BEGRUNDELSE

I henhold til artikel 395, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem ("momsdirektivet") kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i nævnte direktiv, for at forenkle momsopkrævningen eller for at forhindre visse former for momsunddragelse eller momsundgåelse.

I overensstemmelse med momsdirektivets artikel 395, stk. 2, underrettede Kommissionen ved brev af 23. juni 2022 de øvrige medlemsstater om Italiens anmodning. Kommissionen meddelte ved brev af 24. juni 2022 Italien, at den rådede over alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.

Italien anmoder om tilladelse til fortsat at fravige momsdirektivets artikel 168 ved at begrænse retten til at fradrage momsbelastning i tidligere led af udgifter i forbindelse med motorkøretøjer, der ikke udelukkende anvendes i forretningsmæssigt øjemed, til 40 %. Desuden anmoder Italien om tilladelse til fortsat at fravige samme direktivs artikel 26, stk. 1, litra a), ved at fritage privat brug af køretøjer, der indgår i aktiverne i en afgiftspligtig persons virksomhed, for afgift, når sådanne køretøjer er omfattet af en begrænsning af fradragsretten.

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Fradragsretten kan være vanskelig at udøve, når varer uden sondring kan anvendes privat eller til erhvervsmæssige formål. I disse tilfælde kan forholdet mellem erhvervsmæssig og ikkeerhvervsmæssig brug være vanskelig at fastslå, og gennemførelsen af kontroller med henblik herpå kan skabe betydelige problemer og bureaukrati for både skattemyndigheder og afgiftspligtige personer. Dette kan desuden føre til tidskrævende og dyre tvister. I praksis er det er det også nogle gange umuligt at kontrollere den faktiske anvendelse af køretøjer, hvilket kan føre til (forsøg på) momssvig (f.eks. ved upålidelig registrering) og dermed et fald i momsindtægterne.

Det italienske erhvervsliv består i meget høj grad af små virksomheder (94,7 % af de italienske virksomheder er mikrovirksomheder), og de fleste af de firmabiler, der er i omløb, ejes af denne type virksomheder. At sådanne køretøjer anvendes som led i den almindelige erhvervsmæssige aktivitet, er ikke til hinder for, at de anvendes til privat brug. I en sådan situation, dvs. når disse køretøjer i et vist omfang anvendes til private formål, skal der betales moms for den private brug. I Italien, hvor mikrovirksomheder udgør næsten hele den økonomiske struktur, ville arbejdsbyrden i forbindelse med at vurdere og kontrollere fordelingen mellem privat og erhvervsmæssig brug medføre uforholdsmæssigt store udgifter, herunder til at dække behovet for at opbevare detaljeret dokumentation.

Italien har derfor fået tilladelse til at fravige momsdirektivets artikel 168 ved at begrænse retten til at fradrage moms til 40 % i forbindelse med udgifter til erhvervelse af et køretøj, herunder udgifter i henhold til kontrakter om montage og lignende, produktion, erhvervelse inden for Fællesskabet, indførsel, leasing eller leje, ombygning, reparation eller vedligeholdelse samt udgifter til leveringer eller tjenesteydelser i tilknytning til køretøjer og brug heraf, herunder smøremidler og brændstof, forudsat at det pågældende køretøj ikke udelukkende anvendes i forretningsmæssigt øjemed. De særlige foranstaltninger omfatter alle motorkøretøjer med undtagelse af landbrugs- og skovbrugstraktorer, såfremt disse motorkøretøjer normalt anvendes til person- eller godsbefordring ad vej og har en samlet maksimalvægt på under 3,5 ton og under ni sæder, inklusive førersædet.

Italien har endvidere tilladelse til at fravige momsdirektivets artikel 26, stk. 1, litra a), ved at fritage privat brug af køretøjer, der indgår i aktiverne i en afgiftspligtig persons virksomhed, for afgift, når sådanne køretøjer er omfattet af ovennævnte særlige foranstaltninger.

Tilladelsen til at anvende ovennævnte fravigelsesforanstaltninger blev første gang givet af Rådet ved beslutning 2007/441/EF af 18. juni 2007 indtil den 31. december 2010. Fravigelsesforanstaltningerne er efterfølgende blevet forlænget fire gange efter anmodning fra Italien: Ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2010/748/EU af 29. november 2010 blev de forlænget for perioden 1. januar 2011 til 31. december 2013, ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2013/679/EU af 15. november 2013 blev de forlænget for perioden 1. januar 2014 til 31. december 2016, ved Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1982 af 8. november 2016 blev de forlænget for perioden 1. januar 2017 til 31. december 2019, og senest blev de ved Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/2138 af 5. december 2019 forlænget for perioden 1. januar 2020 til 31. december 2022.

Denne anmodning fra Italien om en yderligere forlængelse af de særlige foranstaltninger indtil den 31. december 2025 hviler på samme grundlag som de tidligere anmodninger. Anmodningen og de oplysninger, som Italien fremsendte den 1. juni 2022, indeholder en redegørelse for den procentuelle begrænsning af fradragsretten.