BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL BUDGETMYNDIGHEDEN om situationen pr. 31. December 2000 vedrørende garantier opført på det almindelige budget

INDHOLDSFORTEGNELSE

BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL BUDGETMYNDIGHEDEN om situationen pr. 31. December 2000 vedrørendegarantier opført på det almindelige budget

Første del: Begivenhederne siden den foregående rapport af 30.06.00, udviklingen i risikosituationen og de gennemførte garantiinterventioner

1. Indledning: Transaktionernes art

1.1. Transaktioner med makroøkonomisk sigte

1.2. Transaktioner med mikroøkonomisk sigte

2. Begivenhederne siden den foregående rapport af 30.6.00

2.1. Tadsjikistan

2.2. Moldova

2.3. Garanti fra Fællesskabet til Den Europæiske Investeringsbank for lån til projekter i Kroatien

2.4. EIB - Tyrkiet

3. Risikosituationen

3.1. Udestående ved rapportens færdiggørelse

3.2. Maksimal årlig risiko for fællesskabsbudgettet: Udbetalte lån ved rapportens færdiggørelse

3.3. Maksimal teoretisk årlig risiko for fællesskabsbudgettet

4. Garantiinterventioner

4.1. Udbetalinger over de likvide midler

4.2. Udbetalinger over garantifonden

4.3. Situationen med hensyn til betalingsrestancer ved rapportens færdiggørelse

5. Analyse af Fællesskabets teoretiske udlåns- og garantikapacitet til fordel for tredjelande

6. Garantifondens situation pr. 31.12.2000

7. Garantifondens relative soliditet

Anden del: Evaluering af potentielle risici: Den økonomiske og finansielle situation i de tredjelande, der har fået tildelt de største lån.

1. Indledning

2. Ansøgerlandene

2.1. Bulgarien

2.2. Litauen

2.3. Rumænien

3. Det vestlige Balkan

3.1. Bosnien-Hercegovina

3.2. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

4. De Nye Uafhængige Stater

4.1. Armenien

4.2. Belarus

4.3. Georgien

4.4. Moldova

4.5. Tadsjikistan

4.6. Ukraine

5. Andre tredjelande

5.1. Algeriet

Bilag

1. Forklarende bemærkninger til risikosituationen

1.1. Forklaringer til tabel 1-3

1.1.1. Maksimumsbeløb for godkendte lån (tabel 1)

1.1.2. Udestående udlån/indlån (tabel 1)

1.1.3. Maksimal årlig risiko (tabel 2 og 3)

1.2. Tabeller over lånetransaktioner, der dækkes af budgetgarantien

1.3. Endnu ikke underskrevne og underskrevne, men endnu ikke udbetalte lån fra EIB

1.4. Betingelser for udløsning af budgetgarantien

1.4.1. For låntagning/långivning

1.4.2. For garantier over for tredjemand

2. Bemærkninger til analysen af Fællesskabets forventede udlånskapacitet i forhold til tredjelande i perioden 1999-2001 i overensstemmelse med garantifondsordningen (tabel 4)

2.1. Garantireserven for långivning til tredjelande

2.2. Beregningsgrundlag for tilførsler til garantifonden

2.3. Grundlag for indbetalinger til fonden i tilfælde af delvise garantier

2.4. Tilførsler til garantifonden

2.5. Restbeløb i garantireserven

2.6. Resterende udlånskapacitet

3. Tabeller over risikoindikatorer - lande

Første del Begivenhederne siden den foregående rapport af 30.6.00, udviklingen i risikosituationen og de gennemførte garantiinterventioner

1. Indledning: Transaktionernes art

De risici, der dækkes af fællesskabsbudgettet, omfatter diverse låne- og garantitransaktioner, der kan inddeles i to kategorier, nemlig lån med makroøkonomisk sigte og lån med mikroøkonomisk sigte.

1.1. Transaktioner med makroøkonomisk sigte

Disse transaktioner omfatter først og fremmest betalingsbalancelån til EU's medlemsstater eller tredjelande; der er knyttet præcise økonomiske betingelser og forpligtelser til disse transaktioner.

Til denne kategori hører ligeledes det lån på 1 250 mio. EUR, der skal bruges til at finansiere import af landbrugs- og fødevareprodukter til det tidligere Sovjetunionen, idet risikoen i forbindelse med denne transaktion i høj grad afhænger af den makroøkonomiske og politiske udvikling i modtagerlandene.

1.2. Transaktioner med mikroøkonomisk sigte

Disse transaktioner omfatter lån til finansiering af projekter, der tilbagebetales over en længere periode ved hjælp af det forventede afkast af projekterne; lånene ydes sædvanligvis til virksomheder, finansielle institutioner eller tredjelande og dækkes ud over fællesskabsgarantien også af de sædvanlige bankgarantier.

Det drejer sig om Euratom- og NIC-lån i medlemsstaterne og Euratom- og EIB-lån i lande uden for Fællesskabet (Middelhavsområdet, Central- og Østeuropa, lande i Asien og Latinamerika samt Sydafrika).

2. Begivenhederne siden den foregående rapport af 30.6.00

De vigtigste begivenheder i løbet af andet halvår af 2000 er følgende:

2.1. Tadsjikistan

Rådet besluttede den 20. marts 2000 at ændre afgørelse 97/787/EF om ekstraordinær finansiel bistand til Armenien og Georgien med henblik på at udvide den til også at omfatte Tadsjikistan. Bistanden i form af lån vil udgøre 75 mio. EUR.

2.2. Moldova

Rådet besluttede den 10. juli 2000 at yde en yderligere makrofinansiel støtte til Moldova på højst 15 mio. EUR i form af lån.

2.3. Garanti fra Fællesskabet til Den Europæiske Investeringsbank for lån til projekter i Kroatien

Rådet besluttede den 7. november 2000 at ændre afgørelse 2000/24/EF med henblik på at udvide Fællesskabets garanti til Den Europæiske Investeringsbank til også at omfatte lån til projekter i Kroatien. Der er et samlet loft på 250 mio. EUR for disse lån, som skal ydes over en periode på fire år. Garantien begrænses til 65 % af det samlede låneloft på 250 mio. EUR, som Rådet har fastsat.

2.4. EIB - Tyrkiet

Rådet besluttede den 4. december 2000 at ændre afgørelse 2000/24/EF for at indføre et særligt EIB-handlingsprogram til støtte for en konsolidering og intensivering af toldunionen mellem EF og Tyrkiet. I overensstemmelse med denne afgørelse begrænses Fællesskabet garanti for lån til Tyrkiet til 65 % af det samlede låneloft på 450 mio. EUR, som Rådet har fastsat.

3. Risikosituationen

Vurderingen af risiciene for fællesskabsbudgettet kan foretages på to måder:

- den ene måde, som ofte anvendes af bankerne, består i på en given dato at opgøre den samlede udestående kapital for de pågældende transaktioner (situationen beskrives i tabel 1)

- den anden måde, som anvendes i budgetsammenhæng, består i at vurdere den højst tænkelige udbetalingsrisiko for Fællesskabet i et givent regnskabsår.

I sidstnævnte tilfælde kan vurderingen ligeledes foretages på to måder, nemlig ved:

- alene at vurdere udbetalingstransaktioner på datoen for rapportens færdiggørelse, under antagelse af at der ikke sker nogen førtidige tilbagebetalinger. Denne situation beskrives i tabel 2 nedenfor (den udgør den nedre grænse for de maksimale risici for fællesskabsbudgettet)

- på grundlag af prognoser at vurdere, hvilken virkning samtlige de transaktioner, som Rådet har vedtaget, eller som Kommissionen har fremsat forslag om, vil have for de kommende budgetter, under antagelse af at alle Kommissionens forslag vedtages. Denne situation beskrives i tabel 3 nedenfor (den udgør den øvre grænse for de maksimale risici for fællesskabsbudgettet).

Sidstnævnte fremgangsmåde giver et overblik over, hvorledes de risici, der er forbundet med de nuværende forslag, vil udvikle sig. Denne fremgangsmåde forudsætter imidlertid, at der opstilles visse antagelser for udbetalingsdatoerne, betingelserne for tilbagebetaling (se nærmere i bilaget) samt rentesatsen [1] og valutakursen [2].

[1] Der regnes med en gennemsnitlig rentesats på 10 % for EIB-lån. For indlån/udlån regnes med en gennemsnitlig rentesats på 4,4 %. For de nye transaktioner i tabel 3 regnes med en rentesats på 4,89188 %.

[2] For udlån i andre valutaer end euro, anvendes den kurs, der var gældende den 31.12.00.

Resultaterne fremgår af tabel 1-3, hvori der skelnes mellem risiciene for lande i og uden for Fællesskabet.

Det skal desuden bemærkes, at de samlede tal, der er anført i tabellerne, dækker risici af forskellig art, f.eks. lån ydet til et enkelt land i forbindelse med makrofinansiel bistand og lån til projekter, der garanteres af låntagerne, i forbindelse med NIC- og EIB-transaktioner.

I den følgende analyse skelnes der mellem den samlede risiko, risikoen for medlemsstaterne og risikoen for tredjelande.

3.1. Udestående ved rapportens færdiggørelse

Situationen beskrives i tabel 1.

Den samlede risiko androg 13 808 mio. EUR ved rapportens færdiggørelse mod 13 783 mio. EUR ved udgangen af foregående halvår, hvilket er en stigning på 1 % [3].

[3] En del af udviklingen i udeståendet i det forløbne halvår skyldes udsving i valutakurserne for udlån i andre valutaer end euro.

Nedenstående tabel viser, hvilke transaktioner der har haft indvirkning på udviklingen i udeståendet siden foregående rapport.

mio. EUR

Udestående pr. 30.6.2000 // 13 783

Tilbagebetaling af lån

Betalingsbalance: Italien

Euratom

NIC

Finansiel bistand

Det tidligere Sovjetunionen

EIB //

1 049,0

- 1,3

- 28,6

- 55,0

0,0

- 345,24

Udbetaling af lån

Finansiel bistand

EIB //

+ 60

+ 1 071,25

Kursudsving i andre valutaer i forhold til euroen // + 84,11

Udestående pr. 31.12.00 // 13 808

Ved rapportens færdiggørelse androg udeståendet i forbindelse med transaktioner vedrørende medlemsstaterne 133 mio. EUR, hvilket er en nedgang på 89 % i forhold til 30.6.00.

Denne nedgang skyldes hovedsagelig Italiens tilbagebetaling af betalingsbalancelån med 1 049,0 mio. EUR.

Med hensyn til risici i forbindelse med tredjelande androg udeståendet ved rapportens færdiggørelse 13 675 mio. EUR, hvilket er en stigning på 8,5 % i forhold til foregående halvår.

3.2. Maksimal årlig risiko for fællesskabsbudgettet: Udbetalte lån ved rapportens færdiggørelse

Situationen beskrives i tabel 2.

Den samlede risiko for første halvår af 2001 er på 1 638 mio. EUR.

- Risikoen i forbindelse med transaktioner med medlemsstaterne andrager 92 mio. EUR.

- Risikoen i forbindelse med tredjelande andrager 1 546 mio. EUR.

Risikoen i forbindelse med tredjelande er i gennemsnit 1 004 mio. EUR i perioden 2001-2009.

3.3. Maksimal teoretisk årlig risiko for fællesskabsbudgettet

Situationen beskrives i tabel 3.

Denne risiko beløber sig til 1 564 mio. EUR i 2001. Fra 2002 stiger risikoen og når op på 4 041 mio. EUR i 2009.

- Udviklingen i de maksimale risici i forbindelse med medlemsstaterne svarer til tallene i tabel 2.

- Risikoen i forbindelse med tredjelande er på 1 473 mio. EUR i 2001. Der kan konstateres en stigning i risikoen fra år 2002 til år 2009, hvor den når op på 4 041 mio. EUR.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

4. Garantiinterventioner

4.1. Udbetalinger over de likvide midler

Kommissionen foretager udbetalinger over sine likvide midler i overensstemmelse med artikel 12 i Rådets forordning nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom vedrørende ordningen for Fællesskabets egne indtægter for at undgå forsinkelser i forbindelse med betalingen af afdrag og renter på indlån og de hermed forbundne omkostninger, når en debitor er kommet bagud med betalingen.

4.2. Udbetalinger over garantifonden

Med Rådets forordning EF, Euratom nr. 2728/94 af 31. oktober 1994 blev der indført en garantifond for aktioner i tredjelande. Hvis modtageren af et lån ydet af Fællesskabet ikke overholder tilbagebetalingsfristen, træder garantifonden til og opfylder den pågældendes forpligtelse inden for en frist på tre måneder fra forfaldsdatoen. Hvis et EIB-lån, som der er stillet fællesskabsgaranti for, ikke tilbagebetales, træder Fællesskabet til inden for tre måneder fra modtagelsen af EIB's brev om indfrielse af garantien. Kommissionen bemyndiger så EIB til at trække de pågældende beløb på garantifonden.

Morarenterne for perioden mellem overdragelsen af de likvide midler og datoen for udbetalingen fra fonden stilles til rådighed af garantifonden og tilbagebetales til de likvide midler.

I løbet af de sidste seks måneder har fonden indfriet garantier for følgende debitorlande:

>TABELPOSITION>

4.3. Situationen med hensyn til betalingsrestancer ved rapportens færdiggørelse [4]

[4] Der er tale om Tadsjikistans restancer svarende til det lån på 1 250 mio. EUR, som Fællesskabet ydede det tidligere Sovjetunionen og dets republikker, og restancer på EIB's lån til det tidligere Jugoslavien inden for rammerne af Middelhavsprotokollerne. Beløbene omfatter de misligholdelser, som er dækket af budgettet.

Tredjelandes betalingsrestancer ved rapportens færdiggørelse

>TABELPOSITION>

1) Fordelingen af de ubetalte beløb på de enkelte republikker i det tidligere Jugoslavien er vejledende.

2) Garantiinterventioner i forbindelse med EIB's transaktioner omfatter de beløb, der var ubetalt på forfaldsdatoen, og de morarenter, som var påløbet på det tidspunkt, hvor fællesskabsgarantien blev udnyttet.

3) Morarenter, som er bogført mellem den dato, hvor fællesskabsgarantien blev udnyttet, og rapportens færdiggørelse. Der gives et samlet tal for morarenterne for alle republikkerne i det tidligere Jugoslavien.

5. Analyse af Fællesskabets teoretiske udlåns- og garantikapacitet til fordel for tredjelande

Garantifonds- og garantireserveordningen medfører i praksis visse begrænsninger for Fællesskabets udlåns- og lånegarantikapacitet over for tredjelande, eftersom de bevillinger, der er til rådighed ved hver ny beslutning om udlån (eller hver årlig tranche, hvis det drejer sig om garantier for flerårige beløbsrammer), er begrænset af det beløb, der er opført som garantireserve i de finansielle overslag [5].

[5] I de finansielle overslag for 2000-2006 er dette beløb på 200 mio. EUR i 1999-priser.

På ethvert givent tidspunkt udgøres lånekapaciteten af det tilbageværende rådighedsbeløb i garantireserven. Dette beløb svarer til forskellen mellem reserven og det anslåede beløb for tilførsler til garantifonden i forbindelse med transaktioner, der allerede er taget beslutning om, og transaktioner, som er under forberedelse.

Tabel 4 viser et overslag over Fællesskabets udlånskapacitet til tredjelande i perioden 2001-2004 inden for rammerne af garantifondsordningen. Beregningsmetoden og det anvendte regelsæt er beskrevet nærmere i bilaget til denne rapport.

Med udgangspunkt i de afgørelser, Rådet allerede har truffet, samt afgørelser, der er stillet forslag om eller er under forberedelse (se tabel 4), er det beløb, der forventes anvendt fra garantireserven i 2001, sat til 204,75 mio. EUR, hvilket betyder, at der ved udgangen af 2001 vil være et rådighedsbeløb på 3,25 mio. EUR i garantireserven.

Under hensyntagen til indvirkningen på garantireserven af de midler, fonden har afsat til tidligere vedtagne udlån, samt til foreslåede lån og lån, der var under forberedelse i 2000, udgjorde den årlige disponible udlånskapacitet ved færdiggørelsen af rapporten:

- 36,1 mio. EUR til lån, der garanteres 100 % over fællesskabsbudgettet, eller

- 55,54 mio. EUR til lån, hvor garantien er på 65 % (i medfør af Rådets afgørelse 2000/24/EF af 22. december 1999).

Nedenstående tabel 4 viser på grundlag af de aktuelle skøn for tilførslerne til fonden, at den resterende udlånskapacitet er meget begrænset i 2001.

6. Garantifondens situation pr. 31.12.2000

Pr. 31.12.2000 var det udestående beløb i forbindelse med lån og lånegarantier til fordel for tredjelande - forhøjet med forfaldne, ikke-betalte renter - 14 068,80 mio. EUR.

mio. EUR

// Udestående pr. 31.12.00

1. Låntagning/långivning // 1 561

2. EIB-lån // 12 103

3. Betalingsmisligholdelser // 189,70

4. Morarenter // 50,5

5. Forfaldne, ikke-betalte renter [6]

[6] Forfaldne, ikke-betalte renter som omhandlet i forordningen om oprettelse af garantifonden.

6. // 164,6

I ALT // 14 068,80

Forholdet mellem fondens midler og Fællesskabets samlede udestående som defineret i forordningen er 10,17 %, hvilket er mere end de 9 %, som er fastsat for målbeløbet i forordning nr. 1149/1999 om ændring af forordning nr. 2728/94 om oprettelse af fonden. I forordningen hedder det, at "hvis målbeløbet er overskredet ved årets udgang, tilbageføres overskudsbeløbet til en særlig konto i oversigten over indtægter i De Europæiske Fællesskabers almindelige budget". Overskudsbeløbet var på 165,36 mio. EUR ved afslutningen af regnskabsåret 2000. Dette beløb tilbageføres til budgettet i løbet af første halvår af 2001.

Garantifonden vil således ved udgangen af regnskabsåret 2001 indeholde 1 606 mio. EUR, under forudsætning af at følgende betingelser er opfyldt:

- at der overføres 201,6 mio. EUR fra garantireserven 2001

- at der ikke sker nye misligholdelser, som kræver udbetalinger fra fonden ud over den i april 2001 gennemførte intervention på 4,5 mio. EUR

- at Tadsjikistan tilbagebetaler sine restancer på i alt 78,9 mio. EUR

- at nettoindtægterne fra investeringer af fondens midler andrager omkring 55,3 mio. EUR i 2001.

7. Garantifondens relative soliditet

Forholdet mellem fondens midler pr. 31.12.2000 (1 432 mio. EUR) og den maksimale årlige risiko i forbindelse med lån til tredjelande (defineret som det samlede beløb af udeståender, der forfalder i løbet af det pågældende år), som for 2001 fremgår af tabel 3 (1 473 mio. EUR), var 97 %.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Anden Del Evaluering Af Potentielle Risici: Den Økonomiske Og Finansielle Situation I De Tredjelande, Der Har Fået Tildelt De Største Lån

1. Indledning

Tallene i den foregående del indeholder oplysninger om de kvantitative aspekter af risiciene for det almindelige budget. Disse oplysninger bør imidlertid sammenholdes med risikokvaliteten, der bedømmes ved at se på, hvilke former for transaktioner der er tale om, samt låntagernes soliditet. Forhold af nyere dato, der kan påvirke risikoen i modtagerlandene, analyseres nedenfor.

Risikoevalueringen i del 2 i form af helsidestabeller for de forskellige lande indeholder et sæt risikoindikatorer (se bilag) for tredjelande, der har modtaget makrofinansiel støtte fra EU, og som stadig har udestående gæld i forhold til EU. Som supplement hertil gives der en analyse for de lande, for hvilke der siden den sidste rapport vedrørende første halvår 2000 er fremkommet vigtige nye oplysninger, der kan få indflydelse på risikoevalueringen.

Evalueringen i dette kapitel omfatter ikke andre geografiske områder end de nævnte. Det skyldes, at Fællesskabets risici andre steder (hovedsagelig via garantier for lån ydet af Den Europæiske Investeringsbank (EIB)) kun udgør en brøkdel af de samlede risici.

2. Ansøgerlandene

2.1. Bulgarien

Væksten accelerede i 2000 i Bulgarien fra 2,4% til 5,2% (2000H1) på grund af gunstige interne og eksterne udviklinger. Væksten forventes at forblive på dette niveau i 2001 og 2002 også. Eksporten stiger hurtigere end importen, så handelsunderskuddet kan forventes at blive mindre i de kommende år.

Selv om inflationen faldt som følge af currency board-ordningens indførelse i 1997 fra hyperinflation til en del under 10% årligt, er den for nyligt steget igen. Forbrugerprisinflationen steg til 12% for nyligt (oktober 2000), hovedsageligt på grund af højere priser på brændstof. Ledigheden toppede tidligt på året (19%), men er siden langsomt faldet til 17,8% i september. Den store sæsonbeskæftigelse i landbruget og turisterhvervene bidrog sammen med nyskabte arbejdspladser i servicesektoren til stigningen i arbejdspladser.

Bulgariens offentlige finanser er fortsat sunde. I 1999 var der et underskud på 1%, men selv om der for 2000 og 2001 forudses et underskud på 1,5%, genereres der på konsolideret vis månedlige budgetoverskud, hovedsageligt som følge af et uventet højt afgiftsprovenu.

2.2. Litauen

Økonomien har siden begyndelsen af 2000 været i bedring efter virkningerne af den russiske krise, som i 1999 førte til et fald i BNP på 4,2%. I løbet af de første tre kvartaler i 2000 steg real BNP med 2,3%. Motoren bag opsvinget har været en stærk eksport, ligesom beskedne stigninger i rådighedsindkomsterne har bremset den indenlandske efterspørgsel. På baggrund af en forventning om solid vækst på Litauens eksportmarkeder og en forbedret indenlandsk efterspørgsel forventes BNP-væksten at accelerere i den nærmeste fremtid for at overstige 3% næste år og nå op på 4% i 2002.

Forbrugerprisinflationen har været særdeles lav i den seneste tid på grund af svag indenlandsk efterspørgsel og litasens stærke stilling over for euroen, hvilket bremser prisstigningerne på råvareimporten. Den årlige stigning i forbrugerpriserne faldt fra 2,4% i 1998 til 0,3% i 1999. I løbet af de første elleve måneder i 2000 steg forbrugerprisindekset med 1% sammenholdt med samme tidsrum året før. Trods nogen inflationsvirkning som følge af prisliberaliseringen og de stigende verdensmarkedspriser på råvarer forventes inflationen at holde sig på et lavt niveau i den nærmeste fremtid.

Ledigheden steg fortsat gennem hele året, hvilket afspejler en forholdsvis afdæmpet vækst og den økonomiske omstrukturering. Den registrerede ledighed steg fra 6,4% i 1998 til 8,4% i 1999 og til 11,7% i tredje kvartal i 2000. Da omstruktureringen fortsat giver sig udslag i nedlæggelse af arbejdspladser kan arbejdsløsheden forblive høj.

I løbet af dette år er der sket en stærk forbedring af de offentlige finanser efter en alvorlig forværring i tiden efter den russiske krise, hvor forsøg på at dæmpe den negative eksterne påvirkning førte til en stigning i budgetunderskuddet fra 1,8% i 1997 til 8,6% i 1999. Parlamentet vedtog i november 1999 et antikriseprogram, der omfatter betydelige finanspolitiske stramninger for at korrigere de budgetmæssige og eksterne ubalancer. Programmets vigtigste elementer er nedskæring af tidligt forfaldende udgifter, udsættelse af sidste tranche af opsparingsrestitutionen og mellemfristede strukturelle foranstaltninger, som f.eks. stabilisering af socialsikringssystemet. Der blev i begyndelsen af marts 2000 undertegnet et præventivt standby-arrangement med Den Internationale Valutafond for at undgå mulige likviditetsbegrænsninger. På trods af et langsommere opsving end forventet er budgetkonsolideringen ved at være på plads, hvilket vil kunne mindske underskuddet til omkring 3¼% af BNP i år. Budgetforslaget for 2001 forudser en yderligere reduktion af underskuddet til 1½% af BNP.

Forårsaget af en styrket eksportvækst og en svag indenlandsk efterspørgsel er det alarmerende store underskud på de løbende poster i bedring siden begyndelsen af 2000 med et fald fra 11,2% af BNP ultimo 1999 til 4,3% medio 2000. På grund af den forventede stigning i den indenlandske efterspørgsel risikerer underskuddet over for udlandet af forblive forholdsvis højt i den nærmeste fremtid.

De udenlandske direkte investeringer forblev forholdsvis uberørte af den økonomiske afmatning og bidrog til at finansiere underskuddet på de løbende poster.

Strukturreformerne er skredet frem i løbet af 2000, selv om reformernes dynamik er slækket noget i forbindelse med forberedelserne til valget i efteråret. Den nyvalgte regering har erklæret at opretholde reformbestræbelserne og at arbejde mod integration med EU som forgængeren.

2.3. Rumænien

Efter tre års recession oplevede Rumænien en beskeden stigning i den økonomiske aktivitet i løbet af 2000. De foreløbige halvårstal synes at vise en økonomisk vækst på 2,1%. Oplysningerne for industriproduktionen for oktober var 8,2% højere end for samme tidsrum året før, hvilket bekræfter den beskedne stigning i aktiviteterne. Den eksterne sektor er hovedmotoren i opsvinget, idet accelereringen af EU's vækst har øget efterspørgslen efter eksportvarer. Væksten i såvel investeringer som privatforbrug er også på vej op igen.

Underskuddet på de løbende poster er mindsket i løbet af de første ni måneder i 2000. Det kumulerede underskud faldt til 682 mio. USD sammenholdt med 781 mio. USD for samme tidsrum året før. Eksportindtægterne i løbet af første halvår dette år (i USD) steg 27% og nåede det højeste niveau i ti år. Importen er også i stigning, om end noget langsommere end eksporten, ligesom tjenestebalancen er i lettere bedring. En stor andel af denne bedring skyldes imidlertid et overførselsoverskud, som steg kraftigt sammenlignet med 1999, og der kan derfor stilles spørgsmålstegn ved kvaliteten af bedringen af de løbende poster.

På grund af de usikre makroøkonomiske vilkår faldt tilstrømningen af udenlandske direkte investeringer i løbet af første halvår 2000. I løbet af dette års første seks måneder var bruttotilstrømningen af udenlandske direkte investeringer 347 mio. USD sammenholdt med 688 mio. USD sidste år. Bekymringerne om Rumæniens eksterne kreditværdighed og evne til at betjene sin udenlandsgæld er imidlertid faldet bort, idet myndighederne har overholdt sine eksterne betalingsforpligtelser til punkt og prikke.

Budgetstillingen er meget svag for øjeblikket. Efter en begrænset stramning i 1999 skete der en opløsning i 2000. Selv om den stigende økonomiske aktivitet øgede skatteprovenuet, lægger overdrevne lønstigninger i den offentlige sektor, højere rentebetalinger end forventet samt stigende skatterestancer et stærkt pres på den finanspolitiske styring. Selv om regeringen har indført forskellige foranstaltninger for at øge skattebetalingerne og begrænse stigningen i erhvervslivets interne restancer, har disse vist sig uden virkning. De umiddelbare udsigter er højst usikre, da den nye regering er under stigende pres for at øge udgifterne nu i tiden efter parlaments- og præsidentvalgene.

Der er kun beskedne tegn på, at inflationen er begyndt at falde. Inflationen på årsbasis var i september 41,3%. En løs monetær politik lagde et stærkt nedadgående pres på den nominelle vekselkurs. Mellem januar og oktober faldt leuen med en tredjedel over for USD og 14% over for euroen.

De rumænske myndigheder nåede den 7. juni 2000 til enighed med IMF om tilendebringelsen af første analyse og forlængelsen af standby-arrangementet. I efteråret stod det dog klart, at den rumænske regering ikke ville kunne overholde sit tilsagn om at reducere restancerne i de statsejede virksomheder og begrænse lønstigningerne i den offentlige sektor. Hertil kommer vanskeligheder med at opfylde IMF's betingelser om omstrukturering af skrantende statsejede banker, som fortsat trækker på offentlige midler for at opretholde likviditeten. Som følge heraf er det meget lidt sandsynligt, at der bliver modtaget yderligere deludbetalinger under standby-arrangementet.

3. Det Vestlige Balkan

3.1. Bosnien Og Hercegovina

BNP-væksten i 1999, som blev negativt påvirket af Kosovo-krisen, forventes at være på 9%. For år 2000 havde myndighederne oprindeligt forudset en BNP-vækst omkring 12-15%. Det egentlige resultat bliver dog sandsynligvis lavere på grund af virkningerne af en af de værste tørker i Bosnien og Hercegovina i de senere år. Den store økonomiske vækst har haft lille virkning på arbejdsløsheden, som Verdensbanken i maj 2000 estimerede til 36% af arbejdskraften.

Currency-board-ordningens regler er blevet overholdt, hvilket har bidraget til et moderat inflationspres. Den årlige inflation målt i konvertible mark, som er Currency-board-ordningens valuta siden medio 1998, forventes at blive 3% for år 2000 i begge enheder. Ved udgangen af 2000 synes den konvertible mark at være fuldstændigt accepteret i Bosnien og Hercegovina. Den stærke stigning i Centralbankens valutareserver synes at bekræfte dette. Ved udgangen af 1999 udgjorde reserverne 866 mio. konvertible mark (svarende til ca. 2,5 måneders import) sammenholdt med 300 mio. konvertible mark ultimo 1998. Budgetmæssigt blev de samlede budgetunderskud i forhold til BNP (før bistand) for henholdsvis Føderationen og Republika Srpska oprindeligt anslået til 1,6% og 3,3% (1,1% og 2,1% efter bistand). Underskuddene blev dog større end forventet som følge af stigende løn- og pensionsudgifter og indtægtstab, hvorfor begge enheder har truffet foranstaltninger for at bringe de nuværende udgifter i overensstemmelse med de disponible midler. .

Underskuddet på de løbende poster faldt betydeligt i 1999 (til ca. 21% af BNP sammenholdt med 32% i 1998) som følge af en langsommere end forventet gennemførelse af genopbygningsprojekter og en langsommere stigning i den indenlandske efterspørgsel. Underskuddet forventes at være reduceret yderligere i 2000 og vil fortsat især blive finansieret af donorbistand. Udlandsgælden er stadig stor (ca. 70% af BNP i 1999), hvilket til dels afspejler en betydelig gældsbyrde, der er arvet fra det tidligere Jugoslavien. Gældsbetjeningen i procent af eksporten af varer og tjenesteydelser er imidlertid lav, hvilket skyldes, at meget af gælden er på koncessionelle vilkår samt gunstige gældssaneringsordninger, der er aftalt med London-klubben og Pariser-klubben.

I maj 1998 godkendte IMF et standby-arrangement (81 mio. USD). I juni 1999 besluttede IMF at øge sin bistand med 23 mio. USD som følge af den negative virkning af Kosovo-krisen. Efter nogen forsinkelse i gennemførelsen blev fjerde og femte IMF-analyse tilendebragt den 22. december 2000, og programmet blev forlænget til maj 2001. Med hensyn til risikoindikatoren for Bosnien-Hercegovina foreligger der ikke nogen specifikke oplysninger, da institutionerne ikke udarbejder nogen vurdering for landet. Den generelle risiko ved at gennemføre investeringer i landet er imidlertid stadig stor.

3.2. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

Risikoen i forbindelse med lånegarantier over Fællesskabets budget til dette land faldt en smule i første halvår 2000, da det lysnede for den økonomiske situation, hvorimod udenrigsbalancen forblev svag.

Den økonomiske aktivitet var ret heftig i 2000, idet BNP-væksten forventes at være steget med 6%. Umiddelbart efter Kosovo-krisens afslutning skyldtes efterspørgslen eksport til Kosovo-regionen samt tilstedeværelsen af internationalt hjælpepersonale og militær i landet. Siden hen ændredes dette til et mere bredt baseret opsving i den økonomiske aktivitet med et privatforbrug, der bidrager betydeligt lige inden indførelsen af moms i april. Fra starten bidrog nettoeksporten således til stigningen i den økonomiske aktivitet, men for året som helhed betyder den mere bredt baserede vækst, at importen er vokset hurtigere end eksporten. Underskuddet på de løbende poster steg fra ca. 4,0% af BNP i 1999 til et anslået 6,5% af BNP i 2000 på grund af en forværring af handelsbalancen. Væksten drives udelukkende af den indenlandske efterspørgsel, såvel privatforbrug som investeringer. Eksporten er imidlertid måske undervurderet, som en betydelig stigning i valutareserverne på grund af "fejl og mangler" synes at påvise.

På trods af dette er de officielle bruttoreserver steget fra 3,0 måneders import i 1999 til anslået 3,5 måneders import i 2000, hvilket i vid udstrækning svarer til det niveau, der anbefales af IMF. Gældsbetjeningen faldt en smule fra 13,0% af eksporten i 1999 til ca. 12,4% af eksporten i 2000. Der kan for 2001 forventes yderligere reduktion i gældsbetjeningskvoten. På den anden side er udlandsgælden set i forhold til BNP blevet stadigt værre, nemlig en stigning med to procentpoint til 45,7% af BNP. På bare tre år er udlandsgælden steget med over 14 procentpoint i forhold til BNP.

Efter langvarige forhandlinger er myndighederne nået til enighed om et treårigt finansielt arrangement med IMF under programmet til bekæmpelse af fattigdom og fremme af vækst og den udvidede finansieringsfacilitet (omkring 34,5 mio. SDR), og dette blev godkendt den 29. november. Den tidligere finansieringsfacilitet (ESAF) for perioden 1997-2000 udløb i april 2000 uden formelt at være tilendebragt.

Endvidere godkendte Verdensbankens bestyrelse den 14. december et nyt strukturtilpasningslån til finans- og erhvervssektoren (FESAL II). Myndighederne forhandler også med Verdensbanken om et strukturtilpasningslån for den offentlige sektor (PSAL).

Efter at der med IMF blev indgået en aftale om et nyt økonomisk program er Fællesskabets makrofinansielle bistand, som Rådet vedtog den 8. november 1999, nu gået ind i gennemførelsesfasen. Bistanden beløber sig til 80 mio. EUR, heraf indtil 50 mio. EUR i form af lån og indtil 30 mio. EUR i gavebistand. Gavebistandselementet på 20 mio. EUR indeholdt i første trancheudbetaling, som samlet beløb sig til 30 mio. EUR, blev frigivet den 29. december og låneandelen (10 mio. EUR) blev frigivet i januar 2001.

4. De Nye Uafhængige Stater

4.1. Armenien

Efter en stagnering primo 2000 accelerede BNP-væksten til omkring 4% på årsbasis i årets første ti måneder på trods af, at landbrugsproduktionen var påvirket af en alvorlig tørke i løbet af sommeren.

Budgetindtægterne var fortsat i 2000 under de forventede niveauer, hvilket førte til udgiftsbesparelser og en hurtig opbygning af udgiftsrestancer (over 5% af BNP, heraf nogle sociale restancer). Inflationen blev bremset med et prisfald på ca. 0,5% på trods af betydelige stigninger i energipriserne. Den armenske valuta faldt ca. 6% nominelt over for USD i 2000.

I løbet af dette års første otte måneder steg handelsomsætningen med 13% (på årsbasis) til 740 mio. USD. Handelsunderskuddet steg dog en smule på årsbasis i løbet af årets første ni måneder på trods af en betydelig accelerering af eksportstigningen. Underskuddene på handelsbalancen og de løbende poster forventes at forblive høje (over 20% af BNP) i de kommende år, så længe den eksterne handelsblokade i forbindelse med den uløste Nagorno-Karaback-konflikt fortsat gælder.

De samlede udenlandske direkte investeringer steg betydeligt i løbet af første halvår 2000, og afspejler stor tilstrømning af etablerede udenlandske investorer og på ny investeringer fra Rusland. De officielle valutareserver var fortsat positive svarende til mere end 3 måneders import. Ved udgangen af 1999 beløb udlandsgælden sig til ca. 850 mio. USD eller 47 % af BNP, ligesom gældsbetjeningen udgjorde 17% af budgetindtægterne.

Den armenske regerings program fokuserer på bekæmpelse af korruption og skyggeøkonomi, samt genopbygning af politisk og økonomisk stabilitet. Det vigtigste spørgsmål i den armenske indenrigs- og udenrigspolitik er løsningen af konflikten med Aserbajdsjan vedrørende Nagorno-Karabakh. De internationale forhandlinger inden for rammerne af OSCE/Minsk-gruppen har endnu ikke kunnet føre til en fredsaftale. Armeniens grænser med Tyrkiet og Aserbajdsjan er fortsat lukkede som følge af blokaden, og denne isolation bremser i højeste grad den økonomiske udvikling og det normale politiske liv i Armenien.

4.2. Belarus

Landet har praktisk taget ingen valutareserver og har været afhængig af gentagne indsprøjtninger fra IMF i form af betalingsbalancestøtte på grund af manglende fremskridt i de økonomiske reformer, men Balarus' økonomiske beslutningstagere har dog i nogen grad ændret kurs i 2000. Dette var også nødvendigt på grund af den stærke økonomiske afmatning. Selv den rapporterede BNP-vækstrate og industrivækst (som de fleste vestlige observatører til stadighed hævder er overvurderet) er faldet markant. BNP steg kun 2% på årsbasis og industriproduktionen 1,5% i løbet af første halvår 2000. Allerede i de foregående år var den økonomiske vækst faldet fra 8,3% i 1998 til 3,4% i 1999.

Inflationen blev kraftigt reduceret ved at indskrænke bløde lån til statsejede virksomheder med finansielle problemer. Den månedlige inflation er faldet fra 14% i begyndelsen af 2000 til lige over 3% i tredje kvartal dette år. Belarus' centralbank har taget skridt i retning af en rationalisering af økonomien ved at samle den officielle kurs og markedskursen. Gældsbetjeningsevnen synes ikke at være et stort problem. Statens gæld beløber sig til 800 mio. USD, hvoraf halvdelen udgøres af statsobligationer og den anden halvdel af garantier. Heri indgår ikke energirestancer, som beløber sig til 340 mio. USD, hvoraf gas tegner sig for 250 mio. USD og resten er elektricitet. Likvide beholdninger til gældsbetjeningen risikerer at være utilstrækkeligt, da der ikke er adgang til udenlandsk finansiering, og centralbanken kun har begrænsede reserver, ligesom myndighederne ydermere kunne tænke sig at holde valutakursen så stabil som muligt. Myndighederne gør dog en stor indsats for at omstrukturere gælden, navnlig den garanterede gæld over for Tyskland og Østrig (i alt ca. 92 mio. USD). Gældsbetjeningen beløber sig i 2001 til 107 mio. USD for statens gæld og til 211 mio. USD for den garanterede gæld.

4.3. Georgien

Som følge af en alvorlig tørke, der forårsagede et stort fald i landbrugsproduktionen, forventedes den økonomiske vækst kun at ligge omkring 1,2% i 2000.

I løbet af de første otte måneder i 2000 var budgetindtægterne igen under det forventede niveau hovedsageligt på grund af en svag forvaltning, sort økonomi, korruption og problemer i opkrævningen, navnlig af told, i et delt land. Inflationen ved udgangen af året forventedes lavere end sidste års niveau omkring kun 7%. Kursen på larien lå i 2000 stabil på omkring 2 lari for en USD.

Georgiens underskud på de løbende poster forventedes at holde sig på et meget højt niveau, nemlig 14% af BNP. Udenrigshandelen forventes at ville lide under den alvorlige tørke og den deraf følgende lavere landbrugsproduktion. Der ventes dog en bedring i 2001 takket være en større regional efterspørgsel, bedre adgang til globale markeder (medlemsskab af WTO), stærkere forbrugerefterspørgsel og større udgifter til investeringer.

Valutareserverne holdt sig lave på svarende til ca. 1,1 måneds import, men der forventes en forøgelse til 2,2 måneders import ved udgangen af 2001. Ved udgangen af 1999 beløb udlandsgælden sig til 1,85 mia. USD eller mere end 60 % af BNP (48% af BNP i 1998). Landet opnåede i 2000 nye gældssaneringsordninger med de største kreditorer, hvorefter gældsbetjeningsbyrden bliver mere holdbar.

Oprørsbevægelserne i Abkhasien og Sydossetien har været en stor udfordring for regeringen siden landets uafhængighed. Regionerne kontrolleres fortsat af separatistregeringerne. Der er endnu ikke fundet nogen politisk løsning på trods af bestræbelserne fra det internationale samfunds side. Forholdet mellem den autonome republik Ajaria og centralregeringen er et andet stort internt problem i Georgien. Konflikten i Tjetjenien har belastet forholdet til Rusland yderligere. Et andet punkt, der skaber uoverensstemmelser, er den nye visaordning for georgianere, der rejser eller opholder sig i Rusland, en foranstaltning, der kan få negative virkninger for såvel samhandelen som de betydelige årlige overførsler fra georgianske emigranter. I april 1999 blev Georgien medlem af Europarådet, og i juni 2000 tilsluttede landet sig WTO.

4.4. Moldova

Efter to års betydelige fald steg BNP med 1,7% i første halvår af 2000. Dårlige vejrforhold med virkning for landbrugsproduktionen vil blive opvejet af en stigning i industri, transport og byggeri, hvorved BNP for 2000 alligevel kommer op forrige års niveau. Der blev indført store finanspolitiske stramninger (budgetunderskuddet faldt til 1,5% af BNP i 2000 fra 2,6% af BNP i 1999), og der blev gjort store fremskridt med strukturreformerne, navnlig inden for vinavl, energi og privatisering af landejendomme.

Inflationen halveredes sidste år (til lige over 20% gennem året indtil december måned). Underskuddet på de løbende poster forværredes imidlertid i 2000, hovedsageligt på grund af større import. På trods af en total mangel på ekstern finansiering og den meget store gældsbetjening, forblev bruttoreserverne mere eller mindre uændrede gennem året, svarende til ca. 2 ½ måneds import af varer og tjenesteydelser. Vekselkursen var rimelig stabil omkring 12,5 lei pr. USD.

Regeringen undertegnede den 1. december - en dag efter parlamentets endelige vedtagelse af 2001-budgettet - en ny treårig hensigtserklæring med IMF inden for rammerne af programmet til bekæmpelse af fattigdom og fremme af vækst. Moldova modtog således ekstern finansiering for et samlet beløb på ca. 42 mio. USD i løbet af den sidste uge af 2000.

Risikoen for yderligere afbrydelser i den multilaterale långivning er imidlertid stadig ekstrem stor. Helt konkret kan parlamentets opløsning den 31. december foranledige IMF og andre långivere, herunder EU, som forhandlede en hensigtserklæring med Moldovas myndigheder sidst i november, til at afvente resultatet af det nyudskrevne parlamentsvalg sidst i februar 2001.

4.5. Tadsjikistan

Real BNP steg med 9,6 % (på årsbasis) i årets første otte måneder. Væksten drives af fremstillingssektoren. En alvorlig tørke resulterede imidlertid i en meget dårlig kornhøst (50% af 1999-høsten) og forventes at mindske BNP-væksten til 5% for 2000 som helhed.

Der skete i 2000 en finanskonsolidering gennem en bedre skatteopkrævning end forventet svarende til ca. 1,7% af BNP i første halvår. Nylige stigninger i de internationale olie- og fødevarepriser samt kursfaldet for den nye valuta førte til en stor inflationsstigning i slutningen af året. Landets valuta faldt med 18% mellem ultimo marts og medio september 2000. Faldet accelererede hen imod udgangen af 2000.

Underskuddet på de løbende poster var i første halvår 2000 (6% af BNP) lavere end sidste år (på årsbasis). Tørke og højere oliepriser øgede imidlertid presset på betalingsbalancen. Hertil kommer, at kapitaltilstrømningen fra såvel officielle som private kilder (navnlig finansieringen af bomuldssektoren) var lavere end forventet, hvilket skabte et pres på bruttovalutareserverne (svarende til ca. 1,3 måneders import).

Tadsjikistans udlandsgæld udgjorde 103% af BNP ved udgangen af 1999. Udlandsgælden anses for at være meget høj, når gæld og gældsbetjening sammenholdes med skatteprovenu. Gældsproblemet er en alvorlig hindring for bekæmpelse af fattigdom og fremme af vækst. I løbet af de næste 4-5 år vil den årlige nettooverførsel til udlandet (i forbindelse med gældsbetjening) beløbe sig til ikke mindre end 5% af BNP.

Det er en udfordring af videreføre bestræbelserne på at indføre normale politiske og økonomiske strukturer. Præsidenten har hidtil givet det største oppositionsparti flere pladser i regeringen på trods af dårlige resultater i februarvalget. I august blev det imidlertid besluttet at smide størstedelen af de oppositionssoldater, som tiltrådte de almindelige styrker som del af 1997-fredsaftalen, ud af hæren, og dette kan få følger for den politiske situation. Taliban-bevægelsen har ikke givet udtryk for aggressive hensigter for regionen. Hvis Taliban-styrkerne imidlertid fortsætter yderligere op mod nordøst langs grænsen til Tadsjikistan, vil den eneste tilbageværende flugtrute for 150 000 flygtninge være gennem Tadsjikistan.

4.6. Ukraine

Drevet frem af en solid eksport forventes real BNP at været steget med 4-5% i 2000, for første gang positiv på årsbasis siden uafhængigheden. Forbrugerprisindeksinflationen accelererede fra 18,4% i oktober 1999 til 28,9% i november 2000, hvilket skyldes det gryniaens skarpe fald sidst i 1999, de højere oliepriser, justering af de administrative priser og en hurtig stigning i pengemængden. Parlamentet har for 2001 vedtaget et budget, som efter regeringens definition balancerer, men reelt indebærer en forøgelse af underskuddet til 3% af BNP (fra et anslået 1,5% af BNP i 2000), selv når indtægterne fra privatiseringen opføres som finansiering. Budgettet er baseret på en stor stigning i indtægterne fra privatiseringen, herunder salg af en række større virksomheder, bl.a. Ukrtelecom, det statsejede telekommunikationsmonopol, og kraftforsyningsselskaberne.

Understøttet af gryniaens fald sidst i 1999 og en større efterspørgsel fra Ukraines vigtigste handelspartnere er eksporten vokset stærk siden udgangen af 1999. Selv om importen også er accelereret som udtryk for en større indenlandsk efterspørgsel, udviste de løbende poster et betydeligt overskud i de første tre kvartaler af 2000. Der forventes dog en forværring af de løbende poster i 2001, da den voksende indenlandske efterspørgsel holder importen oppe, men en stigende reel vekselkurs og forsyningsvanskeligheder svækker eksportvæksten. I april 2000 blev udlandsgæld for ca. 2,6 mia. USD, hovedsageligt eurobonds på private investorers hænder, men også en del af Ukraines gæld til det russiske gasselskab Gazprom, omlagt til syvårs obligationer i euro eller dollar. Ukraine, som stoppede gældsbetjeningen til Paris-klubben i januar 2000, søger også omlægning af denne gæld. Betalingsbalancen er stadig sårbar. En del gældsbetjeningsforpligtelser forfalder i 2001 og de officielle valutareserver er fortsat lave (1,15 mia. USD ved udgangen af november 2000, svarende til 3¾ ugers import) Da Moody's vurderer risikoen for misligholdelse højere, blev Ukraines rating i januar 2000 nedjusteret fra B3 til Caa1 (en vurdering af misligholdelsesrisikoen).

Strukturreformerne er ikke altid skredet frem som planlagt, men der er truffet en række tilskyndelsesforanstaltninger siden slutningen af 1999. Inden for landbrugssektoren er salget af individuelle jordlodder fra kollektive landbrugsvirksomheder blevet liberaliseret. På privatiseringsområdet har regeringen opstillet et ambitiøst program for perioden 2000-2002. I energisektoren blev Tjernobyl lukket endelig ned den 15. december 2000, hvilket åbner mulighed for en international finansieringspakke, der skal sikre indførelse af acceptable sikkerhedsstandarder for atomkraftværkerne i Khmelnitsky og Rovno. I kraftsektoren er der sket en tydelig forbedring af betalingsopkrævningerne og der er truffet skridt til privatisering af kraftforsyningsselskaberne. Fremskridt med reformen af gassektoren er dog stadig flygtige. På det finansielle område var det en god nyhed, at der i december 2000 blev vedtaget en ny lov om banker og bankvirksomhed, men der er fortsat store svagheder i nogle større statsejede banker.

Efter mere end et års vanskelige forhandlinger, der yderligere kompliceredes af påstande om Ukraines centralbanks misbrug af IMF-midler i løbet af 1997 og 1998, vedtog IMF i december 2000 at genaktivere den udvidede lånefacilitet. Kommissionen sendte i december 2000 en mission til Kiev for at indgå en aftale om de politiske betingelser for udbetalingen af anden tranche af den makrofinansielle bistand på 150 mio. EUR, som EU vedtog i oktober 1998. Ukraines myndigheder har imidlertid ikke bekræftet deres tilsagn til en række af de foreslåede betingelser.

5. Andre Tredjelande

5.1. Algeriet

Stigende olie- og gaspriser får sandsynligvis en positiv indvirkning på Algeriets økonomi og risikoindikator, da kulbrintesektoren tegner sig for mere en 90% af landets eksport og for ca. 30% af BNP. Stigende indtægter fra olie- og gasindustrien vil bidrage til at genskabe overskud på både budgettet og de løbende poster. Regeringen har til hensigt at gøre en ende på de politiske uroligheder og genskabe freden. Udsigter til varig fred øger det internationale samfunds tillid til Algeriet.

En bedring af betalingsbalancens løbende poster, med et anslået overskud på 6,1 mia. USD i 2000, vil sætte Algeriet i stand til at kumulere udenlandsk valuta til reserverne, som ved udgangen af 2000 anslåes til 9,6 mia. USD (svarende til 9,4 måneders import).

Højere oliepriser end forventet har også haft en positiv virkning for Algeriets økonomi. Kulbrinteindtægterne forventes at stige med 5% af BNP i løbet af 2000, og regeringen regner med et mindre overskud på statens finanser (0,3% af BNP). Alle yderligere indtægter, som ikke indgår i budgettet, vil blive kanaliseret over i en ny stabiliseringsfond og anvendt til at genopbygge de valutareserver, der blev opbrugt i 1998-99, samt betjening af statsgælden.

Real BNP-vækst anslås til 4,3% i 2000 (3,3% i 1999) forårsaget af en stigning i eksporten på 6% (stærk efterspørgsel efter olie og andre kulbrinter samt højere priser). Inflationen på årsbasis har været under kontrol og under det officielle inflationsmål på 5% gennem de seneste fem år. Forbrugerprisinflationen lå i 1999 gennemsnitligt på 2,6% og anslås til at blive 4% i 2000.

Den samlede portefølje af mellem- og langfristet udlandsgæld faldt en smule i 1999 og begrænsede dermed også en smule gældsbetjeningen i dollar. På grund af de på ny stigende oliepriser faldt den samlede udlandsgæld imidlertid fra 64,8% af BNP i 1998 til ca. 59,1% i 1999 og anslås til 47,9% for 2000. Gældsbetjeningsbyrden bliver også lavere med et fald fra 44,8% i 1998 til 39,6% i 1999 og forventes at nå ned på 24% i 2000.

Forkortelser

CBA // Currency Board Arrangement, currency board-ordning

CCFF // Compensatory and Contingency Financing Facility, facilitet til finansiering af udligning og uforudsete udgifter

DM // Tyske mark

EF // Det Europæiske Fællesskab

EFF // Extended Fund Facility, udvidet finansieringsfacilitet

EIB // Den Europæiske Investeringsbank

ESAF // Enhanced Structural Adjustment Facility, udvidet strukturtilpasningsfacilitet

EU // Den Europæiske Union

EUR // Euro

FESAL // Financial and Enterprise Structural Adjustment Loan, strukturtilpasningslån til finans- og erhvervssektoren

FDI // Foreign Direct Investments, udenlandske direkte investeringer

FYROM // Den tidligere jugoslaviske Republik Makedonien

GATT // General Agreement on Tariffs and Trade (den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel)

BNP // Bruttonationalprodukt

IFIs // International Financial Institutions, internationale finansieringsinstitutioner

IMF // Den Internationale Valutafond

SAF // Structural Adjustment Facility, strukturtilpasningsfacilitet

SBA // Standby-arrangement

USD // US-dollar

MOMS // Merværdiafgift

WTO // Verdenshandelsorganisationen

Bilag

1. Forklarende bemærkninger til risikosituationen

1.1. Forklaringer til tabel 1-3

Hensigten med tabel 1-3 er at give en skematisk oversigt over garantiudeståendet og de årlige tilbagebetalinger af hovedstol og renter på de ind- og udlån, der indebærer en risiko for Fællesskabets budget. Tallene viser den størst mulige risiko, som disse transaktioner indebærer for Fællesskabet; de skal ikke forstås således, at budgettet rent faktisk vil blive belastet med disse beløb. Især hvad angår tabel 3 er det ikke givet, at alle de anførte transaktioner rent faktisk vil komme til udbetaling.

1.1.1. Maksimumsbeløb for godkendte lån (tabel 1)

Ved maksimumsbeløbet for godkendte lån forstås summen af de godkendte maksimumsbeløb for alle de transaktioner, Rådet har vedtaget.

For at danne sig et fuldstændigt billede af, hvilken risiko det indebærer for fællesskabsbudgettet, skal man tage hensyn til følgende faktorer, der påvirker risikoen i hver sin retning:

- Ud over de godkendte maksimumsbeløb virker renterne på disse lån risikoforhøjende.

- Af risikoformindskende faktorer kan nævnes:

* begrænsningen af garantien til EIB til 75 % af de lån, der er ydet til lande i Middelhavsområdet

* begrænsningen af garantien til EIB til 70 % af de lån, der er ydet inden for rammerne af de lånetransaktioner med visse tredjelande, som er godkendt ved Rådets afgørelse af 14. april 1997, og risikofordelingen mellem Fællesskabet og EIB, idet den budgetmæssige garanti i visse tilfælde kun dækker de politiske risici

* begrænsningen af garantien til EIB til 65 % af de lån, der er ydet inden for rammerne af de lånetransaktioner med visse tredjelande, som er godkendt ved Rådets afgørelse af 22. december 1999, og risikofordelingen mellem Fællesskabet og EIB, idet den budgetmæssige garanti i visse tilfælde kun dækker de politiske risici

* transaktionsbeløb, der allerede er tilbagebetalt, hvis det - undtagen for betalingsbalancelån (medlemsstater) - drejer sig om maksimumsbeløb for lån og ikke om godkendte udeståender

* at de godkendte beløb ikke nødvendigvis udnyttes fuldt ud.

1.1.2. Udestående udlån/indlån (tabel 1)

Ved udeståendet forstås det beløb, som låntageren på en given dato mangler at tilbagebetale af det udbetalte lån.

Til forskel fra den foregående størrelse omfatter udeståendet ikke lån, der endnu ikke er kommet til udbetaling, eller den del af de udbetalte lån, der allerede er tilbagebetalt. Udeståendet er udtryk for de "aktive" lån på et givent tidspunkt.

1.1.3. Maksimal årlig risiko (tabel 2 og 3)

Dette beløb fremkommer ved et skøn over forfaldstidspunkterne for hovedstol og renter for hvert enkelt regnskabsår.

Det beregnes:

a) enten kun for udbetalte lån (tabel 2)

I så fald svarer det beløb, der skal tilbagebetales, til udeståendet

b) eller for udbetalte lån, lån, der er taget beslutning om, men som endnu ikke er udbetalt, samt lån, Kommissionen har stillet forslag om, men som endnu ikke er vedtaget (tabel 3).

I så fald svarer det beløb, der skal tilbagebetales, til loftet for de godkendte lån, hvortil der så eventuelt skal tilføjes beløb i forbindelse med transaktioner, der er foreslået af Kommissionen, men som der endnu ikke er taget beslutning om.

1.2. Tabeller over lånetransaktioner, der dækkes af budgetgarantien

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

1.3. Endnu ikke underskrevne og underskrevne, men endnu ikke udbetalte lån fra EIB

De tal, der er anvendt som grundlag for udarbejdelsen af tabel 3 vedrørende EIB-lån til tredjelande af bankens egne midler, er oplyst af EIB.

Ikke underskrevne lån

Ved rapportens færdiggørelse var lån svarende til 379 mio. EUR endnu ikke underskrevet. Dette beløb fordeler sig som følger:

Middelhavsområdet: tidligere mandater (4. protokol - Syrien) // 115 mio. EUR

Middelhavsområdet // 0 mio. EUR

Central- og Østeuropa (1) // 75 mio. EUR

Asien og Latinamerika // 129 mio. EUR

Sydafrika // 0 mio. EUR

FYROM // 20 mio. EUR

Bosnien // 40 mio. EUR

(1) De endnu ikke underskrevne lån for Central- og Østeuropa svarer til afgørelsen af 14.4.1997.

For det nye mandat for EIB-lån (2000-2007), som Rådet vedtog den 22. december 1999, er den foreløbige tidsplan for undertegnelse af lånene anført i den finansieringsoversigt, der er knyttet som bilag til Kommissionens forslag.

Udbetalingsprognoser

Hvad angår udbetalingen af lån, der endnu ikke er underskrevet, lægges følgende hypotese til grund: året for underskrivelsen: 0 %, andet år: 10 %, tredje til femte år: 25 % årligt og sjette år: 15 %.

Ved rapportens færdiggørelse var underskrevne lån til et beløb af 7 477 mio. EUR endnu ikke udbetalt. Dette beløb fordeler sig som følger [7]:

[7] Med udgangspunkt i en arbejdshypotese om en udbetaling over fire år med 25 % pr. år og en gennemsnitlig anslået løbetid på 15 år med tre års afdragsfrihed.

Middelhavsområdet // 2 865 mio. EUR

Central- og Østeuropa // 3 383 mio. EUR

Asien og Latinamerika // 887 mio. EUR

Sydafrika // 217 mio. EUR

FYROM // 85 mio. EUR

Bosnien // 40 mio. EUR

Hypotesen for udbetaling under det nye mandat (2000-2007) er den samme som den ovenfor anførte.

1.4. Betingelser for udløsning af budgetgarantien

1.4.1. For låntagning/långivning

Hvad angår indlån/udlån optager Fællesskabet lån på de finansielle markeder for derefter at genudlåne provenuet af disse lån til medlemsstater (betalingsbalancelån), til tredjelande (mellemfristet finansiel bistand) eller til virksomheder (NIC, Euratom) på samme vilkår med hensyn til rentesats og løbetid.

Tilbagebetalingen af lånet skal gøre det muligt for Fællesskabet at tilbagebetale de lån, det selv har optaget. Hvis modtageren af lånet ikke overholder sine tilbagebetalingsforpligtelser, skal Fællesskabet tilbagebetale sit lån på den fastsatte dato ved at trække på egne midler.

De midler, der er nødvendige til betaling af budgetgarantien, hvis modtageren af et lån, der er ydet af Fællesskabet, betaler for sent, kan fremskaffes på følgende måder:

a) ved midlertidig anvendelse af de likvide midler i overensstemmelse med artikel 12 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter. Herved kan Fællesskabet tilbagebetale sit lån på forfaldsdagen, hvis modtageren af lånet betaler for sent

b) hvis betalingsforsinkelsen vedvarer tre måneder efter forfaldsdagen, trækker Kommissionen på garantifonden for at udrede de pågældende beløb. Formålet hermed er at tilbagebetale til Kommissionens likvide midler

c) ved hjælp af overførselsproceduren, hvorved de bevillinger, der er nødvendige til betaling af det forfaldne, ikke-betalte beløb, opføres på garantiposten på budgettet; disponible beløb i garantireserven skal altid anvendes først. Denne fremgangsmåde benyttes, når midlerne i garantifonden er utilstrækkelige, og den kræver budgetmyndighedens forhåndsgodkendelse

d) ved genanvendelse af beløb, der tidligere er inddrevet hos debitorer, der har været ude af stand til at betale, og hvor budgetgarantien har været udløst. På denne måde kan der i praksis foretages udbetaling på kort frist, forudsat at der er inddrevne bevillinger til rådighed.

1.4.2. For garantier over for tredjemand

I de tilfælde, hvor der er ydet garanti over for tredjemand, optræder Fællesskabet som garant for lån, der er bevilget af et finansieringsinstitut, f.eks. Den Europæiske Investeringsbank (EIB). Hvis EIB konstaterer, at modtageren af et garanteret lån ikke betaler på det fastsatte tidspunkt, anmoder den i overensstemmelse med kautionskontrakterne Fællesskabet om at betale de beløb, som debitor ikke er i stand til at udrede. Kautionsudbetalingen skal ske senest tre måneder efter modtagelsen af EIB's anmodning. EIB forvalter lånet med den fornødne omhu efter sædvanlig bankskik og skal inddrive fordringen, efter at kautionen er udbetalt.

Siden forordningen om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjelande trådte i kraft, har praksis ifølge aftalen mellem Fællesskabet og EIB om forvaltningen af fonden været, at Kommissionen, efter at EIB har anmodet om indfrielse af garantien i tilfælde af, at låntagerne ikke betaler, bemyndiger EIB til efter tre måneder at hæve de pågældende beløb på garantifondens konto.

Har fonden ikke tilstrækkelige midler, finder bestemmelserne om indfrielse af garantien i forbindelse med låntagning/långivning anvendelse.

Den 20. og 22. januar 1999 indgik Fællesskabet og EIB en aftale om gennemførelsen, som indeholder bestemmelser om proceduren for betaling og tilbagebetaling inden for rammerne af Fællesskabets garantier til fordel for EIB.

2. Bemærkninger til analysen af Fællesskabets forventede udlånskapacitet i forhold til tredjelande i perioden 1999-2001 i overensstemmelse med garantifondsordningen (tabel 4)

2.1. Garantireserven for långivning til tredjelande

I den interinstitutionelle aftale af 29. oktober 1993 om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren bestemtes det i overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Edinburgh at opføre en garantireserve for långivning til tredjelande på Fællesskabernes almindelige budget. Denne reserve er beregnet til at opfylde garantifondens behov for tilførsler og om nødvendigt imødekomme anmodninger om indfrielse af garantier, der overstiger fondens disponible midler, ved at opføre dem på budgettet.

Garantireserven indeholder det beløb, der er opført i de finansielle overslag for 2000-2006, nemlig 200 mio. EUR i 1999-priser. Garantireserven var på 203 mio. EUR i 2000 og vil være på 208 mio. EUR i 2001.

Krediterings-, anvendelses- og finansieringsbetingelserne for garantireserven er fastsat i følgende retsakter:

* Rådets beslutning 94/729/EF af 31. oktober 1994 om budgetdisciplin

* Rådets forordning (EKSF, EF, Euratom) nr. 2730/94 af 31. oktober 1994 om ændring af finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget

* Rådets afgørelse 94/728/EF af 31. oktober 1994 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter.

2.2. Beregningsgrundlag for tilførsler til garantifonden

Grundlaget for tilførsler til fonden beregnes ved anvendelse af den gældende garantidækningsgrad, dvs. 65 %, 70 %, 75 % eller 100 %:

- på garantier for lån, der er godkendt af Rådet, samt garantier for lån, som Kommissionen har fremsat forslag om og er ved at forberede, med udgangspunkt i de anslåede beløb for underskrevne lån i finansieringsoversigten (EIB- og Euratom-lån),

- på lån (finansiel bistand), der er godkendt af Rådet, samt lån, som Kommissionen har fremsat forslag om og er ved at forberede.

I bilaget til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2728/94 af 31. oktober 1994 om oprettelse af en garantifond for aktioner i tredjelande, der giver retningslinjer for tilførsler til garantifonden, fastsættes det, at fonden i forbindelse med transaktioner vedrørende långivning eller låntagning eller garantier til finansielle institutioner i henhold til en rammeordning, der strækker sig over flere år og har et mikroøkonomisk og strukturelt sigte, tilføres midler i årlige trancher, der beregnes på grundlag af de årlige beløb, der er angivet i finansieringsoversigten i Kommissionens forslag, og som i givet fald er justeret på baggrund af Rådets afgørelse.

Når det drejer sig om Kommissionens øvrige låntagnings- og långivningstransaktioner, f.eks. betalingsbalancelån til tredjelande, der udbetales i en eller flere trancher, beregnes det beløb, der skal indbetales til fonden, ud fra det samlede beløb for den transaktion, som Rådet har truffet afgørelse om.

I bilaget til ovennævnte forordning er det fastsat, at fra det andet år (for flerårige transaktioner) korrigeres de beløb, der skal indbetales til fonden, for den forskel, der er konstateret den 31. december det foregående år mellem de skøn, der dannede grundlag for den foregående indbetaling, og de lån, der reelt er ydet i løbet af samme år. En eventuel forskel indbetales det efterfølgende år.

I samme bilag er det endvidere fastsat, at Kommissionen, når den indleder en tilførselsprocedure, skal gøre status over de transaktioner, som allerede har foranlediget indbetalinger, og hvis de oprindelige frister ikke er overholdt, foreslår den, at der tages hensyn hertil ved beregningen af den første indbetaling, der skal foretages i begyndelsen af det næste regnskabsår til løbende transaktioner.

I løbet af andet halvår af 2000 vedtog budgetmyndigheden således to betalingsordrer:

- betalingsordre 69/2000 med henblik på at tilføre midler til garantifonden for lån til makrofinansiel bistand til tredjelande (Tadsjikistan og Moldova) og på at udbetale et beløb svarende til den årlige tranche i finansieringsoversigten for EIB-lånene til projekter i Kroatien

- betalingsordre 74/2000 med henblik på at udbetale et beløb svarende til den årlige tranche i finansieringsoversigten for EIB-lånene til konsolidering og intensivering af toldunionen mellem EF og Tyrkiet.

2.3. Grundlag for indbetalinger til fonden i tilfælde af delvise garantier

For EIB-lån, hvor den samlede garanti andrager 75 %, tilføres fonden midler med udgangspunkt i 75 % af det samlede beløb for godkendte transaktioner.

De EIB-lån, som Rådet godkendte den 14. april 1997, den 19. maj 1998 og den 14. december 1998, dækkes af en garanti, der er begrænset til 70 % af det samlede lånebeløb. Det anvendte grundlag for tilførsler er 70 % af de årligt anslåede beløb for underskrevne lån.

De EIB-lån, som Rådet godkendte den 29. november 1999 og den 22. december 1999, dækkes af en garanti, der er begrænset til 65 % af det samlede lånebeløb. Det anvendte grundlag for tilførsler er 65 % af de årligt anslåede beløb for underskrevne lån.

2.4. Tilførsler til garantifonden

Tilførslerne til garantifonden findes ved at anvende en tilførselssats på 14 % på det ovenfor anførte beregningsgrundlag.

I artikel 2 og 4 i forordningen om garantifonden fastslås det, at de midler, fonden tilføres ved tilførsler fra det almindelige budget, udgør 14 % af transaktionsbeløbet, indtil fonden når op på målbeløbet. Eftersom målbeløbet var nået den 31.12.1997, har Kommissionen i henhold til de gældende bestemmelser fremsat forslag om at tage tilførselssatsen op til fornyet overvejelse. Disse forslag indgår i den samlede rapport om fondens virksomhed, som udarbejdes af Kommissionen i henhold til artikel 3 i forordningen om oprettelse af fonden (KOM(1998) 168 endelig udg. af 18.3.1998). Forordning nr. 2728/94 om oprettelse af garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande er ændret ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1149/1999 af 25. maj 1999. Ifølge denne forordning fastsættes tilførselssatsen for fonden og satsen for målbeløbet til 9 % fra den 1. januar 2000.

2.5. Restbeløb i garantireserven

Restbeløbet i garantireserven bestemmes af forskellen mellem reserven og den post i tabellen, der vedrører tilførsler til garantifonden.

2.6. Resterende udlånskapacitet

Den resterende udlånskapacitet svarer til restbeløbet i garantireserven i form af lånebeløb under hensyntagen til de gældende garantisatser.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>