Nr. C 114/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 5. 79 
Udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om indførelse af en fællesskabsord­
ning med støtte til handelen med kul til kraftværker fællesskabslandene imellem« 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er endnu ikke offentliggjort i De europæi­
ske Fællesskabers Tidende. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 13. marts 1978 i medfør af artikel 235 i Traktaten om oprettelse af 
Det europæiske økonomiske Fællesskab, at høre Det økonomiske og sociale Udvalg om det 
nævnte emne 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 161. plenarforsamling afholdt i Bruxelles, 
den 12. og 13. juli 1978 sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR — 
under henvisning til E(Z>F-traktaten, særlig artikel 235 
under henvisning til anmodning af 13. marts 1978 fra 
Rådet for De europæiske Fællesskaber om Udvalgets 
udtalelse 
under henvisning til præsidiets beslutning den 29. marts 
1978 om at pålægge Afdelingen for energi og nukleare 
anliggender at udarbejde udtalelse og beretning om 
meddelelsen, 
under henvisning til afdelingens udtalelse vedtaget den 
30. juni 1978, 
under henvisning til mundtlig beretning aflagt af ordfø­
reren, hr. Picard, 
under henvisning til drøftelserne på den 161. plenarfor­
samling den 12. og 13. juli 1978 (mødet den 12. juli), 
og 
ud fra følgende betragtninger: 
Kommissionen har for at bidrage til opfyldelsen af de 
målsætninger for kul, som indgår i Fællesskabernes 
energipolitiske målsætninger for 1985, forelagt Rådet to 
forslag i 1977, dels om økonomiske foranstaltninger til 
fællesskabsfinansiering af konjunkturelle stenkulkoks-
og briketlagre (*), og dels om ydelse af finansiel støtte til 
opførelse af kulfyrede kraftværker (2); Udvalget afgav sine udtalelser om disse forslag den 
30. marts og den 22. juni 1977 (3) (4); 
Disse forslag er endnu ikke vedtaget af Rådet; 
Kommissionen fastholder disse to forslag, men mener, 
at der er lige så stort behov for den EF-støtteordning 
med direkte sigte på øget afsætning af dampkul — 
med 59 stemmer for, 6 stemmer imod, mens 3 undlod at 
stemme, 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
1. Almindelige bemærkninger 
1.1. Udvalget ser med glæde på, at Kommissionen 
fortsat søger gennemført en EF-energipolitik, og på­
skønner såvel ud fra økonomiske som sociale synspunk­
ter de foranstaltninger, som skal muliggøre opfyldelsen 
af målsætningerne for kulproduktionen og lette afsæt­
ningen. En udvikling af handelen med kul til kraftvær­
ker fællesskabslandene imellem vil bidrage hertil. Det 
bør overvejes, om den foreslåede metode er den mest 
egnede. 
I1) EFT nr. C 32 af 29. 1. 1977, side 4. 
(2) EFT Nr. C 282 af 23. 11. 1977, side 6. (3) EFT nr. C 114 af 11. 5. 1977, side 24. 
(4) EFT nr. C 180 af 28. 7. 1977, side 32. 
7. 5. 79 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 114/21 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. (Pkt. 1 i Kommissionens meddelelse) 
Udvalget accepterer, at kulproduktionskapaciteten af 
hensyn til Fællesskabets energiforsyningssikkerhed bør 
opretholdes på et passende niveau; den noterer sig, at 
Kommissionen sætter dette niveau til omkring 250 mio 
SKÆ. Tallet skal formentlig opfattes som en størrelses­
orden og ikke et eksakt mål. 
2.2. (Pkt. 2) 
Udvalget støtter den opfattelse, at beskyttelsesforan­
staltninger som f.eks. importtold eller kvantitative 
importrestriktioner i det mindste i den nuværende situ­
ation vil være uegnede og sandsynligvis virkningsløse. 
Import vil afgjort være nødvendig; en kvantitativ be­
grænsning vil skade markedsforsyningen, og indførelsen 
af told vil øge omkostningerne. Det må imidlertid und­
gås, at målet for bevarelsen af EF's produktionskapaci­
tet bringes i fare, og selv om man generelt må være for­
sigtig med anvendelsen af finansielle interventioner, 
forekommer en støtte, der styrker fællesskabskuls 
konkurrencedygtighed ifølge Kommissionens opfattelse 
at være en egnet løsning. 
2.3. (Pkt. 3) 
Udvalget finder, at støtten til kokskul må betragtes som 
et eksempel til efterfølgelse, da der herigennem er skabt 
mulighed for at opretholde en EF-basisproduktion, som 
utvivlsomt ellers ville have været alvorligt truet. Det er 
også enig i, at kraftværkerne udgør et udviklingsom­
råde, for hvilket man i dag må overveje nye støtteforan­
staltninger. 
2.4. (Pkt. 5) 
Udvalget konstaterer, at afsætningen af fællesskabs-
dampkul begunstiges ved en lang række nationale sær­
støtteforanstaltninger og lignende. Det finder, at disse 
problemer bør behandles af medlemsstaterne på solida­
risk basis, og beklager, at det ikke hidtil har været mu­
ligt at vedtage en ordning for hele Fællesskabet. Udval­
get mener, det vil være ønskeligt, at medlemsstaterne 
harmoniserer eller bringer overensstemmelse imellem de 
gældende ordninger. I Kommissionens redegørelse fin­
der man ikke nogen nærmere forklaring på, at de fore­
slåede foranstaltninger tydeligvis ikke sammenholdes 
med allerede eksisterende, ligesom det heller ikke frem­
går, om det er meningen, at de skal supplere foranstalt­
ninger, som allerede er truffet på nationalt plan. Udval­get skal iøvrigt påpege, at størrelsen af den påtænkte 
støtte ikke står i noget rimeligt forhold til den støtte, 
kulsektoren allerede modtager på nationalt plan. Den 
betvivler derfor, at den aktuelle EF-samhandel på dette 
grundlag kan hæves til det niveau, Kommissionen fore­
stiller sig. 
2.5. (Pkt. 7) 
Handelen mellem fællesskabslandene skulle ifølge 
Kommissionens skøn, som er nødvendige til en vurde­
ring af størrelsen af de subventionerede mængder, 
kunne stige fra deres nuværende niveau på 3 — 3 1/2 
mio. tons til 12 mio. tons. Udvalget finder det beretti­
get, at de mængder, der var bestemt til levering inden 
ordningens indførelse, behandles på lige linje med de 
ekstra mængder. 
2.6. (Pkt. 8) 
Udvalget skønner det hensigtsmæssigt, at man for at 
undgå forskelsbehandling med hensyn til forskellige 
brændværdier, gør de forskellige kvaliteter sammenlig­
nelige ved omregning til standardkvaliteter. 
2.7. (Pkt. 9) 
Efter Udvalgets mening må ordningen ikke bevirke, at 
de øgede leverancer koncentreres på et enkelt produ­
centland. Den ville derfor meget gerne vide, hvilket 
princip, der lægges til grund for fordelingen af støtten. 
Da der ikke foreligger nærmere oplysninger fra Kom­
missionen om dette problematiske spørgsmål, ser Ud­
valget sig ikke i stand til at udtale sig herom, men afven­
ter at blive hørt i rimelig tid. 
2.8. (Pkt. 10) 
Udvalget er enig i, at der må drages omsorg for, at den 
subventionerede fællesskabskul ikke påfører producen­
terne konkurrence på de nationale markeder. Det må 
nøje undersøges, hvilke foranstaltninger der skal træffes 
i så henseende. 
2.9. (Pkt. 11) 
Det spørgsmål melder sig, om støtten skal ydes til pro­
ducenterne eller til forbrugerne. Udvalget indrømmer, at 
udbetaling af støtten til producenterne er den enkleste 
løsning. Hvor man allerede på nationalt plan har løst 
dette spørgsmål på anden måde, må man have klarhed 
Nr. C 114/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.5.79 
over den samlede størrelse af støttebeløbet, hvem mod­
tageren end måtte være. 
2.10. (Pkt. 12) 
Det synes hensigtsmæssigt, at leverandører til offentlige 
og til private kraftværker stilles lige med hensyn til 
støtte. 
2.11. (Pkt. 13 og 14) 
2.11.1. Anerkender man det ønskelige i at hjælpe fæl­
lesskabsproducenterne til at tilpasse deres priser til 
markedspriserne, rejser der sig uvægerligt to ømtålelige 
spørgsmål: 
1. Hvilke priser skal tjene som reference? 
2. Har en støtte, som ikke dækker hele prisdifferencen 
overhovedet nogen effekt? 
2.11.2. På den ene side må det effektivt sikres, at der 
ikke refereres til priser, som er ude af trit med realite­
terne, og som ikke gælder for større mængder. Selv om 
forbrugeren forhåbentlig er rede til at bidrage til prisen 
for forsyningssikkerhed, bør han ikke underkastes vil­
kår, der afviger mærkbart fra de vilkår, forbrugere i 
tredjelande bydes. 
2.11.3. Dækningen på op til 30 % af de økonomiske 
tab, fællesskabsproducenten eventuelt lider ved at sub­
stituere tredjelandeleverandører, vil formentlig i visse 
tilfælde forekomme ham utilstrækkelig. Der kunne rej­
ses det spørgsmål, om denne procent ikke kunne hæves i 
tilfælde, hvor det drejer sig om mere begrænsede 
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 1978. mængder. Det må imidlertid indrømmes, at begræns­
ningen af støtten til 120 mio. ERE må opretholdes, idet 
den gør det muligt at nå det tilsigtede mål, hvor mere 
ambitiøse tal utvivlsomt ville være af det onde. 
2.12. (Pkt. IS) 
Tilbage står som sædvanlig spørgsmålet, om, hvem der 
skal betale. Det synes udelukket, at det skal være for­
brugeren, som ville være nødsaget til at overvælte ek­
strabyrden og dermed belemre Fællesskabets økonomi 
med et alvorligt handicap. Det ville ikke være mere 
velbegrundet at forvente, at alene producentlandene 
skulle yde en indsats, som hele Fællesskabet ville nyde 
godt af — om ikke andet på grund af den sikkerhed, 
som den indebærer. Da det derfor må være sidstnævnte, 
som det påhviler at yde støtten, forekommer det beretti­
get at finansiere den over det almindelige budget. 
3. Afsluttende bemærkninger 
3.1. Udvalget påskønner Kommissionens bestræbelser 
for at foreslå foranstaltninger, som betyder en vis be­
gyndelse på en fælles energipolitik, men beklager, at de 
er partielle og begrænsede til et enkelt område, hvorfor 
det stadig står tilbage at finde frem til en praktisk an­
vendelig helhedspolitik. 
3.2. Det ville finde det hensigtsmæssigt, om man fast­
sætter en tidsmæssig grænse for den planlagte aktion; 
grænsen kunne sættes til tre år, hvorefter man ud fra de 
indvundne erfaringer kunne vurdere dens effektivitet og 
indhente de fornødne oplysninger for at bedømme, om 
der er basis for en eventuel forlængelse. 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Basil de FERRANTI