A4-0204/98

Beslutning om Kommissionens meddelelse om udsigterne for EU's marked for fiskerivarer: ansvar, partnerskab og konkurrenceevne (KOM(97)0719 - C4-0029/98)

Europa-Parlamentet,

* der henviser til Kommissionens meddelelse (KOM(97)0719 - C4-0029/98),

* der henviser til Raadets forordning (EOEF) nr. 3759/92 om den faelles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter ((EFT L 388 af 31.12.1992, s. 1.)),

* der henviser til betaenkning fra Fiskeriudvalget (A4-0204/98),

A. der henviser til, at fisk er en knap ressource i saavel Faellesskabets farvande som globalt, og at der maa goeres en kraftig indsats for at forbedre forvaltningen og udnyttelsen af denne ressource paa en ansvarlig maade,

B. der henviser til betydningen af en ansvarlig markedsfoering af fiskerivarer for at legitimere foranstaltningerne for forvaltning af ressourcerne og som en maade til at befaeste sektorens udvikling paa internationalt plan,

C. der henviser til, at fiskerimetoder, der medfoerer ressourcespild, ikke kan tolereres, og at saavel markedspolitikken som alle oevrige elementer i den faelles fiskeripolitik maa give staerke incitamenter til at opgive saadanne metoder,

D. der henviser til, at det er Kommissionens opgave at paase, at fiskeriet sker paa ansvarlig maade, og at den derfor boer vaere opmaerksom paa samhandlen med fiskerivarer med henblik paa at sikre, at samtlige led i handelsstroemmen til og fra Faellesskabet i stigende grad opfylder betingelserne for baeredygtig udvikling af fiskeriet, uden at den derved glemmer sin forpligtelse til med alle til raadighed staaende midler at bidrage til at skabe stoerre bevidsthed hos forbrugerne paa dette omraade, bl.a. gennem oplysningskampagner, maerkning osv.,

E. der henviser til, at markedet for fiskerivarer og akvakulturprodukter er kendetegnet ved en stigende efterspoergsel, en tilsvarende vaekst i importen og et fald i faellesskabsvarernes markedsandel, saaledes at denne nu kun udgoer godt 40%,

F. der henviser til, at afhaengigheden af importen samt de forskellige internationale forpligtelser, Faellesskabet har indgaaet, begraenser enhver form for protektionisme, navnlig i betragtning af, at det er denne afhaengighed, som ligger til grund for den store EU-import af fiskerivarer til nulsatstold, som i oejeblikket udgoer ca. 65% af den samlede import af fiskerivarer,

G. der henviser til, at det af hensyn til de internationale konkurrencevilkaar er absolut paakraevet at naa frem til den bedst mulige udnyttelse af de friske faellesskabsvarer, bl.a. ved maerkning af varerne og en tilpasset politik til forbedring af kvaliteten,

H. der henviser til, at Faellesskabet ikke desto mindre boer foroege og befaeste sine legitime mekanismer til beskyttelse af sine egne producenter og forarbejdningsvirksomheder mod illoyal konkurrence samt stoette deres indsats for at blive mere konkurrencedygtige, ligesom Faellesskabet ogsaa har pligt til at sikre balance mellem producent- og forarbejdningssektorerne,

I. der henviser til, at Faellesskabet boer fremme en styrkelse af fiskerivaresektoren,

J. der henviser til, at vaekstpotentialet i akvakultursektoren, som allerede tegner sig for over 25% af vaerdien af udbuddet af fisk i Faellesskabet, sandsynligvis er meget stort, men at sektoren har brug for at faa tilfoert yderligere midler for at loese sine problemer og udvikle dette potentiale, samtidig med at der tages ethvert muligt hensyn til de eventuelle miljoevirkninger af udbygningen af denne industri,

K. der henviser til, at resultaterne af markedspolitikken paa nuvaerende tidspunkt ikke er blevet tilstraekkeligt analyseret og diskuteret,

L. der henviser til, at det ikke boer tages for givet, at en tilpasning frem for en egentlig overhaling af den nuvaerende markedspolitik vil give de bedste resultater,

M. der henviser til, at EU-markedet for fiskerivarer og akvakulturprodukter helt klart paavirkes af maalene for og resultaterne af andre foranstaltninger under den faelles fiskeripolitik, herunder navnlig bevarelses-, kontrol- og strukturforanstaltningerne,

N. der henviser til, at de markedsproblemer, som skyldes fejlslagne foranstaltninger i andre dele af den faelles fiskeripolitik, fortrinsvis boer afhjaelpes ved kilden,

1. opfordrer Kommissionen til regelmaessigt at fremlaegge evalueringer af den maade, hvorpaa EU-markedet for fiskerivarer og akvakulturprodukter fungerer, herunder en vurdering af hensigtsmaessigheden af de nuvaerende foranstaltninger, der skal fremme kvaliteten, tilpasse udbuddet til efterspoergslen, sikre fiskerne et vist indkomstniveau og bidrage til en forsvarlig forvaltning af fiskebestandene;

2. anmoder Kommissionen om at ivaerksaette en undersoegelse, som skal klarlaegge relationerne mellem afsaetnings-, ressource- og kontrolforanstaltningerne og virkningerne af den konstaterede mangel paa sammenhaeng mellem disse foranstaltninger, samt om at fremlaegge konkrete forslag i den forbindelse;

3. mener, at sektorens organisatoriske struktur boer styrkes ved, at der tillaegges producentorganisationerne stoerre vaegt, og at tvaersektorielle organisationer anerkendes;

4. mener, at producentorganisationerne boer stoettes med henblik paa at fremme centraliseringen af udbuddet for derigennem at forbedre producentpriserne og forhandlingen af kontrakter med forarbejdningsindustrien og distributionsleddet i lyset af behovet for en bedre ligevaegt mellem udbud og efterspoergsel; de boer endvidere stoettes finansielt, saa de kan yde deres medlemmer teknisk bistand;

5. finder, at man boer undersoege muligheden af at overlade det til markedskraefterne at afbalancere udbuddet og efterspoergslen frem for at styre priserne og intervenere;

6. understreger, at markedspolitikken under alle omstaendigheder maa anskues i sin korrekte sammenhaeng, nemlig som et led i den faelles fiskeripolitik, og at alle modsaetninger mellem denne politiks forskellige delomraader boer elimineres;

7. anmoder endvidere Kommissionen om at undersoege, hvorvidt indfoerelse af en oekonomisk godtgoerelse for frivillig nedskaering af fiskeriindsatsen ville vaere en velegnet kompensationsordning for skibsejerne og fiskerne, saaledes at der kan opnaas en bedre styring af ressourcerne;

8. henleder ligeledes Kommissionens opmaerksomhed paa behovet for at fremme mekanismerne for prolongationspraemier som supplement til tilbagetagelsesstoetten og er enig i, at tilbagetagelse/destruktion boer begraenses til fordel for anvendelse paa andre markeder end markedet for friske fiskerivarer;

9. mener ligeledes, at man boer styrke idéen om, at det saa vidt muligt skal vaere lokale producenter, der forsyner de lokale markeder med frisk fisk, og erindrer om den betydning, som det ikke-industrielle fiskeri har i denne forbindelse;

10. finder det positivt, at Kommissionen i sin meddelelse klart anerkender noedvendigheden af at faa markedspolitikken til at haenge sammen med bevarelsespolitikken, og opfordrer Kommissionen til at fremsaette mere konkrete forslag i den retning;

11. anmoder Kommissionen om at videreudvikle sine tanker om, hvordan tilbagetagelserne kan reduceres, og opfordrer den til at foreslaa et kvantitativt maal;

12. ser med interesse paa tanken om at indfoere fangstplaner som middel til at sikre et mere jaevnt udbud og modvirke det »kaploeb« efter fisk, som finder sted i visse omraader;

13. mener, at producentorganisationerne ud over den fastsatte stoette til fangstplanerne boer modtage finansiel stoette, saa de kan yde producenterne teknisk bistand (forskning i og fremme af selektive fiskemetoder, indfoerelse af kvalitetsforbedrende metoder og redskaber om bord paa skibene, fremme af kommunikationsmidler, hvormed landingerne kan forudsiges, etc.);

14. er enig med Kommissionen i, at det er noedvendigt at fremme mekanismerne for prolongationspraemier, som yder et klart positivt bidrag til reguleringen af udbuddet, hvorved man kan undgaa pludselige prisfald, naar der opstaar situationer med overudbud af visse fiskearter paa markedet;

15. understreger, at det haster med at faa styrket kontrollen, og finder, at disse bestraebelser kunne lettes betydeligt ved kun at tillade landing af fiskerivarer i naermere bestemte havne, som har kapacitet til at foretage den noedvendige kontrol; erkender imidlertid, at en saadan ordning i givet fald vil skulle udformes meget omhyggeligt, saa den ikke komplicerer fiskernes arbejde i urimelig grad;

16. er betaenkelig ved Kommissionens erklaering om, at den sandsynlige tendens paa det internationale marked vil vaere en saenkning eller fjernelse af den nuvaerende toldbeskyttelse; mener, at Kommissionen tvaertimod har pligt til at beskytte EU-producenterne saa godt, den kan, under fuld overholdelse af sine internationale forpligtelser; finder det i samme forbindelse ikke oenskeligt med nye toldsaenkninger eller toldfritagelser for fiskerivarer fra tredjelande og anser det for tilraadeligt at lade gensidighedsprincippet gaelde i tilfaelde af, at saadanne situationer opstaar igen;

17. mener desuden, at der boer vaere taettere distributionsforbindelser for at forbedre kvalitet og certificering af EU-fiskerivarerne;

18. opfordrer Kommissionen til at sikre, at referencepriserne opretholdes sammen med beskyttelsesklausulerne som det grundlag, hvorpaa man i noedsfald kan ivaerksaette beskyttelses

foranstaltninger, i givet fald som hasteforanstaltninger, i tilfaelde af alvorlige forstyrrelser paa markedet;

19. oensker dog, at Faellesskabets fiskere og forarbejdningsindustri beskyttes mod alle former for illoyal konkurrence, hvilket ogsaa boer omfatte konkurrencen fra tredjelandsleverandoerer af fiskerivarer, som kan saelge til lavere priser, fordi de betaler ultralave loenninger, byder deres ansatte ekstremt haarde arbejdsvilkaar, driver fiskeri paa en maade, der ikke er forenelig med hensynet til bevarelse af fiskeressourcerne, eller udbyder fiskerivarer af suspekt kvalitet, som er fremstillet under tvivlsomme sanitaere forhold; anmoder derfor Kommissionen om at undersoege, hvad der kan goeres i den henseende;

20. anmoder om, at der som led i samhandlen med tredjelande tages hoejde for problematikken med fartoejer under bekvemmelighedsflag og deres fangster i internationalt farvand, som ikke plejer at overholde princippet om ansvarligt fiskeri og dermed heller ikke princippet om ansvarlig handel, hvilket skaber alvorlig forvridning af konkurrencevilkaarene paa markedet;

21. opfordrer endvidere Kommissionen til at sikre, at Faellesskabets producenter har adgang til at konkurrere indbyrdes paa ensartede vilkaar, hvilket bl.a. indebaerer, at Faellesskabets stoette til visse grupper ikke maa stille andre grupper vaesentligt daarligere i konkurrencen;

22. opfordrer Kommissionen til i sit kommende lovgivningsforslag om en reform af den faelles markedsordning for fiskerivarer at tage hensyn til EU-markedets store behov for fiskerivarer og derfor opretholde og fremme alle de politikker, der bidrager til at foroege forsyningerne fra EU's egen sektor, lige fra de internationale fiskeriaftaler til strukturforanstaltninger til fremme af akvakultur eller en dynamisk indsats fra Kommissionens side i de internationale fiskeriorganisationer, som kan goere det muligt at forbedre EU's fiskekvoter;

23. finder det endvidere paakraevet, at det naevnte lovgivningsforslag inddrager foelgende tre vitale aspekter:

* der boer forefindes et internt informationssystem, der muliggoer bedre markedsovervaagning, og om noedvendigt udarbejdelse af en liste over de arter, der er mest foelsomme over for prisforstyrrelser; det er ogsaa noedvendigt med et bedre system til at forebygge eventuelle priskriser,

* der boer sikres en hensigtsmaessig teknisk sundhedkontrol, som i det fornoedne omfang kan goere det muligt at attestere kvaliteten af de i EU forarbejdede produkter via maerkning, og som kan sikre, at importerede produkter opfylder de samme hygiejniske og sundhedsmaessige normer, som kraeves for EU-produkter; der boer derfor oprettes et EU-referencelaboratorium,

* de lovbestemte mindsteangivelser ved maerkning af fiskerivarer skal overholdes for at give forbrugerne bedre oplysninger,

* der boer ydes offentlig finansiel stoette til operationer til udnyttelse af fiskerivarer med regional maerkning, selv om de ikke nyder godt af noget officielt EU-beskyttet kvalitetsmaerke (beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB), beskyttet geografisk betegnelse (BGB)), men er underkastet kvalitetsspecifikationer, der kontrolleres af et uafhaengigt organ,

* stoetten til EU-produktionen skal i betragtning af det nuvaerende markeds karakter differentieres, alt efter om den sigter paa friske varer, frosne varer eller varer til forarbejdning;

24. mener, igen i forbindelse med underskudsproduktionen af fiskerivarer i EU, at der omgaaende boer udarbejdes en ordning, der muliggoer en differentieret behandling af varer fra blandede selskaber med faellesskabskapital i forhold til egentlige tredjelands-importvarer; erindrer om, at EU netop har fremmet disse blandede selskaber for at sikre de prioriterede forsyninger til EU-markedet, og at disse selskabers kapital, produktionsmidler og arbejdstagere fortrinsvis stammer fra EU;

25. finder det tilraadeligt, at der tages yderligere skridt til at sikre, at den faelles fiskeripolitik harmonerer med en hoej standard for ansvarligt fiskeri, inden man indfoerer noget EU-miljoemaerke;

26. deler Kommissionens opfattelse af, at hvis der skal indfoeres ordninger til certificering af ansvarligt fiskeri eller akvakultur, maa der foerst fastlaegges passende lovmaessige rammer paa faellesskabsniveau, hvilket skal ske under inddragelse af hele fiskerisektoren og alle andre interesserede parter med henblik paa at undgaa diskriminerende eller daarligt kontrollerede certificeringsordninger for ansvarligt fiskeri eller akvakultur, som kan skabe alvorlig forvridning af konkurrencevilkaarene paa markedet;

27. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen.