Nr. C 129/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 5. 88 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Ændret forslag til Rådets direktiv om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til 
mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de nationale sygesikringsordninger (') 
KOM(88) 231 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen i benhold til EØF-Traktatens artikel 149, stk. 3, den 21. april 
1988) 
(88/C 129/15) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 
100 A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2), 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg (}), og 
ud fra følgende betragtninger: 
Tilladelser til markedsføring af farmaceutiske speciali­
teter i henhold til Rådets direktiv 65/65/EØF af 26. 
januar 1965 om tilnærmelse af lovgivning om farma­
ceutiske specialiteter (4), senest ændret ved direktiv 
87/21/EØF (5), kan kun afslås, når afslaget er begrundet 
i forhold vedrørende de pågældende farmaceutiske 
specialiteters kvalitet, sikkerhed eller effektivitet; 
medlemsstaterne har vedtaget økonomiske foranstalt­
ninger vedrørende markedsføring af lægemidler med 
henblik på at kontrollere de offentlige udgifter til læge­
midler; disse foranstaltninger omfatter direkte og indi­
rekte priskontrol med lægemidler som følge af den 
manglende eller utilstrækkelige konkurrence på 
markedet for lægemidler samt begrænsning af det antal 
produkter, der er omfattet af de nationale sygesikrings­
ordninger; 
;') EFT nr. C 17 af 23. 1. 1987, s. 6. 
'2) Lovgivningsmæssig beslutning af 9. 3. 1988. 
;5) EFT nr. C 319 af 30. 11. 1987. 
;4) EFT nr. 22 af 9. 2. 1965, s. 369/65. 
;5) EFT nr. L 15 af 17. 1. 1987, s. 36. sådanne foranstaltninger har primært til formål at 
fremme folkesundheden, idet de skal sikre et tilstrække­
ligt udbud af lægemidler til rimelige priser; foranstaltnin­
gerne bør dog også tage sigte på at gøre produktionen af 
lægemidler mere effektiv samt at fremme forskning og 
udvikling inden for nye lægemidler, hvilket i sidste 
instans er en forudsætning for, at der kan opretholdes et 
højt sundhedsniveau inden for Fællesskabet; 
når foranstaltningerne er forskellige, kan det hindre eller 
fordreje handelen med lægemidler inden for Fællesskabet 
og derved direkte påvirke det fælles marked for læge­
midler; 
formålet med dette direktiv er at give en oversigt over de 
nationale prisarrangementer, herunder hvorledes disse 
virker i enkelttilfælde, og de kriterier de bygger på, samt 
at give offentlig adgang til disse arrangementer for alle 
deltagerne i medlemsstaternes marked for lægemidler; 
disse oplysninger bør være offentligt tilgængelige; 
som et første skridt med henblik på at fjerne forskellene 
må der omgående fastlægges en række krav, der skal 
sikre, at alle berørte parter kan kontrollere, at de natio­
nale foranstaltninger ikke udgør kvantitative indførsels-
eller udførselsrestriktioner eller foranstaltninger med 
tilsvarende virkning; disse krav berører dog ikke den 
politik, der føres af medlemsstater, hvor priserne på 
lægemidler hovedsagelig fastsættes gennem fri konkur­
rence; kravene berører heller ikke medlemsstaternes 
politik vedrørende prisfastsættelse og fastlæggelse af 
sygesikringsordninger undtagen for så vidt angår visse 
procedurer, der er nødvendige for at opnå gennemsig­
tighed, i overensstemmelse med dette direktiv; 
den store forskel i priserne på lægemidler inden for 
Fællesskabet kunne reduceres betydeligt gennem en 
indbyrdes tilnærmelse af momssatserne og gennem fri 
bevægelighed for lægemidler inden for Fællesskabet; 
18. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 129/15 
yderligere tilnærmelse mellem disse foranstaltninger må 
ske gradvis — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
1. Medlemsstaterne påser, at nationale foranstalt­
ninger, uanset om de er indført ved lov eller administra­
tive bestemmelser, med det formål at kontrollere priserne 
på lægemidler til mennesker eller at begrænse antallet af 
lægemidler, der er omfattet af de nationale sygesikrings­
ordninger, er i overensstemmelse med dette direktiv. 
2. Den i artikel 1, stk. 2, i direktiv 65/65/EØF fast­
satte definition på »lægemiddel« anvendes også i dette 
direktiv. 
3. En farmaceutisk specialitet, for hvilken der ikke er 
meddelt den i artikel 3 i direktiv 65/65/EØF omhand­
lede tilladelse, kan ikke markedsføres i henhold til 
nærværende direktiv. 
Artikel 2 
Hvis et lægemiddel først må markedsføres, når den 
pågældende medlemsstats kompetente myndigheder har 
godkendt dets pris, gælder følgende bestemmelser: 
1. Medlemsstaterne påser, at der træffes beslutning om, 
hvilken pris der kan forlanges for det pågældende 
lægemiddel, samt at denne beslutning meddeles ansø­
geren senest 90 dage efter modtagelsen af en ansøg­
ning, som er indgivet af indehaveren af markeds­
føringstilladelsen i overensstemmelse med kravene i 
den berørte medlemsstat. Ansøgeren forelægger de 
kompetente myndigheder de fornødne oplysninger. 
Hivs de med ansøgningen forelagte oplysninger ikke 
er tilfredsstillende, forlænges fristen med endnu 90 
dage, og de kompetente myndigheder meddeler ansø­
geren, hvilke yderligere detaljerede oplysninger, de 
behøver. Såfremt der ikke foreligger en sådan beslut­
ning inden den ovennævnte frist, har ansøgeren ret til 
at markedsføre produktet til den foreslåede pris. 
2. Såfremt de kompetente myndigheder beslutter, at det 
pågældende lægemiddel ikke må markedsføres til den 
af ansøgeren foreslåede pris, skal beslutningen inde­
holde en begrundelse herfor baseret på objektive og 
kontrollerbare kriterier. Endvidere skal ansøgeren 
underrettes om, hvilke retsmidler han kan bringe i 
anvendelse i henhold til lovgivningen, og om de 
gældende tidsfrister herfor. 3. De kompetente myndigheder offentliggør mindst en 
gang om året på passende vis en liste over de læge­
midler, for hvilke prisen er blevet fastsat i den pågæl­
dende periode, med angivelse af de tilladte priser for 
disse lægemidler, og tilsender Kommissionen denne 
liste. 
Artikel 3 
Hvis en prisforhøjelse for et lægemiddel først må 
gennemføres, når de kompetente myndigheder har 
godkendt den, gælder følgende bestemmelser, jf. dog 
artikel 4: 
1. Medlemsstaterne påser, at der træffes beslutning om 
en ansøgning om forhøjelse af prisen på et læge­
middel, der er indgivet af indehaveren af markeds­
føringstilladelsen i overensstemmelse med kravene i 
den berørte medlemsstat, samt at denne beslutning 
meddeles ansøgeren senest 90 dage efter modtagelsen 
af ansøgningen. Ansøgeren forelægger de kompetente 
myndigheder de fornødne oplysninger, herunder 
detaljer om den udvikling, der har fundet sted i 
perioden siden sidste prisfastsættelse, og som efter 
hans mening begrunder en prisforhøjelse. Hvis de 
med ansøgningen forelagte oplysninger ikke er 
tilfredsstillende, forlænges fristen med endnu 90 dage, 
og de kompetente myndigheder meddeler ansøgeren, 
hvilke yderligere detaljerede oplysninger de behøver. 
I tilfælde af et usædvanligt stort antal ansøgninger 
kan tidsfristen undtagelsesvis forlænges en enkelt 
gang med yderligere 60 dage. Ansøgeren underrettes 
om forlængelsen inden fristens udløb. 
Såfremt der ikke foreligger en sådan beslutning inden 
for ovennævnte frister, har ansøgeren ret til fuldt ud 
at gennemføre den prisforhøjelse, han har ansøgt om. 
2. Såfremt de kompetente myndigheder beslutter 
hverken helt eller delvis at tillade den prisforhøjelse, 
der ansøges om, skal beslutningen indeholde en 
begrundelse herfor baseret på objektive og kontroller­
bare kriterier, og ansøgeren skal underrettes om, 
hvilke retsmidler han kan bringe i anvendelse i 
henhold til lovgivningen, og om de gældende tids­
frister herfor. 
3. De kompetente myndigheder offentliggør mindst en 
gang om året på passende vis en liste over de læge­
midler, for hvilke der er tilladt prisforhøjelser i den 
pågældende periode, med angivelse af de nye tilladte 
priser for disse lægemidler, og tilsender Kommis­
sionen denne liste. 
Artikel 4 
1. Hvis de kompetente myndigheder i en medlemsstat 
indfører et prisstop for alle lægemidler eller bestemte 
kategorier af lægemidler, skal medlemsstaten mindst en 
gang årligt undersøge, om de nationaløkonomiske 
Nr. C 129/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 5. 88 
forhold gør det berettiget at opretholde prisstoppet 
uændret. Senest 90 dage efter at denne undersøgelse er 
påbegyndt, giver de kompetente myndigheder meddelelse 
om de eventuelle prisforhøjelser eller prisnedsættelser. 
2. Indehaveren af en markedsføringstilladelse for et 
lægemiddel kan undtagelsesvis ansøge om fritagelse fra 
et prisstop, hvis særlige grunde taler herfor. Ansøgningen 
skal indeholde en passende angivelse af disse grunde. 
Medlemsstaterne påser, at der træffes en begrundet 
beslutning om en sådan ansøgning, samt at denne beslut­
ning meddeles ansøgeren senest 90 dage efter modta­
gelsen af ansøgningen. Hvis oplysningerne til støtte for 
ansøgningen er utilfredsstillende, forlænges fristen med 
endnu 90 dage, og de kompetente myndigheder giver 
ansøgeren meddelelse om, hvilke yderligere detaljerede 
oplysninger der er nødvendige. Hvis der indrømmes 
undtagelse, offentliggør de kompetente myndigheder 
omgående en meddelelse om den tilladte prisforhøjelse. 
I tilfælde af et usædvanligt stort antal ansøgninger kan 
tidsfristen undtagelsesvis forlænges en enkelt gang med 
yderligere 60 dage. Ansøgeren underrettes om forlæn­
gelsen inden den første frists udløb. 
Artikel 5 
Såfremt en medlemsstat indfører direkte eller indirekte 
avancekontrol over for de ansvarlige for markeds­
føringen af lægemidler, offentliggør den pågældende 
medlemsstat på passende vis følgende oplysninger og 
tilsender Kommissionen dem: 
a) den (de) metode(r), der anvendes i den pågældende 
medlemsstat til at bestemme avancerne: afkast af 
omsætningen og/eller kapitalafkast 
b) de satser for målavancerne, der for tiden er tilladt for 
de ansvarlige for markedsføringen af lægemidler i den 
pågældende medlemsstat 
c) kriterierne for fastlæggelse af satserne for målavan­
cerne for de ansvarlige for markedsføringen af læge­
midler samt kriterierne for godkendelse af højere 
avancer end målavancerne i den pågældende 
medlemsstat 
d) den maksimale, procentvise avance, som de ansvarlige 
for markedsføringen af lægemidler har tilladelse til at 
beregne sig ud over deres målavance i den pågæl­
dende medlemsstat. 
Disse oplysninger ajourføres mindst en gang årligt, eller 
når der foretages betydelige ændringer. 
Når en medlemsstat foruden at føre direkte eller indi­
rekte kontrol med avancer fører kontrol med priserne på 
visse typer lægemidler, der ikke er omfattet af avance­
kontrollen, finder artikel 2 til 4 i påkommende tilfælde anvendelse på en sådan priskontrol. Artikel 2 til 4 finder 
dog ikke anvendelse, når den normale gennemførelse af 
direkte eller indirekte avancekontrol undtagelsesvis 
medfører, at der fastsættes en pris på et individuelt læge­
middel. 
Artikel 6 
Hvis et lægemiddel først inddrages under den nationale 
sygesikringsordning, når de kompetente myndigheder 
har besluttet at medtage det på en positivliste over de 
lægemidler, der er omfattet af den nationale sygesik­
ringsordning, gælder følgende bestemmelser: 
1. Medlemsstaterne påser, at der træffes beslutning om 
en ansøgning fra indehaveren af en markedsføringstil­
ladelse indgivet i overensstemmelse med kravene i den. 
pågældende medlemsstat om at optage et lægemiddel 
på listen over de lægemidler, der er omfattet af syge­
sikringsordningen, samt at denne beslutning meddeles 
ansøgeren senest 90 dage efter modtagelsen af ansøg­
ningen. 
Hvis en ansøgning i henhold til denne artikel 
indgives, før de kompetente myndigheder har 
godkendt prisen på det pågældende lægemiddel i 
medfør af artikel 2, eller hvis beslutningen om prisen 
på et lægemiddel og om optagelse på listen over de 
lægemidler, der er omfattet af sygesikringsordningen, 
træffes ved samme sagsbehandling, forlænges tidsfris­
ten med yderligere 90 dage. Ansøgeren giver de 
kompetente myndigheder de fornødne oplysninger. 
Hvis oplysningerne til støtte for ansøgningen er util­
fredsstillende, suspenderes tidsfristen, og de kompe­
tente myndigheder giver omgående ansøgeren med­
delelse om, hvilke yderligere detaljerede oplysninger, 
der er nødvendige. 
Hvis en medlemsstat ikke tillader indgivelse af ansøg­
ning i henhold til denne artikel, før de kompetente 
myndigheder har godkendt prisen på lægemidlet, jf. 
artikel 2, skal den pågældende medlemsstat sikre, at 
den samlede varighed af de to procedurer ikke over­
stiger 180 dage. Denne frist kan forlænges i overens­
stemmelse med artikel 2 eller suspenderes i overens­
stemmelse med foregående afsnit. 
2. Beslutninger om ikke at medtage et lægemiddel på 
listen over de lægemidler, der er omfattet af sygesik­
ringsordningen, skal indeholde en begrundelse herfor 
baseret på objektive og kontrollerbare kriterier, 
herunder eventuelle sagkyndige udtalelser eller 
henstillinger, hvorpå beslutningen støttes. Endvidere 
skal ansøgeren underrettes om, hvilke retsmidler han 
kan bringe i anvendelse i henhold til lovgivningen, og 
om de gældende tidsfrister herfor. 
3. Inden den i artikel 12, stk. 1, anførte dato offent­
liggør medlemsstaterne på passende vis, hvilke krite­
rier de kompetente myndigheder skal lægge til grund, 
18. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 129/17 
når de skal afgøre, om lægemidler skal medtages på 
listerne eller ej, og giver Kommissionen meddelelse 
om disse kriterier. 
4. Senest et år efter den i artikel 12, stk. 1, anførte dato 
offentliggør medlemsstaterne på passende vis en 
komplet liste over de produkter, der er omfattet af 
deres sygesikringsordninger, samt priser på disse 
produkter, som fastsat af de kompetente nationale 
myndigheder, og tilsender Kommissionen denne liste. 
Disse oplysninger ajourføres mindst en gang om året. 
5. Beslutninger om, at et lægemiddel ikke skal være 
opført på listen over lægemidler, der er omfattet af 
den nationale sygesikringsordning, skal indeholde en 
begrundelse herfor baseret på objektive og kontroller­
bare kriterier. Sådanne beslutninger, herunder even­
tuelle sagkyndige udtalelser eller henstillinger, hvorpå 
beslutningen støttes, meddeles den ansvarlige, der 
ligeledes underrettes om, hvilke retsmidler han kan 
bringe i anvendelse i henhold til lovgivningen, og om 
de gældende tidsfrister derfor. 
6. Beslutninger om, at en kategori af lægemidler ikke 
skal være opført på listen over lægemidler, der er 
omfattet af den nationale sygesikringsordning, skal 
indeholde en begrundelse herfor baseret på objektive 
og kontrollerbare kriterier og offentliggøres på 
passende vis. 
Artikel 7 
Hvis en medlemsstats kompetente myndigheder har 
beføjelser til at træffe beslutning om, at individuelle 
lægemidler eller kategorier af lægemidler ikke skal være 
omfattet af den nationale sygesikringsordning (negativ­
lister), gælder følgende bestemmelser: 
1. Beslutninger om, at en kategori af lægemidler ikke 
skal være omfattet af den nationale sygesikringsord­
ning, skal indeholde en begrundelse herfor baseret på 
objektive og kontrollerbare kriterier og offentliggøres 
på passende vis. 
2. Inden den i artikel 12, stk. 1, anførte dato offent­
liggør medlemsstaterne på passende vis, hvilke krite­
rier de kompetente myndigheder skal lægge til grund, 
når de skal afgøre, om et individuelt lægemiddel skal 
være omfattet af den nationale sygesikringsordning 
eller ej, og giver Kommissionen meddelelse om disse 
kriterier. 
3. Beslutninger om, at individuelle lægemidler ikke skal 
være omfattet af den nationale sygesikringsordning, 
skal indeholde en begrundelse herfor baseret på 
objektive og kontrollerbare kriterier. Sådanne beslut­
ninger, herunder eventuelle sagkyndige udtalelser 
eller henstillinger, hvorpå beslutningen støttes, 
meddeles den ansvarlige, der ligeledes underrettes om, 
hvilke retsmidler han kan bringe i anvendelse i 
henhold til lovgivningen, og om de gældende tids­
frister derfor. 
4. Senest et år efter den i artikel 12, stk. 1, anførte dato 
offentliggør de kompetente myndigheder på passende 
vis en liste over individuelle lægemidler, der ikke er omfattet af den nationale sygesikringsordning, og 
tilsender Kommissionen denne liste. Disse oplysninger 
ajourføres mindst en gang hvert halve år. 
Artikel S 
1. Inden den i artikel 12, stk. 1, anførte dato giver 
medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om de krite­
rier for terapeutiske klassifikationer af lægemidler, som 
anvendes af de kompetente myndigheder med henblik på 
den nationale socialsikringsordning. 
2. Inden den i artikel 12, stk. 1, anførte dato giver 
medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om, hvilke 
kriterier de kompetente myndigheder lægger til grund, 
når de med henblik på den nationale sygesikringsordning 
kontrollerer, om der inden for en virksomhedskoncern 
anvendes rimelige og gennemsigtige interne afregnings­
priser for lægemiddelstoffer eller mellemprodukter til 
fremstilling af lægemidler samt for færdige lægemidler. 
Artikel 9 
1. Senest to år efter den i artikel 12, stk. 1, anførte 
dato forelægger Kommissionen, på baggrund af erfarin­
gerne, Rådet et forslag til passende foranstaltninger til 
afskaffelse af de resterende hindringer for eller fordrej­
ninger af farmaceutiske specialiteters frie bevægelighed 
med henblik på i højere grad at tilpasse dette område til 
de normale vilkår på det indre marked. 
2. Rådet træffer beslutning om Kommissionens forslag 
senest et år efter dets forelæggelse. 
Artikel 10 
1. Under Kommissionen nedsættes et rådgivende 
udvalg for gennemførelsen af direktiv 88/.. ./EØF og 
udviklingen af en europæisk lægemiddelpolitik, herefter 
benævnt »udvalget«. 
2. Det påhviler udvalget: 
— at undersøge spørgsmål, som vedrører anvendelsen af 
dette direktiv, og som rejses af Kommissionen eller 
på foranledning af en medlemsstat 
— at udvikle en europæisk lægemiddelpolitik, som tager 
hensyn til de særlige forhold inden for sundhedssek­
toren, og som er tilpasset de normale bestemmelser 
for det indre marked. 
3. Udvalget består af en repræsentant for hver 
medlemsstat. Der skal være en stedfortræder for hver 
repræsentant. Denne stedfortræder har ret til at deltage i 
udvalgets møder. 
4. Formandsposten i udvalget beklædes af en repræ­
sentant for Kommissionen. 
5. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden. 
Nr. C 129/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 5. 88 
Artikel 11 
1. Med henblik på at forbedre konkurrencen inden 
for lægemiddelsektoren og fremme en mere rationel brug 
af lægemidler inden for Fællesskabet opretter Kommis­
sionen en databank. 
2. Databanken skal principielt for hvert lægemiddel, 
der er godkendt inden for Fællesskabet, indeholde: 
a) en sammenfattende beskrivelse af det pågældende 
lægemiddel, som angivet i artikel 4a og 4b i direktiv 
65/65/EØF 
b) fabriksprisen og forbrugerprisen for lægemidlet 
c) en vurdering af prisen for den normale dagsdosis 
d) betingelserne for udlevering af lægemidlet til 
patienten (håndkøb, receptpligt, forbeholdt hospi­
taler). 
3. Medlemsstaterne, fabrikanter og importører samar­
bejder med Kommissionen med henblik på oprettelsen af 
databanken, som de har adgang til. 4. Senest den 31. december 1992 offentliggør 
Kommissionen en liste over de lægemidler, der er 
godkendt inden for Fællesskabet, indeholdende de op­
lysninger, der er anført i stk. 2. 
Artikel 12 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og 
administrative bstemmelser i kraft for senest den 1. 
januar 1989 at efterkomme dette direktiv. De underretter 
straks Kommissionen herom. 
2. Medlemsstaterne meddeler inden den i stk. 1 
anførte dato Kommissionen ordlyden af love og admini­
strative bestemmelser vedrørende prisfastsættelse for 
lægemidler, lægemiddelfabrikanternes avancer og læge­
midlernes inddragelse under de nationale sygesikrings­
ordninger. De underretter straks Kommissionen om 
tilføjelser til og ændringer i disse love og administrative 
bestemmelser. 
Artikel 13 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 1883/78 om de 
almindelige regler for finansiering af interventioner gennem Den Europæiske Udviklings- og 
Garantifond for Landbruget, Garantisektionen 
KOM(88) 195 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 27. april 1988) 
(88/C 129/16) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 
af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugs­
politik ('), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 
3183/87 O, særlig artikel 3, stk. 2, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
og 
ud fra følgende betragtninger: 
I Rådets forordning (EØF) nr. 1883/78 (3), senest 
ændret ved forordning (EØF) nr. 801/87 ("), er der bl.a. 
O EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13. 
O EFT nr. L 304 af 27. 10. 1987, s. 1. 
C) EFT nr. L 216 af 5. 8. 1978, s. 1. 
(4) EFT nr. L 79 af 21. 3. 1987, s. 14. fastsat grundregler for finansiering af interventionsforan­
staltninger i form af offentlig oplagring; 
de regler for værdinedskrivning af oplagrede produkter, 
der er anført i nævnte forordnings artikel 7 og 8, bør 
tilpasses de nye retningslinjer for finansiering af land­
brugsudgifter, der er indeholdt i konklusionerne fra Det 
Europæiske Råd den 11. og 12. februar 1988; 
fra regnskabsåret 1989 bør værdien af de landbrugspro­
dukter, der opkøbes ved offentlig intervention ifølge 
reglerne for de fælles markedsordninger, generelt 
nedskrives direkte ved opkøbet af disse produkter; 
i perioden fra 1989 til 1992 foretages der ekstraordinære 
værdinedskrivninger ud fra de bevillinger, der opføres på 
de respektive fællesskabsbudgetter til dette formål; 
de bestemmelser, der er fastsat i Rådets forordning 
(EØF) nr. 1334/86 (5), ifølge hvilken forordning (EØF) 
nr. 1883/78 ændres, og Kommissionen bemyndiges til at 
nedsætte den ensartede rentesats samt de ensartede faste 
beløb, der anvendes ved beregningen af omkostningerne 
(5) EFT nr. L 119 af 8. 5. 1986, s. 18.