Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Behov for forskning med henblik på sikker og bæredygtig energiforsyning"

(2002/C 241/03)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. marts 2002 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 2, at udarbejde en udtalelse om: Behov for forskning med henblik på sikker og bæredygtig energiforsyning.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Gerd Wolf til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 26. juni 2002.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 392. plenarforsamling af 17.-18. juli 2002, mødet den 17. juli, følgende udtalelse med 117 stemmer for og 4 hverken for eller imod.

1. Præambel

1.1. Det Europæiske Råd i Göteborg(1) nåede til enighed om en strategi for bæredygtig udvikling, som kompletterer EU's politiske tilsagn om økonomisk og politisk fornyelse, tilføjer en ny dimension nemlig miljøet, til Lissabon-strategien. Det Europæiske Råd i Barcelona(2) har bekræftet målet om en bæredygtig udvikling og konstateret, at økonomiske, sociale og miljømæssige hensyn skal tilgodeses i lige så høj grad ved udformningerne af politikkerne og i beslutningstagningen.

1.2. Der refereres således også til advarslerne i Kommissionens grønbog(3) om EU's energiforsyningssikkerhed; der gøres særligt opmærksom på EU's foruroligende store importafhængighed af nødvendige primærenergikilder, som indtil 2030 ventes at stige til ca. 70 %.

1.3. For at foretage en effektiv revision af strategien for bæredygtig udvikling opfordrede Det Europæiske Råd i Göteborg Rådet til at tage behørigt hensyn til energi, transport og miljø i det sjette rammeprogram for forskning og udvikling. Det Europæiske Råd i Göteborg konstaterede desuden, at en bæredygtig udvikling kræver globale løsninger. EU vil forsøge at opnå en "global aftale" om bæredygtig udvikling på verdenstopmødet i Johannesburg.

1.4. På baggrund af disse overvejelser konstaterer udvalget, at nødvendigheden af en sikker, billig, miljøvenlig og bæredygtig energiforsyning står i centrum af målsætningerne fra møderne i Lissabon, Göteborg og Barcelona. Det kan dog absolut ikke garanteres, at disse målsætninger kan opfyldes, da der eksisterer et energiproblem, der bør løses snarest. Mulige løsninger på problemet kan komme fra intensiv forskning og udvikling.

1.5. Udvalget har derfor - som supplement til sine udtalelser til grønbogen(4) og til det sjette rammeprogram(5) - vedtaget nærværende udtalelse, hvor det anbefaler Kommissionen at udarbejde en strategi for en integreret, europæisk energiforskning, hvoraf et fremtidigt europæisk energiforskningsprogram kan afledes. Dette program bør så vidt muligt allerede træde i kraft i løbet af det sjette rammeprograms gennemførelsesperiode eller senest i den efterfølgende periode.

1.6. Det Europæiske Råd i Barcelona konstaterede, at de samlede udgifter til F& U og innovation i EU bør øges med henblik på at nærme sig 3 % af BNP senest i 2010. To tredjedele af disse nye investeringer bør finansieres af det private erhvervsliv. Udvalget mener, at der deraf også bør stilles ekstra nødvendige midler til rådighed for et omfattende energiforskningsprogram (se også punkt 2.4.3).

2. Udgangssituation og udvalgets hidtidige udtalelser

2.1. Energiproblemet

2.1.1. Energiudnyttelse er grundlaget for vores industrisamfund i dag. Den alsidige udnyttelse af energi har medført den levestandard, vi har i dag: forventet levetid, fødevareforsyning, social sikkerhed og personlig frihed befinder sig på et niveau som aldrig før. Uden energi ingen velstand og dynamik. Takket være økonomiens og teknikkens ydeevne samt de stabile økonomiske rammebetingelser har det hidtil - i modsætning til i f.eks. Californien - været muligt at stille en tilstrækkelig og pålidelig energiforsyning til økonomisk acceptable betingelser til rådighed for forbrugere i EU.

2.1.2. Der findes dog intet slaraffenland. Energiforsyning og -udnyttelse er forbundet med miljøbelastninger, risici, tæren på ressourcer samt problematisk udenrigspolitisk afhængighed og uberegnelige forhold. Forholdene bliver forværret af, at efterspørgslen efter energi vil stige kraftigt på længere sigt, da verdensforbruget af energi ventes at blive fordoblet eller endda tredoblet inden 2060, grundet befolkningstilvæksten og de mindre udviklede landes efterslæb.

2.1.3. Fossile brændstoffer, dvs. kul, gas og olie, udgør med ca. 79 % det absolut største bidrag til EU's primærenergiforbrug. Brændstoflagrene er - i forskelligt omfang - begrænsede, og forbrændingen af brændstofferne er forbundet med udstødning i form af klima- og miljøskadelige emissioner (især kuldioxid). Mængden af disse emissioner bør i fremtiden ikke kun begrænses, men også reduceres i henhold til Kyoto-aftalen.

2.1.4. Nuklear fission bidrager med ca. 15 % til primærenergiforbruget og forårsager ingen klimaskadelige gasser. Anvendelsen af nuklear fission er dog kontroversiel pga. frygt for radioaktiv stråling i forbindelse med ulykker på kernekraftværker og ved endelig deponering af radioaktivt affald, og medlemsstaterne har forskellige holdninger på dette område.

2.1.5. De vedvarende energikilder bidrager med ca. 6 %, og vandkraft udgør den største del heraf. For de andre vedvarende energikilder (den største del stammer fra forbrænding af biomasse og affald) forekommer problemerne især i forbindelse med det fra naturens side svingende udbud, manglende oplagringsmuligheder - biomasse og affald hører til undtagelsen - og den lave primære energitæthed, hvilket også fører til meget høje omkostninger.

2.1.6. Ingen af de muligheder eller teknikker, som kan bidrage til den fremtidige energiforsyning, er perfekte og kan dække alle behov. En energiforsyning, der er disponibel på lang sigt, miljøbevidst og økonomisk kompatibel kan hverken garanteres i Europa eller på globalt plan. Desuden kunne der opstå en konflikt mellem det konkurrencebaseret behov for en særlig billig energiforsyning og udviklingen af nye teknikker, de langfristede foranstaltninger samt de nødvendige forskningsopgaver. Derfor må den strategi, der skal løse problemet, ikke indsnævres til kun at omfatte delaspekter. Man bør diskutere alle aspekter af energiproblemet i et langfristet og globalt perspektiv og finde en løsning, der tager hensyn til alle aspekter. Løsningen på energiproblemet er et nøgleelement og et afgørende kriterium for et globalt partnerskab for bæredygtig udvikling.

2.1.7. Ovenstående afspejles dog ikke tilstrækkeligt i hverken befolkningens holdning eller i den offentlige debat. Derimod eksisterer der over- og underdrivelser i forbindelse med risici og chancer, et bredt spektrum af holdninger, der ændrer sig alt efter aktuelle meddelelser om oliekriser, klimabegivenheder, forsyningsflaskehalse (Californien) eller atomaffaldstransporter. Dette spektrum omfatter alt fra holdningen om, at der faktisk ikke eksisterer et energiproblem, da alting har været vellykket indtil nu, og hvis der opstod behov, kunne man blot finde nye udvindingssteder (f.eks. forudsagde man allerede for mange år siden skovdød og påstod, at olie- og gasforrådene kun ville række 40 år endnu) og helt hen til troen på, at verdens samlede energiforbrug let kan dækkes gennem vedvarende energikilder, hvis blot alle forskningsmidler sættes ind på dette område. Energiproblemet bør derfor være en væsentlig bestanddel af den nødvendige debat(6) mellem videnskab, erhvervsliv, politik og borgere, herunder undervisning, medieetik og videregående uddannelse.

2.2. Kommissionens grønbog

2.2.1. Kommissionens grønbog(7) indeholder en bemærkelsesværdig tydelig fremstilling og analyse af problematikken. Kommissionen har især gjort opmærksom på EU's foruroligende store importafhængighed af nødvendige primærenergikilder, som ventes at stige til ca. 70 % inden 2030. Endvidere mener Kommissionen, at der er fare for, at forpligtelserne i Kyoto-aftalen ikke kan overholdes og understreger kerneenergiens rolle i forbindelse med overholdelsen af forpligtelserne i Kyoto-aftalen.

2.2.2. Udvalget har udarbejdet en udførlig og alt i alt overordentlig positiv udtalelse(8). Det har bl.a. gjort opmærksom på, at Kommissionens undersøgelser bør være mere globale, og at undersøgelsens tidsrum bør udvides, da problemerne vil blive tilspidset i anden del af dette århundrede. Udvalget har gjort opmærksom på, at især forskning og udvikling kan løse problemet.

2.2.3. Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs (EKSF)(9) rådgivende udvalg gør opmærksom på muligheden for omkostningsreduktioner inden for områderne trafik og private husholdninger samt den tertiære sektor og understreger det udviklingspotentiale, der er forbundet med udnyttelse af kul.

2.3. Energiforskning - hidtidig behandling

2.3.1. Energiforskning er på EU-niveau et element i det endnu aktuelle femte rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration samt i rammeprogrammet for Det Europæiske Atomenergifællesskab (EURATOM). Der bruges årligt 510 mio. EUR på energiforskning, hvilket er mindre end en tusindedel af udgifterne til primærenergi i EU.

2.3.2. Kommissionen har i februar 2001(10) fremlagt et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om Det Europæiske Fællesskabs flerårige rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration 2002-2006 som bidrag til realiseringen af det europæiske forskningsrum og et forslag til Rådets afgørelse om Det Europæiske Atomenergifællesskabs flerårige rammeprogram for forskning og uddannelse 2002-2006 som bidrag til realiseringen af det europæiske forskningsrum. Kommissionen har fremlagt disse forslag med henblik på at forberede det sjette rammeprogram.

2.3.3. Endvidere har Kommissionen i januar 2002 fremlagt (ændrede) forslag(11) om "Særprogrammer til gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration 2002-2006" og "Særprogrammer til gennemførelse af Det Europæiske Atomenergifællesskabs sjette rammeprogram for forskning og uddannelse 2002-2006".

2.3.4. I alle de dokumenter, der nævnes under punkt 2.3, drejer det sig om forsknings- og udviklingsopgaver i forbindelse med temaet energi. Det Europæiske Atomfællesskabs program vedrører endda udelukkende denne problemstilling.

2.3.5. Desuden gennemføres energiforskning i medlemsstaterne som bestanddel af de nationale forskningsprogrammer og støttes af det offentlige.

2.3.6. Der skal gøres opmærksom på, at en meget betydelig del af alle teknologiske udviklinger og den dermed forbundne forskning gennemføres - med stort set egne midler - af erhvervslivet. Dette vedrører bl.a. olie- og gasfremmeselskaber, transport- og oparbejdningsområderne, kulindustrien, anlægskonstruktører, energiforsyningsselskaber, bil- og flyindustrien, deres leverandører, SMV og mange andre samt de involverede banker.

2.3.7. Udvalget vedtog i juli 2001 en udførlig udtalelse(12) om det første af de under punkt 2.3.2 nævnte forslag fra Kommissionen(13), og anbefalede bl.a. følgende:

- det planlagte FTU& D-budget bør forhøjes med ca. 50 %, og denne stigning bør defineres som et mellemfristet politisk mål for perioden efter det sjette rammeprogram; medlemsstaterne og erhvervslivet opfordres til at handle på samme måde;

- der bør indføres en særlig hovedlinje for energi og transport som led i de udvalgte forskningstemaer, så energi- og transportproblemet gives større vægt og synliggøres, og af hensyn til en bæredygtig udvikling gælder det især vedvarende energisystemer (herunder lagring og distribution) og energibesparelser (1500 mio. EUR);

- EURATOM-programmet bør styrkes i overensstemmelse hermed med henblik på at opnå en sikrere kerneenergi, herunder produktion, transport og oplagring af nukleart affald, og fremme af fusionsenergi (fission 350 mio. EUR og fusion 950 mio. EUR).

2.3.8. I maj 2002 udarbejdede udvalget en udtalelse(14) om Kommissionens andet dokument (se punkt 2.3.3)(15), hvor det stort set bibeholder de væsentlige elementer i forbindelse med energiforskning, sådan som de er formuleret i udvalgets foregående udtalelse, blot tilpasset rådsbeslutningerne og Parlamentets udtalelser, der er afgivet i mellemtiden.

2.3.9. Udvalget har i sin udtalelse om forberedelsen af verdenstopmødet i Johannesburg om bæredygtig udvikling gjort opmærksom på den store betydning af intensiv forskning på områderne energi og trafik, særligt i forbindelse med målet om global bæredygtighed(16).

2.3.10. Ligeledes forbereder udvalget en udtalelse om Kommissionens program "Intelligent energi i Europa"(17).

2.4. Begrundelse for denne udtalelse

2.4.1. I de af udvalgets udtalelser, der nævnes under punkt 2.3.7 og 2.3.8, udgør temaet energiforskning kun en relativ lille del af de mange emner og procedurer, der omtales i det sjette FTU& D-rammeprogram. Derfor mente udvalget ikke, at det i ovennævnte udtalelse om det sjette rammeprogram, var passende at bruge så megen plads på energiforskning og at gå så meget i detaljer, som temaet ellers fortjener.

2.4.2. Energiforskning har derfor også fået en særstilling, da det som det eneste element i det sjette rammeprograms tematiske programmer refererer til to forskellige traktater: det flerårige rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstrationsaktioner (FTU& D) og det flerårige program for Det Europæiske Fællesskabs (EURATOM) indsats inden for forskning og uddannelse.

2.4.3. Der opstår et særligt nyt aspekt, når traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab udløber i juli 2002, og hvor Kommissionen vil blive ansvarlig for en fælles forskningsfond for kul- og stålsektorerne(18). Udvalget mener, at denne fond især vil komme energispørgsmål til gode.

2.4.4. Endvidere berøres det pågældende emne via Kommissionens forskellige støtteprogrammer inden for det første rammeprogram for tiltag på energisektorområdet, som gennemføres uden for rammeprogrammet for forskning og udvikling.

2.4.5. EU's indsats på området energiforskning består stadigvæk af mange bestanddele: sjette rammeprogram FTU& D og EURATOM, tiltag på energisektorområdet, desuden(19) EUREKA, COST, CERN, JRC etc. Udvalget mener, at det er vigtigt for Kommissionen i fællesskab med aktørerne og parterne fra de forskellige programmer og institutioner at blive enige om en fælles og sammenhængende strategi for "energiforskning" inden for rammerne af det europæiske forskningsrum (se også punkt 3.6).

2.4.6. I betragtning af denne situation har udvalget besluttet at lade de under punkt 2.3.7 og 2.3.8 nævnte udtalelser supplere af en tillægsudtalelse om energiforskning. På denne måde lever udvalget op til sin holdning om, at energiforskning bør veje betydeligt tungere, at det bør have en større synlighed og bør fremstilles entydigt og sammenhængende, hvilket tilmed svarer til problemets presserende karakter.

3. En strategi for et fremtidigt europæisk energiforskningsprogram

3.1. Energiforskning er det strategiske element og det nødvendige grundlag i enhver vellykket energipolitik på lang sigt. Energiproblemet kræver et maksimum af videnskabelig forskning og teknologisk udvikling. Investeringer i forskning og udvikling er det, den nuværende generation kan viderebringe til den næste generation, når den aktuelle situation tages i betragtning, hvor der tæres på energiressourcerne og drivhusgasserne belaster atmosfæren.

3.2. Videnskaben og erhvervslivet er aktørerne inden for forskning og udvikling. I EU er den nødvendige kompetence og videnskabelige kvalitet tilstede, så der kan ydes præstationer på højt niveau, og der eksisterer uddannelsessteder for fremtidige nødvendige specialister, således at den nødvendige forskningsstrategi, hvor videnskab og erhvervsliv skal arbejde sammen, kan blive en succes.

3.3. Denne strategi har brug for medlemsstaternes og EU's økonomiske støtte især hvad angår de langfristede aspekter og risikoaspekter på forsknings- og udviklingsområdet. Der ville opstå en risikabel konkurrenceforvridning, som ville gå ud over europæiske virksomheder og forskningscentre, hvis denne støtte viste sig at være betydeligt ringere end forbruget af offentlige midler på andre konkurrerende økonomiske områder.

3.4. Erhvervslivet, videnskaben og de politiske kredse har fået en fælles opgave, der går ud på at sikre EU og borgerne en bæredygtig energiforsyning, at udvikle den strategi, der skal til for at løse opgaven, samt at stille de nødvendige midler til rådighed.

3.5. Dette vedrører særligt EU's opgaveområder såsom energiforsyning, transeuropæiske energinet etc., som er typiske kendetegn for et fælles europæisk indre marked.

3.6. Derfor får det europæiske forskningsrum og de virkemidler, der stilles til rådighed i denne forbindelse, en meget vigtig betydning. Udvalget appellerer dog også til regeringerne, erhvervslivet og medlemsstaternes forskningscentre om at medvirke til en sådan europæisk strategi og til det energiforskningsprogram, der skal udformes, og således indgå i et europæisk energiforskningsprogram (sådan som det var tilfældet med fusionsforskning).

3.7. Udvalget er klar over og erkender fuldstændigt, at en stor del af denne og de følgende henstillinger afspejler Kommissionens forslag til det sjette rammeprogram samt EURATOM-programmet og andre kommissionsprogrammer, omend på en ufuldstændig og temmelig opdelt måde (se også pkt. 2.4.5). I EU er der klart behov for en samlet strategi, som skal være velovervejet, tematisk tilstrækkelig nuanceret og langfristet tilforladelig, og som kan afledes af en vidtgående analyse af de miljømæssige og økonomiske forhold på den ene side og af mulige løsninger og disses udviklingspotentialer på den anden side. Til trods for, at der er hjemmel i forskellige traktattekster, bør resultatet være et sammenhængende og stabilt europæisk energiforskningsprogram, der gør opmærksom på, hvilke midler der er nødvendige for gennemførelsen, hvad midlerne skal bruges til, informerer borgerne og fungerer som repræsentant over for de politiske aktører og har langfristede perspektiver.

3.8. Et yderligere aspekt er situationen uden for EU's nuværende grænser.

- På den ene side vedrører dette ansøgerlandene, deres energiforsyning, sikkerhed og miljøstandarder for deres eksisterende teknikker og problemer i denne forbindelse. Det handler dog også om at fortsætte og forstærke de allerede eksisterende og integrerede teknikker i et fælles forskningsprogram.

- På den anden side vedrører det også de lande, der grænser op til ansøgerlandene som f.eks. Ukraine og Rusland. Der bør også rettidigt indgås et yderligere samarbejde med disse lande inden for energiforskning, hvilket fører til, at det på nuværende tidspunkt eksisterende samarbejde(20) udbygges, og at der træffes aftaler om miljøstandarder o.l.

- Endelig vedrører det det globale aspekt og det globale partnerskab for bæredygtig udvikling (Johannesburg), som også forpligter til at bidrage til Europas knowhow og teknologier for at løse de globale problemer, men også problemerne i de mindre udviklede lande. Denne forpligtelse omfatter ikke kun videreformidlingen af videnskabelig-tekniske erfaringer, men også muligheden for at kunne eksportere førende teknologier og på den måde igen bidrage til EU's konkurrenceevne og velstand.

- Energiproblemets globale aspekt udgør et ekstra incitament til at iværksætte og styrke et intensivt og internationalt samarbejde på energiforskningsområdet. Internationale organisationer som Det Internationale Energiagentur IEA og Den Internationale Atomenergiorganisation IAEA tilbyder sig tilmed som drivkræfter.

3.9. Man har i forbindelse med forsyningen med energiråstoffer samt bortskaffelse af affald fra energiforbruget (dvs. energidannelsen) brug for, at alle kendte og ukendte energikilder videreudvikles med henblik på at udforske, forbedre og anvende deres pågældende potentialer for at bidrage til en sikker, billig og bæredygtig energiforsyning. De nødvendige omkostninger i denne forbindelse bør måles i forhold til den globale konkurrencesituation og den presserende miljøproblematik, men også i forhold til det samlede energiforbrugs størrelse og omkostninger, da forskning og udvikling er vigtige faktorer for fremtiden.

3.10. Der skal i denne forbindelse tages hensyn til, at energiproblemet, som det ser ud i øjeblikket, vil blive betydeligt skærpet i anden halvdel af dette århundrede, således at strategier, undersøgelsestidsrum og udviklingsperspektiver bør række ud over denne tidshorisont. Det drejer sig dog om allerede nu at være handlekraftig pga. de langsigtede nødvendige udviklinger og løsninger.

3.11. Udvalget konstaterer med tilfredshed, at væsentlige dele af dets overvejelser deles af Energy RTD Strategy Working Group E-WOG, som rådgiver Kommissionen, og henviser i denne sammenhæng til deres arbejdspapir(21).

4. Aspekter i en fælles forskningsstrategi

4.1. En rationel forskningsstrategi eksisterer først, når man kan spare på eksisterende ressourcer, finde nye ressourcer, reducere udslippet af CO2-emissioner samt øvrige skadelige emissioner/biprodukter og holde energipriserne på et lavt niveau. Samtidig bør en sådan strategi dog også udvikle langfristede og globale målsætninger og følge op på dem på en resolut måde.

4.2. I den forbindelse bør forskning og udvikling i erhvervslivet først og fremmest være rettet mod målsætninger, der giver kortfristede resultater, produkter, procedurer og tjenesteydelser en chance, dvs. muliggør en relativ hurtig amortisering af investeringerne i forskning, hvilket virksomhederne selv i stor udstrækning kan stå for. Derimod er det forskningscentrenes opgave, med støtte fra det offentlige, at engagere sig i de nødvendige grundlæggende udviklinger og især fremme projekter, hvis målsætninger først kan nås på længere sigt. Alt i alt bør erhvervslivet og videnskaben samarbejde i et partnerskab baseret på gensidighed med henblik på - vha. grundforskning og demonstrationsprojekter - at nå frem til løsninger, der kan afsættes på markedet.

4.3. Mens de ændringer (liberalisering)(22), der opstår som følge af det europæiske indre marked, som regel anses for en fordel for en sikker energiforsyning, kan disse foranstaltninger, i betragtning af den verdensomspændende skærpede konkurrencesituation i nogle industrigrene, medføre forskydninger i incitamenter og ansvar i forbindelse med de langfristede foranstaltninger og dermed en i det mindste forbigående reduktion i forsknings- og udviklingsindsatsen i erhvervslivet.

4.4. Politikerne bør sørge for, at dette ikke sker, eksempelvis vha. forskrifter eller incitamenter rettet mod erhvervslivet. Derimod skal man stræbe efter, at erhvervslivet også opfylder målene fra Barcelona(23), dvs. at erhvervslivet med egne midler investerer betydeligt mere i forskning og udvikling.

4.5. Virksomhederne bør engagere sig mere i projekter, som gennemføres i fællesskab med forskningscentre og finansieres af det offentlige, med henblik på hurtigere at opnå resultater af energiforskningen og omsætte disse til produkter. Det er vigtigt, at anlægskonstruktører og -operatører engagerer sig i forbindelse med opførelse og drift af demonstrationsanlæg.

4.6. En fælles forskningsstrategi forudsætter endvidere, at de forskningscentre, som støttes af det offentlige, og forskningen i erhvervslivet råder over tilstrækkelige finansielle midler. Forsknings- og udviklingsopgaver har brug for mange år ofte årtier, før en idé bliver til et laboratorieforsøg og en prototype, og senere et demonstrationsanlæg, for til sidst at ende på markedet. For at sådanne udviklinger skal have en chance for at lykkes, er det i forbindelse med fremme af forskning nødvendigt med en vedholdende og langsigtet indsats på nationalt og EU-plan, bl.a. med henblik på at give de personer, firmaer og forskningscentre, der er engageret i udviklingen, planlægningssikkerhed og mod på at engagere sig.

4.7. EU's virkemidler til fremme af forskning skal udvælges og udformes på en sådan måde, at de tilpasses de pågældende specifikke temaer og disses forskellige tidshorisonter optimalt. Udvalget mener, at de virkemidler, der anvendes i det femte rammeprogram og i EURATOM-programmet, sammen med de virkemidler, der foreslås i det sjette rammeprogram og i EURATOM-programmet, udgør tilstrækkelig mange muligheder.

4.8. Der skal ligeledes stræbes efter en yderligere integration af de politiske og administrative aktører med henblik på de nødvendige planlægnings- og beslutningsprocedurer, således at der i forbindelse med de nødvendige afstemnings- og enighedsprocedurer for de pågældende (f.eks. forskellige generaldirektorater i Kommissionen, ministerier, medlemsstater) ikke opstår urimelige forsinkelser eller endda blokader, men derimod en velkoordineret, effektiv og sammenhængende fremgangsmåde, der opfylder det europæiske forskningsrums målsætninger og udnytter chancerne.

5. Temaer i forbindelse med et fremtidigt europæisk energiforskningsprogram

5.1. Det er hverken udvalgets hensigt eller opgave på egen hånd at udarbejde og fremlægge forslag til indholdet af et sådant energiforskningsprogram. Udvalget anbefaler derimod, at Kommissionen tager sig af denne opgave på en passende måde, og i den forbindelse indleder et tæt samarbejde med erhvervslivet, videnskaben og medlemsstaternes regeringer.

5.2. Det europæiske energiforskningsprogram, der opstår på denne måde, kunne således integreres i planerne for perioden efter det sjette FTU& D-rammeprogram, eller så vidt muligt allerede i det sjette rammeprogram, og i den forbindelse kan den fond, der overtages fra EKSF, give det nødvendige ekstra råderum sammen med forskningsbudgettet, som man på mødet i Barcelona har besluttet skal forøges.

5.3. Da der ikke er en enkelt løsning på problemet i sigte, kan løsninger kun udledes ved videreudvikling og undersøgelse af alle lovende energiformer, teknologier og muligheder.

5.4. Det drejer sig her om, at (videre)udvikle de kendte og gennemprøvede teknikker og koncepter på en konsekvent og opfindsom måde, samt at give nye ideer og innovationer en chance.

5.5. På nuværende tidspunkt kunne energiforskningen bl.a. koncentreres om følgende:

5.5.1. Generelle kriterier

- Ressourcer

- Affald/emissioner

- Rådighed

- Forsyningssikkerhed

- Bæredygtighed

- Sikkerhed/risici

- Pålidelighed

- Øvrige miljøaspekter

- Geopolitiske aspekter

- Omkostninger

- Accept

5.5.2. Tekniske kategorier

- Energiforsyning

- Energitransport, -omdannelse, -oplagring og -udnyttelse

- Procedureteknik

- Materialeforskning og -udvikling

- Systemudvikling og -forskning

5.5.3. Brugerkategorier

- Trafik

- Erhvervsliv og industri

- Bygge- og boligområdet samt private husholdninger

5.5.4. Vedvarende energikilder og deres energiomdannelsessystemer

- Kul og derivater

- Olie og derivater

- Gas og derivater

- Nuklear fission

- Termonuklear fusion

- Vandkraft og tidevandskraft

- Biomasse og derivater

- Vindkraft

- Soltermisk energi

- Fotovoltaik

- Geotermisk energi

6. Temaer - eksempler

6.1. Først og fremmest skal der gøres opmærksom på og især fremhæves, at de hidtidige forsknings- og udviklingsopgaver har været yderst vellykkede. Resultaterne rækker f.eks. helt fra den betydelige stigning i de konventionelle kraftværkers ydeevne, hvor bl.a. emissioner afsvovles og renses for kvælstof, over udvikling af brændselsceller, brændstoføkonomiske dieselmotorer, yderst effektive vindmøller og disses indførelse på mange markeder, passive afkølingssystemer for kernereaktorer i nødstilfælde og videre til betydningsfulde fremskridt i forbindelse med fusionsforskning. Disse og mange andre eksempler, der ikke er nævnt, viser, hvad indsatsen fra motiverede forskere, kreative ingeniører og opfindere samt engagement fra virksomheder og politikere kan føre til, når der eksisterer de egnede rammebetingelser. Eksemplerne viser også, at det kan betale sig at se frem og bruge midler på dette område, da målene godt kan nås.

6.2. I det følgende oplistes i stikordsform en række eksempler på mulige temaer i forbindelse med forsknings- og udviklingsopgaver i fremtiden, hvilket ikke udelukker øvrige ideer og koncepter, som ikke er nævnt her:

6.2.1. Energitransport, -omdannelse og -anvendelse

- Videreudvikling af damp- og især gasturbiner som nøgleteknologi til forøgelse af ydeevnen (materialer)

- Mere effektiv anvendelse af industrielle teknologier, såsom stålfremstilling, kemisk produktion og fødevareindustri

- Forbedring af forbrændingsmotorers drivsystemer, herunder hybridteknologier

- Spildfri naturgasfremstilling og -transport

- Produktionsteknik for alternative brændstoffer (methanol, ethanol, syntetiske kulbrinter, brint) samt transport og oplagring af luftformige brændstoffer (naturgas, biogas, brint)

- Bedre opvarmningsteknik og varmeisolering i bygninger, samt

- Aktiv og passiv solenergianvendelse i bygninger (herunder kunstneriske/æstetiske aspekter som er så vigtige for arkitekter)

- Elektricitets- og varmeoplagringsmetoder

- Netværksplanlægning og -styring

- Brændstofceller til stationær og mobil anvendelse samt til fremdrift af køretøjer

- Anlægsmetoder til tilpasning af produktionen, afhængig af udsving i udbud og efterspørgsel for vedvarende energikilders vedkommende

- Brintteknologi(24)

- Supraledende energitransport og oplagringssystemer

6.2.2. Materialevidenskaber, energisystemforskning

- Materialer eller funktionsmaterialer til eksempelvis gas- og dampturbiner, brændstofceller, solceller, varmeisolering, varmeoplagring, specialkabler, supraledere, elementer i fusionskraftværker

- Energisystemforskning: Økonomiske og miljømæssige sammenhænge, teknologikonsekvensvurdering, markedsanalyser, modelscenarier, fremsynethed

6.2.3. Energiforsyning, herunder sikkerheds- og miljøaspekter

- Videreudvikling af traditionelle kraftværksteknikker med sigte på at øge ydeevne, kombinerede metoder og nye begreber: Eksempelvis kraftværker baseret på tørbrunkul, trykkulstøvforbrænding af brunkul og stenkul, trykbaseret forbrænding af brunkul, stenkul og biomasse i et fluidiseret leje. Integreret kulforgasning, medforbrænding af erstatningsbrændstoffer eller biomasse, kombinerede kraftværker med gas- og dampturbiner, dampkraftværker med kritiske damptilstande

- Røggasfiltrering og -rensning, CO2-adskillelse og oplagring (sekvestration), landskabsbeskyttelse

- Anvendelse af biomasse, logistik og optimal anvendelse, emissioner

- Kombineret kraftvarmefremstilling, decentralisering kontra centralisering

- Vandkraft, sikkerhed (geologisk, internt og eksternt)

- Varme- og klimasystemer i bygninger

- Vindkraft- og solenergianlæg: Udvikling og afprøvning af forskellige metoder og koncepter - eksempelvis soltermisk energi til elektricitetsfremstilling og opvarmning af bygninger, diverse metoder til anvendelse af solceller og til fremstilling af komponenter (celler), videreudvikling med henblik på ydeevne, omkostningsnedbringelse, netværkssammenkobling, behovskompatibilitet, energioplagring, markedsføring og landskabsbeskyttelse

- Fissionsreaktorer, intern og ekstern sikkerhed, udvikling af alternative reaktorkoncepter, herunder naturligt sikre reaktorer, transport, forarbejdning og oplagring af radioaktive fissionsprodukter, transmutation af særligt strålingstoksiske radionukleider med lang levetid

- Udvikling af fusionsreaktorer: Principper, metoder, demonstration, teknologi, intern og ekstern sikkerhed, udvikling af en strategi til kraftig nedskæring af tidshorisonten ved opførelse af demonstrationskraftværker

6.3. Bemærkninger til eksemplerne

6.3.1. Den store anvendelse (forbrænding) af fossile brændstoffer (79 % af den samlede energiforsyning) sammen med en importafhængighed, der efter prognoserne vil ligge på 70 % på mellemlang sigt, udgør den største forsyningsrisiko for energiforbruget i EU. Samtidig er der dog også et særligt stort besparelsespotentiale forbundet med disse brændstoffer på kort og mellemlang sigt, hvilket også er en god mulighed for at sænke CO2-emissionerne. Dette kunne realiseres ved, at oparbejdnings-, forbrændings- og omdannelsesteknikker forbedres samt ved at varme- og solenergi udnyttes bedre. Dette vedrører f.eks. den stigende ydeevne i el-kraftværker, (hvilket især berører materialeudvikling og metallurgi), forbedringen af industrielle processer i f.eks. den kemiske industri og i stålindustrien, fremdriftsteknikker i køretøjer samt bygningers varmeisolering og passive udnyttelse af solenergi.

6.3.2. Nogle vedvarende energikilder såsom vandkraft og til dels også forbrænding af biomasse (træ) har en lang tradition bag sig og er (meget) konkurrencedygtige. Vandkraft anvendes med fordel i oplagringskraftværker til at dække spidsbelastninger.

6.3.3. Andre vedvarende energikilder som vind og soltermisk teknik anvendes ganske vist også meget allerede i dag, men bidrager kun med ca. 1 % til EU's energiforsyning. Disse energikilder er dog (endnu?) ikke konkurrencedygtige, men udnyttelse af vindenergi er meget billigere end elektricitetsfremstilling gennem fotovoltaik. Dog er der indtil videre ingen oplagringsmuligheder, og energiudbudet er således afhængigt af dags-/årscykler og vejrbetingelserne, hvorfor de konventionelle kraftværker er nødt til at stå til rådighed som reserve. Dette sætter også grænser for den mulige andel af det samlede elektricitetsmarked.

6.3.4. Der indføres derfor i nogle medlemsstater incitamenter til anvendelse af de endnu ikke konkurrencedygtige metoder f.eks. gennem aftagerpriser, der ligger betydeligt over markedsprisen (f.eks. via strømforsyningslove) eller ved billige lån. Dette gøres i forventningen om, at den eksisterende forskel udviskes i fremtiden ved billiggjorte produktionsteknikker på den ene side og ved fordyrelse af de fossile energikilder på den anden side (priser og grønne afgifter).

6.3.4.1. Det er således hovedmålet med forskningen at forbedre disse teknikkers konkurrencedygtighed og adgangen hertil (oplagring). Det er dog vigtigt at skelne mellem forskning og udvikling på den ene side og fremme af markedspositionen på den anden side, hvilket ikke altid er tilfældet.

6.3.4.2. En tilstrækkelig forskningsstøtte bliver mere og mere nødvendig, og de hermed forbundne omkostninger bør sammenholdes med de omkostninger, som forbrugerne og det offentlige pålægges som følge af betydelige markedssubsidier. I denne forbindelse kan man spørge sig, hvor stor en stigning i energipriserne, de nationale økonomier i EU vil kunne tolerere på lang sigt, når også den globale konkurrence tages i betragtning.

6.3.5. Energiforsyning vha. kerneenergi er i princippet mulig både gennem kernefission af meget tunge atomkerner som uran eller plutonium, eller gennem kernefusion af meget lette atomkerner som deuterium eller tritium. Disse to procedurers funktionsmåder, driftsbetingelser, miljø- og sikkerhedsaspekter samt ressourcer etc. er dog meget forskellige.

6.3.6. Man har i mange år brugt fissionsreaktorer i stort omfang i hele verden. Dog varierer de tekniske og sikkerhedsmæssige standarder mellem de enkelte lande. De standarder, der findes i EU, hører til den gruppe, der er bedst udviklet. Derfor er det også allerede nu klart, at EU vil få nye opgaver i forbindelse med forbedring af standarder for reaktorer, der ligger uden for EU's grænser. Det bør således være forskningens hovedmål at forøge sikkerhedsstandarderne endnu mere, at insistere på, at de også skal finde anvendelse uden for EU samt at finde optimale løsninger for deponering af radioaktive fissionsprodukter med lang levetid.

6.3.7. Fissionsreaktorer befinder sig endnu på udviklingsstadiet. Disse reaktorer repræsenterer dog en meget vigtig bæredygtig fremtidsteknologi i kraft af deres sikkerhedsaspekter, den drastiske reduktion af radiotoksisk affald - uden komponenter (aktinider) med lang levetid - og det nærmest ubegrænsede ressourceforråd. På baggrund af succeserne i fusionsprogrammet, som allerede er fuldstændigt integreret i det europæiske forskningsrum (se også punkt 3.6), er det i et globalt perspektiv lykkedes (EU, Japan, Canada, Rusland) at udarbejde byggeplanerne til "The International Thermonuclear Experimental Reactor" (ITER). ITER skal i kraftværkorienteret målestok bevise, at det er teknisk og videnskabeligt muligt at udvinde anvendelig energi af kernefusion. Det bør således være forskningens hovedmål så hurtigt som muligt at vise, at denne teknologi kan lykkes med ITER, og at den er forbundet med miljøfordele, for på den måde at skabe grundlaget for konstruktionen af det første producerende fusionskraftværk.

6.3.8. Erhvervslivet og forskningen har en førende position i EU på næsten alle de ovennævnte fagområder. Det er derfor yderst vigtigt at bevare og udbygge denne position og ekspertise og anvende den til gavn for både den sårbare europæiske energiforsyning, det globale net og forpligtelserne.

6.3.9. Udvalget gentager sin appel til politikkerne, erhvervslivet og videnskaben om at udforme de videnskabelig-tekniske job således, at de appellerer til mange velbegavede unge mennesker, når de skal vælge uddannelsesretning. For at opnå dette kræves der gode uddannelsessteder, og det er vigtigt at signalere til de studerende på de første semestre, at videnskabsfolk og ingeniører spiller en uhyre betydningsfuld rolle i forbindelse med en tilstrækkelig og miljøvenlig energiforsyning inden for energiteknologiens forskellige fagområder. Beskæftigelsesmulighederne må imidlertid også være attraktive nok til, at de unge beslutter sig for en karriere inden for energiteknologi. Det må sikres, at de unge er så tilfredse med karriere- og avancementsmulighederne og med lønforholdene, at de bliver inden for branchen.

6.3.10. Endvidere gentager Udvalget sin opfordring til at integrere temaet energi, energiforskning og bæredygtighed i dialogen med civilsamfundet inkl. uddannelse og medieetik. Først og fremmest uddannede borgere kan i den samfundsmæssige og demokratiske proces bidrage til, at der også på dette område træffes de rigtige beslutninger og forebyggende foranstaltninger.

7. Resumé af Udvalgets henstillinger

7.1. At garantere en billig, miljøvenlig og bæredygtig energiforsyning i EU hører til kernepunkterne i beslutningerne på møderne i Lissabon, Göteborg og Barcelona. Denne vigtige målsætning kan dog ikke nås uden yderligere bestræbelser: der eksisterer et energiproblem, som bør løses. Erhvervslivet, videnskaben og de politiske kredse har fået en fælles opgave, der går ud på at sikre EU og borgerne en bæredygtig energiforsyning, at udvikle den strategi, der er nødvendig for at løse opgaven, samt at stille de nødvendige midler til rådighed.

7.2. Derfor må den strategi, der skal løse problemet, ikke indsnævres til kun at omfatte delaspekter. Man bør diskutere alle aspekter af energiproblemet i et langfristet og globalt perspektiv og finde en løsning, der tager hensyn til alle aspekter. Løsningen på energiproblemet er et nøgleelement og et afgørende kriterium for et globalt partnerskab for bæredygtig udvikling.

7.3. Nøglen til mulige løsninger kan først og fremmest findes i intensiv forskning og udvikling. Energiforskning er det strategiske element og det nødvendige grundlag i enhver vellykket energipolitik på lang sigt. Investeringer i forskning og udvikling er det, den nuværende generation kan viderebringe til den næste generation, når den aktuelle situation tages i betragtning, hvor der tæres på energiressourcer og drivhusgasser belaster atmosfæren.

7.4. Derfor anbefaler udvalget, at Kommissionen udarbejder en strategi for en integreret, europæisk energiforskning, hvoraf et fremtidigt europæisk energiforskningsprogram kan afledes. Dette program bør så vidt muligt allerede træde i kraft, mens det sjette rammeprogram er i gang, eller senest i den efterfølgende periode. De yderligere midler, der er nødvendige, bør komme fra forøgelsen af de generelle udgifter til forskning og udvikling (i henhold til beslutningerne på mødet i Barcelona) og i form af dele fra EKSF-fonden.

7.5. Derfor tilkommer der det europæiske forskningsrum og de virkemidler, der stilles til rådighed i denne forbindelse, en meget vigtig betydning. Udvalget appellerer dog også til regeringerne, erhvervslivet og medlemsstaternes forskningscentre om at medvirke til en sådan europæisk strategi og til det energiforskningsprogram, der skal udformes, og således deltage i et europæisk energiforskningsprogram. Det europæiske forskningsrums potentiale bør udnyttes vha. en omfattende, koordineret og gennemsigtig strategi for Energiforskning, som alle parter bakker op om.

7.6. Udvalget er klar over og erkender fuldstændigt, at en stor del af denne og de følgende henstillinger afspejler Kommissionens forslag til det sjette rammeprogram samt EURATOM-programmet og andre kommissionsprogrammer, om end på en ufuldstændig og temmelig opdelt måde. Til trods for at der er hjemmel i forskellige traktattekster, bør resultatet være et sammenhængende og stabilt europæisk energiforskningsprogram, der gør opmærksom på, hvilke midler der er nødvendige for gennemførelsen, hvad midlerne skal bruges til, samt informerer borgerne og fungerer som repræsentant over for de politiske aktører og har langfristede perspektiver.

7.7. Man har i forbindelse med forsyning med energiråstoffer samt bortskaffelse og reduktion af affald fra energiforbruget (dvs. energidannelsen) brug for, at alle kendte og ukendte energikilder videreudvikles med henblik på at udforske, forbedre og gøre de pågældende potentialer anvendelige på bedst mulig måde. De nødvendige omkostninger i denne forbindelse bør måles i forhold til den globale konkurrencesituation og den presserende miljøproblematik, men også i forhold til det samlede energiforbrugs størrelse og omkostninger, da forskning og udvikling er vigtige faktorer for fremtiden.

7.8. I den forbindelse bør erhvervslivets engagement først og fremmest være rettet mod målsætninger, der giver kortfristede resultater, produkter, procedurer og tjenesteydelser en chance, dvs. muliggør en relativ hurtig amortisering af investeringerne i forskning, hvilket virksomhederne selv i stor udstrækning kan stå for. Reglerne på EU's indre marked og øvrige incitamenter bør udformes på en sådan måde, at erhvervslivet overholder målene fra mødet i Barcelona og deltager i det europæiske energiforskningsprogram.

7.9. Derimod er det en opgave for forskningscentrene, som støttes af det offentlige, at engagere sig i de nødvendige grundlæggende udviklinger og især fremme projekter, hvis målsætninger først kan nås på længere sigt. Erhvervslivet og videnskaben bør samarbejde i et partnerskab baseret på gensidighed med henblik på vha. grundforskning og demonstrationsprojekter at nå frem til løsninger, der kan afsættes på markedet.

7.10. Det tematiske indhold af det forskningsprogram, der skal udformes, bør tage hensyn til alle relevante aspekter set ud fra brugersiden - såsom husholdninger, bygninger, erhvervslivet og trafik - samt de forskellige teknikker i forbindelse med forsyning, omdannelse, fordeling og anvendelse, inkl. energibesparelser og udvikling af nye koncepter. Hertil kommer også problemerne i forbindelse med forsyningssikkerhed, reduktion eller beherskelse af tekniske risici, miljøbeskyttelse samt deponering af affald fra energiudnyttelse (f.eks. drivhusgasser, radioaktivitet). Hertil kommer (videre)udviklingen af de nødvendige materialer samt analytiske, prognoserelaterede systemstudier, hvor de befolkningspolitiske, økonomiske og miljømæssige scenarier udvikles og testes.

7.11. Der skal ikke kun stræbes efter at videreføre og støtte samarbejdsformer og netværk med kandidatlandene, men også med disses nabolande og på globalt niveau. Energiproblemet er i sidste ende både et forsyningsproblem og et globalt problem som følge af de mulige økonomiske, miljømæssige og politiske konsekvenser.

7.12. Endvidere gentager udvalget sin opfordring til at integrere energi, energiforskning og bæredygtighed i dialogen med civilsamfundet inkl. uddannelse og medieetik. Navnlig uddannede borgere kan i den samfundsmæssige og demokratiske proces bidrage til, at der også på dette område træffes de rigtige beslutninger og forebyggende foranstaltninger.

Bruxelles, den 17. juli 2002.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Det Europæiske Råd i Göteborg juni 2001, formandskabets konklusioner, SN 200/1/01 REV. 1.

(2) Det Europæiske Råd i Barcelona marts 2002, formandskabets konklusioner, SN 100/02 ADD 1.

(3) Grønbog KOM(2000) 769 endelig.

(4) EFT C 221 af 7.8.2001.

(5) EFT C 260 af 17.9.2001.

(6) Se udvalgets initiativudtalelse CES 724/2001 fra maj 2001 "Videnskab, samfund og Europas borgere", EFT C 221 af 7.8.2001.

(7) Grønbog KOM(2000) 769 endelig.

(8) EFT C 221 af 7.8.2001.

(9) Bulletin EU 6 - 2001.

(10) KOM(2001) 94 endelig.

(11) KOM(2001) 43 endelig.

(12) EFT C 260 af 17.9.2001.

(13) KOM(2001) 94 endelig.

(14) CES 693/2002.

(15) KOM(2002) 43 endelig.

(16) CES 692/2002.

(17) KOM(2002) 162 endelig af 9. april 2002.

(18) Doc. Rådet 5650/02 + ADD. 1 (Rådet 28.II.2002 foreløbig udgave 6533/02 (presse 43-G) side VII EN.

(19) Nogle af de her nævnte organisationer eller programmer rækker ud over EU-rammen.

(20) EFT L 299 af 28.11.2000, s. 14.

(21) E-WOG Arbejdspapir "Sustainable and Affordable Energy for the Future; Priorities for European Union Energy RTD: January 2001". EUR 19790.

(22) Centre for European Policy Studies CEPS: "Security of Energy Supply" Report of a CEPS Working Party, nov. 2001, side 22, ISBN 92-9079-358-9.

(23) Se Det Europæiske Råd i Barcelona marts 2002, formandskabets konklusioner, SN 100/02 ADD 1 og pkt. 1.6.

(24) På baggrund af hyppigt fejlagtige beretninger i medierne og i reklamer skal det påpeges, at brint ikke er en umiddelbar tilgængelig primær energikilde, men først skal fremstilles af vand ved brug af elektricitet. Dens fordel kan ligge i oplagringsmulighederne og i egnetheden som brændstof (især i brændstofceller). Der fremkommer ingen kuldioxid ved forbrændingen.