Udtalelse om Kommissionens forslag til Raadets direktiv om aendring af direktiv 79/409/EOEF om beskyttelse af vilde fugle () (94/C 393/19)

Raadet for De Europaeiske Faellesskaber besluttede den 28. marts 1994 under henvisning til EF-traktatens artikel 130 S at anmode om Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennaevnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til OESU's Sektion for Miljoe-, Sundheds- og Forbrugerspoergsmaal, der udpegede Hans-Juergen Wick til ordfoerer. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. september 1994.

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg vedtog paa sin 318. plenarforsamling af 14.-15. september 1994, moedet den 14. september 1994, med et flertal af stemmer for, 6 stemmer imod og 5 hverken foreller imod, foelgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. I henhold til Raadets direktiv 79/409/EOEF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle () skal medlemsstaterne indfoere en generel ordning til beskyttelse af alle fuglearter, som i vild tilstand har deres naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade, hvor traktaten finder anvendelse (artikel 5), og traeffe alle noedvendige foranstaltninger for at beskytte, opretholde eller genskabe tilstraekkeligt forskelligartede og vidtstrakte levesteder for alle disse arter.

De arter, der er naevnt i grunddirektivets bilag II, kan dog jages i overensstemmelse med den nationale lovgivning. Medlemsstaterne skal sikre sig, at en saadan jagt udoeves i overensstemmelse med princippet om en fornuftig udnyttelse og en oekologisk afbalanceret regulering af de paagaeldende fuglearter. De skal de ganske saerligt paase, at traekkende arter ikke jages under deres traek til redebygningsstedet (artikel 7, stk. 4).

1.2. OESU tager Kommissionens erklaering om, at jagtsaesonen for traekkende arter i de fleste medlemsstater principielt slutter den 31. januar til efterretning. I nogle medlemsstater slutter jagtsaesonen dog den 28. februar eller den 10. marts. I visse andre medlemsstater varierer jagtsaesonens slutning endvidere fra region til region.

1.3. I en dom af 19. januar 1994 har Domstolen givet en snaevrere fortolkning af begrebet »traek til redebygningsstedet«, idet den fastslaar, at datoen for afslutningen af jagten paa traekfugle skal fastsaettes paa grundlag af en metode, der giver sikkerhed for en fuldstaendig beskyttelse af de omhandlede arter under traekket forud for pardannelsen, selv om et vist antal individer af en fugleart paabegynder deres traek tidligere end stoerstedelen af arten.

Efter denne dom kunne medlemsstaterne derfor praktisk taget blive noedt til at afslutte jagten paa flere traekfuglearter senest den 31. januar eller teoretisk set allerede i december, da det af biologiske data (isaer ORNIS-databanken) fremgaar, at nogle faa individer allerede kan paabegynde deres traek forud for pardannelsen inden dette tidspunkt, selv om hovedtraekket begynder meget senere.

Da det i direktiv 79/409/EOEF udtrykkeligt anerkendes, at jagt »maa betragtes som en forsvarlig udnyttelse« (11. betragtning), og da der i artikel 2 henvises til oekologiske, videnskabelige og kulturelle krav og oekonomiske og rekreative hensyn, forekommer det, at Domstolens nylige fortolkning gaar videre end de fleste medlemsstaters hensigt. Dermed er der risiko for, at der i nogle medlemsstater opstaar en situation praeget af juridisk uklarhed.

1.4. Med henblik paa stoerre juridisk klarhed oensker Kommissionen med direktivforslag KOM(94) 39 endelig udg. at fastlaegge medlemsstaternes skoensbefoejelse naermere inden for rammerne af en raekke kriterier, der kan sikre, at princippet om en fornuftig udnyttelse efterleves fuldt ud.

1.5. OESU accepterer Kommissionens forslag under forbehold af foelgende bemaerkninger.

2. Generelle bemaerkninger

2.1. I udtalelsen af 25.-26. maj 1977 () var OESU meget positivt indstillet over for de generelle principper, der laa til grund for forslaget til direktiv om beskyttelse af fugle. Men OESU henledte dog allerede her opmaerksomheden paa, at det var noedvendigt at indgaa et kompromis mellem de forskellige involverede interesser for at undgaa konflikter, som kunne paavirke direktivets gennemfoerelse.

2.2. Senere, den 29. maj 1991, vedtog OESU enstemmigt en udtalelse () om det foerste forslag om aendring af direktiv 79/409/EOEF. OESU erkendte her, at det er oenskeligt med en vis fleksibilitet i lovgivningen, og at isaer de forskellige bilag til direktiv 79/409/EOEF boer revideres med en vis regelmaessighed (f.eks. hvert femte aar) efter forud fastlagte kriterier, eftersom naturlige faenomener altid er i bevaegelse, og den sociale og oekonomiske udvikling er af en foranderlig karakter.

2.3. I Kommissionens forslag praeciseres begrebet »traek tilbage til redebygningsstedet« i artikel 7, stk. 4, i direktiv 79/409/EOEF, idet der tilfoejes en raekke kriterier, som er anfoert i et nyt bilag VI til dette direktiv. Kommissionen foreslaar endvidere, at det i artikel 15 i direktiv 79/409/EOEF fastsaettes, at dette nye bilag VI (ligesom bilag I og V) kunne tilpasses den tekniske og videnskabelige udvikling af det ORNIS-udvalg, der i dette oejemed er nedsat i artikel 16 i det paagaeldende direktiv.

2.3.1. De kriterier, der er indeholdt i det nye bilag VI, og som skal anvendes til at fastsaette datoen for jagtens afslutning, forekommer allerede i Kommissionens anden rapport om gennemfoerelsen af direktiv nr. 79/409/EOEF (KOM(93) 572 endelig udg. af 24. november 1993, bilag IV). Disse kriterier er Kommissionens konklusion af ORNIS-udvalgets arbejde. ORNIS-udvalget har til opgave at tilpasse direktivet til den tekniske og videnskabelige udvikling og er sammensat af repraesentanter for alle medlemsstaterne. Det bistaas i oevrigt af en videnskabelig arbejdsgruppe bestaaende af eksperter fra de 12 medlemsstater.

OESU tager Kommissionens erklaering om, at det foreliggende forslag bygger paa resultaterne af ovennaevnte arbejde, til efterretning. Det beklager dog, at det ikke i tide har faaet adgang til disse resultater. OESU gaar ind for, at alle interesserede kredse efter anmodning skal kunne faa adgang til disse undersoegelsesresultater.

2.3.2. Et noegleelement i disse kriterier er begrebet »den bevarelsesmaessige status«, som ogsaa praeciseres i ovennaevnte rapport. Arter med ugunstig bevarelsesmaessig status er ifoelge ORNIS-udvalgets opfattelse arter, hvis bestande er i tilbagegang inden for Faellesskabet, eller hvis bestandsstoerrelser er meget lave. Desvaerre er dette begreb ikke defineret i forslaget. Der boer gives en henvisning til, hvor definitionen kan findes officielt.

2.3.3. Et andet variabelt element er den tidagesperiode, hvori hver art i hver enkelt region paabegynder deres traek. Der er tale om et komplekst biologisk faenomen, der paavirkes af flere faktorer og kraever videnskabelige undersoegelser og analyser.

2.3.4. Kommissionen har meddelt OESU, at de videnskabelige og tekniske oplysninger, der er noedvendige for anvendelsen af direktiv 79/409/EOEF og isaer for anvendelsen af de kriterier, som OESU nu skal udtale sig om, i fremtiden isaer vil forekomme i ORNIS-databanken.

2.3.5. OESU noterer sig endvidere en konklusion i den rapport, der er naevnt ovenfor i 2.3.1, ifoelge hvilken »det nu i hoejere grad er forringelse og oedelaeggelse af levestederne, der udgoer en trussel for de vilde fugle i Europa, end de egentlige jagtaktiviteter.«

Hvis direktivet vedtages, maa OESU derfor insistere paa, at der samtidig tildeles oegede midler til bevarelse og beskyttelse af fuglebiotoper, hvilket vil vaere noedvendigt, hvis bestandene skal genopbygges.

2.4. OESU finder, at Kommissionens forslag om forskellige datoer for afslutningen paa jagtsaesonen for de forskellige fuglearter er for kompliceret og uklart til, at det kan anvendes af jaegere, naturforkaempere, grundejere, politi og domstole. Kommissionens forslag ville ogsaa oege mulighederne for at jage vilde fugle, fordi det ville indebaere, at de fleste medlemsstater kunne udvide jagtsaesonen med en maaned. Den nye jagtmaaned, februar, er netop den periode, hvor mange fugle traekker, og hvor bestanden er lille efter vinteren.

OESU ville derfor foretraekke en enkelt dato for afslutningen af jagtsaesonen baseret paa den, der anvendes af et flertal af medlemsstaterne, nemlig den 31. januar.

3. Saerlige bemaerkninger

3.1.

Sidste betragtning

Mens baade den franske og engelske (O.a.: og danske) version af Kommissionens forslag anfoerer, at det boer »fastsaettes, hvilke kriterier medlemsstaterne kan benytte for at fastsaette afslutningen paa jagtperioderne«, refereres der f.eks. i den tyske version kun til fastlaeggelsen af jagtperioderne. OESU foreslaar, at de forskellige versioner tilpasses.

3.2.

Artikel 1, nr. 1

I det foreliggende forslag hedder det, at arterne skal »beskyttes under deres traek tilbage til redebygningsstedet«. Da direktiv 79/409/EOEF fastlaegger en generel beskyttelsesordning for alle fuglearter, herunder dem, der er opfoert i bilag II, og for klart at specificere, at det drejer sig om at afslutte jagten i tide, foreslaar OESU, at »beskyttes« erstattes af »ikke jages«.

3.3.

Artikel 1, nr. 2

OESU henleder opmaerksomheden paa, at der i den franske og engelske (O.a.: og danske) version refereres til »den tekniske og videnskabelige udvikling«, hvorimod der i f.eks. den tyske version kun naevnes »den tekniske udvikling«. Ogsaa her er det paakraevet at tilpasse de forskellige sproglige versioner.

3.4.

Artikel 2

OESU forventer, at medlemsstaterne ikke blot udsteder de noedvendige retsregler og administrative bestemmelser, men at de tillige kontrollerer, at de overholdes. Herunder hoerer ogsaa, at normal jagt ikke medfoerer, at fuglearter med en ugunstig bevarelsesmaessig status forveksles med andre fuglearter eller generes i uacceptabel grad.

Bruxelles, den 14. september 1994.

Susanne TIEMANN

Formand for

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. L 100 af 9. 6. 1994, s. 12.

() EFT nr. L 103 af 25. 4. 1979, s. 1 ff.

() EFT nr. C 152 af 29. 6. 1977.

() EFT nr. C 191 af 22. 7. 1991.