MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit vedrørende Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af et direktiv om anvendelse og kommerciel udnyttelse af den offentlige sektors informationer

1- BAGGRUND

Fremsendelse af forslaget til Europa-Parlamentet og Rådet (dokument KOM(2002) 207 endelig udg. - 2002/0123 COD): // 26. juni 2002

Udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg: // 11. december 2002

Udtalelse fra Regionsudvalget: // 21. november 2002

Europa-Parlamentets udtalelse efter førstebehandlingen: // 12. februar 2003

Fremsendelse af ændret forslag: // 17. marts 2003

Vedtagelse af den fælles holdning (ved enstemmighed): // 26. maj 2003.

2- FORMÅLET MED KOMMISSIONENS FORSLAG

Forslaget sigter mod en minimumsharmonisering af reglerne for anvendelse af den offentlige sektors informationer i EU. Det offentliges informationer (f.eks. geografiske oplysninger, forretnings- og trafikoplysninger) er et vigtigt økonomisk aktiv. De danner grundlaget for nye digitale produkter og udgør nøgleoplysninger i forbindelse med e-handel. Den offentlige sektors informationer kan blive et vigtigt aktiv i forbindelse med nye trådløse applikationer.

Der er meget forskellige regler for anvendelse af denne informationskilde i EU. Det hindrer udviklingen af grænseoverskridende merværditjenester, som anvender disse oplysninger som input. EU-regler for anvendelsen af den offentlige sektors informationer vil øge sikkerheden og dermed føre til investeringer i kreativitet og innovation inden for indholdssektoren andre sektorer.

3- BEMÆRKNINGER TIL DEN FÆLLES HOLDNING

3.1. Generelle bemærkninger

Kommissionen konstaterer, at Rådet enstemmigt har vedtaget en fælles holdning, der i det store hele stemmer overens med hovedlinjerne i Kommissionens forslag. Selv om der er foretaget en række ændringer, er alle væsentlige elementer i Kommissionens ændrede forslag bibeholdt i teksten. Ændringen af rækkefølgen af nogle af artiklerne gør teksten mere logisk sammenhængende.

3.2. Reaktion på de ændringsforslag, Parlamentet vedtog ved førstebehandlingen

Parlamentet vedtog 23 ændringsforslag, hvoraf Kommissionen har accepteret 10 fuldt ud og 8 delvist eller i princippet.

3.2.1. Ændringsforslag, som Kommissionen har accepteret, og som indgår i den fælles holdning

Følgende ændringsforslag er indarbejdet i den fælles holdning, nogle som formuleret af Parlamentet, andre i ændret form.

- Ændringsforslag 3 tydeliggør, hvilke typer informationer der indsamles af den offentlige sektor. Dette ændringsforslag er indarbejdet i den fjerde betragtning.

- Ifølge det sidste punktum i ændringsforslag 10 bør offentlige administrationer fremme anvendelse af de informationer, de stiller til rådighed. Denne del af ændringsforslaget blev godkendt af Kommissionen og er indarbejdet i den fælles holdning (sidste punktum i den niende betragtning).

- Ændringsforslag 13 erstatter 'informationer hos public service radio- og tv-selskaber', som ikke er omfattet af direktivet, med 'informationer, som public service radio- og tv-selskaber råder over'. Denne ændring er ikke længere relevant i betragtning af, at udtrykket 'i besiddelse af' forklares i den 11. betragtning i den fælles holdning.

- Ændringsforslag 14 præciserer, at direktivet ikke gælder for information, som udgør drifts- eller forretningshemmeligheder. Dette lå allerede implicit i Kommissionens forslag, der kun omfattede almindeligt tilgængelig information. Rådet har omformuleret dette kriterium i artikel 1, stk. 2, litra c), i den fælles holdning. Her fastslås det, at direktivet ikke gælder for dokumenter, 'som er udelukket fra aktindsigt i henhold til medlemsstaternes regler herom, bl.a. af følgende grunde: [ ....] statistisk eller kommerciel fortrolighed'.

- Den første del af ændringsforslag 21 (artikel 5, stk. 3 i Kommissionens forslag, artikel 4, stk. 3 i den fælles holdning) vedrører offentlige myndigheders forpligtelse til at oplyse identiteten på den tredjemand, som er indehaver af rettighederne. Forpligtelsen begrænses til tilfælde, hvor den offentlige myndighed råder over disse oplysninger.

- Ifølge ændringsforslag 26 (artikel 7, stk. 3, i Kommissionens forslag, artikel 9, stk. 2, i den fælles holdning) udgår ordlyden 'når anvendelse er tilladt'.

- Ændringsforslag 32 (artikel 12, stk. 2) kæder revisionen af direktivet tydeligere sammen med direktivets målsætninger. Dette er også formålet med Rådets ændring af denne artikel.

- Ændringsforslag 34 bringer ordlyden af den 14. betragtning i overensstemmelse med formuleringen i artikel 6.

3.2.2. Ændringsforslag, som Kommissionen har accepteret, men som ikke indgår i den fælles holdning

En række ændringsforslag, som Kommissionen har godkendt, er ikke indarbejdet i den fælles holdning. De vigtigste af disse er ændringsforslag 24 og 31. Efter Kommissionens opfattelse ville det forbedre direktivet væsentligt, hvis ændringsforslag 24 og 31 blev indarbejdet i teksten.

Ændringsforslag 24 (artikel 6) giver en ansøger, der mener, at de gebyrer, der opkræves af den offentlige myndighed, er højere end tilladt i henhold til denne artikel, mulighed for at anmode om at få gebyrerne taget op til revision.

Ændringsforslag 31 (artikel 9 i Kommissionens forslag, artikel 8 i den fælles holdning) pålægger medlemsstaterne at give adgang til lister over informationskilder hos de offentlige myndigheder.

Ændringsforslag 1 erstatter begreberne 'dokument' og 'dokumenter' med 'informationer' i hele direktivforslaget. Selv om Kommissionen har accepteret dette ændringsforslag, vil den gerne understrege, at der ikke er nogen væsentlig forskel mellem de to udgaver, når blot man bevarer den brede definition af 'dokument' eller 'information', som Kommissionen har foreslået.

Endvidere er enkelte andre ændringsforslag, som Kommissionen har godkendt (delvist eller i princippet), ikke indarbejdet i Rådets kompromistekst. Det drejer sig om den første del af ændringsforslag 18, som vedrører formater, der ikke er baseret på specifik betalingssoftware, samt ændringsforslag 20, ifølge hvilket der skal tages hensyn til formålet med anvendelsen, når man fastsætter en rimelig frist for behandling af anmodninger om anvendelse. Endelige er ændringsforslag 4, 7, 12, 27 og 28 ikke indarbejdet i den fælles holdning.

3.3. Nye bestemmelser, der er indført af Rådet

De vigtigste nye elementer, som Rådet har indføjet i den fælles holdning, er følgende:

Som antydet ovenfor har Rådet i artikel 1 erstattet princippet om, at direktivet gælder for information, der er 'almindeligt tilgængelig' med princippet om, at direktivet ikke gælder for 'dokumenter, som er udelukket fra aktindsigt i henhold til medlemsstaternes regler herom'. Dette er en teknisk forbedring i forhold til den oprindelige tekst.

I artikel 1, stk. 2, litra e), har Rådet udvidet undtagelsen for uddannelses- og forskningsinstitutioner til at omfatte organisationer, der formidler forskningsresultater. Kommissionen kan acceptere denne tilføjelse i betragtning af de begrænsede følger, den har.

Endvidere erklæres det udtrykkeligt i den fælles holdning (artikel 1, stk. 3), at direktivet er baseret på de eksisterende aktindsigtsordninger i medlemsstaterne, og at det ikke ændrer reglerne for aktindsigt i dokumenter hos de offentlige myndigheder. Kommissionens forslag var også baseret på dette princip.

I artikel 4 (artikel 5 i Kommissionens forslag) har Rådet taget højde for tilfælde, hvor der kræves licens, og desuden udvidet de oprindelige tidsfrister i Kommissionens forslag i de tilfælde, hvor der ikke er fastlagt nogen tidsfrister i aktindsigtsordningerne (artikel 4, stk. 2). I artikel 4, stk. 5, i den fælles holdning erklæres det udtrykkeligt, at offentlige myndigheder, der ifølge undtagelserne i artikel 1 ikke er omfattet af direktivet, ikke er forpligtet til at overholde kravene i denne artikel.

I artikel 5 (artikel 4 i Kommissionens forslag) har Rådet indføjet en hensigtsmæssig bestemmelse om tilfælde, hvor der anmodes om uddrag af dokumenter (f.eks. dele af en database).

I artikel 6 har Rådet erstattet princippet om, at bevisbyrden for, at gebyrer er omkostningsægte, påhviler den offentlige myndighed, der opkræver gebyr for informationernes anvendelse, med visse retningslinjer for, hvordan omkostningerne beregnes. Selv om sidstnævnte tilføjelse er udmærket, ville Kommissionen have foretrukket også at bevare det oprindelige princip om, at bevisbyrden påhviler de offentlige myndigheder, og desuden at indarbejde Parlamentets ændringsforslag 24 (se ovenfor).

I artikel 7 (artikel 8 i Kommissionens forslag) har Rådet indført en skelnen mellem typiske tilfælde (hvor betingelser og standardgebyrer fastlægges på forhånd og offentliggøres) og atypiske tilfælde (hvor offentlige myndigheder også skal angive, hvilke faktorer der vil blive lagt til grund for beregningen af gebyrer). Denne skelnen er acceptabel, eftersom det er umuligt at tilvejebringe en udtømmende oversigt over gebyrerne for alle mulige og tænkelige situationer.

I artikel 8 (artikel 9 i Kommissionens forslag) har Rådet indført princippet (der ligger implicit i Kommissionens forslag) om, at offentlige myndigheder kan fastsætte betingelser for anvendelse af informationer, eventuelt gennem en licens. Denne bestemmelse ledsages af det vigtige princip, at disse betingelser ikke må begrænse mulighederne for anvendelse unødigt og ikke må benyttes til at begrænse konkurrencen. Endvidere forpligtes medlemsstaterne til at tilskynde alle offentlige myndigheder til at benytte de standardlicenser, de stiller til rådighed.

I artikel 10 har Rådet indført en overgangsperiode på højst 5 år, indenfor hvilken eksisterende aftaler om eneret skal ophæves.

Desuden har Rådet tydeliggjort betragtningerne på en række punkter.

4- KONKLUSION

Kommissionen noterer sig, at Rådet har opnået enstemmighed, og afgiver en positiv udtalelse om den fælles holdning som helhed. I en række henseender tydeliggør den fælles holdning bestemmelserne i Kommissionens forslag. Teksten kunne forbedres yderligere ved at indarbejde de ændringsforslag fra Parlamentet, som Kommissionen har accepteret, navnlig ændringsforslagene om gebyrer og om lister over informationskilder hos de offentlige myndigheder.