[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 28.11.2006

SEK(2006) 1635

ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE

Ledsagedokument til MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET Meddelelse om ændring af forhandlingsdirektiverne vedrørende økonomiske partnerskabsaftaler med AVS-stater og –regioner {KOM(2006) 673 endelig} {SEK(2006) 1427} FORELØBIG KONSEKVENSANALYSE

RESUMÉ

Kommissionen henstiller, at man tilslutter sig det forslag til rammerne for SADC-fællesskabets ØPA-aftale, som blev fremsat den 7. marts 2006, og som navnlig tager sigte på at inddrage Sydafrika i ØPA-aftalen mellem EF og SADC-fællesskabet. Inddrages Sydafrika, kræver det en ændring af forhandlingsdirektiverne vedrørende ØPA-aftalen. Det ville være mest logisk at fjerne handelsbestemmelserne fra TDCA-aftalen og erstatte dem med ØPA-aftalens handelsbestemmelser, når den nye aftale træder i kraft. Men inddragelsen er forbundet med visse "betingelser" for definition af toldtilbud, den fremtidige aftales anvendelsesområde og situationen med hensyn til Mozambique, Angola and Tanzania (MAT-landene), som adskiller sig fra SADC-fællesskabets rammer.

Forhandlingerne med SADC-fællesskabet om ØPA-aftalen har været meget langsommelige, hovedsagelig på grund af manglende samhørighed mellem landene i SADC-fællesskabet (flere lande er omfattet af forskellige og til tider indbyrdes modstridende handelsordninger) og Sydafrikas tilbageholdenhed i forbindelse med forhandlingerne om ØPA-aftalen, der har haft til formål at undgå divergens mellem den regionale integrationsproces og landets egen dagsorden. Kommissionen tilslutter sig SADC-fællesskabets forslag i den udstrækning, det klarlægger Sydafrikas rolle i forbindelse med forhandlingerne.

Med hensyn til markedsadgang bør det bemærkes, at forhandlingerne vil blive ført med udgangspunkt i de nuværende TDCA- og Cotonou-bestemmelser. På grund af Sydafrikas konkurrenceevne er det nødvendigt at bevilge en anden handelsordning for adgang til EU-markedet og de øvrige lande i ØPA-aftalen. Derfor er der ingen planer om at udvide DFQF-ordningen til at omfatte Sydafrika inden for en overskuelig fremtid. Eventuelle yderligere toldindrømmelser til Botswana, Lesotho, Namibia og Swaziland (BLNS-landene) og MAT-landene vil være en udløber af forhandlingerne om ØPA-aftalen og afhænge af de bestræbelser, landene udfolder for at overholde bestemmelserne.

SADC-fællesskabets forslag kommer også ind på spørgsmålet om, hvilken holdning MAT-landene har til hensigt at indtage i den næste forhandlingsfase. Deres krav om "EBA-behandling på kontraktvilkår" ville give retlige problemer i forhold til WTO-bestemmelserne, da hverken GATT's krav i henhold til artikel XXIV (manglende gensidighed) eller bemyndigelsesklausulen ville blive opfyldt. Det ville nemlig give anledning til diskrimination i forhold andre EBA-modtagere. Skulle MAT-landene ikke ønske at indgå i ØPA-aftalen, vil de alligevel fortsat være berettiget til toldbehandling i henhold til GSP- eller EBA-ordningen. Uanset ØPA-aftalens endelige udformning bør den fremtidige aftale under alle omstændigheder fortsat være åben for de AVS-stater i regionen, som ønsker at tilslutte sig på et senere tidspunkt. Endelig bør det også fremgå tydeligt af EF's svar til SADC-fællesskabet, at det ikke er acceptabelt at udelukke alle henvisninger til forskriftsmæssige forpligtelser på udbudssiden (f.eks. serviceydelser, investeringer, offentlige indkøb, handelslettende foranstaltninger, intellektuel ejendomsret, miljø, arbejdskraft og konkurrence). Disse områder er helt centrale i ØPA-aftalens pakke for bæredygtig udvikling. Hvis regionen i sidste ende vælger ikke at udfolde bestræbelser for at behandle disse områder, vil det blive vanskeligt for EF at lette SADC-fællesskabets adgang til sit marked. Det bør derfor konkluderes, at Sydafrikas inddragelse i forhandlingerne med SADC-fællesskabet om en ØPA-aftale også er i overensstemmelse med den meddelelse, der blev offentliggjort for nylig om et strategisk partnerskab mellem EU og Sydafrika.