Offentliggørelse af enhedsdokument med ændringer som følge af en ansøgning om godkendelse af en mindre ændring i henhold til artikel 53, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012

(2022/C 175/05)

Europa-Kommissionen har godkendt denne mindre ændring i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, tredje afsnit, i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 664/2014 (1).

Ansøgningen om godkendelse af denne mindre ændring offentliggøres i Kommissionens eAmbrosia-database.

ENHEDSDOKUMENT

»Bulot de la Baie de Granville«

EU-nr.: PGI-FR-02319-AM01 — 30.12.2021

BOB ( ) BGB (X)

1. Betegnelse

»Bulot de la Baie de Granville«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrig

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.7. Fisk, bløddyr, skaldyr, ferske, og produkter på basis heraf

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Bulot de la Baie de Granville« er en konksnegl af arten Buccinum undatum. Den sælges hel i sin konkylie:

— levende eller

— kogt fersk, pasteuriseret eller frosset.

Den må krydres under tilberedningen.

Konkyliens farve er ofte lys og varierer mellem hvid og mørkebrun og mellem grønlig hvid og mørkegrøn, alt efter hvor meget algerne på overfladen har påvirket farven. Konkylien kan undertiden have rødlige pletter, der skyldes tilstedeværelsen af mikroalger. Foden er elfenbenshvid til cremefarvet og har små striber og sorte pletter.

Størrelsen defineres som konkyliens længde fra spids til sifonen. »Bulot de la Baie de Granville« har en størrelse på 47-70 mm. Et parti må dog indeholde 8 % konksnegle på under 47 mm og 15 % konksnegle på over 70 mm.

Da konksneglene først opnår den ønskede størrelse ved en bestemt alder, er de ofte bærere af marine organismer (rurer, orme og tøffelsnegle), såkaldte epibionter, der fæstner sig på konkylien. Forekomsten af epibionter i de partier, der sælges under den beskyttede geografiske betegnelse »Bulot de la Baie de Granville«, er begrænset til 25 % af konksneglene. Denne andel bedømmes ved at tage de konksnegle, der har mange af disse organismer, i betragtning; dette kriterium fastlægges på grundlag af referencefotos.

»Bulot de la Baie de Granville« lugter af jod, hav og alger. Efter kogning har »Bulot de la Baie de Granville« en blød tekstur, tydelig fugtighed og smag af jod, hav og hasselnød. Den kan knase en smule på grund af små sedimenter eller stumper af skaller. Den har hverken lugt eller smag af dynd.

3.3. Foder (kun for animalske produkter) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

—

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

»Bulot de la Baie de Granville« fiskes og landes i det geografiske område.

3.5. Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

—

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

Hver emballageenhed med konksnegle med den beskyttede geografiske betegnelse mærkes med:

— betegnelsen »Bulot de la Baie de Granville« skrevet med tydelige, læselige og uudslettelige typer, der både i højden og bredden er større end de typer, der er anvendt til al anden tekst på mærkningen

— Den Europæiske Unions BGB-symbol i nærheden af varebetegnelsen.

4. Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Det geografiske område for »Bulot de la Baie de Granville« er defineret ved:

— et fiskeriområde på havet

— et landingsområde.

Fiskeriområde

»Bulot de la Baie de Granville« fiskes vest for Cotentin-halvøen i det kystområde, som strækker sig fra Goury-pynten i nord til Champeaux-pynten i syd. Den fanges inden for 30 sømil af kysten med udgangspunkt i landingssteder.

Landingsområde

Landingsområdet omfatter samtlige kystkommuner beliggende mellem Goury-pynten i nord og Champeaux-pynten i syd. I området indgår følgende kommuner i departementet Manche:

Hele kommuner:

Agon-Coutainville, Annoville, Barneville-Carteret, Baubigny, Blainville-sur-Mer, Bréhal, Bretteville-sur-Ay, Bréville-sur-Mer, Bricqueville-sur-Mer, Carolles, Champeaux, Coudeville-sur-Mer, Créances, Donville-les-Bains, Flamanville, Geffosses, Granville, Hauteville-sur-Mer, La Haye, Héauville, Heugueville-sur-Sienne, Jullouville, Lessay, Lingreville, Les Moitiers-d’Allonne, Montmartin-sur-Mer, Orval sur Sienne, Les Pieux, Pirou, Port-Bail-sur-Mer, Regnéville-sur-Mer, Le Rozel, Saint-Georges-de-la-Rivière, Saint-Germain-sur-Ay, Saint-Jean-de-la-Rivière, Saint-Pair-sur-Mer, Siouville-Hague, Surtainville, Tourville-sur-Sienne og Tréauville.

Del af kommune: La Hague og Gouville-sur-Mer.

5. Tilknytning til det geografiske område

Det geografiske områdes egenart

Denne del af Granville-bugten er kendetegnet ved en stor tidevandsforskel (gennemsnitligt udsving på 10,5 meter) og havets stærke tilbagetrækning ved lavvande. Vandmassernes bevægelse i løbet af flod og ebbe afføder strømme på op til 2 knob ved Granville.

Den kraftige strøm forårsager en stor spredning af vandsøjlen, og vandmassen bliver konstant omfordelt vertikalt (ingen lagdeling).

Den kraftige omrøring af vandmasserne på grund af tidevandsstrømmen og dønningerne mindsker udsvinget i vandtemperaturen i løbet af året til ca. 10 °C. Gennemsnitstemperaturen ligger på 17 °C om sommeren og 8 °C om vinteren.

De stærke strømme og den store tidevandsforskel medfører konstant fornyelse af vandmasserne med vandmængder fra det åbne hav, som sikrer en glimrende vandkvalitet og en frisk vandtemperatur.

Baie de Granville har en vis batymetrisk ensartethed, og først længere ude end 30 sømil fra havnene langs Cotentin-halvøens vestkyst finder man dybder på over 50 m.

Det er et område, der er rigt på rester af skaller, hvor sediment i form af dynd (fint sediment) næsten ikke forekommer.

Cotentin-halvøens vestkyst har tempereret kystklima (årsgennemsnit på 11,4 °C), der i vidt omfang påvirkes af fugtige og kølige luftstrømme fra Atlanterhavet.

I øvrigt skyldes den lokale kyststræknings egenart, at den forløber med front mod den dominerende vestenvind og har en hovedsagelig sandet facies, undtagen i den allernordligste og allersydligste ende, hvilket begrænser fiskerfartøjernes muligheder for læ og søsætning. Den nødvendige fordeling af sneglefiskerbådene langs hele kysten og de nævnte miljømæssige betingelser er forklaringen på:

— de mange anløbssteder og landingssteder langs kysten

— fartøjernes beskedne størrelse (<12 m), der gør det muligt at trække eller løbe bådene op på stranden.

Sneglen indgår i den traditionelle kost hos de lokale kystbefolkninger i Normandiet. Den blev tidligere fisket med hænderne eller med skraber i tidevandsområdet (A. Locard, »Manuel Pratique d’Ostréiculture« (håndbog i østersavl), 1900, og L. Joubin, »Etudes sur les Gisements de Coquilles Comestibles des Côtes de France — La presqu’île du Cotentin« (undersøgelse af forekomsten af spiselige skaldyr ved Frankrigs kyster — Cotentin-halvøen), Bulletin de l’Institut Océanographique, 1911). Sneglen blev spist direkte, men var også efterspurgt som agn på liner til fiskeri efter mere værdifulde fisk som f.eks. torsk.

I løbet af første halvdel af 1900-tallet gjorde småfiskeri med tejner, vod eller skraber, der var meget almindelige teknikker i Granville-området, det også muligt at få konksnegle som bifangst, hvilket var et indbringende supplement til saltvandsfiskene.

Fra midten af 1900-tallet blev der udviklet specialiserede teknikker. J. Le Dantec beretter i 1947 om organiseret sneglefiskeri, »der foregår fra fladbundede både nær kysten ved hjælp af tejner « (Revue officielle des travaux des pêches maritimes 1947-1949 — Tome XV.FASC. 1-4 N°54-60).

Opblomstringen af det professionelle fiskeri efter »Bulot de la Baie de Granville« fandt sted gennem anden halvdel af 1900-tallet takket være udviklingen af redskaber, der gjorde det muligt at fiske større mængder. Således blev dette fiskeri til et specifikt og rentabelt erhverv. Blandt de specifikke redskaber kan nævnes tejnerne til fangst af konksnegle og perforerede kasser til transporten.

Siden 1985 har der været en ordning for ressourceforvaltning (fartøjernes størrelse, fangstredskabstyper, fiskeriperioder osv.) af den konksnegl, der fiskes i Granville-bugten, for at bevare ressourcen og tejnefiskeriets håndværkspræg.

Produktets egenart

»Bulot de la Baie de Granville« er en konksnegl af arten Buccinum undatum. Den er kendetegnet ved:

— at den sælges hel i sin konkylie

— sin friskhed

— sin størrelse: mellem 47 mm og 70 mm; dog må der være op til 15 % konksnegle på over 70 mm og op til 8 % på under 47 mm

— at den ved indtagelse kun har en smule eller slet ingen sedimenter, og at den har smag af hav, jod, alger og hasselnød og hverken lugt eller smag af dynd.

Årsagssammenhæng

Den tilknytning, som »Bulot de la Baie de Granville« har til det geografiske område, bygger på dens fastslåede kvalitet og dens omdømme.

For det første skyldes dens kvalitet kombinationen af det geografiske miljøs egenart og fiskernes knowhow.

De naturlige forhold i Granville-bugten (batymetri, stor tidevandsforskel, vandets kvalitet og temperatur) fremmer udviklingen af arten Buccinum undatum, som lever i kolde have.

Fiskerne har tilpasset deres metoder til områdets egenart. På grund af den store tidevandsforskel er havnene kun tilgængelige ved højvande. Tidevandet, der skifter to gange i døgnet, bestemmer afgangs- og hjemkomsttidspunktet for fiskerne. Bådene kan kun være til havs i 16 timer ad gangen.

»Bulot de la Baie de Granville« er populær for sin friskhed, som dette kortvarige fiskeri er garant for, men også for sine organoleptiske egenskaber, og fordi friskheden bevares takket være:

— det såkaldt milde fiskeri med tejner, der bl.a. gør, at skallen ikke knuses, og at sammenblanding med havsediment undgås, og gør det muligt at hente dem op hele og levende

— udvælgelsen af fiskeriområderne, sorteringen og rensningen, som fiskerne udfører for at fjerne rester af agn og sediment

— det lokale, regelmæssige og afbalancerede fiskeri i området, som sikrer en forholdsvis beskeden og stabil størrelse

— opbevaringen i perforerede kasser, der holder dem levende og hele, indtil de bliver solgt ferske og levende eller tilberedt.

De tempererede klimatiske forhold er også gunstige for en god opbevaring af de levende konksnegle, fra de hentes op af vandet, til de landes, uden brug af is.

Endelig er havbundens sedimenter gunstige for smagskvaliteten af »Bulot de la Baie de Granville«. Dyndsedimenter, der er kendt for at forringe konksneglens organoleptiske egenskaber (mørkt ydre, lugt og smag af dynd), forekommer stort set ikke.

Granville-bugten har i årtier haft et stærkt omdømme i den lokale befolknings bevidsthed, og det blev forstærket i 1980’erne med udviklingen af det professionelle fiskeri. Bugten er blevet Frankrigs hjemsted for udviklingen af fiskeriet efter konksnegl og markedsføringen heraf i den traditionelle form, dvs. hel.

Fordi den forbindes med skaldyrsplatter, der er på mode, og takket være udviklingen af en tilberedt udgave som ny salgsmetode har afsætningen af »Bulot de la Baie de Granville« bidraget til et stigende forbrug af konksneglen på nationalt plan og til Granvilles omdømme. Et bevis for det omdømme, som »Bulot de la Baie de Granville« har hos kendere, er oprindelsen til ordet »bulot«. Indtil 1990’erne var den officielle varebetegnelse for skaldyret nemlig »buccin«, men produktet var mere kendt under navnet »bulot«, som er et ord med oprindelse i Normandiet. Ordet bredte sig med udviklingen af markedsføringen, og »bulot« er nu blevet en officiel betegnelse på samme måde som »buccin«. Den kommercielle anvendelse af den fulde betegnelse »Bulot de la Baie de Granville« udviklede sig efterfølgende for at informere forbrugerne og profilere konksneglen, »bulot«, fra Granville-bugten.

Takket være den brede presse og en række TV-udsendelser er kendskabet til »Bulot de la Baie de Granville« øget og rækker nu ud over fagkredse og regionen. Man kan nævne den berømte udsendelse om havet, »Thalassa«, som viede en reportage til konksneglefiskeriet ved Granville under titlen »Bulotier à Granville, Reportage sur une pêche un peu spéciale: la pêche aux bulots à Granville« i maj 1996.

I dag er oprindelsen »Baie de Granville« en ægte garanti for kvalitet, hvilket man kunne læse i månedsmagasinet »Terra Eco« fra februar 2013, hvori der blev berettet om det nationale og europæiske forbrug af »Bulot de la Baie de Granville«: »Konksneglen fra Granville er kendt for sin friskhed og smag uden eftersmag af dynd, og den leveres til hele Frankrig og de europæiske nabolande«.

Den smukkeste lovprisning i TV af »Bulot de la Baie de Granville« stammer fra den berømte stjernekok Guy Martin, som i 2014 i udsendelsen »Epicerie Fine« på TV5 Monde om skaldyr fra Normandiet erklærede: »Konksnegle finder man overalt, men man skal endelig vælge »Bulot de la Baie de Granville«, for den står for en region, en knowhow, en egn, et hav ...«.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-757e6893-2c06-411d-ad49-3c0dcc5363a5

(1) EUT L 179 af 19.6.2014, s. 17.