DA Den Europæiske Unions Tidende C 21/49

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Investering i udviklingen af teknologi med lav CO2-udledning (SET-planen)

KOM(2009) 519 endelig

2011/C 21/09

Hovedordfører: Gerd WOLF

Kommissionen besluttede den 7. oktober 2009 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Investering i udviklingen af teknologi med lav CO2-udledning (SET-planen)«

KOM(2009) 519 endelig.

Den 3. november 2009 henviste EØSU's præsidium det forberedende arbejde til EØSU's Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet.

På grund af sagens hastende karakter (forretningsordenens artikel 59) udpegede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 463. plenarforsamling den 26.-27. maj 2010, mødet den 27. maj, Gerd Wolf til hovedordfører og vedtog følgende udtalelse med 168 stemmer for og 3 hverken for eller imod.

1. Resumé og anbefalinger

1.1 Den af Kommissionen forelagte SET-plan behandler de tiltag, som i dag er de vigtigste, og som skal realisere de helt grundlæggende og indbyrdes afhængige mål om klimabeskyttelse og sikker energiforsyning samt sikre EU's internationale konkurrenceevne. EØSU støtter fuldt ud de foreslåede investeringer og foranstaltninger.

1.2 Kun med en ekstraordinær og fælles indsats kan det lykkes at tilpasse og omstille vores samlede energisystem – levering, omdannelse, forbrug – til disse mål.

1.3 Dette kræver, at der udvikles teknikker og metoder til kulstoffattig energiproduktion og -forbrug, der også på internationalt plan er konkurrencedygtige.

1.4 EØSU er imidlertid yderst betænkelig ved, at størrelsen på de beløb, der skal tilvejebringes af Kommissionen, medlemsstaterne og det private erhvervsliv, stadig undervurderes kraftigt. Udvalget opfordrer derfor stærkt til, at der i lyset heraf udvikles et finansieringskoncept, som Kommissionen, medlemsstaterne og erhvervslivet bidrager til i fællesskab, som sikrer tilstrækkelige midler, og som også er forankret i EU's fremtidige budget. Indtil da bør yderligere finansieringskilder mobiliseres. Navnlig bør medlemsstaternes samlede indtægter fra CO2-kvoterne udelukkende anvendes til dette formål. Det samme gælder indtægter fra en eventuel fremtidig CO2-afgift.

1.5 I betragtning af energi- og klimaproblematikkens centrale rolle og dens indvirkning på konkurrencesituationen anser udvalget det for meningsløst at skumme afgiftsindtægterne fra energisektoren, som bør bruges til at finansiere klimabeskyttelse, og anvende dem til andre formål.

1.6 Investering i udvikling af kulstoffattige energiteknologier giver mulighed for innovation, økonomisk dynamik, bæredygtig vækst og nye job. Dette gælder så meget desto mere som brugbar energi til overkommelige priser er livseliksiren for vores økonomi og livsstil. Energiudnyttelsen spiller en afgørende rolle for EU's konkurrenceevne på globalt plan. Derfor er der behov for bæredygtige former for energiudnyttelse og -produktion

1.7 Udvalget understreger i denne sammenhæng den særlige rolle, som elektrisk energi indtager. Det anbefaler imidlertid samtidig, at man ligeledes i højere grad er opmærksom på energiudnyttelsen uden for elektricitetssektoren og søger innovative forskningstiltag, eftersom det indtil nu er her, den største andel af forbruget af fossile energiressourcer har ligget.

1.8 I tråd med Kommissionens koordinerende rolle bør der endvidere i samråd med de berørte aktører skabes passende programstrukturer for forskning og udvikling. Kommissionen har på sin side behov for erfarne, internationalt anerkendte og engagerede eksperter, der er virksomme inden for fagspecifikke områder og fuldt ud identificerer sig med fremskridtene i det program, de koordinerer.

2. Kommissionens meddelelse (stærkt forenklet og afkortet)

2.1 SET-planen skal skabe det teknologiske grundlag for EU's energi- og klimabeskyttelsespolitik.

2.2 Det centrale element i SET-planen er »EU-køreplaner« for perioden 2010-2020, som skal danne grundlag for udviklingen af teknologier med lav udledning af kuldioxid i atmosfæren (»kulstoffattige teknologier«). Disse præsenteres sammen med en finansieringsplan og fordelingen mellem industrien og offentlige myndigheder i et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene (1).

2.3 Kommissionens meddelelse vedrører bl.a.:

2.3.1 Europæiske industriinitiativer, herunder — Vindenergi — Solenergi — Elnet — Bæredygtig bioenergi — CO2-opsamling, -transport og -oplagring: CCS — Bæredygtig nuklear fission — Brændselsceller og brint.

2.3.2 Energieffektivitet – initiativet om »intelligente byer« (»smart cities«).

2.3.3 Den Europæiske Energiforskningsalliance (EERA). Dette vedrører fælles programmer for forskningsinstitutioner og universiteter.

2.3.4 Supplerende mål: — andre teknologier som f.eks. andre kilder til vedvarende offshore-energi end vindkraft, energilagring, forlængelse af kernekraftanlægs levetid og bortskaffelse af nukleart affald; — fusionsenergi, herunder især ITER-projektet; — grundforskning, f.eks. brændstof, der dannes ved hjælp af sollys, nyskabende halvlederlyskilder eller batterier, der lagrer elektricitet med stor tæthed; — mobilisering af videnskabs- og forskningspoler. Samhørighedspolitikken bidrager med økonomiske midler hertil; — internationalt samarbejde.

2.3.5 De investeringer i EU, der er nødvendige for SET-planen, skal øges fra de nuværende 3 mia. EUR til omkring 8 mia. EUR om året.

2.3.6 Mindst 50 % af auktionsindtægterne fra det nye europæiske emissionshandelssystem skal geninvesteres på nationalt plan i klimabeskyttelsesforanstaltninger, hvoraf en del skal gå til udvikling af mere miljøvenlige teknologier.

2.3.7 Den offentlige finansierings incitament- og løftestangseffekt skal optimeres ved hjælp af en række forskellige finansieringsinstrumenter.

2.4 Kommissionen opfordrer derfor Europa-Parlamentet og Rådet til

— at støtte teknologiplanerne 2010-2020,

— at enes om at målrette eksisterende fællesskabsprogrammer mod at yde støtte til SET-planens initiativer,

— at opfordre medlemsstaterne til i højere grad at støtte finansieringen af kulstoffattige teknologier,

— at støtte forslaget om at styrke de finansielle instrumenter, for at disse kan bidrage til finansieringen af SET-planen,

— at give deres samtykke til Kommissionen og EIB's hensigt i overensstemmelse hermed,

— at gå med på at styrke igangværende og nye internationale teknologibaserede initiativer.

3. Udvalgets generelle bemærkninger

3.1 Klimakonferencen i København. EØSU anerkender EU's og medlemsstaternes bestræbelser på at opnå et godt resultat af klimakonferencen i København. Udvalget opfatter formuleringen af den tilstræbte grænse på +2 grader som en første ansats til seriøst at ville sætte ind i forhold til klimabeskyttelse. Så meget desto mere beklager udvalget, at der kun kunne opnås enighed om hensigtserklæringer og ikke om aftaler, der er bindende for deltagerne.

3.1.1 Undervurdering af problemets alvor. På trods af verdens hurtigt voksende befolkning med dens store energibehov (2) og et enormt efterslæb, begrænsede lagre af fossile energikilder (3) og EU's stigende afhængighed af import, undervurderer mange politikere og aktører tydeligvis stadigvæk i høj grad energi- og klimaproblemets alvor og det dermed forbundne investeringsbehov – hvad enten dette skyldes problemets udelukkende langsigtede konsekvenser, usikkerhed i klimamodellerne, økonomiske interesser, frygt for en forringelse af livskvaliteten, tilbageholdenhed i forhold til de nødvendige investeringer, eller at de forventede klimaændringer for de berørte regioner opfattes som værende mindre kritiske.

3.1.2 Skånsom omgang med ressourcer. Udviklingen af konkurrencedygtige kulstoffattige energiteknologier (4) bidrager endvidere til, at begrænsede lagre af primære fossile energikilder opbruges langsommere, indvirker på prissætningen og fremmer på denne måde også bæredygtigheden. Kun således kan det lykkes at forlænge den periode, hvor fossile energikilder er til rådighed, og mere effektivt forberede sig på tiden derefter. Handles der ikke nu, bliver det så meget vanskeligere at gøre noget senere.

3.1.3 Konsekvens: Kulstoffattige teknologier. Det er derfor ekstra presserende, at der lægges stor vægt på og med øget indsats sættes ind på at ny- og videreudvikle teknikker og metoder til energiproduktion og -udnyttelse med lav CO2-udledning på en sådan måde, at disse kan konkurrere på internationalt plan med de hidtil anvendte teknikker. På globalt plan skal man nemlig være opmærksom på, at teknikker til energiudnyttelse med lav CO2-udledning kun anvendes i større omfang, hvis dette er økonomisk attraktivt for de respektive aktører.

3.1.4 Muligheden for et mål om en reduktion på 30 %. Det bliver endnu mere presserende at gøre en indsats, hvis målet – som også støttes af EØSU - om en emissionsreduktion på 30 % (5) (hvis de pågældende internationale betingelser er til stede) skulle blive aktuelt.

3.1.5 Yderligere stigning i forbruget mulig. I sit referencescenario forudsiger IEA (6) et stadig stigende forbrug af fossile energikilder, herunder navnlig kul, i de kommende årtier. Derfor vil det kun med de største anstrengelser (7) lykkes (for IEA) at bryde denne udviklingstendens, så udnyttelsen af fossile energikilder allerede i 2020 når deres højdepunkt og derefter gradvis falder igen for i stigende grad at blive erstattet af CO2-fattige energiteknologier.

3.2 Forskning og udvikling – SET-planen. Forskning og udvikling er derfor af afgørende betydning. SET-planen, der er fremlagt af Kommissionen, skal yde et vigtigt bidrag hertil. Planen omhandler også den finansieringsandel, der er fastlagt i Fællesskabets budget.

3.2.1 Forskning og udvikling – internationale bestræbelser og konkurrence. På klimakonferencen i København har det endnu en gang vist sig, at også lande som f.eks. USA og Kina, der ikke har bakket op om forpligtende aftaler, alligevel afsætter endog meget store beløb til forskning og udvikling i forhold til de mål, der fremgår af pkt. 3.1.2. Dette viser dog samtidig, at F&U-indsatsen må styrkes betydeligt, hvis Europa skal kunne holde sin førerposition.

3.2.2 Investeringsprogram for innovation, dynamik og arbejdspladser. Investeringer i den respektive forskning og udvikling giver desuden fremragende muligheder for innovation, økonomisk dynamik, bæredygtig vækst og beskæftigelse. Dette gælder så meget desto mere som tilgængeligheden af brugbar energi til overkommelige priser er livseliksiren for vores økonomi og livsstil. Uden adgang til en tilstrækkelig energiforsyning på økonomisk forsvarlige betingelser er der risiko for, at vores økonomi, vores sociale system og vores samfund i det hele taget bryder sammen. Derfor er der behov for bæredygtige former for energiudnyttelse.

3.3 Tilslutning. Udvalget bifalder derfor Kommissionens initiativ og betragter de foranstaltninger, der foreslås i meddelelsen, som et vigtigt og retningsgivende skridt. Udvalget appellerer ikke kun til Rådet, Parlamentet, Kommissionen og medlemsstaterne, men også til industrien og arbejdsmarkedets parter om at gøre alt, hvad der står i deres magt for at komme godt i gang med udviklingen og brugen af kulstoffattige energiteknikker og stille finansielle midler til rådighed for de dertil krævede investeringer i forskning og udvikling (F&U).

3.3.1 Tvivlsomt om omfanget er tilstrækkeligt og prioriteringen korrekt. Udvalget anser det ikke for sin opgave i forbindelse med den foreliggende udtalelse selv at foretage en detaljeret undersøgelse af, om den finansielle ramme og den fordeling på de omtalte mål, der fremlægges i Kommissionens arbejdsdokument (8), er passende. Udvalget anbefaler derfor, at man endnu en gang undersøger, om det er de rette punkter, der prioriteres, og om der er overensstemmelse mellem de samlede udgifter og betydningen af de opstillede opgaver. Efter en passende indkøringsperiode bør man desuden sikre sig, at foranstaltningerne er effektive, og om nødvendigt revidere og udvide finansieringsplanen i overensstemmelse hermed.

3.3.2 Finansieringsproblemet. Udvalget understreger, at det kræver en overordentlig stor indsats, hvis vores samlede energisystem – forsyning, omdannelse, forbrug – i de kommende årtier skal omstilles, så det opfylder de indbyrdes afhængige mål om klimabeskyttelse, sikker energiforsyning og bæredygtighed, og at de nødvendige udgifter til forskning og udvikling undervurderes kraftigt. Bare ved at se på omfanget af USA's udgifter til F&U må udvalget betvivle, at de planlagte investeringer er tilstrækkelige til over en bred front og med den nødvendige vægt at gennemføre en så omfattende udvikling eller blot tage føringen på markedet.

3.3.3 Et omfattende finansieringskoncept. Udvalget opfordrer derfor stærkt til, at der i lyset heraf udvikles et finansieringskoncept, som Kommissionen, medlemsstaterne og erhvervslivet bidrager til i fællesskab, som sikrer tilstrækkelige midler, og som også er forankret i EU's fremtidige budget.

3.3.4 Adgang til yderligere finansieringskilder - udgifter til energiforbruget som målestok. Til det formål og i den mellemliggende periode bør der stilles yderligere finansieringsmuligheder til rådighed på EU-plan og især også på medlemsstatsplan. Udvalget glæder sig over, at også EIB udviser vilje til at deltage. I den forbindelse skal udgifterne til det nuværende energiforbrug inddrages som målestok for investeringsbehovet: en væsentlig procentdel heraf bør anvendes til forberedelse af fremtiden! EØSU henviser endvidere til sin udtalelse om en handlingsplan for energieffektivitet (9).

3.3.4.1 Indtægter fra CO2-emissionshandelen og en eventuel CO2-afgift. Endvidere bør indtægterne (10) fra medlemsstaternes CO2-emissionshandel i fuldt omfang og udelukkende (11) anvendes til udvikling af CO2-fattige energiteknikker. Udvalget anser det for absurd, set i lyset af klima- og energiproblematikkens rækkevidde, at opkræve importafgifter af disse indtægter og bruge de indkrævede beløb til andre formål. Det samme gælder indtægter fra en eventuel fremtidig CO2-afgift. Udvalget appellerer derfor også til medlemsstaterne om ikke at stille sig afvisende over for denne anbefaling.

3.3.4.2 Ingen finansielle afgifter. I betragtning af energi- og klimaproblematikkens centrale rolle og dens indvirkning på konkurrencesituationen anser udvalget det for meningsløst at skumme afgiftsindtægterne fra energisektoren, som bør bruges til at finansiere klimabeskyttelse, og anvende dem til andre formål.

3.3.4.3 Kvoter afsat til reserven. EØSU hilser det velkommen, at Kommissionen agter at anvende de 300 mio. EU-kvoter, der er afsat til reserven af nytilkomne under emissionshandelsordningen (ETS), til at støtte CO2-opsamling og -oplagring samt innovativ vedvarende energi. Disse kvoter vil gennem medlemsstaterne blive stillet til rådighed til finansiering af demonstrationsprojekter, der udvælges på basis af kriterier, som fastlægges på EU-plan (12).

3.3.5 Skabelse af innovationsincitamenter. Udvalget henviser endvidere til sin udtalelse om Fællesskabets innovationspolitik (13), hvis anbefalinger navnlig også gælder udviklingen af fremtidsorienterede energiteknologier.

3.3.6 Skelnen mellem udvikling og anvendelse. I den forbindelse anbefaler udvalget, at man foretager en tydeligere skelnen mellem den nødvendige ny- og videreudvikling af kulstoffattige energiteknikker til en rimelig pris og disses relevante brede anvendelse og markedsindtrængning.

3.4 Begrænsede muligheder for at udarbejde prognoser. Hidtil har det vist sig, at den fremtidige udvikling og dennes konsekvenser også inden for energi- og klimapolitikken på langt sigt kun kan forudses i begrænset omfang. Der skal derfor endnu ikke træffes nogen begrænsende udvælgelse blandt de teknikker, der er nødvendige i forhold til målene for 2050. Tværtimod bør der følges op på alle lovende muligheder for i spændingsfeltet mellem forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og klimabeskyttelse på så effektiv vis som muligt at nå de mål, der er sat for 2050 og fremover. 2020 vil allerede være en milepæl, da man vil kunne se, om det i det mindste har været muligt at nå det mål, der er sat for perioden frem til dette år.

3.4.1 Udviklingens tematiske bredde. EØSU bifalder derfor den tematiske bredde, som Kommissionen foreslår for de teknikker og foranstaltninger, der skal udvikles og bringes i anvendelse, for derved at skabe forudsætninger for en fleksibel og erfaringsbaseret fremgangsmåde ved anvendelsen og undgå, at man lægger sig fast på for tidligt et tidspunkt.

3.4.2 Grundforskning. EØSU glæder sig over, at Kommissionen frem for alt fremhæver betydningen og nødvendigheden af tilstrækkelig grundforskning. Kun på den måde kan der dannes grundlag for overvejende ny viden og deraf følgende koncepter.

3.4.3 Den Europæiske Energiforskningsalliance. EØSU bifalder ligeledes forslaget om at arbejde henimod en europæisk energiforskningsalliance. Kommissionen bør i den sammenhæng gøre brug af den åbne koordinationsmetode og især sikre medfinansiering fra støttegivere i medlemsstaterne eller i industrien i henhold til deltagelsesreglerne.

3.4.4 SET-planens løftestangseffekt. I overensstemmelse hermed bør det ved undersøgelsen af den planlagte finansieringsramme påses, at de fællesskabsmidler, der stilles til rådighed i henhold til SET-planen, er tilstrækkelige til, at man opnår den tilstræbte løftestangseffekt i forhold til medlemsstaternes og industriens nødvendige deltagelse.

3.5 Prioritering i forbindelse med anvendelsen. Vigtige principper som forsyningssikkerhed og rentabilitet (f.eks. omkostningerne ved at undgå CO2-emissioner), herunder regionale og globale aspekter (energiudbud ved sol, vand eller vind, afstande, råstofleverandørers interesser osv.), bør dog sammen med klimabeskyttelsesmålet tillægges større betydning ved brugen af de udviklede teknikker og systemer. Tilsvarende bør instrumenter til støtte af markedet i opstarten ikke foreskrive specifikke teknologier eller tilgodese specifikke teknologier med særlig støtte.

3.6 Elektricitetssektorens betydning. En stor del af de foreslåede teknikker og foranstaltninger vedrører systemer til levering eller udnyttelse af elektrisk energi. Selv om elektricitetssektoren kun tegner sig for ca. 19 % af det europæiske energimarked (14), betragter EØSU det som berettiget, at man i et vist omfang koncentrerer de foreslåede F&U-foranstaltninger om elektrisk energi, eftersom denne form for energi nødvendigvis spiller en nøglerolle inden for alle områder af dagligdagen, i teknikken og i samfundet. Ønskerne om i så høj grad som muligt at »elektrificere« den samlede landtransport (elbiler, godstransport på bane) og – ud over tilkoblingen til kraftvarmeanlæg – også inden for bygningsopvarmning gennem brug af varmepumper og geotermisk energi i højere grad at benytte elektriske hjælpeteknikker (pumper, kompressorer) styrker elektricitetens rolle yderligere.

3.6.1 Vedvarende energikilders afgørende rolle. Udvalget bekræfter på ny, at de vedvarende energiformer kommer til at spille en afgørende rolle blandt de kulstoffattige energiteknikker, der skal udvikles. Udvalget konstaterer med tilfredshed, at andelen af vedvarende energi til elproduktion i de seneste år er steget mere end forventet, især på grund af den massive udvikling inden for vindkraft.

3.6.2 Europæiske elektricitetsnet. Udvalget støtter derfor udbygningen af passende elnet i Europa og udviklingen af de teknikker, der er nødvendige i den forbindelse (f.eks. »smart grids«), så man bedre kan udligne udsving i udbud inden for Europa og muligvis også kan transportere elektrisk energi fra solvarmeanlæg i Afrika til Europa

3.6.3 Oplagringsmetoder, spidsbelastningsforsyningsanlæg, bufferkraftværker. Alligevel er dette næppe tilstrækkeligt til at garantere en sikker og behovsbaseret elforsyning på grundlag af den udvidelse af de regenerative energiomdannere, der er underlagt vejr-, dags- og årstidsbetingede udsving. Derfor bør der også forskes yderligere i innovative stationære oplagringsmetoder (f.eks. lufttryk, brint). Det er ligeledes vigtigt, at der udvikles en højeffektiv og rentabel spidsbelastningskapacitet. Mens der tidligere kun var behov for spidsbelastningskapacitet som et supplement til dækningen af grundbelastningen i forbindelse med behovsudsving, især behovs- og forbrugsspidser, har denne kapacitet nu og i fremtiden i højere grad til formål ved hjælp af bufferkraftværker at kompensere for det udsving i udbuddet, som størstedelen af de vedvarende energikilder medfører. Derfor har udviklingen og tilgængeligheden af disse særlig stor betydning.

3.6.4 Systemløsninger. På grund af ovennævnte systemiske integration af forskellige energiteknikker bør der endvidere lægges vægt på undersøgelsen af systemiske problemer, det dermed forbundne spørgsmål om forsyningssikkerhed og udviklingen af mulige løsninger.

3.6.5 Ekstraudgifter. Udgifterne til de netværks-, regulerings-, oplagrings- og buffersystemer, der er nødvendige i forbindelse med fluktuerende energikilder, skal indregnes i det samlede regnskab, hvilket EØSU allerede har opfordret til i forbindelse med indregning af eksterne omkostninger i priserne, f.eks. inden for kerneenergi og forskellige former for udnyttelse af fossile brændstoffer (15).

3.6.6 Lagre til mobil anvendelse. På dette område er det vigtigt, at man i højere grad iværksætter grundforskning, så man via helt nye tilgange - forhåbentlig - opnår betydeligt højere tæthed, cyklustal eller levetider og bedre kapacitet. Under bestemte forudsætninger vil batterier til elbiler måske endda kunne anvendes som lager for fluktuerende energikilder.

3.6.7 Grundbelastningsanlæg. Grundbelastningskraftværkerne spiller dog en afgørende rolle som elindustriens arbejdsheste. Det er derfor vigtigt

— at gøre brugen af ressourcen kul mere klimavenlig, især gennem højere virkningsgrader og/eller CCS (CO2-opsamling og -lagring);

— at forbedre mulighederne for at udnytte kernekraft (nuklear fission) yderligere gennem videreudvikling inden for alle sektorer (sikkerhed, endelige lagre, spredning, ressourceudnyttelse, buffervirkning);

— at udvikle gaskraftværker med meget høje virkningsgrader;

— at lægge stor vægt på at videreudvikle fusionsteknologien, der en lovende kilde til energi på langt sigt;

— også i grundbelastningsanlæggene at tilstræbe størst mulig regulerbarhed for at kunne integrere dem i netværksforbundne reguleringssystemer.

3.7 Fokuspunktet for energiudnyttelsen ligger et andet sted. Fokuspunktet for slutbrugerens energiudnyttelse ligger imidlertid på nuværende tidspunkt uden for elsektoren. Dette gælder en stor del af den industrielle brug (f.eks. kemi eller stål), så at sige hele transportsektoren og næsten hele området for bygningsopvarmning. EØSU anbefaler derfor, at man i højere grad fokuserer på dette hovedpunkt i problematikken. Det er derfor specielt vigtigt, at der i denne sammenhæng udvikles nye forskningsinitiativer, der rækker ud over begreberne »energieffektivitet«, »energibesparelser« og »elektrificering«. For at nå klimamålene er det nødvendigt, at der også på dette område bliver fundet passende løsninger.

3.7.1 Sø- og lufttransport. EØSU regner det ikke for sandsynligt, at man i kategorien sø- og lufttransport kommer uden om brugen af fossile eller kemiske energiformer, heller ikke på langt sigt (16). På dette område gælder det derfor især om at forbedre virkningsgraden, rense udstødningsgassen for andre skadelige luftarter, udvinde kemiske energikilder (f.eks. brint og brintforbindelser) ved hjælp af elektricitet eller solenergi og muligvis (i forbindelse med skibstrafikken (17) at udvikle brugen af CCS.

3.7.2 Industrielle processer, kemi og stål. Det vil formentlig vise sig at være lige så vanskeligt helt at erstatte de fossile energiformer i de industrielle processer, især i den kemiske industri og stålindustrien (18). EØSU anbefaler derfor, at man ved hjælp af øget forskning og udvikling søger nye løsninger.

3.7.3 Bioteknologi og biomasse. Udvalget henviser til det betydelige potentiale, der ligger i den innovative udvikling inden for bioteknologien og dennes relevans også for energisektoren og de her behandlede mål. Brugen af biomasse, der på langt sigt er en knap ressource, hvor der konkurreres med fødevareforsyningen (der må endvidere tages hensyn til de drivhusgasser (19), bl.a. N2O, der er forbundet med gødning!), bør imidlertid i vid udstrækning forbeholdes de anvendelser, hvor der ikke findes andre alternativer

3.7.4 Varmeisolering af bygninger. Energibesparelser inden for byggesektoren udgør et meget væsentligt aspekt. Her er der stadig et stort udviklingspotentiale (og anvendelsespotentiale!) i forhold til at reducere varmetabet i bygninger. Dette aspekt skal tillægges en større betydning ved prioriteringen af foranstaltninger til undgåelse af CO2.

4. Udvalgets særlige bemærkninger

4.1 Fællesskabets opgaver og nærhedsprincippet. SET-planen vedrører fortrinsvis de af EU's opgaver, der er nødvendige eller relevante for udviklingen af de nævnte teknikker. Det bør derfor dreje sig om tværstatslige opgaver, eller om opgaver, hvor det tværstatslige samarbejde har betydning for løsningen af disse, og hvor der tilføres en europæisk merværdi.

4.2 Finansieringsplan og prioritering. Det bør derfor kontrolleres, om finansieringsplanen og den heri planlagte prioritering opfylder ovennævnte kriterier.

4.3 Endnu en gang: udvikling og anvendelse. Desuden bør det kontrolleres, at finansieringsplanen rent faktisk primært begunstiger udviklingen af nye teknikker eller systemer. Støtte til anvendelsen af energiteknologier i bredere forstand ved hjælp af SET-planen bør klart undgås.

4.4 Sammenkobling med eksisterende programmer. EØSU anbefaler desuden, at man kombinerer den klimarelevante forskning og udvikling, der foreslås i SET-planen, med eksisterende programmer og projekter under det 7. rammeprogram for forskning og teknologiudvikling, f.eks. med FET-programmets (Future and Emerging Technology) flagskibsprojekter. Dette vedrører især de områder i SET-planen, hvor man på mellemlangt sigt inden for de næste ti år ikke kan forvente at få succes.

4.5 Internationalt samarbejde. For at opnå en optimal effekt af de anvendte midler, anbefaler EØSU (20), især i forbindelse med nødvendige store projekter (f.eks. ITER), at man stræber mod et internationalt samarbejde med strategiske partnere for derved at fordele omkostnings- og personalebyrden på flere skuldre og inddrage en bredere vidensbasis og et højere innovationspotentiale.

4.6 Kommissionens rolle. For at kunne udfylde sin koordinerende rolle bør Kommissionen endvidere i samråd med de berørte aktører skabe passende programstrukturer for forskning og udvikling. Kommissionen har på sin side behov for erfarne, internationalt anerkendte og engagerede eksperter (TRANS E projektansvarlige), der er virksomme inden for fagspecifikke områder og fuldt ud identificerer sig med fremskridtene i det program, de koordinerer.

4.7 Indsigt, inddragelse og accept – information og gennemsigtighed. Forudsætningen for at få succes med alle de hidtil nævnte foranstaltninger er, at man informerer borgerne, især de borgere, der kan blive berørt af de planlagte foranstaltninger, fuldt ud og åbent og på passende vis integrerer dem i beslutningsprocessen sammen med politikere, industrien og andre aktører. Det vigtigste middel til at opnå indsigt og accept er fuld information, integration og gennemsigtighed.

4.8 Tidligere udtalelser fra EØSU. Udvalget gør opmærksom på, at det allerede har udarbejdet udtalelser om adskillige af de emner, der er blevet behandlet her, hvor de i denne sammenhæng meget kompakt formulerede udsagn uddybes nærmere. Der henvises især til:

— INT/146 »Behovet for forskning med henblik på sikker og bæredygtig energiforsyning« (21)

— TEN/299 »Energieffektivitet i bygninger - slutbrugernes bidrag« (22)

— TEN/311 »Positive og negative virkninger for konkurrenceevnen af skærpede miljø- og energikrav« (23)

— TEN/332 »En strategisk energiteknologiplan for EU« (24)

— TEN/398 »En miljøvenlig økonomi – bane vejen for en ny energitidsalder« (25)

— TEN/340 »Bæredygtig elproduktion fra fossile brændstoffer« (26)

— TEN/404 »Måle og analysere virkningerne af EU's energipolitik for SMV'erne« (27)

— NAT/391 »Internationale forhandlinger om klimaændringer« (28)

— Ingen vej tilbage - Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution om klimaforandringer i anledning af FN's klimakonference, København, den 7.-18. december 2009

Bruxelles, den 27. maj 2010 Mario SEPI Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) SEK(2009) 1296 af 7.10.2009.

(2) Efter det internationale energiagenturs (IEA) skøn vil verdens energiforbrug vokse med 50 % inden 2050.

(3) Efter konservative skøn vil halvdelen af de »fossile« ressourcer være opbrugt i 2050.

(4) Med undtagelse af CCS.

(5) Meddelelse fra Kommissionen »Europa 2020 - En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« KOM(2010) 2020 endelig.

(6) International Energy Agency - IEA – World Energy Outlook 2009 – Reference Scenario.

(7) IEA – World Energy Outlook 2009 – the 450 Scenario.

(8) SEK(2009) 1296 af 7.10.2009.

(9) EUT C 10 af 15.1.2008, s. 22.

(10) F.eks. auktionsindtægter i handelsperioden 2013-2020.

(11) Hvorimod Kommissionen i sin meddelelse foreslår, at kun 50 % anvendes og ikke udelukkende til F&U (jf. 2.3.6).

(12) Herunder også geotermisk energi.

(13) Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - Revision af Fællesskabets innovationspolitik i en verden under forandring« (INT/509), endnu ikke offentliggjort i EUT.

(14) Eurostat-rapport 2009.

(15) EUT C 175 af 28.7.2009, s. 1; EUT C 120 af 16.5.2008, s. 15.

(16) Bortset fra specialanvendelser inden for militæret.

(17) Såfremt man ikke ønsker at godkende kernefremdrift.

(18) For så vidt som fossile energikilder stadig anvendes, er CO2-opsamling og -lagring også her en mulighed for at skåne atmosfæren.

(19) Atmos. Chem. Phys. Discuss., 7, 11191–11205, 2007.

(20) Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kommissionens meddelelse om »En strategisk ramme for Europas internationale samarbejde om videnskab og teknologi«, EUT C 306 af 16.12.2009, s. 13.

(21) EFT C 241 af 7.10.2002, s. 13.

(22) EUT C 162 af 25.6.2008, s. 62.

(23) EUT C 162 af 25.6.2008, s. 72.

(24) EUT C 27 af 3.2.2009, s. 53.

(25) Endnu ikke offentliggjort i EUT.

(26) EUT C 77 af 31.3.2009, s. 49.

(27) Endnu ikke offentliggjort i EUT.

(28) EUT C 77 af 31.3.2009, s. 73.