Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om koordineringen af de sociale sikringsordninger (forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2)

1998/0360 (COD)

Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om koordineringen af de sociale sikringsordninger

1. Baggrund

Forordning (EØF) nr. 1408/71 sikrer koordineringen af medlemsstaternes sociale sikringsordninger med henblik på at beskytte personers rettigheder, når de flytter inden for EU.

Siden forordningen blev vedtaget i 1971, har den undergået en lang række ændringer med det formål at tage hensyn til udviklingen i de nationale lovgivninger, forbedre visse bestemmelser, udfylde huller eller afklare bestemte personkategoriers situation. Desuden er det nødvendigt at tydeliggøre visse bestemmelser for at undgå fortolkningsproblemer, hvilket fremgår af det store antal domme, som Domstolen har afsagt om koordineringen. Det mål, der forfølges med koordineringen, skal endvidere være afpasset udviklingen i EU som helhed. Koordineringsreglerne har nemlig ikke længere kun til formål at sikre arbejdstageres frie bevægelighed, men tilsigter at beskytte de sociale sikringsrettigheder for alle personer, som flytter inden for EU. Koordineringen skal fremover ses i lyset af EU-borgerskabet og etableringen af et socialt Europa.

Den 21. december 1998 forelagde Kommissionen derfor sit forslag til forordning om forenkling og modernisering af koordineringsreglerne i forordning (EØF) nr. 1408/71.

Europa-Parlamentet vedtog på plenarmødet den 3. september 2003 47 ændringsforslag til Kommissionens forslag.

2. Gennemgang af ændringsforslagene

Kommissionen vil i sit ændrede forslag i uændret form medtage ændringsforslag 3-10, 12-19, 21-26, 28-32, 34, 35, 37, 39, 46-48, 50 og 52-56. Den kan delvis acceptere ændringsforslag 11. Den kan ligeledes delvis acceptere det samlede ændringsforslag 51 og 44. Den kan ikke acceptere ændringsforslag 38, 40, 45 og 49.

2.1. Ændringsforslag, som Kommissionen accepterer

2.1.1. Ændringsforslag 3

Ændringsforslaget begrænser forordningens personelle anvendelsesområde til statsborgere i en EU-medlemsstat og statsløse og flygtninge. I betragtning af vedtagelsen den 14. maj 2003 af forordningen om udvidelse af bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1408/71 til at omfatte tredjelandsstatsborgere [1] er ændringen acceptabel.

[1] Rådets forordning (EF) nr. 859/2003 af 14. maj 2003 (EFT L 124 af 20.5.2003).

2.1.2. Ændringsforslag 4 og 32

Disse ændringsforslag tilsigter at lade faderskabsydelser være omfattet af forordningens saglige anvendelsesområde. De er acceptable, fordi de udgør en modernisering af forordningen ved at tage disse ydelser i betragtning.

2.1.3. Ændringsforslag 5

Ændringsforslaget afskaffer den betingelse om at være bosat på en medlemsstats område, der i øjeblikket kræves, for at ligebehandlingsreglen finder anvendelse. Det gør det derfor muligt at udvide anvendelsen af ligebehandlingsreglen og er acceptabelt.

2.1.4. Ændringsforslag 6-8, 24-26, 28-30, 37 og 39

Disse ændringsforslag tilsigter at gøre Kommissionens forslag mere klart og præcist. Kommissionen finder dem derfor acceptable.

2.1.5. Ændringsforslag 9 og 10

Disse ændringsforslag præciserer, på hvilke betingelser overenskomster indgået inden forordningens ikrafttræden stadig kan være gældende, eller medlemsstater kan indgå overenskomster med hinanden. Kommissionen finder dem derfor acceptable.

2.1.6. Ændringsforslag 12

Ved ændringsforslag 12 indføres en bestemmelse, der tilsigter at begrænse retten til flere ydelser af samme art på grundlag af samme forsikringsperiode. Det er acceptabelt, eftersom det begrænser fejlagtig tildeling af ydelser.

2.1.7. Ændringsforslag 13-19 og 21-23

Disse ændringsforslag tilsigter at præcisere visse definitioner, tilføje nødvendige definitioner eller udelade visse unødvendige definitioner og er derfor acceptable for Kommissionen.

2.1.8. Ændringsforslag 31

Ændringsforslag 31 tilsigter at lade undtagelser fra bestemmelserne om tjenstgørende personale ved diplomatiske missioner eller konsulater udgå. Det er acceptabelt, eftersom det opfylder målsætningen om forenkling af forordningen, der jo netop går ud på at lade undtagelser for bestemte kategorier af forsikrede udgå.

2.1.9. Ændringsforslag 34 og 35

Ændringsforslag 34 tilsigter at gøre personer, som opholder sig i en anden medlemsstat end den kompetente stat, berettigede til naturalydelser, der bliver lægeligt nødvendige (uden at der behøver være tale om et akut behov). Dette ændringsforslag er til de forsikredes fordel, eftersom det lader betingelsen om, at der skal være tale om et akut behov for at opnå naturalydelser i forbindelse med et ophold i en anden medlemsstat, udgå og derfor er fuldstændig acceptabelt for Kommissionen. Ændringsforslag 35 er ligeledes acceptabelt, eftersom det afskaffer en bestemmelse, der er blevet overflødig som følge af ændringsforslag 34.

2.1.10. Ændringsforslag 46

Ændringsforslag 46 tilsigter at indføje en betragtning, hvori nødvendigheden af at opstille koordineringsregler for aftalebestemmelser, der supplerer eller træder i stedet for sociale sikringsbestemmelser, for at muliggøre en sammenlægning af forsikringsperioderne og en ophævelse af bopælsbestemmelserne understreges. Indføjelse af en sådan betragtning er acceptabelt for Kommissionen.

2.1.11. Ændringsforslag 47

Ændringsforslag 47 understreger, at princippet om ligebehandling især er vigtigt for grænsearbejdere, fordi de har bopæl i en anden medlemsstat end den kompetente stat. Det kan derfor accepteres af Kommissionen.

2.1.12. Ændringsforslag 48

Ændringsforslag 48 tilsigter at indføje en betragtning, hvori behovet for en højere grad af konvergens imellem koordineringen af de sociale sikringsordninger og visse bestemmelser i aftalerne om dobbeltbeskatning understreges. Det kan derfor accepteres af Kommissionen.

2.1.13. Ændringsforslag 50

Kommissionen kan acceptere ændringsforslag 50, der er til fordel for medlemmer af en grænsearbejders familie, eftersom det tilsigter at give dem mulighed for at komme i betragtning til naturalydelser i den kompetente stat.

2.1.14. Ændringsforslag 52

Ændringsforslag 52 tilsigter at opnå et samarbejde med institutionerne i medlemsstaterne med henblik på at løse de vanskeligheder, der opstår for en person eller gruppe af personer som følge af anvendelsen af forordningen. Dette ændringsforslag falder inden for systemet for koordinering af de sociale sikringsordninger, og det er derfor acceptabelt for Kommissionen.

2.1.15. Ændringsforslag 53

Ændringsforslag 53 afspejler Domstolens retspraksis [2]. Det er på den ene side i overensstemmelse med Domstolens fortolkning, ifølge hvilken forudgående tilladelse fra forsikringsinstitutionen for at opnå refusion af udgifter til anden form for behandling end hospitalsbehandling i en anden medlemsstat end den stat, hvori forsikringstageren er forsikret, ikke er nødvendig. Derimod kan der stadig ifølge Domstolen kræves forudgående tilladelse til hospitalsbehandling i visse tilfælde. På den anden side medfører ændringsforslaget, at patientens helbredstilstand bør lægges til grund for beslutningen om, hvorvidt det er formålstjenligt at give tilladelse til behandling i en anden medlemsstat. Kommissionen finder det derfor acceptabelt.

[2] Dom af 12. juli 2001, sag Smits og Peerbooms, C-157/99; dom af 13. maj 2003, sag Müller-Fauré/van Riet, C-385/99.

2.1.16. Ændringsforslag 54

Ændringsforslag 54 sikrer den pensionerede grænsearbejder muligheden for at få sundhedsbehandling enten i bopælsstaten eller i den stat, hvor han senest har været beskæftiget. Kommissionen kan acceptere dette ændringsforslag, fordi det forbedrer pensionerede grænsearbejderes rettigheder.

2.1.17. Ændringsforslag 55

Ændringsforslag 55 indfører en mere fyldestgørende definition af særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser, som tager hensyn til Domstolens retspraksis efter Kommissionens forelæggelse af det oprindelige forslag, og som præciserer, hvilke betingelser der skal være opfyldt, for at disse ydelser kan erklæres for ikke-eksportable. Dette ændringsforslag er endvidere i overensstemmelse med det forslag, Kommissionen forelagde den 31. juli 2003, som bl.a. vedrører oversigten over særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser. Det er derfor fuldt ud acceptabelt for Kommissionen.

2.1.18. Ændringsforslag 56

Kommissionen foreslår, at den arbejdsløse grænsearbejder modtager arbejdsløshedsydelser i den stat, hvor han sidst har været beskæftiget, i stedet for i bopælsstaten, som det er tilfældet i øjeblikket. Luxembourg har et meget stort antal grænsearbejdere bosat i Belgien, Tyskland og Frankrig. En pludselig ændring af den nuværende regel ville kunne få betydelige økonomiske konsekvenser for Luxembourg. Indførelse af en overgangsperiode til fordel for Luxembourg som foreslået i dette ændringsforslag er derfor helt på sin plads.

2.2. Ændringsforslag, som Kommissionen delvis kan acceptere

2.2.1. Ændringsforslag 11

Kommissionen kan delvis acceptere ændringsforslag 11, som pålægger medlemsstaterne en forpligtelse til at fremsende en række erklæringer vedrørende forordningens anvendelsesområde. Kommissionen kan acceptere ånden i dette ændringsforslag, der imidlertid forekommer at være for ufleksibelt, fordi det forpligter medlemsstaterne til at fremsende erklæringer på bestemte tidspunkter. Kommissionen kan derfor acceptere stk. 1 i dette ændringsforslag og et stk. 2 affattet således: "nævnte meddelelser fremsendes årligt til Kommissionen og offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende".

2.2.2. Ændringsforslag 51 og 44

Det samlede ændringsforslag 51 og 44 tilsigter at pålægge Den Administrative Kommission nye arbejdsopgaver med henblik på koordinering af de sociale sikringssystemer. Kommissionen kan ikke acceptere dette ændringsforslag, da det pålægger Den Administrative Kommission at udarbejde forslag til medlemsstaterne (litra bc i ændringsforslaget). En sådan opgave falder uden for anvendelsesområdet for systemet for koordinering af de sociale sikringsordninger. Endvidere er målet med dette ændringsforslag, der tilsigter at tage hensyn til grænsearbejderes særlige situation, allerede nået i de to andre litraer i ændringsforslaget (litra ba og bb), som Kommissionen derimod kan acceptere, fordi de falder inden for koordineringssystemet.

2.3. Ændringsforslag, som Kommissionen ikke kan acceptere

2.3.1. Ændringsforslag 38 og 40

Ifølge ændringsforslag 38 og 40 skal en grænsearbejder for at komme i betragtning til kontantydelser underkaste sig lægekontrol og foranstaltninger vedrørende genindtræden på arbejdsmarkedet i den kompetente stat.

Kommissionen ville kunne acceptere ånden i disse ændringsforslag, men sådanne bestemmelser hører snarere hjemme i en gennemførelsesforordning. Kommissionen kan derfor ikke acceptere dem som de er.

2.3.2 Ændringsforslag 45

Ændringsforslag 45 indebærer forpligtelser til informationsudveksling institutionerne imellem, for så vidt angår de påtænkte ændringer af bestemmelserne, bl.a. vedrørende beskatning. Kommissionen kan ikke acceptere et sådant ændringsforslag, der falder uden for koordineringssystemets anvendelsesområde.

2.3.3. Ændringsforslag 49

Ændringsforslag 49 tilsigter at indføje en betragtning, hvoraf det fremgår, at når den medlemsstat, hvor arbejdstageren er beskæftiget, anvender sin lovgivning, skal det ske med fuld respekt for og gensidig anerkendelse af de pågældende bestemmelser i arbejdstagerens oprindelsesmedlemsstat. Endvidere fremgår det af begrundelsen for ændringsforslaget, at det vedrører familieretten. Kommissionen kan ikke acceptere et sådant ændringsforslag, der falder uden for koordineringssystemets anvendelsesområde.

3. Konklusion

I henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2, ændrer Kommissionen sit forslag til forordning som anført ovenfor.