Kommissionens meddelelse i henhold til artikel 12, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1017/68 vedrørende sag COMP/D-2/38.086 - European Rail Shuttle (ERS)

(2002/C 13/03)

(EØS-relevant tekst)

1. Ansøgning

De parter, der er nævnt i punkt 3 nedenfor, har indgivet en ansøgning i henhold til artikel 12 i Rådets forordning (EØF) nr. 1017/68 med det formål at få erklæret forbuddet i forordningens artikel 2 uanvendeligt på den fortsatte drift af ERS i endnu tre år i overensstemmelse med artikel 5 i samme forordning.

2. Baggrund

ERS blev oprettet i 1994 som et joint venture-selskab med henblik på transport af skibscontainere med tog, der kører i fast pendulfart mellem Rotterdam og terminaler i Tyskland og Italien. ERS fungerer som et mellemled mellem dets moderrederier og jernbaneselskaberne og lejer togpersonale og lokomotiver hos sidstnævnte. ERS sælger al ledig kapacitet til tredjeparter.

ERS-aftalen blev oprindeligt anmeldt til Kommissionen den 15. juni 1995. Kommissionen offentliggjorde en meddelelse om ansøgningen den 30. oktober 1997(1). Ved Kommissionens beslutning af 30. januar 1998 blev aftalen fritaget for en periode på tre år.

Parterne hævder, at de nuværende arrangementer, i henseende til art, indhold og formål, stort set er identiske med dem, der var omfattet af ovennævnte beslutning, og at de eneste forskelle har at gøre med anpartshaverne og de strækninger, der køres på.

3. Parterne

Parterne til den anmeldte aftale er følgende:

- Mærsk Intermodal Europe BV ("MIE"), der tilbyder multimodal transport, er baseret i Nederlandene og har specialiseret sig i landtransport af skibscontainere transporteret af Mærsk Sealand. MIE er et datterselskab af Mærsk Benelux BV og en del af A.P. Møller-gruppen

- P & O Nedlloyd BV ("PONL"), der er et containertransportselskab baseret i Nederlandene, og som blev dannet ved fusionen mellem P & O Containers Ltd og Nedlloyd Lines BV.

4. Parternes argumenter til fordel for en negativattest eller fritagelse

Anpartshavere

ERS havde oprindeligt fem anpartshavere, nemlig Nedlloyd, Mærsk, Sea-land Service, P & O Containers Ltd og Holland Rail Container BV. De fire rederier havde samme antal anparter, og alle beslutninger krævede enstemmighed. P & O Containers Ltd og Nedlloyd oprettede P & O Nedlloyd i 1996(2). Holland Rail Container BV trak sig efterfølgende ud af ERS. I 1999 erhvervede A. P. Møller-gruppen kontrollen over Sea-Land Service Inc.(3). Det betyder, at MIE og PONL nu er de eneste anpartshavere i ERS med hver 50 % af anparterne. The European Rail Shuttle Agreement BV af 12. december 2000 har afløst aftalen fra 1998.

Parterne gør gældende, at indskrænkningen i antallet af anpartshavere ikke kan betragtes som en ændring af kontrollen over selskabet, da det mere begrænsede antal anpartshavere, der nu udøver fælles kontrol over selskabet, nemlig MIE og PONL, ikke har ført til en ændring i kontrollens art(4). Der er heller ikke tale om indtrædelse af nye anpartshavere eller udskiftning af anpartshavere, der erhverver kontrol.

Parterne hævder endvidere, at ERS ikke kan betragtes som et selvstændigt fungerende joint venture, da det blev etableret med det primære formål at levere tjenester til moderselskaberne. ERS blev indrettet som et fælles driftsselskab for eksisterende og nye pendultogruter. Det er kun i det tilfælde, hvor der er ledig kapacitet på et bestemt pendultog, at ERS tilbyder tredjeparter denne kapacitet på vegne af moderselskaberne. ERS bestemmer heller ikke selv sine priser. Det er parterne, der i fællesskab bestemmer, hvilke vilkår og priser der skal gælde ved salg af overskudskapacitet til tredjeparter. Desuden er det op til parterne selv at træffe afgørelse om lanceringen og driften af eventuelle nye pendulruter og at bære omkostningerne forbundet hermed. Det følger heraf, at ERS ikke er et kommercielt selvstændigt foretagende.

Nye ruter

ERS har udvidet sit rutenet. Ved vedtagelsen af førnævnte beslutning den 30. januar 1998 var ERS' virksomhed begrænset til pendulfart mellem på den ene side Rotterdam og på den anden side Germersheim, Neuss, Milano og Padova. ERS kører nu også til Mainz, Mannheim, Athus, Mouscron, Poznan, Warszawa, Prag, Bratislava og Szombathely, altid fra Rotterdam. Det kører også mellem Bremerhaven og München, Nürnberg og Stuttgart og mellem disse tre byer og Hamburg.

Det relevante marked

Det er parternes opfattelse, at det relevante produktmarked bør defineres som markedet for landtransporttjenester leveret som led i multimodale transportoperationer, men påpeger, at uanset hvad den nøjagtige definition måtte være, giver ERS ikke anledning til bekymringer for konkurrencen, hvorfor en nøjagtig produktmarkedsdefinition ikke er nødvendig.

Hvad angår det geografiske marked erindrer parterne om, at Kommissionen i sin beslutning fra 1998 indtog det standpunkt, at eftersom de største havne i Tyskland, Belgien og Nederlandene kunne erstatte hinanden som store containerhavne, måtte det geografiske marked anses for at omfatte Tyskland, Belgien, Nederlandene og, for så vidt angik ruterne til Milano og Padova, Italien. Parterne slutter, at i overensstemmelse med argumentationen i beslutningen fra 1998 og i betragtning af udvidelsen af ERS' rutenet må det geografiske marked nu desforuden anses for at omfatte mindst Polen, Ungarn, Tjekkiet og Slovakiet.

5. Bemærkninger fra tredjeparter

Denne meddelelse offentliggøres i henhold til proceduren i artikel 12, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1017/68.

Kommissionen har endnu ikke taget stilling til, om ERS-aftalen kan henføres under artikel 5 i ovennævnte forordning.

Kommissionen opfordrer alle interesserede parter til senest 30 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse at fremsætte deres bemærkninger til sagen. Med angivelse af referencen sag COMP/D-2/38.086 - European Rail Shuttle kan bemærkningerne indsendes med telefax ((32-2) 296 98 12) eller post til: Europa-Kommissionen Generaldirektoratet for Konkurrence

Direktorat D

J-70 B - 1049 Bruxelles/Brussel.

(1) Sag IV/35.592 (EFT C 328 af 30.10.1997, s. 13).

(2) Sag IV/M.831 - P & O/Royal Nedlloyd af 19. december 1996.

(3) Sag IV/M.1651 - Mærsk/Sea-Land af 6. oktober 1999.

(4) Se Kommissionens meddelelse om begrebet deltagende virksomheder efter Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EFT C 66 af 2.3.1998).