DA    DA DA 
DA    DA  EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 14.12.2010 
SEK(2010) 1548 endelig 
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUME AF KONSEKVENSANALYSEN 
 
Ledsagedokument til  
 
Forslag til  
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING 
om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det 
civil- og handelsretlige område  
(Omarbejdning) 
   
{KOM(2010) 748 endelig} 
{SEK(2010) 1547 endelig} 
DA    DA 1. BAGGRUND , HØRING OG SAGKUNDSKAB  
Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 om retternes kompetence og om anerkendelse og 
fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og ha ndelsretlige område (også kaldet "Bruxelles I-
forordningen"), der trådte i kraft i marts 2002, er grundlaget for EU's samarbejde mellem 
retterne på det civilretlige område. Forordni ngen fastlægger, hvilken  retsinstans der har 
kompetence til at løse en tvist på tværs af lande grænserne, og sikrer, at retsafgørelser, der er 
afsagt i en anden medlemsstat, let kan aner kendes og fuldbyrdes. Selv om forordningen 
generelt anses for at fungere godt, har høringen af  interesserede part er og en række 
undersøgelser, Kommissionen har foretaget, vi st, at der er behov for en reform. I 
Stockholmprogrammet er der endvidere opfordret t il, at de resterende hindringer i borgernes 
og virksomhedernes udøvelse af deres rettigheder fjernes.  
Som led i forberedelsen af revisionen af forordningen har Kommi ssionen hørt et bredt 
spektrum af interesserede part er og indhentet omfattende ekster ne ekspertudtalelser. Den har 
vedtaget en grønbog, som lancerede en offen tlig høring i april 2009, og bestilt i alt fire 
undersøgelser af forskellige spørgsmål i fo rbindelse med reformen. Der er indhentet 
empiriske data til støtte for udarbejdelsen af konsekvensanalysen gennem endnu en ekstern 
undersøgelse og en rundspørge i et europæis k virksomhedspanel. Kommissionen arrangerede 
endvidere to store konferencer, et møde med nationale eksperter og to møder med 
voldgiftseksperter. Der indkom yderligere bemærkninger fra en tværtjenstlig styringsgruppe 
inden for Kommissionen. 
2. PROBLEMAFGRÆNSNING , FORMÅL OG VURDERING AF DE POLITISKE 
LØSNINGSFORSLAG  
2.1. RETSAFGØRELSERS FRIE BEVÆGELIGHED 
2.1.1.  Problemets afgrænsning og omfang 
En retsafgørelse, der er truffe t i en medlemsstat, får ikke automatisk virkning i en anden 
medlemsstat, men skal først anerkendes og erklær es eksigibel efter en særlig mellemliggende 
domstolsprocedure, der kaldes "exequatur". Pr oceduren er dyr og tidskrævende. Inden for EU 
koster det gennemsnitligt 2 200 EUR i ukomplicered e sager. Beløbet kan stige eksponentielt i 
mere komplicerede sager og sager, hvor der rejs es indsigelse (til ca. 12 700 EUR). Hvis det 
antages, at 25 % af alle sager er kompli cerede, beløber de samlede omkostninger ved 
exequaturproceduren i EU sig til over 47 mio. EU R om året. Sagsbehandlingstiden for at opnå 
exequatur ligger på mellem et par dage og flere måne der, og i appelsager kan det vare indtil to 
år. I over 90 % af sagerne er proceduren en ret formalitet, idet der ikke er noget grundlag for 
at afslå at anerkende og ful dbyrde retsafgørelsen. Kun få afgørelser appelleres, og der gives 
sjældent medhold i appellen. Exequaturprocedur en øger vanskelighederne ved at føre 
retssager på tværs af landegrænserne, hvilket af holder virksomhederne fra at drive forretning 
over landegrænserne.  
2.1.2.  Formål 
• Det særlige formål  med denne del af forslaget er at  opnå egentlig fri bevægelighed for 
retsafgørelser i alle civil-  og handelsretlige sager.  
DA    DA 2.1.3.  De fremlagte politiske løsningsmodeller 
• Politisk løsningsmodel 1 : Opretholdelse af status quo 
• Politisk løsningsmodel 3:  Exequaturproceduren bevares, me n visse byrder lettes for den, 
der indgiver anmodningen om fuldbyrd else (herefter "rekvirenten").  
• Politisk løsningsmodel 4A : Exequaturproceduren afskaffes,  og der indføres de nødvendige 
garantier til at beskytte forsvarets rettigheder. Exequaturproceduren bevares dog for 
retsafgørelser i sager om  ærekrænkelse og kollektive erstatningssøgsmål. 
2.1.4.  Analyse af konsekvenserne af den foretr ukne løsningsmodel 4A: Ophævelse af 
exequaturproceduren og indførel se af de nødvendige garantier 
a) Effektivitet:  Denne løsningsmodel ville fuldt ud opfylde det formål at skabe egentlig fri 
bevægelighed for retsafgørelser i Den Europæiske Union. b) De væsentligste konsekvenser:  
i) Økonomiske konsekvenser : Afskaffelse af exequaturproceduren ville medføre, at der ikke 
længere ville være de omkostninger og den ventetid, der nu er forbundet med 
exequaturproceduren, hvilket ville give EU-vir ksomheder og -borgere mulighed for at spare 
en stor del af de nuværende omkostninger på næsten 48 mio. EUR om året. I langt 
størstedelen af sagerne, hvor sagsøgte ikke bestrider eksigibiliteten af den udenlandske 
retsafgørelse, ville re kvirenten kun skulle bære de yde rst begrænsede omkostninger ved 
oversættelse, idet der indføres standardformul arer, så det ikke læng ere er påkrævet at 
oversætte hele retsafgørelsen. Kun i komplicer ede sager ville der fo rtsat skulle afholdes 
omkostninger til oversættelse af hele retsafgør elsen og advokatsalærer. Denne løsningsmodel 
ville også tilskynde flere virksomheder, navnlig  små og mellemstore virksomheder, til at 
operere over landegrænserne. På nuværende  tidspunkt er der kun 25 % af de små og 
mellemstore virksomheder, der driver handel over landegrænserne; d.v.s. at 15 mio. små og 
mellemstore virksomheder eventuelt kunne udvide deres virksomhed til andre medlemsstater. 39 % af disse små og mellemstore virksomheder v ille være langt mere ti lbøjelige til at indgå 
transaktioner over landegrænserne,  hvis exequaturproceduren blev afskaffet. Selv hvis kun en 
fjerdedel af dem reelt ville gøre det, ville  dette inddrage 1,4 mio. små og mellemstore 
virksomheder på det indre marked. ii) Grundlæggende rettigheder  Samtidig med 
afskaffelsen af exequatur ville der skulle i ndføres visse processuelle garantier, der kunne 
sikre, at en retsafgørelse i strid med retten til en retfærdig rettergang og retten til et forsvar 
ikke kan anerkendes og fuld byrdes. Denne løsningsmodel ville derfor være i 
overensstemmelse med chartret, navnlig artik el 47. Da de grunde, de r kan påberåbes som 
indsigelse mod fuldbyrdelse af den udenlandske re tsafgørelse, i store træk svarer til dem, der 
nu kan påberåbes inden for rammerne af exe quaturproceduren, ville retsbeskyttelsen i 
forbindelse med sager over landegrænserne ikke  blive forringet i forhold til status quo. iii) 
Finansielle omkostninger:  Medlemsstaterne ville påføres visse  omkostninger, idet det bliver 
nødvendigt at gøre de juridiske erhverv bekendt med de nye procedurer. Disse omkostninger 
ville være minimale, hvis de na tionale procedurer for garantie rne blev udformet svarende til 
de procedurer, der er vedtaget i henhol d til de EU-retsakter, der har afskaffet 
exequaturproceduren for visse sagstyper. Fors laget vil også indeholde en standardformular 
med henblik på at gøre direkte fuldbyrdelse lettere.  
2.1.5.  Sammenligning af de fremlagte løsningsm odeller og den foretrukne løsningsmodel 4 
A 
Formål/konsekvenser Løsningsmodel 1 Løsningsmodel 3 Løsningsmodel 
DA    DA – Status quo – mindsket byrde 
for rekvirenten  4A – afskaffelse 
af exequatur 
Fjernelse af de resterende hindringer for retsafgørelsers frie bevægelighed 0 + ++ 
Økonomiske konsekvenser 0 + + 
Finansielle omkostninger 0 – – 
Grundlæggende rettigheder 0 0 0 
 
2.2. FORORDNINGENS ANVENDELS E I DET INTERNATIONALE 
RETSSYSTEM  
2.2.1.  Problemafgrænsning  
• På nuværende tidspunkt finder forordningens kompetenceregler (med visse undtagelser) 
ikke anvendelse, når sagsøgte har bopæl uden  for EU, så i disse tilfælde henviser 
forordningen til national ret (også kaldet "residualkompetencen"). Inden for EU er der meget stor forskel på medlemsstaterne nationale  regler om kompetence, hvor sagsøgte er i 
et tredjeland. I sager, hvor sagsøgte har bopæl uden for Den Europæiske Union, 
• har unionsborgere og EU-virksomheder ikke lige adgang til retsvæsenet 
• skabes der ulige vilkår for virksomheder, der driver forretning på de t indre marked, hvilket 
kan føre til konkurrencefordrejning 
• sikres det ikke, at EU-lovgivn ing, der beskytter den svages te part (f.eks. forbrugere, 
arbejdstagere, sikrede osv.), håndhæves. 
2.2.2.  Formål 
• Det særlige formål
 er at forbedre adgangen retsvæsenet,  retssikkerheden og beskyttelsen af 
unionsborger og EU-virksomheder i tviste r med tilknytning til tredjelande.  
2.2.3.  Gennemgang af de fremlagte løsningsmodeller 
• Politisk løsningsmodel 1: Status quo  
• Politisk løsningsmodel 3A: Minimumsharmonise ring af reglerne om retternes kompetence 
(løsningsmodel 3A)  
• Politisk løsningsmodel 4A: Fuldstændig ha rmonisering af reglerne om retternes 
kompetence  
DA    DA 2.2.4.  Analyse af konsekvenserne af den foretrukne løsningsmodel 4A Fuldstændig 
harmonisering af reglerne om retternes kompetence 
a) Effektivitet:  En fuldstændig harmonisering af regler ne om retternes kompetence ville sikre 
både fuldstændig og lige adgang til retsvæsenet ved EU-retterne. Der ville også være fuld klarhed om adgangen til re tsvæsenet, fordi alle regler om retternes internationale kompetence 
ville blive samlet i et enkelt dokument, den reviderede forordning. Denne løsningsmodel ville også afskaffe den kunstige sondring mellem sags øgte med bopæl i EU og uden for EU. Denne 
sondring foretages ikke længere i nyere EU-l ovgivning, navnlig forordning (EF) nr. 4/2009 
om underholdspligt og Kommissionens forslag til forordning om arv og testamenter. b) 
Væsentligste konsekvenser: i)  Økonomiske konsekvenser: Denne løsningsmodel vil give 
EU-virksomheder flere muligheder for at føre re tssager i EU i stedet for uden for EU. Dette 
vil medføre en nedbringelse af EU-virksomhedernes gennemsnitlige omkostninger til at føre retssager og ventetiden, idet det generelt er billigere og enklere at føre retssager i det 
europæiske retlige område end i lande uden for EU. Der findes næsten ingen foranstaltninger 
til samarbejde mellem domstolene i forholdet t il tredjelande, og den geografiske afstand til 
den kompetente ret medfører sandsynligvis øgede  omkostninger, når vidner og parter skal 
møde i retten. Endvidere vil en harmonisering  af reglerne om tredjelandssagsøgte øge 
retssikkerheden og forudsigeligheden, hvilket sandsynligvis vil medføre besparelser for de 
involverede virksomheder. Forb edringerne af den re tlige ramme kan ogs å tilskynde flere 
virksomheder til at indgå tr ansaktioner over landegrænserne.  Derudover ville eventuelle 
konkurrencefordrejninger, der skyldes de fors kellige nationale regler om retternes 
kompetence, falde bort. Små og mellemstore virksomheder . Alle omkostningsbesparelser 
vil være til særlig fordel fo r de små og mellemstore virksomh eder, der ikke har de samme 
ressourcer til at klare komplicerede internat ionale retssager som store virksomheder (ii) 
Finansielle omkostninger  Løsningsmodel 4A ville kun medfør e meget begrænsede eller slet 
ingen omkostninger fo r medlemsstaterne. (iii) Grundlæggende rettigheder En fuldstændig 
harmonisering ville forbedre adgangen til retsvæsenet for svagere parter (forbrugere, 
arbejdstagere osv.) på linje me d chartrets artikel 38 og 47, idet det ville sikre deres adgang til 
en ret i EU i tvister, hvor  sagsøgte er uden for EU. Derudover ville denne løsningsmodel 
sikre, at EU-virksomheder ville få fuld  adgang til retsvæsenet i retssager med 
tredjelandssagsøgte. Indførelse af et værneting t vunget af omstændighederne, forum 
necessitatis, ville sikre, at EU-virksomheder få r adgang til en ret i EU , hvis ingen anden ret, 
der kan sikre en retfærdig rettergang, har ko mpetence. Endelig ville indførelsen af et 
værneting særligt med henblik på sagsøgte uden for EU forbedre adgangen til retsvæsenet for 
virksomheder fra de medlemsstater, der på nuværende tidspunkt ikke  har nogen tilsvarende 
bestemmelser i deres nationale ret. (iii) Sociale konsekvenser  Denne løsningsmodel ville 
sikre, at svagere parter får den beskyt telse, som præceptiv EU-ret tillægger dem. (iv) 
Tredjelande  Konsekvenserne af løsningsmodel 4A  for andre lande e nd EU-lande ville 
afhænge af indholdet af de ha rmoniserede regler om retternes kompetence. Den påtænkte 
indførelse af et værneting tvunget af omstændighederne og en noget uortodoks 
kompetenceregel baseret på, at løsøre, der har tilknytning til tv isten, er beliggende på statens 
territorium, vil næppe give anle dning til indsigelser på diplom atisk plan. Tværtimod ville der 
være positive konsekvenser for tredjelande, da medlemsstaterne ikke vi lle have ret til at 
opretholde mindre strenge betingelser for adgang til retsvæsenet i deres nationale ret. Skulle 
de internationale drøf telser om en verdensdækkende dom skonvention blive genoptaget, ville 
konsekvenserne af revisionen for EU's forhand lingsposition ligeledes af hænge af indholdet af 
de harmoniserede regler. Selv om tilpasningen af de nationale regler i sig selv ville være uden betydning i denne henseende, kunne det nøjagtige indhold af regl erne berøre EU's stilling i 
forhandlingerne.  
DA    DA 2.2.5.  Sammenligning af løsningsmodellerne og den foretrukne løsningsmodel 
Formål/konsekvenser Løsningsmodel 1 Løsningsmodel 3A Løsningsmodel 4A 
Forbedring af EU-
parternes beskyttelse i tvister med sagsøgte i lande uden for EU 0 + ++ 
Økonomiske 
konsekvenser 0 0 + 
Grundlæggende 
rettigheder 0 + + 
Konsekvenser for 
tredjelande 0 0 0 eller + 
 
2.3. VÆRNETINGSAFTALER 
2.3.1.  Problemets afgrænsning og omfang 
Et overvældende flertal af EU-virksomheder, der driver handel over landegrænserne, indgår 
værnetingsaftaler (næsten 70 % af alle virksomheder og 90 % af større virksomheder).  
• Forordningen anerkender som udgangspunkt gyldighe den af værnetingsaftaler, men der er 
givet udtryk for betænkeligheder ved, at disse  aftaler måske i praksis bliver mindre 
effektive på grund af misbrug af retssager i et  taktisk øjemed. Dette skyldes samspillet med 
en anden bestemmelse i forordningen, den såkaldte litis pendensregel, der skal undgå den situation, at to retter i EU samtidig beha ndler den samme sag. I henhold til bestemmelsen 
skal den ret, som ikke er den første, sagen indbringes for, udsætte sagen, indtil den ret, 
sagen først blev indbragt for, ha r truffet afgørelse om sin komp etence. Hvis en part ønsker 
at komme uden om en værnetingsaftale, kan ha n forsinke sagens behandling ved den valgte 
ret betragteligt, hvis han først indbringer den for en (ikke kompetent) ret i et land, hvor 
retssystemet arbejder relativt langsomt. I løbet af de sidste fem år har 7,7 % af 
virksomhederne oplyst, at deres medkontrahent ikke fulgte bestemmelsen om, hvilken ret 
der havde kompetence.  
• Effektiviteten af værnetingsaftaler bør si kres også uden for EU's grænser. EU har 
forhandlet en international aftale, Haagerkonve ntionen om værnetingsaftaler, der forbedrer 
retssikkerheden i forbindelse med værnetingsklausuler i forholdet mellem erhvervsdrivende. Ratifikationsprocessen er i gang. Revisionen af forordningen bør sikre, 
at der er sammenhæng mellem tilgangen til værne tingsaftaler i situationer inden for EU og 
den, der eventuelt vil blive vedtaget for situationer uden fo r EU. I henhold til 
Haagerkonventionen skal den ret, sagen indbringes for, afvise sagen, når den ikke er den af 
parterne valgte ret, medmindre en af konventionens undtagelser finder anvendelse.  
DA    DA 2.3.2.  Formål  
Det særlige formål  er at øge effektiviteten af værneti ngsaftaler. Reformen bør også gøre det 
lettere for EU at ratificere Haagerkonventionen om værnetingsaftaler.  
2.3.3.  Beskrivelse af de frem lagte løsningsmodeller 
• Politisk løsningsmodel 1: Status quo.  
• Politisk løsningsmodel 2: Fritagel se af den valgte ret fra forplig telsen til at udsætte sagen.  
• Politisk løsningsmodel 3: Forret for den valgte ret til at træffe afgørelse om sin egen 
kompetence. 
2.3.4.  Analyse af konsekvenserne af den foretrukne løsningsmodel: 3 Forret for den valgte 
ret til at træffe afgørelse  om sin egen kompetence 
a) Effektivitet med hensyn til at opfylde formålene  Løsningsmodel 3 ville medføre, at der 
ikke var noget incitame nt til af taktiske gr unde at misbruge sagsanlæg med henblik på at 
undergrave en gyldig værnetings aftale, og ville således i fu ldt omfang opfylde ovennævnte 
formål. b) Væsentligste konsekvenser  Løsningsmodel 3 ville medf øre, at der ikke længere 
ville være de omkostninger og den ventetid, vi rksomhederne i dag har som følge af deres 
medkontrahenters forsøg på at omgå værnetin gsaftaler i ond tro. Sands ynligvis vil det også 
tilskynde i det mindste en del af de 30 % af virksomhederne, der på nuværende tidspunkt på grund af problemer med sagsanlæg og inddrivelse  af fordringer på tværs af landegrænserne 
ikke driver handel over landegrænserne, ti l at drive sådan handel. Det ville øge 
retssikkerheden for virksomhederne og deres til lid til effektiviteten af deres kontraktforhold 
med hensyn til tvistbilæggelse. Ulempen ved denne løsning er, at den kan føre til længere ventetid på retssagerne, når den valgte ret i si dste ende finder, at aftalen er ugyldig (hvilket 
der kun er tale om i 1,1 % af virksomhederne om  året), og parterne ender med at føre sagen 
for en anden ret. ii) Finansielle omkostninger  Løsningsmodel 3 ville kun medføre minimale 
omkostninger til implementering. iii) Grundlæggende rettigheder Løsningsmodel 3 ville 
bevirke, at værnetings aftalens parters vilje i fuldt omfa ng blev efterkommet. Dette ville 
indebære en væsentlig forbedring af parternes st illing med hensyn til friheden til at drive egen 
virksomhed, som er sikret ved chartrets artikel 16. iv) Internationale aspekter  
Løsningsmodel 3 afspejler den løsning, der er valgt i Haagerkonventionen. Det er vigtigt, at 
der som i konventionen gives forrang til den valgte  ret, så den kan beha ndle sagen, selv hvis 
sagen allerede inden er indbragt for en anden ret.  
2.3.5.  Sammenligning af løsningsmodellerne og den foretrukne løsningsmodel 
Formål/konsekvenser Løsningsmodel 1 
Status quo Løsningsmodel 2 
Fritagelse fra 
forpligtelsen til at 
udsætte sagen Løsningsmodel 3 
Forrang for den 
valgte ret 
Fjerne mulighederne for misbrug 0 + ++ 
Økonomiske 
konsekvenser 0 + ++ 
DA    DA Grundlæggende 
rettigheder 0 + ++ 
Internationale 
aspekter 0 + ++ 
 
2.4. FORHOLDET MELLEM FORORDNINGEN OG VOLDGIFT  
2.4.1.  Problemafgrænsning  
Voldgift er særdeles vigtig i international hande l, idet det regelmæssigt bruges af større og 
multinationale virksomheder (ca. 63 % af st ore EU-virksomheder foretrækker voldgift frem 
for retssager). Voldgift er på  nuværende tidspunkt ikke omfattet af anvendelsesområdet for 
Bruxelles I-forordningen. Det er blevet påpeget, at der er vanskeligheder i forbindelse med 
forholdet mellem voldgift og retssager. Særl igt kan en part, der gør indsigelse mod 
gyldigheden af en voldgiftsaftale, anmode retten om også at træffe afgørel se i realiteten. Dette 
kan føre til parallelle retssa ger og voldgiftssager med risi ko for indbyrdes modstridende 
resultater, når aftalen kendes ugyldig i den ene medlemsstat og gyldig i en anden. Situationen 
kan misbruges af parter, der ønsker at unddrag e sig en voldgiftsafta le. Problemet, som kom 
frem i en afgørelse fra EU-Domstolen for nylig i sagen West Tankers, medfører, at 
voldgiftsaftaler bliver mindre effe ktive i Den Europæiske Union.  
2.4.2.  Formål  
Det særlige formål  med denne del af forslaget er at sikr e en klar og foruds igelig koordinering 
af retssager og voldgiftssager, så  Den Europæiske Union bliver ved med at være  et attraktivt 
sted at lægge voldgiftssagerne.  
2.4.3.  Beskrivelse af de frem lagte løsningsmodeller 
• Politisk løsningsmodel 1: Status quo  
• Politisk løsningsmodel 2: Fortsat undtage lse af voldgift fra anvendelsesområdet  
• Politisk løsningsmodel 3A: Forbedring af voldgiftsaftalers effektivitet. Efter 
denne løsningsmodel ville det blive bestemt,  at en ret, når en tvist blev indbragt 
for den, og der forelå en voldgiftsaftale, sk ulle udsætte sagen, hvis tvisten allerede 
var indbragt for en voldgiftsret eller en ret, hvor voldgiften skulle finde sted.  
2.4.4.  Analyse af konsekvenserne af den foretr ukne løsningsmodel 3A: Forbedring af 
voldgiftsaftalers effektivitet  
a) Effektivitet med henblik  på at opfylde formålene Denne løsningsmodel ville fuldt ud 
opfylde ovennævnte formål. Den ville sikre effek tiviteten af voldgiftsaft aler ved at fjerne 
risikoen for parallelle sager og begrænse muli ghederne for misbrug af retssager i et taktisk 
øjemed. Den ville også sikre, at alle retsaf gørelser, der på nuværende tidspunkt anerkendes 
rundt om i EU, fortsat vil blive det. b) Væsentligste konsekvenser i) Økonomiske 
konsekvenser  Løsningsmodel 3A ville fjerne risikoe n for misbrug af retssager i taktisk 
øjemed, med de økonomiske fordele, der er sk itseret ovenfor. Derudove r ville løsningsmodel 
DA    DA 3A fjerne risikoen for parallelle retssager og voldgiftssager, så voldgift i EU og EU-
voldgiftscentre bliver væsentligt mere attraktive. ii) Finansielle omkostninger  Som ved 
løsningsmodel 2 ville ændringen af  forordningen kun medføre minimale 
implementeringsomkostninger for medlemsstaterne. iii) Grundlæggende rettigheder  
Voldgift ville blive mere effektiv end efter bå de løsningsmodel 1 og 2, så parterne ville få 
bedre adgang til alternative tvistbilæggelsesordninger. Derudover ville løsningsmodellen give virksomheder, der (i god tro) ønskede at an fægte en voldgiftsaftale, bedre adgang til 
retsvæsenet, fordi den ville give en klar re tlig ramme for at anfægte dem, men samtidig 
opstille klare regler til at forbedre retssikkerh eden og undgå forhalingstaktik. Den standard, 
der er fastsat i artikel 47 i EU's charter,  ville blive yderligere styrket med denne 
løsningsmodel. Endelig ville det blive sikret, at  parternes vilje over al t i Unionen efterkommes 
i videst muligt omfang, hvilket fremmer deres aftalefrihed og friheden til at drive egen virksomhed, som er sikret  ved chartrets artikel 16. iv) Tredjelande  Voldgift i Den 
Europæiske Union ville blive endnu mere attraktiv. 
2.4.5.  Sammenligning af løsningsmodellerne og den foretrukne løsningsmodel 
Formål/konsekvenser Løsningsmodel 1 
Status quo Løsningsmodel 2 
Fortsat undtagelse Løsningsmodel 3 
Forbedring af 
effektiviteten 
Fri bevægelighed for retsafgørelser 0  –  + 
Sikring af effektiviteten 
af voldgift i EU 0 + ++ 
Økonomiske 
konsekvenser 0 + + 
Grundlæggende 
rettigheder 0 + ++ 
3. NØDVENDIGHEDEN AF EU- HANDLING (NÆRHEDSPRINCIPPET )  
De ovenfor skitserede problemer med den gældende exequaturprocedure, ineffektive 
værnetingsaftaler og forholdet mellem voldgift og forordningen skyldes reglerne i gældende 
EU-ret og kan derfor kun løses ved EU-lovgiverens mellemkomst. Det er nødvendigt at foretage en harmonisering af kom petencereglerne angående sagsøgte uden for EU for at skabe 
lige vilkår for virksomheder, der er aktive på de t indre marked, og sikre, at de rettigheder, 
"svagere parter" har i henhold til EU-retten, ka n håndhæves. Dette kan ikke gennemføres af 
medlemsstaterne alene.  
4. R
ETSGRUNDLAG  
Forordningen er vedtaget med hjemmel i artikel 61, litra c), og artikel 67, stk. 1, i traktaten 
om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Si den ikrafttrædelsen af  Lissabontraktaten har 
traktatens hjemmel til at vedtage en revideret forordning været artikel 67, stk. 4, og artikel 81, stk. 2, litra a), c) og e), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
DA    DA 5. EU- FORANSTALTNINGENS PROPORTIONALITET  
Pakken af foretrukne løsningsmodeller ovenfor er i overensstemmelse med 
proportionalitetsprincippet. De ændringe r, der påtænkes i pakken af foretrukne 
løsningsmodeller er ikke mere videre gående end nødvendigt for at løse de 
konstaterede problemer. Som det fr emgår ovenfor, opvejer fordelene og 
besparelserne ved den fore trukne løsningsmodel mere end fuldt ud omkostningerne 
og ulemperne. Der er et væse ntligt potentiale for besparel ser, mens de finansielle 
omkostninger ved at implementere reformen i medlemsstaterne samlet set er små. 
Reformpakken giver mulighed for at fr emme tilliden til det indre marked og 
tilskynde flere virksomheder og borgere til at indgå transaktioner over landegrænserne og derved drage fordel af det indre marked. En sådan øget 
økonomisk virksomhed sammenholdt med de besparelser, reformen medfører, ville 
bidrage til at hjælpe borgere og vi rksomheder med at komme igennem den 
nuværende finanskrise.  
6. K
ONTROL OG EVALUERING  
Kommissionen vil hvert femte år udarbejde en evalueringsrapport om anvendelsen af 
forordningen. Da de fleste medlemsstater på nuværende tidspunkt ikke systematisk indsamler 
statistiske data om anvendelsen af forordninge n, vil den reviderede forordning indeholde et 
krav om at fremsende relevante oplysninger, na vnlig om antallet af sager, hvori den særlige 
appeladgang, der er indført for at sikre sags øgtes grundlæggende rettigheder, er bragt i 
anvendelse, og om disses sagers udfald.