UDTALELSE Nr. 4/94 fra Revisionsretten om forslag til Raadets forordning (EF, EKSF, Euratom) om aendring af finansforordningen af 21. december 1977 vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget (94/C 383/02)

REVISIONSRETTEN HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 78h,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 209,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab, saerlig artikel 183,

under henvisning til finansforordningen af 21. december 1977 vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget (), senest aendret ved forordning (EKSF, EF, Euratom) nr. 2730/94 af 31. oktober 1994 (), saerlig artikel 127,

under henvisning til Kommissionens forslag af 22. juli 1994 (),

under henvisning til Raadets anmodning af 16. august 1994 til Revisionsretten om at afgive udtalelse om dette forslag -

VEDTAGET FOELGENDE UDTALELSE:

FOERSTE DEL: BEMAERKNINGER

1. Indledende bemaerkninger

1.1. For at forstaa den nye budgetordning, Kommissionen foreslaar indfoert for FFC, skal en raekke tekster () () () () () () ogsaa tages i betragtning. Disse tekster udgoer et sammenhaengende hele, og nogle af dem er allerede vedtaget som en foregribende tilpasning til en revision af finansforordningen i overensstemmelse med Kommissionens forslag. Under disse omstaendigheder er det ikke saerlig sandsynligt, at der ved aendringen af finansforordningen tages hensyn til Rettens udtalelse, som foreligger hen mod slutningen af processen. Retten tager afstand fra en saadan fremgangsmaade, hvor der forelaegges forslag til og derefter vedtages nye retsforskrifter, der forudsaetter et endnu ikke eksisterende retsgrundlag.

1.2. Det er Rettens opfattelse, at budgetopstillingen fra og med 1988 med hensyn til den del af budgettet, der vedroerer FFC`s bevillinger, har vaeret i strid med finansforordningen. Kommissionen har igen for 1995 foreslaaet et foreloebigt budget paa samme grundlag. Med Kommissionens forslag rettes der ikke op paa dette forhold.

1.3. Kommissionens forslag vedroerer udelukkende en revision af finansforordningens bestemmelser om FFC og ikke om den samlede forskning, og Retten har derfor begraenset sine bemaerkninger og henstillinger paa samme maade.

1.4. Udtalelsen omfatter et forklarende diagram, der i grove traek viser den af Retten foreslaaede budgetstruktur sammenholdt med den, der allerede er anvendt ved opstillingen af det foreloebige budgetforslag for 1995 (jf. appendiks).

2. Rettens holdning

2.1. Retten anser det for et fremskridt, at der sker en styrkelse af Det Faelles Forskningscenters (FFC) forretningsmaessige aktivitet, og at der paa omraadet videnskabelige og tekniske stoetteaktiviteter sker en - i det mindste delvis - udvikling af forholdet mellem FFC og Kommissionens oevrige tjenestegrene til et egentligt konkurrencebaseret leverandoer-kunde-forhold. Retten har flere gange givet udtryk for dette synspunkt (). Retten konstaterer nu med tilfredshed, at efter at Kommissionen i tidligere svar til Rettens bemaerkninger klart har givet udtryk for, at den ikke kunne gaa ind for disse forslag (), nu fremsaetter et forslag, der vil styrke denne udvikling af FFC mod mere konkurrencebetingede aktiviteter.

2.2. Retten mener desuden, at der med henblik paa at hoejne produktiviteten af FFC`s videnskabelige arbejde og goere FFC mere konkurrencedygtigt boer gives FFC stoerre handlefrihed i forvaltningen af menneskelige og andre ressourcer og fordelingen af budgetmidlerne paa disse ressourcer.

2.3. FFC boer ogsaa have en vaesentlig grad af frihed i udfoerelsen af sine konkurrencebetingede aktiviteter, herunder navnlig arbejde for tredjemand. FFC maa selv identificere de markedssegmenter, det er vaerd at satse paa, og soege og udvaelge sine kunder. Dets selvstaendighed boer udstraekkes til ogsaa at gaelde indholdet af den »sonderende forskning«, der er en vaesentlig forudsaetning for, at FFC kan vaere paa hoejde med udviklingen og »aabne nye veje« (). Sonderende forskning kan pr. definition ikke programmeres paa forhaand.

2.4. I forbindelse med maalene for saerprogrammer, der er baseret paa politiske afgoerelser, maa der ikke gives Kommissionen stoerre valg- og tilpasningsfrihed end i forbindelse med enhver anden faellesskabspolitik. Naar de politiske afgoerelser er truffet af den ansvarlige myndighed, skal Kommissionen i henhold til traktaten kun gennemfoere budgettet »inden for rammerne af de givne bevillinger« (EF-traktatens artikel 205).

2.5. I henhold til finansforordningens artikel 93, stk. 1, skal kontoplanen for FFC`s aktiviteter »udformes paa grundlag af udgifternes anvendelsesformaal, saaledes som disse fremgaar af maalsaetningerne for forskning og teknisk udvikling eller andre aktiviteter« under FFC. Det er anvendelsen af princippet om, at bevillingerne defineres efter maalsaetninger. Af hensyn til baade effektiviteten og gennemskueligheden boer dette princip foelges uden undtagelse.

3. Analyse af Kommissionens forslag

3.1. Vaesentlige traek ved den budgetordning, Kommissionen foreslaar

Den nye budgetordning, der foreslaas anvendt for FFC, indebaerer foelgende:

a) at en del af aktiviteterne til videnskabelig og teknisk stoette for Kommissionens oevrige tjenester (hidtil udfoert udelukkende af FFC) skal gennemfoeres paa et konkurrencemaessigt grundlag,

b) at der indfoeres et virkeligt leverandoer-kunde-forhold for disse »konkurrencemaessige stoetteaktiviteter«, og at forvaltningen af bevillingerne til disse i fremtiden overfoeres fra FFC til kunde-tjenesterne,

c) at en anden del af aktiviteterne til stoette for Kommissionens tjenestegrene (»stoette af institutionel karakter«) stadig beskyttes mod konkurrence, og de tilsvarende bevillinger forvaltes under FFC`s ansvar,

d) at FFC faar mulighed for at deltage i forskningsprojekter med omkostningsdeling paa samme grundlag som tredjemand,

e) at FFC faar mulighed for mod betaling og paa et konkurrencemaessigt grundlag at bidrage til gennemfoerelsen af Faellesskabets politikker,

f) at Kommissionens tjenester i forholdet til FFC sidestilles med tredjemand i forbindelse med de nye, konkurrencebetingede aktiviteter (indtaegterne fra disse skal sidestilles med indtaegter fra aktiviteter for tredjemands regning),

g) at en raekke saerlige budgetposter (sonderende forskning, stoette af institutionel karakter, bidrag til gennemfoerelsen af Faellesskabets politikker i form af bevillinger opfoert uden for undersektionen vedroerende forskning) ikke medtages i budgettet,

h) at Kommissionen faar oegede befoejelser til at foretage bevillingsoverfoersler og til at overfoere FFC-ressourcer (uden budgetmyndighedens godkendelse),

i) at der opretholdes en inkonsekvent kontoplan (bevillingerne er i nogle tilfaelde afsat til forskningsmaal, i andre til kategorier af ressourcer).

3.2. Bemaerkninger om Kommissionens forslag

3.2.1. Positive elementer i forslaget

Revisionsretten bifalder fuldt ud de nye bestemmelser, der gaar i samme retning som anfoert i punkterne a), b), d), e), og f) ovenfor. Disse nye bestemmelser svarer i de fleste tilfaelde til Rettens tidligere henstillinger om en mere konkurrencemaessig strategi.

3.2.2. Mangler ved etableringen af et leverandoer-kunde-forhold

3.2.2.1. Den foreslaaede metode til fordeling mellem kunde-tjenesterne af forskningsbevillingerne til stoetteaktiviteter vil stadig have en administrativ karakter og ligge uden for budgettet. I henhold til Raadets konklusioner af 26. april 1994 () vil det tilsyneladende vaere muligt at opretholde den nuvaerende forvaltningsmetode, hvor bevillingerne til institutionel stoette forvaltes af FFC og ikke af kunde-tjenesten. Kunde-generaldirektoraterne vil derimod blive forvaltere af og anvisningsberettigede for bevillingerne til de konkurrencebetingede stoetteaktiviteter. Det er Rettens opfattelse, at Kommissionen har foelgende hensigter: bevillingerne til institutionelle stoetteaktiviteter vil blive fordelt - saadan som bevillingerne til videnskabelig og teknisk stoette til Kommissionens tjenestegrene hidtil er blevet det - af det tvaertjenestelige udvalg for generaldirektoraterne under forsaede af direktoeren for FFC-programmerne. FFC vil dermed fortsat selv kunne bestemme, hvor hoejt de projekter, der indsendes af de forskellige tjenester, skal prioriteres. Der vil ikke vaere noget leverandoer-kunde-forhold paa dette omraade. Hvad angaar bevillingerne til konkurrencebetingede stoetteaktiviteter, er det Kommissionens generalsekretaer, som skal vaelge mellem de ansoegninger, der indsendes af tjenesterne, og denne loesning er lidt bedre end den hidtidige, fordi prioriteringer kan fastlaegges paa et mere objektivt grundlag. Det er nemlig i budgettet, det boer fastlaegges, hvilke midler der afsaettes til hver enkelt faelles politik, og kunde-tjenesterne boer vaere anvisningsberettigede. Selv i dette tilfaelde, boer man sikre sig, at FFC reelt behandles paa lige fod med de oevrige organer, eftersom FFC og Kommissionen reelt ikke er indbyrdes uafhaengige.

3.2.2.2. I forslaget naevnes der heller ikke noget om muligheden af, at de tjenester, der forvalter bevillingerne til formidling og valorisering af forskningsresultaterne, kan overdrage opgaver til FFC. Retten har tidligere paatalt (), at denne mulighed i dag udelukkes under henvisning til, at Kommissionens tjenester ikke er tredjemand i forholdet til FFC. Det boer foreskrives i finansforordningen, at valoriseringsopgaver fremover kan overdrages FFC og finansieres over ovennaevnte bevillinger (aendringsforslag nr. 2).

3.2.2.3. Indholdet af den institutionelle stoette blev fastsat for fire aar i det videnskabelige bilag til Kommissionens forslag til Raadets beslutning om et saerprogram (EF) for FFC (1995-1998) (). Men efterspoergselen efter videnskabelige og tekniske stoetteaktiviteter er selvfoelgelig vanskelig at forudse og kan kun daarligt indpasses i en stram fleraarig programmering. Forslag til nye opgaver boer kunne indsendes naar som helst. I stedet for den foreslaaede metode boer der foelgelig oprettes en budgetpost med saerlige bevillinger (aendringsforslag nr. 1).

3.2.2.4. De institutionelle stoetteaktiviteter vil stadig blive unddraget konkurrence ligesom efter den nuvaerende metode, hvor bevillingerne forvaltes af FFC og ikke af kunde-generaldirektoraterne. Til retfaerdiggoerelse af, at der opretholdes en »beskyttet sektor«, er det ofte blevet fremfoert (), at FFC er »upartisk og uafhaengigt«, men dette har reelt ingen betydning. Fordi FFC har teknisk ekspertise paa bestemte omraader, tildeles det en monopolstilling paa disse omraader uden hensyntagen til dets konkurrencedygtighed. I det videnskabelige bilag til forslaget om et saerprogram (EF) for FFC for perioden 1995-1998 () bekraeftes det klart, at forskningsaktiviteterne og de institutionelle stoetteaktiviteter daekker de samme videnskabelige omraader, og at disse omraader svarer til FFC`s ekspertise. Retten erkender, at overgangen til en mere konkurrencemaessig strategi skal ske gradvis, men mener, at det i det mindste paa laengere sigt er oenskeligt, at leverandoer-kunde-forholdet betones staerkere, selv i forbindelse med de institutionelle stoetteaktiviteter.

3.2.2.5. Med den foreslaaede aendring af artikel 92, stk. 1, litra e), og stk. 3, synes dog den mulighed udelukket, at et generaldirektorat overdrager FFC ikke-institutionelt stoettearbejde, der ikke gennemfoeres paa et konkurrencemaessigt grundlag, dvs. ved underhaandsaftale. Men i finansforordningens afsnit IV fastslaas den almindelige retsregel om, at aftaler »indgaas efter indkaldelse af bud« (artikel 56, stk. 1, foerste afsnit), hvorefter der gives mulighed for undtagelser, saaledes at der kan indgaas underhaandsaftaler i et begraenset antal tilfaelde (artikel 56, stk. 1, andet afsnit, og artikel 58). Disse bestemmelser gaelder i al almindelighed og finder derfor ogsaa anvendelse paa forskningen, altsaa ogsaa paa forholdet mellem generaldirektoraterne og FFC, der fremover sidestilles med tredjemand i forholdet til generaldirektoraterne. De ovenfor citerede bestemmelser i artikel 92 boer derfor suppleres med en henvisning til finansforordningens afsnit IV (aendringsforslag nr. 4).

3.2.3. Forhoejelse af den del af FFC`s finansielle midler, der ikke er underlagt noget bindende maal

3.2.3.1. Kommissionens frihed i forvaltningen af FFC er blevet udvidet med indfoerelsen af flere og flere bestemmelser, som i stadig hoejere grad afviger fra almindelig budgetret. Indtil 1987 blev FFC`s kontoplan i henhold til den dagaeldende finansforordning (artikel 89, stk. 1) opstillet »efter udgifternes bestemmelse, saaledes som denne fremkommer ved gennemfoerelsen af delprogrammerne inden for forskning og investering eller af de oevrige (...) former for virksomhed«. I 1988 oprettede Kommissionen i strid med denne bestemmelse i det foreloebige forslag til det almindelige budget en post for FFC`s udgifter vedroerende »personer, der er knyttet til institutionen«, hvormed en del af bevillingerne ikke var opdelt efter maalsaetningsprincippet, men efter arten af de anvendte ressourcer. I december 1988 gjorde Kommissionen et forsoeg paa at faa denne praksis anerkendt ved i begrundelsen til forslaget til forordning om aendring af finansforordningen () at anfoere, at den foreslaaede aendring af kontoplanen skete »under hensyntagen til budgettets udformning i regnskabsaarene 1988 og 1989«. Hermed gjorde man gaeldende, at et regelstridigt forhold, der ikke bringes til ophoer, foerer til en ny retstilstand.

3.2.3.2. Efter at denne afvigelse var blevet stadfaestet (artikel 93, stk. 2, i den nye finansforordning ()), indfoerte Kommissionen i det foreloebige forslag til det almindelige budget for 1991 en ny praksis, der var lige saa regelstridig. Den oprettede saaledes tre saerlige budgetposter, denne gang vedroerende »materielle gennemfoerelsesmidler« (administrativ og teknisk infrastruktur, videnskabelige hjaelpemidler og store installationer). Tilbage blandt de bevillinger, der var fordelt paa maalsaetninger, var nu kun de saakaldte »direkte driftsbevillinger«, der er bestemt til at daekke udgifter til indkoeb og kontrakter. Alle udgifter forbundet med forvaltningen af de eksisterende midler blev overfoert til poster uden nogen henvisning til maalsaetninger. Men Kommissionen gik endnu videre og slog i 1993 disse tre poster sammen til en enkelt. Siden 1988 har kontoplanen for FFC saaledes konstant vaeret regelstridig paa en eller anden maade.

3.2.3.3. Situationen er i dag den, at mere end 3/4 af FFC`s bevillinger, saavel forpligtelses- som betalingsbevillinger, ikke er opfoert efter maalsaetninger i budgettet. Ganske vist vises der i oversigten i bilag I til budgettet (jf. finansforordningens artikel 94) en koordineret opstilling af bevillingsposter opstillet efter maalsaetning og kolonner med bevillinger fordelt efter midlernes art. Kommissionen betragter imidlertid kun dette bilag som vejledende (dog ikke de beloeb, der er en direkte gentagelse af de tildelinger, der er opfoert under budgetposterne). I Kommissionens forslag opretholdes denne fremgangsmaade, hvilket fremgaar af laesningen af det foreloebige forslag til budget for 1995. Det skal i finansforordningen bekraeftes, at bilaget er vejledende (aendringsforslag nr. 6).

3.2.3.4. Retten understregede allerede i udtalelse nr. 1/89 af 9. februar 1989 (), at oprettelsen af budgetposter knyttet til midler »indebaerer, at det er tvivlsomt, om ordningen med forvaltning efter maalsaetningsprincippet fortsat kan gaelde«. Denne forvaltningsordning forudsaetter nemlig, at samtlige udgifter indgaar under maalsaetningerne. Retten henstiller derfor, at budgetstrukturen for FFC aendres, saaledes at der ikke er separate poster vedroerende personaleudgifter og gennemfoerelsesmidler. De bevillinger, der i dag er opfoert under poster vedroerende midler, boer fordeles paa posterne vedroerende videnskabelige programmer og andre aktiviteter. Det er Rettens faste overbevisning, at finansforordningen boer aendres i overensstemmelse hermed (aendringsforslag nr. 5). Kommissionen vil saaledes - uden at behoeve at praecisere det naermere - have fuld frihed til inden for en bestemt budgetpost at overfoere budgetmidler fra en kategori af ressourcer til en anden (dvs. menneskelige ressourcer, gennemfoerelsesmidler og de saakaldte direkte driftsbevillinger).

3.2.4. Kommissionen faar stoerre frihed til at foretage bevillingsoverfoersler

3.2.4.1. Kommissionens oenske om at give FFC stoerre forvaltningsfrihed har medfoert, at den har foreslaaet aendringer af finansforordningen, hvorved reglerne for overfoersler af FFC`s bevillinger i endnu hoejere grad kommer til at afvige fra de almindelige regler. Indtil 1990 kunne Kommissionen i henhold til finansforordningen (artikel 94, stk. 2) hvert aar inden for budgettets graenser selv foretage overfoersler mellem artikler og mellem konti under poster vedroerende de direkte aktioner. I de efterfoelgende budgetter blev denne mulighed begraenset, ved at det blev anfoert, hvilke budgetposter der var omfattet af denne mulighed, og det blev fastsat, hvilken procentdel af budgettildelingen der kunne overfoeres. For saa vidt angaar posterne vedroerende saerprogrammerne, laa procentsatsen paa 7 % i 1984, den var i 1987 blevet forhoejet til 10 % og blev derefter forhoejet til 15 %. Da sonderende forskning blev indfoert i 1989, blev det fastsat, at tildelingen hertil hoejst kunne forhoejes med 5 % af den samlede tildeling til alle saerprogrammer. Ved 1990-revisionen af finansforordningen () blev procentsatserne faste, og de er derfor ikke laengere omfattet af budgetproceduren. Men ved revisionen blev Kommissionens overfoerselsbefoejelser udvidet paa anden maade. Kommissionen kunne indtil 1990 kun foretage overfoersler mellem saerprogrammer inden for samme artikel, men den kan nu foretage overfoersler fra kapitel til kapitel (mens saerprogrammerne var opfoert paa kontoniveau), saaledes at det er muligt at omfordele ressourcerne mellem de stoerre videnskabelige og tekniske omraader.

3.2.4.2. Forslaget indebaerer en ny vaesentlig udvidelse af Kommissionens befoejelser til at foretage overfoersler mellem budgetposter vedroerende FFC:

a) de maksimale procentsatser paa 15 % og 5 % forhoejes til henholdsvis 22 % og 6 %

b) de maksimale procentsatser kommer kun til at gaelde for forpligtelsesbevillinger, eftersom der ikke er fastsat nogen begraensning for overfoersler af betalingsbevillinger,

c) Kommissionen vil faa befoejelser til at foretage overfoersler fra afsnit til afsnit, og disse befoejelser vil ogsaa omfatte personalebevillinger og gennemfoerelsesmidler, hvorved der vil vaere forbindelse mellem alle FFC`s bevillinger.

3.2.4.3. Efter Rettens opfattelse boer de bestemmelser, der eventuelt vil give Kommissionen stoerre muligheder for at foretage overfoersler, kun omfatte de konkurrencemaessige aktiviteter samt sonderende forskning. Retten ser derimod ingen grund til at udvide denne mulighed til ogsaa at omfatte programmer vedroerende direkte aktioner og institutionel stoette (aendringsforslag nr. 8, 9 og 10). Kommissionen boer ikke have stoerre frihed til at foretage overfoersler i forbindelse med disse aktioner end i forbindelse med programmer vedroerende indirekte aktioner.

3.2.5. Yderligere udvidelser af Kommissionens frihed til at foretage overfoersler mellem forskellige ressourcekategorier

3.2.5.1. Det fremgaar af de dokumenter, der er henvist til i punkt 1.1., at Kommissionen ogsaa soerger for at opnaa stoerre frihed til at overfoere bevillingerne til FFC paa andre maader end ved en revision af finansforordningen. I det foreloebige budgetforslag for 1995 er der ingen saerskilt post vedroerende institutionel stoette eller sonderende forskning. Man er derfor henvist til det videnskabelige bilag til forslaget til FFC`s saerprogram (EF) for 1995-1998 (), hvor hvert videnskabeligt omraade er underinddelt i »institutionelle forskningsaktiviteter« og »institutionelle aktiviteter til ydelse af videnskabelig og teknisk stoette«. Sonderende forskning er kun naevnt i en enkelt betragtning og i artikel 4 uden yderligere finansielle oplysninger. Men det finansielle bilag indeholder kun en fordeling af bevillingerne paa de videnskabelige omraader; der er ingen saerskilt tildeling til hverken institutionel stoette eller sonderende forskning.

3.2.5.2. Institutionel stoette og sonderende forskning skulle saaledes finansieres over de samme poster som forskningsprogrammerne, dvs. over posterne vedroerende »personer, der er knyttet til institutionen«, »gennemfoerelsesmidler« og posterne vedroerende direkte driftsbevillinger til de saerlige maal for hver enkelt forskningsomraade. Det ville derfor hverken ud fra budgettet eller saerprogrammerne vaere muligt at identificere de beloeb, som var afsat til institutionel stoette og sonderende forskning.

3.2.5.3. Kommissionen ville saaledes uden nogen form for gennemsigtighed faa ubegraensede muligheder for at fordele og omfordele de finansielle midler mellem de egentlige forskningsaktiviteter, institutionel stoette og sonderende forskning. Med forslaget bibeholdes der ganske vist en 6 %-graense for overfoersler til sonderende forskning (artikel 95, stk. 2). En saadan bestemmelse er dog formaalsloes i et budget, der ikke laengere indeholder en post vedroerende »sonderende forskning«, eftersom der kun kan foretages overfoersler i finansforordningens betydning fra budgetpost til budgetpost.

3.2.5.4. Kommissionen har saaledes altid anvendt to vaesentlige midler til at opnaa mere forvaltningsfrihed. Den har paa den ene side forsoegt at oege sine overfoerselsbefoejelser i henhold til finansforordningen, hvilket er diskutabelt, men ikke skader gennemsigtigheden, og paa den anden side har den slaaet flere budgetposter med forskelligt formaal sammen. Bevillingerne under den nye post fordeles og omfordeles derefter paa disse formaal i loebet af regnskabsaaret ved interne administrative procedurer, der muligvis gennemfoeres helt uden om den politiske myndighed og budgetmyndigheden.

3.2.5.5. Det er ikke muligt ud fra artikel B6-291 og B6-391 i det foreloebige budgetforslag for 1995, hvorunder der er afsat (EF)- og (Euratom)-tildelinger til »Det Faelles Forskningscenters deltagelse i foranstaltninger med omkostningsdeling«, at fastslaa omfanget af det samlede beloeb, der er afsat til FFC med henblik paa dets deltagelse i saadanne foranstaltninger. Der skal ogsaa bidrages hertil fra posterne vedroerende »personaleudgifter« og gennemfoerelsesmidler«. Der er dog hverken angivet beloeb i det foreloebige budgetforslag, rammeprogrammet eller forslaget til saerprogram for FFC.

3.2.5.6. De finansielle midler, der tildeles FFC`s forskellige aktiviteter, skal identificeres, ved at de opfoeres under saerskilte budgetposter (aendringsforslag nr. 1 og 2). Paa denne maade vil de nugaeldende begraensninger i Kommissionens egne befoejelser til at foretage overfoersler ogsaa gaelde for disse aktiviteter (aendringsforslag nr. 8 og 9).

4. Konklusion

Forslaget indeholder en raekke positive aendringer, der kan forbedre FFC`s konkurrencedygtighed og bidrage til indfoerelse af et egentligt leverandoer-kundeforhold mellem FFC og de oevrige generaldirektorater. Disse aendringer var noedvendige for at bringe finansforordningen i overensstemmelse med Raadets konklusioner af 26. april 1994. Kommissionen har dog foreslaaet andre aendringer, som indebaerer udvidet forvaltningsfrihed. En saadan stoerre frihed kan godtages i forbindelse med konkurrencemaessige aktiviteter. Retten er dog af den faste overbevisning, at der ikke boer gaelde samme frihed for aktiviteter vedroerende gennemfoerelse af saerprogrammer, som tager sigte paa at forfoelge maal fastsat af den politiske myndighed.

ANDEN DEL:

SPECIFIKKE BEMAERKNINGER

Retten forelaegger i det foelgende i oversigtsform aendringsforslag til Kommissionens forslag og fremsaetter yderligere bemaerkninger om begrundelsen for disse aendringsforslag.

>TABELPOSITION>

Vedtaget af Revisionsretten paa moedet den 8. december 1994.

Paa Revisionsrettens vegne

André J. MIDDELHOEK

Formand

() »Nye perspektiver for Det Faelles Forskningscenter«, KOM(87) 491 endelig udg./2 af 20. april 1988, s. 9.

() Raadets konklusioner af 26. april 1994 vedroerende Det Faelles Forskningscenters rolle (FFC), EFT nr. C 126 af 7. 5. 1994, s. 1.

() EFT nr. L 356 af 31. 12. 1977, s. 1.

() EFT nr. L 293 af 12. 11. 1994, s. 7.

() KOM(94) 338 endelig udg. og EFT nr. C 237 af 25. 8. 1994, s. 3.

() Raadets konklusioner af 26. april 1994 vedroerende Det Faelles Forskningscenters rolle (FFC), EFT nr. C 126 af 7. 5. 1994, s. 1.

() Europa-Parlamentets og Raadets afgoerelse nr. 1110/94/EF af 26. april 1994 om fjerde rammeprogram for Det Europaeiske Faellesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstrationsaktioner (1994-1998), EFT nr. L 126 af 18. 5. 1994, s. 1.

() Raadets afgoerelse 94/268/Euratom af 26. april 1994 om et rammeprogram for Det Europaeiske Atomenergifaellesskabs indsats inden for forskning og uddannelse (1994-1998), EFT nr. L 115 af 6. 5. 1994, s. 31.

() Forslag til Raadets beslutning om et saerprogram for forskning og teknologisk udvikling, der skal gennemfoeres for Det Europaeiske Faellesskab - dels ved hjaelp af direkte foranstaltninger (FFC) - dels ved hjaelp af konkurrencebaseret teknisk-videnskabelig stoette til Faellesskabets politik (1995-1998), KOM(94) 68 endelig udg., EFT nr. C 228 af 17. 8. 1994, s. 219. Forslag aendret ved KOM(94) 243 endelig udg., EFT nr. C 262 af 20. 9. 1994, s. 30.

() Foreloebigt forslag til De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget for regnskabsaaret 1995, navnlig bind 4 af KOM(94) 400 af 15. 6. 1994.

() Raadets afgoerelse af 21. november 1994 om reglerne for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i Det Europaeiske Faellesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstrationsaktioner, EFT nr. C 306 af 30. 11. 1994, s. 8.

() - Revisionsrettens aarsberetning for regnskabsaaret 1989, EFT nr. C 313 af 12. 12. 1990, punkt 9.23-9.26, 9.28, 9.32, 9.34, 9.37-9.38 og 9.48-9.54.

- Revisionsrettens aarsberetning for regnskabsaaret 1991, EFT nr. C 330 af 15. 12. 1992, punkt 13.6, 13.15-13.26, 13.44 og 13.47.

- Revisionsrettens saerberetning nr. 2/91 om udnyttelse af Faellesskabets forskningsresultater, EFT nr. C 133 af 23. 5. 1991, punkt 3.48 og 5.41-5.45.

() - Revisionsrettens aarsberetning for regnskabsaaret 1989, EFT nr. C 313 af 12. 12. 1990, Kommissionens svar til punkt 9.23-9.25.

- Revisionsrettens saerberetning nr. 2/91 om udnyttelse af Faellesskabets forskningsresultater, EFT nr. C 133 af 23. 5. 1991, Kommissionens svar til punkt 5.41-5.45.

() »Nye perspektiver for Det Faelles Forskningscenter«, KOM(87) 491 endelig udg./2 af 20. april 1988, s. 9.

() Saerberetning nr. 2/91 om udnyttelse af Faellesskabets forskningsresultater, EFT nr. C 133 af 23. 5. 1991, punkt 3.48 og 5.44.

() - Nye perspektiver for Det Faelles Forskningscenter (jf. note , s. 16), s. 34.

- Raadets konklusioner af 26. april 1994 vedroerende Det Faelles Forskningscenters rolle, EFT nr. C 126 af 7. 5. 1994, punkt 2 og bilag I, punkt 1.b).

- Kommissionens begrundelse for forslaget, s. 1.

() KOM(88) 838 endelig udg. af 21. 12. 1988 og EFT nr. C 115 af 8. 5. 1989, s. 1.

() Raadets forordning (Euratom, EKSF, EOEF) nr. 610/90 af 13. marts 1990 om aendring af finansforordningen af 21. december 1977 vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget, EFT nr. L 70 af 16. 3. 1990, s. 1.

() EFT nr. C 72 af 20. 3. 1989, s. 7, punkt 8.1.

() Forslag til Raadets beslutning om et saerprogram for forskning og teknologisk udvikling, der skal gennemfoeres for Det Europaeiske Faellesskab - dels ved hjaelp af direkte foranstaltninger (FFC) - dels ved hjaelp af konkurrencebaseret teknisk-videnskabelig stoette til Faellesskabets politik (1995-1998), KOM(94) 68 endelig udg., EFT nr. C 228 af 17. 8. 1994, s. 219. Forslag aendret ved KOM(94) 243 endelig udg., EFT nr. C 262 af 20. 9. 1994, s. 30.

APPENDIKS

BILAG 1

Det foreloebige budgetforslag for 1995

>REFERENCE TIL EN FILM>