[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 6.11.2008

KOM(2008)723 endelig

2007/0248 (COD)

Ændret forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om ændring af direktiv 2002/22/EF om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, direktiv 2002/58/EF om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor og forordning (EF) nr. 2006/2004 om forbrugerbeskyttelsessamarbejde

(EØS-relevant tekst)

2007/0248 (COD)

Ændret forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om ændring af direktiv 2002/22/EF om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, direktiv 2002/58/EF om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor og forordning (EF) nr. 2006/2004 om forbrugerbeskyttelsessamarbejde

(EØS-relevant tekst)

1. Status over forslagets behandling

Forslaget — KOM(2007) 698 — 2007/0248 (COD) — blev vedtaget af Kommissionen den 13. november 2007 og fremsendt til Europa-Parlamentet og Rådet den 15. november 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog sin udtalelse om Kommissionens forslag den 29. maj 2008.

Regionsudvalget vedtog sin udtalelse om Kommissionens forslag den 18. juni 2008.

Europa-Parlamentet vedtog 155 ændringsforslag ved førstebehandlingen den 24. september 2008.

2. Formålet med forslaget

Lovforslaget indeholder ændringer til forsyningspligtdirektivet og til direktivet om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation. Formålet er at tilpasse regelsættet for elektronisk kommunikation ved at styrke visse forbruger- og brugerrettigheder og ved at sikre, at elektronisk kommunikation er tillidvækkende, sikker og pålidelig, og at den yder en høj grad af beskyttelse af enkeltpersoners privatliv og personlige data.

De særlige mål for dette forslag er:

1. at styrke og forbedre forbrugerbeskyttelsen og brugernes rettigheder i den elektroniske kommunikationssektor, bl.a. ved at give forbrugerne flere oplysninger om priser og leveringsvilkår og ved at lette handicappede brugere adgangen til og brugen af elektronisk kommunikation, herunder alarmtjenester,

2. at styrke beskyttelsen af den enkeltes privatliv og persondata i den elektroniske kommunikationssektor, især ved strengere bestemmelser om sikkerhed og bedre midler til håndhævelse.

3. Formålet med det ændrede forslag

Det ændrede forslag tager sigte på at tilpasse det oprindelige forslag på en række punkter som foreslået af Europa-Parlamentet.

4. Bemærkninger til de af Europa-Parlamentet vedtagne ændringer

4.1 Ændringer, som Kommissionen accepterer

Kommissionen kan acceptere ændring 2, 4, 5, 7, 8, 11, 15, 16, 20, 27, 32, 38, 41, 43, 48, 51, 54, 55, 56, 60, 61, 62 (undtagen første led), 63, 64, 65, 66, 68, 70, 72, 73, 77, 79, 80, 88, 89, 90, 92 (sidste afsnit), 97, 100, 110, 111, 112, 114 (sidste punktum), 115, 116, 118, 129, 137, 141, 143, 145, 149, 150, 151, 152, 182, 191, 192.

4.2 Ændringer, som Kommissionen accepterer delvis eller med ændret formulering

Ændring 3, 6, 12, 14, 18, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 31, 37, 44, 47, 53, 67, 71, 75, 76, 82, 85, 86, 87, 91, 93, 99, 103, 105, 106, 109, 122, 127, 131, 132, 135, 136, 138, 139, 165, 180, 181, 183, 184, 185, 187, 188, 189, 193, 194.

- Ændring 3

Ændringen tydeliggør den nye forpligtelse for medlemsstaterne til at tilskynde til, at der udbydes handicapegnet terminaludstyr på markedet, jf. artikel 7, stk. 2. Ordlyden bør dog ændres, så den afspejler formuleringen i artikel 7, stk. 2.

Betragtning 4b (ny)

"Medlemsstaterne bør gennemføre træffe foranstaltninger til at sikre, at handicappede slutbrugere i praksis kan udnytte det samme udvalg af virksomheder og tjenesteudbydere som flertallet af slutbrugerne, og tilskynde til, at handicapegnet terminaludstyr udbydes på markedet som fremmer skabelsen af et marked for bredt tilgængelige produkter og tjenester, som omfatter faciliteter for handicappede brugere . Sådanne foranstaltninger kan for eksempel bestå i at Dette kan f.eks. ske ved en henvisning henvise til europæiske standarder, ved at indføre krav om elektronisk tilgængelighed (e-tilgængelighed) ved offentlige indkøbsprocedurer og oprette tjenester vedrørende ved udbud om levering af tjenesteydelser og i at ved gennemføre lse af lovgivning en om handicappedes rettigheder."

- Ændring 6

Kommissionen mener, at der ved alle opkald til alarmtjenester bør stilles lokaliseringsoplysninger om den kaldende part til rådighed for at yde EU's borgere bedre beskyttelse. Henvisningen til lokaliseringsoplysninger udgår derfor, da formuleringen ellers ville indebære muligheden for, at der ikke stilles lokaliseringsoplysninger til rådighed. Under alle omstændigheder giver opkald til alarmtjenester ikke som sådan adgang til lokaliseringsoplysninger om den kaldende part. Der bør dog formidles oplysninger om, hvor nøjagtige lokaliseringsoplysningerne er, for at sikre en hurtigere og mere effektiv udrykning.

Betragtning 12

"Udbyderne af elektroniske kommunikationstjenester bør sørge for, at deres kunder får tilstrækkelige informationer om, hvorvidt der ydes adgang til alarmtjenester og lokaliseringsoplysninger om den kaldende part , og at de får klare og gennemskuelige oplysninger i den oprindelige kundekontrakt og derefter med jævne mellemrum, f.eks. i faktureringsoplysningerne til kunden. Disse oplysninger bør omfatte enhver begrænsning i territorial dækning baseret på planlagte tekniske driftsparametre for tjenesten og den tilgængelige infrastruktur. Ydes tjenesten ikke over et koblet telefonnet, bør det også oplyses, hvor pålidelig adgangen til opkaldslokalisering og hvor nøjagtige lokaliseringsoplysningerne om den opkaldende part er i forhold til en tjeneste ydet over et koblet telefonnet, idet der tages hensyn til den eksisterende teknologi og de gældende kvalitetsstandarder samt tjenestekvalitetsparametrene i direktiv 2002/22/EF. Taleopkald er fortsat den mest stabile og pålidelige form for adgang til alarmtjenester. Andre kontaktformer som f.eks. tekstmeddelelser (sms) kan være mindre pålidelige og kan indebære en vis tidsmæssig forskydning. Medlemsstaterne bør imidlertid, hvis de finder det hensigtsmæssigt, kunne udvikle og indføre andre midler for adgang til alarmtjenester, som vil kunne sikre en adgang svarende til taleopkald. Kunderne bør endvidere holdes nøje orienteret om, hvilke forholdsregler udbyderen af den elektroniske kommunikationstjeneste kan træffe for at imødegå trusler mod sikkerheden eller som reaktion på en sikkerheds- eller integritetshændelse, da dette kan få direkte eller indirekte virkninger for kundernes data, privatlivsbeskyttelse eller andre aspekter af den tjeneste, der udbydes.

- Ændring 12

Formålet med ændringen er at tydeliggøre de ændringer, der er foretaget i artikel 22, stk. 3. Formuleringen må dog præciseres af hensyn til retssikkerheden: Udtrykkene "retningslinjer" og "grundlæggende række tjenester uden restriktioner" er uklare og erstattes derfor.

Betragtning 14a (ny)

"Et marked med fri konkurrence bør ligeledes sikre, at brugerne kan få tjenester af den kvalitet, de efterspørger, men i særlige tilfælde kan det blive nødvendigt at sikre, at offentlige kommunikationsnet har et mindstemål af kvalitet, der gør, at tjenesten ikke forringes, at adgangen ikke begrænses og/eller brugen indskrænkes på anden måde, og at trafikken ikke forsinkes. Hvor konkurrencen ikke er effektiv, bør de nationale tilsynsmyndigheder iværksætte de afhjælpende foranstaltninger, som direktiverne med rammebestemmelserne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester stiller til rådighed for dem, for at sikre, at brugernes adgang til bestemte typer af indhold eller applikationer ikke begrænses urimeligt. Det bør også være muligt for de nationale tilsynsmyndigheder at udstede retningslinjer, som fastsætte r mindstekrav til tjenesters kvalitet i overensstemmelse med direktiv 2002/22/EF, og at iværksætte andre foranstaltninger, hvor sådanne afhjælpende foranstaltninger efter deres skøn ikke har været effektive ud fra hensynet til brugernes interesser og alle andre relevante forhold. Sådanne retningslinjer eller foranstaltninger kunne omfatte ydelse af en grundlæggende række tjenester uden restriktioner. "

- Ændring 14

Ændringen henviser til "afhjælpende foranstaltninger", "retningslinjer" og "andre foranstaltninger", som Kommissionen kan være nødt til at vurdere med henblik på at sikre en konsekvent praksis i Fællesskabet. I stedet bør der henvises til "krav til tjenesters kvalitet" i overensstemmelse med ændring 12.

Betragtning 14d (ny)

Uoverensstemmende afhjælpende foranstaltninger krav til tjenesters kvalitet vil skade gennemførelsen af det indre marked betydeligt, og Kommissionen bør derfor tage alle retningslinjer eller andre foranstaltninger iværksat af de nationale tilsynsmyndigheder op til nærmere overvejelse med henblik på eventuelle regulerende indgreb i hele Fællesskabet, og om nødvendigt vedtage tekniske gennemførelsesbestemmelser for at opnå en konsekvent praksis i hele Fællesskabet.

- Ændring 18

En væsentlig del af teksten i betragtning 16 i Kommissionens oprindelige forslag er flyttet til den nye betragtning 14a (se ændring 12). Henvisningen til udvalgsproceduren — der også er bibeholdt i artikel 22, stk. 3, — indgår i den reviderede betragtning 14d, jf. ændring 14.

- Ændring 19

I den nye betragtning 18a henvises der til virksomhedernes forpligtelse til på engrosniveau at indsamle og videregive nummerfortegnelser på visse betingelser, så der kan udbydes offentligt tilgængelige nummerfortegnelser og nummeroplysningstjenester. Da denne forpligtelse allerede er fastsat i artikel 25, stk. 2, må formuleringen i betragtning 18a revideres. Desuden skal ordlyden afstemmes med Kommissionens ændring af ændring 85.

Betragtning 18a (ny)

Nummeroplysningstjenester bør være og er ofte åbne for konkurrence bør udbydes, og bliver det også ofte, på konkurrencevilkår i henhold til artikel 5 i Kommissionens direktiv 2002/77/EF af 16. september 2002 om konkurrence på markederne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester*. Der bør indføres overordnede f Foranstaltninger , til sikring af der vedrører optagelse af slutbrugerdata ( stammende fra alle virksomheder, der tildeler abonnenter telefonnumre både fastnet og mobil ) i databaser ne , bør være i overensstemmelse med kravene om beskyttelse af personoplysninger, herunder artikel 12 i direktiv 2002/58/EF. Det bør sikres, at disse data stilles til rådighed for udbud af offentligt tilgængelige nummerfortegnelser og nummeroplysningstjenester på vilkår, der bygger på omkostningerne ved at fremskaffe dem, omkostningsorienteret levering af disse data til tjenesteudbyderne og levering af netadgang på omkostningsorienterede, rimelige og gennemsigtige vilkår for at sikre, at således at slutbrugerne får det fulde udbytte af fuldt ud kan drage fordel af konkurrerende tilbud på rimelige og gennemskuelige vilkår konkurrencen, med det endelige mål at få afskaffet detailregulering af disse tjenester ."

* EFT L 249 af 17.9.2002, s. 21.

- Ændring 21

Ifølge ændringen kan Kommissionen uddelegere ansvaret for forvaltningen af det europæiske telefonnummerområde (ETNS). Dette er imidlertid ikke tilfældet, da det er medlemsstaterne — og ikke Kommissionen — der tildeles ETNS-retningsnummeret. Ordlyden ændres derfor, så den afspejler den omstændighed, at det kun er de lande, som ITU har tildelt retningsnummeret 3883, der kan uddelegere ansvaret for forvaltningen af retningsnummeret.

Betragtning 21

Udviklingen af det internationale retningsnummer 3883 (det europæiske telefonnummerområde (ETNS)) hæmmes i dag af mangelfuldt kendskab, manglende efterspørgsel, overdrevent bureaukratiske procedurekrav og heraf følgende manglende efterspørgsel mangelfuldt kendskab . For at fremme udviklingen af ETNS bør Kommissionen de lande, som Den Internationale Telekommunikationsunion har tildelt det internationale retningsnummer 3883, uddelegere ansvaret for forvaltning, nummertildeling og reklame enten til [xxx] eller, hvis man følger eksemplet fra implementeringen af ".eu"-topdomænet, til en særskilt organisation, som udpeges af Kommissionen på grundlag af en åben, gennemskuelig og ikke-diskriminerende udvælgelsesprocedure, og undergives regler for driften, som er en del af fællesskabslovgivningen.

- Ændring 22

Det første punktum i betragtning 22 er ændret, så det afspejler de ændringer, der er foretaget i direktivets dispositive del (se ændring 86, der vedrører artikel 25, stk. 4, i forsyningspligtdirektivet). Europa-Parlamentets ændring er ikke i overensstemmelse med princippet om teknologineutralitet og er derfor erstattet af en ændring af mere generel karakter, der præciserer, at forbindelse med numre og tjenester i hele Fællesskabet er nødvendig for at lette kommunikationen mellem slutbrugerne.

Betragtning 22

"Et enhedsmarked indebærer, at slutbrugerne kan få forbindelse med alle numre i andre medlemsstaters nationale nummerplaner og benytte tjenester, herunder informationssamfundstjenester, der bruger numre, som inden for Fællesskabet ikke er geografisk bestemt, herunder bl.a. frikalds- og overtakseringsnumre samt nummeroplysningstjenester. Slutbrugerne bør også kunne få forbindelse med numre i det europæiske telefonnummerområde (ETNS) og med internationale frikaldsnumre (UIFN). Dette vil gøre det lettere for slutbrugerne at kommunikere på tværs af grænserne, uanset hvilken operatør de vælger. Der bør ikke lægges hindringer i vejen for opkald på tværs af grænserne til numre og benyttelse af de dertil knyttede tjenester, undtagen i objektivt velbegrundede tilfælde, som f.eks. når det er nødvendigt for at bekæmpe svig eller misbrug, f.eks. i forbindelse med visse særtjenester med overtaksering, eller hvor nummeret er defineret som rent nationalt (f.eks. et indenlandsk kortnummer). Der bør leveres tydelige og fuldstændige forhåndsoplysninger til brugerne om enhver ændring af taksterne for frikaldsnumre, f.eks. takster for internationale opkald til numre, som kan kaldes via de normale internationale retningsnumre. Slutbrugere bør også kunne opnå forbindelse til andre slutbrugere (navnlig via internetprotokolnumre (IP-numre)) med henblik på udveksling af data, uanset hvilken operatør de vælger. Kommissionen bør kunne vedtage gennemførelsesregler for at sikre, at slutbrugerne har faktisk mulighed for at kalde numre og benytte tjenester i hele Fællesskabet."

- Ændring 23

Denne ændring underbygger ændringerne i artikel 30, stk. 4, om beskyttelse mod påtvunget udbyderskift.

Betragtning 23

"Forbrugerne bør kunne træffe velinformerede valg og skifte udbyder, når det er i deres interesse, således at de kan få fuldt udbytte af konkurrencen på markedet. Det er afgørende at sørge for, at det kan gøres uden hindringer af juridisk, teknisk eller praktisk art, herunder aftalevilkår, procedurer, afgifter osv. Dette hindrer ikke, at forbrugeraftaler kan indeholde bestemmelser om rimelige mindsteperioder for aftalens løbetid. Nummerportabilitet er en afgørende faktor, som letter forbrugernes valg og fremmer effektiv konkurrence på markeder for elektronisk kommunikation, og bør derfor gennemføres med mindst mulig forsinkelse , under normale omstændigheder i løbet af maksimalt en dag efter, at forbrugeren har anmodet herom . I tilfælde af misbrug eller forsinkelser i forbindelse med portering bør de nationale tilsynsmyndigheder kunne pålægge passende sanktioner. Desuden bør de nationale tilsynsmyndigheder kunne indføre forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger for at minimere risikoen for, at forbrugerne påtvinges en portering mod deres vilje, uden at dette gør porteringsprocessen mindre attraktiv for forbrugerne. Erfaringerne i visse medlemsstater har dog vist, at der er risiko for, at forbrugerne påtvinges et udbyderskift, uden at de har givet deres samtykke hertil. Skønt dette er et anliggende, der først og fremmest bør sortere under de retshåndhævende myndigheder, bør det være muligt for medlemsstaterne at indføre det minimum af relevante foranstaltninger vedrørende udbyderskiftet, der er nødvendigt for at minimere sådanne risici uden at gøre processen mindre attraktiv for forbrugerne. Kommissionen bør kunne vedtage tekniske gennemførelsesbestemmelser på dette område for at tilpasse nummerportabiliteten til den markedsmæssige og teknologiske udvikling, herunder i givet fald portering af abonnentens personlige telefonbøger og profildata, der er oplagret i nettet. Bedømmelsen af, om de teknologiske og markedsmæssige forhold tillader portering af numre mellem net, der udbyder tjenester på et fast sted, og mobilnet, bør navnlig foretages ud fra slutbrugerpriserne og omstillingsomkostningerne for virksomheder, der udbyder tjenester til faste lokaliteter og mobilnetudbydere."

- Ændring 25

Ændringerne nedenfor foretages for at undgå overlapning med den eksisterende betragtning 47 i direktiv 2002/22/EF (forsyningspligtdirektivet).

Betragtning 25a (ny)

Proceduren for udenretlig bilæggelse af tvister bør styrkes ved at sikre, at der anvendes uafhængige tvistbilæggelsesorganer , og at proceduren som minimum lever op til de mindsteprincipper, der er fastsat i Kommissionens henstilling 98/257/EF af 30. marts 1998 om de principper, der finder anvendelse på organer med ansvar for udenretlig bilæggelse af tvister på forbrugerområdet *. Medlemsstaterne kan enten anvende eksisterende tvistbilæggelsesorganer til dette formål, forudsat at disse organer opfylder de gældende krav, eller oprette nye organer."

__________

* EFT L115 af 17.4.1998, s. 31.

- Ændring 26

Ændringen består i en formålserklæring, der støtter de dispositive bestemmelser i direktivet.

Betragtning 26a (ny)

"Direktiv 2002/58/EF tager sigte på en harmonisering af medlemsstaternes bestemmelser, der er nødvendig for at sikre et ensartet niveau i beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder og navnlig privatlivets fred og retten til fortrolighed og sikkerhed, hvad angår it-systemer, i forbindelse med behandling af personoplysninger inden for den elektroniske kommunikationssektor, og for at sikre fri omsætning af sådanne oplysninger og af elektronisk kommunikationsudstyr og elektroniske kommunikationstjenester i Fællesskabet."

- Ændring 31

Ændringen præciserer rækkevidden af de sikkerhedsforanstaltninger, der skal vedtages i henhold til artikel 4. Formuleringen "Uden at det berører […] direktiv 2006/24/EF om [lagring af data]" er ikke på sin plads, da direktivet om lagring af data udgør lex specialis i forhold til direktiv 2002/58/EF.

Betragtning 28a (ny)

"Udbyderen af en offentligt tilgængelig elektronisk kommunikationstjeneste bør træffe passende tekniske og organisatoriske foranstaltninger for at sikre beskyttelse af sine tjenester. For så vidt andet ikke er fastsat i direktiv 95/46/EF, og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/24/EF af 15. marts 2006 om lagring af data genereret eller behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester eller elektroniske kommunikationsnet bør sådanne foranstaltninger sikre, at kun autoriserede personer kan få adgang til personoplysninger og kun til lovlige formål, og at såvel lagrede eller sendte personoplysninger som nettet og tjenesterne er beskyttede. Desuden bør der indføres en sikkerhedspolitik for behandling af personoplysninger med henblik på at identificere svage punkter i systemet og foretages regelmæssig overvågning samt træffes forebyggende, korrigerende og afbødende foranstaltninger."

- Ændring 37

Ændringen understreger den rolle, oplysning spiller, i bekæmpelsen af distribution af ødelæggende software.

Betragtning 34

"Programmer, der til fordel for en tredjepart i det skjulte overvåger en brugers handlinger og/eller hindrer brugerens terminaludstyr i at fungere efter hensigten (såkaldt spionsoftware), udgør en alvorlig trussel mod privatlivets fred for brugerne. Det er nødvendigt at sikre et højt og ensartet beskyttelsesniveau for brugernes privatsfære, uanset om brugeren downloader de uønskede spionprogrammer uden at være klar over det, eller om de leveres og installeres skjult i programmer, der distribueres på andre eksterne datalagringsmedier som f.eks. cd'er, cd-rom'er eller usb-nøgler. Medlemsstaterne bør , for eksempel gennem oplysningskampagner, informere tilskynde slutbrugerne om de mulige sikkerhedsforanstaltninger og tilskynde dem til at tage de nødvendige skridt til at beskytte deres terminaludstyr mod virus og spionsoftware."

- Ændring 44

Henvisningen til forbrugerlovgivningen er udvidet til at omfatte direktiv 2005/29/EF om urimelig handelspraksis.

Artikel 1, nr. 1, i ændringsretsakten; artikel 1, stk. 2a (nyt), i direktiv 2002/22/EF

"Bestemmelserne i dette direktiv finder anvendelse i det omfang andet ikke er fastsat i fællesskabslovgivningen om forbrugerbeskyttelse, navnlig direktiv 93/13/EF , og direktiv 97/7/EF og direktiv 2005/29/EF , samt nationale regler i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen."

- Ændring 47

Ifølge denne ændring udgår definitionen af "nettermineringspunkt" af direktiv 2002/22/EF (forsyningspligtdirektivet). Denne ændring kan i princippet accepteres, på betingelse af, at definitionen i stedet indsættes i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet). Da Parlamentet imidlertid ikke har fremsat forslag om en sådan ændring af rammedirektivet, fremsætter Kommissionen et sådant forslag (se Kommissionens ændring af artikel 1, nr. 2, litra ba) (nyt), i ændringsretsakten; artikel 2, litra da) (nyt), i direktiv 2002/21/EF).

- Ændring 53

Ændringen tydeliggør det oprindelige forslag. Kommissionen kan dog ikke acceptere, at "træffer" erstattes af "kan træffe", da dette ville underminere formålet med bestemmelsen.

Artikel 1, nr. 5, i ændringsretsakten; artikel 7, stk. 2, litra a) i direktiv 2002/22/EF

Medlemsstaterne kan træffer under hensyn til de nationale forhold og særlige krav vedrørende handicappede brugere træffe særlige foranstaltninger , som en vurdering foretaget af de nationale tilsynsmyndigheder viser er nødvendige for at sikre, at handicappede slutbrugere har de samme valgmuligheder mellem virksomheder og tjenesteudbydere som flertallet af slutbrugerne , og for at øge udbuddet af handicapegnet terminaludstyr. De sikrer under alle omstændigheder, at mindst én virksomhed imødekommer specifikke handicapgruppers behov som brugere ."

- Ændring 67

Ifølge Parlamentets tekst skal kontrakter også indeholde visse oplysninger fra de relevante offentlige myndigheder. Formålet er at sikre, at slutbrugerne, før de indgår en kontrakt, er klart informeret om deres forpligtelser, f.eks. med hensyn til ophavsret, og om midlerne til at beskytte sig mod trusler mod den personlige sikkerhed og privatlivets fred. I den forbindelse er udtrykket "eventuelle" for bredt: Hvis kontrakten indeholder for mange oplysninger, bliver bestemmelsen virkningsløs.

Artikel 1, nr. 12, i ændringsretsakten; artikel 20, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2002/22/EF

Kontrakten skal også indeholde eventuelle oplysninger fra de relevante offentlige myndigheder om brug af elektroniske kommunikationsnet og -tjenester til at drive ulovlig virksomhed eller formidle skadeligt indhold, samt om midler til at beskytte mod trusler mod den personlige sikkerhed, privatlivets fred og personoplysninger, jf. artikel 21, stk. 4a, som er relevante for den pågældende ydelse."

- Ændring 71

Ændringen vedrører artikel 20, stk. 6, i forsyningspligtdirektivet. Det er nødvendigt at foretage nogle ændringer i Parlamentets tekst for at sikre, at alle de elementer, der indgik i artikel 20, stk. 6, som oprindeligt foreslået af Kommissionen, bibeholdes. Derfor er ordlyden i ændring 76 — der hænger nøje sammen med ændring 71 — ændret i overenstemmelse hermed. (Ændring 71 hænger sammen de nye kompromisforslag vedrørende artikel 20, stk. 2, andet afsnit (ændring 67) og artikel 21, stk. 4a (ændring 76).

- Ændring 75

Ændringen vedrører de takstoplysninger, der skal stilles til rådighed for abonnenterne, og har til formål at øge gennemskueligheden. Imidlertid kan ordlyden "inden etablering af opkaldet" i slutningen af litra a) fortolkes meget bredt. Den tekst, Kommissionen havde foreslået, havde til formål at sikre, at brugerne er fuldt informeret om eventuelle ekstra gebyrer "på salgstidspunktet og -stedet". Derfor præciseres det, at sådanne oplysninger skal gives "umiddelbart" inden etablering af opkaldet. Hvad angår litra d), har abonnenterne også ret til at bestemme, at deres personoplysninger ikke skal optages i en abonnentfortegnelse, jf. bestemmelserne i artikel 12 i direktiv 2002/58/EF.

Artikel 1, nr. 12, i ændringsretsakten; artikel 21, stk. 4, i direktiv 2002/22/EF

Medlemsstaterne sikrer, at de nationale tilsynsmyndigheder kan tvinge virksomheder, der udbyder tilslutning til et offentligt tilgængeligt elektronisk kommunikationsnet og/eller elektroniske kommunikationstjenester, til bl.a. :

a) at give abonnenterne de gældende takstoplysninger vedrørende et nummer eller en tjeneste, for hvilke der gælder særlige prisvilkår ; de nationale tilsynsmyndigheder kan, hvad angår individuelle kategorier af tjenester, kræve, at sådanne oplysninger gives umiddelbart inden etablering af opkaldet

….

d) at oplyse abonnenterne om deres ret til at medtage deres personoplysninger i en bestemme, hvorvidt deres personoplysninger skal optages i en abonnentfortegnelse eller ej, og om, hvilke oplysninger der er tale om, i overensstemmelse med artikel 12 i direktivet om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation og"

- Ændring 76

Denne ændring hænger sammen de nye kompromisforslag vedrørende artikel 20, stk. 2, andet afsnit (ændring 67) og artikel 20, stk. 4a (ændring 71). Ændringen omfatter imidlertid ikke henvisningen til direktivet om elektronisk handel, direktiv 2000/31/EF, der bør bibeholdes. Denne henvisning indsættes derfor på ny i litra a) under ændring 76, som ændret af Kommissionen. Desuden bør teksten henvise til "retlige" konsekvenser af overtrædelser af ophavsretten og beslægtede rettigheder, så det er klart, at der ikke er tale om andre (f.eks. økonomiske) konsekvenser. Endelig er henvisningen til "respekten for andres rettigheder og frihedsrettigheder" uklar og potentielt meget omfattende og slettes derfor.

Artikel 1, nr. 12, i ændringsretsakten; artikel 21, stk. 4a (ny), i direktiv 2002/22/EF

"Medlemsstaterne sørger for, at de nationale tilsynsmyndigheder pålægger virksomheder som omhandlet i stk. 4 at videreformidle oplysninger af offentlig interesse til eksisterende og nye abonnenter, hvor dette er relevant. Sådanne oplysninger udarbejdes af de relevante offentlige myndigheder i et standardiseret format og omfatter bl.a. følgende spørgsmål:

a) de mest gængse former for anvendelse af elektroniske kommunikationstjenester til at drive ulovlig virksomhed eller formidle skadeligt indhold, især hvor dette kan skade respekten for andres rettigheder og frihedsrettigheder, herunder overtrædelser af ophavsretten og beslægtede rettigheder og de retlige konsekvenserne heraf , jf. dog direktiv 2000/31/EF om elektronisk handel og

b) midler til beskyttelse af den personlige sikkerhed, privatlivets fred og personoplysninger i forbindelse med brug af elektroniske kommunikationstjenester.

Pådrager en virksomhed sig betydelige ekstraomkostninger i forbindelse med opfyldelsen af disse forpligtelser, godtgøres de af de relevante offentlige tilsynsmyndigheder."

- Ændring 82

Ændringen præciserer, at kravet om disponibilitet er begrænset til hvad der er gennemførligt.

Artikel 1, nr. 14, i ændringsretsakten; artikel 23 i direktiv 2002/22/EF

Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de offentligt tilgængelige telefonitjenester i videst muligt omfang står til rådighed under omfattende netsammenbrud og i tilfælde af force majeure. Medlemsstaterne sikrer, at virksomheder, som udbyder offentligt tilgængelige telefonitjenester, træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at muligheden for at kalde alarmtjenester fra et hvilket som helst sted inden for EU's område ikke afbrydes.

- Ændring 85

Udvidelsen af anvendelsesområdet til at omfatte alle elektroniske kommunikationstjenester og henvisningen til omkostningsægthed kan ikke accepteres. Henvisningen til fair, objektive, ikke-diskriminerende og gennemskuelige vilkår er ændret, så den afspejler de relevante bestemmelser i artikel 5 i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet).

Artikel 1, nr. 15, litra b) i ændringsretsakten; artikel 25, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF

Medlemsstaterne sikrer, at alle slutbrugere af en offentligt tilgængelig telefonitjeneste elektronisk kommunikationstjeneste , har adgang til nummeroplysningstjenester . , og at De nationale tilsynsmyndigheder skal kunne indføre forpligtelser og vilkår for virksomheder, operatører, som kontrollerer adgangen til slutbrugerne, hvad angår levering af nummeroplysningstjenester i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 5 i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet). Sådanne forpligtelser og vilkår skal være sådanne tjenester, yder adgang på vilkår, som er fair, udgiftsorienterede, objektive, forholdsmæssigt afpassede, ikke-diskriminerende og gennemskuelige ."

- Ændring 86

Ændringen præciserer, at bestemmelsen gælder for taleopkald og sms. Den sidste del af ændringen er der taget hensyn til gennem en ændring af det første punktum i betragtning 22 i ændringsretsakten (se ændring 22 ovenfor).

Artikel 1, nr. 15, litra ba) (nyt), i ændringsretsakten; artikel 25, stk. 4, i direktiv 2002/22/EF

Medlemsstaterne må ikke opretholde nogen reguleringsbegrænsninger, der forhindrer slutbrugerne i én medlemsstat i at få direkte adgang til nummeroplysningen i en anden medlemsstat via taleopkald eller sms , og de skal træffe foranstaltninger for at sikre denne adgang, jf. artikel 28 ."

- Ændring 87

Med ændringen understreges det, at de forskellige parter (de nationale tilsynsmyndigheder, alarmtjenesterne og udbyderne af elektronisk kommunikation) bør samarbejde for at sikre adgang til alarmtjenesterne. Ordlyden må dog ændres, da ordet "pålidelig" er uklart (hvilket medfører risiko for, at operatører kan hævde, at deres tjenester ikke er "tilstrækkeligt pålidelige", for at slippe for pligten til at formidle alarmopkald). Desuden er henvisningen til "internationale" opkald unødvendig og vildledende, da det ikke er muligt at ringe til alarmtjenester fra udlandet.

Artikel 1, nr. 16, i ændringsretsakten; artikel 26, stk. 2, i direktiv 2002/22/EF

"Medlemsstaterne sikrer i samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder, alarmtjenester og udbydere , at virksomheder, der udbyder en elektronisk kommunikationstjeneste , som giver mulighed for at foretage indenlandske og/eller internationale opkald ved hjælp af et eller flere numre i en national eller international telefonnummerplan, også giver pålidelig adgang til alarmtjenester."

- Ændring 91

Ændringen tydeliggør formuleringen i det oprindelige forslag. Kommissionen kan dog ikke acceptere, at kravet om, at medlemsstaterne skal aflægge rapport en gang om året, udgår.

Artikel 1, nr. 16, i ændringsretsakten; artikel 26, stk. 6, i direktiv 2002/22/EF

Medlemsstaterne sikrer, at alle EU-borgere ud over oplysninger om deres nationale alarmnumre informeres fyldestgørende om, at det fælles europæiske alarmnummer 112 findes, og om, hvordan det bruges, navnlig ved målrettet oplysning af rejsende mellem medlemsstaterne. Medlemsstaterne forelægger en årlig rapport for Kommissionen og nævnet om, hvilke foranstaltninger de har truffet i denne henseende."

- Ændring 93

Ifølge ændringen overdrages den fremtidige forvaltning af ETNS til en organisation, der udpeges af Kommissionen. Det foreslås, at bestemmelsen omformuleres, så Kommissionen får mulighed for at fastlægge gennemførelsesbestemmelser for den juridiske persons forvaltning af ETNS.

Artikel 1, nr. 16, i ændringsretsakten; artikel 27, stk. 2, i direktiv 2002/22/EF

"De medlemsstater, som ITU har tildelt det internationale retningsnummer 3883, overdrager ansvaret for at forvalte, herunder ved nummertildeling, og fremme det europæiske telefonnummerområde til en juridisk person, der er etableret i Fællesskabet en organisation, som oprettes ved fællesskabslovgivning og udpeges af Kommissionen på grundlag af en åben, gennemsigtig og ikkediskriminerende udvælgelsesprocedure, eller [xxx] . Kommissionen vedtager de nødvendige gennemførelsesbestemmelser ."

- Ændring 99

Ændringen indfører et supplerende redskab (muligheden for at tilbageholde indtægter) til at bekæmpe svig og misbrug effektivt. Der foreslås en mindre omformulering.

Artikel 1, nr. 16, i ændringsretsakten; artikel 28, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2002/22/EF

"De nationale tilsynsmyndigheder kan i enkelttilfælde spærre numre eller tjenester, når svig eller misbrug berettiger hertil, og skal kunne sikre, at udbydere af elektroniske kommunikationstjenester i sådanne tilfælde, også når en undersøgelse er iværksat, kan tilbageholde r relevante indtægter fra samtrafik eller andre tjenester .

- Ændring 103

Ændringen yder beskyttelse mod påtvunget udbyderskift, der er et alvorligt problem i en række medlemsstater. Den udtrykkelige mulighed for forlængelse af endagsfristen for portering kan dog ikke accepteres. Rækkefølgen af sætningerne er ændret.

Artikel 1, nr. 18, i ændringsretsakten; artikel 30, stk. 4, i direktiv 2002/22/EF

"Portering og derpå følgende aktivering af numre udføres med den kortest mulige frist og senest én arbejdsdag efter abonnentens oprindelige anmodning. De nationale tilsynsmyndigheder skal kunne pålægge udbyderne passende sanktioner, herunder en forpligtelse til at yde erstatning til abonnenterne i tilfælde af forsinkelser i forbindelse med portering, eller hvis porteringen misbruges af dem eller på deres vegne. De nationale tilsynsmyndigheder kan forlænge fristen på én dag og efter behov indføre hensigtsmæssige foranstaltninger, hvor det er nødvendigt for at sikre, at abonnenterne ikke påtvinges en portering mod deres vilje. De nationale tilsynsmyndigheder kan pålægge udbyderne passende sanktioner, herunder en forpligtelse til at yde erstatning til kunderne i tilfælde af forsinkelser i forbindelse med portering, eller hvis porteringen misbruges af dem eller på deres vegne ."

- Ændring 105

Ændringen vedrører kontrakter, der løber over 24 måneder. Kravet om, at operatørerne skal tilbyder 12-månederskontrakter for alle typer tjenester og terminaludstyr, vil imidlertid begrænse udbuddet af innovative produkter og tjenester og indskrænke operatørernes forretningsfrihed.

Artikel 1, nr. 18, i ændringsretsakten; artikel 30, stk. 5a (nyt), i direktiv 2002/22/EF

Medlemsstaterne sikrer, at varigheden af kontrakter indgået mellem brugere og virksomheder, som udbyder en elektronisk kommunikationstjeneste, ikke overstiger 24 måneder. De sørger også for, at virksomheder giver brugere mulighed for at indgå kontrakter med en maksimal løbetid på 12 måneder for alle typer tjenester og terminaludstyr .

- Ændring 106

Med ændringen anerkendes det, at der kan være andre nationale instanser end de nationale tilsynsmyndigheder, der er ansvarlige i de pågældende spørgsmål, hvilket er udmærket. På den anden side er det nødvendigt at bevare henvisningen til "vilkår".

Artikel 1, nr. 18, i ændringsretsakten; artikel 30, stk. 6, i direktiv 2002/22/EF

"Uden at det indebærer forbud mod en eventuel mindsteperiode for kontraktens varighed, sikrer medlemsstaterne , at vilkår og procedurer for opsigelse af kontrakter ikke virker hæmmende på skift af tjenesteudbyder."

- Ændring 109

Kommissionen støtter formålet med denne ændring, nemlig at sikre handicappede brugere adgang til elektronisk kommunikation på lige fod med flertallet af brugerne. Formuleringen bør dog sikre, at der også tages hensyn til den økonomiske holdbarhed, og at de nationale tilsynsmyndigheder kan gribe proaktivt ind. Parlamentets tekst er ændret i overensstemmelse hermed.

Artikel 1, nr. 19a (nyt), i ændringsretsakten; Artikel 31a (ny) i direktiv 2002/22/EF

"Lige adgang og valgmuligheder for handicappede slut brugere

Medlemsstaterne sikrer, at de nationale tilsynsmyndigheder har beføjelse til at pålægge virksomheder, der udbyder offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester, passende foranstaltninger til at sikre på et holdbart og dækkende grundlag , at handicappede slutbrugere:

a) har adgang til elektroniske kommunikationstjenester, der svarer til dem, flertallet af slutbrugere nyder godt af, og

b) i praksis kan udnytte det samme udvalg af virksomheder og tjenester, som flertallet af slutbrugerne."

- Ændring 122

De tekniske detaljer om foranstaltningerne bibeholdes, for så vidt som de vedrører sikkerheden omkring personoplysninger, som er hovedemnet for den pågældende bestemmelse. Kontrolbeføjelserne, der tildeles de nationale tilsynsmyndigheder, kan bidrage til at forbedre gennemførelsen af bestemmelserne om databeskyttelse og datasikkerhed.

Artikel 2, nr. 3, litra aa) (nyt), i ændringsretsakten; artikel 4, stk. 1a og 1b (nye), i direktiv 2002/58/EF

‘(aa) Følgende stykker indsættes:

"1a. Uden at det berører bestemmelserne i direktiv 95/46/EF, og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/24/EF om lagring af data genereret eller behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester eller elektroniske kommunikationsnet 1 omfatter skal disse foranstaltninger som minimum :

- de fornødne tekniske og organisatoriske foranstaltninger for at sikre, at kun autoriserede personer får adgang til personoplysningerne til lovlige formål , og at lagrede eller sendte personoplysninger beskyttes mod hændelig eller ulovlig tilintetgørelse, hændeligt tab eller ændring eller ubeføjet eller ulovlig lagring, behandling, adgang eller videregivelse

- beskytte lagrede eller sendte personoplysninger mod hændelig eller ulovlig tilintetgørelse, hændeligt tab eller ændring eller ubeføjet eller ulovlig lagring, behandling, adgang eller videregivelse og

- de fornødne tekniske og organisatoriske foranstaltninger for at beskytte nettet og tjenesterne mod hændelig, ulovlig eller ubeføjet anvendelse, indgreb mod eller hindring af deres funktion eller tilgængelighed

- gennemføre en sikkerhedspolitik for behandling af personoplysninger

- en proces for identifikation og vurdering af med rimelighed forudsigelige svage punkter i de systemer, som udbyderen af den elektroniske kommunikationstjeneste vedligeholder, og som skal omfatte regelmæssig overvågning af, at der ikke forekommer brud på sikkerheden, og

- en proces for forebyggende, korrigerende og afhjælpende foranstaltninger mod alle svage punkter, der er fundet i processen beskrevet i fjerde led og en proces for forebyggende, korrigerende og afhjælpende foranstaltninger mod sikkerhedshændelser, der kan føre til et brud på sikkerheden .

1b. De nationale tilsynsmyndigheder har beføjelse til at kontrollere foranstaltninger truffet af udbydere af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester og af informationssamfundstjenester og udstede henstillinger om bedste praksis og resultatindikatorer vedrørende det sikkerhedsniveau, som disse foranstaltninger bør føre til."

__________

1 EUT L 105 af 13.4.2006, s. 54. "

- Ændring 127

Det er nødvendigt at bevare udvalgsproceduren for tekniske gennemførelsesforanstaltninger for at sikre en ensartet og harmoniseret gennemførelse af bestemmelserne vedrørende sikkerhed i forbindelse med personoplysninger, herunder anmeldelser af brug på privatlivets fred. En bred høring af de relevante parter kan medvirke til at øge kvaliteten og accepten af disse foranstaltninger.

Artikel 2, nr. 3, litra b) i ændringsretsakten; artikel 4, stk. 4, i direktiv 2002/58/EF

For at sikre en ensartet gennemførelse af de foranstaltninger, der er anført i stk. 1 – 3b 3d , skal kan Kommissionen efter at have hørt den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse , Gruppen vedrørende Beskyttelse af Personer i forbindelse med Behandling af Personoplysninger, der er nedsat ved artikel 29 i direktiv 95/46/EF, relevante interesseparter og Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed anbefale vedtage tekniske gennemførelsesforanstaltninger om, blandt andet, de foranstaltninger, der er beskrevet i stk. 1a, og om, under hvilke omstændigheder informations- og underretningskravene i stk. 3a og 3b gælder, samt hvilke former og procedurer der skal anvendes.

Kommissionen inddrager alle relevante aktører, særlig med henblik på at blive informeret om de bedste tekniske og økonomiske metoder, der er passende til at forbedre gennemførelsen af dette direktiv.

Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 14a, stk. 2. I særligt hastende tilfælde kan Kommissionen anvende hasteproceduren, jf. artikel 14a, stk. 3.

- Ændring 131

Ændringen præciserer, at mms og lignende teknologi er omfattet af definitionen på "elektronisk post" i artikel 2, litra h).

Ny betragtning:

" Foranstaltninger, der sikrer abonnenterne mod krænkelse af privatlivets fred ved uanmodet kommunikation med direkte markedsføringsformål ved hjælp af elektronisk post, omfatter også sms, mms og lignende teknologier. "

- Ændring 132

Den foreslåede omformulering gør teksten klarere, men bevarer formålet med ændringen, nemlig at lade bestemmelsen dække visse phishing-beskeder (i hvert fald dem, der falder ind under direktivets anvendelsesområde, dvs. beskeder af kommerciel art).

Artikel 2, nr. 4d (nyt), i ændringsretsakten; artikel 13, stk. 4, i direktiv 2002/58/EF

4d) Artikel 13, stk. 4, affattes således:

"Udsendelse af elektronisk post som led i direkte markedsføring, hvorved identiteten af den afsender, på hvis vegne meddelelsen sendes, tilsløres eller holdes skjult, eller i modstrid med artikel 6 i direktiv 2000/31/EF, eller som indeholder links til steder, der har skadelig eller svigagtig hensigt , eller hvor der ikke er angivet en gyldig adresse, som modtageren kan henvende sig til for at få standset sådanne henvendelser, eller hvorved modtageren opfordres til at besøge netsteder, der er i strid med artikel 6 i direktiv 2000/31/EF, er under alle omstændigheder forbudt."

- Ændring 135

Formålet med ændringen er at understrege vigtigheden af princippet om teknologineutralitet, men det forekommer mere passende at indsætte en sådan henvisning i en ny betragtning.

Artikel 2, nr. 5b (nyt), i ændringsretsakten; artikel 14, stk. 3, i direktiv 2002/58/EF

"Hvor der er behov herfor, kan der vedtages foranstaltninger for at sikre, at terminaludstyr fremstilles på en måde, der er forenelig med brugernes ret til at beskytte og kontrollere anvendelsen af deres personoplysninger i overensstemmelse med direktiv 1999/5/EF og Rådets beslutning 87/95/EØF af 22. december 1986 om standardisering inden for informationsteknologi og telekommunikation. Foranstaltningerne skal være i overensstemmelse med princippet om teknologineutralitet ."

Ny betragtning :

‘Hvor der i henhold til direktiv 1999/5/EF og Rådets beslutning 87/95/EØF vedtages foranstaltninger for at sikre, at terminaludstyr fremstilles på en sådan måde, at personoplysninger og privatlivets fred beskyttes, bør disse foranstaltninger i videst mulig udstrækning være i overenstemmelse med princippet om teknologineutralitet.’

- Ændring 136

Det er en udmærket ide at indføre et krav om indberetning for at skabe større åbenhed om forholdene. Ordlyden for bringes i overensstemmelse med direktiv 95/46/EF, stk. 28, vedrørende begrebet tilsynsmyndighed. Derimod er det for vidtgående i forhold til regelsættets nuværende rækkevidde at lade kravet omfatte udbydere af informationssamfundstjenester, og denne del af ændringen udgår derfor.

Artikel 2, nr. 6a (nyt), i ændringsretsakten; artikel 15, stk. 1b (nyt), i direktiv 2002/58/EF

"6a) I artikel 15 indsættes følgende stykke:

"1b. Udbydere af offentligt tilgængelige kommunikationstjenester og udbydere af informationssamfundstjenester underretter uden unødig forsinkelse de uafhængige databeskyttelsesmyndigheder den tilsynsmyndighed, der er udpeget i henhold til artikel 28 i direktiv 95/46/EF, om alle anmodninger om adgang til brugeres personoplysninger, der er modtaget i henhold til stk. 1, herunder om den retlige begrundelse og den retsprocedure, der anvendes på den enkelte anmodning; Den uafhængige databeskyttelsesmyndighed Tilsynsmyndigheden underretter de relevante retsmyndigheder om sager, hvor den vurderer, at bestemmelserne i den nationale lovgivning ikke er blevet overholdt."

- Ændring 138

De pågældende bestemmelser vedrører databeskyttelsesspørgsmål af grænseoverskridende art (herunder håndhævelsen af nationale databeskyttelseslove), der i visse tilfælde ikke hører under ENISA's nuværende ansvarsområde og opgaver. Henvisningen tilpasses derfor i overensstemmelse hermed. Henvisningen til Artikel-29-Gruppen bør formuleres som i den eksisterende artikel 15, stk. 3.

Artikel 2, nr. 7, i ændringsretsakten; artikel 15a, stk. 4, første afsnit, i direktiv 2002/58/EF

"For at sikre, at samarbejdet hen over grænserne om at håndhæve de nationale love, der vedtages i medfør af dette direktiv, og for at tilvejebringe harmoniserede vilkår for udbuddet af tjenester, der medfører datastrømme hen over grænserne, kan Kommissionen vedtage tekniske gennemførelsesforanstaltninger efter at have hørt ENISA , Gruppen vedrørende Beskyttelse af Personer i forbindelse med Behandling af Personoplysninger, der er nedsat ved artikel 29 i direktiv 95/46/EF (" Artikel 29-Gruppen vedrørende Databeskyttelse ") og de relevante tilsynsmyndigheder, og, hvor det er hensigtsmæssigt, Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed ."

- Ændring 139 og 186/rev.

Fristen for rapporten om anvendelsen af det ændrede direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation skal give tilstrækkelig tid til indsamling af de nødvendige oplysninger og bør være på linje med bestemmelserne om revurdering i de øvrige dele af regelsættet (dvs. 3 år). Der bør ikke stilles krav om, at rapporten skal omfatte "formål, som ikke er omfattet af dette direktiv". Henvisningerne til Artikel 29-Gruppen om Databeskyttelse og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse kan accepteres. Henvisningen til Lissabontraktaten er ikke på sin plads her. Og selv om Kommissionen er rede til at udføre det arbejde vedrørende IP-adresser, som Parlamentet foreslår, bør dette aspekt ikke behandles i en substansbestemmelse.

Artikel 2, nr. 7a (nyt), i ændringsretsakten; artikel 18 i direktiv 2002/58/EF

"7a) Artikel 18 affattes således:

"Artikel 18

Revurdering

Kommissionen forelægger senest ... * tre år efter <fristen for gennemførelse af ændringsretsakten> , efter at have hørt Artikel 29-Gruppen vedrørende Databeskyttelse Gruppen vedrørende Beskyttelse af Personer i forbindelse med Behandling af Personoplysninger, der er nedsat ved artikel 29 i direktiv 95/46/EF, og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om dette direktivs anvendelsen af direktiv 2002/58/EF, dets virkninger for erhvervsdrivende og forbrugere, navnlig hvad angår bestemmelserne om uanmodet kommunikation , og underretninger om brud, og offentlige eller private tredjeparters anvendelse af personoplysninger til formål, som ikke er omfattet af dette direktiv under hensyntagen til det internationale miljø . Kommissionen kan med henblik herpå anmode medlemsstaterne om oplysninger, som fremsendes hurtigst muligt. Kommissionen kan forelægge forslag til ændring af dette direktiv, idet den tager hensyn til resultaterne af ovennævnte rapport, eventuelle ændringer i sektoren , Lissabontraktaten om ændring af EU-traktaten og EF-traktaten 1 , særlig de nye kompetencer vedrørende databeskyttelsesforhold i henhold til artikel 16, og alle andre forslag, som den måtte finde nødvendige med henblik på at øge direktivets effektive virkning.

Ikke senere end to år efter ikrafttrædelsen af direktiv 2008/.../EF [der ændrer direktiv 2002/22/EF om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, direktiv 2002/58/EF om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor og forordning (EF) nr. 2006/2004 om forbrugerbeskyttelsessamarbejde] forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg en beretning, der er baseret på en indgående undersøgelse, med henstillinger om standardbrug af IP-adresser og anvendelse af e-databeskyttelses–direktivet og direktivet om beskyttelse af personoplysninger, hvad angår indsamling og videre behandling af data, efter høring af EDPS, arbejdsgruppen i artikel 29 og andre interesserede parter, herunder repræsentanter for industrien.

__________

* To år efter datoen for dette direktivs ikrafttræden.

1 EUT C 306 af 17.12.2007, s. 1 . ”’

- Ændring 165

Kommissionen accepterer formuleringen af ændringen med visse mindre sproglige forbedringer. Det præciseres også, at bestemmelsen vedrører takstoplysninger.

Artikel 1, nr. 12, i ændringsretsakten; artikel 21, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF

De nationale tilsynsmyndigheder fremmer formidlingen af sammenlignelige oplysninger, der sætter slutbrugerne og forbrugerne i stand til selv at vurdere omkostningerne ved alternative forbrugsmønstre ved hjælp af interaktive guider eller tilsvarende teknikker. Når sådanne guider eller tilsvarende teknikker ikke er til rådighed på markedet uden beregning eller til en overkommelig pris , sørger M m edlemsstaterne sørger for, at de nationale tilsynsmyndigheder selv eller gennem tredjeparter stiller dem sådanne guider eller teknikker til rådighed uden beregning eller til en overkommelig pris . Tredjeparter har ret til afgiftsfrit at bruge de takst oplysninger , der offentliggøres af virksomheder, som udbyder elektroniske kommunikationsnet og/eller -tjenester, til at sælge sådanne interaktive guider eller stille dem til rådighed.

- Ændring 180

Direktivet omfatter en stærk beskyttelse af trafikdata, fordi de er særlig følsomme. I denne betragtning gøres det klart, at det er tilladt at behandle trafikdata, når det er nødvendigt for levering af sikkerhedsprodukter og -ydelser, under den forudsætning at det foregår på forsvarlig vis og under overholdelse af gældende databeskyttelsesregler.

Betragtning 26b (ny)

Når udbydere af sikkerhedstjenester optræder som registeransvarlige og i denne egenskab behandler Behandling af trafikdata med det formål at beskytte net værk - og informationssikkerhed en sformål til sikring af , herunder for at sikre tilgængeligheden, autenticiteten, integriteten og fortroligheden af lagrede og videresendte oplysninger , anses denne behandling under normale omstændigheder for at være vil muliggøre behandlingen af sådanne oplysninger i den registeransvarliges legitime interesse som omhandlet i direktiv 95/46/EF, artikel 7, litra f). Behandlingen kunne f.eks. have til formål at hindre uberettiget med henblik på at forhindre uautoriseret adgang til elektroniske kommunikationsnet, udbredelse af skadelig programkode eller 'denial of service'-sabotage og skadelig distribution af koder, stoppe nægtelsen af serviceangreb og beskadigelser af computere og elektroniske kommunikationssystemer . Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA) bør offentliggøre regelmæssige undersøgelser med det formål at illustrere de arter af behandling, der er tilladt ifølge dette direktivs artikel 6. "

- Ændring 181

Denne ændring tilvejebringer et nyt retsgrundlag for behandling af trafikdata af hensyn til sikkerheden. Da trafikdata er følsomme, bør denne behandling omgærdes af passende beskyttelsesforanstaltninger, og bestemmelsens anvendelsesområde bør afstemmes med anvendelsesområdet for direktivet og rammelovgivningen om elektronisk kommunikation som helhed.

Artikel 2, nr. 4d (nyt), i ændringsretsakten; artikel 6, stk. 6a (nyt), i direktiv 2002/58/EF

"I artikel 6 tilføjes følgende som stk. 6a:

"6a. Uanset overholdelsen af andre bestemmelser end artikel 7 i direktiv 95/46/EF og dette direktivs artikel 5 kan Trafikdata kan behandles i den registeransvarliges legitime interesse med det , når formål et er at træffe implementere tekniske foranstaltninger for at garantere net- og informationssikkerheden (jf. definitionen som defineret i artikel 4, litra c, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 10. marts 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed 1* , artikel 4, litra c) af i en offentlig elektronisk kommunikationstjeneste, et offentligt eller privat elektronisk kommunikationsnet , en informationssamfundstjeneste eller terminaludstyr og elektronisk kommunikationsudstyr forbundet hermed, undtagen hvor såda de nne interesse r overskygges af hensynet til den registreredes interesser, hvad angår grundlæggende rettigheder og friheder. Behandlingen må kun omfatte det strengt nødvendige i forbindelse med sikkerhedsaktiviteten.

_________

* EUT L 77 af 13.3.2004, s. 1.'"

- Ændring 183

Denne ændring indeholder nyttige eksempler på situationer, hvor det er nødvendigt omgående at underrette enkeltpersoner om brud på privatlivsbeskyttelsen for at forebygge potentielle skadevirkninger.

Betragtning 29

"Brud på sikkerheden, der fører til , at tab eller beskadigelse af persondata om en abonnent eller en person går tabt eller sættes på spil , kan, hvis ikke de afhjælpes hurtigt og på betryggende vis, medføre store skader for gå alvorligt ud over brugerne , for eksempel ved at påføre dem økonomiske tab eller sociale ulemper eller udsætte dem for identitetstyveri . Den nationale regulerende myndighed eller en anden ansvarlig national myndighed Abonnenter, der rammes af sådanne sikkerhedshændelser bør derfor af den relevante tjenesteudbyder straks informeres om ethvert brud på sikkerheden, således at de kan tage de nødvendige skridt . Den kompetente myndighed bør bestemme, hvor alvorligt et brud der er tale om, og bør kræve, at de relevante tjenesteudbydere uden unødig forsinkelse på passende vis orienterer de personer, der er berørt af bruddet. Endvidere bør Særlig afgørende er det, at de pågældende tjenesteudbydere omgående foruden de nationale myndigheder og i tilfælde af , at hvor der er overhængende og direkte risiko for forbrugernes rettigheder og interesser ( såsom i tilfælde af uautoriseret f.eks. hvis nogen uberettiget får adgang til indholdet af elektronisk post, til kreditkortdata osv.) direkte omgående orientere r de berørte brugere . Endelig Udbyderne bør desuden årligt en gang om året underrette de berørte brugere om alle de foregående tolv måneders alvorlige brud på sikkerheden under dette direktiv , der er forekommet i løbet af den pågældende periode . Orienteringen af de nationale myndigheder og brugerne bør indeholde oplysninger om, hvilke foranstaltninger udbyderen har sat i værk for at afhjælpe bruddet på sikkerheden, og anbefalinger til beskyttelse af de berørte brugere."

- Ændring 185

Denne betragtning står i forbindelse med de senere måneders debat blandt berørte parter i Europa om IP-adressers juridiske status. Selvom Kommissionen er rede til at iværksætte det arbejde med IP-adresser, Parlamentet foreslår, virker det ikke hensigtsmæssigt at nævne det udtrykkeligt i direktivet.

Betragtning 27a (ny)

" Uden IP-adresser kan internettet ikke fungere. IP-adresser er væsentlige for internettets funktion. De identificerer anordninger, der deltager i netværket, såsom computere eller "mobile smart devices" ved hjælp af et nummer Hver enhed i et computernet, hvor kommunikationen mellem nettets knudepunkter foregår ved hjælp af internetprotokollen, f.eks. computere eller intelligente mobilenheder, får sit eget nummer, som udgør IP-adressen . Derudover kan det i praksis ske, at de anvendes til at identificere brugeren af en given enhed. De situationer, I betragtning af de forskellige scenarier, hvori IP-adresser anvendes i , og de dermed forbundne teknologier, der udvikler sig med rivende hast (bl.a. med ibrugtagningen af IPv6) er i hurtig udvikling, er der opstået har givet anledning til at rejse spørgsmål et, om IP-adresser deres anvendelse som personlige data under visse omstændigheder bør behandles som persondata . Udviklingen i anvendelsen af Kommissionen bør derfor gennemføre en undersøgelse vedrørende IP-adresser og deres brug bør følges nøje under hensyntagen til det arbejde, der bl.a. er gjort i Gruppen vedrørende Beskyttelse af Personer i forbindelse med Behandling af Personoplysninger, nedsat ved artikel 29 i direktiv 95/46/EF, og til forelægge disse eventuelle relevante forslag , som det kan være passende ."

- Ændring 187rev og 184

I denne ændring foreslås der en alternativ løsning på den obligatoriske underretning om persondatarelevante sikkerhedsbrud, hvor der tages hensyn til faren for 'underretningstræthed' (dvs. til nødvendigheden af at undgå underretning om småting og i tilfælde, hvor der er taget passende teknologiske forholdsregler), samtidig med at det sikres, at gennemførelsesforanstaltningerne harmoniseres på EU-plan.

Artikel 2, nr. 3, litra b) i ændringsretsakten; artikel 4, stk. 3, i direktiv 2002/58/EF

‘3. Sker der brud på persondatabeskyttelsen sikkerheden, der fører til hændelig eller ulovlig tilintetgørelse, tab, ændring, ubeføjet videregivelse af eller adgang til persondata, der sendes, lagres eller på anden måde behandles i forbindelse med udbuddet af offentligt tilgængelige kommunikationstjenester i Fællesskabet , skal udbyderen af offentligt tilgængelige kommunikationstjenester og enhver anden virksomhed, der udbyder tjenester til forbrugerne via internettet og er den registeransvarlige, og udbyderen af informationssamfundstjenester uden unødig forsinkelse give underretning om bruddet til den nationale tilsynsmyndighed eller den myndighed, der er kompetent efter den enkelte medlemsstats lovgivning, samt til den berørte abonnent eller person, jf. dog stk. 3a og 3b . Underretningen til den kompetente myndighed den berørte abonnent eller person skal mindst indeholde en beskrivelse af bruddets karakter , kontaktadresser, hvor der kan indhentes flere oplysninger, og anbefalinger af, hvordan dets eventuelle negative virkninger af bruddet på persondatabeskyttelsen kan afbødes. Underretningen til den kompetente myndighed skal derudover beskrive følgerne af bruddet på persondatabeskyttelsen , og hvilke modforholdsregler udbyderen har foreslået eller truffet.

3a. Det forlanges ikke, at en berørt abonnent eller person underrettes om brud på persondatabeskyttelsen, hvis den kompetente myndighed finder, at U u dbyderen af offentligt tilgængelige kommunikationstjenester og enhver anden virksomhed, der udbyder tjenester til forbrugerne via internettet og er den registeransvarlige, og udbyderen af informationssamfundstjenester skal på forhånd underrette deres brugere, hvis de skønner det nødvendigt for at undgå overhængende og direkte fare for har godtgjort med rimelig sandsynlighed, at bruddet på persondatabeskyttelsen ikke vil skade forbrugernes rettigheder og interesser .

3b. Det forlanges ikke, at en abonnent eller person underrettes om et brud på persondatabeskyttelsen sikkerheden , hvis udbyderen over for den kompetente myndighed har vist finder det godtgjort fra udbyderens side , at denne har gennemført passende teknologiske beskyttelsesforanstaltninger, og disse foranstaltninger er blevet anvendt på de data, som sikkerhedsbruddet vedrørte. Sådanne teknologiske beskyttelsesforanstaltninger skal gøre dataene uforståelige for en hvilken som helst person, der ikke må få adgang til disse data.

3c. Medlemsstaterne sørger for, at den kompetente nationale myndighed er i stand til at fastsætte detailregler og om nødvendigt udstede instrukser om, under hvilke omstændigheder en udbyder af en offentligt tilgængelig elektronisk kommunikationstjeneste skal foretage underretning om brud på persondatabeskyttelsen under overholdelse af stk. 3a og 3b, om, hvordan sådanne underretninger skal opstilles, og om, på hvilken måde underretningen skal foretages. De kompetente nationale myndigheder kontrollerer desuden, om selskaberne har opfyldt deres underretningspligt efter denne artikel, og pålægger dem ved brud på underretningspligten sanktioner og afhjælpende foranstaltninger, herunder eventuelt offentliggørelse."

Artikel 2, litra i) (nyt):

"'brud på persondatabeskyttelsen': brud på sikkerheden, der fører til hændelig eller ulovlig tilintetgørelse, tab, ændring, ubeføjet videregivelse af eller adgang til persondata, der sendes, lagres eller på anden måde behandles i forbindelse med udbud af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester i Fællesskabet."

- Ændring 188

Denne ændring indfører bestemmelser om 116-nummerserien og dens tjenester, særlig hotlinenummeret for efterlyste børn, 116000. Der er dog god grund til at undgå uforholdsmæssigt strenge eller urealistiske bestemmelser (f.eks. for handicappede brugere i stk. 2), som kan udgøre hindringer for den praktiske gennemførelse. Desuden vedrører stk. 4 forhold, der ligger uden for rammeforskrifternes anvendelsesområde (oprettelse af hotlinetjenester).

Artikel 1, nr. 16, i ændringsretsakten; Artikel 27a (ny) i direktiv 2002/22/EF

"Artikel 27a

Harmoniserede numre på harmoniserede tjenester af samfundsmæssig betydning, herunder hotlinenummeret for efterlyste børn

1. Medlemsstaterne fremmer anvendelsen af de særlige numre i nummerserien, der begynder med "116", jf. Kommissionens beslutning 2007/116/EF af 15. februar 2007 om at reservere medlemsstaternes nummerserie, der begynder med "116", til harmoniserede numre på harmoniserede tjenester af samfundsmæssig betydning 1. De fremmer de tjenester, for hvilke sådanne numre er reserveret, på deres område.

2. Medlemsstaterne sørger for, at handicappede slutbrugere kan benytte de tjenester, der ydes inden for "116"-nummerserien. Med det formål at sikre, at handicappede slutbrugere er i stand til at benytte sådanne tjenester, når de rejser i andre medlemsstater, træffes der også foranstaltninger, der skal sikre overensstemmelse med gældende standarder eller specifikationer offentliggjort efter bestemmelserne i artikel 17 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet).

3. Medlemsstaterne sikrer, at borgerne på passende vis informeres om eksistensen og brugen af de tjenester, der ydes inden for "116"-nummerserien, navnlig gennem initiativer, som specifikt er rettet mod personer, der rejser mellem medlemsstater.

4. Medlemsstaterne træffer generelle foranstaltninger vedrørende alle numre i "116"-nummerserien i henhold til stk. 1, 2 og 3, og sikrer derudover, at borgerne har adgang til en tjeneste, der driver en hotline for efterlyste børn. Denne hotline skal være til rådighed på nummer 116000.

5. Kommissionen kan efter at have hørt [xxx] vedtage tekniske gennemførelsesforanstaltninger for at sikre effektiv gennemførelse af "116"-nummerserien , at de numre og tjenester, der er omhandlet i Kommissionens beslutning 2007/116/EF af 15. februar 2007 om at reservere medlemsstaternes nummerserie, der begynder med 116, til harmoniserede numre på harmoniserede tjenester af samfundsmæssig betydning* , særlig hotlinenummeret for efterlyste børn, 116000, indføres i praksis i medlemsstaterne, herunder således at de står til rådighed for handicappede slutbrugere under rejser i andre medlemsstater.

Disse foranstaltninger til ændring af ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv ved supplering af det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 37, stk. 2."

_________

1 EUT L 49 af 17.2.2007, s. 30.

* EUT L 49 af 17.2.2007, s. 30.

- Ændring 189

Denne ændring hænger sammen med ændring 188, som indfører bestemmelser om 116-nummerserien og dens tjenester, særlig hotlinenummeret for efterlyste børn, 116000. Det sidste punktum bør udgå, fordi det ville være uforholdsmæssigt byrdefuldt at gennemføre for nogle medlemsstater. Formuleringen foreslås ændret, så den afspejler, at rammeforskrifterne kan indeholde bestemmelser om allokering af 116-numre (men ikke om forhold, der vedrører tjenesternes virke), og bestemmelser, der fremmer brugen af disse numre i medlemsstaterne.

Betragtning 21a (ny)

"Kommissionen har reserveret numre i 116-nummerserien til visse tjenester af samfundsmæssig betydning i henhold til sin beslutning 2007/116/EF af 15. februar 2007 om at reservere medlemsstaternes nummerserie, der begynder med "116", til harmoniserede numre på harmoniserede tjenester af samfundsmæssig betydning. Denne beslutning bygger på rammedirektivets artikel 10, stk. 4, og omhandler derfor nummereringsspørgsmål. De numre, der er udpeget i denne beslutning, kan ikke anvendes til andre formål end de anførte, men medlemsstaterne er ikke forpligtet til at sikre, at de tjenester, der er forbundet med de reserverede numre, faktisk ydes. De relevante bestemmelser i beslutning 2007/116/EF bør komme til udtryk i direktiv 2002/22/EF for at sikre, at disse bestemmelser i højere grad integreres i rammelovgivningen om elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, og at der også er adgangsmuligheder for handicappede slutbrugere Kommissionen bør kunne vedtage gennemførelsesforanstaltninger for at sikre, at der faktisk indføres numre og tjenester i 116-nummerserien, og for at fremme anvendelsen af disse numre. Der gør sig særlige forhold gældende, når børn skal efterlyses, og en sådan tjeneste er i øjeblikket kun til rådighed i begrænset omfang, og derfor bør medlemsstaterne ikke blot reservere et nummer, men også sikre, at der faktisk findes en tjeneste til efterlysning af børn på deres område under nummer 116000. "

_________

1 * EUT L 49 af 17.2.2007, s. 30.

- Ændring 193

Denne ændring hænger sammen med ændring 14. Der er ingen klar definition på begreberne "retningslinjer" og "andre foranstaltninger". Det kan føre til, at gennemførelsen bliver uensartet i EU, og at retstilstanden bliver usikker. De bortfalder derfor.

Artikel 1, nr. 13, litra b) i ændringsretsakten; artikel 22, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF

"En national tilsynsmyndighed kan udstede retningslinjer, som fastsætte r mindstekrav til tjenesters kvalitet , og om nødvendigt iværksætte andre foranstaltninger for at hindre, at tjenesten forringes og trafikken over nettene sinkes . , og for at sikre, at der ikke lægges urimelige restriktioner på brugernes adgang til og mulighed for at distribuere indhold eller benytte applikationer og tjenester efter eget valg. I sådanne krav disse retningslinjer og foranstaltninger tages der behørigt hensyn til alle standarder fastsat i henhold til artikel 17 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet).

Kommissionen kan efter at have gennemgået sådanne retningslinjer eller foranstaltninger krav og hørt [xxx] vedtage tekniske gennemførelsesforanstaltninger med henblik herpå , hvis den finder, at retningslinjerne eller foranstaltningerne krav, der er fastsat på nationalt plan, kan skabe hindringer på det indre marked. Disse Sådanne foranstaltninger til ændring af ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv ved supplering af det vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 37, stk. 2."

- Ændring 194

Denne ændring kan accepteres i princippet. Det foreslås dog, at den formuleres lidt anderledes for at for at gøre sammenhængen mellem disse rammebestemmelser og reglerne om elektronisk handel tydeligere. Omtalen af "retshåndhævende" myndigheder synes ikke passende i denne sammenhæng og udgår derfor.

Betragtning 14b (ny)

"Hvis der ikke findes relevante fællesskabsretlige bestemmelser, betragtes indhold, applikationer og tjenester som lovlige eller skadevoldende i overensstemmelse med nationale materielle og processuelle regler. Det er en opgave for de relevante myndigheder i medlemsstaterne, ikke for udbyderne af elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, ud fra gældende ret at tage stilling til, om indhold, applikationer eller tjenester er lovlige eller skadevoldende eller ej . Direktiv 2002/22/EF Rammedirektivet og særdirektiverne finder anvendelse, medmindre andet er fastsat i direktiv 2000/31/EF (direktivet om elektronisk handel), som bl.a. indeholder en regel om ren videreformidling ("mere conduit"), der gælder for mellemliggende tjenesteydere efter dette direktivs definition . Direktiv 2002/22/EF Rammedirektivet og særdirektiverne indeholder ikke krav om, at udbyderne skal overvåge de oplysninger, der transmitteres via deres net, eller gennemføre sanktioner eller retsforfølgning over for deres kunder på grund af sådanne oplysninger, og direktivet pålægger heller ikke udbyderne et ansvar for disse oplysninger. Ansvaret for eventuelle sanktioner eller retsforfølgning påhviler de relevante retshåndhævende myndigheder.

4.3. Ændringer, som Kommissionen ikke accepterer

Kommissionen kan ikke acceptere ændring 1, 10, 17, 24, 28, 29, 35, 36, 39, 40, 42, 45, 46, 49, 50, 52, 57, 58, 59, 62 (første led), 69, 78, 83, 84, 92 (første afsnit), 95, 96, 98, 101, 102, 104, 107, 108, 113, 114 (første del), 117, 119, 120, 121, 123, 124, 125, 128, 130, 133, 140, 142, 144, 146, 147, 157, 163, 174, 166, 186, 190.

5. Ændret forslag

I henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2, ændrer Kommissionen sit forslag som anført ovenfor.