KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 21.05.1997 
KOM(97) 203 endelig udg. 
Meddelelse fra Kommissionen 
til Europa-Parlamentet og Rådet. 
Horing af grønbogen om en nummereringspolitik 
for teletjenester i Europa 

Meddelelse fra Kommissionen 
til Europa-Parlamentet og Rådet. 
Høring af grønbogen om en nummereringspolitik 
for teletjenester i Europa 
Indholdsfortegnelse 
Sammenfatning 2 
I Indledning 6 
II Høringsprocessen 7 
III Kommentarer modtaget til grønbogens hovedområder 
1. Generelle bemærkninger 8 
2. Transportørvalg/Forvalg af transportør 8 
3. Overførbart nummer 12 
4. Omlægning af nationale nummereringsplaner 15 
5. Europæisk telenummereringsområde (ETNS) 16 
6. Forvaltning af det europæiske telenummereringsområde 17 
7. Langsigtet europæisk nummereringsplan 18 
8. Alfanumerisk opkald 18 
9. Navne og adresser på Internettet 19 
IV Evaluering 
1. Forhold, hvor der er enighed eller overvej ende opbakning 20 
2. Forhold, hvor der er behov for yderligere debat eller 
undersøgelser 22 
V Prioriteret handlingsplan 
1. Nummerering og tilvej ebringelse af effektiv konkurrence 23 
2. Nummerering og det indre marked 24 
VI Tidsplan 29 
VII Konklusion 31 
Glossar 32 
Skriftlige bidrag 34 
SAMMENFATNING 
Indledning 
I november 1996 offentliggjorde Kommissionen Grønbogen om en nummererings­
politik for teletjenester i Europa , hvori den beskrev forskellige muligheder for en 
fælles holdning til visse nummereringsforhold med det formål at nå frem til aftalte 
mål for et liberaliseret indre marked for teletjenester med fuld konkurrence. I 
grønbogen blev der lagt op til en bred offentlig høring om disse forhold med det sigte 
at indhente oplysninger til en konkret handlingsplan, som tager højde for de behov og 
krav, som såvel almindelige og erhvervsbrugere som nye aktører på telemarkedet har, 
samtidig med at der gøres rede for eventuelle begrænsninger i den bestående 
telestruktur. 
Over 100 deltagere var til stede ved en offentlig høring, og der blev modtaget omkring 
80 skriftlige kommentarer fra sammenslutninger af almindelige borgere og erhvervs­
livet, fra telenet- og tjenesteudbydere, udstyrs- og softwareproducenter samt fra 
nationale lovgivende myndigheder og deres respektive fællesorganer. 
Grønbogen er også sat på dagsordenen hos Europa-Parlamentets Udvalg om Økono­
mi, Valutaspørgsmål og Industripolitik, Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt 
Regionsudvalget. De indledende meningsudvekslinger fandt sted i disse fora; men der 
er endnu ikke vedtaget formelle holdninger. 
Det paritetiske udvalg for telekommunikation, som består af leder- og fagforeninger 
inden for EU's telenet- og tjenesteudbydere, fremsatte deres synspunkter den 28. 
februar. 
Resultatet af høringen 
Høringen viste, at der er bred støtte til grønbogens forslag om at indføre 
transportørvalg i forbindelse med hver enkelt opkald, forvalg af transportør og 
overførbart nummer med det formål at give brugerne mulighed for at drage fordel af 
et nyt konkurrencepræget marked. Kommentarerne udgør ligeledes et nyttigt grundlag 
for en afgørelse om, hvad der er den mest hensigtsmæssige dækning af tjeneste- og 
tjenesteudbydere i henseende til de lovgivningsmæssige krav vedrørende disse 
nummereringsforhold, og de udgør klare strømpile for tidsplanen for gennemførelse. 
Desuden har høringen vist, at der lægges kraftig vægt på behovet for nationale 
nummerenngsplaner med det formål at tillade lige kvantitativ og kvalitativ adgang til 
nummereringsressourceme for alle aktører på markedet. Det er den almindelige 
opfattelse, at dette er en afgørende forudsætning for ikke-diskriminerende adgang til 
de liberaliserede telemarkeder. 
1 KOM(96)590 endelig udgave, 20.11.1996 
-2-
Der har vist sig at være almindelig enighed om oprettelsen af et europæisk 
telenummereringsområde på grundlag af landekoden '388', så snart det er praktisk 
muligt efter den formelle tildeling af denne kode for fælleseuropæiske tjenester fra 
ITU (International Telecommumcations Union). Der bør være bred dækning af 
forskellige tjenestetyper under denne kode, samtidig med at der bør sikres 
gennemsigtighed for brugerne med hensyn til taksterne for de forskellige tjenester. 
Forslag angående forvaltning af det europæiske telenummereringsområde peger i 
retning af en struktur under CEPT (Conférence Européenne des Postes et 
Telecommunications) / ECTRA (European Committee of Telecommunications 
Regulatory Affairs). 
Der udtrykkes støtte til konvergens mellem de nationale nummereringsplaner på 
mellemlangt sigt i den udstrækning, det ikke kræver væsentlige yderligere ændringer i 
nummereringsplanerne. Der blev endvidere udtrykt bred opbakning til en fælles 
holdning til alfanumerisk opkald på grundlag af ITU-T's rekommendation E.161, 
option A om dette spørgsmål. Det er den almindelige opfattelse, at ideen om en 
langsigtet nummereringsplan for et fælles europæisk nummereringssystem kræver 
yderligere undersøgelser (især en lønsomhedsberegning) med et 10-20-årigt 
perspektiv. 
Analysen af spørgsmålet om navne og adresser på Internettet blev bekræftet; men 
flertallet af respondenterne er af den opfattelse, at eventuelle problemer skal løses 
gennem yderligere selvregulering snarere end gennem lovindgreb. Ikke desto mindre 
er det opfattelsen, at Europas interesser bør repræsenteres bedre. 
Forslag til tidsplan 
På grundlag af høringen mener Kommissionen, at følgende mål er hensigtsmæssige 
for gennemførelse af transportørvalg, forvalg af transportør, overførbart nummer og 
oprettelse af et europæisk telenummereringsområde: 
Fra 1. januar 1998: 
• Der skal tilbydes transportørvalg ved det enkelte opkald af alle udbydere af faste 
abonnentnet, som har en stærk markedsposition, i alle de medlemslande, hvor der 
er krav om fuld liberalisering inden denne dato, samt inden udløbet af overgangs­
perioden i de medlemsstater, hvor der er aftalt forlænget overgangsperiode 
Fra 1. januar 1999: 
• Der skal oprettes et europæisk telenummereringsområde på grundlag af landekoden 
'388' 
Fra 1. januar 2000: 
• Brugerne skal tilbydes forvalg af transportør af alle udbydere af faste abonnentnet, 
som har en stærk markedsposition, i alle medlemslande 
• Alle udbydere af faste abonnentnet skal tilbyde overførbart nummer på 
operatørniveau 
-3-
• Alle operatører skal tilbyde overførbart nummer for ikke-geografiske special­
tjenestenumre (ring gratis, delt omkostning, overtakseringstjenester). 
Handlingsplan 
Som opfølgning på høringen og med det formål at nå de ovennævnte mål, foreslår 
Kommissionen følgende handlingsplan: 
Inden medio 
1997 Rådet og Europa-Parlamentet vedtager resolutioner som bekræftelse 
på de prioriteter og den handlingsplan, som er fremkommet efter 
høringen 
Iværksættelse af revision af de nationale nummereringsplaner i 
lyset af kravene i direktivet om fuld liberalisering af telemarkederne 
Inden ultimo 
1997 Forslag til passende lovgivningsmæssige foranstaltninger med 
henblik på at sikre, at der stilles faciliteter til rådighed til forvalg af 
transportør og overførbart nummer overalt på det indre marked fra 
den 1. januar 2000 
ETO-rapport med en detaljeret beskrivelse af de nationale numme­
reringsplaner 
Vedtagelse af ETSI-standard for alfanumerisk telefontastatur 
Iværksættelse af følgende undersøgelser: 1) mulige minimums­
kriterier og standardiseringskrav med henblik på langsigtede løs­
ninger for overførbart nummer; 2) alternative on-screen-/on-line-
muligheder for takstoplysninger til brugerne 
Inden ultimo 
1998 Undersøgelse af muligheden for at udvide kravene om 
transportørvalg og overførbart nummer til at omfatte mobilopera­
tører 
Inden primo 
1999 Vedtagelse af passende lovgivningsmæssige foranstaltninger med 
henblik på at sikre, at der stilles faciliteter til rådighed til forvalg af 
transportør og overførbart nummer overalt på det indre marked fra 
den 1. januar 2000 
Medlemsstaterne indfører '388' for det europæiske telenummere­
ringsområde 
Kommissionen udsteder fælles retningslinier for rimelige og 
konkurrencefremmende foranstaltninger til deling af omkost­
ningerne ved overførbart nummer 
Kommissionen offentliggør sine henstillinger angående yderligere 
omlægning af de nationale nummereringsplaner i lyset af kravene 
om konkurrence og gradvis konvergens mellem de nationale 
nummereringssystemer 
Inden ultimo Undersøgelse af, om kravet om transportørvalg bør udvides til også 
1999 at omfatte udbydere af faste abonnentnet, der ikke har en stærk 
markedsposition 
Primo 2000 Yderligere undersøgelser af behovet for og lønsomhedsvurdering af 
et fælles europæisk nummereringssystem set i lyset af erfaringerne 
med et liberaliseret indre marked for telekommunikation og med det 
europæiske telenummereringsområde (ETNS). 
I. INDLEDNING 
I forbindelse med fremkomsten af et liberaliseret telemarked inden for Den Europæiske 
Union er det en væsentlig betingelse for effektiv konkurrence, innovation og et frit 
forbrugervalg, at der er et tilstrækkeligt antal numre til rådighed, som tildeles på et 
rimeligt, gennemskueligt og ikke-diskriminerende grundlag. 
Dertil kommer, at udformningen af et europæisk nummereringssystem, der i øjeblikket 
består af nationale nummereringsplaner og andre globale nummereringsressourcer, 
sandsynligvis vil få afgørende indflydelse på mulighederne for udvikling af fælles­
europæiske tjenester på det indre marked. 
I øjeblikket er der ved at blive udarbejdet nummereringspolitikker på nationalt plan, 
inden for den Europæiske Union samt på højere europæisk og globalt plan inden for 
rammerne af forskellige organisationer, som har betydning for eller berører det europæ­
iske nummereringssystem. Denne praksis er i overensstemmelse med nærheds­
princippet, som foreskriver, at indsatsen skal foretages på det mest hensigtsmæssige 
niveau. 
Inden for EU er det nødvendigt at vurdere fremtidige nummereringsstrukturer i forhold 
til målene om et fuldt liberaliseret og konkurrencepræget marked for teletjenester i hele 
EU samt i forbindelse med dannelsen af et effektivt indre marked. 
På denne baggrund har Kommissionen offentliggjort en grønbog om en nummererings­
politik for teletjenester i Europa2, hvori der opstilles forskellige valgmuligheder for en 
fælles holdning til bestemte nummereringsproblemer med det sigte at opnå enighed om 
fælles mål for et liberaliseret indre marked for telekommunikation. I grønbogen lægges 
der op til en bred offentlig høring om holdningerne til disse muligheder, således at der 
kan indhentes oplysninger til en mere konkret handlingsplan, som afspejler de behov og 
ønsker, som de almindelige borgere, erhvervslivet og nye aktører på telemarkedet måtte 
have, samtidig med at eventuelle begrænsninger i de bestående telestrukturer belyses. 
KOM(96)590, endelig udgave, 20.11.1996 
II. HØRINGSPROCESSEN 
Nummereringsgrønbogen var en anledning til for alle interesserede parter at 
fremkomme med deres kommentarer og synspunkter angående rammerne for og 
opbygningen af et nummereringssystem, som kan virke fremmende for reel konkurrence 
på et liberaliseret telemarked og bidrage til udviklingen af et indre marked til fordel for 
brugerne. 
Grønbogen blev offentliggjort i november 1996, hvorefter der blev arrangeret en 
offentlig høring med over hundrede deltagere den 5. februar 1997. 
Der er modtaget omkring 80 skriftlige kommentarer fra borger- og 
erhvervssammenslutninger, udbydere af teletjenester og -net, producenter af udstyr og 
programmel samt fra nationale lovgivende myndigheder og deres sammenslutninger. 
Grønbogen er ligeledes kommet på Europa-Parlamentets dagsorden (Udvalget om 
Økonomi, Valutaspørgsmål og Industri, Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt 
Regionsudvalget). Der har fundet indledende meningsudvekslinger sted i disse fora, 
men der er endnu ikke vedtaget formelle synspunkter. 
Det paritetiske udvalg for telekommunikation, som består af leder- og fagforeninger 
inden for EU's telenet- og tjenesteudbydere, fremsatte deres synspunkter den 28. 
februar. 
En oversigt over de skriftlige bidrag, som Kommissionen har modtaget, er vedlagt som 
bilag. 
^6-
III. KOMMENTARER MODTAGET TIL GRØNBOGENS HOVED­
OMRÅDER 
III.l Generelle bemærkninger 
Grønbogen om nummerering blev godt modtaget, og de omhandlede emner blev 
anerkendt som værende afgørende for fremkomsten af effektiv konkurrence inden for 
det indre europæiske telemarked. Grønbogen blev rost for bestræbelserne på at genop­
live diskussionen om nummerering på europæisk plan og for forsøget på at skitsere en 
sammenhængende holdning til nummereringsforholdene ledsaget af konkrete forslag til 
handling. 
Samtidig viser reaktionerne, at brugernes behov bør sættes i fokus i forbindelse med alle 
nummereringsændringer og nummermekanismer. Ændringer i nummereringsplaner 
medfører altid en væsentligt forøget udgift for erhvervslivet og de almindelige borgere 
og bør derfor kun gennemføres, såfremt fordelene klart opvejer udgifterne. 
En forbrugersammenslutning og flere tjenesteudbydere understreger betydningen af en 
objektiv oplysningskampagne, som i god tid skal informere brugerne om de nye mulig­
heder med især overførbart nummer, transportørvalg og fælleseuropæiske tjeneste­
numre. Brugerne bør have tydelig oplysning om, hvorledes de kan drage fordel af disse 
nye muligheder. 
Nogle af de etablerede operatører insisterer på, at indførelsen af centrale nummererings-
mekanismer bør harmoniseres og synkroniseres inden for det samlede EU-område med 
det formål at undgå konkurrenceforvridning. Andre operatører giver udtryk for frygt for, 
at en sådan holdning kan medføre uønskede forsinkelser i lande, som er rede til at gå 
hastigere frem. Visse nationale lovgivere mener, at der bør være forskellige gennem-
førelsesdatoer for de enkelte medlemsstater, afhængig af deres nets udviklingstrin og i 
overensstemmelse med de overgangsordninger, som blev aftalt i forbindelse med 
liberalisering af teletjenesterne. 
Adskillige respondenter stiller det spørgsmål, om ikke grønbogen tegner et rigeligt 
optimistisk billede af fordelene ved nummerenngsændringerne og de nye mekanismer 
og samtidig undervurderer omkostningerne. 
III.2 Transportørvalg / Forvalg af transportør 
Grønbogens forslag 
Gennemførelse af transportørvalg i to trin: 1) Valg af transportør for det enkelte 
opkald fra 1. januar 1998; 2) Forvalg af transportør fra 1. januar 2000. 
Kommentarer -
• 
• Centrale spørgsmål 
Skal kravet kun omfatte fastnetoperatører eller også mobilnetoperatører? 
Skal kravet kun omfatte operatører, der har en stærk markedposition, eller også nye 
aktører? 
Let adgang eller lige adgang? 
Øvrige spørgsmål 
• Omkostningsmekanismer 
• Faktureringssystemer 
• Teknisk gennemførlighed 
• Tildeling af præfikser 
• Metode til tildeling af default-transportør 
• Timing 
Mulighederne for øget konkurrence gennem frit transportørvalg bliver generelt 
anerkendt både af dem, som derfor taler for en hurtig og generel gennemførelse og af 
dem, som af de samme årsager insisterer på, at der bør vælges en mere forsigtig og 
begrænset tilgang. Kommentarerne samler sig om de tjenestetyper (faste net, mobilnet), 
som bør omfattes, og om de operatørkategorier (udelukkende de store operatører eller 
alle), som skal have pligt til at tilbyde transportørvalg. Derudover understreges fordelene 
ved forskellige transportørvalgsmekanismer. 
Mobilnetoperatører over for fastnetoperatører 
Mobiloperatører argumenterer typisk for, at mobilsektoren ikke bør pålægges nogen 
form for transportørvalg, eftersom der allerede hersker tilstrækkelig konkurrence. Der 
nævnes også tekniske komplikationer i forbindelse med gennemførelse af transportør­
valg for de mobile net, således at det vil være nødvendigt først at udvikle standar­
diserede løsninger. Operatører af landstrafik insisterer til gengæld på, at alle udbydere af 
abonnentnet (såvel fastnet- som mobilnetoperatører) bør have pligt til at tilbyde trans­
portørvalg. 
Etablerede over for nye aktører 
Forskellige udbydere af faste abonnentnet anfører, at diskussionen om transportørvalg 
hviler på en (forkert) antagelse om, at et abonnentnet skal opfattes som 'et offentligt 
værk' og ikke er et produkt underlagt konkurrence. De vurderer, at transportørvalg er et 
nyttigt midlertidigt instrument til at tvinge lavere takster igennem på international og 
-9-
landstrafik hos operatører, der har en stærk markedsposition. Imidlertid vil ethvert 
generelt krav om, at udbyderne af abonnentnet skal tilbyde transportørvalg, virke som en 
hindring for investering i lokal infrastruktur. Andre argumenterer imod disse 
synspunkter (især udbyderne af lands- og international trafik), idet de anfører, at 
lovgivningen ikke bør favorisere et særligt endeligt strukturmønster som følge af den 
øgede konkurrence (konkurrence baseret på infrastruktur eller tjenester). Desuden 
tilføjer de, at transportørvalg også vil virke som et incitament til at investere i 
abonnentnet, når der tænkes på betydningen af brugerejerskab. 
'Let adgang'3 over for 'lige adgang'4 
Hvad angår transportørvalgsmekanismen er det kun et mindretal, som mener, at let 
adgang som instrument er tilstrækkeligt for at fremme konkurrencen med det formål at 
gennemtvinge lavere takster for lands- og international trafik. De insisterer desuden på, 
at hvor der allerede er gennemført let adgang, vil omkostningerne ved obligatorisk 
migration til lige adgang ikke opveje fordelene. 
Ikke desto mindre går et flertal af respondenterne ind for lige adgang, og støtten 
kommer ikke blot fra de nye aktører på markedet for lands- og international trafik, 
sammenslutninger af almindelige borgere og erhvervsbrugere, men også fra største­
parten af de etablerede transportører samt fra nationale lovgivere. Adskillige interna­
tionale tjenesteudbydere udtrykker stor utilfredshed med risikoen for, at lige adgang vil 
vise sig helt utilstrækkelig i bestræbelserne for at tilvejebringe reel konkurrence, fordi de 
etablerede operatører favoriseres kraftigt. De anfører, at erfaringer viser, at brugerne 
finder det vanskeligere at indtaste de nødvendige ekstra cifre for at vælge en anden 
transportør end default-transportøren, som vælges af abonnentnetudbyderen. 
Sidstnævnte vil i de fleste tilfælde være den primære transportør, selv på et fuldt 
liberaliseret marked. 
I denne sammenhæng understreger de eksisterende operatører behovet for en 
harmoniseret og synkroniseret gennemførelse af nummereringsmekanismer til fremme 
af konkurrence i hele EU med det sigte at undgå konkurrenceforvridninger (se under 
'timing'). 
Omkostningsberegning 
Mange respondenter understreger behovet for en retfærdig og gennemskuelig beregning 
af samtrafikomkostningerne, som abonnentnetudbyderne opkræver hos den valgte 
transportør, fordi disse omkostninger har stor betydning for transportørernes 
dækningsbidrag. Det er et afgørende krav, at abonnentnettet ikke stilles til rådighed som 
en komplet 'pakke', men at der sikres mulighed for, at transportøren og dennes kunde 
kun betaler for den del af nettet, som faktisk anvendes for at etablere et opkald. En 
afgørende detalje er, hvorvidt abonnentnetudbyderen også vil kræve betaling for 
ugennemførte opkald (optaget/intet svar). 
Lige adgang i forhold til transportørvalg anvendes om den situation, hvor default-landstransportøren 
bestemmes af abonnentnetudbyderen, således at abonnenten har mulighed for bortvalg ved at indtaste 
en (kort) kode i forbindelse med hvert enkelt opkald. 
I forbindelse med transportørvalg drejer lige adgang sig om den situation, hvor landstransportøren 
forvælges af abonnenten, således at der er mulighed for bortvalg ved hvert enkelt opkald. 
- 10-
Faktureringssystemer 
I forbindelse med beregning af omkostninger findes problemet med fakturerings­
systemer. På baggrund af kommentarerne kan der ikke tegnes et billede af en klar 
tendens inden for dette område; men der er enighed om, at faktureringssystemerne er 
vigtige. Forskellige respondenter mener, at det er vigtigt for tjenesteudbyderne at kunne 
fakturere direkte til kunderne, fordi det giver dem mulighed for at styrke deres navn og 
kundeforhold. Dette kræver imidlertid, at abonnentnettet kan overføre CLI 
(identifikation af A-abonnent) til landstransportøren. Andre anfører, at udvalgte 
transportører bør have valgmuligheden mellem direkte fakturering og underleverance­
status afhængig af forhandlinger med abonnentnetudbyderen . En forbrugersammen­
slutning gør opmærksom på, at det vil være i brugernes interesse, at faktureringen 
gennemføres af en tredje instans, således at brugerne ved at udøve deres valgmuligheder 
for hyppigt at skifte transportører ikke ender med at have lige så mange forskellige 
regninger, som der anvendes transportører. 
Teknisk gennemførlighed 
Den tekniske gennemførlighed af transportørvalg og forvalg af transportør inden for den 
foreslåede tidsramme bliver næsten ikke anfægtet, bortset fra i forbindelse med 
abonnentlinier tilsluttet analoge centraler. Især betragtes manglende CLI-muligheder i 
forbindelse med sådanne linier som et problem, eftersom CLI er en forudsætning for, at 
en valgt transportør kan identificere sin kunde. Der gives udtryk for, at det ikke vil være 
hensigtsmæssigt alene ud fra et ønske om at sikre forvalg af transportør at holde fast i en 
omkostningskrævende opgradering af de analoge centraler, når der allerede i 
investeringsplanerne er taget hensyn til overgang til digitale centraler. 
Transportørpræfiks 
Angående transportørpræfiks holder de fleste respondenter fast i, at det er for sent at 
harmonisere koderne på europæisk niveau , eftersom de forskellige medlemsstater 
allerede har reserveret forskellige præfiksserier til transportørvalg. Det ville være dyrt, 
forstyrrende og forvirrende at harmonisere disse præfiksserier så kort tid efter deres 
indførelse. 
Andre kommentarer angående præfikser lægger vægt på betydningen af opkaldsparitet 
med bestående operatører samt behovet for at have korte præfikser, som er nemme at 
huske og ikke afskrækker brugerne fra at anvende dem på grund af deres længde i de 
tilfælde, hvor de ikke blot kan indprogrammeres i brugernes udstyr. På den anden side 
vurderes det, at encifrede præfikser vil være uhensigtsmæssige, fordi de kun rummer 
mulighed for 6-7 forskellige transportører. 
Forskellige lovgivningsorganer henleder opmærksomheden på, at tildelingen af 
transportørpræfikser vil afhænge af en bestemt transportørs evne til at dække (største­
delen af) nationale områder. Andre gør opmærksom på, at ved på forhånd at forudse 
transportørpræfikser af varierende længde vil det være muligt at stimulere investeringer 
Et første harmoniseringsniveau ville være at indføre en struktur for præfikser over hele Europa (f.eks. 
lOxy), således at 'xy' aftales på nationalt plan. Det næste niveau kunne kunne så være tildeling af 'xy' på 
europæisk niveau, således at en operatør kan vælges med den samme kode overalt i Europa. 
-11-
i infrastrukturen ved at tildele korte præfikser til infrastrukturbaserede transportører og 
længere præfikser til tjenestebaserede transportører. 
På vej mod lige adgang 
Blandt fortalerne for forvalg af transportør er der bred støtte til at overlade initiativet om 
valg af default-landstransportør til kunden og bruge markedsføringskampagner som 
instrument til at påvirke kundernes valg. Blandt aktørerne på markedet er der bred 
modstand mod den metode, hvor alle abonnenter anmodes om ved afstemning afholdt af 
lovgiverne at tilkendegive deres foretrukne default-landstransportør. Ikke desto mindre 
giver en forbrugerorganisation udtryk for, at lovgiverne burde spille en stor rolle med 
hensyn til at øge forbrugernes viden og give fuldstændig og neutral oplysning om de 
forskellige muligheder. 
Timing 
Nationale lovgivere og etablerede operatører har meget klare synspunkter om behovet 
for at harmonisere og samordne gennemførelsen af f.eks. transportørvalg og forvalg 
inden for hele EU. Når der tages højde for de væsentlige konkurrencemæssige 
konsekvenser af især valg og forvalg af transportør, bliver der fra et flertal givet udtryk 
for, at en situation, hvor forskellige mekanismer anvendes i forskellige medlemsstater på 
forskellige tidspunkter, medfører uacceptable korikurrenceforvridninger. Et lille 
mindretal har det modsatte synspunkt og anfører, at en udvælgelsesmekanisme burde 
afhænge af graden og arten af konkurrence på de forskellige nationale markeder samt af 
nettenes tekniske udviklingsstade. 
Ikke desto mindre synes der at være generel accept af, at transportørvalg og forvalg af 
transportør bør samordnes med liberaliseringen af taletelefoni, hvilket betyder, at i 
medlemsstater med forlængede overgangsordninger vil gennemførelsen af valg og 
forvalg af transportør skulle ske på et tilsvarende senere tidspunkt. Nogle operatører gør 
opmærksom på, at i sådanne tilfælde burde den mellemliggende fase (let adgang) 
springes over for at skabe lige adgang overalt i EU på samme tid. 
Adskillige tjenesteudbydere mener, at en gennemførelse i to trin er unødvendig og 
uønsket. De anfører det synspunkt, at den eneste grund til at udskyde forvalg af trans­
portør er et ønske om at beskytte bestående markedsandele. Imidlertid er flertallet enige 
i en obligatorisk gennemførelse i en eller anden form af transportørvalg fra den 1. januar 
1998, efterfulgt af forvalg af transportør fra den 1. januar 2000. Selv for de operatører og 
bmgersammenslutninger, som mener, at tidsplanen kunne være mere ambitiøs, synes 
dette at være et acceptabelt forslag. 
III.3 Overførbart nummer 
Grønbogens forslag 
12 
Gennemførelse af overførbart nummer for (faste) abonnentnet fra 1. januar 1998 og 
senest fra 1. januar 2000 i alle større befolkningscentre og fra 1. januar 2000 for 
mobilnet og specialtjenester. 
- Kommentarer 
Centrale spørgsmål 
• dækning (tjenestetyper) 
• delt omkostningsmekanisme 
• tekniske løsninger 
• timing 
Det anerkendes bredt, at overførbart nummer er en af de faktorer, som kan lede frem til 
reel konkurrence mellem abonnentnetudbydere. Diskussionen koncentrerer sig om 
teknisk gennemførlighed, udgifterne ved gennemførelse samt om den mekanisme, der 
kan sikre omkostningsdeling mellem de berørte operatører. 
Dækning 
Der gælder det samme som ved transportørvalg: Der er modstand fra mobiloperatørerne, 
som anfører, at med den herskende konkurrence på mobilmarkederne er der ikke behov 
for overførbart nummer, og gennemførelsesudgifterne vil være større end fordelene. 
Hvad angår forbrugernes ønsker inden for dette område, mener forskellige mobil­
operatører, at det ikke er et alvorligt handicap at skulle skifte telefonnummer. Imidlertid 
gør en mobiloperatør sig til talsmand for overførbart nummer for mobilsektoren og 
henviser til en markedsundersøgelse, som konkluderer, at 40% af mobiltelefonbrugerne 
(især erhvervsbrugere) opfatter det som en væsentlig hindring for at skifte udbyder, at 
det er nødvendigt også at skifte telefonnummer. En større forbrugersammenslutning går 
ligeledes ind for overførbart nummer også for mobilsektoren. 
Der er almindelig enighed om behovet for gensidighed i forbindelse med overførbart 
nummer, forstået på den måde at det skal gælde for både eksisterende og nye udbydere. 
I modsætning til forslaget i grønbogen (og bestemmelserne i samtrafikdirektivet) taler 
mange af respondenterne for generel områdedækning snarere end en gradvis overgang, 
som forudsætter en indledende fase, hvor kun de store befolkningsområder dækkes. 
Årsagen er, at sidstnævnte mulighed måske ikke rummer incitamenter til investeringer i 
infrastrukturen i de tyndt befolkede områder. 
Et antal internationale operatører og nogle lovgivere understreger, at det haster med 
indførelsen af overførbare numre for specialtjenester (ring gratis, overtaksering og delt 
omkostning), fordi indehaverne af sådanne numre vil tøve mere med at skifte operatør, 
hvis det forudsætter, at de også skal skifte telefonnummer. 
13-
'Geografisk overførbarhed' (telefonnummeret kan beholdes, selvom brugeren flytter) 
opfattes ikke som en væsentlig valgmulighed for kunderne som helhed, men anses for at 
være mest ønskværdigt for crhvervssegmentet. Denne kundegruppes behov kan 
imidlertid dækkes ved hjælp af ikke-geografiske numre6. 
Forbmgersammenslutninger og operatører lægger i deres kommentarer vægt på, at de 
eksisterende numre indeholder vigtige takstoplysninger, som bør bevares (dvs. de 
fortæller, om opkald er lands- eller overtakseringsopkald). Overførbart nummer bør ikke 
medføre, at det bliver vanskeligere at gennemskue den forventede pris for et opkald. 
Tekniske løsninger 
Der er enighed om, at enhver form for centralbaseret7 gennemførelse af overførbart 
nummer (f.eks. fjernbetjent viderestilling og 'drop back') er utilfredsstillende i det lange 
løb på grund af manglende effektivitet og muligvis vil forringe kvaliteten af net­
tjenesterne. Endvidere vil den operatør, som overtager nummeret, vedblive med at være 
afhængig af den operatør, som afgiver det nummer, som er nødvendigt for at afslutte 
opkaldene. Dertil kommer, at overdragelsesomkostningcrne for opkaldsomdirigering 
bliver høje, samtidig med at der ikke vil være noget incitament til at begrænse dem. 
Der er enighed om, at den teknisk og økonomisk set bedste løsning med hensyn til over­
førbart nummer er en parallel database med lige adgang for alle operatører og ingen 
indbyrdes afhængighed. Imidlertid understreger en del respondenter, at omkostningerne 
i forbindelse med databaseløsningen er undervurderet. En international operatør anfører 
i modsætning hertil, at gennemførelsen af en intelligent netløsning bør være et formelt 
krav, for hvilken der burde gælde en tidsfrist. 
En anden respondent foreslår, at ved at følge FCC's eksempel burde der indføres 
minimumskriterier for en langsigtet løsning for overførbarhed på en sådan måde, at der 
tages højde for de nuværende nationale nummereringssystemers særtræk og forskelle, 
således at producenterne af centraler kan arbejde hen imod en fælles standard. 
Visse lovgivere fastholder, at metoderne til gennemførelse af overførbart nummer bør 
afgøres af lovgiverne, og tilsvarende anfører de etablerede operatører, at de tekniske 
løsninger bør være deres gebet, forudsat at de kan få sikkerhed for interoperabilitet på 
grundlag af ETSI-standarderne. 
Omkostninger og omkostningsdeling 
Der er modtaget meget få konkrete oplysninger om anslåede omkostninger. Der er 
mange kommentarer til og forskellige meninger om de samlede omkostninger i 
forbindelse med de forskellige løsninger og den måde, som de skulle deles af de 
involverede operatører; men de var ikke alle lige velbegrundede. Der er imidlertid fuld 
enighed om, at det er meget vigtigt for en god gennemførelse af overførbart nummer, at 
man finder en rimelig omkostningsdelingsmekanisme. 
Ikke-geografiske numre er (nationale) nummerserier, som ikke er specifikke for bestemte geografiske 
regioner, byområder eller lokalsamfund. De anvendes f.eks. til ring gratis-, delt omkostning- og 
overtakseringsrj enester. 
En løsning med overførbart nummer, hvor det overførte nummer kun kan genkendes på den 
oprindelige, terminerende lokale central. 
-14-
På grundlag af specifik erfaring med netop dette område foreslår en lovgiver, at der kan 
etableres en omkostningsdelingsordning, hvor de administrative og liniebaserede 
etableringsomkostninger kan dækkes af 'modtageroperatøren', således at hver operatør 
kan afholde sine egne systemetableringsomkostninger. Eventuelle yderligere over-
dragelsesomkostninger burde så i princippet erholdes af 'donoroperatøren', og de kan 
således dækkes ind gennem de almindelige nettakster. Dette ville være et incitament til, 
at der anvendes de mest effektive trafikrutemetoder. Der bør imidlertid være mulighed 
for i en overgangsfase at opkræve yderligere overdragelsestakster hos 'modtageren' for 
at gøre det muligt at gennemføre de mest effektive trafikruter. 
Angående intelligent netløsning foreslår en international operatør, at alle 
tjenesteudbydere kunne pålægges en afgift i forhold til deres indtægt fra tjenester med 
det sigte at dække de almindelige udgifter i forbindelse med oprettelsen og driften af den 
nødvendige database. 
Det foreslås endvidere, at Kommissionen udarbejder detaljerede retningslinier for 
omkostningsforholdene. 
Timing 
Adskillige af de etablerede operatører understreger det vigtige i, at overførbart nummer 
bliver indført efter en synkroniseret tidsplan, mens andre er af den opfattelse, at en mere 
gradvis gennemførelse vil være mere passende for at give operatørerne mulighed for 
kapacitetsmæssigt at tage højde for gennemførelsen af overførbart nummer i deres 
almindelige udbygningsplaner. 
Hvad angår tidsfristen for gennemførelse, er overførbart nummer allerede indført i 
adskillige medlemsstater og står foran indførelse i andre i løbet af næste år. Disse 
medlemsstater og de pågældende operatører er af den opfattelse, at den foreslåede tids­
plan ikke er tilstrækkeligt ambitiøs. Brugersammenslutninger, producenter og 
forskellige udbydere foreslår ligeledes fremskyndede tidsfrister. 
Imidlertid mener et mindretal af lovgivere og etablerede operatører, at den foreslåede 
tidsfrist (1. januar 2000) ligger for tidligt og holder fast ved, at den i samtrafikdirektivet 
fastsatte tidsfrist (2003) bør stå ved magt. 
III.4 Omlægning af nationale nummereringsplaner 
- Grønbogens forslag -
Gennemgang af de nationale nummereringsordninger med henblik på yderligere 
integrering af nationale nummereringsordninger. Tilpasning af nationale numme­
reringsordninger i overensstemmelse med de aftalte fælles retningslinier med 
gennemførelse senest år 2000. Ingen tildeling af numre længere end 13 cifre (ekskl. 
præfikser for transportørvalg og internationale opkald). 
-15-
- Kommentarer -
Der udtrykkes bred bekymring over omkostningerne ved og konsekvenserne for 
brugerne af yderligere ændringer i de nationale nummereringsplaner på kort og 
mellemlangt sigt. Der er for nylig blevet gennemført gennemgribende revisioner af de 
nationale nummereringsplaner, og alle parter vil hilse en periode med stabilitet 
velkommen. 
Samtidig udtrykkes der støtte til en langsigtet gradvis tilnærmelse af grundlaget for de 
fælles retningslinier; men tidsfristerne bør ligge en del senere end det forslag, som 
fremgår af grønbogen (år 2000). 
Desuden understreger de fleste respondenter betydningen af åbne, ikke-diskrimine-
rende og gennemsigtige nationale nummereringsplaner, som bør forvaltes af 
uafhængige myndigheder for at sikre den ønskede konkurrence på markedet. En lov­
giver foreslår, at de nationale nummereringsplaner bør gennemgås systematisk med 
teknisk assistance fra CEPT/ECTRA for at sikre, at konkurrencekravene overholdes. 
Alle andre eventuelle ændringer bør ske inden for rimelige gennemførelsesperioder. 
III.5 Europæisk telenummereringsområde (ETNS) 
- Grønbogens forslag -
Gennemførelse af et europæisk telenummereringsområde fra senest 1. januar 1998. 
- Kommentarer -
Tværeuropæiske transportører og andre operatører med europæiske strategivisioner 
udtrykker stærk støtte til udviklingen af et europæisk telenummereringsområde, og 
der er tillid til, at det vil gøre det muligt at udvikle fælleseuropæiske tjenester. Selvom 
de ganske vist ikke er direkte imod ideen stiller mange andre spørgsmålstegn ved det 
nuværende behov for europæiske numre for specialtjenester. Det indrømmes dog af 
nogle respondenter, at der i dette tilfælde er behov for udbud, før efterspørgslen kan 
melde sig. 
Der udtrykkes bred støtte til gennemførelsen af et fælleseuropæisk 
telenummereringsområde på grundlag af landekoden '388'. Men set i lyset af, at 
International Telecommunications Union først frigiver denne kode i maj 1997, bliver 
den foreslåede gennemførelsesdato (1. januar 1998) opfattet som urealistisk og bør 
derfor erstattes af en tidsfrist ultimo 1998/primo 1999. 
I mange kommentarer lægges der meget vægt på, at enhver udvikling af europæiske 
tjenester ikke må virke hindrende for udviklingen af globale tjenester, og at dobbelt-
-16-
arbejde bør undgås. Nogle respondenter mener af samme grund, at '388' under alle 
omstændigheder ikke bør anvendes til ring-gratis-tjenester, eftersom de allerede kan 
rummes inden for det internationale 800-nummer. De argumenterer for, at brugen af 
de globale numre kan begrænses til Europa, såfremt tjenesteudbyderne ønsker det. 
I modsætning hertil presser andre på for at beholde et bredt spektrum af specielle 
europæiske tjenester inden for det europæiske telenummereringsområde. Adskillige 
kommentatorer viser interesse for at holde multinationale virksomheders nummere-
ringsbehov inden for det europæiske telenummereringsområde. 
Visse forbrugersammenslutninger understreger, at der bør være en klar adskillelse 
mellem ring-gratis-numre og overtakseringstjenester med det formål ikke at forvirre 
brugerne med hensyn til priserne på deres opkald. Derudover ville det være 
nødvendigt at indføre muligheder for selektiv opkaldsspærring samtidig med 
indførelsen af fælleseuropæiske overtakseringsnumre. 
Flere respondenter foreslår, at '388' vil kunne tjene som en nyttig prøvesten for 
behovet efter fælleseuropæiske tjenester samt værditilvækst gennem nummererings-
forvaltning på europæisk niveau. Der kunne så aftales yderligere udvikling afhængig 
af den succes, som opnås med denne indledende kode. 
III.6 Forvaltning af det europæiske telenummereringsområde 
- Grønbogens forslag -
EU skal sammen med ECTRA foreslå en ny struktur for regulering og forvaltning 
af numre i Europa senest fra og med 1. januar 1998. 
- Kommentarer -
De fleste kommentarer til dette emne er modtaget fra lovgivere og etablerede opera­
tører. Der indkom kun få kommentarer fra andre net- og tjenesteudbydere. Der er 
almindelig accept af, at tilvejebringelse af et europæisk telenummereringsområde selv 
i begrænset omfang vil kræve forvaltning af nummertildelingen på europæisk niveau. 
I tråd med de beskedne ambitioner, som blev udtrykt angående det europæiske tele­
nummereringsområde i den indledende fase, ville forvaltningsopgaverne efter de 
fleste respondenters opfattelse imidlertid ikke kræve en nye struktur i denne 
udviklingsfase. Forskellige respondenter forslår, at ETO bør forvalte det europæiske 
telenummereringsområde. 
En forbrugersammenslutning peger på, at enhver nyetableret forvaltningsstruktur også 
bør inddrage forbrugernes interesser. 
17-
III.7 Langsigtet europæisk nummereringsplan 
- Grønbogens forslag -
Udvikling af en langsigtet strategisk plan for nummerering i Europa fra og med 1. 
januar 1998. Dette bør omfatte etablering af en europæisk landekode (3xy) med 
overdragelse af ansvar for forvaltningen og ledelsen af de 2 sidste cifre til Europa 
og et fælles nummereringssystem fra og med år 2000. 
- Kommentarer -
Et flertal af respondenterne giver udtryk for, at fordelene ved og efterspørgslen efter et 
fælleseuropæisk nummereringssystem ikke er tilstrækkeligt påvist. Der er bred 
enighed om, at omkostningerne er større end fordelene, og at den foreslåede tidsfrist 
(1. januar 2000) under alle omstændigheder er urealistisk. Der er også bred enighed 
om, at både omkostninger og fordele såvel som de tekniske forhold i forbindelse med 
en sådan udvikling bør undersøges grundigt, før der træffes beslutning. Erfaringerne 
med udviklingen af '388'-koden og det europæiske telenummereringsområde vil 
kunne spille en central rolle. Hvis resultatet af de videre undersøgelser bliver positive, 
bør europæisk nummerering under alle omstændigheder skulle planlægges over en 10-
20-års periode. 
III.8 Alfanumerisk opkald 
- Grønbogens forslag -
Vedtagelse af en fælles standard for tastaturer, som understøtter alfanumerisk 
opkald. 
- Kommentarer -
Der er stærk opbakning til en fælles holdning til alfanumerisk opkald på grundlag af 
ITU's rekommendation E.161, option A, som indeholder et format for associering 
mellem bogstaver og tal. En forbrugersammenslutning gør opmærksom på, at det vil 
være hensigtsmæssigt, hvis funktionskoderne '*' og '#' ligeledes kunne 
standardiseres. 
En respondent advarer om, at det er vigtigt ikke at give det indtryk, at brugerne reelt 
bliver ejere af deres numre. Selv hvis numre udbredt associeres med bogstaver, bør 
det ikke føre til krav om varemærkeregistrering fra erhvervsbrugere. 
18 
111.9 Navne og adresser på Internettet 
- Grønbogens forslag -
Der bør sikres rimelig og ikke-diskriminerende tildeling af internetnavne og -
adresser. Situationen i medlemsstaterne skal gennemgås med det formål at vurdere 
behovet for konkrete tiltag. 
- Kommentarer -
Navne og adresser på Internettet er genstand for mindre opmærksomhed end andre 
emner, som tages op i grønbogen. Ikke desto mindre er der almindelig enighed om 
analysen af navne og adresser, og det er opfattelsen, at de berørte problemer skal 
behandles. 
Nogle er af den opfattelse, at der er behov for global harmonisering og 
omstrukturering af brugen og tildelingen af internetnavne og -adresser. En respondent 
insisterer på, at brugen af nationale topniveaudomænenavne bør styrkes for at sikre, at 
tildelingspraksis kan omfattes af national lovgivning om varemærker. Med globale 
topniveaudomænenavne er det meget vanskeligere at beskytte varemærkerne. 
Generelt kan det udledes af kommentarerne, at den bedste måde at løse problemerne 
er fortsat selvregulering og ikke lovgivningsmæssig indblanding. Der er imidlertid 
forskellige opfordringer til at gennemføre europæiske ikke-lovgivningsmæssige 
initiativer med det sigte at sikre bedre repræsentation af de europæiske interesser i den 
globale debat. 
19 
IV EVALUERING 
IV.l Forhold, hvor der er enighed eller overvejende opbakning 
På grundlag af de modtagne skriftlige kommentarer og debatmødet konkluderer 
Kommissionen, at høringen viser følgende: 
• 
• der er almindelig enighed om, at nummerering spiller en afgørende rolle for at sikre 
effektiv konkurrence; 
der er bred opbakning til gennemførelsen af transportørvalg på de faste net for 
operatører, der har en stærk markedsposition, samtidig med at markederne åbnes 
for fuld konkurrence; 
• det er kun forvalg af transportør, der kan give brugerne den fulde fordel af 
konkurrence på lands- og internationale opkald, og dette kan og bør gennemføres 
senest 1. januar 2000 for udbydere af faste abonnentnet, der har en stærk 
markedsposition; 
• det opfattes som en vigtig forudsætning, at der gensidigt (dvs. gældende for både 
etablerede og nye aktører) gennemføres overførbart nummer på operatørplan på de 
faste net; 
• det opfattes ikke som nødvendigt eller ønskværdigt at gennemføre områdevis 
indførelse (begyndende i de største befolkningscentre) af overførbart nummer; i 
stedet foretrækkes generel områdedækning; 
• overførbarhed af ikke-geografiske numre (ring gratis, overtaksering, delt 
omkostning) betragtes bredt som en funktion, der bør indføres så hurtigt som 
muligt; 
der er bred enighed om, at gennemførelse af et europæisk telenummereringsområde 
på grundlag af landekoden '388' er den bedste metode, således at det er muligt at 
anvende det som prøvesten for eventuel yderligere udvikling; 
der efterlyses en fælles holdning til alfanumerisk nummerering baseret på en 
gennemførelse i hele EU af ITU's rekommendation E.164; 
fortsat selvregulering ses som den bedste fremgangsmåde til løsning af eventuelle 
problemer i forbindelse med tildeling af navne og adresser på Internettet: imidlertid 
er der behov for at undersøge disse forhold nærmere i lyset af europæiske 
initiativer til at sikre bedre repræsentation af Europas synspunkter på globalt plan. 
20 
Hvad angår spørgsmålet om transportørvalg for det enkelte opkald, hvor default­
transportøren vælges af abonnentnetudbyderen ("let adgang"), og forvalg af trans­
portør, hvor det er kunden, der vælger, ("lige adgang"), fremdrog høringen i detaljer 
argumenterne fra både modstandere af og fortalere for "lige adgang" (hvor 
sidstnævnte udgør et stort flertal). Uden at komme ind på de øvrige argumenter i 
denne debat skal der her skabes klarhed over et af hovedaspekterne i diskussionen, 
nemlig virkningen af "lige adgang" på konkurrencen inden for lokal infrastruktur og 
Kommissionens synspunkter i dette spørgsmål. 
Et mindretal hævder med udgangspunkt i gældende forskrifter, at transportørforvalgs-
ordninger reducerer abonnentnetudbydernes fortjeneste ved at åbne markedet for 
lands- og internationale opkald for stærk konkurrence. Dette vil mindske incitamentet 
til at investere i alternativ lokal infrastruktur, og dermed vil der i de fleste tilfælde kun 
være en enkelt abonnentnetudbyder med de facto-monopol. 
Hovedparten af respondenterne hævder imidlertid, at det ikke vil medføre økonomisk 
effektivitet og ej heller være nogen fordel for kunderne, hvis man opretholder 
barrierer for konkurrencen på tjenestesiden for at stimulere konkurrencen på 
infrastruktursiden. For det første giver et duopol inden for lokal infrastruktur ikke 
nogen garanti for reel konkurrence i udbuddet af abonnentnet, og for det andet vil 
manglende brugervenlige midler til at forvælge andre tjenesteudbydere via 
abonnentnettet uvægerligt betyde fortsat høje takster for tjenesteydelserne. Desuden 
skaber resterende barrierer for konkurrencen på tjenestesiden et kunstigt incitament til 
infrastrukturinvesteringer, som måske ikke er bæredygtige på lang sigt. 
På grundlag af de argumenter, der er kommet frem under høringen, mener 
Kommissionen, at "lige adgang" er det bedste middel til at skabe lige vilkår for 
etablerede og nye operatører. Endvidere har brugersammenslutninger påpeget, at 
forbrugerne er bedst tjent med brugervenlige faciliteter, der giver adgang til alle 
tilrådighedværende tjenester, og de betragter ikke transportørvalg for det enkelte 
opkald uden mulighed for, at kunden kan vælge sin egen default-transportør, som 
brugervenlig. Af disse grunde foreslår Kommissionen, at der indføres transportør­
forvalg overalt på det indre marked inden for en nærmere fastsat dato. Kommissionen 
deler dog bekymringerne vedrørende tilstrækkelige investeringer i abonnentnetinfra-
struktur. Imidlertid er det sandsynligt, at investeringerne i abonnenentnettet i stigende 
grad vil blive drevet af udbuddet af nye multimedietjenester, snarere end af konkur­
rence inden for traditionel taletelefoni. Og endnu vigtigere: Spørgsmål om kvalitet og 
adgang i forbindelse med abonnentnet skulle være dækket af forsyningspligten, der nu 
er fast forankret i EU-lovgivningen. Forsyningspligten sikrer, at alle har adgang til 
tjenester af en nærmere fastsat kvalitet og til en overkommelig pris, uanset hvor i EU 
de er bosat. 
21 
IV.2 Forhold, hvor der er behov for yderligere debat eller undersøgelser 
På grundlag af kommentarerne konkluderer Kommissionen, at det på nuværende 
tidspunkt ikke vil være rimeligt at pålægge udbydere af abonnentnet, der ikke har en 
stærk markedsposition, pligt til at tilbyde transportørvalg og forvalg af transportør. 
Hvis abonnentnetudbydere, der har en stærk markedsposition, pålægges sådanne 
forpligtelser, vil markedskræfterne i sig selv sandsynligvis levere incitamentet for 
abonnentnetudbydere, der ikke har en stærk markedsposition, til at tilbyde tilsvarende 
faciliteter, uden at de pålægges krav herom. En anden mulighed er, at de sænker deres 
takster til et konkurrencedygtigt niveau. Hvis ikke, vil de ikke være et attraktivt 
alternativ for kunderne, som derfor vil blive hos eller skifte tilbage til en netudbyder, 
der tilbyder sådanne muligheder. 
Spørgsmålet om, hvorvidt der er behov for en bredere forpligtelse, vil blive behandlet 
igen som led i den overordnede undersøgelse af, hvordan de forskellige 
liberaliserings- og harmoniseringsforanstaltninger på teleområdet virker. Denne 
undersøgelse, der allerede er planlagt ifølge de pågældende direktiver, skal finde sted i 
1999. 
For det andet finder Kommissionen, at det må undersøges nærmere, om det er 
nødvendigt at pålægge mobiloperatører pligt til at tilbyde transportørvalg, forvalg af 
transportør og overførbart nummer, navnlig da dette vil kræve tekniske ændringer i 
GSM-standarden (der i øjeblikket undersøges af ETSI), og det vil kunne medføre høje 
introduktionsomkostninger. Mens der er en høj grad af konkurrence på visse nationale 
mobilmarkeder, der giver forbrugerne rimelige valgmuligheder, befinder mange andre 
markeder sig stadig i de indledende faser af en udviklingsproces, og det er uvist, hvor 
stor konkurrencen vil blive. Derfor er det Kommissionens opfattelse, at det er rimeligt 
at tage behovet for indførelse af nye nummereringsmekanismer, der øger forbrugernes 
valgmuligheder på mobilområdet, op til fornyet overvejelse inden udgangen af 1998. 
Endvidere konkluderer Kommissionen, at der er behov for yderligere undersøgelser af 
følgende: 
• en hensigtsmæssig mekanisme til omkostningsdeling for overførbart nummer: 
• 
• mulighederne for en eventuel gennemførelse af en intelligent netløsning for 
overførbart nummer og mulighederne for at opfylde kravene om interoperabilitet 
på den bedst mulige måde; 
de tekniske og omkostningsrelaterede aspekter angående gennemførelse af 
transportørvalg og overførbart nummer på de mobile net: 
omkostninger og fordele samt de tekniske aspekter i forbindelse med 
harmonisering af de nationale nummereringsplaner i lyset af en langsigtet 
europæisk . nummergringsplan. 
-22-
V. PRIORITERET HANDLINGSPLAN 
V.l Nummerering og tilvejebringelse af effektiv konkurrence 
Høringen har vist, at der er bred enighed om den store betydning af hensigtsmæssige 
nummereringsordninger og -mekanismer med det formål at sætte brugerne i stand til 
at drage nytte af konkurrencen på et liberaliseret marked. 
Ud over de generelle konkurrenceregler i traktaten er der i lovrammerne for tele­
området fastsat forpligtelser for medlemsstaterne med hensyn til nummerering. Ifølge 
Kommissionens direktiv vedrørende gennemførelse af liberaliseringen af markederne 
for teletjenester skal der senest den 1. juli 1997 stilles et passende antal numre til 
rådighed for alle teletjenester. I samtrafikdirektivet gentages dette krav, og endvidere 
fastsættes det, at de nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at nummereringsplaner og -
procedurer administreres på en måde, som sikrer at alle virksomheder, der udbyder 
offentlige teletjenester, behandles lige og retfærdigt samt at medlemsstaterne skal 
sikre, at en organisation, som har fået allokeret en bestemt nummerfølge, ikke 
diskriminerer i forbindelse med de numre, der giver adgang til andre teleoperatørers 
tjenester. Endvidere sætter samtrafikdirektivet en frist, den 1. januar 2003, for ind­
førelse af overførbart nummer på operatørniveau i alle større befolkningscentre, men 
resultatet af høringen tyder på, at denne frist bør fremrykkes. I øvrigt indebærer 
konkurrencereglerne, som der henvises til i direktiv 96/19/EF, at medlemsstaterne 
ikke må føre en nummereringspolitik, der medvirker til at opretholde kunstigt høje 
barrierer for markedsadgang, som kunne føre til, at en virksomhed kan opnå, bevare 
eller styrke sin dominerende position, selv om de særlige og eksklusive rettigheder er 
afskaffet. 
1. Transportørvalg/Forvalg af transportør 
På et marked med mange operatører skal brugerne være i stand til på en enkel og 
billig måde selv at vælge den foretrukne operatør, selv i de situationer hvor operatøren 
ikke er udbyder af den direkte linie til kundens kontor eller hjem. I denne 
sammenhæng er transportørvalg og samtrafik to sider af samme sag. Hvis vi er enige 
om, at det er vigtigt at forpligte etablerede operatører til at tilbyde nye aktører 
samtrafik, bør vi også være sikre på, at brugerne har passende muligheder for at nå de 
nye aktører, som benytter sig af samtrafikmulighedeme. 
Høringen viste, at der er bred opbakning om en hurtig gennemførelse af transportør­
valg som et umiddelbart skridt og efterfølgende gennemførelse af forvalg af 
transportør for at give lige adgang. 
Kommissionens direktiv af 13. marts 1996 om ændring af direktiv 90/388/EØF for så vidt angår 
gennemførelse af liberaliseringen af markederne for teletjenester, EFT L 74 af 22.3.1996, s. 13. 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/ /EF om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre 
forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne, endnu ikke formelt 
vedtaget. 
23-
Samtrafikdirektivet fastsætter ikke regler for, om default-tjenesteudbyderen skal 
vælges af kunden eller af abonnentnetudbyderen, men det stiller krav om, at alle 
tjenesteudbydere behandles lige og retfærdigt i nummereringsspørgsmål. I praksis 
betyder dette, at medlemsstaterne som mindstekrav skal etablere et præfikssystem, der 
giver kunderne adgang til andre tjenesteudbydere end deres abonnentnetudbyder. 
Med benblik på effektiv konkurrence mener Kommissionen, at der må 
iværksættes nationale gennemførelsesforanstaltninger baseret på de eksisterende 
forskriftsrammer for at sikre følgende: 
• Fra 1. januar 1998 skal alle udbydere af faste abonnentnet, der har en stærk 
markedsposition, tilbyde en ikke-diskriminerende og brugervenlig 
mekanisme, som giver brugerne mulighed for at foretage direkte valg af 
transportør til lands- og internationale opkald; dette skal ske i alle de 
medlemsstater, hvor liberaliseringen af taletelefoni skal være gennemført 
inden denne dato. 
• Udbydere af lands- og internationale tjenester skal have mulighed for at opnå 
konkurrencefremmende aftaler om omkostningsberegning og fakturerings-
ordninger med den eksisterende operatør. 
Der er behov for yderligere EU-foranstaltninger for at sikre følgende: 
• Alle udbydere af faste abonnentnet, der har en stærk markedsposition, skal 
tilbyde deres kunder mulighed for forvalg af transportør fra 1. januar 2000 i 
alle medlemslande. 
Behovet for at udvide kravet om transportørvalg og forvalg af transportør til 
også at omfatte mobiloperatører skal vurderes igen inden udgangen af 1998, og 
behovet for at udvide kravet til at omfatte udbydere af faste abonnentnet, der 
ikke har en stærk markedsposition, skal undersøges i forbindelse med 
undersøgelsen i 1999. 
2. Overførbart nummer 
Det er blevet tydeligt påvist, at det for både erhvervskunder og almindelige brugere er 
en væsentlig hindring for at skifte netudbyder, at det også er nødvendigt at skifte tele­
fonnummer. Tilstedeværelsen af overførbart nummer på operatørniveau er derfor af 
afgørende betydning for at stimulere konkurrencen på abonnentnettet. Det er allerede 
et lovkrav i samtrafikdirektivet, at overførtbart nummer indføres i større befolknings­
centre senest den 1. januar 2003. Der er bred enighed om behovet for at indføre 
overførbart nummer; men høringen afspejlede til gengæld forskellige synspunkter, 
med hensyn til omfanget af og tidsplanen for gennemførelsen. 
-24-
På grundlag af høringen mener Kommissionen, at samtrafikdirektivet bør 
ændres, så der stilles følgende krav: 
• Alle operatører, som udsteder ikke-geografiske numre for specialtjenester 
(ring gratis, delt omkostning og overtakseringstjenester), skal tilbyde overfør­
bart nummer for denne type numre fra 1. januar 2000. 
• Alle udbydere af faste abonnentnet skal tilbyde overførbart nummer senest 
fra 1. januar 2000. 
I lyset af disse krav har høringen vist, at der er behov for visse 
ledsageforanstaltninger, især vil følgende være nødvendigt: 
Inden 1998 skal der udarbejdes retningslinier for rimelige konkurrence­
fremmende ordninger for beregning og deling af omkostningerne ved over­
førbart nummer mellem de involverede operatører. 
En undersøgelse af mulige minimumskriterier og standardiseringskrav med 
henblik på at sikre interoperabilitet inden for rammerne af en langsigtet 
løsning for overførbart nummer (intelligente net). 
Med hensyn til eventuel yderligere udvideise af overførbart nummer drager 
Kommissionen følgende konklusioner fra høringens resultater: 
• Idet der tages hensyn til ETSI's undersøgelser, skal det inden udgangen af 
1998 tages op til fornyet overvejelse, om det bør gøres obligatorisk for mobil­
operatører at tilbyde overførbart nummer på operatørniveau, og i givet fald 
fra hvilken dato. 
• Det vil ikke være ønskværdigt at gennemføre overførbart nummer på geogra­
fisk plan eller overførbart nummer mellem forskellige tjenestekategorier 
(fastnet og mobilnet) i de tilfælde, hvor det berøver brugerne oplysninger om 
takster. I denne sammenhæng vil det være nødvendigt at undersøge, 
hvorledes et system med on-Iine-takstoplysninger ved hvert enkelt opkald kan 
gennemføres på et marked med mange operatører, hvor numrene ikke 
længere rummer pålidelige oplysninger om opkaldstakster. 
3. Åbning af nationale nummereringsplaner for konkurrence 
25 
Høringen af grønbogen har endnu en gang understreget, hvor stor vægt operatører og 
tjenesteudbydere (især nye aktører og etablerede aktører med en europæisk strategi) 
lægger, på, at der eksisterer ikke-diskriminerende og gennemsigtige nationale 
nummereringplaner forvaltet af uafhængige myndigheder. Disse krav er fuldt ud aner­
kendt i Fællesskabets lovgivning på teleområdet, og i tråd hermed er medlemsstaterne 
blevet underlagt krav desangående. 
I henhold til direktivet om fri konkurrence skal Kommissionen undersøge de 
nationale nummereringsplaner for at tilse, at de er blevet tilstrækkeligt 
tilpassede til det nye konkurrenceprægede marked. En del af de oplysninger, 
som er nødvendige for at kunne foretage denne vurdering, beror på en analyse, 
som ETO er i færd med. 
På grundlag af denne ETO-analyse, og efter at den er blevet diskuteret mellem 
alle berørte parter, bør Kommissionen komme med henstillinger om yderligere 
omlægninger af de nationale nummereringsplaner, som måtte være nødvendige 
for at imødekomme de nummereringsbehov, som følger af et marked med mange 
transportører, på en ligelig og ikke-diskriminerende måde. 
V.2 Nummerering og det indre marked 
I den nuværende situation, hvor teletjenester og -net stadig i høj grad organiseres og 
drives inden for nationale grænser, er det vanskeligt at tænke frem i tiden og komme 
med bud på de krav, som vil blive stillet på et europæisk indre marked for 
telekommunikation. Der er kun fa respondenter, som har været j stand til at forestille 
sig dette spring i tiden og derved pege på de krav og muligheder, som opstår på et 
enhedsmarked for telekommunikation. 
Praktisk talt alle respondenterne understreger behovet for lange til meget lange 
overgangsperioder i tilfælde af ændringer i nummereringsplanerne. Det betyder, at 
nummereringsplanerne ikke er en vare, som nemt og hurtigt kan tilpasses skiftende 
behov - især ikke når der skal foretages ændringer i mindst 15 forskellige numme­
reringsplaner. 
1. Gennemførelse af et europæisk nummereringsområde 
Den bedste vurderingsmekanisme, der kan anvendes til at afgøre, hvilket af de 
forskellige scenarier for fremtidige krav til fælleseuropæiske tjenester er det korrekte, 
er markedet selv. Men for at markedet 'kan give sig til kende', er det nødvendigt at 
indføre fælleseuropæiske numre, for at afdække efterspørgslen. 
Kommissionens direktiv 96/16/EF om ændring af Kommissionens direktiv 90/388/EØF for så vidt 
angår gennemførelse af liberaliseringen af markederne for teletjenester, EFT L 74, 22.03.1996, s.13. 
-26-
Kommissionen mener, at følgende er hensigtsmæssigt: 
• at stile efter at gennemføre det europæiske telenummereringsområde (ETNS) 
fra 1. januar 1999 på grundlag af landekoden '388'; 
• at definere en bred vifte af tjenester, som kan virke under landekoden '388', 
samtidig med at det sikres, at brugerne nemt kan skelne mellem de forskellige 
tjenestetyper og tilhørende takster; 
• at overdrage det til et organ under CEPT/ECTRA at behandle ansøgninger 
om fælleseuropæiske numre samt at forestå behandlingen af eventuelle 
uoverensstemmelser. 
2. Konvergens mellem nationale nummereringsplaner 
Høringen har vist, at harmoniseringen i sig selv ikke opfattes som tilstrækkelig grund 
til at ændre de nationale nummereringsplaner. Samtidig anerkendes fordelene ved en 
vis grad af harmonisering; men for at opnå den, slås der til lyd for en gradvis, naturlig 
konvergens byggende på konsensus. Derfor er Kommissionen af den opfattelse, at 
fremtidige ændringer i nummereringsplanerne bør hvile på aftalte fælles retningslinier 
med det dobbelte formål at fremme både konkurrence og konvergens. På den måde er 
det muligt at sikre, at den fælleseuropæiske dimension inden for det europæiske 
nummereringssystem både vokser og ekspanderer, uden at det bliver nødvendigt at 
foretage væsentlige yderligere ændringer i de nationale nummereringsplaner. 
De henstillinger, som Kommissionen agter at fremlægge angående yderligere 
omlægning af de nationale nummereringsplaner, som er nødvendig for at sikre 
lige kvalitativ og kvantitativ adgang til nummerressourcerne for alle markedets 
aktører (se ovenfor), bør også omfatte kriterier, som sikrer en passende grad af 
konvergens mellem de nationale nummereringsplaner. 
3. Langsigtet europæisk nummereringsplan 
Høringen om grønbogen har vist, at der hersker betydelig usikkerhed med hensyn til 
omkostningerne og fordelene ved et fælles europæisk nummereringsområde, og der er 
derfor behov for yderligere undersøgelser af dette forhold. 
27 
Set i lyset af erfaringerne med det liberaliserede indre marked og det europæiske 
telenummereringsområde inden udgangen af 1999 vil Kommissionen iværksætte 
en detaljeret undersøgelse af de omkostninger og fordele, som sandsynligvis vil 
være forbundet med et fælles europæisk nummereringsområde. 
4. Alfanumerisk opkald 
Den brede støtte til en fælles holdning til alfanumerisk opkald på grundlag af ITU's 
rekommendation E. 161, option A bør omsættes til en fælles standard. 
Forbrugerne ønsker ligeledes en harmonisering af funktionskoderne '*' og '# '. Det er 
en temmelig anderledes og mere kompliceret form for harmonisering, eftersom det 
forudsætter en fælles standard for disse koder, for at de kan være tilgængelige som 
funktioner på nettet. Derfor involverer det samarbejde og enighed mellem alle 
netoperatørerne. ETSI arbejder for tiden på en fælles standard. 
Kommissionen mener, at ETSI bør bestræbe sig på at vedtage fælles standarder 
for såvel alfanumerisk opkald som koderne **' og '#' inden udgangen af 1997. 
5. Navne og adresser på Internettet 
Skønt der er bred enighed om både betydningen af navne og adresser på Internettet og 
de problemer, som er afledt heraf, så har der ikke vist sig enighed om, hvilke og hvor 
omfattende initiativer og foranstaltninger, der er behov for i denne sammenhæng. 
Kommissionen ser dette udfald som støtte til, at den yder et uformelt men aktivt 
bidrag til, at europæiske interesser forsvares i den globale debat. 
Kommissionen vil holde situationen under opsyn og foreslå ikke-lovgivnings-
mæssige tiltag, hvor de kan sikre en bedre repræsentation af europæiske 
interesser på globalt plan. 
28 
VI. TIDSPLAN 
På grundlag af det foregående kapitel om en prioriteret handlingsplan fremkommer 
følgende tidsplan for gennemførelse af transportørvalg og forvalg af transportør, 
overførbart nummer og fælleseuropæiske numre: 
Fra 1. januar 1998 Der skal tilbydes transportørvalg ved det enkelte opkald 
af alle udbydere af faste abonnentnet, som har en stærk 
markedsposition, i alle de medlemslande, hvor der er 
krav om fuld liberalisering inden denne dato samt inden 
udløbet af overgangsperioden i de medlemsstater, hvor 
der er aftalt forlænget overgangsperiode. 
Fra 1. januar 1999 Der skal oprettes et europæisk telenummereringsområde 
på grundlag af landekoden '388'. 
Fra 1. januar 2000 Brugerne skal tilbydes forvalg af transportører af alle 
udbydere af faste abonnentnet, som har en stærk 
markedsposition, i alle medlemslande 
Alle udbydere af faste abonnentnet skal tilbyde overfør­
bart nummer. 
Alle operatører skal tilbyde overførbart nummer for 
ikke-geografiske specialtjenestenumre (ring gratis, delt 
omkostning, overtakseringstjenester). 
Følgende aktioner bliver nødvendige for at nå disse målsætninger og træffe 
beslutninger om opfølgning: 
Inden medio 
1997 Rådet og Europa-Parlamentet vedtager resolutioner som bekræftelse 
på de prioriteter og den handlingsplan, som er fremkommet efter 
høringen 
Iværksættelse af revision af de nationale nummereringsplaner i 
lyset af kravene i direktivet om fuld liberalisering af telemarkederne 
Inden ultimo 
1997 Forslag til passende lovgivningsmæssige foranstaltninger med 
henblik på at sikre, at der stilles faciliteter til rådighed til forvalg af 
transportør og overførbart nummer overalt på det indre marked fra 
den 1. januar 2000 
29-
ETO-rapport med en detaljeret beskrivelse af de nationale 
nummereringsplaner 
Vedtagelse af ETSI-standard for alfanumerisk telefontastatur 
Iværksættelse af følgende undersøgelser: 1) mulige minimums­
kriterier og standardiseringskrav med henblik på langsigtede løs­
ninger for overførbart nummer; 2) alternative on-screen-/on-line-
muligheder for takstoplysninger til brugerne 
Inden ultimo Undersøgelse af muligheden for at udvide kravene om transportør-
1998 valg og overførbart nummer til at omfatte mobiloperatører 
Inden primo Vedtagelse af passende lovgivningsmæssige foranstaltninger med 
1999 henblik på at sikre, at der stilles faciliteter til rådighed til forvalg af 
transportør og overførbart nummer overalt på det indre marked fra 
den 1. januar 2000 
Medlemsstaterne indfører '388' for det europæiske telenumme­
reringsområde 
Kommissionen udsteder fælles retningslinier for rimelige og 
konkurrencefremmende foranstaltninger til deling af 
omkostningerne ved overførbart nummer 
Kommissionen offentliggør sine henstillinger angående yderligere 
omlægning af de nationale nummereringsplaner i lyset af kravene 
om konkurrence og gradvis konvergens mellem de nationale 
nummereringssystemer 
Inden ultimo Undersøgelse af, om kravet om transportørvalg bør udvides til også 
1999 at omfatte udbydere af faste abonnentnet, der ikke har en stærk 
markedsposition 
Primo 2000 Yderligere undersøgelser af behovet for og lønsomhedsvurdering af 
et fælles europæisk nummereringssystem set i lyset af erfaringerne 
med et liberaliseret indre marked for telekommunikation og med det 
europæiske telenummereringsområde (ETNS). 
30 
VII. KONKLUSION 
Høringen har vist, at der er stor støtte til grønbogens forslag om at indføre 
transportørvalg, forvalg af transportør og overførbart nummer, så brugerne kan drage 
fordel af det nye liberaliserede marked. Kommentarerne udgør ligeledes et nyttigt 
grundlag for at træffe beslutning om det mest hensigtsmæssige omfang i henseende til 
vilkårene for tjenester og tjenesteudbydere, for de obligatoriske krav til disse 
nummereringsforhold, og samtidig udgør de klare strømpile for en tidsplan for 
gennemførelsen. Kommissionen vil foreslå konkrete initiativer for at sikre, at disse 
nummereringsmekanismer gennemføres inden for de tidsrammer, som anses for 
ønskværdige og mulige. 
Resultaterne af høringen viser endvidere, at der er et stort ønske om, at nationale 
nummereringsplaner skal sikre lige kvantitativ og kvalitativ adgang til nummer­
ressourcerne for alle transportører. Der gives generelt udtryk for, at dette er en central 
forudsætning for ikke-diskriminerende adgang til de liberaliserede telemarkeder. 
Kommissionen vil fortsat nøje overvåge situationen vedrørende nummererings­
planerne i medlemsstaterne, og den vil tage affære i nødvendig udstrækning. 
Derudover vil der blive fremsat anbefalinger om yderligere omlægninger. Disse 
anbefalinger vil også tage højde for konvergenskravene. 
Der er udpeget forskellige handlingspunkter i forbindelse med andre nummererings-
spørgsmål, der vedrører det indre marked, og Kommissionen vil aktivt følge og 
anspore til tiltag inden for CEPT/ECTRA med hensyn til oprettelsen af et europæisk 
telenummereringsområde (European Telephony Numbering Space). I nødvendigt 
omfang vil der blive givet mandat og arbejdsbeskrivelser til ETSI og ETO angående 
specifikke forhold, som er blevet afdækket gennem høringen. 
På langt sigt vil det være nødvendigt at udvikle et europæisk nummereringssystem på 
grundlag af de erfaringer, som er indhøstet med et liberaliseret marked og det 
europæiske telenummereringsområde. Kommissionen vil følge op på dette i form af 
en detaljeret lønsomhedsundersøgelse. 
Hermed overdrager Kommissionen denne meddelelse, som er udarbejdet på grundlag 
af offentlig høring, til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Sociale Udvalg og Regions­
udvalget. 
31 
Glossar 
Alfanumerisk opkald/tastatur 
Delt indtægt 
o vertakseringstj enester 
Delt omkostning-tjenester 
ECTRA 
ETNS 
ETO 
ETSI At kalde et telefonnummer ved at bruge de bogstaver på 
telefonens tastatur, der svarer til navnet på den person eller 
tjeneste, der kaldes, f.eks. '0-800-BLOMSTER'. 
ved Tjeneste med overtaksering, hvor opkald faktureres af 
teleoperatøren. Indtægterne deles mellem operatøren og 
tjenesteudbyderen. 
Disse tjenester giver netadgang til særlige takster, hvor 
omkostningerne deles mellem den, der ringer op, og 
tjenesteudbyderen. Den, der ringer op, betaler normalt en 
takst, som svarer til en lokal samtale, og den, der ringes til, 
betaler evt. yderligere udgifter. 
The European Committee for Telecommunications 
Regulatory Affairs, oprettet som et af tre udvalg under 
CEPT. Omfatter en række projekthold, som dækker bl.a. 
licenstildeling, nummerering, samtrafik, mobilkommuni­
kation, prøvning og typegodkendelse. 
Rådets resolution 92/C318/EØF af 19. november 1992 om 
et fælleseuropæisk samarbejde om nummerering inden for 
teletjenester. Heri blev fastlagt flere opgaver for ECTRA 
inden for koordinering af nummerering, inklusive oprettelse 
af et europæisk nummereringsområde og udarbejdelse af 
europæiske holdninger til diskussioner i ITU. 
European Telephony Numbering Space (endnu ikke op­
rettet). Et telenummereringsområde, som fungerer parallelt 
med de nationale nummereringsområder. Numre fra ETNS 
vil være til rådighed alle steder i Den Europæiske Union (og 
senere i hele Europa). 
European Telecommunications Office er et kontor, som er 
oprettet under ECTRA med det formål at forestå teknisk 
forberedende arbejde. 
European Telecommunications Standard Institute har til 
opgave at udarbejde fælleseuropæiske standarder for 
telesektoren. 
Forvalg af transportør 
Ikke-geografiske tjenester Muligheden for at kunden kan forudbestemme sin egen 
foretrukne transportør på halvpermanent basis og derved 
undgå at skulle indtaste yderligere numre. 
Teletjenester nummereret ud fra de (nationale) 
nummerserier, som ikke identificeres med en bestemt 
32 
ITU 
ITU-T 
Let adgang 
Lige adgang 
Overførbart nummer 
Ring-gratis-tj eneste 
Transportørvalg geografisk region, eller et byområde eller lokalsamfund. 
International Telecommunications Union, FN's særlige 
agentur for telekommunikation. 
ITU's telekommunikationssektor. 
En mulighed for gennemførelse af transportørvalg, hvor 
default-transportøren fastlægges af den lokale transportør, 
men hvor kunden har mulighed for at fravælge denne 
operatør ved det enkelte opkald. 
Metode til valg af transportør uden at en bestemt lands- eller 
udlandstransportør favoriseres, idet default-transportøren 
enten bestemmes af kunden ved det enkelt opkald, eller ved 
at der ikke vælges default-transportør, og hver enkelt lands-
eller udlandsopkald indledes med et præfiks (sidstnævnte 
metode betragtes ikke som brugervenlig). 
Overførbart nummer tillader kunderne at beholde deres 
telefonnummer, når de beslutter at skifte a) operatør, b) 
tjenestetype eller/og c) adresse. 
En tjeneste, der kan kaldes (der er adgang til) uden bereg­
ning. Adgangskoden '800' forbindes generelt med ring-
gratis. 
Muligheden for at kunden kan vælge egen (foretrukket) 
langdistance- eller udlandsoperatør, f.eks. ved at indtaste en 
kode eller forudbestemme en foretrukket transportør. 
-33-
SKRIFTLIGE BIDRAG 
Myndigheder og nationale lovgivningsinstanser i medlemslandene 
Belgien BIPT /IBPT 
Danmark Forskningsministeriet /Telepolitisk Kontor 
Det Forenede 
Kongerige Permanent Representation to the EU 
Finland Telehallintokeskus/ Telefërvaltningscentralen 
Frankrig Permanent Representation to the EU 
Grækenland Ministry of transport and telecommunications 
Irland Department of Transport, Energy and Communications 
Italien Ministero dell Poste e delle Telecommunicazioni 
Nederlandene Ministerie van Verkeer en Waterstaat 
Norge Ministry of transport and communications 
Portugal Instituto das comunicaçoes de Portugal 
Schweiz BAKOM (Bundesamt fur Kommunikation) 
Tyskland Bundesministerium fur Post und Telekommunikation 
Østrig Bundesministerium fur Wissenschaft, Verkehr und Kunst 
Sammenslutninger 
AFTEL 
AFUTT (Association Française des Utilisateurs cju téléphone et des 
télécommunications) 
AK Wien (Bundeskammer flir Arbeiter und Angestellte - Vienna) 
AOST (Association des Opérateurs de Services de Télécommunications) 
BEUC (Bureau Européen des Unions des Consommateurs) 
CEEP (Centre Européen des Entreprises à Participation Publique) 
CIGREF (Club Informatique des grandes entreprises françaises) 
CNPF (Conseil National du Patronat français) 
DIH (Deutscher Industrie- und Handelstag) 
ECCO (European Competitive Carrier's Organization) 
ECMA ( European Computer Manufacturers Association) 
ECTEL (European Telecommunications Manufacturers Asociation) 
ECTRA (European Committee of Telecommunications Regulatory Affairs) 
ETNO (European Public Telecommunications Network Operators' Association) 
ETO (European Telecommunications Office) 
ETSI (European Telecommunications Standards Institute) 
EU Committee of the American Chamber of Commerce 
EURIM (European Informatics Market) 
FEDIM (Fédération Européenne du marketing direct) 
34-
FEI (Federation of the Electronics Industry) 
GITEP (Groupement des Industries de Télécommunications et d'Electronique 
Professionnelle en France) 
GSM MoU Association 
HDE (Hauptverband des Deutschen Einzelhandels) 
ICSTIS (The Independent Committee for the Supervision of Standards of Telephone 
Information Services) 
INTUG (International Telecommunications Users Group) 
ONP-CCP / EIF (European Interconnection Forum) 
RNID (Royal Institute for Deaf People) 
UNICE (Union des Confédérations de l'Industrie et des Employeurs d'Europe) 
Union Internationale des Chemins de fer 
Udbydere af teletjenester og -net 
ACC telecom UK 
Airtouch 
AT&T 
Belgacom 
British Telecom 
Cegetel 
Cellnet 
Companhia Portuguesa Radio Marconi 
Debitel Kommunikationstechnik 
DeTeMobil 
Deutsche Telekom 
Easynet 
E-plus Mobilfunk 
Energis 
France Telecom 
Global One 
Ionica 
Mannesmann Eurokom 
Mannesmann Mobilfunk 
Mercury communications 
Orange 
Portugal Telecom 
Post & Telekom Austria 
Proximus 
PTT Telecom - Netherlands 
STET - Italy 
Telecential communications 
Telecom Eireann 
Telecom Italia 
Telefonica - Spain 
-35 
Telenet operaties 
Telenor 
Unisource 
Vebacom & RWE 
VIAG 
Worldcom- MFS 
Producenter 
Alcatel /Alsthom 
Olivetti 
Konsulenter 
International Integrated Information Systems 
Mr. Craig Macbride 
NCSi Datentechnik 
Dr.Clive Page 
36 
ISSN 0254-1459 
KOM(97) 203 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 15 01 
Katalognummer : CB-CO-97-234-DA-C 
ISBN 92-78-19886-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg