KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 21.09.1995 
KOM(95)388 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
DET EUROPÆISKE ERHVERVSUDDANNELSESINSTITUT 
årsberetning 1994 

DET EUROPÆISKE ERHVERVSUDDANNELSESINSTITUT 
*** 
Rapport om dets etablering i 1994 
1. Baggrund 
1.1. Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut blev etableret ved Rådets 
forordning1 i maj 1990, men forordningen trådte først i kraft i oktober 1993, 
da Det Europæiske Råd på topmødet i Bruxelles endelig fastsatte, at instituttet 
skulle have hjemsted i Torino. Instituttets formål, som fastlagt i forordningen, 
er at bidrage til udviklingen af erhvervsuddannelsessystemerne i landene i 
Central- og Østeuropa. 
1.2. Rådet henstillede endvidere på det samme topmøde, at instituttets aktiviteter 
udstrækkes til at omfatte de nye uafhængige stater i det tidligere 
Sovjetunionen og Mongoliet. Dette krævede en ændring af forordningen, og 
Kommissionen forelagde således et formelt forslag for Rådet2 med dette 
formål i februar 1994. 
1.3. I denne sammenhæng benyttede Kommissionen lejligheden til at foreslå to 
andre ændringer. Den første af disse ændringer vedrørte artikel 14 om vedtægt 
for personalet og havde til formål at bringe instituttets vedtægt på linje med 
vedtægterne for en række andre institutioner under Den Europæiske Union, 
som blev oprettet samtidig, og hvis hjemsted ligeledes var blevet besluttet på 
topmødet i Bruxelles. Den anden ændring bestod i et forslag om at lade 
Kommissionens finansinspektør udøve instituttets finanskontrol. 
1.4. Den ændrede forordning3 blev derefter vedtaget i Rådet den 27. juli 1994. 
1.5. Efter Det Europæiske Råds møde i oktober 1993 besluttede Kommissionen 
sig for at overdrage opgaven med at yde teknisk bistand til TEMPUS4-
programmet til instituttet. Dette betød, at de aktiviteter, der var blevet udført 
Rådets forordning nr. 1360/90 af 7. maj 1990 (EFT L 131 af 23,5.1990, s 1). 
KOM(94) 21, endelig udg. af 2.2.1994. 
Rådets forordning nr. 2063/94 af 27.juli 1994 (EFT L 216, s. 9). 
TEMPUS (Program for Tværeuropæisk Mobilitet inden for de Videregående Uddannelser), 
Rådets afgørelse (EØF) nr. 246/93 af 29. april 1993 (EFT L 112/34) 
af Tempus-kontoret for teknisk bistand i Bruxelles, skulle overtages af 
instituttet i Torino pr. 1. januar 1995. 
2. Forberedelser til instituttets oprettelse 
2.1. Foruden forberedelsen af de i punkt 1.3 ovenfor nævnte ændringer i 
lovgivningen traf Kommissionen en række andre foraristaltninger med det 
sigte at muliggøre instituttets oprettelse så hurtigt som muligt. De vigtigste af 
disse foranstaltninger vedrørte: 
- etablering af bestyrelsen; 
- forhandlinger med de italienske myndigheder for at lokalisere en egnet 
bygning og derefter forberede de nødvendige juridiske aftaler; og 
- ansættelse af instituttets direktør. 
Disse spørgsmål gennemgås i detaljer i det følgende. 
3. Bestyrelsen 
3.1. Bestyrelsen består af repræsentanter for medlemsstaterne (en pr. medlemsstat) 
og to repræsentanter for Kommissionen, hvoraf en fungerer som formand. 
Bestyrelsen er det beslutningstræffende organ for alle politiske spørgsmål 
vedrørende instituttet. 
3.2. Efter topmødet i Bruxelles anmodede Kommissionen medlemsstaterne om at 
foretage de nødvendige udnævnelser og påbegyndte arbejdet med organisation 
og forberedelse af bestyrelsesmøder. Det første bestyrelsesmøde fandt sted 
den 11. marts 1994. På dette møde fik generaldirektøren for Task Force 
Menneskelige Ressourcer i sin egenskab af formand for bestyrelsen dennes 
mandat til at afholde alle nødvendige udgifter over instituttets eget budget for 
at dække omkostningerne til forberedende aktiviteter på vegne af den direktør, 
der endnu ikke var blevet udnævnt. 
Der blev i alt afholdt tre møder i bestyrelsen i 1994, hvoraf to i Bruxelles og 
et, det tredje, i Torino. Bestyrelsen traf et betydeligt antal beslutninger i løbet 
af 1994, både om politiske spørgsmål som f.eks. instituttets 
handlingsprograms indhold (se punkt 7 nedenfor) og mere tekniske spørgsmål 
som f.eks. budgetbehandlingen og kontrakten om bygningen. 
4. Drøftelser med de italienske myndigheder 
4.1. Da beslutningen om, at instituttet skulle have hjemsted i Torino var truffet, 
forelagde de italienske myndigheder meget hurtigt forslag om en række 
bygninger, som eventuelt kunne være passende for instituttet. Ingen af de 
foreslåede bygninger var i stand til uden videre at huse instituttet. I dem alle 
var der behov for større eller mindre tilpasninger. Efter at have undersøgt de 
forskellige muligheder pegede Kommissionens tjenestegrene på Villa Gualino 
som den bedst egnede bygning, og dette valg blev senere godkendt af 
bestyrelsen. Derefter indledte Kommissionen detaljerede tekniske drøftelser 
med de italienske myndigheder vedrørende tidsplanen for renovering af 
bygningen og de dertil hørende tekniske specifikationer. Teksten til en 
kontrakt mellem instituttet og de italienske myndigheder om alle forhold 
vedrørende Villa Gualino blev godkendt af bestyrelsen på dens møde den 20. 
september. 
4.2. Samtidig med forhandlingerne om aftalen om Villa Gualino beskæftigede de 
italienske myndigheder og Kommissionens tjenestegrene sig indgående med 
forberedelsen af en mere generel aftale vedrørende instituttets hjemsted, som 
skulle fuldendes i 1994. Denne generelle aftale rummer betingelserne for den 
italienske regerings godkendelse af instituttets hjemsted, herunder bla. en 
klarlæggelse af instituttets personales rettigheder og pligter. Den blev 
undertegnet den 19. december 1994 og blev derefter forelagt for det italienske 
parlament til ratificering. 
5. Direktøren 
5.1. I henhold til forordningen udnævner bestyrelsen direktøren efter forslag fra 
Kommissionen. Tidligt i 1994 indledte Kommissionen derfor ansættelses­
proceduren for at finde en direktør. Dette skete gennem annoncer i den 
nationale presse i medlemsstaterne. Kommissionen modtog ca. 1.400 ansøg­
ninger. Den organiserede derefter behandlingen af ansøgningerne, udarbejdede 
en slutliste med 11 ansøgere, som blev interviewet. Endelig forelagde 
Kommissionen to navne for bestyrelsen på dens andet møde den 20. maj. 
Efter en hemmelig afstemning blev hr. Peter de Rooij udnævnt til direktør, og 
han tiltrådte sit embede den 1. juli. 
5.2. Derefter fulgte en periode med intense aktiviteter i tæt samarbejde mellem 
Kommissionens tjenestegrene og direktøren for at få instituttet til at fungere 
så hurtigt som muligt. Dette omfattede: 
- ansættelse af resten af personalet som planlagt i 1994; 
- handlingsprogrammet; 
- etablering og gennemførelse af budgettet; og 
i 
- fastlæggelse af de tekniske krav til bygning, udstyr og støttetjenester og 
gennemførelse af de nødvendige bestillinger og indkøb. 
6. Ansprtfrlse af personale 
6.1. Efter direktørens udnævnelse pr. 1. juli gennemførtes en større 
ansættelsesprocedure, som Kommissionen og direktøren deltog i. Efter 
offentliggørelsen af meddelelsen om indkaldelse af ansøgninger i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende interviewede man mere end 150 personer, 
hvilket førte til udvælgelse af 59 personer, der fik tilbudt stillinger som 
midlertidigt ansatte ved instituttet. Frem til november ansattes begge 
underdirektører og en lille kerne af personale. Størstedelen af personalet file 
kontrakter fra afslutningen af december 1994/ begyndelsen af januar 1995. 
6.2. En stor del af personalet blev ansat til at arbejde med TEMPUS, der som et 
igangværende program under Den Europæiske Union fortsat skulle 
germemføres på en hensigtsmæssig måde. Dette betød, at der i begyndelsen 
kun var meget få ansatte til at arbejde med erhvervsuddannelsesspørgsmål. 
Det forventedes dog, at det samlede antal vedtægtsmæssigt ansatte 
(midlertidigt ansatte) skulle stige til 130 inden udgangen af 1995, hvis 
budgettet tillader det, således at instituttet kan beskæftige sig mindst lige så 
meget med støtteaktioner på erhvervsuddannelsesområdet. Antallet af ansatte 
fremover vil afhænge a£ hvad man bliver enige om med hensyn til budgettet 
for 1996 og fremover. 
7. Hanainffirwgrammet 
7.1. En stor del af Kommissionens og direktørens energi måtte nødvendigvis 
anvendes på væsentlige tekniske og administrative opgaver med det sigte at 
igangsætte instituttets drift. Foruden de meget nødvendige men 
tidsforbrugende tekniske opgaver krævedes det i forordningen, at instituttet 
forelagde et udkast til handlingsprogram for 1995 til vedtagelse i bestyrelsen 
senest den 30. november. Samtidig skulle udkastet til handlingsprogram også 
forelægges for instituttets Gruppe af Rådgivere (se punkt 8 nedenfor). 
7.2. Et første udkast til handlingsprogram blev forelagt for bestyrelsen i september 
1994. Handlingsprogrammet var sarnmensat på grundlag af drøftelser på de 
to første bestyrelsesmøder og blev generelt positivt modtaget af bestyrelsen. 
Ifølge handlingsprogrammet skal instituttet udvikle følgende funktioner: 
• en registrerende funktion, idet instituttet følger og analyserer udviklingen 
i erhvervsuddannelsen i partnerlandene, mens det samtidig fungerer som 
mellemled for at stimulere samarbejdet mellem partnerlandene og 
medlemsstaterne og således letter overførslen af erfaring; 
• gennemførelse på Kommissionens vegne af udvalgte erhvervsuddannelses-
programmer, der er godkendt inden for rammerne af PHARE-5 og Tacis6-
programmerne; 
• et handlingsprogram for erhvervsuddannelse, som indeholder en række 
horisontale foranstaltninger, herunder specifikke aktioner på området 
managementuddannelse, samt et partnerskabsprogram til støtte af direkte 
samarbejde mellem uddannelsesorganer i partnerlandene og de tilsvarende 
organer i medlemsstaterne; 
• sikring af den tekniske bistand til TEMPUS-programmet på Kommissio­
nens vegne. 
7.3. Udkastet til handlingsprogram for 1995 gav klart udtryk for instituttets filosofi 
og opstillede ambitiøse mål. Der var dog planlagt en gradvis opbygning af 
aktiviteteme i 1995 i det første år, eftersom instituttet startede på bar bund og 
på et uhyre beskedent grundlag for så vidt angår menneskelige ressourcer. 
Blandt de planlagte aktiviteter var: gennemførelse af PHARE-finansierede 
programmer for en erhvervsuddannelsesreform i otte lande i Central- og 
Østeuropa; fire partnerkonferencer i Kasakhstan, Polen, Rumænien og 
Ukraine; et større projekt, finansieret af Tacis, hvor der skal samles 
oplysninger om erhvervsuddannelse i de nye uafhængige stater i det tidligere 
Sovjetunionen og Mongoliet samt fire dybtgående undersøgelser i fire 
forskellige stater med finansiel støtte fra Tacis. 
8. Gruppen af Rådgivere 
8.1. Gruppen af Rådgivere har i henhold til forordningen til opgave at afgive en 
udtalelse om instituttets handlingsprogram. Det består af eksperter fra 
følgende grupper: 
• medlemsstaterne; 
• partnerlandene; 
• relevante internationale organisationer; og 
• arbejdsmarkedets parter på det europæiske plan. 
Instituttets direktør fører forsædet. 
Rådets forordning nr. 3606/89 af 18. december 1989 (EFT L 375, s. 11), nr. 2698/90 af 17. 
september 1990 (EFT L 257, s. 1), nr. 3800/91 af 23, december 1991 (EFT L 357, s. 10) og 
nr. 2334/92 af 7. august 1992 (EFT L 227, s. i). 
Rådets forordning nr. 2157/91 af 15. juli 1991 (EFT L 201, s. 2). 
8.2. Med bistand fra Kommissionens tjenestegrene blev der anmodet om 
udnævnelser til Gruppen af Rådgivere, og direktøren kunne afholde det første 
møde i Bruxelles den 24. oktober med deltagelse fra ca. 40 lande. Gruppen 
af rådgivere gav især partnerlandene en vigtig mulighed for at udtrykke deres 
synspunkter med hensyn til instituttets rolle og bidrag samt deres 
uddannelsesbehov. De forslag, der var nedfældet i handlingsprogrammet, blev 
positivt modtaget. 
8.3. Gruppen af Rådgivere drøftede også sin egen rolle og især, hvordan dette 
betydningsfulde netværk kan udnyttes med sigte på at yde et mere aktivt 
bidrag til instituttets arbejde. Som et resultat af disse drøftelser besluttede 
gruppen at nedsætte fire undergrupper til at behandle en række spørgsmål af 
stor rjetydning for udviklingen af erhvervsuddannnelsen i partnerlandene og 
forberede diskussionsoplæg om disse emner til mødet i Gruppen af Rådgivere 
i 1995. Der blev udvalgt følgende emner: forvaltning af uddannelsessystemet 
med særlig vægt på decentralisering; den private sektors rolle i forbindelse 
med erhvervsuddannelse; standarder inden for erhvervsuddannelse; og 
strategier for efter- og videreuddannelse. 
9. gudget og administrationen af de operationelle fonde 
9.1. Budget 
9.1.1. I henhold til bestemmelserne for Erhvervsuddannelsesinstituttet og uanset 
eventuelle andre indtægtskilder modtager Erhvervsuddannelsesinstituttet 
midler fra De Europæiske Fællesskabers almindelige budget; disse dækker 
udgifter til personale og administration samt til specifikke aktioner, fastsat i 
instituttets arbejdsplan og finansieret direkte af Erhvervsuddannelsesinstituttet; 
der var tale om et beløb på 5 mio. ECU i 1994. 
9.1.2. Bestyrelsen godkendte på sit møde i september 1994 budgetrammerne og 
fordelingen af udgifter på de forskellige budgetposter. Bestyrelsen godkendte 
endvidere udkastet til finansforordning for instituttet, som derefter blev 
forelagt for Revisionsretten. 
9.1.3 1994-budgettet fremgår af nedenstående tabel: 
Afsnit 1 
Afsnit 2 
Afsnit 3 
lait 
(a) 
(b) 
(c) 
(d) 
(e) 
tø (a) 
1.391.750 
3.323.250 
285.000 
5.000.000 (b) 
569.927 
23.381 
85.751 
679.059 (c) 
50.162 
2.363.812 
66.536 
2.480.510 (d) (e) 
620.089 
2.387.193 
152.287 
3.159.569 319.000 
319.000 771.661 I 
617.057 I 
132.713 M 
1.521.43Î 
Det endelige budget. 
Midler, som der er indgået forpligtelser for, og som er blevet udbetalt før den 
15. januar 1995. 
Midler, som der er indgået forpligtelser for, men som ikke er blevet udbetalt 
før den 15. januar 1995. 
(b) - (c) = de samlede udgifter for 1994. 
Midler, der overføres til 1995, som besluttet af bestyrelsen. 
(a) - (d) - (e) = bevillinger, som ikke er udnyttet. 
9.1.4. Overskuddet på budgettet skyldes følgende forhold: 
9.1.4.1. Afsnit 1 - udgifter til personale 
Tidspunktet for ansættelsen af de midlertidigt ansatte var ikke identisk med 
tidspunktet for optagelsen af arbejdet. Til trods for at ansætteisen af de 60 
ansatte, der er omfattet af tabellen, var afsluttet i løbet af sommeren, indledte 
hovedparten af disse personer først deres arbejde på et senere tidspunkt end 
planlagt, nemlig den 16. december 1994 eller i begyndelsen af 1995. Dette er 
årsagen til, at omkostningerne til grundløn og yderligere udgifter ligger under 
de budgetterede tal. Den samme tendens gjorde sig gældende for 
omkostningerne i forbindelse med mdretningen af bygningen i Torino, som 
f.eks. renovering og installeringsomkostninger samt for udgifterne til tjeneste­
rejser og repræsentation. 
9.1.4.2. Afsnit 2 - bygningen, udstyr og almindelige driftsomkostninger 
Generelt har udgifterne til bygningen svaret til budgetoverslagene. 
Derimod blev der kun indgået forpligtelser for en lille del af de midler, der 
var afsat til anskaffelse af de forskellige former for udstyr, der er nødvendigt 
for instituttets arbejde: 
edb-udstyr: 141.000 ECU ud af en samlet budgetramme 
på i alt 350.000 ECU 
• uspecificeret udstyr: 170.000 ECU ud af en samlet budgetramme 
på i alt 537.000 ECU 
• telekommunikationsudstyr: 0 ECU ud af en samlet budgetramme på i alt 
91.000 ECU. 
Det var den generelle opfattelse, at en kortvarig udskydelse af anskaffelsen 
af det ovenfor nævnte udstyr ville være hensigtsmæssigt, både for at instituttet 
kan opnå fuld beherskelse af Kommissionens procedurer, og for at det 
nøjagtigt kan vurdere de operationelle behov på grundlag af en praktisk, 
omend begrænset erfaring. Endvidere var det muligt for instituttet at foretage 
basisindkøbene af møbler og udstyr til en langt gunstigere pris end den 
oprindeligt budgetterede. 
Bortset fra udgifterne til udstyr gjorde, på grund af de ansattes senere 
indtræden i tjenesten, den samme tendens sig gældende for de løbende 
administrative udgifter som for personaleudgifterne . 
9.1.4.3. Afsnit 3 - driftsomkostninger 
Kun ca. 50% af de midler, der var afsat til oversættelse, blev anvendt; dette 
skyldtes primært, at antallet af sider, der måtte oversættes, var mindre end 
forventet. 
Kun ca. 47% af de midler, der var afsat til møder i bestyrelsen og i Gruppen 
af Rådgivere, blev anvendt. 
9.2 Administrationen af de operationelle fonde 
9.2.1 Det var planlagt, at instituttet i løbet af året skulle påtage sig ansvaret for en 
række operationer som anført i ovennævnte afsnit 7, hvor midlerne skulle 
tages fra budgetposterne for Phare- og Tacis-programmeme, afhængigt af 
hvilke lande midlerne er beregnet til. Instituttet var dog ikke i stand til at 
administrere sådanne programmidler i 1994. 
10. Konklusion 
1994 kan betragtes som et forberedende år for etableringen af Det Europæiske 
Erhvervsuddannelsesinstitut. En lang række af de opnåede resultater skyldes 
et effektivt samarbejde mellem Kommissionen, de italienske myndigheder og 
instituttets direktør. Ved udgangen af december 1994 var grundinfrasttoktureri 
færdigopbygget, således at det vil være muligt at indlede det egentlige 
effektive arbejde i 1995. 
• •• 
a 

ISSN 0254-1459 
KOM(95) "38 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 01 04 
Katalognummer : CB-CO-95-423-DA-C 
ISBN 92-77-92599-X 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikadoner 
L-2985 Luxembourg