(3)Den 11. marts 2020 erklærede Verdenssundhedsorganisationen officielt covid-19-udbruddet for en global pandemi. Den har skabt en alvorlig folkesundhedsmæssig krisesituation for borgere, samfund og økonomier. Den har sat de nationale sundhedssystemer under alvorligt pres, forstyrret de globale forsyningskæder, skabt volatilitet på de finansielle markeder, udløst efterspørgselschok og har haft negative konsekvenser for adskillige brancher. Den udgør en trussel mod folks job og indtægter og mod virksomhedernes forretning. Den har ført til et større økonomisk chok, som allerede har alvorlige konsekvenser i Den Europæiske Union. Den 13. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse, hvori den opfordrede til en koordineret økonomisk reaktion på krisen, der inddrager alle aktører såvel på nationalt plan som på EU-plan.

(1)Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen den årlige strategi for bæredygtig vækst, som markerede starten på det europæiske semester 2020 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder som proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Finland ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet.

(4)Adskillige medlemsstater har enten erklæret undtagelsestilstand eller truffet kriseforanstaltninger. Sådanne kriseforanstaltninger bør være nøje afstemt med behovet, være nødvendige, begrænset i tid og i overensstemmelse med europæiske og internationale standarder. De bør være genstand for demokratisk kontrol og underlagt uafhængig domstolsprøvelse.

(5)Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul. Klausulen som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1467/97 letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. I denne meddelelse forelagde Kommissionen Rådet sin vurdering af, at den aktuelle situation i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-udbruddet giver anledning til at aktivere klausulen. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. Aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul giver mulighed for en midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. For så vidt angår den korrigerende del, kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage en revideret finanspolitisk kurs. Den generelle undtagelsesklausul suspenderer ikke procedurerne under stabilitets- og vækstpagten. Den tillader medlemsstaterne at fravige de budgetkrav, der normalt ville gælde, og sætter Kommissionen og Rådet i stand til at træffe de nødvendige foranstaltninger til koordinering af politikken inden for rammerne af pagten.

(6)Der er brug for en vedholdende indsats for at begrænse og kontrollere spredningen af pandemien, styrke de nationale sundhedssystemers modstandsdygtighed og afbøde de socioøkonomiske konsekvenser ved hjælp af støtteforanstaltninger til fordel for virksomheder og husholdninger samt for at sikre passende sundheds- og sikkerhedsforhold på arbejdspladsen med henblik på genoptagelsen af den økonomiske aktivitet. Unionen bør fuldt ud anvende de mange redskaber, den råder over, til at understøtte medlemsstaternes bestræbelser på området. Samtidig bør medlemsstaterne og Unionen arbejde sammen om at tilrettelægge de foranstaltninger, der er nødvendige for at vende tilbage til normalt fungerende samfund og økonomier og til bæredygtig vækst, idet den grønne og den digitale omstilling integreres, og der trækkes på alle erfaringerne fra krisen.

(7)Covid-19-krisen har fremhævet, hvordan fleksibiliteten i det indre marked giver mulighed for at tilpasse sig ekstraordinære forhold. For at sikre en hurtig og gnidningsløs overgang til genopretningsfasen og garantere den fri bevægelighed for varer, tjenester og arbejdstagere skal de særlige foranstaltninger, der forhindrer det indre marked i at fungere normalt, afskaffes, så snart de ikke længere er absolut nødvendige. Den aktuelle krise har vist, hvor nødvendigt det er at have kriseberedskabsplaner i sundhedssektoren, som navnlig omfatter forbedrede indkøbsstrategier, diversificerede forsyningskæder og strategiske lagre af vigtige forsyninger. De er helt centrale for udformningen af mere omfattende kriseberedskabsplaner.

(8)Unionens lovgivere har allerede foretaget ændringer af de relevante lovgivningsmæssige rammer for at sætte medlemsstaterne i stand til at anvende alle uudnyttede midler under de europæiske struktur- og investeringsfonde til at imødegå covid-19-pandemiens ekstraordinære virkninger. Disse ændringer vil bidrage til større fleksibilitet og forenkle og strømline procedurerne. For at lette likviditetspresset kan medlemsstaterne desuden drage fordel af en medfinansieringssats på 100 % fra Unionens budget i regnskabsåret 2020-2021. Finland opfordres til fuldt ud at udnytte disse muligheder til at støtte de personer og brancher, der står over for de største udfordringer.

(9)De socioøkonomiske konsekvenser af pandemien forventes at blive ujævnt fordelt på tværs af sektorer og regioner på grund af forskellige specialiseringsmønstre. Det er således risiko for endnu større skævheder i Finland. Kombineret med risikoen for et midlertidigt kollaps af konvergensprocessen mellem medlemsstaterne kræver den aktuelle situation målrettede politiske tiltag.

(10)Den 30. april 2020 fremlagde Finland sit nationale reformprogram for 2020 og sit stabilitetsprogram for 2020. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

(11)Finland er på nuværende tidspunkt omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og af gældsreglen.

(12)Ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 forventer regeringen en forringelse af den samlede saldo fra et underskud på 1,1 % af BNP i 2019 til et underskud på 7,2 % af BNP i 2020. Underskuddet forventes at falde til 4,0 % af BNP i 2021. Efter at være steget til 59,4 % af BNP i 2019 forventes den offentlige gældskvote ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 at stige til 69,1 % i 2020. De makroøkonomiske og finanspolitiske udsigter er behæftet med stor usikkerhed på grund af covid-19-pandemien.

(13)Som reaktion på covid-19-pandemien og som led i en koordineret Unionstilgang har Finland truffet budgetmæssige foranstaltninger til at øge sundhedssystemets kapacitet, inddæmme pandemien og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 beløber disse budgetmæssige foranstaltninger sig til 1,7 % af BNP. Foranstaltningerne omfatter både kriseudgifter til sundhedsbeskyttelse og den offentlige orden og foranstaltninger til støtte for virksomheder og arbejdstagere. Finland har også bebudet foranstaltninger der, skønt de ikke vil have direkte budgetvirkning, vil hjælpe med at understøtte virksomhedernes likviditet, og som ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 anslås at beløbe sig til 5 % af BNP. Disse foranstaltninger omfatter lånegarantier for virksomheder, navnlig rettet mod SMV'er, såvel som særlige garantiordninger for Finnair og rederier, der sikrer forsyningssikkerheden. Derudover har Finland truffet andre likviditetsfremmende foranstaltninger, der ikke er angivet i stabilitetsprogrammet, herunder udsættelse af selskabsskatten. Disse supplerende foranstaltninger anslås at beløbe sig til 15 % af BNP. Overordnet set stemmer de foranstaltninger, som Finland har truffet, overens med retningslinjerne i Kommissionens meddelelse om en koordineret økonomisk reaktion på covid-19-udbruddet. En fuldstændig gennemførelse af disse foranstaltninger vil bidrage til at opretholde finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt, forudsat at finanspolitikken efterfølgende atter fokuserer på at sikre en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, så snart den økonomiske situation giver mulighed herfor.

(14)Ifølge Kommissionens forårsprognose 2020, som tager udgangspunkt i en uændret politik, forventes Finlands offentlige saldo at udgøre -7,4 % af BNP i 2020 og -3,4 % i 2021. Den offentlige gældskvote ventes at nå op på 69,4 % af BNP i 2020 og 69,6 % i 2021.

(15)Den 20. maj 2020 offentliggjorde Kommissionen en rapport, der er udarbejdet i medfør af artikel 126, stk. 3, i traktaten, som følge af Finlands forventede overskridelse i 2020 af grænseværdien for det offentlige underskud på 3 % af BNP. Overordnet set fremgår det af analysen, at underskudskriteriet som defineret i traktaten og i forordning (EF) nr. 1467/1997 ikke er opfyldt.

(16)Finland har som reaktion på krisen truffet omfattende foranstaltninger til støtte for sundhedssystemet og økonomien. Den finske regering har f.eks. vedtaget flere

tillægsbudgetter og besluttet at forbedre trygheden i ansættelsen for arbejdstagere, samtidig med at betingelserne for at modtage arbejdsløshedsunderstøttelse er blevet lempet. Det er blevet lettere for freelancere og iværksættere at få adgang til arbejdsløshedsunderstøttelse. Socialsikringsforanstaltningerne beløber sig til 1,6 mia. EUR. Ud over statsgaranterede lån på 10 mia. EUR er der blevet stillet direkte tilskud til virksomheder til rådighed på 1 mia. EUR. Regeringen har midlertidigt reduceret arbejdsgivernes pensionsbidrag med 2,6 procentpoint og afsat mindst 1 mia. EUR til en kommunal støttepakke. Det finske finanstilsyn har sænket kapitalkravene til de finske kreditinstitutter ved at fjerne den systemiske risikobuffer og tilpasse de særlige krav for kreditinstitutterne. Regeringen har nedsat en arbejdsgruppe, som under ledelse af finansministeren og social- og sundhedsministeriet skal udarbejde Finlands exitstrategi i forbindelse med covid-19-krisen. På grundlag af arbejdsgruppens første rapport vedtog regeringen i begyndelsen af maj en trinvis exitplan. Arbejdsgruppen vil derudover foreslå relevante foranstaltninger til afbødning af krisens sundhedsmæssige, sociale og økonomiske konsekvenser. Den har hørt arbejdsmarkedets parter, kommunerne, civilsamfundet og miljøorganisationer.

(17)Selv om Finland overordnet set har været rustet til at imødegå covid-19-krisen, vil sundhedssystemets modstandsdygtighed med fordel kunne styrkes. Sygehusregionerne har været nødsaget til at omfordele lægepersonalet og afvige fra de tidligere lovbestemte frister for ikkeakut sundhedspleje for at behandle patienter med coronavirus. Det nuværende system, hvor sundhedstjenester leveres af forskellige udbydere, har ført til en ulige fordeling af sundhedspersonale på tværs af landet. Opsplitningen af tjenesteydelser og den ulige adgang til sociale og primære sundhedstjenester forventes også at udgøre et problem efter krisen, navnlig for ledige, pensionister og personer med handicap. Pga. den stigende ledighed som følge af covid-19-krisen bør politiktiltag på både kort og mellemlang sigt have fokus på at øge den lige adgang til primær sundhedspleje. På mellemlang sigt er det vigtigt at arbejde videre med de reformplaner på social- og sundhedsområdet, som flere på hinanden følgende finske regeringer har taget op til overvejelse, idet de forbereder Finland på vidtrækkende demografiske forandringer og vil kunne hjælpe landet med at opretholde kvaliteten af sundhedssystemet fremover og samtidig øge tilgængeligheden. Finlands offentlige finanser risikerer på lang sigt fortsat at være uholdbare på grund af den forventede stigning i de udgifter, der er forbundet med befolkningens aldring, navnlig udgifter til social- og sundhedstjenester.

(18)Ifølge Kommissionens prognose forventes ledigheden at stige til 8,3 % i 2020 og falde til 7,7 % i 2021. Der er behov for politiske tiltag, der er effektive på kort og mellemlang sigt og udarbejdet i tæt samarbejde med arbejdsmarkedets parter, for at bremse den stigende ledighed og bringe dem, der har mistet deres arbejde pga. covid-19-krisen, tilbage på arbejdsmarkedet. Disse tiltag bør også støtte grupper, der risikerer fattigdom eller social udstødelse, f.eks. personer med korte uddannelser, handicap, delvis arbejdsevne og indvandrerbaggrund. Finland har indført ordninger med nedsat arbejdstid, og det har ført til hjemsendelse af mange medarbejdere. Aktive arbejdsmarkedspolitikker, herunder opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger, kan sikre en hurtig og holdbar tilbagevenden til arbejdsmarkedet. Løntilskud kan målrettes og knyttes til uddannelse og opfølgning fra offentlige arbejdsformidlinger. Omskoling og opkvalificering er afgørende for at opretholde arbejdsstyrkens beskæftigelsesegnethed i en stadig mere digital og grøn økonomi. Reformen af livslang uddannelse kan hjælpe med at opfylde behovet for forbedring af voksnes færdigheder, herunder de kortuddannede, inden for arbejdsmarkedsrelevante sektorer såsom informations- og kommunikationsteknologisektoren (IKT). For at forsyne markedet med de færdigheder, der er nødvendige i en tid med demografiske og teknologiske forandringer, er det vigtigt at opretholde uddannelsernes arbejdsmarkedsrelevans, bl.a. ved at sikre et tilstrækkeligt antal pladser på universiteterne, der stemmer overens med beskæftigelsesprognoserne for hver sektor og region. For at undgå at forværre den socioøkonomiske situation for de mest sårbare grupper i kølvandet på covid-19-krisen er det vigtigt at mindske den digitale kløft, navnlig ved at sikre, at dårligt stillede lærende får adgang til uddannelser af høj kvalitet. Det komplekse ydelsessystem hindrer folk i at komme ind på arbejdsmarkedet. For at tilskynde til korttidsansættelser og deltidsarbejde bør indkomstregistret, der indeholder oplysninger om løn og ydelser i realtid, anvendes effektivt, samtidig med at behandlingstiden for socialsikringsydelser bør fremskyndes. På mellemlang sigt vil det være vigtigt, at det sociale system i Finland omlægges med henblik på at sætte skub i beskæftigelsen og forberede landets velfærdssystem på fremtiden.

(19)Det er af afgørende betydning at hjælpe virksomheder, især små og mellemstore virksomheder (SMV'er) gennem krisen for at stimulere økonomien, når de aktuelle nedlukningsforanstaltninger ophæves. Midlertidig likviditetsstøtte i form af lån, tilskud og garantier kan hjælpe virksomheder gennem denne periode, der er præget af stor usikkerhed og betydelig lavere indtægter. Ved udformningen og gennemførelsen af sådanne foranstaltninger er det vigtigt også at tage hensyn til banksektorens modstandsdygtighed.

(20)For at fremme den økonomiske genopretning vil det være vigtigt at fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer, bl.a. gennem relevante reformer. Investeringerne i Finland ligger fortsat under EU-gennemsnittet i de kategorier, som i størst grad bidrager til at fremme produktivitetsvæksten, navnlig investeringer i udstyr og intellektuel ejendom. Dette kan begrænse landets langsigtede vækstpotentiale og hæmme konkurrenceevnen og genopretningen. Flere investeringer i forskning og udvikling er en afgørende faktor, der giver mulighed for strukturelle ændringer til fordel for økonomiens videnintensive sektorer og styrker det langsigtede vækstpotentiale. De planlagte bestræbelser på at opnå klimaneutralitet senest i 2035, som også afspejles i Finlands nationale energi- og klimaplan, kræver betydelige investeringer i især elnettene og i bæredygtig transport. Under ledelse af en parlamentarisk styringsgruppe arbejdes der på et nyt nationalt transportsystem for 2021. Ud over regionale og sundheds-, miljø- og produktivitetsmæssige bekymringer er der behov for yderligere bestræbelser på at indføre højhastighedsbredbånd og forbedre anden digital infrastruktur med henblik på at rationalisere logistikken og opretholde økonomiske aktiviteter i afsidesliggende områder. Programmeringen af Fonden for Retfærdig Omstilling for 2021-2027 kan hjælpe Finland med at imødegå nogle af de udfordringer, der følger af omstillingen til en klimaneutral økonomi, navnlig inden for de områder, der er omhandlet i bilag D til landerapporten. Det vil sætte Finland i stand til at gøre bedst muligt brug af fonden.

(21)Finlands nuværende nationale risikovurdering om bekæmpelse af hvidvask af penge er forældet og vil blive ajourført i 2020. Det finske finanstilsyn har for nylig forbedret sin tilsynskapacitet. Der er dog stadig ikke tilstrækkeligt med personale, og den "risikobaserede" tilgang til tilsyn anvendes endnu ikke korrekt. Selv om der er blevet undersøgt flere tilfælde af formodede overtrædelser, prioriteres det fortsat at fastlægge en politik om sanktioner med afskrækkende virkning. Antallet af indberetninger af mistænkelige transaktioner er steget kraftigt i de seneste måneder, og den finansielle efterretningsenheds værktøjer er tilsyneladende utilstrækkelige til at analysere disse oplysninger. Udvekslingen af oplysninger mellem den finansielle efterretningsenhed og finanstilsynet er fortsat utilstrækkelig.

(22)Hvor nærværende henstillinger har fokus på at håndtere pandemiens socioøkonomiske konsekvenser og lette den økonomiske genopretning efter krisen, omhandlede de landespecifikke henstillinger fra 2019, som Rådet vedtog den 9. juli 2019, også vigtige reformer til at imødegå de strukturelle udfordringer på mellemlang og lang sigt. Disse henstillinger er stadig relevante, og de vil fortsat være genstand for overvågning i forbindelse med næste års europæiske semester. Det gælder også henstillingerne vedrørende investeringstiltag inden for den økonomiske politik. Sidstnævnte henstillinger bør tages med i betragtning i den strategiske programmering af samhørighedsmidlerne efter 2020, herunder ved afbødningsforanstaltninger og exitstrategier i forbindelse med krisen.

(23)Det europæiske semester danner rammen for løbende samordning af den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken i Unionen, hvilket kan bidrage til en bæredygtig økonomi. Medlemsstaterne har i deres nationale reformprogrammer for 2020 gjort status over fremskridtene med hensyn til opfyldelsen af De Forenede Nationers mål for bæredygtig udvikling ("verdensmålene"). Ved at sikre en fuldstændig efterlevelse af nedenstående henstillinger vil Finland bidrage til opfyldelsen af verdensmålene og til de fælles bestræbelser på at sikre konkurrencedygtig bæredygtighed i Unionen.