EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 19.12.2022 COM(2022) 736 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET Rapport om fremskridtet i bekæmpelsen af menneskehandel (fjerde rapport)

{SWD(2022) 429 final}



1.INDLEDNING Menneskehandel er en alvorlig forbrydelse og en alvorlig krænkelse af de grundlæggende rettigheder. Bekæmpelsen heraf er en prioritet for Den Europæiske Union . I henhold til artikel 20 i direktiv 2011/36/EU skal der hvert andet år udarbejdes en rapport om de fremskridt, der er gjort i bekæmpelsen af menneskehandel. Trods de fremskridt, der er gjort i de seneste år, er truslen fortsat høj. De seneste større kriser, navnlig covid-19-pandemien og Ruslands aggression mod Ukraine, har yderligere forværret folks sårbarhed over for at blive udnyttet. Ifølge EU's trusselsvurdering af grov organiseret kriminalitet 2021 (EU SOCTA 2021) er menneskehandel en central aktivitet inden for grov og organiseret kriminalitet i EU, og den forventes at forblive en trussel i en overskuelig fremtid. Der er truffet foranstaltninger på EU-plan og af medlemsstaterne med henblik på at forebygge kriminalitet og mindske den efterspørgsel, der fremmer menneskehandel, nedbryde menneskehandlernes forretningsmodel, beskytte og støtte ofrene og tage fat på den internationale dimension. I denne rapport tages der hensyn til: ·bidragene fra alle medlemsstaterne gennem EU-netværket af nationale rapportører og tilsvarende mekanismer (NREM) ·bidragene fra medlemmer af EU's civilsamfundsplatform mod menneskehandel ·bidragene fra ni EU-agenturer ·rapporter og andre dokumenter fra EU-agenturer, EU-institutioner og internationale organisationer. Mere specifikt gælder det for rapporten, at den i) identificerer centrale mønstre og udfordringer i forbindelse med bekæmpelse af menneskehandel, ii) skitserer de vigtigste foranstaltninger til bekæmpelse af menneskehandel fra 2019 til 2022 og iii) indeholder en analyse af statistikkerne for perioden 2019-2020, som indgår i et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene. Dataene i rapporten og i arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene er blevet indsamlet af Eurostat fra alle medlemsstaterne via de nationale statistikmyndigheder. 2.UDFORDRINGER OG TENDENSER I BEKÆMPELSEN AF MENNESKEHANDEL I EU 2.1.De seneste udfordringer i forbindelse med menneskehandel Allerede i den tredje rapport om de fremskridt, der er gjort i bekæmpelsen af menneskehandel, fremhævedes covid-19-pandemiens konsekvenser for menneskehandel. Ifølge Europol vil pandemiens økonomiske virkninger øge efterspørgslen efter udnyttelse af arbejdskraft. Civilsamfundsorganisationer understreger, at visse kategorier af personer såsom papirløse migranter, sæsonarbejdere, personer i usikre arbejds- og levevilkår og prostituerede er blevet uforholdsmæssigt hårdt ramt af foranstaltningerne i forbindelse med covid-19-pandemien, herunder rejserestriktioner. Som en følge heraf er disse grupper mere sårbare over for risikoen for at blive ofre for menneskehandlere. Pandemien havde også en betydelig indvirkning på menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse, navnlig fordi der var mindre fysiske kontakt mellem menneskehandlere, ofre og kunder, og flere operationer flyttede online. På samme måde rapporterede flere medlemsstater, at covid-19-pandemien havde fremskyndet overgangen fra gadeprostitution til private hjem, korttidsudlejning og hoteller samt til onlinemiljøet . Dette gjorde det vanskeligere for de retshåndhævende myndigheder og andre relevante interessenter at opdage og nå ud til mulige ofre for menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse. Covid-19-restriktionerne og flere nedlukninger bidrog til yderligere isolering af ofre, undertiden sammen med deres menneskehandlere. Dette var især tilfældet for ofre, der ikke kunne vende tilbage til deres oprindelsesland. Medlemsstaterne og civilsamfundsorganisationerne observerede udfordringer i forbindelse med identifikation og henvisning af ofre til bistands-, støtte- og beskyttelsestjenester (f.eks. sundhedspleje, rådgivning, administrative tjenester, juridisk bistand) samt ofres adgang til domstolsprøvelse. Interessenterne fremhævede desuden øgede vanskeligheder i forbindelse med grænseoverskridende retshåndhævelse og retligt samarbejde, længere straffesager som følge af fjernhøringer samt et fald i antallet af arbejdstilsyn under pandemien. Covid-19-pandemien har i betydelig grad fremskyndet skiftet af kriminelle aktiviteter til det digitale rum, navnlig med hensyn til menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse, men også andre former. Menneskehandlere anvender teknologi og internettet (både overfladenettet og det mørke net) i alle faser af lovovertrædelsen, herunder rekruttering af ofrene (som ofte finder sted via sociale medieplatforme), kommunikation mellem menneskehandlere, ofre og kunder, reklame for tjenester, tilrettelæggelse af transport af ofrene samt gennemførelse af betalinger. Navnlig børn er blevet mere sårbare over for onlinerekruttering og grooming. Brugen af teknologi til at begå menneskehandel har skabt betydelige udfordringer for de retshåndhævende og retlige myndigheder, da den gør det muligt for kriminelle at nå ud til flere potentielle ofre og kunder, så de lettere kan flytte ofre fra et sted til et andet og udføre deres operationer på afstand. Menneskehandlere nyder også godt af øget anonymitet, navnlig gennem krypterede kommunikationsløsninger. Rapporteringsperioden var også præget af Ruslands militære aggression mod Ukraine, som startede den 24. februar 2022 og førte til en massetilstrømning af mennesker, der flygtede fra krigen til EU. 90 % af de flygtende var kvinder og børn. Risikoen for menneskehandel blev anset for at være meget høj fra begyndelsen. Kriminelle organisationer var allerede før krigen aktive ved grænsen mellem Ukraine og EU. I 2019-2020 var Ukraine blandt de ti største statsborgerskaber uden for EU for ofre identificeret i EU, hovedsagelig med henblik på seksuel udnyttelse og udnyttelse som arbejdskraft. Krigen har yderligere øget menneskehandlernes muligheder for at udnytte den sårbare situation for mennesker, der flygter fra angrebskrigen, navnlig kvinder og børn, til deres økonomiske fordel. Der er særlige risici for stigende efterspørgsel efter tjenester fra ofre for menneskehandel, både offline, f.eks. i forbindelse med ondsindede tilbud om privat indkvartering, transport og bistand, og online, herunder på sociale medier, f.eks. onlinereklamer for seksuelle tjenester med ukrainske kvinder. 2.2.Tendenser inden for menneskehandel 2.2.1 Ofre (køn, alder, statsborgerskab)

I rapporteringsperioden 2019-2020 blev der registreret 14 311 ofre for menneskehandel i EU. Dette tal er lidt højere end det antal, der blev registreret i EU i den foregående toårsperiode (14 145). I 2021 blev antallet af ofre anslået til 7 109. Faldet i antallet af registrerede ofre mellem 2019 (7 777) og 2020 (6 534) hænger sandsynligvis sammen med covid-19-pandemien, som skabte udfordringer i forbindelse med identifikationen af ofre for menneskehandel. Det skal bemærkes, at det faktiske antal ofre sandsynligvis vil være betydeligt højere, end de indberettede data tyder på, da statistikkerne kun omfatter ofre, der kommer til de registrerende enheders kendskab, og mange ofre ikke opdages. Menneskehandel er fortsat en forbrydelse med en betydelig kønsdimension. Kvinder og piger udgjorde 63 % af alle registrerede ofre i EU. Andelen af mandlige ofre (33 %) steg imidlertid sammenlignet med 2017-2018 (23 %). 53 % af ofrene var EU-borgere, og 43 % havde statsborgerskab uden for EU.

De fem højest placerede EU-lande med hensyn til statsborgerskab for ofre for menneskehandel efter antal var Rumænien, Frankrig, Italien, Bulgarien og Polen. De fem største lande uden for EU med hensyn til statsborgerskab for ofre for menneskehandel i EU var Nigeria, Kina, Moldova, Pakistan og Marokko. 37 % af alle registrerede ofre var statsborgere i det land, hvor de blev registreret (intern menneskehandel). Alle eller næsten alle de ofre, der var registreret af Estland, Ungarn, Bulgarien, Rumænien og Slovakiet, var deres egne borgere. 2.2.2 Menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse Menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse var fortsat den mest udbredte form for udnyttelse i EU i perioden 2019-2020 (51 %). Langt størstedelen af ofrene er kvinder (87 %), og af disse er 73 % voksne kvinder og 27 % piger. Højrisikosektorer for seksuel udnyttelse forbliver de samme som i de foregående år, dvs. prostitution, eskortbureauer og -tjenester, pornografiindustrien, massagetjenester, barer og natklubber. Medlemsstaterne observerede en stigning i volden mod kvinder og piger under pandemien. Europol fremhævede, at udnyttende seksuelle tjenester annonceres på eskort- og datingwebsteder samt på sociale medieplatforme. Der rapporteres i stigende grad om "sexture", hvor ofre rejser til forskellige byer for at møde kunder i lejelejligheder og hotelværelser. Som nævnt ovenfor bekræftede medlemsstaterne også, at teknologi i vid udstrækning anvendes som et middel til at rekruttere, reklamere for og udnytte ofrene seksuelt. Europol rapporterede desuden, at menneskehandlere lokker ofrene til at indgå frivillige forretningsaftaler, hvor de accepterer at prostituere sig og overdrage en del af deres indtjening til gengæld for beskyttelse og støtte i forbindelse med administrative spørgsmål. Personer, der har indgået denne type ordninger opfatter ikke nødvendigvis sig selv som ofre, hvilket gør det lettere for menneskehandlere at udnytte dem. Medlemsstaterne har ofte indberettet Nigeria som et af de største oprindelseslande for ofre for menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse. Desuden anførte flere medlemsstater samt Europol, at der var en stigning i antallet af sydamerikanske kvinder og transpersoner, der blev handlet med henblik på seksuel udnyttelse. 2.2.3 Menneskehandel med henblik på udnyttelse som arbejdskraft Menneskehandel med henblik på udnyttelse som arbejdskraft er den næstmest udbredte form for menneskehandel i EU (28 %). Den steg betydeligt sammenlignet med perioden 2017-2018 (15 %). Mænd udgør størstedelen af ofrene for menneskehandel med henblik på udnyttelse som arbejdskraft (66 %), mens 34 % er kvindelige ofre. Menneskehandel med henblik på udnyttelse som arbejdskraft er den fremherskende form for udnyttelse i syv medlemsstater. Europol understregede, at selv om menneskehandel med henblik på udnyttelse som arbejdskraft hyppigere end tidligere indberettes i EU, bliver mange tilfælde ikke opdaget. Kriminelle netværk, der er involveret i menneskehandel med henblik på udnyttelse af arbejdskraft, opererer hovedsagelig i kontantintensive virksomheder, som beskæftiger et stort antal lavtlønnede arbejdstagere samt sæsonarbejdere. Disse højrisikosektorer omfatter landbrug, byggeri, skovbrug, fødevareforarbejdning, samlebåndsarbejde, hotel- og restaurationsbranchen, detailhandel, bilvask, skønhedspleje og rengøring, transport, husholdning og hjemmehjælp. Menneskehandlere rekrutterer i stigende grad ofre for menneskehandel med henblik på udnyttelse af arbejdskraft online ved at oprette eller samarbejde med rekrutteringsbureauer og underleverandører for at give deres aktiviteter et lovligt ansigt udadtil. Mens mænd overvejende er ofre for udnyttelse af arbejdskraft (66 %), rapporterede flere medlemsstater, at kvinder i stigende grad var ofre for menneskehandel med henblik på udnyttelse som arbejdskraft (34 %), navnlig i forbindelse med husarbejde eller rengøring. De er ofte usynlige, da deres udnyttelse normalt finder sted i den private sfære, og mange af dem kommer fra lande uden for EU. Næsten samme andel af ofre for menneskehandel med henblik på udnyttelse som arbejdskraft fra EU (45 %) og fra ikke-EU-lande (50 %) blev registreret i EU i perioden 2019-2020. Medlemsstaterne fremhævede imidlertid migranternes særlige sårbarhed over for denne form for udnyttelse. De rekrutteres ofte i deres oprindelsesland af menneskehandlere af samme nationalitet og lokkes ind i EU med udsigten til højere lønninger. Medlemsstaterne rapporterede, at ofre fra lande uden for EU ofte rejser ind i EU med et visum, selv om menneskehandlere sommetider anvender falske dokumenter (f.eks. identitetssvig, falske ansættelseskontrakter og lovlige arbejdstilladelser opnået ved brug af skuffeselskaber og misbrug af lovlige adgangsveje). Nogle medlemsstater nævnte, at ofre fra lande uden for EU, navnlig fra Asien (f.eks. Vietnam), ofte skal arbejde, f.eks. i neglesaloner eller cannabisfarme, for at betale deres gæld i forbindelse med rejseomkostninger. Medlemsstaterne indberettede ingen data om juridiske personer, der var genstand for efterforskning, retsforfølgning eller domfældelse for menneskehandel i 2019-2020. 2.2.4 Menneskehandel med henblik på andre former for udnyttelse I rapporteringsperioden tegnede andre former for menneskehandel end seksuel og arbejdsmæssig udnyttelse sig for 11 % af alle tilfælde. Sådanne former for udnyttelse omfatter tvungne kriminelle aktiviteter, tvangstiggeri, ulovlig fjernelse af organer og "andre" former, som ikke er omfattet af definitionen i artikel 2, stk. 3, i direktiv 2011/36/EU, såsom ulovlig adoption, tvangsægteskaber og proformaægteskaber, ulovligt surrogatmoderskab og socialt bedrageri. Mens tvungen kriminalitet og tvangstiggeri kun tegnede sig for 3 % af alle registrerede ofre i EU i 2019-2020, rapporterede flere medlemsstater om en stigning i disse former for udnyttelse. Tvungen kriminalitet er ofte forbundet med tyveri, småkriminalitet, tyveri, butikstyveri og salg af narkotika. Tvangstiggeri var den næststørste form for udnyttelse i Estland (20 %), og tvungen kriminalitet var den næstmest udbredte form for udnyttelse i Grækenland (42 %). Medlemsstaterne rapporterede, at kvinder, børn og irregulære migranter er særligt sårbare over for menneskehandel til disse formål. Ofrene har ofte en ugunstig baggrund, er hjemløse eller lider af alkoholisme eller anden form for afhængighed. Nogle medlemsstater understregede, at ofre for menneskehandel med henblik på tvangstiggeri hovedsagelig er personer fra romasamfund eller personer med handicap. Data om antallet af ofre for menneskehandel med henblik på tvangstiggeri i 2019-2020 viser, at 47 % var børn. Flere medlemsstater rapporterede om tilfælde af menneskehandel med henblik på tvangsægteskaber og proformaægteskaber, som hovedsagelig berører sårbare indvandrerkvinder og etniske minoriteter såsom romaer. Medlemsstaterne fremhævede, at ofre for denne form for udnyttelse ofte også handles med henblik på seksuel udnyttelse, udnyttelse af arbejdskraft eller tvangstiggeri. Ifølge Eurojust er kvinder, der kommer fra romasamfund i medlemsstaterne, særligt sårbare over for at blive handlet og udnyttet til proformaægteskaber for at give tredjelandsstatsborgere fri indrejse og bevægelighed i EU . Desuden rapporterede Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder, at kvinder og piger, der er ofre for tvangsægteskaber, ofte er skjult i private husholdninger og i prostitutionssektoren, hvilket gør det vanskeligere at opdage og identificere dem. Europol, Eurojust og nogle medlemsstater indberettede tilfælde af menneskehandel med henblik på ulovligt surrogatmoderskab og tvungen graviditet, hvor kvinder rekrutteres for at give deres nyfødte væk med løftet om kompensation eller for at deltage i ulovlige surrogatmoderskabsprogrammer.

Nogle medlemsstater indberettede også menneskehandel med henblik på fjernelse af organer og socialt bedrageri. Disse to former for udnyttelse udgjorde mindre end 1 % af de registrerede sager i EU i 2019-2020. 2.2.5 Børnehandel Næsten hvert fjerde offer for menneskehandel var et barn (23 %) i 2019-2020. Størstedelen af børneofrene var piger (75 %). EU-borgere var uforholdsmæssigt højt repræsenteret blandt registrerede børneofre (85 %), hvoraf 75 % blev registreret i deres eget statsborgerskabsland. 10 % af børneofrene var ikke-EU-borgere. Halvdelen af de registrerede børneofre blev handlet med henblik på seksuel udnyttelse (50 %), mens 17 % blev handlet med henblik på udnyttelse som arbejdskraft og 4 % med henblik på tvangstiggeri. Dating- og ledsagewebsteder reklamerer ofte med børneofre som voksne. Børn annonceres også på særlige websteder, hvor voksne specifikt søger efter seksuelle møder med børn. Børn misbruges også ofte i hemmelige omgivelser, f.eks. pop-up-bordeller og undertiden på offentlige steder (hoteller, restauranter samt sex-, nat- og stripklubber). Flere medlemsstater fremhævede menneskehandlernes brug af "loverboy"-metoden til at lokke børn og unge voksne kvinder til seksuel udnyttelse. I rapporteringsperioden støttede Europol og Eurojust navnlig Rumænien, Frankrig og Spanien i to forskellige operationer rettet mod kriminelle netværk, som rekrutterede ofre ved hjælp af "loverboy" -metoden. "Loverboys" er menneskehandlere, der normalt arbejder ved at forsøge at få unge piger eller drenge til at forelske sig i dem eller ved at manipulere unge med andre midler for at udnytte dem, f.eks. i sexindustrien. I dag gør loverboys hurtigere og hyppigere brug af trusler over for deres ofre ved hjælp af afpresning og vold. Europol og flere medlemsstater rapporterede, at der fortsat er familieklaner i EU, der handler deres egne børn samt andre børn, der befinder sig i de samme samfund som dem, hovedsagelig med henblik på tiggeri, tyveri og butikstyveri eller som hushjælp. Kriminelle netværk, der er aktive i EU, bruger også børn, ofte fra lande uden for EU, til at begå forskellige former for kriminalitet såsom lommetyveri, butikstyveri eller salg af varer. Børn handles også gennem ulovlige adoptionsordninger. 2.2.6 Menneskehandel i forbindelse med migration Menneskehandel var fortsat en udfordring i forbindelse med migration, navnlig i nogle medlemsstater, som rapporterede, at størstedelen af ofrene har migrantbaggrund. Irregulær migration skabte profitmuligheder for menneskehandlernetværk og udsatte migranter for forskellige former for menneskehandel, ikke kun i bestemmelseslandene, men også i transitsteder og migrationslejre. Der er en klar forbindelse til smugling af migranter, med ofre, der rekrutteres i oprindelseslandet, nogle gange med løftet om et respektfuldt job i EU og handlet i bestemmelseslande med henblik på tvangsarbejde eller seksuel udnyttelse for at tilbagebetale de transportordninger, der fik dem til EU. I dette tilfælde er menneskehandlerne ofte af samme nationalitet eller etniske gruppe som ofrene. Der har været tilfælde af frivillig rekruttering af andre ofre, men også af utilsigtet rekruttering baseret på oplysninger, der er videregivet til oprindelseslandene om mulighederne for at få et job eller en opholdstilladelse i bestemmelseslandene. Der er også talrige tilfælde af menneskehandel med migranter, der er ankommet til EU ad lovlige ruter og senere er blevet udnyttet. 3.EU'S OG MEDLEMSSTATERNES INDSATS FOR AT BEKÆMPE MENNESKEHANDEL 3.1. En samlet tilgang til bekæmpelse af menneskehandel I april 2021 vedtog Kommissionen EU-strategien for bekæmpelse af menneskehandel 2021-2025 , som bygger på en samlet tilgang fra forebyggelse af kriminalitet og beskyttelse af ofre til retsforfølgelse og domfældelse af menneskehandlere. Som det fremgår af de næste afsnit, er mange af de retlige, politiske og operationelle initiativer, der er bebudet på de fire områder af EU's strategi, langt fremme eller allerede blevet gennemført. En af de prioriterede foranstaltninger i EU's strategi er evalueringen af direktiv 2011/36/EU. Evalueringen viste, at direktivet udgjorde en solid ramme for forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel og beskyttelse af ofrene, og at det havde skabt et fælles grundlag på EU-plan for at bekæmpe kriminaliteten. I evalueringen blev der imidlertid også nævnt en række problemer, som udgør hindringer for at mindske kriminalitetens omfang, sikre en effektiv retshåndhævelse og en effektiv retlig indsats over for menneskehandlere, og det blev pointeret, at der er behov for tidlig identifikation af og bistand og støtte til ofrene. For at afhjælpe disse mangler foreslog Kommissionen den 13. december 2022 et direktiv om ændring af direktiv 2011/36/EU om forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel og beskyttelse af ofrene herfor. I overensstemmelse med resultatet af evalueringen er de vigtigste ikkelovgivningsmæssige tiltag i EU-strategien desuden fortsat yderst relevante med henblik på at forbedre gennemførelsen af direktivet i medlemsstaterne. EU-strategien understreger behovet for at forbedre dataregistreringen og dataindsamlingen om menneskehandel for at sikre pålidelige og sammenlignelige oplysninger med henblik på skræddersyede politikker. I 2021 gik Kommissionen fra en halvårlig dataindsamling til en årlig dataindsamling, som vil være tilgængelig sammen med data for tidligere rapporteringsår på Eurostats websted. Kommissionen foreslår at ændre direktiv 2011/36/EU for at gøre det obligatorisk for medlemsstaterne at indsamle data om menneskehandel og indberette disse statistikker til Kommissionen en gang om året. Dette vil give et mere ajourført overblik over og tilsyn med fænomenets omfang i EU. Der blev ydet finansiering til bekæmpelse af menneskehandel gennem arbejdsprogrammerne under den tematiske facilitet for 2021-2022 under Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden (AMIF) og Fonden for Intern Sikkerhed (ISF) (et samlet budget på 13 mio. EUR til EU-foranstaltninger og specifikke foranstaltninger under direkte og delt forvaltning). Den nuværende EU-koordinator for bekæmpelse af menneskehandel blev udnævnt den 1. juli 2021. Siden da har EU's koordinator for bekæmpelse af menneskehandel mødtes med forskellige interessenter i medlemsstaterne og i tredjelande og styrket samarbejdet med internationale organisationer i forbindelse med gennemførelsen af direktivet om bekæmpelse af menneskehandel og EU's strategi for bekæmpelse af menneskehandel. Der blev afholdt seks møder i EU-netværket af nationale rapportører og tilsvarende mekanismer samt fire møder i EU's civilsamfundsplatform mod menneskehandel. EU's koordinator for bekæmpelse af menneskehandel udviklede og koordinerede gennemførelsen af en fælles plan for bekæmpelse af menneskehandel for at imødegå risiciene for menneskehandel og støtte potentielle ofre blandt dem, der flygter fra krigen i Ukraine, i tæt samarbejde med de nationale rapportører og koordinatorer, EU-agenturerne, civilsamfundsorganisationer, Ukraine og Moldova. Menneskehandel behandles også gennem en samlet tilgang på nationalt plan. I rapporteringsperioden vedtog medlemsstaterne retlige og politiske instrumenter til bekæmpelse af menneskehandel og støtte til gennemførelsen af direktiv 2011/36/EU. Disse omfattede nye eller fornyede nationale strategier og handlingsplaner , sæt af retningslinjer, protokoller og procedurer , der har til formål at støtte de relevante interessenter i at opdage, identificere og beskytte ofre, samt foranstaltninger til koordinering af indsatsen i bekæmpelsen af menneskehandel . 3.2. Forebyggelse af menneskehandel og reduktion af den efterspørgsel, der fremmer forbrydelsen I EU-strategien blev det fremhævet, at efterspørgslen efter tjenester fra ofre på trods af forebyggelsesinitiativer ikke er blevet reduceret. Ifølge statistikkerne for 2019-2020 for den strafbare handling kaldet brug af ydelser fra ofre for menneskehandel indberettede 11 medlemsstater i alt 159 mistænkte, 46 retsforfølgelser og 51 domfældelser. Disse tal er betydeligt lavere end i den foregående rapporteringsperiode , hvilket kan være forbundet med covid-19-pandemiens indvirkning på det strafferetlige system. Vurderingen af muligheden for at ændre bestemmelserne i direktiv 2011/36/EU om kriminalisering af brugen af tjenester, som aftvinges ofre for menneskehandel, var et af de centrale tiltag i EU-strategien. Medlemsstaterne har forskellige tilgange til at modvirke og mindske efterspørgslen, og ikke alle har gjort brug af artikel 18, stk. 4, i direktiv 2011/36/EU ifølge hvilken de skal overveje at træffe foranstaltninger til at kriminalisere bevidst brug af tjenester, der aftvinges ofre. I rapporteringsperioden vedtog Ungarn en ny lovgivning, som kriminaliserer bevidst brug af tjenester, der aftvinges ofre, og strafferammen for brugerne blev forhøjet, når offeret er et barn. Nederlandene kriminaliserede brugen af seksuelle ydelser, når brugeren vidste eller havde en alvorlig grund til at formode, at personen var offer for menneskehandel. Straffen er højere, hvis offeret er et barn. I 2021 vedtog Tyskland, som allerede havde kriminaliseret bevidst brug af seksuelle tjenester, der aftvinges ofre, en strengere tilgang ved at indføre et strafferetligt ansvar for hensynsløs brug af seksuelle tjenester, der aftvinges ofre for menneskehandel. Cypern ændrede sin lovgivning i 2019 for at skærpe straffen for brugen af enhver form for tjenester, er aftvinges ofre, og fjerne kravet om, at brugeren skal have en "rimelig mistanke" i tilfælde af seksuel udnyttelse. Desuden finder der drøftelser sted om kriminalisering af bevidst brug af tjenester, der aftvinges ofre, samt efterspørgsel efter seksuelle ydelser i nogle medlemsstater, f.eks. Slovakiet og Spanien. Tre medlemsstater har også foretaget eller er i færd med at foretage en evaluering af den relevante lovgivning, der kriminaliserer brugen af tjenester, der aftvinges ofre for menneskehandel. For at styrke det strafferetlige svar på at modvirke efterspørgslen foreslår Kommissionen en ændring af direktiv 2011/36/EU, som har til formål at gøre det obligatorisk at kriminalisere bevidst brug af ydelser, der afkræves ofre for menneskehandel.

I overensstemmelse med EU-strategien har Kommissionen vedtaget en række foranstaltninger, der tager sigte på at tackle virksomhedernes ansvar for at mindske efterspørgslen efter og afsløre potentielle tilfælde af menneskehandel i deres aktiviteter og forsyningskæder. I juli 2021 offentliggjorde Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil en vejledning for at hjælpe EU's virksomheder med at træffe passende foranstaltninger til at imødegå risikoen for tvangsarbejde i deres aktiviteter og forsyningskæder. Desuden fastsætter Kommissionens forslag til direktiv om virksomheders bæredygtigheds-due diligence en horisontal ramme for at fremme bidraget fra virksomheder, der opererer på det indre marked, til overholdelsen af menneskerettighederne gennem deres egne aktiviteter og gennem deres værdikæder ved at identificere, forebygge, afbøde og tage højde for deres negative indvirkning på menneskerettighederne, herunder menneskehandel. Den 14. september 2022 forelagde Kommissionen et forslag til forordning om forbud mod produkter fremstillet ved tvangsarbejde på EU-markedet. Disse forslag vil — når de er vedtaget — styrke EU's bestræbelser på at pålægge juridiske personer et større ansvar for menneskehandel. På nationalt plan har medlemsstaterne truffet eller overvejer at træffe foranstaltninger for at forpligte virksomheder over en vis størrelse til at foretage due diligence i hele deres forsyningskæde for at opdage og forebygge potentiel udnyttelse af arbejdskraft. I Tyskland træder loven om virksomheders due diligence i forsyningskæder i kraft den 1. januar 2023. Belgien, Finland, Nederlandene og Rumænien arbejder på at vedtage lignende lovgivning. Belgien har også udarbejdet en værktøjskasse med vejledning til virksomheder med henblik på at identificere krænkelser af menneskerettighederne og udnyttelse af arbejdskraft. Desuden foreslog Kommissionen foranstaltninger til at styrke effektiviteten af direktivet om sanktioner over for arbejdsgivere, som forbyder beskæftigelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold, herunder ofre for menneskehandel. I meddelelsen hedder det, at Kommissionen vil fremme udvekslingen af god praksis med henblik på at identificere ofre for udnyttelse og menneskehandel, herunder med hensyn til fælles inspektioner med særlige enheder. Kommissionen deltager i møderne i den europæiske platform til bekæmpelse af sort arbejde i Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed, som mobiliserer arbejdstilsyn i medlemsstaterne for at øge bevidstheden om sort arbejde og udnyttelse af arbejdskraft og udveksle praksis med hensyn til at afsløre mulige ofre for menneskehandel. Desuden deltager Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed i den europæiske tværfaglige platform mod kriminalitetstrusler (EMPACT) i operationelle foranstaltninger til bekæmpelse af menneskehandel med henblik på udnyttelse som arbejdskraft. EU's strategi fastsætter, at oplysningskampagner om risiciene ved menneskehandel er vigtige midler til at opdage og forebygge kriminalitet. Medlemsstaterne gennemførte oplysningskampagner om menneskehandel gennem bl.a. sociale medier, videoer, foldere, plakater, medier og i skoler. Nogle medlemsstater har iværksat kampagner rettet mod kunder på sociale medier, datingwebsteder og reklameplatforme for seksuelle ydelser for at øge deres bevidsthed om risikoen for menneskehandel og tilskynde dem til at udvise en mere ansvarlig adfærd. Andre medlemsstater gennemførte oplysningskampagner om arbejdstagerrettigheder og sikre beskæftigelsesmuligheder samt om risikoen for menneskehandel med henblik på udnyttelse som arbejdskraft. På trods af covid-19-pandemien fortsatte medlemsstaterne med at tilbyde uddannelse til en bred vifte af interessenter for at sætte dem i stand til at opdage og identificere tilfælde af menneskehandel, herunder retshåndhævende og retslige myndigheder, frontlinjemedarbejdere, grænsevagter, asyl- og indvandringsmedarbejdere, sundhedspersonale, socialrådgivere, social- og arbejdsinspektører, konsulatpersonale, kommunalt personale samt flypersonale. 3.3. Nedbrydning af menneskehandlernes kriminelle forretningsmodel Retshåndhævelsessamarbejdet er blevet væsentligt intensiveret i perioden 2019-2022 , både på EU-plan og internationalt plan. Dette afspejles også i stigningen på 29 % i det samlede antal personer, der mistænkes for menneskehandel, sammenlignet med den foregående rapporteringsperiode . EU-borgere tegnede sig for 62 % af alle mistænkte, der blev registreret i EU i 2019-2020. Mange medlemsstater rapporterede, at de deltog i EMPACT's operationelle handlingsplan til bekæmpelse af menneskehandel, herunder i samarbejde med lande uden for EU . Europol støttede en lang række omfattende tiltag i hele EU vedrørende seksuel udnyttelse, handel med børn, udnyttelse af arbejdskraft (herunder målrettede tiltag i landbrugssektoren) samt tvangstiggeri og tvungen kriminalitet. Europol fortsatte driften af den fælles forbindelsestaskforce vedrørende smugling af migranter og menneskehandel, der blev oprettet i 2019, med fokus på udvikling af efterretningsstyrede koordinerede aktioner mod kriminelle netværk, der er involveret i smugling af migranter og menneskehandel. Desuden gennemførte medlemsstaterne bilateralt samarbejde med andre EU-medlemsstater, tredjelande samt EU-agenturer og Interpol, herunder i forbindelse med efterforskningssager, udstationering af forbindelsesofficerer, uddannelse og kapacitetsopbygning, udveksling af praksis osv. For perioden 2019-2020 blev der registreret 6 539 retsforfølgelser og 3 019 domfældelser i EU. Dette udgør en lille stigning i forhold til den foregående rapporteringsperiode . Ikke desto mindre faldt antallet af retsforfølgelser i forhold til antallet af mistænkte fra 52 % i 2017-2018 til 43 % i 2019-2020. Antallet af dømte personer i forhold til antallet af retsforfølgninger steg fra 39 % til 46 % i perioden 2019-2020 . I 2021 anslås antallet af retsforfølgelser til 4 452, og det anslåede antal domfældelser er 2 507. Trods den samlede stigning er det absolutte antal retsforfølgelser og domfældelser dog fortsat lavt, navnlig i forhold til antallet af registrerede ofre og mistænkte. Mellem 2019 og 2021 blev 486 efterforskninger og retsforfølgninger henvist til Eurojust med henblik på bistand . Eurojust støttede 156 fælles undersøgelser i samme periode . Antallet af efterforskninger og retsforfølgninger, der koordineres af Eurojust, er faldet fra 183 i 2019 til 163 i 2020 og 140 i 2021, hvilket kan tyde på, at medlemsstaterne har problemer eller manglende kendskab til, hvordan sager henvises til EU-agenturet. Flere medlemsstater rapporterede om deltagelse i fælles efterforskningshold, der koordineres af Eurojust, både med lande i og uden for EU. Den 14. juni 2022 afholdt EU's koordinator for bekæmpelse af menneskehandel sammen med Eurojust det første møde i fokusgruppen af specialiserede anklagere til bekæmpelse af menneskehandel, som er et af de centrale tiltag i EU-strategien . Mødet samlede anklagere og dommere fra EU's medlemsstater for at opbygge ekspertise og intensivere det retlige samarbejde om bekæmpelse af menneskehandel, herunder i forbindelse med krigen i Ukraine. Som understreget i EU-strategien er systematisk uddannelse af retshåndhævende myndigheder og retsvæsenets aktører vigtig for effektivt at bekæmpe menneskehandel. Cepol fortsatte med at tilbyde uddannelse i de vigtigste aspekter af bekæmpelsen af menneskehandel såsom forebyggelse, den kønsspecifikke og børnespecifikke tilgang, finansiel efterforskning og onlineefterforskning, grænseoverskridende retshåndhævelse og retligt samarbejde samt tidlig identifikation, bistand, støtte og beskyttelse af ofre. Som tidligere nævnt flyttede menneskehandlere i stigende grad online i alle faser af menneskehandlen. Som et af de centrale tiltag i EU's strategi for bekæmpelse af menneskehandel udvidede Kommissionen aktiviteterne i EU's internetforum til en drøftelse med internet- og teknologivirksomhederne, som omfattede foranstaltninger til at forebygge, opdage og fjerne indhold vedrørende menneskehandel. Kommissionen foreslår endvidere, at definitionen af menneskehandel, der begås eller fremmes ved hjælp af informations- eller kommunikationsteknologi, medtages i definitionen af menneskehandel. Desuden vil retsakten om digitale tjenester være et relevant redskab til at opdage, overvåge og fjerne onlineindhold relateret til menneskehandel, da den indfører en due diligence-forpligtelse for udbydere af formidlingstjenester såsom onlineplatforme med henblik på at reducere ulovligt og skadeligt onlineindhold, herunder menneskehandel. Digitaliseringen af menneskehandlernes forretningsmodel gav de retshåndhævende myndigheder mulighed for at opdage ofrene og anholde menneskehandlere, navnlig gennem sporing og indsamling af digitalt bevismateriale, hvilket kan bidrage til at opbygge en sag og supplere offerets vidneudsagn . Flere af EMPACT koordinerede fælles onlineaktioner, der støttes af EU-agenturerne, herunder Europol, var målrettet kriminelle netværk, der bruger websteder og sociale medieplatforme til at rekruttere ofre til seksuel udnyttelse, herunder onlineplatforme vedrørende sårbare ukrainske flygtninge. Medlemsstaterne har vedtaget forskellige strategier for at afsløre tilfælde af menneskehandel, der fremmes ved brug af teknologi. Disse omfatter overvågning af internettet (både overfladenettet og det mørke net) kombineret med analyser af efterretninger fra åbne kilder i realtid, oprettelse af cyberenheder, der er specialiseret i bekæmpelse af menneskehandel, og indsættelse af "cyberpatruljer" med specialiserede medarbejdere, der har til opgave at foretage efterforskninger på internettet, med forbehold af relevante retlige krav. Nogle retshåndhævende myndigheder anvender web-harvesting-værktøjer, der er udviklet specifikt til at udtrække oplysninger fra websteder, navnlig for at identificere risici og sårbarheder på pornografiske websteder. Flere medlemsstater har indført systemer, der gør det muligt for internetbrugere at indberette indhold og websteder, som de mistænker for at være forbundet med ulovlige aktiviteter, herunder seksuel udnyttelse og udnyttelse af arbejdskraft. Østrig nævnte, at de retshåndhævende myndigheder anvender digitalt bevismateriale til at spore arbejdstider og -forhold, transportlogistik, daglige indtægter, trusler og konstant kontrol med og misbrug af kvinder, der er ofre for menneskehandel. Medlemsstaterne gennemførte arbejdstilsyn for at opdage mulige tilfælde af menneskehandel med henblik på udnyttelse som arbejdskraft, herunder inden for rammerne af EMPACT "Trafficking in Human Beings". Nogle medlemsstater har også vedtaget specifikke foranstaltninger, der har til formål at forbedre arbejdstilsynet på området menneskehandel, f.eks. retsakter, der udvider de finansielle myndigheders inspektions- og efterforskningsbeføjelser, oprettelse af samarbejdsaftaler mellem retshåndhævende myndigheder og arbejdsmyndigheder samt oprettelse af en særlig enhed af arbejdsinspektører, der er kompetente i sager om menneskehandel. Desuden traf medlemsstaterne foranstaltninger med henblik på at øge og forbedre anvendelsen af finansiel efterforskning i sager om menneskehandel, herunder uddannelse af retshåndhævende og retslige myndigheder, udvikling af offentlig-private partnerskaber mellem finansielle efterretningsenheder, nationale arbejdsmarkedsmyndigheder og banker, styrkelse af de retshåndhævende myndigheders kapacitet til at foretage efterforskning af hvidvaskning af penge i forbindelse med sager om menneskehandel og udvikling af håndbøger om finansiel efterforskning og inddrivelse af udbytte. Medlemsstaterne rapporterede også om beslaglæggelse og konfiskation af aktiver og udbytte i forbindelse med straffesager om menneskehandel. Kommissionens forslag til et nyt direktiv om inddrivelse og konfiskation af udbytte bidrager til bekæmpelsen af menneskehandel ved at indføre et nyt sæt regler, der styrker inddrivelse af udbytte fra sporing og identifikation, gennem indefrysning og forvaltning, til konfiskation og endelig afhændelse af udbytte og redskaber fra strafbare handlinger, herunder fra menneskehandel. Kommissionen foreslår at ændre direktiv 2011/36/EU for yderligere at harmonisere EU's retlige rammer med henblik på at lette det grænseoverskridende samarbejde i sager om menneskehandel og imødegå nye trusler. Ud over dem, der er nævnt ovenfor, består disse ændringer i at føje tvangsægteskaber og ulovlig adoption til de former for udnyttelse, som medlemsstaterne bør kriminalisere samt i at styrke sanktionsordningen over for juridiske personer i forbindelse med menneskehandel, der begås til deres fordel. I 2022 iværksatte Kommissionen en indkaldelse af forslag under Fonden for Intern Sikkerhed vedrørende indsatser til bekæmpelse af menneskehandel med et samlet budget på 3 mio. EUR, som har til formål at nedbryde menneskehandlernes kriminelle forretningsmodel. Bekæmpelsen af menneskehandel er fuldt integreret i EMPACT-tilskuddene, der støtter tværfaglige foranstaltninger mod de ti kriminalitetsprioriteter, som Rådet har fastlagt i forbindelse med EMPACT-cyklussen . 3.4. Tidlig identifikation, bistand og beskyttelse af ofrene