18. 3. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 70/1 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 2617/80 om 
gennemførelse af en særlig fællesskabsaktion med henblik på regionaludvikling, der skal 
bidrage til at fjerne hindringerne for udviklingen af nye økonomiske aktiviteter i visse områder, 
der er berørt af strukturomlægningen i skibsbygningsindustrien 
KOM(84) 715 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 21. december 1984) 
(85/C 70/01) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 724/75 
af 18. marts 1975 om oprettelse af en europæisk fond for 
regionaludvikling (!), senest ændret ved forordning 
(EØF) nr. 3325/80 (2), særlig artikel 13, stk. 3, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og 
sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I henhold til artikel 13 i forordning (EØF) nr. 724/75, 
kan fonden, uafhængigt af den i artikel 2, stk. 3, litra a), i 
samme forordning fastsatte fordeling af midlerne mellem 
medlemsstaterne, deltage i finansieringen af særlige fæl­
lesskabsaktioner med henblik på regionaludvikling, spe­
cielt når disse er knyttet til Fællesskabets politik eller til 
foranstaltninger truffet af Fællesskabet, med henblik på i 
højere grad at tage hensyn til den regionale betydning af denne politik og disse foranstaltninger eller på at dæmpe 
de regionale konsekvenser deraf; 
i henhold til denne artikel vedtog Rådet den 7. oktober 
1980 en første række forordninger om gennemførelse af 
særlige fællesskabsaktioner med henblik på regionalud­
vikling, herunder forordning (EØF) nr. 2617/80 (3), 
ændret ved forordning (EØF) nr. 217/84 (4), som har 
fastsat en særlig fællesskabsaktion, i det følgende 
benævnt »den særlige aktion«; 
Kommissionen har i henhold til denne forordning, særlig 
artikel 3, godkendt særlige programmer vedrørende visse 
områder, herunder et område i Forbundsrepublikken 
Tyskland, og har samtidig truffet beslutning om at 
afsætte bevillinger til disse programmer; 
de voksende problemer i skibsbygningsindustrien gør det 
nødvendigt, at den særlige aktion udvides til at omfatte 
visse områder i Frankrig og Italien samt nye områder i 
Forbundsrepublikken Tyskland, hvor afhængigheden af 
skibsbygningsindustrien er stor, og hvor der i de seneste 
år er gået et større antal arbejdspladser tabt inden for 
denne industri, og denne udvikling vil formentlig føre til 
en forværring af den i forvejen vanskelige sociale og 
økonomiske situation i disse områder; 
de pågældende medlemsstater har givet Kommissionen 
oplysninger om de regionale problemer, der vil kunne 
give anledning til en særlig aktion; 
(•) EFT nr. L 73 af 21. 3. 1975, s. 1. 
(2) EFT nr. L 349 af 23. 12. 1980, s. 10. (3) EFT nr. L 271 af 15. 10. 1980, s. 16. 
(4) EFT nr. L 27 af 31. 1. 1984, s. 15. 
Nr. C 70/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 3. 85 
den således udvidede særlige aktion nødvendiggør yder­
ligere finansielle midler; 
det er nødvendigt, at Forbundsrepublikken Tyskland 
forelægger Kommissionen en tilpasning af det særlige 
program, og at Frankrig og Italien forelægger Kommis­
sionen et særligt program i overensstemmelse med forord­
ning (EØF) nr. 2617/80 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Artikel 2 i forordning (EØF) nr. 2617/80 affattes 
således: 
»Artikel 2 
1. Den særlige aktion vedrører områder, der prin­
cipielt opfylder følgende kriterier: 
a) antallet af beskæftigede i skibsbygningsindustrien 
skal ligge over et vist minimum; 
b) beskæftigelsen inden for industrien skal i høj grad 
være afhængig af skibsbygningsindustrien; 
c) der skal være sket en betydelig nedgang i beskæf­
tigelsen inden for skibsbygningsindustrien i de 
seneste år; 
d) den sociale og økonomiske situation i den region, 
hvori det pågældende område er beliggende, idet 
denne situation vurderes i forhold til bruttonatio­
nalproduktet pr. indbygger og den strukturelle 
arbejdsløshed; 
e) det pågældende område skal være omfattet af en 
national støtteordning med regionalt sigte. 
2. Følgende områder opfylder de i stk. 1 anførte 
kriterier: 
Det forenede Kongerige: 
Regionen Strathclyde, grevskaberne Cleveland, Tyne 
and Wear og Merseyside samt Belfast Urban Area; 
Forbundsrepublikken Tyskland: 
»Arbeitsmarktregion« Lubeck-Ostholstein og Bre-
men-Bremerhaven; 
Frankrig: tique og Var, herunder kantonen La Ciotat i departe­
mentet Bouches-du-Rhone; 
Italien: 
Provinserne Gorizia, Trieste og Palermo samt provin­
sen Genova med undtagelse at det ikke-støtte-
berettigede område som grænser op til provinsen 
Piacenza.« 
Artikel 2 
1. Forbundsrepublikken Tyskland foretager en tilpas­
ning af det særlige program, der er omhandlet i artikel 3 i 
forordning (EØF) nr. 2617/80, i overensstemmelse med 
de i artikel 1 fastsatte ændringer. 
2. Det tilpassede særlige program godkendes af Kom­
missionen i overensstemmelse med artikel 3, stk. 6, i 
forordning (EØF) nr. 2617/80. 
3. Fondens intervention i forbindelse med det tilpas­
sede særlige program kan ikke overstige det beløb, der 
fastsættes af Kommissionen ved godkendelsen af pro­
grammet, jf. dog artikel 5, stk. 4, i forordning (EØF) 
nr. 2617/80. 
Artikel 3 
De særlige programmer, der skal forelægges af Frankrig 
og Italien, gælder i fem år fra den 60. dag efter denne 
forordnings ikrafttræden. Det i artikel 2 omhandlede 
tilpassede særlige program gælder indtil samme tids­
punkt. 
Artikel 4 
Udgifter afholdt fra og med denne forordnings ikrafttræ­
den i forbindelse med det således tilpassede særlige 
program og i forbindelse med de særlige programmer, der 
skal forelægges af Frankrig og Italien, er støtteberet­
tigede. 
Artikel 5 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentlig­
gørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Områder, der er omfattet af en national støtteordning 
med regionalt sigte i departementerne Loire Atlan-Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat.