ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
26.

mener, at det også er meget vigtigt at udfordre skadelige kønsroller og -stereotyper med henblik på at indfri mål 5 i de bæredygtige udviklingsmål og fremme dagsordenen for seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder yderligere; minder om, at det er vigtigt at inddrage mænd og drenge i denne dagsorden; understreger i denne forbindelse, at det er nødvendigt at inkludere mænd og drenge i projekter og programmer til bekæmpelse af al kønsbaseret vold og alle skadelige stereotyper; fremhæver i denne forbindelse, at omfattende undervisning i parforhold og seksualitet er afgørende for at udvikle børn og unges evner til at opbygge ligeværdige, befordrende og trygge forhold uden forskelsbehandling, tvang og vold og for at forebygge seksuel og kønsrelateret vold samt vold udøvet af seksuelle partnere; opfordrer derfor alle medlemsstater til at indføre omfattende alderssvarende seksual- og samlivsundervisning for unge i skolerne;
57.

opfordrer Bosnien-Hercegovina og EU til yderligere at styrke samarbejdet om international beskyttelse af personer, der har behov herfor, til at arbejde på solidaritetsbaserede løsninger og forhindre rapporterede overtrædelser af folkeretten og de grundlæggende rettigheder, såsom de rapporterede tilbagedrivelser ved Bosnien-Hercegovinas grænser; opfordrer Kommissionen til at indføre en uafhængig overvågnings- og undersøgelsesmekanisme; støtter det arbejde, der udføres af Europa-Parlamentets arbejdsgruppe om kontrol af Frontex; opfordrer Kommissionen, EU-agenturerne og de internationale organisationer til at indlede et aktivt samarbejde med de bosniske myndigheder for at udvikle et fungerende og holdbart migrations- og asylsystem; opfordrer Kommissionen, EU-agenturerne og internationale organisationer til at yde yderligere operationel, teknisk, logistisk og finansiel bistand til Bosnien-Hercegovina for at sikre passende modtagelseskapaciteter og -forhold i hele landet, helst hvor migranter indrejser i landet, give adgang til en effektiv asylprocedure for at øge kapaciteten til at behandle indrejsende migranter og asylansøgninger og, hvor det er relevant, gennemføre tilbagesendelsesprocedurer i overensstemmelse med de internationale og europæiske standarder; opfordrer til en vurdering af den relevante finansiering for at sikre, at gennemsigtig, betinget og troværdig EU-støtte til migrationsbehov tjener sit formål og når ud til de tilsigtede modtagere;
40.

fremhæver de særligt alvorlige konsekvenser af covid-19-nedlukningen og den indirekte skade, som kvinder, piger og børn har lidt, navnlig stigningen i kønsbaseret vold, herunder kvindelig kønslemlæstelse, en stigning i antallet af børneægteskaber, tidlige og uønskede graviditeter og begrænset adgang til sundhedsydelser, herunder SRSR-ydelser, men også kvinders eksponering for covid-19 på grund af deres uforholdsmæssigt høje repræsentation i den globale arbejdsstyrke inden for sundhedssektoren; bemærker, at kvinder i mange partnerlande er beskæftiget i kvindedominerede sektorer såsom beklædningsindustrien, som har været hårdt ramt; understreger behovet for, at NDICI-instrumentet for et globalt Europa stimulerer mulighederne for kvinders beskæftigelse efter krisen; opfordrer til, at der gøres en indsats for at opveje den uforholdsmæssigt store omsorgsbyrde, der bæres af kvinder, og eventuelle tilbageskridt inden for sikkerhed, sundhed, frigørelse, økonomisk uafhængighed og myndiggørelse samt uddannelse gennem specifikke programmer såsom »spotlight«-initiativet og kønshandlingsplan III og ved at omlægge den europæiske støtte; opfordrer til, at der gøres en større indsats for bedre at forebygge og bekæmpe vold i hjemmet; opfordrer til meningsfuld deltagelse af kvinder i de beslutninger, der påvirker deres sundhed og arbejdsliv; understreger behovet for at medtage kønsperspektivet i EU's covid-19-indsats for at slå til lyd for inkluderende beslutningstagende organer og indsamle køns- og aldersopdelte data til kønsspecifikke analyser;
21.

fremhæver, at forudgående konsekvensanalyser sammen med høring af interessenter er vigtige redskaber til at træffe velinformerede beslutninger og er et vigtigt redskab til at sikre, at nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet overholdes, og til at fremme ansvarlighed og effektivitet; understreger behovet for at fremme og tilskynde til regelmæssig dialog og behørig og gennemsigtig høring af alle relevante interessenter; glæder sig over anvendelsen af værktøjer til bedre lovgivning og samarbejdet med forskellige relevante eksperter på EU-plan i forbindelse med udarbejdelsen af konsekvensanalyser; understreger behovet for at forenkle disse værktøjer og gøre dem lettere at forstå og anvende for interessenterne; understreger, at der er et presserende behov for at forbedre konsekvensanalyserne generelt, når det gælder nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet; understreger, at der i forbindelse med alle konsekvensanalyser, evalueringer og kvalitetskontroller bør indeholde en analyse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet; glæder sig over anvendelsen af instrumenter såsom programmet for målrettet og effektiv regulering (Refit) og Udvalget for Forskriftskontrol, som siden 2017 har forsøgt at identificere muligheder for forenkling og reduktion af unødvendige omkostninger, inden Kommissionen foreslår en revision af eksisterende lovgivning; glæder sig endvidere over medtagelsen af initiativer, som følger af dette arbejde i Kommissionens årlige arbejdsprogrammer, og over, at de overvåges i Refit-resultattavlen; bemærker i den forbindelse, at Kommissionens arbejdsprogram for 2020 omfatter 44 initiativer under Refit; fremhæver, at disse processer bør tage hensyn til økonomiske, miljømæssige og sociale virkninger på integreret og afbalanceret vis og gøre brug af såvel kvalitative som kvantitative analyser, samt at de bør tage fat på omkostningerne ved manglende harmonisering på EU-plan; påpeger, at kontrolinstrumenterne kan støttes og styrkes yderligere af andre værktøjer såsom Fit for Future-platformen (F4F) eller andre tilsvarende særlige platforme; mener, at Refitplatformen bør udvides for at udvide dens fokus fra lovgivningsmæssige byrder til spørgsmål vedrørende nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet; minder om, at regulering, der er »egnet for fremtiden«, blandt andet skal sikre dens økonomiske, sociale og miljømæssige bæredygtighed; glæder sig over, at de to principper er en del af den kvalitetsgennemgang, som Udvalget for Forskriftskontrol foretager; understreger imidlertid, at dette udvalgs uafhængighed yderligere kunne styrkes;
54.

gentager, at mekanismen for demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder skal komplementere og styrke — men under ingen omstændigheder erstatte — igangværende og fremtidige procedurer i henhold til artikel 7 i TEU; finder det stærkt beklageligt, at Rådet har været ude af stand til at gøre meningsfulde fremskridt med at håndhæve Unionens værdier i de igangværende procedurer i henhold til artikel 7 i TEU; bemærker, at Rådets tøven med at anvende artikel 7 i realiteten gør det muligt at fortsætte med at tilsidesætte de værdier, der er fastsat i artikel 2 i TEU, herunder den åbenlyse undladelse af at efterleve Domstolens domme og chikaneringen af dem, der forsøger at værne om retsstatsprincippet i nogle EU-medlemsstater; beklager, at Rådet ikke har organiseret høringer under påskud af, at det ikke var muligt på grund af covid-19, til trods for, at der ikke findes nogen som helst retlige krav om, at høringer skal finde sted ved fysisk tilstedeværelse i stedet for via videokonferencer; anmoder om, at en eventuel juridisk udtalelse fra Rådets Juridiske Tjeneste, som måtte påstå det modsatte, offentliggøres; opfordrer indtrængende Rådet til at gå videre med procedurerne i henhold til artikel 7, stk. 1, i TEU, og til at sikre, at høringerne genoptages hurtigst muligt og også kommer ind på nye udviklinger; gentager sin opfordring til Rådet om, at det som opfølgning på høringerne retter konkrete henstillinger til de pågældende medlemsstater, som foreskrevet i artikel 7, stk. 1, i TEU, og angiver frister for gennemførelsen af disse henstillinger; opfordrer til, at man inden for rammerne af konferencen om Europas fremtid overvejer en revision af artikel 7 i TEU, herunder afstemningskravene, for at gøre proceduren mere effektiv og med særligt henblik på at komme udenom kravet om enstemmighed for indførelse af sanktioner; insisterer på, at Parlamentets rolle og beføjelser respekteres, navnlig retten til at blive behørigt informeret om procedurerne under retsstatsinstrumenterne, herunder høringerne i henhold til artikel 7 i TEU;
7.

er bekymret over, at de seneste data efter årtiers stigende menneskelige pres på Sortehavets og Donauflodens økosystemer og fiskeressourcer tyder på, at kun én bestand (brisling) anses for at blive udnyttet bæredygtigt, og at andre fiskebestande overudnyttes i et sådant omfang, at nogle af dem er tæt på udtømning; bemærker, at der har været visse positive tendenser i de seneste år for nogle bestande, f.eks. pighvar, hvis samlede tillade fangstkvote er blevet forhøjet for perioden 2020-2022, men at der endnu ikke generelt er sket nogen væsentlig forbedring for Sortehavet; understreger, at al udvikling i bestandene af pighvar og brisling i Sortehavet skal ledsages af fortsatte beskyttelsesforanstaltninger såsom forvaltningsplaner;
55.

beklager og udtrykker sin bekymring over Facebooks erhvervelse af WhatsApp i 2014; minder om, at Facebook under vurderingsprocessen for overtagelsen løj over for Kommissionen om sin tekniske kapacitet til at anvende WhatsApp-data i forbindelse med digital annoncering; understreger, at Facebook i 2016 begyndte at anvende metadata fra WhatsApp-samtaler til reklameformål; minder om, at Kommissionen i 2017 pålagde Facebook en bøde for at have løjet under vurderingsprocessen; gentager, at artikel 105 i TEUF pålægger Kommissionen at vedtage passende foranstaltninger til at bringe overtrædelser af principperne i artikel 102 og 102 i TEUF til ophør; opfordrer Kommissionen til at fremsætte passende midler til at sætte en stopper for anvendelsen af data fra WhatsApps brugere til Facebooks reklameformål;
51.

minder i denne forbindelse om forbindelserne mellem handel, patenter og standarder; mener, at standardisering og de normative elementer af stigende international konkurrence er afgørende for EU's handelspolitik og bør være en af grundpillerne i EU's strategiske industripolitik; minder om, at standardisering rapporteres som et risikoområde, hvor Kina kan variere og afkoble sig; fremhæver, at forfalskning er en topprioritet i EU's indsats inden for beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder; er bekymret over, at Kina stadig er ophavsland for den største andel af varemærkeforfalskede og piratkopierede varer, der ankommer til EU, både hvad angår værdi og mængde; understreger, at aftalen mellem EU og Kina om geografiske betegnelser udgør et første skridt i bekæmpelsen af forfalskninger, og opfordrer indtrængende Kommissionen til at øge indsatsen for at beskytte EU's intellektuelle ejendom, herunder patenter; er bekymret over den nye praksis, hvor kinesiske domstole hævder at have global kompetence til at fastlægge retfærdige, rimelige og ikkediskriminerende licensbetingelser for standardessentielle patenter og nægter virksomheder adgang til at anfægte deres afgørelser; understreger, at denne praksis svarer til at give kinesiske virksomheder lov til ikke at betale en rimelig pris for brugen af standardessentielle patenter og bringer europæisk forskning i fare; anmoder Kommissionen om at gå i dialog med de kinesiske myndigheder om dette spørgsmål; opfordrer til, at der lægges større vægt på overtrædelser på områderne digitalisering og kommunikation inden for alle de relevante organer, herunder FN's Internationale Telekommunikationsunion, sammen med EU's ligesindede partnere, navnlig USA; opfordrer til flere politiske drøftelser om konsekvenserne af kinesiske initiativer som Made in China 2025 eller China Standards 2035, som i stigende grad er relevant; er i denne forbindelse bekymret over Kinas stadig mere autoritære tilgang på det digitale område og dets bestræbelser på at fremme sin model for digital styring i hele verden; understreger nødvendigheden af at indgå WTO-aftalen om e-handel inden for rammerne af initiativet til en fælles erklæring for at fremme et grundlæggende niveau af åbenhed og lige konkurrencevilkår med Kina.
H.

der henviser til, at præsident Putins udenrigspolitik er klart aggressiv og revisionistisk, da han ønsker at blive opfattet som forsvarer af russiske interesser og forsøger at opnå kontrol over områder, som han mener er blevet tabt efter Sovjetunionens sammenbrud, og andre områder; der henviser til, at præsident Putins regime også har følgende mål: at hævde sin autoritet som stormagt, at konsolidere regimets indblanding i og uden for de tidligere Sovjetlande, at sætte magtfulde staters suverænitet over andre staters ret til suverænitet, at benytte begrebet »beskyttelse af etniske russere i udlandet« som begrundelse for hybrid krig og desinformation, at benytte områder med fastlåste konflikter som et strategisk element til at intervenere i de berørte lande og forhindre dem i at bevæge sig tættere på EU og NATO, at udnytte energiressourcer og ulovlig hvidvask af penge som redskaber til manipulation og afpresning, at undergrave liberalt demokrati som model og fremstille Rusland som moralsk overlegent og Vesten som moralsk underlegen, at undertrykke demokratiet, den demokratiske opposition og folkets ret til at udtrykke sin frie vilje i Rusland; der henviser til, at præsident Putins regime især forkaster multilateralisme og den folkeretlige orden baseret på retsstatsprincippet, tilsidesætter folkeretten, herunder de principper, der er nedfældet i FN-pagten, Helsingforsslutakten fra 1975 og OSCE's Parischarter af 1990, hvilket bl.a. fremgår af forfatningsændringerne fra 2020, hvis vedtagelsesproces Den Europæiske Kommission for Demokrati gennem Ret (»Venedigkommissionen«) vurderede som »klart upassende«, og som krænkede både russisk ret og landets OSCE-forpligtelser; der henviser til, at Rusland har undladt at efterleve mere end tusind domme fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol;
40.

opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre en koordineret europæisk indsats for at føre en human asylpolitik, hvor EU bærer sit moralske ansvar for modtagelse og integration i fuld overensstemmelse med Genèvekonventionen fra 1951; glæder sig over det planlagte genbosættelsesforum i september; understreger, at EU's politik som en prioritet bør omfatte en udvidelse af genbosætningen for dem, der er mest udsatte og mest sårbare, samt yderligere supplerende veje såsom humanitære visa og et særligt visumprogram for afghanske kvinder, der søger beskyttelse fra Talebanstyret; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til i lyset af den seneste udvikling at tage nuværende og nylige asylansøgninger, herunder afviste ansøgninger, op til fornyet vurdering; understreger, at der under ingen omstændigheder må foretages tvungne tilbagesendelser til Afghanistan;
B.

der henviser til, at De Forenede Arabiske Emiraters ministerium for udenrigsanliggender og internationalt samarbejde den 29. marts 2017 erklærede, at »den offentlige anklagers kontor for elektroniske forbrydelser gav ordre til tilbageholdelse af Ahmed Mansoor efter anklage om at sprede urigtige og vildledende oplysninger over internettet gennem dagsordener, der sigter mod udbredelse af antipati og sekterisme«; der henviser til, at andre erklæringer fra myndighederne i De Forenede Arabiske Emirater viste, at den eneste grund til hans tilbageholdelse rent faktisk var de synspunkter, han delte online; der henviser til, at anklagerne mod ham er baseret på påståede overtrædelser af De Forenede Arabiske Emiraters lov om IT-kriminalitet fra 2012; der henviser til, at han ifølge både FN's højkommissær for menneskerettigheder og Human Rights Watch alene blev dømt for sine bestræbelser på at fremme menneskerettighederne, herunder at tweete om uretfærdigheder i hans land, deltagelse i webinarer om menneskerettigheder og udsendelse af budskaber til ikkestatslige menneskerettighedsorganisationer (NGO'er);
14.

minder om, at aftalen om politisk dialog og samarbejde indeholder en såkaldt menneskerettighedsklausul — som er et vigtigt standardelement i EU's internationale aftaler — der giver mulighed for at suspendere aftalen i tilfælde af, at bestemmelserne om menneskerettigheder krænkes; opfordrer Den Europæiske Union til at udløse artikel 85, stk. 3b, for at indkalde til et øjeblikkeligt møde i det fælles udvalg i lyset af den cubanske regerings brud på aftalen, som udgør et »særligt hastende tilfælde«;
50.

fremhæver, at interessekonfliktsituationer, der vedrører perioden efter udtræden af offentlig tjeneste eller »svingdørssager«, er et tilbagevendende problem af systematisk art, som er fælles for institutioner, organer, kontorer og agenturer i hele EU; anbefaler, at alle EU-institutioner vedtager harmoniserede og tilstrækkeligt lange karensperioder, og til skærpet håndhævelse af disse; mener, at interessekonfliktsituationer kan bringe EU-institutionernes og -agenturernes integritet i fare og derved skade borgernes tillid til dem; understreger behovet for at harmonisere og styrke den relevante EU-lovgivning og de relevante adfærdskodekser, bl.a. med henblik på at kræve fuld gennemsigtighed omkring stillinger eller projekter, som højtstående EU-tjenestemænd bestrider eller deltager i efter deres udtræden af offentlig tjeneste, og omkring enhver bibeskæftigelse, som medlemmer af Europa-Parlamentet har; er af den opfattelse, at reglerne om forebyggelse af interessekonflikter efter at have beklædt et offentligt embede eller været offentligt ansat bør finde anvendelse inden for en rimelig tidsramme, samtidig med at reglerne om passende kompensation overholdes; understreger behovet for at lære af bedste praksis i medlemsstater, hvor der allerede findes nationale etiske myndigheder med relevant ekspertise; understreger, at der findes forskellige nationale praksis med hensyn til håndhævelsen af etiske standarder; bemærker, at valgte repræsentanter i nogle medlemsstater er forpligtet til at afstå fra at stemme i sager, hvor de har en personlig interesse, og anmoder derfor MEP'erne om at afstå fra at være ordførere i lignende tilfælde; minder i denne forbindelse om bestemmelserne i artikel 2 og 3 i adfærdskodeksen for Europa-Parlamentets medlemmer vedrørende økonomiske interesser og interessekonflikter;
14.

mener, at der er behov for en normativ ramme for digitalisering af jernbanesystemet, som sætter ERTMS i centrum for udviklingen af et digitalt jernbanesystem; glæder sig i denne forbindelse over jernbanesektorens tilsagn om at muliggøre industrialiseringen af ERTMS og over bidraget fra fællesforetagendet Shift2Rail (fællesforetagendet S2R) til forskning og innovation med henblik på at eliminere de tilbageværende tekniske hindringer, der udgør en hæmsko for interoperabilitet i jernbanesektoren, og sikre overgangen til et mere integreret, effektivt og sikkert EU-jernbanemarked, garantere en korrekt sammenkobling af tekniske løsninger og stræbe efter at gøre EU's jernbanesystem mere bæredygtigt, digitalt, konkurrencedygtigt, pålideligt og attraktivt; støtter kraftigt dets nye efterfølgerinitiativ, systemsøjlen under fællesforetagendet for Europas jernbaner, som koordinerer udviklingen af systemet, den nye teknologiske udvikling, planer for teknologisk migrering, industrialisering og udbygning, navnlig for så vidt angår ERTMS, med henblik på at sikre et mere effektivt samarbejde og bedre udnyttelse af knappe ressourcer;
53.

minder om, at artikel 287, stk. 3, i TEUF definerer Revisionsrettens revisionsbeføjelser i forhold til EIB; minder om, at Revisionsretten har beføjelse til at revidere EIB's aktiviteter i forbindelse med forvaltning af Unionens udgifter og indtægter; minder om, at revisionsudvalget har beføjelse til at revidere EIB's aktiekapital i henhold til artikel 12 i protokol nr. 5 (EIB's vedtægter); påpeger, at dette fører til, at Revisionsretten ikke er i stand til at give et fuldstændigt overblik over forbindelserne mellem EIB-Gruppens aktiviteter og Unionens budget; minder om, at artikel 308, stk. 3, i TEUF giver Rådet mulighed for at ændre protokollen om vedtægterne for EIB ved simpel afgørelse uden en fuldstændig revision af traktaten; fremhæver den øgede betydning under den nye flerårige finansielle ramme af EU-garantier og andre finansielle instrumenter, der forvaltes af EIB; opfordrer derfor Rådet til at ændre artikel 12 i protokol nr. 5 for at give Revisionsretten en rolle i revisionen af EIB's aktiekapital; bemærker, at den nuværende trepartsaftale mellem Kommissionen, EIB og Revisionsretten om revision af transaktioner, der finansieres eller støttes via Unionens budget, udløber i 2020; opfordrer Kommissionen, Revisionsretten og EIB til at styrke Revisionsrettens rolle og yderligere styrke dens revisionsbeføjelser i forbindelse med EIB's aktiviteter ved fornyelsen af trepartsaftalen om reglerne for magtanvendelse;
33.

understreger, at afviklingen af havvindmøller hverken må skabe varige miljøvirkninger eller udgøre en sikkerhedsrisiko for fiskerfartøjer som følge af eventuel resterende infrastruktur under havbunden; påpeger desuden, at genanvendelsesmetoderne bør udvikles yderligere for at mindske indvirkningen på miljøet; mener, at det er afgørende at sikre, at der kun bygges havvindmølleparker, hvis der anlægges en integreret tilgang til havvindmøllers livscyklus, hvilket betyder, at det fra begyndelsen er klart, hvordan havvindmøller kan konstrueres, opføres, anvendes, afvikles og genanvendes på en bæredygtig måde; understreger endvidere, at afviklingsstrategier, som omfatter alternativ fremtidig brug eller bortskaffelse af anlæggene, bør integreres i konstruktions- og anlægsplanerne fra starten af, og at der skal tages højde for den langsigtede, bæredygtige indvirkning for at overholde principperne for den cirkulære økonomi;
40.

mener, at Schengengrænsekodeksen, navnlig hvad angår reglerne om kontrol ved de indre grænser, ikke længere er egnet til formålet og kræver en hurtig og meningsfuld reform for at styrke den gensidige tillid og solidaritet og sikre Schengenområdets integritet og fulde genoprettelse; bemærker i denne forbindelse, at der er behov for klarere regler om folkesundhedsmæssige krisesituationer; understreger, at genindførelsen af kontrol ved de indre grænser fortsat er en afgørelse, som de enkelte medlemsstater skal træffe, og kun bør være en sidste udvej i en begrænset periode, og i det omfang kontrollen er nødvendig og står i et rimeligt forhold til den konstaterede alvorlige trussel, navnlig under hensyntagen til dens indvirkning på retten til fri bevægelighed og princippet om ikkeforskelsbehandling, og til de virkninger, som en sådan kontrol kan have i grænseregioner, samtidig med at der fortsat skelnes mellem forskellige retsgrundlag; mener, at der i alle tilfælde, hvor grænsekontrollen forlænges af en medlemsstat, bør gælde yderligere sikkerhedsforanstaltninger og tilsynsmekanismer, og at denne kontrol under alle omstændigheder bør indstilles, så snart de underliggende årsager ikke længere eksisterer;