[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 1.3.2006

SEK(2006) 284 endelig

Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Tysklands opdaterede stabilitetsprogram, 2005-2009

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Baggrund

Stabilitets- og vækstpagten, som trådte i kraft den 1. juli 1998, bygger på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk bæredygtig vækst, der fører til større beskæftigelse. I 2005 blev pagten ændret for første gang. Ved reformen blev det anerkendt, at pagten er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men man søgte at styrke dens effektivitet og økonomiske fundament samt at sikre holdbarhed i de offentlige finanser på lang sigt.

Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som er en del af pagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge Rådet og Kommissionen stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Tysklands første stabilitetsprogram blev forelagt i januar 1999. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse herom den 15. marts 1999 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. Efter samme procedure vurderes de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer af Kommissionen og undersøges af det ovenfor nævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.

I programmerne skal medlemsstaterne angive deres mellemfristede målsætning for budgetstillingen og redegøre for de økonomisk-politiske foranstaltninger, de træffer for at opnå og fastholde den, herunder de tilgrundliggende økonomiske antagelser. Efter reformen af pagten bør den mellemfristede målsætning differentieres for de enkelte medlemsstater i lyset af den økonomiske og budgetmæssige diversitet i EU, herunder under hensyntagen til den finanspolitiske risiko for holdbarheden i de offentlige finanser. Andre elementer i reformen er, at tilgangen til finanspolitikken bør være mere symmetrisk under konjunkturforløbet ved hjælp af øget budgetdisciplin i økonomisk gode tider, og at der bør tages hensyn til "større strukturreformer" med en kontrollerbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt med henblik på en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede målsætning eller kursen for tilpasning af den.

Under hensyntagen til Kommissionens prognose fra efteråret 2005, adfærdskodeksen[2], den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi samt de overordnede økonomiske retningslinjer, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008, har Kommissionen gennemgået den for nylig forelagte opdatering af Tysklands stabilitetsprogram og har på grundlag af sin vurdering nedenfor vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom.

Vurdering

1. Den seneste opdatering af Tysklands stabilitetsprogram blev vedtaget af den tyske regering og forelagt Rådet og Kommissionen den 22. februar 2006, dvs. 12 uger efter fristen den 1. december, der er fastsat i adfærdskodeksen. Den 22. februar 2006 vedtog den tyske regering, som tiltrådte i slutningen af 2005, forslaget til forbundsstatens budget for 2006, herunder lovforslaget om forhøjelse af den normale momssats fra 16 % til 19 % med virkning fra 1. januar 2007. Programmet dækker perioden 2005-2009 og følger i store træk den modelstruktur for stabilitets- og konvergensprogrammer, som er specificeret i den nye adfærdskodeks[3].

2. Den 21. januar 2003 besluttede Rådet, at Tyskland havde et uforholdsmæssigt stort underskud, og henstillede i henhold til artikel 104, stk. 7, at dette uforholdsmæssigt store underskud skulle korrigeres senest i 2004. I sin meddelelse til Rådet fra december 2004 om "situationen i Tyskland og Frankrig i relation til deres forpligtelser på grundlag af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud og efter Domstolens dom" konkluderede Kommissionen, at 2005 skulle anses for at være den relevante frist for denne korrektion. Rådet tilsluttede sig dette synspunkt i januar 2005. Den 1. marts 2006 henstillede Kommissionen til Rådet at pålægge Tyskland, jf. artikel 104, stk. 9, at træffe foranstaltninger for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2007. I sin udtalelse af 17. februar 2005 om opdateringen fra december 2004 af stabilitetsprogrammet, der dækker 2004-2008, opfordrede Rådet Tyskland til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud i 2005, at gennemføre budgetjusteringer i årene efter 2005 og gøre den fornødne indsats på strukturområdet for at opnå en budgetstilling, der er tæt på balance inden udgangen af den periode, programmet dækker, samt at fortsætte strukturreformerne for yderligere at forbedre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, især på sundhedsområdet.

3. Væksten i BNP i Tyskland i de sidste ti år var på 1,4 % pr. år, dvs. mere end 0,5 procentpoint under EU-gennemsnittet. Vækstpotentialet har været støt faldende i denne periode. Aktiviteten, der var drevet af en blomstrende eksport, blev holdt tilbage af en træg indenlandsk efterspørgsel. Efter en langvarig stagnation i begyndelsen af denne tiårsperiode var der en stigning i efterspørgsel og output i 2004, som derefter igen svækkedes. Da jobskabelsen ligeledes befandt sig på et lavt niveau, steg arbejdsløsheden til 9½ % af arbejdsstyrken. Underskuddet på de offentlige finanser overskred for fjerde gang i træk i 2005 referenceværdien på 3 % af BNP, der er fastsat i traktaten. Den offentlige gæld, der havde været tæt på næsten 40 % af BNP i 1991, har siden 2002 overskredet traktatens referenceværdi på 60 % af BNP.

4. Ifølge det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes den reale BNP-vækst at stige fra 0,9 % i 2005 til 1,4 % i 2006, idet den indenlandske efterspørgsel tager fart. Efter en nedgang til 1 % i 2007 forventes væksten at komme i gang igen og nå en gennemsnitlig vækstrate på 1½ % i perioden fra 2005 til 2009. Den potentielle vækst forventes at accelerere lidt hen imod slutningen af programperioden, mens outputgabet efterhånden indsnævres, men stadig er negativt i programmets sidste år. Vækstprofilen påvirkes af de politiske aftaler, den nye koalitionsregering har indgået. På basis af de i øjeblikket foreliggende oplysninger ser referencescenariet ud til at være realistisk for 2006. Derefter ser det centrale scenario imidlertid ud til at være sat lidt for højt. Programmets fremskrivninger for inflationen ser ud til at være realistiske for 2006, men kan også være lidt for højt sat for den resterende del af perioden.

5. Ifølge data fra Eurostat androg det offentlige underskud i Tyskland 3,3 % af BNP i 2005. Disse data, som skal undersøges nærmere, bygger på en midlertidig meddelelse fra Tyskland i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 3605/93, som Tyskland forelagde Kommissionen den 24. februar 2006. I den tidligere opdatering af stabilitetsprogrammet var målsætningen 2,9 % af BNP for 2005.

6. Hovedmålsætningen for budgetstrategien på mellemlang sigt ifølge programmet er at sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Med henblik herpå foreslås videreførelse af budgetkonsolideringen, samtidig med at betingelserne for vækst og beskæftigelse forbedres. Programmet sigter på at korrigere det uforholdsmæssigt store overskud senest i 2007. Specifikt for 2006 og 2007 er fremskrivningerne i opdateringen for de nominelle underskud på henholdsvis 3,3 % og 2½ % af BNP. Derefter forventes underskuddet at falde med 0,5 procentpoint af BNP om året for at nå et niveau på 1½ % af BNP i 2009. Budgettilpasningen er baseret på både indtægter og udgifter. Fra og med 2006 er det planen at fremme væksten ved hjælp af en række nye udgiftsforanstaltninger, herunder midler til F&U, mere favorable afskrivningsregler for selskaber og investeringer i transportinfrastrukturer. Samtidig hermed skal nedsættelse af skattefradrag, f.eks. ophævelse af tilskud til ejerboliger, bidrage til konsolideringen. Det vigtigste element i konsolideringsstrategien ifølge programmet er tilbageholdenhed i de sociale udgifter. De herved opnåede besparelser skal til dels anvendes til at finansiere nedsættelse af bidragene til sociale ordninger senest i 2007. Nedgangen i andelen af bidragene til sociale ordninger, som også er en følge af den afdæmpede vækst i bidragsgrundlaget, forventes stort set at blive opvejet af en stigning i momssatsen i 2007. De offentlige investeringers andel af BNP forventes at ligge på et konstant niveau. I sammenligning med forrige opdatering er kursen for tilpasningen stort set den samme. Underskudskvoten forventes hvert år at blive ca. 0,5 procentpoint højere og endnu højere i 2006.

7. Korrektionen af det uforholdsmæssigt store overskud senest i 2007 medfører ifølge programmet en forbedring i den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) med over i alt 1 procentpoint af BNP i årene 2006 og 2007. I programperioden skal den strukturelle saldo, der er beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, forbedres med gennemsnitlig ca. 0,5 % af BNP pr. år, dog med lidt mindre i 2008 og 2009. Programmet opstiller en mellemfristet målsætning for budgetstillingen om balance i strukturelle termer, som det dog ikke sigter på at realisere i programperioden. Da programmets mellemfristede budgetmålsætning er mere ambitiøs end benchmarken (som er sat til et underskud på ca. 1¾ % af BNP), vil et sådant resultat formentlig opfylde målet om en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Programmets mellemfristede budgetmålsætning ligger inden for den margen, der i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen er fastsat for euroområdet og de medlemsstater, der deltager i ERM II, og er mere ambitiøs, end gældskvoten og den gennemsnitlige vækst i det potentielle output på lang sigt implicerer.

8. For 2006 betragtes risiciene for budgetresultatet at være neutrale. Fra 2007 kan budgetresultatet imidlertid blive værre end forventet i programmet. Tilbageholdenheden i de sociale udgifter, som ikke belyses udførligt i programmet, men som er af afgørende betydning for budgettilpasningen, afhænger erfaringsmæssigt af en streng gennemførelse af planerne. De sociale udgifter har været en af hovedårsagerne til, at budgetmålene i tidligere programmer er blevet overskredet. Budgetmålene vil være i fare, hvis den planlagte fritagelse for bidrag til sociale ordninger gennemføres fuldstændig, uden at de tilsvarende udgiftsmål nås. Fald i væksten kan desuden resultere i indtægtsfald, som måske vanskeligt kan opvejes af yderligere nedskæringer af udgifterne for at fastholde den planlagte kurs for underskudskvoten. I programmet varsles endvidere reformer af selskabsbeskatningssystemet senest i 2008 og inden for sundheds- og plejeforsikringsområdet og plejeområdet, som kan få en negativ indvirkning på underskuddet på kort sigt, selv om de potentielt kan have positive virkninger på økonomien og budgettet.

9. Under hensyntagen til denne risikovurdering ser budgetstillingen i programmet ud til at være i overensstemmelse med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2007. Det ser imidlertid ikke ud til at give en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod at overskride tærsklen på 3 % af BNP for underskud under normale markedsøkonomiske udsving før i programperiodens næstsidste år. I årene efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud er det tempo, hvormed tilpasningen hen imod den mellemfristede målsætning ifølge programmet skal ske, stort set i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, der specificerer, at den årlige forbedring i den strukturelle saldo for euroområdet og de medlemsstater, der deltager i ERM II, som benchmark bør være på 0,5 % af BNP, og at tilpasningsbestræbelserne bør være størst i økonomisk gode tider og kan være mindre i økonomisk dårlige tider.

10. Gældskvoten vurderes at have udgjort 67½ % af BNP i 2005, hvilket er over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. I programperioden forventes gældskvoten at stige til afrundet 69 % af BNP i 2006 og derefter at falde til 67 % i slutningen af programperioden. Udviklingen i gældskvoten kan måske blive mindre gunstig end forudset i programmet på grund af de ovenfor nævnte risici for budgetmålene. På grund af denne risikovurdering falder gældskvoten måske ikke tilstrækkeligt i forhold til referenceværdien.

11. Med hensyn til de offentlige finansers holdbarhed ser Tyskland ud til stå over for en mellemstor risiko på grund af de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning[4]. De strukturreformer, der er gennemført i de foregående år, og især pensionsreformen, har hjulpet med til at inddæmme fremtidige stigninger i de offentlige udgifter. Programmet nævner endvidere planen om at forhøje den lovpligtige pensionsalder med to år til 67 år, hvilket skal ske gradvis mellem 2012 og 2029. Det er endvidere planen at tilpasse den gældende algoritme for pensionsudgifter for at nedbringe udgifterne over tid. Der er dog ikke specificeret nogen gennemførelsesplan. Der nævnes strukturreformer af sundheds- og plejesystemerne, men der anføres ingen detaljer. I betragtning af det aktuelle niveau for den offentlige bruttogæld, der ligger over traktatens referenceniveau på 60 % af BNP, og det aktuelle høje strukturelle underskud er en streng gennemførelse af budgetkonsolideringen i programperioden påkrævet for at nedbringe risiciene for holdbarheden på lang sigt.

12. De planlagte foranstaltninger på området offentlige finanser er stort set i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, der er en del af de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Tyskland planlægger især at gennemføre en række strukturreformer for at forbedre holdbarheden af de offentlige finanser på mellemlang og lang sigt. Hvis udgiftstilbageholdenheden inden for de sociale sikringssystemer gennemføres som planlagt, bliver sammensætningen af de offentlige udgifter mere favorabel i retning af vækstfremmende kategorier i overensstemmelse med Lissabon-strategien.

13. Tysklands nationale reformprogram, der blev forelagt den 7. december 2005 i forbindelse med den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, identificerer seks hovedudfordringer: vidensamfundet, markedsfunktion og konkurrenceevne, erhvervsmiljø, de offentlige finansers holdbarhed (herunder holdbar vækst og social sikkerhed), innovation på miljøområdet og reorientering af arbejdsmarkedet. Generelt er de foranstaltninger på området offentlige finanser, der er planlagt i stabilitetsprogrammet, i overensstemmelse med foranstaltningerne i det nationale reformprogram. Budgetvirkningerne af foranstaltningerne i det nationale reformprogram afspejles stort set i budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet. Ud over det nationale reformprograms indhold forudser stabilitetsprogrammet som led i reformen af det føderale system, at potentielle sanktioner, som opstår på grund af stabilitets- og vækstpagten, fordeles på de forskellige offentlige niveauer efter en fordelingsnøgle. En bestemmelse herom indføjes i den tyske forfatning.

Med hensyn til ovennævnte vurdering hilses den prioritering, som regeringen tillægger budgetkonsolideringen i programmet, velkommen, men der er risici forbundet med virkeliggørelsen af budgetmålsætningerne og holdbarheden i de offentlige finanser på lang sigt. På baggrund af Kommissionens henstilling af 1. marts 2006 om en rådsbeslutning i overensstemmelse med artikel 104, stk. 9, bør Tyskland:

- sikre, at den planlagte strukturelle tilpasning på i alt mindst 1 procentpoint i 2006 og 2007 gennemføres for at nedbringe det offentlige underskud til under 3 % af BNP så hurtigt som muligt og senest i 2007 på en troværdig og holdbar måde

- hurtigt realisere den mellemfristede målsætning ved en nedbringelse af den strukturelle saldo på mindst 0,5 procentpoint om året efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, især ved hjælp af en streng implementering af den planlagte udgiftstilbageholdenhed for at gennemføre den planlagte fritagelse for socialsikringsbidrag, samt ved at sikre, at den varslede reform på selskabsbeskatningsområdet ikke bringer den planlagte finanspolitiske konsolidering i fare

- iværksætte planerne for at styrke de nationale budgetorganer for at sikre, at budgetmålene virkeliggøres på alle offentlige niveauer.

Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Tysklands opdaterede stabilitetsprogram, 2005-2009

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 5, stk. 3,

under henvisning til Kommissionens henstilling,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

14. Den [14. marts 2006] gennemgik Rådet Tysklands opdaterede stabilitetsprogram.

15. Væksten i BNP i Tyskland i de sidste ti år var på 1,4 % pr. år, dvs. mere end 0,5 procentpoint under EU-gennemsnittet. Vækstpotentialet har været støt faldende i denne periode. Aktiviteten, der var drevet af en blomstrende eksport, blev holdt tilbage af en træg indenlandsk efterspørgsel. Efter en langvarig stagnation i begyndelsen af denne tiårsperiode steg efterspørgslen og det reale BNP kort i 2000 og også i 2004, men svækkedes derefter igen. Da jobskabelsen ligeledes befandt sig på et lavt niveau, steg arbejdsløsheden til 9½ % af arbejdsstyrken. Underskuddet på de offentlige finanser overskred for fjerde gang i træk i 2005 referenceværdien på 3 % af BNP, der er fastsat i traktaten. Den offentlige gæld, der havde udgjort næsten 40 % af BNP i 1991, har siden 2002 overskredet traktatens referenceværdi på 60 % af BNP.

16. Den 21. januar 2003 besluttede Rådet, at Tyskland havde et uforholdsmæssigt stort underskud, og henstillede i henhold til artikel 104, stk. 7, at dette uforholdsmæssigt store underskud skulle korrigeres senest i 2004. I sin meddelelse til Rådet fra december 2004 om "situationen i Tyskland og Frankrig i relation til deres forpligtelser på grundlag af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud og efter Domstolens dom" konkluderede Kommissionen, at 2005 skulle anses for at være den relevante frist for denne korrektion. Rådet tilsluttede sig dette synspunkt i januar 2005. Den [14. marts 2006] henstillede Kommissionen til Rådet at pålægge Tyskland, jf. artikel 104, stk. 9, at træffe foranstaltninger for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2007. I sin udtalelse af 17. februar 2005 om opdateringen fra december 2004 af stabilitetsprogrammet, der dækker 2004-2008, opfordrede Rådet Tyskland til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud i 2005, at gennemføre budgetjusteringer i årene efter 2005 og gøre den fornødne indsats på strukturområdet for at opnå en budgetstilling, der er tæt på balance inden udgangen af den periode, programmet dækker, samt at fortsætte strukturreformerne for yderligere at forbedre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, især på sundhedsområdet.

17. Ifølge data fra Eurostat androg det offentlige underskud i Tyskland 3,3 % af BNP i 2005. Disse data, som skal undersøges nærmere, bygger på en midlertidig meddelelse fra Tyskland i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 3605/93, som Tyskland forelagde Kommissionen den 24. februar 2006. I den tidligere opdatering af stabilitetsprogrammet var målsætningen 2,9 % af BNP for 2005.

18. Tysklands opdatering af stabilitetsprogrammet blev forelagt den 22. februar 2006. Programmet dækker perioden fra 2005 til 2009 og følger i store træk modellen for stabilitets- og konvergensprogrammer og kravene til afgivelse af data i den nye adfærdskodeks[6].

19. Ifølge det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes den reale BNP-vækst at stige fra 0,9 % i 2005 til 1,4 % i 2006, idet den indenlandske efterspørgsel tager fart. Efter en nedgang til 1 % i 2007 forventes væksten at komme i gang igen og nå en gennemsnitlig vækstrate på 1½ % i perioden fra 2005 til 2009. Vækstprofilen påvirkes af de politiske aftaler, den nye koalitionsregering har indgået. På basis af de i øjeblikket foreliggende oplysninger ser referencescenariet for 2006 ud til at være realistisk. Derefter ser det centrale scenario imidlertid ud til at være sat lidt for højt. Programmets fremskrivninger for inflationen ser ud til at være realistiske for 2006, men kan også være lidt for højt sat for den resterende del af perioden.

20. Hovedmålsætningen for budgetstrategien på mellemlang sigt ifølge programmet er at sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Med henblik herpå foreslås videreførelse af budgetkonsolideringen, samtidig med at betingelserne for vækst og beskæftigelse forbedres. Programmet sigter på at korrigere det uforholdsmæssigt store overskud senest i 2007. Specifikt for 2006 og 2007 er fremskrivningerne i opdateringen for de nominelle underskud på henholdsvis 3,3 % og 2½ % af BNP. Derefter forventes underskuddet at falde med 0,5 procentpoint af BNP om året for at nå et niveau på 1½ % af BNP i 2009. Budgettilpasningen er baseret på både indtægter og udgifter. Det vigtigste element i konsolideringsstrategien ifølge programmet er tilbageholdenhed i de sociale udgifter. På indtægtssiden opvejes en stigning i skatteandelen stort set af en nedgang i andelen af bidragene til sociale ordninger. De offentlige investeringers andel af BNP forventes at ligge på et konstant niveau. I sammenligning med forrige opdatering er kursen for tilpasningen stort set den samme. Underskudskvoten forventes hvert år at blive ca. 0,5 procentpoint højere og endnu højere i 2006 end forventet i forrige opdatering.

21. Korrektionen af det uforholdsmæssigt store overskud senest i 2007 medfører ifølge programmet en forbedring i den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) med over i alt 1 procentpoint af BNP i årene 2006 og 2007. I programperioden skal den strukturelle saldo, der er beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, forbedres med gennemsnitlig ca. 0,5 % af BNP pr. år, dog med lidt mindre i 2008 og 2009. Programmet opstiller en mellemfristet målsætning for budgetstillingen om balance i strukturelle termer, som det dog ikke sigter på at realisere i programperioden. Da den er mere ambitiøs end minimumsbenchmarken (anslået til et underskud på ca. 1¾ % af BNP), vil realiseringen heraf formentlig opfylde målet om en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Programmets mellemfristede budgetmålsætning ligger inden for den margen, der i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen er fastsat for euroområdet og de medlemsstater, der deltager i ERM II, og er lidt mere ambitiøs, end gældskvoten og den gennemsnitlige vækst i det potentielle output på lang sigt implicerer.

22. For 2006 betragtes risiciene for budgetresultatet at være neutrale. Fra 2007 kan budgetresultatet imidlertid blive værre end forventet i programmet. Tilbageholdenheden i de sociale udgifter, som ikke belyses udførligt i programmet, men som er af afgørende betydning for budgettilpasningen, afhænger erfaringsmæssigt af en streng gennemførelse af planerne. De sociale udgifter har været en af hovedårsagerne til, at budgetmålene i tidligere programmer er blevet overskredet. Budgetmålene vil være i fare, hvis den planlagte fritagelse for bidrag til sociale ordninger gennemføres fuldstændig, uden at de tilsvarende udgiftsmål nås. Fald i væksten kan desuden resultere i indtægtsfald, som måske vanskeligt kan kompenseres af yderligere udgiftsnedskæringer for at fastholde den planlagte kurs for underskudskvoten. I programmet varsles endvidere reformer af selskabsbeskatningssystemet senest i 2008 og inden for sundheds- og plejeforsikringsområdet og plejeområdet, som kan få en negativ indvirkning på underskuddet på kort sigt, selv om de potentielt kan have positive virkninger på økonomien og budgettet.

23. Under hensyntagen til denne risikovurdering ser budgetstillingen i programmet ud til at være i overensstemmelse med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2007. Den ser imidlertid ikke ud til at give en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod at overskride tærsklen på 3 % af BNP for underskuddet under normale markedsøkonomiske udsving før i programperiodens næstsidste år. I årene efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud er det tempo, hvormed tilpasningen hen imod den mellemfristede målsætning ifølge programmet skal ske, stort set i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, der specificerer, at den årlige forbedring i den strukturelle saldo for euroområdet og de medlemsstater, der deltager i ERM II, som benchmark bør være på 0,5 % af BNP, og at tilpasningsbestræbelserne bør være størst i økonomisk gode tider og kan være mindre i økonomisk dårlige tider.

24. Gældskvoten vurderes at have udgjort 67½ % af BNP i 2005, hvilket er over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. I programperioden forventes gældskvoten at stige til afrundet 69 % af BNP i 2006 og derefter at falde til 67 % i slutningen af programperioden. Udviklingen i gældskvoten kan måske blive mindre gunstig end forudset i programmet på grund af de ovenfor nævnte risici for budgetmålene. På grund af denne risikovurdering falder gældskvoten måske ikke tilstrækkeligt i forhold til referenceværdien.

25. Med hensyn til de offentlige finansers holdbarhed ser Tyskland ud til stå over for en mellemstor risiko på grund af de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning[7]. De strukturreformer, der er gennemført i de foregående år, og især pensionsreformen, har hjulpet med til at inddæmme fremtidige stigninger i de offentlige udgifter. I betragtning af det aktuelle niveau for den offentlige bruttogæld, der ligger over traktatens referenceniveau på 60 % af BNP, og det aktuelle høje strukturelle underskud er en streng gennemførelse af budgetkonsolidering i programperioden påkrævet for at nedbringe risiciene for holdbarheden på lang sigt.

26. De planlagte foranstaltninger på området offentlige finanser er stort set i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, der er en del af de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Tyskland planlægger især at gennemføre en række strukturreformer for at forbedre holdbarheden af de offentlige finanser på mellemlang og lang sigt. Hvis udgiftstilbageholdenheden inden for de sociale sikringssystemer gennemføres som planlagt, bliver sammensætningen af de offentlige udgifter mere favorabel i retning af vækstfremmende kategorier i overensstemmelse med Lissabon-strategien.

27. Tysklands nationale reformprogram, der blev forelagt den 7. december 2005 i forbindelse med den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, identificerer seks hovedudfordringer: vidensamfundet, markedsfunktion og konkurrenceevne, erhvervsmiljø, de offentlige finansers holdbarhed (herunder holdbar vækst og social sikkerhed), innovation på miljøområdet og reorientering af arbejdsmarkedet. Generelt er de foranstaltninger på området for offentlige finanser, der er planlagt i stabilitetsprogrammet, i overensstemmelse med foranstaltningerne i det nationale reformprogram. Budgetvirkningerne af foranstaltningerne i det nationale reformprogram afspejles stort set i budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet. Ud over det nationale reformprograms indhold forudser stabilitetsprogrammet som led i reformen af det føderale system, at potentielle sanktioner, som opstår på grund af stabilitets- og vækstpagten, fordeles på de forskellige offentlige niveauer efter en fordelingsnøgle. En bestemmelse herom indføjes i den tyske forfatning.

I lyset af ovennævnte vurdering hilses den prioritering, som regeringen tillægger budgetkonsolideringen i programmet, velkommen, men der er risici forbundet med virkeliggørelsen af budgetmålsætningerne og holdbarheden i de offentlige finanser på lang sigt. På baggrund af Rådets beslutning af [14. marts 2006 ] i henhold til traktatens artikel 104, stk. 9, opfordrer Rådet Tyskland til at:

- sikre, at den planlagte strukturelle tilpasning på i alt mindst 1 procentpoint i 2006 og 2007 gennemføres for at nedbringe det offentlige underskud til under 3 % af BNP så hurtigt som muligt og senest i 2007 på en troværdig og holdbar måde

- hurtigt realisere den mellemfristede budgetmålsætning ved en nedbringelse af den strukturelle saldo på mindst 0,5 procentpoint om året efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, især ved hjælp af en streng implementering af den planlagte udgiftstilbageholdenhed for at kunne gennemføre den planlagte fritagelse for socialsikringsbidrag, samt ved at sikre, at den varslede reform på selskabsbeskatningsområdet ikke bringer den planlagte finanspolitiske konsolidering i fare

- iværksætte planerne for at styrke de nationale budgetorganer for at sikre, at budgetmålene virkeliggøres på alle offentlige niveauer.

Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Realt BNP (procentvis ændring) | SP feb. 2006 | 1,6 | 0,9 | 1½ | 1 | 1¾ | 1¾ |

KOM nov. 20056 | 1,6 | 0,8 | 1,2 | 1,6 | -- | -- |

SP dec. 2004 | 1,8 | 1,7 | 1¾ | 2 | 2 | -- |

HICP-inflation (%) | SP feb. 2006 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |

KOM nov. 2005 | 1,8 | 2,0 | 1,6 | 1,1 | -- | -- |

SP dec. 2004 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |

KOM nov. 2005 | -0,8 | -0,9 | -0,9 | -0,4 | -- | -- |

SP dec. 2004 | -0,5 | 0 | 0,5 | 1½ | 2 | -- |

Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP feb. 20061 | -3,4 | -2,9 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 |

KOM nov. 2005 | -3,3 | -3,2 | -3,2 | -3,0 | -- | -- |

SP dec. 20041 | -3,0 | -2,4 | -1,9 | -1,6 | -1,3 | -- |

Strukturel saldo2 (% af BNP) | SP feb. 20063 | -3,4 | -3,0 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 |

KOM nov. 20054 | -3,3 | -3,2 | -3,2 | -3,0 | -- | -- |

SP dec. 2004 | --, | -- | -- | -- | -- | -- |

Offentlig bruttogæld (% af BNP) | SP feb. 2006 | 65,5 | 67½ | 69 | 68½ | 68 | 67 |

KOM nov. 20057 | 66,4 | 68,6 | 70,0 | 71,4 | -- | -- |

SP dec. 20047 | 65½ | 66 | 66 | 65½ | 65 | -- |

Anm.: 1 Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. 2 Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående kolonner) uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. 3 Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger fra programmet (0,1 % af BNP i 2005). 4 Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger fra Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2005. 5 På basis af en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 1,1 %, 1,1 %, 1,1 % og 1,2 % i perioden 2004-2007. 6 Ifølge de første skøn var væksten 0,9 % i 2005. Kommissionens tjenestegrenes midlertidige prognose fra 21. februar 2006 forventer en vækst på 1,5 % i 2006. 7 Kvoten beregnet ved brug af BNP-serier med den gamle metode for fordeling af FISIM til brugere, så dataene er ikke direkte sammenlignelige. Kilde: Stabilitetsprogram (SP), Kommissionens tjenestegrenes økonomiske prognose fra efteråret 2005 (KOM) på basis af uændrede politikker, inden den nye regering tiltrådte i november 2005. |

[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] "Specifikationer for gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes form og indhold", der blev godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.

[3] I lighed med tidligere år indeholder opdateringen kun afrundede data og undertiden periodiske gennemsnit for de sidste år af programperioden. Der er huller i de obligatoriske og valgfrie data, som foreskrives i den nye adfærdskodeks (der mangler især data om arbejdsløshed, sektorsaldi og en fordeling af skatteindtægter).

[4] Nærmere oplysninger om holdbarheden på lang sigt findes i Kommissionens tekniske vurdering af programmet (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).

[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Programmet indeholder ikke et særskilt afsnit om de offentlige finansers institutionelle træk, men andre afsnit indeholder nogle oplysninger herom. Der er desuden mangler i de obligatoriske data, og ikke alle de valgfrie data, der er omtalt i den nye adfærdskodeks, er opgivet.

[7] Nærmere oplysninger om holdbarheden på lang sigt findes i Kommissionens tekniske vurdering af programmet (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).