A4-0378/97

Beslutning om koordinering af den oekonomiske politik i OEMU'ens tredje fase: faelles grundlag og fremgangsmaader fremover (II/523/97 - C4-0574/97)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens dokument af 22. september 1997 med titlen »Koordinering af den oekonomiske politik i OEMU'ens tredje fase: faelles grundlag og fremgangsmaader fremover (Notat til Det Monetaere Udvalg)" (II/523/97 -C4-0574/97),

- der henviser til Raadets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvaagningen af budgetstillinger samt overvaagning og samordning af oekonomiske politikker ((EFT L 209 af 02.08.1997, s. 1.)),

- der henviser til Raadets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemfoerelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmaessigt store underskud ((EFT L 209 af 02.08.1997, s. 6.)),

- der henviser til Det Europaeiske Raads resolution om stabilitets- og vaekstpagten (Amsterdam, den 17. juni 1997) ((EFT C 236 af 02.08.1997, s. 1.)),

- der henviser til Det Europaeiske Raads resolution om vaekst og beskaeftigelse (Amsterdam, den 16. juni 1997) ((EFT C 236 af 02.08.1997, s. 3.)),

- der henviser til beslutning af 29. maj 1997 om Kommissionens henstilling om de overordnede retningslinjer for 1997 for medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politikker ((EFT C 182 af 16.06.1997, s. 27.)),

- der henviser til beslutning af 10. juni 1997 om samordningen af budget- og skattepolitikkerne i Den Monetaere Union ((EFT C 200 af 30.06.1997, s. 38.)),

- der henviser til betaenkning fra {ECON}Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik og til udtalelse fra Udvalget om Beskaeftigelse og Sociale Anliggender (A4-0378/97),

A. der henviser til, at der i foraaret 1998 i overensstemmelse med traktatens artikel 109 J skal traeffes afgoerelse om, hvilke lande der opfylder de betingelser, der er noedvendige med henblik paa indfoerelse af en faelles valuta, og at den tredje fase af Den OEkonomiske og Monetaere Union skal traede i kraft pr. 1. januar 1999,

B. der henviser til, at det i traktatens artikel 3 A fastsaettes, at der skal gennemfoeres en oekonomisk politik, der bygger paa snaever samordning af medlemsstaternes oekonomiske politikker, paa det indre marked og paa fastlaeggelsen af faelles maal, og at medlemsstaterne i henhold til artikel 103, stk. 1, skal betragte deres oekonomiske politikker som et spoergsmaal af faelles interesse og samordne dem i Raadet,

C. der henviser til, at Det Europaeiske Raad i sin ovennaevnte resolution om vaekst og beskaeftigelse udtalte sig til fordel for en styrkelse af sammenhaengen mellem en succesfuld og holdbar OEkonomisk og Monetaer Union, et velfungerende indre marked og beskaeftigelse,

D. der henviser til, at en koordinering af medlemsstaternes oekonomiske politik, budgetpolitik og finanspolitik med henblik paa at styrke vaekstpotentialet i Den Europaeiske Union kan have positive virkninger for jobskabelsestakten,

E. der henviser til, at Den Monetaere Union vil vaere af afgoerende betydning for fremskyndelsen af den oekonomiske integrationsproces mellem de europaeiske oekonomier og omdannelsen heraf til et virkeligt europaeisk indre marked, der saaledes kan udgoere en oekonomisk helhed ud fra alle dimensioner og aspekter,

F. der henviser til, at den indbyrdes afhaengighedsgrad, der findes mellem medlemsstaternes oekonomier, og som vil blive endnu tydeligere i forbindelse med Den Monetaere Union, vil oege de oekonomiske foelger for medlemsstaternes partnere af de nationale foranstaltninger, der traeffes af medlemsstaterne,

G. der henviser til, at indfoerelsen af euroen fra 1. januar 1999 ikke vil goere det muligt at opretholde den kunstige adskillelse, der hidtil har fundet sted mellem de faellesskabspolitikker, der vedroerte det indre marked, og de politikker, der var knyttet til gennemfoerelsen af Den OEkonomiske og Monetaere Union,

H. der henviser til, at der fortsat findes udviklingsforskelle inden for Faellesskabet trods de fremskridt, der er gjort inden for den oekonomiske og sociale konvergens i loebet af de seneste aar og de bestraebelser, medlemsstaterne har gennemfoert for at naa op paa konvergenskriterierne inden for inflation, budgetunderskud og offentlig gaeld,

I. der henviser til, at koordineringen af de oekonomiske politikker og den multilaterale overvaagning paa nuvaerende tidspunkt fortsat er utilstraekkelig til at sikre udviklingen af en konsekvent oekonomisk politik paa europaeisk plan, som er dynamisk og foelgelig mere fordelagtig for vaekst og beskaeftigelse, selv om der er sket en styrkelse gennem Raadets ovennaevnte forordninger af 7. juli 1997 og Det Europaeiske Raads resolution om stabilitets- og vaekstpagten, som blev vedtaget i Amsterdam den 17. juni 1997,

J. der henviser til, at en regelmaessig hoering af arbejdsmarkedets parter paa europaeisk plan er saerlig noedvendig for at muliggoere en analyse og stillingtagen til vekselvirkningen mellem loenudviklingen, den monetaere politik og udviklingen af produktiviteten,

De generelle principper

1. mener, at samhoerigheden og stabiliteten inden for Den Europaeiske Union noedvendiggoer en oeget konvergens i faktiske tal af oekonomierne i medlemsstaterne, hvilket bl.a. ogsaa fremmes af en oeget koordination af deres oekonomiske politikker;

2. foreslaar, at denne oegede koordination af de oekonomiske politikker finder sted omkring tre hovedakser:

- den skal muliggoere indfoerelsen af en konsekvent og effektiv oekonomisk politik paa unionsplan,

- den skal sikre en demokratisk offentlig debat om de europaeiske oekonomiske valgmuligheder,

- den skal forbedre beslutningsprocessen, dens effektivitet og dennes gennemskuelighed;

3. minder om, at alle medlemsstater i Den Europaeiske Union boer deltage i denne oegede koordination af de oekonomiske politikker og af den multilaterale overvaagning i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaten og Raadets ovennaevnte forordning (EF) nr. 1466/97;

De oekonomiske politikkers instrumenter

4. bemaerker, at den aarlige oekonomiske beretning og de overordnede oekonomiske retningslinjer i OEMU'ens anden fase har styrket konvergensprocessen og i vidt omfang har gentaget, hvad der allerede var blevet konstateret i de enkelte medlemsstaters konvergensprogrammer; tilskynder kraftigt til, at de bliver uddybet i OEMU'ens tredje fase, saa at de giver aegte mervaerdi der gaar ud over de stabilitetsprogrammer og konvergensprogrammer, som de enkelte medlemsstater vil udarbejde;

5. foreslaar derfor, at henstillingen om de overordnede retningslinjer for de generelle oekonomiske politikker:

- skal sikre, at OEMU'ens valutapolitiske soejle bliver opvejet af en soejle for oekonomisk politik,

- skal fastsaette retningsgivende maal (»orientative targets«) for afgoerende oekonomiske variabler (offentlige investeringsudgifter, bruttonationalproduktets vaekst maalt i faktiske tal, beskaeftigelse, inflation og loenudvikling) for at fastlaegge en policy-mix, der er positiv for vaekst og beskaeftigelse,

- gradvis skal integrere de oekonomiske EU-politikker, der er knyttet til det indre marked (konkurrencepolitik, det indre marked, industripolitik, forskning og udvikling, handelspolitik),

- fuldt ud skal tage hensyn til de synspunkter, der blev fastsat i forbindelse med udarbejdelsen af retningslinjerne for beskaeftigelsen;

6. kraever synkronisering af de i Amsterdam-traktaten fastsatte procedurer til fastsaettelse af retningslinjerne for den oekonomiske politik og beskaeftigelsen for at sikre en bedre koordinering mellem makrooekonomiske og strukturelle foranstaltninger; kraever ligeledes, at retningslinjerne for beskaeftigelse (Amsterdam-traktatens artikel 128) udtrykkeligt medtages blandt koordineringsinstrumenterne for at sikre, at kombinationen af de politiske virkemidler fremmer prisstabilitet, baeredygtig vaekst og jobskabelse; kraever derfor, at der mindst en gang hvert halve aar afholdes faelles moeder mellem socialministrene og oekonomi- og finansministrene i Raadet for at overvaage gennemfoerelsen af retningslinjerne for den oekonomiske politik og beskaeftigelsen;

7. noterer sig muligheden for oprettelsen af et euroraad, og anmoder indtraengende om, selv om strukturen er uformel, at Kommissionen deltager heri med sine fulde befoejelser; udtrykker ligeledes bekymring over den mellemstatslige karakter af dette forslag

8. anmoder Kommissionen om, at den i forbindelse med den multilaterale overvaagningsproces saerlig foelger konsekvenserne af de uhensigtsmaessige foranstaltninger inden for den oekonomiske herunder ogsaa den budgetmaessige politik, som traeffes af medlemsstaterne, og som kan faa skadelige indvirkninger for andre medlemsstater og/eller for Den Monetaere Unions stabilitet, og at den om noedvendigt anvender sin ret i medfoer af EF- traktatens artikel 103, stk. 4, til at foreslaa henstillinger;

9. opfordrer indtraengende Kommissionen til at forelaegge Parlamentet og Raadet en undersoegelse, som omhandler de forskellige mekanismer til imoedegaaelse af asymmetriske chok af usaedvanligt omfang, som beroerer en eller flere medlemsstater, og som vil kunne skade Den Monetaere Unions funktion;

Styrkelse af den demokratiske kontrol og dialogen mellem arbejdsmarkedets parter

10. er overbevist om, at den offentlige debat om den oekonomiske politik og dennes demokratiske dimension saerlig noedvendiggoer:

- en aktiv og formel deltagelse fra Europa-Parlamentets side i kontrolprocessen med forvaltningen af Den OEkonomiske og Monetaere Union, saerlig hvad angaar koordineringen af de oekonomiske politikker og den multilaterale overvaagning,

- indfoerelsen af en virkelig dialog mellem arbejdsmarkedets parter paa europaeisk plan, og anmoder med henblik herpaa Kommissionen om i forbindelse med proceduren i artikel 118 B, og hvis arbejdsmarkedets parter anser det for oenskeligt, at undersoege muligheden for at indfoere en aarlig konference for arbejdsmarkedets parter, som dels skal fremlaegge deres overvejelser om arbejdsmarkedets funktion og loenudviklingen i forhold til Kommissionens aarlige oekonomiske beretning og dels skal udtale sig om forslaget til henstilling om de oekonomiske retningslinjer;

11. mener desuden, at Europa-Parlamentets institutionelle rolle og demokratiske ansvar som repraesentant for borgerne i Den Europaeiske Union berettiger det til at foere en loebende dialog med Den Europaeiske Centralbank for at finde frem til den bedste komplementaritet mellem den monetaere politik og dens hovedmaal om at sikre prisstabiliteten og en aktiv oekonomisk politik til fordel for konkurrencedygtighed og beskaeftigelse, hvilket skal ske i fuld overholdelse af Centralbankens uafhaengighed; paatager sig for at kunne vaere fuldt udrustet til at varetage dette nye ansvar inden for sine egne tjenestegrene at oprette en enhed, som skal beskaeftige sig med oekonomisk analyse og prognose i lighed med STOA-faciliteten;

12. finder, som der anmodes om i ovennaevnte beslutning af 10. juni 1997 at Europa-Parlamentet maa kunne henvende sig til »en komité af oekonomiske raadgivere for Europa-Parlamentet«, som er sammensat af anerkendte eksperter, som en eller to gange om aaret skal fremlaegge en beretning om den oekonomiske situation samt deres henstillinger paa grundlag af de politiske maal, som Europa-Parlamentet vil have tildelt dem;

13. henstiller ligeledes til medlemsstaterne, at de paa nationalt plan tilvejebringer de bedste betingelser for de nationale parlamenters deltagelse i afgoerelserne vedroerende fastlaeggelsen af de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politikker;

Forbedring af procedurerne og disses gennemskuelighed

14. opfordrer Kommissionen til i overensstemmelse med EF-traktaten fuldt ud at paatage sig sin rolle og sit ansvar inden for processen med multilateral overvaagning og koordinering af de oekonomiske politikker, og haaber, at den i dette oejemed goer aktivt brug af sin initiativret og sin ret til at stille forslag;

15. mener, at den nuvaerende opbygning af Kommissionens aarlige oekonomiske beretning som foerste etape i proceduren om de overordnede retningslinjer boer revideres med henblik paa at give de forskellige aktoerer paa den europaeiske oekonomiske scene en tilstraekkelig tilbundsgaaende oekonomisk analyse af de kommende oekonomiske betingelser samt goere status over den aktion, der er gennemfoert det foregaaende aar;

16. finder, at dets rolle i forbindelse med de i EF-traktatens artikel 103 og 104 C fastsatte procedurer boer styrkes; opfordrer saerligt til, at dets udtalelse om de overordnede oekonomiske retningslinjer offentliggoeres samtidig med og paa samme maade som den af Raadet vedtagne henstilling;

17. finder, at for at det i artikel 109 C omtalte OEkonomiske og Finansielle Udvalg fuldt ud kan vaere i stand til at opfylde de opgaver, som bliver paalagt det, maa medlemsstaterne soerge for at udpege repraesentanter til det, hvis kompetence dels omfatter budgetpolitikken og dels den oekonomiske politik;

18. anser det for noedvendigt, at Det OEkonomiske og Finansielle Udvalg, der er naevnt i artikel 109 C, med henblik paa at sikre den noedvendige gennemskuelighed i beslutningsprocessen for koordineringen af de oekonomiske politikker bliver i stand til at blive hoert regelmaessigt og/eller paa anmodning af det kompetente udvalg;

Gennemfoerelsen af de foreslaaede bestemmelser

19. anmoder om, at de foreslaaede foranstaltninger bliver genstand for sekundaere retsforskrifter, der skal vedtages efter bestemmelserne i traktatens artikel 103, stk. 5, og som kunne ledsages af en resolution fra Det Europaeiske Raad med henblik paa saerligt at understrege forpligtelsen til fordel for en virkelig gennemskuelighed i den europaeiske oekonomiske debat;

20. mener, at de aspekter, der ikke kan goeres til genstand for retsforskrifter, skal afgoeres gennem en interinstitutionel aftale, og gentager ved denne lejlighed den anmodning, det flere gange har fremsat siden vedtagelsen af traktaten om Den Europaeiske Union;

? ? ?

21. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen.