P6_TA(2005)0223

Informationsudveksling, efterretning og samarbejde vedrørende terrorhandlinger

Europa-Parlamentets henstilling til Det Europæiske Råd og Rådet om udveksling af oplysninger og samarbejde vedrørende terrorhandlinger (2005/2046(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til forslag til henstilling til Rådet af Antoine Duquesne for ALDE-Gruppen om informationsudveksling, efterretning og samarbejde vedrørende terrorhandlinger (B6-0128/2004),

- der henviser til erklæringen om bekæmpelse af terrorisme, som blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 25. marts 2004,

- der henviser til artikel I-51 i traktaten om en forfatning for Europa, som vedrører beskyttelse af personoplysninger [1],

- der henviser til artikel 8 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, som vedrører beskyttelse af personoplysninger,

- der henviser til Europarådets konvention nr. 108 om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger,

- der henviser til de principper, som er opstillet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24 oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger [2],

- der henviser til forretningsordenens artikel 114, stk. 3, og artikel 94,

- der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A6-0165/2005),

A. der henviser til, at bombeattentaterne i Spanien den 11. marts 2004 er bevis på, at terrorisme stadig udgør en reel trussel i Europa og mod europæiske interesser,

B. der erindrer om, at Det Europæiske Råd efter attentaterne i Madrid på mødet den 18. juni 2004 besluttede at revidere EU's handlingsplan for bekæmpelse af terrorisme, idet tragedien i Spanien desværre havde vist, at EU's arbejdsmetode siden 2001, som i princippet var baseret på en empirisk metode, havde udspillet sin rolle og burde afløses af en ny og mere proaktiv tilgang,

C. der igen fastslår, at alle former for terrorisme uanset ideologisk iklædning er kriminelle og således på ingen måde kan retfærdiggøres, og at det er nødvendigt at udarbejde en specifik strategi, som er rettet mod hver enkelt terrororganisation, hvis man skal bekæmpe dem effektivt,

D. der henviser til, at effektiv bekæmpelse af dette problem forudsætter en moderne metode, som tager hensyn til de nære forbindelser, der kan eksistere mellem de forskellige terrororganisationer samt mellem terrorisme og den internationalt organiserede kriminalitet, og som gør det muligt hurtigt at indgå klare aftaler med hensyn til informationsudveksling i de transatlantiske forbindelser på basis af fælles standarder, der er effektive og respekterer rettighederne,

E. der mener, at det er nødvendigt at undgå, at der indføres alt for mange retsinstrumenter i bekæmpelsen af terrorisme, og at man i stedet bør sigte mod at regulere og forenkle de gældende regler,

F. der henviser til, at en systematisk evaluering af de strategier, der er anvendt, og af resultaterne vil gøre det muligt dels at afdække mangler og dårlige funktioner i forbindelse med den praktiske gennemførelse, dels at afdække de foranstaltninger, som har vist sig at være effektive,

G. der mener, at en bedre inddragelse af aktørerne i marken ved udformningen af strategier og instrumenter vil gøre det muligt bedre at tilpasse de foranstaltninger, som bør træffes i fremtiden,

H. der erindrer om, at Det Europæiske Råd i ovennævnte erklæring af 25. marts 2004, dels kræver, at der gennemføres en forenkling af udvekslingen af oplysninger og efterretninger mellem medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder med henblik på at bekæmpe terrorismen så effektivt som muligt, dels at medlemsstaterne påser, at der sikres den optimale og mest effektive udnyttelse af de eksisterende EU-instanser, navnlig Europol og Eurojust, for at fremme samarbejdet i kampen mod terrorisme, bl.a. ved at sikre, at Europol forsynes med alle relevante efterretninger i forbindelse med enhver form for terrorisme, så snart disse er til rådighed,

I. der henviser til, at det er nødvendigt at etablere en høj grad af fortrolighed mellem de retshåndhævende myndigheder i medlemsstaterne og med Europol og Eurojust, idet fraværet heraf hidtil har hindret en effektiv udveksling af informationer og efterretninger; sådanne foranstaltninger skal omfatte:

- at der indføres fælles standarder for databeskyttelse i den tredje søjle under myndighed af en uafhængig, fælles overvågningsinstans,

- at politistyrkerne udstyres med en håndbog over god praksis, som på enkel og praktisk vis stipulerer deres ansvar og pligter i forhold til databeskyttelse,

- at der indføres minimumsstandarder for strafferet og procesret,

- at Domstolen får almindelig domsmyndighed i den tredje søjle,

- at der sikres fuld parlamentarisk kontrol,

J. der henviser til, at der på grundlag af ovennævnte erklæring af 25. marts 2004 er iværksat to initiativer, det ene af Kommissionen (KOM(2004)0221), det andet af Kongeriget Sverige [3], som begge tager sigte på at forbedre og forenkle informationsudvekslingen i forbindelse med bekæmpelsen af terrorisme,

K. der henviser til, at det mål, som forfølges gennem disse forslag, bør gå hånd i hånd med harmoniserede minimumsgarantier med hensyn til beskyttelse af oplysninger under den tredje søjle, navnlig hvad angår de berørte personers adgang til oplysninger, og dette i fuld overensstemmelse med de rettigheder, som tillægges borgerne i chartret om grundlæggende rettigheder, i EU-traktatens artikel 6 og i artikel I-51 i traktaten om en forfatning for Europa, samt med de principper, som er opstillet på dette område i Haag-programmet,

L. der henviser til, at borgernes grundlæggende rettigheder skal beskyttes i forbindelse med alle foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme,

M. der henviser til, at forudsætningen for udveksling af oplysninger og efterretninger er, at der ydes mindst samme beskyttelse af personoplysninger som under den første søjle,

N. der bemærker, at Det Europæiske Råd i punkt 9 i ovennævnte erklæring af 25. marts 2004 udtaler, at "forbindelserne mellem Europol og efterretningstjenesterne ligeledes vil blive fremmet", og som for sit vedkommende mener, at indsamlingen og udvekslingen af oplysninger er af største vigtighed i forbindelse med terrorbekæmpelse, for så vidt som oplysninger som følge af retssager eller politiefterforskninger ofte når for sent frem,

O. der er opmærksom på de praktiske problemer, som uvægerligt er forbundet med oprettelsen af et europæisk strafferegister, men som ønsker at understrege på det kraftigste, at det er tvingende nødvendigt at opprioritere opfyldelsen af dette mål og at opstille en præcis og stram tidsplan herfor,

1. henstiller til Det Europæiske Råd og Rådet:

a) blandt sine prioriterede mål at medtage behovet for at udarbejde en fælles proaktiv politik til bekæmpelse af terrorisme;

b) så længe vi ikke har en fælles europæisk politik at anlægge en mere systematisk og koordineret tilgang og løbende at påse, at der er sammenhæng i lovgivningen, vel vidende, at denne nødvendige sammenhæng er en forudsætning for, at man kan lægge en egentlig politisk linje, der bygger på klare begreber;

c) på denne baggrund at basere indsatsen på tre overordnede principper:

- tilvejebringe de midler og kapaciteter, som er nødvendige for præcist at kortlægge de enkelte mål, som man ønsker at nå, vel vidende, at terrorisme ikke er et enhedspræget fænomen, men tværtimod et fænomen med mange facetter, der bl.a. skifter afhængig af terrorhandlingernes art, de forskellige terrororganisationer og formålet med terrorhandlingen;

- styrke effektiviteten af instrumenterne til bekæmpelse af terrorisme, idet man indfører en moderne og realistisk metode, hvor man er opmærksom på de meget nære forbindelser, der ofte findes mellem de forskellige terrororganisationer samt mellem terrorismen og den internationalt organiserede kriminalitet, navnlig med hensyn til finansieringen;

- undgå, at der iværksættes alt for mange retsinstrumenter til bekæmpelse af terrorisme, og til gengæld tilstræbe at regulere og forenkle de gældende regler, bl.a. ved at gennemføre systematiske evalueringer, som gør det muligt at bestemme, hvorvidt reglerne er effektive, idet der kun bør vedtages nye regler, når det er fastslået, at de tilføjer en merværdi i forhold til de gældende;

d) at drage omsorg for, at aktørerne i marken så vidt muligt inddrages ved udarbejdelsen af foranstaltninger for at udnytte disse aktørers praktiske erfaringer og inkorporere disse i de nye instrumenter;

e) med udgangspunkt i de store principper, som ligger til grund for informationsudveksling, men under hensyntagen til behovene hos de stedlige retshåndhævende myndigheder, at vedtage en håndbog om god praksis til brug for politiet, hvori man i et enkelt og konkret sprog redegør for, hvorledes dette skal forholde sig, bl.a. hvad angår fremsendelse og indhentning af oplysninger og beskyttelse af disse;

f) indtrængende at opfordre alle medlemsstater til at acceptere, at Domstolen har kompetence til at afsige præjudicielle afgørelser om gyldigheden og fortolkningen af al den lovgivning, der vedtages i forbindelse med udveksling af oplysninger og samarbejdet om terrorhandlinger;

g) at udarbejde et instrument, der gør det muligt at fremme fremsendelsen af efterretninger ("intelligence"), bl.a. inden for rammerne af etableringen af et "early warning system";

h) at harmonisere de gældende regler, hvad angår beskyttelse af personoplysninger i instrumenterne under den nuværende "tredje søjle", ved at de omgrupperes i et enkelt instrument, som garanterer samme beskyttelse af personoplysninger som under den første søjle, og det på basis af følgende grundlæggende principper, bl.a. med inspiration i principperne i Haag-programmet, idet det vil skade EU-institutionernes troværdighed voldsomt, hvis disse principper forbliver virkningsløse:

- kvaliteten og relevansen af de indsamlede oplysninger bør sikres;

- indsamlingen af oplysninger må kun ske med henblik på retshåndhævelse;

- oplysninger vedrørende elementer fra det personlige liv samt oplysninger om ikke mistænkte privatpersoner må kun indsamles i undtagelsestilfælde, hvis dette er absolut nødvendigt og under overholdelse af strenge betingelser;

- privatpersoner bør underrettes om, at der foreligger oplysninger, som vedrører dem, medmindre der er større hindringer for dette;

- privatpersoner bør have adgang til de oplysninger, som vedrører dem, og mulighed for at få rettet forkerte oplysninger, medmindre dette kan bringe sikkerheden i fare og forstyrre den offentlige orden eller skade tredjemands rettigheder og friheder, eller det kan lægge hindringer i vejen for efterforskningsarbejde;

- privatpersoner bør beskyttes mod misbrug af oplysninger;

- oplysningernes integritet og fortrolighed bør sikres;

- fremsendelsen af oplysninger bør ske i overensstemmelse med fælles regler, i hvilke det bl.a. foreskrives, at informationskilderne beskyttes, og at oplysningernes fortrolighed sikres i alle faser af udvekslingen og efter denne;

- det bør kontrolleres, at reglerne for beskyttelse af oplysninger overholdes, bl.a. ved mellemkomst af en overvågningsmyndighed;

- enhver har ret til at kræve, at det ulovlige forhold bringes til ophør, og til at få udbetalt en erstatning, såfremt de nævnte principper ikke overholdes;

i) at opprioritere en hurtig iværksættelse af et operationelt register over straffedomme og rettighedsfortabelser på europæisk plan (et europæisk strafferegister) og harmonisering af de elementer, der udgør alvorlige overtrædelser, eftersom begivenhederne til stadighed viser, at der er et tvingende behov for dette i forbindelse med bekæmpelsen af terrorisme og organiseret kriminalitet;

j) generelt at presse på selv med hensyn til følsomme eller komplekse emner og fastsætte en præcis og stram tidsplan for disse, både hvad angår udarbejdelsen af instrumenterne og iværksættelsen af disse, såfremt de anses for at udgøre et reelt fremskridt i bekæmpelsen af terrorisme, således som det er tilfælde med det europæiske strafferegister;

k) at underrette Parlamentet om tidsplanen, hvad angår udarbejdelsen af retsinstrumenter, som gør det muligt at registrere bankkonti, og af foranstaltninger, der sigter mod at øge juridiske personers gennemsigtighed;

2. pålægger sin formand af sende denne henstilling til Det Europæiske Råd og Rådet og til orientering til Kommissionen.

[1] EUT C 310 af 16.12.2004, s. 36.

[2] EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

[3] EUT C 281 af 18.11.2004, s. 5.

--------------------------------------------------