P6_TA(2007)0130

Samhørighedspolitikkens effektivitet

Europa-Parlamentets beslutning af 24. april 2007 om konsekvenserne af fremtidige udvidelser for samhørighedspolitikkens effektivitet (2006/2107(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til sin beslutning af 16. marts 2006 om Kommissionens udvidelsesstrategidokument 2005 [1],

- der henviser til Kommissionens meddelelse af 8. november 2006 om udvidelsesstrategien og de vigtigste udfordringer 2006-2007 inkl. en særrapport om EU's evne til at integrere nye medlemmer (KOM(2006)0649),

- der henviser til sin beslutning af 13. december 2006 [2] om Kommissionens meddelelse om udvidelsesstrategien,

- der henviser til sin beslutning af 13. december 2006 om de institutionelle aspekter af EU's kapacitet til at integrere nye medlemsstater [3],

- der henviser til Kommissionens meddelelse af 3. maj 2006 om udvidelse, to år efter - en økonomisk succes (KOM(2006)0200),

- der henviser til sin beslutning af 28. september 2005 om indledning af forhandlingerne med Tyrkiet [4],

- der henviser til Rådets konklusioner af 3. oktober 2005 [5] om indledningen af tiltrædelsesforhandlinger med Kroatien,

- der henviser til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd den 15.- 16. juni 2006 [6],

- der henviser til sin beslutning af 27. september 2006 om Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse [7],

- der henviser til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning [8],

- der henviser til Kommissionens tredje rapport af 18. februar 2004 om den økonomiske og sociale samhørighed (KOM(2004)0107),

- der henviser til Kommissionens meddelelse af 12. juni 2006 om strategien for vækst og beskæftigelse og reformen af den europæiske samhørighedspolitik — Fjerde situationsrapport om samhørighed (KOM(2006)0281),

- der henviser til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd den 21.- 22. juni 1993 i København og den 16.- 17. december 2004 og den 14.- 15. december 2006 i Bruxelles,

- der henviser til EU-traktatens artikel 49 og EF-traktatens artikel 158,

- der henviser til forretningsordenens artikel 45,

- der henviser til betænkning fra Regionaludviklingsudvalget og udtalelse fra Budgetudvalget (A6-0087/2007),

A. der henviser til, at den sociale, økonomiske og territoriale samhørighed ifølge EU-traktatens artikel 2 er et vigtigt mål for Den Europæiske Union og for borgerne et synligt tegn på europæisk solidaritet,

B. der henviser til, at EU's samhørighedspolitik kan opvise adskillige positive resultater i forhold til målet om større social, økonomisk og territorial samhørighed, hvilket især fremgår af Kommissionens fjerde rapport om samhørighed,

C. der henviser til, at Unionens hidtidige udvidelser har været med til at sikre fred, sikkerhed, stabilitet, demokrati og retsstatsprincippet samt vækst og velstand i EU som helhed, hvilket har gavnet EU og bidraget til at gøre EU til en mere konkurrencedygtig og dynamisk økonomi, og at der bør tages hensyn til disse fordele, når der træffes afgørelse om kommende udvidelser,

D. der henviser til, at en betragtelig yderligere indsats dog er nødvendig, for at landene i Central- og Østeuropa kan opnå konvergens, idet det økonomiske udgangsniveau var ringere for disse lande end ved de tidligere udvidelser, og der samtidig måtte gennemføres et radikalt politisk og økonomisk systemskifte,

E. der henviser til, at følgerne af globaliseringen hæmmer konvergensprocessen og også giver anledning til problemer for EU som helhed på grund af udflytningen af virksomheder,

F. der henviser til, at en velforvaltet samhørighedspolitik kan gøre det lettere for regionerne at håndtere nogle af de udfordringer, som globaliseringen medfører,

G. der henviser til, at presset på de offentlige budgetter øges; der henviser til, at mange medlemsstater overtræder stabilitetskriterierne, og at den demografiske udvikling vil stille yderligere krav til de offentlige budgetter og afsvække væksten,

H. der henviser til, at EU bør forblive et åbent samfund, og at strukturpolitiske spørgsmål ikke bør fungere som en hindring for fremtidige udvidelser, for så vidt integrationskapaciteten sikres gennem de nødvendige reformer,

I. der henviser til, at Fællesskabet siden oktober 2005 har ført åbne tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet og Kroatien, og at Det Europæiske Råd i december 2005 indrømmede Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien kandidatstatus, og at de øvrige stater på det Vestbalkan (Albanien, Bosnien-Hercegovina, Montenegro og Serbien (herunder Kosovo)) betragtes som potentielle tiltrædelseskandidater; der henviser til, at reformprocessen i alle disse lande allerede modtager støtte som led i førtiltrædelsesprogrammer, som indeholder strukturpolitiske komponenter,

J. der henviser til, at der med Rumæniens og Bulgariens tiltrædelse trådte særlige bestemmelser i kraft vedrørende retten til at anmode om bevillinger fra strukturfondene, og at denne tiltrædelses fulde strukturpolitiske konsekvenser endnu ikke er fastslået,

K. der henviser til, at optagelse af alle lande, der modtager førtiltrædelsesbistand, og fuld hensyntagen til Rumænien og Bulgarien ville kræve yderligere 150 mia. EUR i den indeværende støtteperiode med den gældende strukturpolitiske ordning, men at alle de lande, der modtager førtiltrædelsesbistand, dog ikke vil blive optaget samtidig,

L. der henviser til, at Rumæniens og Bulgariens tiltrædelse udvidede EU-25-området, der er berettiget til strukturstøtte, med 9% og indbyggertallet med 6 %, men reducerede dets BNP pr. indbygger med 5 %; Kroatiens tiltrædelse vil udvide EU-27-området med 1,3 % og indbyggertallet med 0,9 %, men reducere dets BNP pr. indbygger med 0,6 %; Tyrkiets tiltrædelse vil udvide EU-27-området med 18,3 % og indbyggertallet med 14,7 %, men reducere dets BNP pr. indbygger med 10,5 %; tiltrædelsen af de øvrige stater på Vestbalkan vil udvide EU-27-området med 4,8 % og indbyggertallet med 4 %, men reducere dets BNP pr. indbygger med 3,5 %,

M. der henviser til, at der hurtigst muligt bør gennemføres institutionelle, finansielle og politiske reformer af EU's institutioner med henblik på at forbedre EU's integrationskapacitet, og at tiltrædelsen af EU fuldt ud afhænger af opfyldelsen af Københavnskriterierne og således også af den demokratiske udvikling i de i punkt I nævnte lande,

N. der henviser til, at Kroatien i et EU med 34 medlemsstater kun ville tegne sig for 7% af de yderligere strukturmidler i henhold til de eksisterende bestemmelser og de øvrige stater på Vestbalkan, der i øjeblikket modtager førtiltrædelsesstøtte, for 9,2 %, mens Tyrkiet alene ville modtage 63 %,

O. der henviser til, at tiltrædelsen af de enkelte lande på Vestbalkan selv under den nuværende finansielle ramme hverken ville få nogen statistisk indvirkning på medlemsstaternes regioners støtteberettigelse eller dramatiske finansielle konsekvenser for samhørighedspolitikken i det nuværende EU-27 på grund af deres størrelse, indbyggertal og økonomiske uvikling; der henviser til, at Kroatien, som er det land, med hvilket forhandlingerne er længst fremme, og hvis socioøkonomiske udvikling er længere fremme end i visse af de nuværende medlemsstater, og som forholdsmæssigt set ville udgøre den mindste økonomiske byrde for EU i betragtning af landet størrelse, befolkningstal og dets økonomiske udviklingsniveau, ikke ville få nogen statistisk indvirkning, hvad angår de støtteberettigede områder på regionalt og nationalt plan, end ikke inden for den nuværende finansieringsperiode;

P. der henviser til, at den europæiske samhørighedspolitik under de eksisterende bestemmelser og betingelser ved Tyrkiets tiltrædelse ville antage helt nye dimensioner, da denne politik endnu aldrig har været anvendt på et så stort land med et så lavt økonomisk udviklingsniveau og så store regionale forskelle,

Q. der henviser til, at formandskabet i konklusionerne fra Det Europæiske Råd i juni 2006 henviser til, at Den Europæiske Union ved optagelsen af nye medlemmer fortsat bør være i stand til at bevare dynamikken i den europæiske integration, og at alt må gøres for at beskytte EU's sammenhængskraft og effektivitet,

R. der henviser til, at Kommissionen i sin meddelelse af 8. november 2006 kræver, at virkningerne for EU's budget skal undersøges nøje inden kommende udvidelser under hensynstagen til den fremtidige udvikling på relevante politikområder, såsom landbrugs- og samhørighedspolitik,

S. der henviser til, at regionalpolitikken, der er en af de største poster på EU-budgettet, vil blive drøftet særlig intensivt inden for rammerne af den revision af EU's finansielle ramme i 2008/2009 ikke mindst ud fra effektivitetskriterier,

T. der henviser til, at det i en stadig større Union mere end nogensinde er vigtigt, at Fællesskabets politik er effektiv, idet en effektiv samhørighedspolitik og dens påviste reelle merværdi i høj grad afhænger af de finansielle ressourcer, der er til rådighed; derfor bør alle kræfter sættes ind på at ændre EU's ordning med egne indtægter,

1. er af den opfattelse, at Den Europæiske Unions integrationskapacitet især betyder, at den inden for rammerne af de budgetmæssige realiteter bør være i stand til at forfølge målet om social, økonomisk og territorial samhørighed; mener derfor, at det er nødvendigt ved de enkelte kandidatlandes tiltrædelse at afgøre, om EU er i stand til at integrere den pågældende stat;

2. mener, at en institutionel, finansiel og politisk reform også er påkrævet i forbindelse med revisionen af EU's finansielle ramme, og at der i denne forbindelse bør foretages en sammenligning af indvirkningen af de forskellige større finansieringsinstrumenter (Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne) på udviklingen i EU-27, således at der kan træffes hensigtsmæssige budgetbeslutninger;

3. mener, at kommende udvidelser ikke må føre til, at stadig flere regioner på grund af den statistiske effekt ikke længere er berettigede til samhørighedsstøtte under det nuværende mål nr. 1, uden at de eksisterende skævheder reelt fjernes;

4. understreger, at en ærlig og effektiv samhørighedspolitik er umulig, hvis ikke EU's udgifter forhøjes til 1,18 % af EU's BNI, som anført i Europa-Parlamentets beslutning af 8. juni 2005 om politikudfordringer og budgetmidler i det udvidede EU 2007-2013 [9];

5. beklager derfor, at Kommissionen i sin meddelelse af 8. november 2006 om udvidelsesstrategien ikke giver nogen dybdegående analyse af de finansielle følger af de kommende udvidelser;

6. opfordrer Kommissionen til at fremlægge en detaljeret konsekvensanalyse for at muliggøre en egentlig vurdering af samtlige virkninger af Rumæniens og Bulgariens tiltrædelse på strukturpolitikken;

7. opfordrer endvidere Kommissionen til på grundlag af disse undersøgelser i forbindelse med kommende udvidelser regelmæssigt at foretage beregninger — med angivelse af særskilte tal for hvert enkelt land — af de sandsynlige regionalpolitiske udgifter for EU ved anvendelsen af de nuværende såvel som de ændrede og udvidede kriterier og konsekvenserne heraf for regionernes eksisterende støtteberettigelse; bemærker i denne forbindelse, at databaserne og de analytiske instrumenter under Observationscentret for EU's fysiske og funktionelle udvikling (ORATE) også kan tages i anvendelse; mener, at det også bør overvejes, hvordan integrationen af de forskellige EU-støtteinstrumenter kan forbedres;

8. mener, at der er behov for vedvarende undersøgelser, der tager udgangspunkt i erfaringerne fra tidligere udvidelser og omfatter de socioøkonomiske forbedringer, der vil finde sted i løbet af den nuværende programperiode med henblik på at udarbejde scenarier for den fremtidige finansiering af EU's samhørighedspolitik;

9. understreger, at det er vigtigt, at der anvendes en meget streng ansats ved den kvantitative og kvalitative evaluering af strukturfondenes anvendelse, hvortil en sund forvaltning og en passende kontrol med strukturfondene hører, med henblik på — i de europæiske borgeres interesse — at opnå det bedst mulige cost-benefit-forhold for EU's udgifter på samhørighedsområdet;

10. opfordrer Kommissionen til at lade et kapitel i den kommende fjerde samhørighedsrapport omhandle dens holdning til den nuværende samhørighedspolitiks bæredygtighed og i givet fald fremtidige foranstaltninger, der kan få indvirkning på samhørighedspolitikken;

11. mener, at det i betragtning af den nuværende ordning med EU's egne indtægter vil være vanskeligt at finansiere yderligere udvidelser, uden at det går ud over de nuværende samhørighedspolitikkers effektivitet;

12. opfordrer indtrængende Kommissionen til i en meddelelse at udarbejde et forslag til en model for en gradueret udvikling af samhørighedspolitikken, der muliggør en yderligere differentiering mellem førtiltrædelsesstøtte og medlemskab, og som gør det muligt for potentielle tiltrædelsesansøgere at modtage effektiv støtte til regionaludvikling alt efter deres politiske fremskridt før et eventuelt medlemskab af Den Europæiske Union;

13. kræver især for Tyrkiet en gradueret plan, der i højere grad fokuserer på bestemte støtteområder (såsom branchegrupper, administrativ opbygning og ligestilling) og støtteregioner for således at undgå uovervejet vedtagelse af de sædvanlige tiltrædelsesrelaterede finansieringsforanstaltninger og opnå en mere målrettet indvirkning på samhørighed og vækst;

14. anmoder om, at den fælles beslutningsprocedure anvendes ved vurdering og reform af førtiltrædelsesstøtten fra og med 2010;

15. opfordrer Kommissionen til at give en mere detaljeret redegørelse for, hvad den forstår ved den "styrkede naboskabspolitik" og til i denne forbindelse også nærmere at overveje instrumenter til strukturstøtte;

16. anser det for absolut nødvendigt for effektiviteten af samhørighedspolitikken, at medlemsstaternes eget ansvar i fremtiden styrkes;

17. foreslår som led i overvejelserne om den kommende samhørighedspolitik, at EU i større omfang gør brug af lånefinansieringernes løftestangsvirkning — især i regioner, der allerede har modtaget EU-støtte i mange år — med henblik på at forbedre fællesskabsstøttens effektivitet uden dog at erstatte den;

18. er af den opfattelse, at der i denne sammenhæng bør gælde mere fordelagtige betingelser for låne- og tilskudsfinansieringer til de mindst udviklede regioner i EU;

19. opfordrer Kommissionen til at fremsætte forslag til den fremtidige samhørighedspolitik, der er nøje tilpasset regionernes reelle behov, eftersom regioner, der har modtaget støtte fra EU-fonde i 10, 20 eller 30 år, klart har opnået et højere udviklingsniveau end dem, der endnu ikke har modtaget støtte; mener, at større differentiering muligvis kan være svaret på de udfordringer, som EU's samhørighedspolitik vil stå over for i fremtiden;

20. udtrykker bekymring over, at EU-støtten i visse regioner ikke er tilstrækkelig målrettet, hvilket betyder, at situationen i disse regioner ikke bliver bedre, til trods for at de har modtaget støtte i mange år, og at Fællesskabets ressourcer således er spildt;

21. henstiller, at der i højere grad gøres brug af private midler til medfinansiering af strukturstøtte, og at den private medfinansiering af projekter og programmer under strukturfondene forenkles i tråd med bedste praksis;

22. henstiller, at den kommende strukturstøtte udformes sådan, at virksomhedsudflytninger og EU-finansiering heraf undgås, og er af den opfattelse, at Kommissionen i forbindelse med samhørighedspolitikken bør se med kritiske øjne på, hvorvidt støtte til virksomheder influerer på deres valg af hjemsted under hensyntagen til de pågældende virksomheders størrelse;

23. konstaterer, at samhørighedspolitikkens succes hænger sammen med de nationale økonomiske politikker, og at det i denne forbindelse især er gennemførelsen af de nationale handlingsplaner som led i Lissabon-strategien, der har indflydelse på samhørighedspolitikkens succes;

24. anmoder indtrængende Kommissionen om at sikre, at EU's samhørighedspolitik inden for rammerne af de kommende programmer til fremme af regional konkurrencedygtighed og territorialt samarbejde i højere grad centreres om en europæisering af den regionale økonomi og infrastrukturer af europæisk interesse;

25. kræver, at strukturfondene i fremtiden i højere grad sættes ind på at afbøde følgerne af de demografiske ændringer og den dermed forbundne regionale migration;

26. mener, at Den Europæiske Socialfond i fremtiden i højere grad bør bruges som et horisontalt instrument til blandt andet at hjælpe regionerne med at håndtere de sociale udfordringer, som følger af globaliseringen og de demografiske forandringer;

27. understreger, at samhørighedspolitikkens resultater kun kan vurderes, hvis tildelingen af strukturfondsmidler foregår på gennemsigtig vis, og kræver derfor, at Den Europæiske Union stiller yderst strenge krav til gennemsigtigheden, hvad angår tildelingen af støttemidler;

28. kræver strengere sanktioner i tilfælde af påvist misbrug af støttemidler samt mere effektive procedurer for tilbagebetaling af pengene;

29. henviser til, at en effektiv bekæmpelse af korruption samt opbygning af administrativ kapacitet, der er i stand til effektivt og gennemsigtigt at gennemføre strukturfondsprogrammerne, er en afgørende forudsætning for modtagelse af strukturstøtte; kræver en konsekvent og ufravigelig anvendelse af kontrolinstrumenterne;

30. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tage alle disse punkter i betragtning ved midtvejsevalueringen af EU's nuværende finansielle ramme, der skal finde sted i 2008-2009;

31. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og Regionsudvalget.

[1] EUT C 291 E af 30.11.2006, s. 402.

[2] "Vedtagne tekster", P6_TA(2006)0568.

[3] "Vedtagne tekster", P6_TA(2006)0569.

[4] EUT C 227 E af 21.9.2006, s. 163.

[5] 12877/05 af 4.10.2005.

[6] 10633/1/06 af 17.6.2006.

[7] "Vedtagne tekster", P6_TA(2006)0381.

[8] EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

[9] EUT C 124 E af 25.5.2006, s. 373.

--------------------------------------------------