringstiden for radioaktivt affald ved hjælp af effektiv transmutation fra en »geologisk tidsskala« til en »historisk tidsskala«. Dermed ville man opnå en helt ny tilgang til at løse eller reducere affalds- og deponeringsproblemet. Derfor bør man kraftigt støtte alle muligheder for at foretage en videnskabelig-teknisk undersøgelse af dette samt at opnå et positivt resultat.

4.2 Reduktion af risiko for kernenedsmeltninger eller betydelige kernenedsmeltninger

Efter EØSU opfattelse findes der ingen absolut sikkerhed for tekniske, menneskeskabte anlæg. Et muligt udviklingsmål kunne dog være, at man fremover kun bygger og driver anlæg, der er sikret mod uheld udløst af indre faktorer og kun kan beskadiges af meget sjældne ydre hændelser (f.eks. asteroidenedslag), der under alle omstændigheder ville få så vidtrækkende konsekvenser, at en beskadigelse eller ødelæggelse af anlægget i sig selv ikke ville være udslagsgivende for skadens omfang.

4.3 Fusionsprogrammet

Med henblik på betydningen af fusionsenergiens fremtidige tilgængelighed anbefaler EØSU at

— gennemføre det forberedende udviklingsarbejde af en demonstrationsreaktor (DEMO), der skal efterfølge ITER og for første gang skal demonstrere produktionen af elektrisk energi fra fusion i et samlet system og i den fornødne forskningsbredde og -dybde.

— I forbindelse med konceptudviklinger anbefaler EØSU – ud over den påkrævede koncentration om den førende tokamak-linje med ITER som flagskib – også, at man undersøger alternative magnetfeltkonfigurationer (navnlig stellaratorkonceptet).

Desuden bør man overveje, hvilke forudsætninger der skal til for at forkorte processen hen imod virkeliggørelsen af DEMO, og hvordan man kan videreudvikle et stærkt og effektivt europæisk fusionsprogram under hensyntagen til de hidtidige erfaringer med det globalt organiserede ITER-projekt. Udvalget betoner, at Europa kun kan udvikle ITER og udnytte resultaterne af det, hvis der findes en stærk infrastruktur af fusionsforskningslaboratorier med tilstrækkelige forbindelser til de relevante industrier.

4.4 Deltagelsesregler for kernespaltning og strålingsbeskyttelse

Udvalget ser ingen væsentlige afvigelser i forhold til de hidtidige deltagelsesregler i programmet 2007-2011. Derfor henviser EØSU endnu engang til sin positive udtalelse om emnet (13), der allerede er fremlagt, og som der ikke er noget at tilføje til.

4.5 Deltagelsesregler for fusionsprogrammet

For nuværende gælder der specifikt tilpassede deltagelsesregler for det europæiske fusionsprogram. Kernen er de nu 26 associeringskontrakter med de deltagende forskningscentre eller deres medlemsstater, også kaldet »associeringer«. Dertil kommer programmet Joint European Torus (JET) med sine særlige støtteregler, der er udviklet til formålet. Med udgangspunkt i denne vellykkede infrastruktur har EU haft held af at påvirke det internationale ITER-projektet mærkbart, og vinde kapløbet om at få lov at huse projektet.

4.5.1 Associeringskontrakter

Det var især den velegnede konstruktion af associeringskontrakterne, der var tilpasset til udviklingsmålene, samt deres udprægede løftestangseffekt på støttepolitikken og medlemsstaternes politiske understøttelse, der blev afgørende for det hurtige og stabile fremskridt, der er blevet gjort inden for programmet hidtil. Det var det, der muliggjorde ITER, der som det vigtigste projekt i fusionsforskningens hidtidige historie nyder udvalgets fulde opbakning. De markant øgede omkostninger for ITER-projektet, hvis årsager EØSU ikke kan gå nærmere ind på her, har medført store krav om besparelser til de andre dele af programmet – navnlig »associationskontrakternes« aktiviteter. Her vil EØSU udtrykkeligt advare mod at lade besparelserne gå så vidt, at associeringskontrakternes løftestangseffekt ophæves, og at programmets produktivitet, det nødvendige vidensgrundlag og medlemsstaternes generelle politiske støtte tager skade. De er nemlig nødvendige, hvis ITER skal blive en succes og Europa skal kunne drage den forventede nytte af programmet. »Associeringerne« er grundlaget for og idéfabrikken bag fusionsprogrammet; det er her, man forbereder driften og anvendelsen af ITER, lige som det er her, nye koncepter udvikles og undersøges. Her uddannes de nye videnskabsfolk og ingeniører, der er så hårdt brug for – og her skabes forbindelsen til EU's borgere.

4.6 Det Fælles Forskningscenter

I Det Fælles Forskningscenter (JRC), der støttes institutionelt af Kommissionen, bliver der – hvad angår Euratomprogrammet – lagt særlig vægt på følgende forskningsmål: a) håndtering af nukleart affald, miljøpåvirkning og grundviden; b) nuklear sikkerhed og c) sikkerhedsforanstaltninger på det nukleare område. Tematisk svarer det til de ovennævnte anbefalinger samt de henstillinger, EØSU fremsatte i udtalelsen om det syvende rammeprogram (14), og har derfor EØSU's fulde opbakning.

Bruxelles, den 14. juli 2011 Staffan NILSSON Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) F.eks. i European Nuclear Energy Forum (ENEF), http://ec.europa.eu/energy/nuclear/forum/forum_en.htm.

(2) EUT C 65 af 17.3.2006, s. 9.

(3) EUT C 44 af 16.2.2008, s. 1.

(4) Se memorandum fra Nordrhein-Westfalens videnskabelige akademi: »Zur Sicherheit der Kernkraftwerke nach dem Unfall von Fukushima« af 26.5.2011.

(5) Se EØSU's pressemeddelelse nr. 60/2011 af 30.5.2011.

(6) EUT C 302 af 7.12.2004, s. 27.

(7) EUT C 107 af 6.4.2011, s. 37.

(8) Se http://www.iea.org/index_info.asp?id=1959 af 30.5.2011.

(9) Se fodnote 5 samt eksempelvis research*eu results magazine nr. 2, maj 2011, s. 20.

(10) EUT C 21 af 21.1.2011, s. 49.

(11) EUT C 107 af 6.4.2011, s. 37.

(12) EUT C 218 af 23.7.2011, s. 135.

(13) EUT C 309 af 16.12.2006, s. 41.

(14) EUT C 185 af 8.8.2006, s. 10.