Nr. C 237/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 9. 88 
Udtalelse om gennemførelsen af det indre marked: Indførelse af en momskompensations­
ordning for omsætning inden for Fællesskabet 
(88/C 237/08) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 11. september 1987 under henvisning 
til EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs (ØSU) 
udtalelse om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektionen for økonomiske, finansielle og 
monetære spørgsmål, som udpegede Luigi Della Croce til ordfører. Sektionen vedtog sin 
udtalelse den 17. maj 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 257. plenarforsamling den 7. juli 1988, med 
stort flertal, 2 stemmer imod og 8 stemmer hverken for eller imod, følgende udtalelse. 
1. Indledning 
Som led i fuldførelsen af det indre marked i Fællesska­
bet, som er beskrevet i hvidbogen af 14. juni 1985, og 
i den hensigt at afskaffe de fiskale grænser foreslår 
Kommissionen en momskompensationsordning, der 
skal sikre, at afgiftsprovenuet tilfalder det land, hvor 
salget til den endelige forbruger finder sted. 
Afskaffelsen af de fiskale grænser indebærer en afvik­
ling af kontrollen med varer, der passerer grænsen fra 
én medlemsstat til en anden, samtidig med at salget 
og erhvervelsen af varer og tjenesteydelser inden for 
Fællesskabets område betragtes, som om der var tale 
om udveksling af varer og tjenesteydelser i én og samme 
medlemsstat. 
Som en konsekvens heraf skal momsen altid betales på 
det sted, hvor varen købes, og derefter fratrækkes af 
den afgiftspligtige køber som indgående moms. 
Dette afspejler sig på følgende måde i forslaget: 
1.1. Momsen pålignes af den afgiftspligtige sælger i 
eksportmedlemsstaten og fratrækkes af den afgiftsplig­
tige køber i importmedlemsstaten. 
1.2. Der indføres en kompensationsordning, der skal 
sikre, at den udgående moms, som oppebæres ved eks­
portsalg i en medlemsstat, refunderes de medlemsstater, 
i hvilke den indgående moms fratrækkes. 
1.3. Kompensationsordningen bygger på en central 
clearingkonto, som føres af Kommissionens tjenestegre­
ne. Nettoeksportlandene betaler de beløb ind på konto­
en, som de skylder, medens nettoimportlandene hæver 
fra kontoen. 
Betalinger og refusionsanmodninger foretages på 
grundlag af månedlige opgørelser fra den enkelte med­
lemsstat over dens samlede indgående og udgående 
moms i samhandelen med de øvrige medlemsstater. 
Nettoeksportlandenes betaling vil svare til forskellen 
mellem udgående moms på eksportvarer og indgående 
moms på importvarer. Nettoimportlandenes fordring vil omvendt svare til forskellen mellem indgående moms 
på importvarer og udgående moms på eksportvarer. 
Den enkelte medlemsstat gøres ansvarlig for beregnin­
gen af sin egen nettostilling over for kompensations­
ordningen. 
1.4. Betalinger og refusioner beregnes af den enkelte 
medlemsstat på grundlag af afgiftspligtige eksport- og 
importvirksomheders momsopgørelser. 
1.5. Da momsindberetning kun vil blive foretaget af 
momspligtige personer, der anmoder om fradrag for 
indgående moms på importvarer, og ikke vil omfatte 
moms på salg til private eller momsfritagne institutioner 
og virksomheder, vil den centrale konto altid udvise 
overskud. 
1.6. Overskuddet på kontoen fordeles mellem med­
lemsstaterne i forhold til det handelsvolumen, der ikke 
er deklareret af importører. Selve beregningssystemet 
vil blive endelig fastlagt på et senere tidspunkt. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. Kommissionen har her forelagt et, i øvrigt noget 
uklart og kompliceret, arbejdsdokument og ikke et 
egentligt direktivforslag. 
2.2. Der er foretaget en ræsonnerende analyse af 
teksten, hvor vægten i højere grad har været lagt på 
hovedtrækkene end på specifikke punkter. 
Imidlertid er Kommissionens forslag delt klart op i 
punkter, som må behandles enkeltvis. 
2.3. Kommissionens overordnede forslag om afgifts­
harmonisering er fremlagt i den sammenfattende med­
delelse [dok. KOM(87) 320 endelig udg./2]. Desuden 
har Kommissionen fremlagt et forslag til direktiv om 
fjernelse af de afgiftsmæssige grænser [dok. KOM(87) 
322 endelig udg./2]. 
12. 9. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 237/25 
Da kompensationsmekanismen udgør en integrerende 
del af Kommissionens forslag og tager udgangspunkt i 
specifikke forslag om fjernelse af de afgiftsmæssige 
grænser, er det kun muligt på dette sted at behandle 
forslaget under den antagelse, at man vil kunne godken­
de principperne i det overordnede forslag og i oven­
nævnte forslag [dok. KOM(87) 322 endelig udg./2]. 
2.4. Den af Kommissionen anvendte terminologi 
»ophævelse af de fiskale grænser« kan ikke undgå at 
påkalde sig stor interesse og begejstring. Man bør imid­
lertid være opmærksom på de vanskeligheder og de 
begrænsninger, der ligger på dette område, så at letkøb­
te illusioner undgås. Europa udgør jo stadig langt fra 
en politisk enhed, hvorfor der i gennemførelsen af det 
indre marked skal tages hensyn til medlemsstaternes 
selvbestemmelsesret og beføjelser. Blandt disse beføjel­
ser er en af de vigtigste at pålægge og opkræve skatter 
og afgifter. 
Man må på den anden side ikke se bort fra, at enhver 
ordning til opkrævning af omsætningsafgifter rejser 
komplekse kontrolproblemer. Denne kontrol er væsent­
lig for at sikre en rimelig og lige konkurrence. 
Imidlertid har medlemsstaterne formelt accepteret dan­
nelsen af et europæisk indre marked. Derfor er det i alles 
interesse, at etableringen af dette marked indebærer en 
sikring af den frie konkurrence og en mindskelse af 
erhvervslivets administrative byrder i forhold til det 
offentlige. 
2.5. Man kunne mene, at det næppe kan haste med 
fastlæggelsen af en kompensationsordning, eftersom 
afskaffelsen af de fiskale grænser og indførelsen af en 
momsopkrævningsordning, hvor EF betragtes som ét 
land, først skal være en realitet i 1992. 
Imidlertid er der to grunde til allerede nu at gå i gang 
med at udfærdige kompensationsordningen: Dels er 
denne ordning et vigtigt led i det samlede forslag, dels 
er det nødvendigt at give medlemsstaterne håndgribelige 
garantier for, at den nye ordning ikke bringer momspro­
venuet af importvarer i fare, samt at momsen vedbliver 
med at være en afgift på det endelige forbrug. 
2.6. Den kompensationsordning, Kommissionen fo­
reslår, er helt klart ikke den eneste mulige fremgangs­
måde, og man kan udmærket forestille sig alternative 
løsninger. 
Det skal i øvrigt bemærkes, at ethvert forslag, der 
adskiller sig herfra, bør behandles i sammenhæng med 
den sammenfattende meddelelse eller med udgangs­
punkt i specifikke forslag, som måtte følge af en kritisk 
udtalelse til dokument KOM(87) 322. 
2.7. Vi vil her nøjes med at udtale os om det givne 
forslag uden at tage eventuelle alternative løsninger 
under overvejelse, og frem for alt vil vi tage udgangs­
punkt i den præmis, at momssystemet bygger på det 
princip, at transaktionerne betragtes, som om de fandt 
sted inden for én og samme medlemsstat. 
2.8. Derimod vil det næppe, i hvert fald ikke på dette 
sted, være formålstjenligt at diskutere den teoretiske mulighed af, at der ikke skal ske nogen kompensation, 
da et sådant system forekommer lidet praktisabelt, 
eftersom det vil støde på modstand fra de medlemssta­
ter, der er nettoimportører. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Ved første øjekast er der tale om en enkel ord­
ning, men i virkeligheden indebærer den, at der skal 
udøves meget streng kontrol af de enkelte medlemssta­
ters administrationer, og at der skal etableres et admini­
strativt EF-organ af ganske betydelige dimensioner. 
3.2. Kommissionen bør benytte denne lejlighed til at 
undersøge, om der er grundlag for visse undtagelser 
inden for bank-, finans- og forsikringstransaktioner. 
3.3. De enkelte medlemsstaters beregning af deres 
kompensationstilgodehavender vil være begrænset til 
varehandel udført af afgiftspligtige, som rent faktisk 
anmoder om fradrag af afgiften. Herved er følgende 
varer holdt uden for ordningen: 
— alle varer, som eksporteres som led i personers frie 
bevægelighed, 
— alle varer leveret til ikke-afgiftspligtige organer og 
personer, 
— alle varer eksporteret af mindre virksomheder med 
en omsætning under 35 000 ECU. 
3.4. Af grunde nævnt ovenfor vil disse forhold bidra­
ge til et betydeligt overskud på den centrale konto, som 
Kommissionen forestiller sig skal fordeles på medlems­
staterne på basis af nogle makroøkonomiske beregnin­
ger. Det vil imidlertid være yderst vanskeligt at udføre 
disse beregninger, hvis der ikke indhentes statistiske 
oplysninger ved grænserne. 
3.5. Kommissionen forsikrer, at postordresalg mel­
lem medlemsstaterne vil indgå i kompensationsordnin­
gen, uden dog nærmere at angive hvordan. 
3.6. Nettoeksportlandene vil hurtigt kunne indkasse­
re momsen på samtlige eksportvarer og vil derfor ikke 
komme til at lide nogen tort. 
Der bør gøres en særlig indsats for at øge de dårligst 
stillede skatteadministrationer (som i mange tilfælde 
svarer til de mindst udviklede nettoimportørlande). 
Hvis derimod nettoimportlandene skal dækkes ind, 
kræver dette, at kompensationsordningen fungerer pro­
blemfrit, og at der nøje korrigeres for negative virk­
ninger af mere eller mindre åbenbare fejl og mangler 
ved ordningen. 
3.7. Kommissionen gør ikke i forslaget rede for, 
hvorledes momskompensationen kan beregnes i tilfælde 
af transaktioner, der berører mere end to medlemsstater 
(trekantshandel) eller transaktioner, som passerer via 
et tredjeland. 
Nr. C 237/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 9. 88 
3.8. For de erhvervsdrivende er der den fordel ved 
det foreslåede system, at de vil være underkastet den 
meget begrænsede forpligtelse, der primært består i at 
angive afgiftsbeløbet i forbindelse med køb og salg i to 
ekstra-rubrikker i deres momsindberetning. 
For handlende, der importerer varer, består den største 
ulempe i, at de forskudsvis skal betale momsen i forbin­
delse med købet i fremmed valuta, og at de først efter 
et kortere eller længere tidsrum kan fradrage denne 
indgående moms. Kursen på den pågældende valuta 
kan i mellemtiden have ændret sig i et vist omfang, og 
de kan lide et rentetab, hvis renten er høj. 
Tilsvarende vil de handlende, der eksporterer varer, 
komme til at stå over for eventuelle omkostningsbyrder, 
fordi de skal indbetale afgiften til den nationale admini­
stration forskudsvis i forhold til den reelle saldo på 
deres faktura, hvorved der ofte vil opstå en fordring, 
der løber fra 90-120 dage. Omkostningsbyrden kan 
blive skærpet derved, at der er forskelle i momssatserne. 
3.9. Ifølge Kommissionen vil medlemsstaterne have 
den fordel, at de selv skal beregne deres gæld og fordrin­
ger, og at afregningen vil ske med korte mellemrum 
over den centrale konto, uden at det vil være nødvendigt 
at afregne i forhold til de enkelte øvrige medlemsstater. 
Over for disse forenklinger står imidlertid en total 
mangel på gennemsigtighed i den indbyrdes samhandel 
mellem to givne medlemsstater inden for Fællesskabet. 
3.10. Omfattende kontrolforanstaltninger er nød­
vendige, hvis ordningen skal fungere efter hensigten. 
Kommissionen foreslår koordineret kontrol på EF-plan 
med nøje fastlagte krav vedrørende regnskabsrevision, 
administrativt samarbejde med medlemsstaterne, ud­
bredt anvendelse af stikprøveteknik og kontrol med 
informationernes nøjagtighed og fuldstændighed. 
Af hensyn til kontrolforanstaltningernes gennemførlig­
hed og et effektivt samarbejde mellem de nationale 
administrationer er det nødvendigt, at der indbygges 
EF-harmoniserede ledsageforanstaltninger i de nationa­
le lovgivninger. 
3.11. Et juridisk kontrol- og støttesystem er således 
nødvendigt, eftersom der at dømme ud fra den hersken­
de tingenes tilstand er grundlag for at antage, at det 
skorter på god vilje fr,a de enkelte medlemsstaters side 
til at tage resolutte skridt i denne retning, da deres 
gennemførelse af de eksisterende direktiver på området 
lader meget tilbage at ønske. 
3.12. Det må imidlertid slås klart fast, at systemet 
stiller et krav om, at samtlige medlemsstater nøje over­
holder reglerne, og at der i enhver henseende hersker 
gensidig tillid. Eventuelle fejl og manglende overholdel­
se af reglerne vil ramme den centrale konto og stille krav om efterfølgende efterforskning og kontrol omfattende 
samtlige medlemsstater med de enorme vanskeligheder, 
dette indebærer. 
3.13. Dernæst bør samtlige medlemsstater gøre en 
ganske særlig indsats for at bekæmpe unddragelser og 
svig. Man bør være opmærksom på, at momssvig, som 
i forvejen har et betydeligt omfang, eventuelt vil kunne 
gribe yderligere om sig; i øjeblikket har den enkelte 
medlemsstat således mulighed for at udøve kontrol med 
såvel den virksomhed, der sælger, som den virksomhed, 
der køber, men inden for den foreslåede ordning vil den 
kun kunne udøve kontrol med sidstnævnte. 
Det er et spørgsmål, om ikke det kunne være en af EF-
administrationens roller at medvirke til at afskaffe disse 
unddragelser, og om Kommissionen ikke skulle have 
tildelt visse beføjelser med henblik herpå. Dette ville 
være så meget mere nødvendigt, som den skatteadmini­
stration, der opdager et tilfælde af svig begået af en 
af dets lands borgere, normalt skal tilbagebetale det 
unddragne beløb til den centrale konto. 
Når grænseoverskridende transaktioner behandles som 
interne transaktioner, kan der desuden opstå en tendens 
til, at forekomsten af falske fakturaer og salg uden 
fakturaer breder sig, medmindre der introduceres en 
række supplerende foranstaltninger, som det givetvis 
ikke vil være let at administrere. 
3.14. Ud over oprettelsen af en central konto kræver 
den foreslåede ordning, at der etableres en komplet EF-
tjeneste til varetagelse af de administrative opgaver, der 
er opregnet i pkt. 10.2.1 til 10.2.5 i Kommissionens 
forslag. 
En tjeneste af denne art vil givetvis være ganske bekoste­
lig. Samtidig er det et stort spørgsmål, om den pågæl­
dende omkostningsforøgelse vil blive kompenseret med 
tilsvarende omkostningsreduktioner i medlemsstaternes 
administrationer. 
4. Slutbemærkninger 
Uden i øvrigt at have set på alternative løsningsmu­
ligheder, er ØSU forsigtigt positivt over for Kommissio­
nens forslag, specielt i betragtning af, at formålet med 
dette forslag er at skabe et europæisk enhedsmarked, 
hvor handelsmæssige transaktioner kan gennemføres 
under samme vilkår, som i dag gælder for transaktioner 
inden for de enkelte medlemsstater. 
4.1. En absolut forudsætning for en afgiftsharmoni­
sering og introduktionen af en kompensationsordning, 
som for øvrigt enhver anden alternativ løsningsmulig­
hed, er, at der introduceres et sæt af nye lovregler, 
som letter handelen mellem EF's medlemsstater ved 
at nedbringe erhvervslivets administrative byrder og 
afskaffe de formularer, der i dag kræves ved grænse­
overgangene. 
12. 9. 88 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 237/27 
4.2. En  nødvendig  forudsætning  for,  at kompensa-
tionsordningen,  dersom  den  alligevel  vedtages,  kan  fun-
gere  efter  hensigten,  må være,  at der bringes  en løsning 
på de problemer,  der er påpeget  ovenfor  i afsnit  3. 
Bryssel,  den  7. juli 1988. 4.3. Ensartede  afgiftssatser  inden  for hele  EF's  områ-
de vil være  nødvendige,  i hvert  fald  på det  lange  sigt, 
hvis der  skal  løses  op for  de forskellige  problemer  og 
skabes  rimelige  vilkår  for konkurrencen. 
Alfons  MARGOT 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Udtalelse  om forslaget  til Rådets  direktiv  om indførelse  af en metode  for tilnærmelse 
af moms-  og punktafgiftssatserne  (*) 
(88/C  237/09) 
Rådet  for De Europæiske  Fællesskaber  besluttede  den  11. september  1987  under  henvisning 
til EØF-traktatens  artikel  198  at anmode  om  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  (ØSU) 
udtalelse  om ovennævnte  emne. 
Det forberedende  arbejde  henvistes  til ØSU's  sektionen  for  økonomiske,  finansielle  og 
monetære  spørgsmål,  som  udpegede  Luigi  Della  Croce  til ordfører.  Sektionen  vedtog  sin 
udtalelse  den  17. maj  1988. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 257.  plenarforsamling  den  7. juli 1988,  med 
stort  flertal,  4 stemmer  imod  og 3 stemmer  hverken  for eller  imod,  følgende  udtalelse. 
1. Indledning 
1.1. Den  21.  november  1985  forelagde  Kommissio-
nen Rådet  et direktivforslag  om fastfrysning  af mervær-
diafgiften  og punktafgifterne. 
1.2. Europa-Parlamentet  udtalte  sig  positivt  om 
hovedlinjerne  i dette  forslag,  men  krævede  en række 
ændringer,  hvoraf  én blev  accepteret  af Kommissionen, 
som ændrede  sit oprindelige  forslag. 
1.3. ØSU  fremsatte  en imødekommende  udtalelse  (2) 
(ordfører  Luigi  Della  Croce),  men  påpegede  dog  sam-
tidig: 
a) at det må undgås,  at vedtagelsen  af direktivforslaget 
benyttes  som  alibi  for at hindre  eller  forsinke  den 
harmonisering  på området,  som  er en forudsætning 
for gennemførelsen  af det interne  marked; 
(J) EFT  nr. C 250  af 18. 9. 1987,  s. 3. 
(2) EFT  nr, C 207  af 18. 8. 1986. b) at titlen  på forslaget,  »fastfrysning  af merværdiafgif-
ten og punktafgifterne«,  ikke  er velvalgt,  eftersom 
forslagene  om mons  ikke  indebærer  en fastfrysning, 
men en frivillig  proces  i retning  af ens satser; 
c) at forslaget  om  bestemmelser  om  momssatsernes 
antal  og niveau  ikke  omfatter  opstilling  af lister  over 
de varer  og tjenesteydelser,  som  er pålagt  forskellige 
satser  i nationale  ordninger; 
d) at der i Kommissionens  forslag  ikke  var nogen  afkla-
ring på problemerne  omkring  varer  og tjenesteydel-
ser, som  i visse  medlemsstater  er pålagt  en momsats 
på nul; 
e) at det er nødvendigt  at indføre  sanktioner,  således 
at medlemsstaterne  rent  faktisk  tvinges  til at træffe 
foranstaltninger  hen  imod  en tilnærmelse; 
f) at antallet  af momssatser  burde  have  været  redu-
ceret; 
g) at udgangspunktet  for  tilnærmelsen  til normal-
momssatsen  bør være  gennemsnittet  af samtlige  nor-
malsatser  i EF, og at gennemsnittet  bør  vægtes  efter 
omfanget  af handelsomsætningen,  og endelig;