Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om uønskede stoffer og produkter i foderstoffer"

(2000/C 140/04)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 23. marts 2000 under henvisning til EF-traktatens artikel 152 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede Leif E. Nielsen til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 15. marts 2000.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 371. plenarforsamling, af 29.-30. marts 2000, mødet den 29. marts 2000, med 81 stemmer for, 2 imod og 1 hverken for eller imod følgende udtalelse.

1. Baggrund

1.1. Under dioxinkrisen i juni/juli 1999 fremlagde Kommissionen et ambitiøst arbejdsprogram, som Rådet enstemmigt tilsluttede sig. Nærværende forslag er en del af dette arbejdsprogram. Det indebærer en væsentlig opstramning af reglerne om uønskede stoffer og produkter i foderstoffer. Disse regler er oprindelig fra 1974(1) og blev som følge af talrige ændringer kodificeret i direktiv 1999/29/EF(2).

1.2. Forslaget skal desuden ses i sammenhæng med den efterfølgende hvidbog om EU's fremtidige fødevaresikkerhed(3). Hvidbogen beskriver de overordnede principper for fødevaresikkerheden og indeholder en oversigt over den række af forslag, som Kommissionen agter at fremsætte i den kommende tid med henblik på en koordineret indsats i alle led i fødevarekæden fra "farm to table". Oversigten omfatter adskillige forslag på foderstofområdet, ligesom nærværende forslag er nævnt i denne sammenhæng.

1.3. Direktiv 1999/29/EF har til formål at nedbringe indholdet i foderstoffer af uønskede stoffer og produkter, som kan skade dyrs og menneskers sundhed. Det er ifølge direktivets begrundelser umuligt helt at eliminere sådanne stoffer og produkter, og det er urealistisk at fastsætte grænseværdier under analysemetodernes følsomhedsgrænse. Fodermidler og -stoffer må ikke bringes i omsætning i EU, medmindre de er af "sund og sædvanlig handelskvalitet" og overholder nærmere fastsatte grænseværdier for uønskede stoffer(4).

1.4. Bilag I til direktiv 1999/29/EF, som på baggrund af den videnskabelige og tekniske viden successivt revideres af Kommissionen under medvirken af Den Stående Foderstofkomité, omfatter for nærværende grænseværdier for 6 kemiske stoffer (arzen, bly, fluor, kviksølv, nitrit og cadmium), 21 forskellige produkter (herunder aflatoxin, dieldrin og dioxin) samt 12 botaniske urenheder (forskellige slags sennepsfrø m.v.). Disse grænseværdier gælder for nærmere angivne fodermidler og -stoffer. Der er ikke i bilaget fastsat grænseværdier for indhold af uønskede stoffer i tilsætningsstoffer til foderstoffer(5). Disse er i visse tilfælde omfattet af de generelle krav om "sund og sædvanlig handelskvalitet".

1.5. Kommissionen foreslår følgende ændringer i forhold til den hidtidige situation:

- Udstrækning af direktivets anvendelsesområde til tilsætningsstoffer til foderstoffer.

- Der indføres forbud mod fortynding ved overskridelse af det tilladte maksimumsindhold(6).

- Afskaffelse af muligheden for undtagelse på grund af særlige lokale forhold.

- Der åbnes mulighed for at fastsætte en indgrebstærskel, der er betydelig lavere end den fastsatte grænseværdi, således at der på et tidligt tidspunkt kan indledes en undersøgelse for at finde kontamineringskilden med henblik på at reducere eller eliminere den.

- Tilpasning af de proceduremæssige bestemmelser vedrørende Den Stående Foderstofkomité til forskriftsproceduren(7).

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU støtter intentionerne og den overordnede prioritering i Kommissionens hvidbog vedrørende en opprioritering af fødevaresikkerheden i EU gennem en samordnet indsats i alle led i fødevarekæden. Gennem sin sammensætning af repræsentanter fra samtlige involverede interessekategorier er ØSU et naturligt og velegnet forum for behandling af såvel de overordnede aspekter som de konkrete forslag vedrørende EU's fremtidige fødevaresikkerhed. ØSU vil derfor i begge henseender søge at yde konstruktive og realistiske bidrag til gennemførelse af en forsvarlig fødevaresikkerhed i EU.

2.2. ØSU støtter herunder ligeledes Kommissionens arbejdsprogram vedrørende dioxin. Efter den akutte situation i juni 1999 blev opmærksomheden efterfølgende rettet mod det mere permanente dioxinproblem. ØSU erkender dette miljøproblem, hvis omfang varierer fra land til land afhængig af forbrændingsteknologien.

2.3. Dioxinproblemet bør som andre miljøproblemer i EU efter ØSU's opfattelse først og fremmest angribes ved kilden, dels gennem frasortering og genanvendelse eller bortskaffelse af affaldsstoffer, som udvikler dioxin ved forbrænding, og dels gennem røgfiltre på forbrændingsanlæg til opfangning af den resterende dioxin. Der er de senere år konstateret en vis nedgang i emissionen af dioxin, men det vil vare en årrække, før der kan konstateres en mærkbar nedgang af dioxinindholdet i den belastede del af fiskebestanden og de belastede landområder. Det er derfor nødvendigt at fastsætte realistiske grænseværdier og fjerne de mest belastede fiskeri- og landbrugsprodukter fra fødekæden. Det er herunder vigtigt, at der er harmoni mellem grænseværdierne for produkter til human konsum og for dioxiner i olier og fedtstoffer til foderbrug, hvor fastsættelsen af sidstnævnte er underlagt ovennævnte komitéprocedure.

2.4. Dioxinproblemet illustrerer således den nære sammenhæng mellem fødevaresikkerhed og beskyttelse af miljøet. Produktionen af vegetabilske og animalske fødevarer er udsat for miljømæssige påvirkninger undervejs i produktionsforløbet i form af forskellige kemiske forbindelser. Ligesom for dioxin skal disse påvirkninger først og fremmest angribes ved kilden. Kravet om øget fødevaresikkerhed indebærer derfor samtidig en intensivering af EU's fremtidige indsats på miljøområdet. Det må dog samtidig sikres, at EU's bestræbelser i så henseende ikke undergraves ved import fra tredjelande.

2.5. I forbindelse med det konkrete forslag vedrørende uønskede stoffer i foderstoffer er der behov for øget opmærksomhed og en intensiveret indsats for at nedsætte den samlede mængde af uønskede stoffer og produkter, som indgår i foderstofproduktionen og dermed i fødekæden. Dette er udover de nævnte aspekter i forbindelse med hvidbogen i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet. Indholdet af uønskede stoffer og produkter i foderstoffer må under ingen omstændigheder indebære fare for menneskers og dyrs sundhed. De enkelte grænseværdier må derfor fastsættes på grundlag af den aktuelle viden og de foreliggende videnskabelige kendsgerninger under anvendelse af en tilstrækkelig sikkerhedsfaktor, som tager højde for utilstrækkelig viden på området og den mulige synergieffekt mellem forskellige risikofaktorer.

2.6. På denne baggrund støtter ØSU indførelsen af specifikke grænseværdier for indhold af uønskede stoffer i tilsætningsstoffer og afskaffelse af muligheden for fortynding, uanset at disse forslag er meget vidtgående og indebærer en "kursændring" i forhold til tidligere. En sådan opstramning vil i højere grad end hidtil motivere de involverede virksomheder til at træffe forebyggende foranstaltninger gennem overvågning af råvarernes kvalitet, indførelse af yderligere kontraktlige forpligtelser over for leverandører samt indgreb ved kilden. Det må dog afklares, hvad der skal ske med de råvarer, som f.eks. korn, som overskrider grænseværdien, og hvor producenten ikke selv er skyld i forureningen. Forslagets vedtagelse vil dog alt andet lige indebære en fordyrelse af EU's foderstofproduktion, og Kommissionen bør i forbindelse med forslagets vedtagelse fremlægge en cost/benefit-analyse af virkningerne.

2.7. ØSU støtter oplægget i hvidbogen vedrørende den fremtidige kontrolindsats, herunder samspillet mellem EU's og medlemslandenes kontrolmyndigheder. I denne forbindelse bør EU's og medlemsstaternes kontrolsystemer i fremtiden indeholde størst muligt incitament for virksomheder i foderstofbranchen og råvareproducenter m.v. til at sikre det lavest mulige indhold af uønskede stoffer. Dette bør sikres gennem fortsat udbygning af obligatorisk og godkendt egenkontrol i virksomhederne, som kan afsløre forureningskilder hurtigere og mere effektivt, end det er muligt for de statslige myndigheder. Der bør således i langt højere grad satses på HACCP-princippet i forbindelse med godkendelse eller certificering af virksomhedernes egenkontrol samt kvalitetssikring og registrering af data for de enkelte partier, således at det er muligt at spore forureningskilder på et tidligere tidspunkt og mere effektivt end hidtil. Udvikling og ibrugtagning af teknisk udstyr og informationsteknologiske systemer samt en intensivering af uddannelsesindsatsen vil være nødvendig i så henseende.

2.8. Det må samtidig sikres, at kontrollen er tilstrækkelig effektiv og at den håndhæves på samme måde i medlemsstaterne. Omkostningerne til bortskaffelse af partier, hvor indholdet af uønskede stoffer overskrider grænseværdierne, kan friste virksomheder til at "undlade at konstatere", at grænseværdierne er overskredet i visse partier i en fase af produktionen. Det er desuden vanskeligt at konstatere, om partier indført til EU fra tredjelande, er blevet blandet, eller om afviste partier "vender tilbage" efter opblanding. Det samme gælder produktionen af foderblandinger på den enkelte landbrugsbedrift. ØSU forventer, at fremtidig egenkontrol, registrering, kvalitetssikring m.v. i virksomhederne kombineret med en intensiveret indsats fra myndighederne, indførelse af kontraktlige forpligtelser ved leverancer fra tredjelande m.v., vil medvirke til at formindske omfanget af disse problemer.

2.9. På den ene side skal grænseværdierne under anvendelse af ovennævnte principper fastsættes på et niveau, som er praktisk anvendeligt. På den anden side er det dog samtidig nødvendigt ved fastsættelsen af de enkelte grænseværdier at tage vidtgående hensyn til bl.a. de praktiske, teknologiske, økonomiske og konkurrencemæssige aspekter, som gør sig gældende i forbindelse med pågældende uønskede stof eller produkt i kombination med pågældende foderstof, fodermiddel eller tilsætningsstof. Specielt bør grænseværdierne for uønskede stoffer og produkter i tilsætningsstoffer fastsættes under hensyn til den begrænsede koncentration heraf i de færdige blandinger.

2.10. Øgede krav i EU på dette som på andre tilsvarende områder forudsætter en løbende tilpasning af de internationale samhandelsregler. Dette er ikke mindst afgørende for den europæiske foderstofindustris internationale konkurrenceevne. Der er, som påpeget i hvidbogen, sket en bemærkelsesværdig udvikling i så henseende. ØSU opfordrer til, at der fra EU's side gennemføres en betydelig indsats for at skabe større international forståelse for disse aspekter i fremtiden kombineret med en intensivering af den videnskabelige indsats på området.

2.11. Ifølge forslaget er medlemsstaterne forpligtet til at kræve en undersøgelse af kontamineringer med hensyn til oprindelse og reduktion eller fjernelse af kontamineringskilden, hvis der påvises et ikke ubetydeligt indhold af visse uønskede stoffer eller produkter. Med henblik herpå kan Kommissionen under medvirken af Den Stående Foderstofkomité fastsætte en indgrebstærskel i bilaget for pågældende stoffer og produkter "langt under de fastsatte maksimumsindhold". ØSU kan tilslutte sig dette forslag, såfremt indførelsen af indgrebstærskler ikke rejser tvivl vedrørende det videnskabelige grundlag. Det er desuden afgørende, at anvendelse af indgrebstærsklerne ikke medfører urimeligheder for de pågældende virksomheder, f.eks. i form af offentlig omtale og eventuelle misforståelser vedrørende forståelse af de faktiske forhold.

2.12. Den hidtidige adgang til som følge af særlige forhold at overskride grænseværdierne for foder produceret og anvendt på en landbrugsbedrift uden efterfølgende forarbejdning, f.eks. i forbindelse med udvikling af toksiner i korn som følge af klimatiske forhold, har ikke været anvendt i praksis. ØSU kan derfor tilslutte sig, at undtagelsen afskaffes. Det skal dog i denne forbindelse påpeges, at nedsættelse af pesticidforbruget øger risikoen for svampeangreb og dermed udvikling af toxiner.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Definitionerne af "foderstoffer" og "fodermidler" i artikel 2 er beskrevet med let varierende sprogbrug for de samme elementer og begreber, hvilket bør harmoniseres. Desuden har visse af bestemmelserne i forslaget karakter af enslydende formuleringer, som med fordel kan forenkles, jf. f.eks. artikel 10, stk. 3, vedrørende pligt til underretning af myndighederne ved viden om overskridelse af grænseværdierne, samt artiklerne 11 og 12 vedrørende forskriftsproceduren for Den Stående Foderstofkomité.

3.2. En vedtagelse af de foreslåede ændringer kræver konsekvensrettelser i bilaget. Det er uklart, om Kommissionen forestiller sig specifikke eller ensartede grænseværdier for foderstoffer, fodermidler og tilsætningsstoffer for de enkelte uønskede stoffer. Det er herunder et spørgsmål, hvorvidt differentierede grænseværdier for indhold af uønskede stoffer i tilsætningsstoffer er berettiget i visse tilfælde.

3.3. Der er i forslaget ikke taget stilling til spørgsmålet om dekontaminering. ØSU finder, at det bør være muligt at dekontaminere, hvis det kan ske uden forringelse af pågældende foderstof, fodermiddel eller tilsætningsstof.

3.4. Der er fra visse sider udtrykt bekymring for, at fodring af dyr med f.eks. genmodificeret majs og sojaprotein indeholdende antibiotiske markørgener, kan medføre øget antibiotikaresistens. ØSU går ud fra, at godkendelsesproceduren og den kommende regulering af "novel feed" tager højde for denne risiko.

3.5. Nikkel anvendes som katalysator under hærdning af fedt. Det fjernes normalt efter processen, men er fundet i betydelige koncentrationer i partier af foderfedt. Nikkel er uønsket af miljømæssige grunde og medfører risiko for allergi. Ifølge bilaget til direktiv 96/25/EF(8)"skal fodermidler, i det omfang det er muligt gennem god fremstillingspraksis, være fri for kemiske urenheder, der skyldes, at der i fremstillingsprocessen er anvendt tekniske hjælpestoffer ...". Denne bestemmelse har vist sig utilstrækkelig, og der bør derfor i bilaget til nærværende direktiv fastsættes en grænseværdi for nikkel.

Bruxelles, den 29. marts 2000.

Beatrice Rangoni Machiavelli

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Direktiv 74/63/EØF, EFT L 38 af 11.2.1974, s. 31.

(2) EFT L 115 af 4.5.1999, s. 32.

(3) KOM(1999) 719 af 12.1.2000.

(4) Fodermidler er i hovedsagen produkter, som anvendes til fremstilling af blandede foderstoffer.

(5) Tilsætningsstoffer er stoffer, præparater eller mikroorganismer, som tilsættes foderstoffer med henblik på opnåelse af en positiv effekt i forbindelse med brugen af det pågældende foder.

(6) Bortset fra enkelte uønskede stoffer har det hidtil været muligt for virksomhederne at fortynde koncentrationen af uønskede stoffer og produkter i et parti fodermidler eller -stoffer.

(7) Rådets afgørelse 1999/468/EF, EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(8) Fremgår af ændring ved Kommissionens direktiv 98/67/EF (EFT L 261 af 24.9.1998 s.13).