BEGRUNDELSE

1. FORSLAGETS FORMÅL

FORMÅLET MED DETTE FORSLAG ER AT GØRE DET MULIGT FOR UNIONEN AT TILSLUTTE SIG EN KONSENSUS I VERDENSHANDELSORGANISATIONEN (WTO) OM VEDTAGELSE AF VISSE FRITAGELSER [1] i WTO's Almindelige Råd. Forslaget indebærer, at Rådet bemyndiger Kommissionen til at tage stilling på vegne af Den Europæiske Union inden for WTO for så vidt angår anmodninger, der fremsættes i henhold til artikel IX i WTO-overenskomsten, om at indrømme og/eller forlænge visse fritagelser, forudsat at visse betingelser er opfyldt, herunder betingelserne i artikel IX i WTO-overenskomsten, som berettiger en beslutning om en fritagelse.

2. FORSLAGETS RETSGRUNDLAG

Ved artikel 218, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) er det fastsat, at når en afgørelse med retsvirkning skal træffes af et organ nedsat ved en international aftale, vedtager Rådet på forslag af Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik en afgørelse om, hvilken holdning der skal indtages på Unionens vegne. Indrømmelse af en fritagelse/eller forlængelse af en fritagelse falder ind under denne bestemmelse, da beslutningen træffes af et organ, der er nedsat ved en international aftale (WTO's Almindelige Råd eller ministerkonference), som påvirker Unionens rettigheder og forpligtelser.

3. FORSLAGETS ANVENDELSESOMRÅDE

Kommissionen bliver bemyndiget til at tage stilling på Unionens vegne med henblik på at støtte anmodninger om specifikke fritagelser, der har marginal politisk, økonomisk og handelsmæssig betydning og er i overensstemmelse med Unionens overordnede handelspolitik.

Unionen bør være i stand til at handle hurtigt i WTO's beslutningsproces vedrørende disse anmodninger om fritagelse. Det forekommer urimeligt med individuelle rådsafgørelser om hver anmodning om fritagelse, der er omfattet af denne afgørelse, i betragtning af fritagelsernes begrænsede anvendelsesområde. Det kunne også medføre proceduremæssige problemer, eftersom Unionens interne arbejdsgang med henblik på vedtagelse af en rådsafgørelse måske tager længere tid end vedtagelsen af fritagelsen i WTO, med den konsekvens, at Unionen kunne ende med ikke at være i stand til at tilslutte sig konsensus i Det Almindelige Råd og dermed forhale WTO-indsatsen.

Den foreslåede afgørelse vedrører følgende anmodninger om fritagelser og anmodninger om forlængelse af fritagelser:

1) Anmodninger om fritagelser og anmodninger om forlængelse af fritagelser vedrørende indførelsen af det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (det såkaldte harmoniserede system(HS)) pr. 1. januar 1988, og første, anden, tredje, fjerde og femte ændring heraf som anbefalet af Rådet for Verdenstoldorganisationen, henholdsvis benævnt "HS92-ændringer", "HS96-ændringer", "HS2002-ændringer", "HS2007-ændringer" og "HS2012-ændringer", samt fremtidige HS-ændringer, som indfører forpligtelsen til at indføre disse ændringer af medlemmernes lister over indrømmelser (indarbejdelse af listerne over toldindrømmelser i HS-nomenklaturen)

Disse kollektive fritagelser[2] vedrører indarbejdelse af medlemmernes lister over toldindrømmelser i nyere udgaver af HS-nomenklaturen. De er nødvendige i den situation, hvor et WTO-medlem har fulgt Verdenstoldorganisationens henstilling og på nationalt plan har indført en nyere version af nomenklaturen, men endnu har ikke haft tid til at indarbejde den i sin liste over indrømmelser i relation til WTO (i realiteten er det Unionen, der har gavn af HS2002- og HS2007-fritagelserne). Det er derfor i Unionens interesse, at den årlige forlængelse af sådanne fritagelser indrømmes på en hurtig måde. Disse anmodninger om fritagelse vedrører hovedsagelig forlængelse af eksisterende fritagelser, men også vedtagelse af nye HS-ændringer. Inden begyndelsen af 2012 skal der i den forbindelse vedtages en ny fritagelse vedrørende HS2012 (og EU vil skulle anmode om at blive omfattet af den).

2) Anmodninger om forlængelse af den eksisterende fritagelse vedrørende Kap Verdes anvendelse af artikel VII i GATT 1994 og WTO-aftalen om toldværdiansættelse.

Denne fritagelse giver Kap Verde tillladelse til at forlænge fristen for fuld anvendelse af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) og WTO-aftalen om toldværdiansættelse til den 31. december 2011[3]. En eventuel forlængelse af denne fritagelse vil have minimal økonomisk og handelsmæssig betydning for Unionen.

3) Anmodninger om forlængelse af den eksisterende fritagelse vedrørende Canadas toldpræferenceprogram

Denne fritagelse giver Canada tilladelse til at indrømme toldfri behandling af berettiget import fra caribiske Commonwealth-lande, der er omfattet af CARIBCAN-bestemmelserne, uden at der er krav om, at den samme toldfrihed indrømmes lignende varer fra ethvert andet medlem. Canadas fritagelse gælder indtil den 31. december 2011[4]. En eventuel forlængelse af denne fritagelse vil have minimal økonomisk og handelsmæssig betydning for Unionen. Den vil også være i tråd med Unionens politikker til støtte for den økonomiske udvikling i udviklingslande via handelspræferencer.

4) Anmodninger om forlængelse af Cubas eksisterende fritagelse, som fritager Cuba fra bestemmelserne i artikel XV, stk. 6, i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994

Denne fritagelse giver Cuba mulighed for at fravige bestemmelserne i artikel XV, stk. 6, i GATT, hvorefter alle WTO-medlemmer, som ophører med at være medlem af Den Internationale Valutafond, skal indgå en særlig aftale med WTO. Denne fritagelse blev første gang indrømmet Cuba i 1964, og den er gældende indtil den 31. december 2011[5].

5) Anmodninger om forlængelse af den eksisterende fritagelse vedrørende Kimberley-processens certificeringsordning

Denne kollektive fritagelse vedører Kimberley-processens certificeringsordning for uslebne diamanter, som også Unionen deltager i sammen med 19 andre WTO-medlemmer. Formålet med denne fritagelse er at forebygge handel med såkaldte "konfliktdiamanter". Denne fritagelse gælder indtil den 31. december 2012[6]. En eventuel forlængelse af denne fritagelse vil have minimal økonomisk og handelsmæssig betydning for Unionen og samtidig være af stor betydning for Unionens samlede eksterne forbindelser.

Forslaget omfatter desuden følgende:

- Kommissionen skal underrette Rådet (via Handelspolitikudvalget) i tilstrækkelig god tid før ethvert møde i det relevante WTO-organ, på hvilket der kan træffes beslutning om en anmodning, der er omfattet af afgørelsen.

- Rådet kan anmode om, at man anvender proceduren for vedtagelse af en individuel rådsafgørelse i forbindelse med en given anmodning om fritagelse.

I overensstemmelse med artikel 218, stk. 10, vil Europa-Parlamentet straks blive underrettet fuldt ud.

2011/0347 (NLE)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Verdenshandelsorganisationen (WTO) for så vidt angår anmodninger, der fremsættes i henhold til artikel IX i Marrakeshoverenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO-overenskomsten), vedrørende indrømmelse og/eller forlængelse af visse fritagelser

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ved artikel IX i Marrakeshoverenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO-overenskomsten) fastsættes procedurerne for indrømmelse af fritagelser vedrørende de multilaterale handelsaftaler i WTO-overenskomstens bilag 1A, 1B eller 1C og bilagene hertil.

(2) Når der i WTO indgives anmodninger om fritagelse, er der ofte meget begrænset tid til den endelig beslutning fra det relevante WTO-organ om disse anmodninger, og der kræves hurtig reaktion fra WTO-medlemmerne.

(3) Det er i Unionens interesse, at der sker en hurtig vedtagelse af anmodningerne om indrømmelse og/eller forlængelse af de årlige fritagelser[7] vedrørende indførelsen af det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (det såkaldte harmoniserede system (HS)) pr. 1. januar 1988, og første, anden, tredje, fjerde og femte ændring heraf som anbefalet af Rådet for Verdenstoldorganisationen, henholdsvis benævnt "HS92-ændringer" (der trådte i kraft den 1. januar 1992), "HS96-ændringer" (der trådte i kraft den 1. januar 1996), "HS2002-ændringer" (der trådte i kraft den 1. januar 2002), "HS2007-ændringer" (der trådte i kraft den 1. januar 2007) og "HS2012-ændringer" (der træder i kraft den 1. januar 2012), samt fremtidige HS-ændringer, som indfører forpligtelsen til at indføre disse ændringer af medlemmernes lister over indrømmelser (indarbejdelse af listerne over toldindrømmelser i HS-nomenklaturen)

(4) Den fritagelse, der giver Kap Verde tillladelse til at forlænge fristen for fuld anvendelse af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) og WTO-aftalen om toldværdiansættelse, udløber den 31. december 2011[8]. En forlængelse vil have minimal økonomisk og handelsmæssig betydning for Unionen.

(5) Fritagelsen vedrørende Canadas handelspræferenceprogram CARIBCAN udløber den 31. december 2011[9]. En forlængelse af denne fritagelse vil have minimal økonomisk og handelsmæssig betydning for Unionen, og den vil også være i tråd med Unionens politikker til støtte for den økonomiske udvikling i udviklingslande via handelspræferencer.

(6) Den fritagelse, som tillader Cuba at fravige bestemmelserne i artikel XV, stk. 6, i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994, udløber den 31. december 2011[10]. En forlængelse af denne fritagelse vil have minimal økonomisk og handelsmæssig betydning for Unionen.

(7) Den fritagelse, der tillader lande, som deltager i Kimberley-processens certificeringsordning for uslebne diamanter, at indføre visse restriktioner over for handel med såkaldte konfliktdiamanter, udløber den 31. december 2011[11]. En forlængelse vil have minimal økonomisk og handelsmæssig betydning for Unionen og samtidig at være af stor betydning for Unionens samlede handelsforbindelser -

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den Europæiske Union støtter følgende anmodninger i henhold til artikel IX:3 i Marrakeshoverenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO-overenskomsten) i det relevante WTO-organ:

a) anmodninger om indrømmelse og/eller forlængelse af fritagelser vedrørende indførelsen af det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (HS) og ændringer heraf fra 1992 ("HS92-ændringer"), 1996 ("HS96-ændringer"), 2002 ("HS2002-ændringer"), 2007 ("HS2007-ændringer") og 2012 ("HS2012-ændringer"), samt fremtidige HS-ændringer, som indfører forpligtelsen til at indføre disse ændringer af medlemmernes lister over indrømmelser

b) anmodninger om forlængelse af den fritagelse, der giver Kap Verde tillladelse til at forlænge fristen for fuld anvendelse af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) og WTO-aftalen om toldværdiansættelse

c) anmodninger om forlængelse af den fritagelse, der giver Canada tilladelse til at indrømme præferencebehandling af udvalgte udviklingslande (CARIBCAN-programmet)

d) anmodninger om forlængelse af Cubas fritagelse, som fritager Cuba fra bestemmelserne i artikel XV, stk. 6, i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994

e) anmodninger om forlængelse af fritagelsen vedrørende Kimberley-processens certificeringsordning.

Artikel 2

Kommissionen underretter Rådet (via Handelspolitikudvalget) i tilstrækkelig god tid før ethvert møde i det relevante WTO-organ, på hvilket der kan træffes beslutning om en anmodning, der er omfattet af denne afgørelse. I henhold til traktatens artikel 241 kan Rådet, senest 10 arbejdsdage efter at Kommissionen har underrettet Handelspolitikudvalget, anmode om, at man anvender proceduren for vedtagelse af en individuel rådsafgørelse i forbindelse med en given anmodning om fritagelse.

Artikel 3

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den [...].

På Rådets vegne

Formand

[1] Fritagelser er tilladelser givet af WTO's Almindelige Råd/ministerkonference til midlertidigt at fravige visse WTO-forpligtelser, der ellers er gældende.

[2] Sidste fritagelse vedrørende HS96 findes i dokument WT/L/801, vedrørende HS2002 i dokument WT/L/808 og vedrørende HS2007 i dokument WT/L/809.

[3] Se dokument WT/L/812.

[4] Se dokument WT/L/677.

[5] Se dokument WT/L/678.

[6] Se dokument WT/L/676.

[7] Sidste fritagelse vedrørende HS96 findes i dokument WT/L/801, vedrørende HS2002 i dokument WT/L/808 og vedrørende HS2007 i dokument WT/L/809.

[8] Se dokument WT/L/812.

[9] Se dokument WT/L/677.

[10] Se dokument WT/L/678.

[11] Se dokument WT/L/676.