EUROPA-KOMMISSIONEN Strasbourg, den 12.12.2017 COM(2017) 794 final 2017/0352(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om fastsættelse af en ramme for interoperabiliteten mellem EU-informationssystemer (politisamarbejde og retligt samarbejde, asyl og migration) {SWD(2017) 473}

{SWD(2017) 474}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse I de seneste tre år har EU oplevet en stigning i antallet af irregulære passager af EU's grænser og en ny og voksende trussel mod den indre sikkerhed, således som rækken af terrorangreb viser. EU-borgerne forventer, at ind- og udrejsekontrollen ved de ydre grænser af personer og kontrollerne inden for Schengenområdet er effektive, så det er muligt at sikre en effektiv migrationsstyring og bidrage til den interne sikkerhed. Disse udfordringer har i højere grad sat fokus på det presserende behov for at slutte op om og styrke EU's informationsværktøjer til grænseforvaltning, migration og sikkerhed. Informationsstyringen i EU kan og skal gøres mere effektiv under fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder, herunder navnlig retten til beskyttelse af personoplysninger, for bedre at kunne beskytte EU's ydre grænser, forbedre migrationsstyringen og øge den interne sikkerhed til gavn for alle borgere. Der findes allerede en række informationssystemer på EU-plan, og flere systemer er under udvikling, som kan give grænsevagter, immigrationsmyndigheder og retshåndhævende myndigheder relevante oplysninger om personer. For at denne støtte kan være effektiv, skal oplysningerne fra EU's informationssystemer være fuldstændige, nøjagtige og pålidelige. Der er dog strukturelle mangler i EU informationsstyringsstruktur. De nationale myndigheder står over for et komplekst landskab af forskelligt regulerede informationssystemer. Desuden er dataforvaltningsstrukturen for grænser og sikkerhed fragmenteret, da oplysningerne opbevares særskilt i systemer, der ikke koblet sammen. Dette fører til informationshuller. Som følge deraf er de forskellige informationssystemer på EU-plan i øjeblikket ikke interoperable – dvs. de er ikke i stand til at udveksle data og dele oplysninger, så myndigheder og kompetente embedsmænd har de oplysninger, de har brug for, når og hvor de har brug for dem. Interoperabilitet mellem informationssystemer på EU-plan kan bidrage væsentligt til at lukke de nuværende informationshuller, hvor personer, herunder dem, der muligvis er involveret i terrorvirksomhed, kan blive registreret i forskellige, ikkesammenkoblede databaser under forskellige kaldenavne. I april 2016 fremlagde Kommissionen en meddelelse om stærkere og mere intelligente informationssystemer for grænser og sikkerhed for at rette op på en række strukturelle mangler i forbindelse med informationssystemer. Meddelelsen fra april 2016 skulle være et udgangspunkt for drøftelser om, hvordan informationssystemer i EU vil kunne forbedre både forvaltningen af de ydre grænser og den indre sikkerhed i EU. Rådet anerkendte for sit eget vedkommende tilsvarende det presserende behov for at handle på dette område. I juni 2016 godkendte det en køreplan til styrkelse af informationsudveksling og informationsstyring, herunder interoperabilitetsløsninger på området for retlige og indre anliggender. Formålet med køreplanen var at støtte de operationelle undersøgelser og hurtigt kunne give aktører i første række – såsom politibetjente, grænsevagter, offentlige anklagere, immigrationsmedarbejdere og andre – omfattende og aktuelle oplysninger af høj kvalitet, så de kan samarbejde og træffe effektive foranstaltninger. Europa-Parlamentet har også opfordret til handling på området. I sin beslutning af juli 2016 om Kommissionens arbejdsprogram for 2017 opfordrede Europa-Parlamentet Kommissionen til at fremlægge "forslag til at forbedre og udvikle eksisterende informationssystemer, løse problemet med manglende oplysninger og gå i retning af interoperabilitet samt forslag om obligatorisk udveksling af oplysninger på EU-plan ledsaget af nødvendige databeskyttelsesregler". I kommissionsformand Jean-Claude Junckers tale om Unionens tilstand i september 2016 og i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i december 2016 blev det understreget, at det var vigtigt at afhjælpe de nuværende mangler i informationsstyringen og at forbedre de eksisterende informationssystemers interoperabilitet. I juni 2016 nedsatte Kommissionen som en opfølgning på meddelelsen fra april 2016 en ekspertgruppe på højt niveau om informationssystemer og interoperabilitet med henblik på at løse de juridiske, tekniske og driftsmæssige udfordringer i at øge interoperabiliteten mellem centrale EU-systemer for grænser og sikkerhed, herunder deres nødvendighed, tekniskgennemførlighed, proportionalitet og konsekvenser for databeskyttelsen. Den endelige rapport fra ekspertgruppen på højt niveau blev offentliggjort den 11. maj 2017. Den indeholdt en række anbefalinger til at styrke og udvikle EU's informationssystemer og deres interoperabilitet. Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og EU's antiterrorkoordinator deltog alle aktivt i ekspertgruppens arbejde. Hver især indgav de støttende udsagn og erkendte, at der var behov at løse en række bredere problemer vedrørende de grundlæggende rettigheder og databeskyttelse for at komme videre. Repræsentanter for sekretariatet for Europa-Parlamentets udvalg om borgernes rettigheder og retlige og indre anliggender og Rådets generalsekretariat deltog som observatører. Ekspertgruppen på højt niveau konkluderede, at det er nødvendigt og teknisk gennemførligt at arbejde hen imod praktiske interoperabilitetsløsninger, og at de i princippet både kan sikre operationelle gevinster og indføres under overholdelse af kravene om databeskyttelse. Med udgangspunkt i ekspertgruppens rapport og henstillinger fremlagde Kommissionen i den syvende statusrapport om gennemførelsen af en effektiv og ægte sikkerhedsunion en ny tilgang til forvaltningen af data vedrørende grænser, sikkerhed og migrationsforvaltning, hvor alle centrale EU-informationssystemer for sikkerhed, grænse- og migrationsforvaltning er interoperable under fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder. Kommissionen meddelte, at den agter at fortsætte bestræbelserne for at skabe en europæisk søgeportal, der gør det muligt at foretage søgninger samtidigt i alle relevante EU-systemer på områderne sikkerhed, grænse- og migrationsforvaltning, eventuelt med mere strømlinede regler for adgang med henblik på retshåndhævelse, og at udvikle en fælles biometrisk matchtjeneste til disse systemer (eventuelt med hit/intet hit-påtegninger) og et fælles identitetsregister. Den meddelte, at den snarest muligt ville fremlægge et lovforslag om interoperabilitet. Det Europæiske Råd gentog i sine konklusioner fra juni 2017, at det var nødvendigt at handle. Med udgangspunkt i Rådets (retlige og indre anliggender) konklusioner fra juni 2017 opfordrede Det Europæiske Råd Kommissionen til hurtigst muligt at udarbejde udkast til lovgivning til vedtagelse af de forslag, som er fremsat af ekspertgruppen på højt niveau. Dette initiativ imødekommer også Rådets opfordring til at indføre en omfattende ramme for retshåndhævende myndigheders adgang til de forskellige databaser inden for retlige og indre anliggender med henblik på større forenkling, konsekvens, effektivitet og opmærksomhed over for operationelle behov. For at styrke bestræbelserne på at gøre EU til et mere sikkert samfund, i fuld overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder, fremlagde Kommissionen i forbindelse med sit 2018-arbejdsprogram et forslag om interoperabilitet mellem informationssystemer, der skal fremlægges ved udgangen af 2017. •Forslagets formål De generelle målsætninger for dette initiativ følger af de traktatfæstede mål om forbedring af forvaltningen af de ydre Schengengrænser og bidrag til den indre sikkerhed i den Europæiske Union. De er også en følge af politiske beslutninger truffet af Kommissionen og Rådets/Det Europæiske Råds relevante konklusioner. Disse målsætninger er yderligere uddybet i den europæiske dagsorden for migration og efterfølgende meddelelser, herunder meddelelsen om bevarelse og styrkelse af Schengenområdet, den europæiske dagsorden om sikkerhed og Kommissionens arbejds- og statusrapporter om at bane vejen for en effektiv og ægte sikkerhedsunion. Målene i dette forslag bygger især på meddelelsen fra april 2016 og resultaterne fra ekspertgruppen på højt niveau, og målsætningerne i dette forslag er derfor uløseligt knyttet til ovenstående. Dette forslags specifikke mål er: 1)sikre, at slutbrugerne, navnlig grænsevagter, retshåndhævende myndigheder, immigrationsmyndigheder og retlige myndigheder, får hurtig, problemfri, systematisk og kontrolleret adgang til de oplysninger, som de behøver for at varetage deres opgaver 2)levere en løsning, der gør det muligt at påvise, at flere identiteterer knyttet til det samme sæt biometriske data med det dobbelte formål at sikre korrekt identificering af personer i god tro og bekæmpe identitetssvig 3)lette politimyndighedernes identitetskontrol af tredjelandsstatsborgere på en medlemsstats område og 4)lette og effektivisere retshåndhævende myndigheders adgang til informationssystemer, som ikke vedrører retshåndhævelse, på EU-niveau, hvis det er nødvendigt for at forebygge, efterforske, opdage eller retsforfølge alvorlige strafbare handlinger og terrorisme. Ud over disse primære operationelle mål vil dette forslag også bidrage til:

·at lette den tekniske og operationelle gennemførelse i medlemsstaterne af eksisterende og fremtidige nye informationssystemer ·at styrke og effektivisere den datasikkerhed og databeskyttelse, der gælder for de respektive systemer og ·forbedre og harmonisere kravene til datakvaliteten i de respektive systemer. Endelig omfatter dette forslag bestemmelser om oprettelse og styring af det universelle meddelelsesformat (UMF) som EU-standard for udvikling af informationssystemer inden for retlige og indre anliggender og oprettelse af et centralt opbevaringssted for rapportering og statistik. •Forslagets anvendelsesområde Sammen med det tilknyttede forslag, som blev forelagt samme dag, fokuserer dette forslag om interoperabilitet på de EU-informationssystemer vedrørende sikkerhed, grænse- og migrationsforvaltning, der drives på centralt plan, hvoraf de tre allerede findes, ét er ved at blive udviklet, og forslagene til de to andre er ved at blive drøftet som forslag mellem Europa-Parlamentet og Rådet. Hvert system har sine egne målsætninger, formål, retsgrundlag, regler, brugergrupper og institutionelle kontekst. De tre hidtil eksisterende centrale informationssystemer er: ·Schengeninformationssystemet (SIS) med et bredt spektrum af indberetninger om personer (nægtelse af indrejse eller afslag på ansøgning om opholdstilladelse, en europæisk arrestordre, forsvundne personer, bistand i forbindelse med retssager, diskret og målrettet kontrol) og genstande (herunder bortkomne, stjålne og ugyldiggjorte identitets- eller rejsedokumenter). ·Eurodac-systemet med fingeraftryksoplysninger om asylansøgere og tredjelandsstatsborgere, der har krydset de ydre grænser ulovligt, eller som opholder sig ulovligt i en medlemsstat, og ·visuminformationssystemet (VIS) med data om visa til kortvarigt ophold. Foruden disse eksisterende systemer foreslog Kommissionen i 2016-2017 tre nye centrale europæiske informationssystemer: ·ind- og udrejsesystemet, hvis retsgrundlag netop er blevet vedtaget, og som skal erstatte det nuværende system med manuel stempling af pas, og som elektronisk registrerer navn, type af rejsedokument og biometriske identifikatorer samt dato og sted for ind- og udrejse for tredjelandsstatsborgere, der besøger Schengenområdet med henblik på et kortvarigt ophold ·det foreslåede EU-system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS), som, når det er vedtaget, vil være et stort set automatiseret system, der indsamler og verificerer de oplysninger, der indgives af tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligten, forud for deres rejse til Schengenområdet og ·det foreslåede europæiske informationssystem til udveksling af oplysninger fra strafferegistre vedrørende tredjelandsstatsborgere (ECRIS-TCN-systemet), som er et elektronisk system til udveksling af oplysninger om tidligere domme afsagt af straffedomstole over tredjelandsstatsborgere i EU. Disse seks systemer supplerer hinanden og fokuserer – med undtagelse af Schengeninformationssystemet (SIS) – udelukkende på tredjelandsstatsborgere. Systemerne støtter de nationale myndigheder i forvaltningen af grænser, migration, visumbehandling og asyl og bekæmpelse af kriminalitet og terrorisme. Sidstnævnte er navnlig tilfældet i forhold til SIS, som er det mest udbredte informationsudvekslingsinstrument henblik på retshåndhævelse i dag. Ud over disse informationssystemer, som styres centralt i EU, omfatter forslaget også Interpols database over stjålne og bortkomne rejsedokumenter (SLTD), som i henhold til bestemmelserne i Schengengrænsekodeksen bruges systematisk ved EU's ydre grænser, og Interpols database over rejsedokumenter med tilknyttede notifikationer (TDAWN). Det dækker også data fra Europol, så vidt det er relevant for driften af det foreslåede ETIAS-system og med henblik på at bistå medlemsstaterne, når de søger oplysninger om grov kriminalitet og terrorisme. Nationale informationssystemer og decentrale EU-informationssystemer er ikke omfattet af dette initiativ. Forudsat at der påvises et behov, kan decentrale systemer som dem, der fungerer på grundlag af Prüm-rammen, direktivet om passagerlister og direktivet om forhåndsinformation om passagerer på et senere tidspunkt blive knyttet til en eller flere af de komponenter, der foreslås under dette initiativ. For at tage højde for sondringen mellem forhold, der udgør en udvikling af Schengenreglerne om grænser og visum på den ene side og andre systemer, der vedrører Schengenreglerne om politisamarbejde eller ikke er knyttet til Schengenreglerne på den anden, vedrører dette forslag adgangen til Schengeninformationssystemet, som i øjeblikket er reguleret ved Rådets forordning 2007/533/RIA og Eurodac og [ECRIS-TCN].

•De nødvendige tekniske komponenter med henblik på at opnå interoperabilitet For at nå målene i dette forslag skal der fastsættes fire komponenter til funktionskompatibilitet: ·En europæisk søgeportal – ESP ·En fælles biometrisk matchtjeneste – fælles BMS ·Et fælles identitetsregister ·En multiidentitetsdetektor – MID Hver af disse komponenter er beskrevet i detaljer i Kommissionens arbejdsdokument om den konsekvensanalyse, der ledsager dette forslag. De fire komponenter fører sammen til følgende interoperabilitetsløsning: Disse fire komponenters mål og funktion kan sammenfattes som følger: 1) Den europæiske søgeportal (ESP) er den komponent, som gør det muligt at foretage forespørgsler samtidig i flere systemer (det centrale SIS, Eurodac, VIS, det fremtidige ind- og udrejsesystem og det foreslåede ETIAS-system og ECRIS-TCN-systemet samt de relevante Interpol-systemer og Europol-data) ved hjælp af identitetsdata (både biografiske og biometriske). Det vil sikre, at brugere af EU-informationssystemerne har hurtig, problemfri, effektiv, systematisk og kontrolleret adgang til alle de oplysninger, de skal bruge for at udføre deres opgaver. En forespørgsel gennem den europæiske søgeportal vil straks, på få sekunder, give oplysninger fra de forskellige systemer, som brugeren har lovlig adgang til. Afhængigt af formålet med forespørgslen og de tilsvarende adgangsrettigheder vil ESP være forsynet med specifikke konfigurationer. ESP behandler ikke alle nye data, og den lagrer heller ikke nogen data. Den fungerer som en one-stop-shop eller en "meddelelsesformidler", der søger i forskellige centrale systemer og indhenter de nødvendige oplysninger helt problemfrit og i fuld overensstemmelse med kravene til adgangskontrol og databeskyttelse i de underliggende systemer. ESP letter korrekt og autoriseret brug af hvert af de eksisterende EU-informationssystemer og vil gøre det nemmere og billigere for medlemsstaterne at konsultere og bruge systemerne i overensstemmelse med de retlige instrumenter, der regulerer disse systemer. 2) Den fælles biometriske matchtjeneste (BMS) gør det muligt at foretage forespørgsler og sammenligne biometriske data (fingeraftryk og ansigtsbilleder) fra flere centrale systemer (navnlig SIS, Eurodac, VIS, det fremtidige ind- og udrejsesystem og det foreslåede ECRIS-TCN-system). Det foreslåede ETIAS kommer ikke til at indeholde biometriske data og vil derfor ikke være knyttet til den fælles BMS. Hvis de eksisterende centrale systemer (SIS, Eurodac, VIS) i øjeblikket har en særlig proprietær søgemaskine til biometriske data, vil en delt biometrisk matchtjeneste skabe en fælles platform, hvor der på samme tid søges efter og sammenlignes data. Den fælles BMS vil give betydelige fordele med hensyn til sikkerhed, omkostninger, vedligeholdelse og drift ved at benytte én unik teknologisk komponent i stedet for fem forskellige. De biometriske data (fingeraftryk og ansigtsbilleder) opbevares udelukkende i de underliggende systemer. Den fælles BMS opretter og gemmer en matematisk gengivelse af de biometriske prøver (en skabelon), men kasserer de faktiske data, som dermed kun lagres ét sted og kun én gang. Den fælles BMS vil være en nøglefaktor i forhold til at opdage forbindelser mellem datasættene og forskellige identiteter antaget af den samme person i forskellige centrale systemer. Uden en fælles BMS vil ingen af de andre tre komponenter kunne fungere. 3) Det fælles identitetsregister vil være den fælles komponent til lagring af biografiske og biometriske identitetsdata for tredjelandsstatsborgere registreret i Eurodac, VIS, det fremtidige ind- og udrejsesystem, det foreslåede ETIAS-system og det foreslåede ECRIS-TCN-system. Hvert af disse fem centrale systemer registrerer eller vil registrere biografiske data om bestemte personer af særlige grunde. Dette ændres ikke. De relevante identitetsdata vil blive gemt i det fælles identitetsregister, men vil fortsat "høre til" de respektive underliggende systemer, der registrerede disse data. Det fælles identitetsregister vil ikke indeholde SIS-data. Den komplekse tekniske struktur i SIS, der indeholder nationale kopier, delvise nationale kopier og eventuelle nationale biometriske matchsystemer, vil gøre det fælles identitetsregister meget komplekst i en grad, hvor det ikke længere er teknisk og økonomisk gennemførligt.

Det centrale mål for det fælles identitetsregister er at lette den biografiske identifikation af en tredjelandsstatsborger. Det vil medføre hurtigere drift, øget effektivitet og stordriftsfordele. Oprettelsen af det fælles identitetsregister er nødvendigt for at muliggøre en effektiv identitetskontrol af tredjelandsstatsborgere, herunder på en medlemsstats område. Ved derudover at føje funktionen med hit/intet hit-påtegninger til det fælles identitetsregister vil det være muligt at kontrollere, om de findes (eller ikke findes) af data i de systemer, der er omfattet af det fælles identitetsregister gennem en simpel hit/intet hit-påtegning. På denne måde vil det fælles identitetsregister også hjælpe med at effektivisere de retshåndhævende myndigheders adgang til informationssystemer, som ikke vedrører retshåndhævelse, og samtidig opretholde en høj databeskyttelse (se afsnittet om totrinstilgangen til de retshåndhævende myndigheders adgang nedenfor). Ud af de fem systemer, som er omfattet af det fælles identitetsregister, er det fremtidige ind- og udrejsesystem, det foreslåede ETIAS-system og det foreslåede ECRIS-TCN-system nye systemer, der stadig skal udvikles. Det nuværende Eurodac har ikke biografiske data. Den del vil blive udviklet, når det nye retsgrundlag for Eurodac er vedtaget. Det nuværende VIS indeholder biografiske data, men det nødvendige samspil mellem VIS og det fremtidige ind- og udrejsesystem kræver en opgradering af det eksisterende VIS. Oprettelsen af det fælles identitetsregister vil derfor ske på det helt rigtige tidspunkt. Det ville ikke på nogen måde indebære en fordobling af de eksisterende data. Teknisk set vil det fælles identitetsregister blive udviklet på grundlag af platformen for ind- og udrejsesystemet/ETIAS. 4) Multiidentitetsdetektoren (MID) kontrollerer, om de identitetsdata, der er søges, findes i mere end ét af de systemer, det er tilknyttet. MID dækker de systemer, der gemmer identitetsdata i det fælles identitetsregister (Eurodac, VIS, det fremtidige ind- og udrejsesystem, det foreslåede ETIAS og det foreslåede ECRIS-TCN-system) samt SIS. MID vil gøre det muligt at påvise flere identiteter knyttet til det samme sæt af biometriske data, med det dobbelte formål at sikre en korrekt identifikation af personer i god tro og bekæmpe identitetstyveri. MID vil gøre det muligt at fastslå, at forskellige navne tilhører samme identitet. Det er en nødvendig fornyelse at kunne bekæmpe svigagtig anvendelse af identiteter, hvilket er et alvorligt brud på sikkerheden. MID vil kun vise de biografiske identitetsdata, som har et link i forskellige centrale systemer. Disse links vil blive opdaget ved hjælp af en fælles biometrisk matchtjeneste og vil skulle bekræftes eller afvises af den myndighed, der har registreret oplysningerne i det system, som førte til oprettelsen af linket. For at kunne bistå autoriserede brugere af MID med denne opgave vil systemet skulle markere de identificerede links i fire kategorier: ·Gult – potentielt forskellige biografiske identiteter på én og samme person ·Hvidt – bekræftelse af, at forskellige biografiske identiteter tilhører samme person i god tro ·Grønt – bekræftelse af, at forskellige personer i god tro tilfældigvis har samme biografiske identitet · Rødt – mistanke om, at forskellige biografiske identiteter anvendes ulovligt af den samme person. Dette forslag beskriver de procedurer, som skal indføres til at håndtere disse forskellige kategorier. Enhver tvivl om identiteten på de berørte personer i god tro bør så hurtigt som muligt fjernes ved at gøre det gule link til et bekræftet grønt eller hvidt link, således at der ikke opstår unødvendige gener. Hvis vurderingen på den anden side fører til bekræftelse af et rødt link eller en ændring fra gult til rødt link, skal der træffes passende foranstaltninger. • Totrinstilgangen for de retshåndhævende myndigheders adgang til det fælles identitetsregister Retshåndhævelse er defineret som et sekundært eller underordnet mål i Eurodac, VIS, det fremtidige ind- og udrejsesystem og det foreslåede ETIAS-system. Muligheden for at få adgang til data lagret i disse systemer med henblik på retshåndhævelse er derfor begrænset. Retshåndhævende myndigheder kan kun søge direkte i disse informationssystemer, som ikke vedrører retshåndhævelse, med henblik på forebyggelse, efterforskning, opdagelse eller retsforfølgning af terrorisme og andre alvorlige strafbare handlinger. Desuden er de respektive systemer underlagt forskellige adgangsbetingelser og garantier, og nogle af de nuværende regler kunne sænke hastigheden af myndighedernes legitime brug af systemerne. Mere generelt begrænser princippet om forudgående søgebegrænsninger muligheden for, at medlemsstaternes myndigheder kan benytte systemerne til berettigede retshåndhævelsesformål, hvilket kan betyde, at muligheden for at finde frem til de nødvendige oplysninger, går tabt. I sin meddelelse fra april 2016 erkendte Kommissionen, at der var behov for at optimere de eksisterende værktøjer til retshåndhævelsesformål under hensyntagen til kravene til databeskyttelse. Dette behov blev bekræftet og gentaget af medlemsstaterne og relevante agenturer inden for rammerne af ekspertgruppen på højt niveau. På baggrund af ovenstående giver dette forslag, hvorved der oprettes det fælles identitetsregister med en funktionalitet med hit/intet hit-påtegninger mulighed for at få adgang til ind- og udrejsesystemet, VIS, ETIAS og Eurodac ved hjælp af en totrinstilgang til datakonsultation. Denne totrinstilgang ændrer ikke ved, at retshåndhævelse er et strengt accessorisk mål for disse systemer, og at der derfor skal følges en række strenge adgangsregler. I første omgang vil en retshåndhævende myndighed foretage en søgning på en bestemt person ved hjælp af personens identitetsdata, rejsedokument eller biometriske data for at kontrollere, om der er lagret oplysninger om den person, der søges efter, i det fælles identitetsregister. Såfremt der findes sådanne data, vil den retshåndhævende myndighed modtage et svar med angivelse af, hvilke(t) EU-informationssystem(er) der indeholder data om denne person (hit-påtegning). Den retshåndhævende myndighed vil ikke have reel adgang til data i alle de underliggende systemer. Dernæst kan den retshåndhævende myndighed anmode om adgang til de systemer, der er blevet angivet som indeholdende data, for at opnå et fuldstændigt dossier om den person, der søges oplysninger om, i overensstemmelse med de gældende regler og procedurer, der fastlægges af de enkelte systemer. Adgangen på dette næste trin vil fortsat afhænge af, at en udpeget myndighed har givet en forhåndsgodkendelse heraf, og vil fortsat kræve et bestemt bruger-id og logføring. Denne nye tilgang vil også give de retshåndhævende myndigheder en merværdi på grund af de potentielle links i MID. MID understøtter det fælles identitetsregister med henblik på at finde eksisterende links, hvilket gør søgningen endnu mere præcis. MID vil være i stand til at angive, om personen er kendt under forskellige identiteter i forskellige informationssystemer. Datakonsultationen i to trin er særlig værdifuld i de tilfælde, hvor den mistænkte, gerningsmanden eller det formodede offer for en terrorhandling eller andre alvorlige forbrydelser er ukendt. I disse tilfælde vil det fælles identitetsregister faktisk gøre det muligt at indkredse det informationssystem, der indeholder oplysninger om personen, i en enkelt søgning. Herved bliver de eksisterende betingelser for de tidligere søgninger i nationale databaser og for en tidligere søgning i det elektroniske fingeraftryksidentifikationssystem i andre medlemsstater i henhold til afgørelse 2008/615/RIA ("Prüm-kontrol") overflødige. Den nye totrinstilgang for søgninger vil først træde i kraft, når de nødvendige interoperabilitetskomponenter er fuldt operationelle.

•Yderligere elementer i dette forslag til støtte for interoperabilitetskomponenterne 1) Ud over ovenstående komponenter indeholder dette forslag til forordning også et forslag om at etablere et centralt register til rapportering og statistik (CRRS). Dette register er nødvendigt for at muliggøre oprettelse og deling af rapporter med (anonyme) statistiske data til politiske, operationelle og datakvalitetsmæssige formål. Den nuværende praksis med kun at indsamle statistiske data om de enkelte informationssystemer er til skade for datasikkerheden og ydeevnen og gør det ikke muligt at forbinde data på tværs af systemer. CRRS vil være et særligt og særskilt register for anonyme statistiske oplysninger hentet i SIS, VIS, Eurodac, det fremtidige ind- og udrejsesystem, det foreslåede ETIAS-system, ECRIS-TCN-systemet, det fælles identitetsregister, multiidentitetsdetektoren og den fælles biometriske matchtjeneste. Registret vil give mulighed for en sikker udveksling af rapporter (som reguleret af de respektive retsakter) med medlemsstaterne, Kommissionen (herunder Eurostat) og EU-agenturer. Oprettelsen af et centralt register i stedet for særskilte registre for de enkelte systemer vil føre til lavere omkostninger og mindre arbejde til etablering, drift og vedligeholdelse. Det vil også medføre en højere grad af datasikkerhed, da dataene lagres, og adgangskontrollen forvaltes i ét register. 2) I dette forslag til forordning foreslås det også at fastsætte det universelle meddelelsesformat (UMF) som den standard, der skal anvendes på EU-plan med henblik på at samordne interaktioner mellem flere systemer på en måde, der sikrer interoperabilitet, herunder de systemer, som er udviklet og forvaltes af eu-LISA. Europol og Interpol vil også blive opfordret til at anvende denne standard. Med UMF-standarden introduceres et fælles og ensartet teknisk sprog til at beskrive og sammenkæde dataelementer, især elementer vedrørende personer og (rejse)dokumenter. Brugen af UMF til udvikling af nye informationssystemer sikrer en enklere integration og interoperabilitet med andre systemer, navnlig i medlemsstater, der har behov for at udvikle grænseflader til at kommunikere med disse nye systemer. I denne forbindelse kan det overvejes at indføre obligatorisk anvendelse af UMF ved udvikling af nye systemer som en nødvendig forudsætning for indførelsen af interoperabilitetskomponenter i denne forordning. For at sikre at UMF-standarden udrulles fuldstændigt i hele EU, foreslås en passende forvaltningsstruktur. Kommissionen vil være ansvarlig for at etablere og udvikle UMF-standarden inden for rammerne af en undersøgelsesprocedure med medlemsstaterne. Associerede Schengenlande, EU-agenturer og internationale organisationer, der deltager i UMF-projekter (som f.eks. eu-LISA, Europol og Interpol), vil også blive inddraget. Den foreslåede forvaltningsstruktur er afgørende for UMF i forhold til at forlænge og udvide standarden og samtidig sikre maksimal brugervenlighed og anvendelighed. 3) Dette forslag til forordning indfører desuden begreberne elektroniske datakvalitetskontrolmekanismer og fælles kvalitetsindikatorer samt medlemsstaternes behov for at sikre den højeste grad af datakvalitet, når de indlæser data i og anvender systemerne. Hvis dataene ikke er af den højeste kvalitet, kan det få konsekvenser, ikke blot med hensyn til muligheden for at identificere efterlyste personer, men også ved at påvirke uskyldige menneskers grundlæggende rettigheder. For at overvinde de problemer, der kan opstå, når menneskelige operatører indlæser oplysninger, kan automatiske valideringsregler forhindre operatørerne i at begå fejl. Målet er at finde tilsyneladende forkerte eller inkonsekvente data automatisk, så den oprindelige medlemsstat er i stand til at verificere dataene og eventuelt træffe de fornødne afhjælpende foranstaltninger. Dette vil blive suppleret med regelmæssige datakvalitetsrapporter udarbejdet af eu-LISA. •Følger for andre juridiske instrumenter Sammen med det tilknyttede forslag indfører dette forslag til forordning nyskabelser, der vil kræve ændringer af andre retsakter: ·Forordning (EU) 2016/399 (Schengengrænsekodeksen) ·Forordning (EU) 2017/2226 (forordningen om ind- og udrejsesystemet) ·Forordning (EF) nr. 767/2008 (VIS-forordningen) ·Rådets afgørelse 2004/512/ EF (VIS-afgørelsen) ·Rådets afgørelse 2008/633/RIA (afgørelsen om VIS/adgang for retshåndhævende myndigheder) ·[ETIAS-forordningen] ·[Eurodac-forordningen] ·[SIS-forordningerne] ·[ECRIS-TCN-forordningen, herunder de tilsvarende bestemmelser i forordning (EU) 2016/1624 (forordningen om den europæiske grænse- og kystvagt)] · [eu-LISA-forordningen]

Det nuværende forslag og dets søsterforslag indeholder nærmere bestemmelser om de nødvendige ændringer af de retlige instrumenter, der for øjeblikket er stabile tekster som vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet: Schengengrænsekodeksen, forordningen om ind- og udrejsesystemet, VIS-forordningen, Rådets afgørelse 2008/633/RIA og Rådets afgørelse 2004/512/EF. De øvrige nævnte instrumenter (forordningerne om ETIAS, Eurodac, SIS, ECRIS-TCN, eu-LISA) er i øjeblikket genstand for forhandlinger i Europa-Parlamentet og Rådet. For disse instrumenter er det derfor ikke muligt at fastlægge de nødvendige ændringer på dette trin. Kommissionen forelægger sådanne ændringer for hvert af disse instrumenter, senest to uger efter der er indgået en politisk aftale om de respektive udkast til forordninger. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Dette forslag falder ind under rammerne for den mere generelle proces, der blev lanceret i meddelelsen fra april 2016 om stærkere og mere intelligente informationssystemer for grænser og sikkerhed, og det efterfølgende arbejde i ekspertgruppen på højt niveau om informationssystemer og interoperabilitet. Formålet er at forfølge tre mål: a) styrke og maksimere fordelene ved de eksisterende informationssystemer b) løse problemet med manglende oplysninger ved at oprette nye informationssystemer c) fremme interoperabilitet mellem disse systemer. Med hensyn til det første mål vedtog Kommissionen i december 2016 forslag om en yderligere styrkelse af det nuværende Schengeninformationssystem (SIS). Med hensyn til Eurodac blev forhandlingerne om det reviderede retsgrundlag efter Kommissionens forslag fra maj 2016 fremskyndet. Et forslag til et nyt retsgrundlag for visuminformationssystemet (VIS) er også under udarbejdelse og vil blive forelagt i andet kvartal af 2018. Med hensyn til det andet mål blev forhandlingerne om Kommissionens forslag fra april 2016 om oprettelse af et ind- og udrejsesystem afsluttet allerede i juli 2017, da Europa-Parlamentet og Rådet nåede frem til en politisk aftale, som blev bekræftet af Europa-Parlamentet i oktober 2017 og formelt vedtaget af Rådet i november 2017. Retsgrundlaget træder i kraft i december 2017. Forhandlingerne om forslaget fra november 2016 om oprettelse af et EU-system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS) er indledt og ventes at blive afsluttet i de kommende måneder. I juni 2017 foreslog Kommissionen et retsgrundlag for at afhjælpe problemet med andre manglende oplysninger: det europæiske informationssystem til udveksling af oplysninger fra strafferegistre vedrørende tredjelandsstatsborgere (ECRIS-TCN-systemet). Her har Europa-Parlamentet og Rådet igen tilkendegivet, at de sigter mod en snarlig vedtagelse af dette retsgrundlag. Nærværende forslag vedrører det tredje mål, som er angivet i meddelelsen fra april 2016. •Sammenhæng med Unionens politik på området Dette forslag opfylder og er sammen med det tilknyttede forslag i overensstemmelse med den europæiske dagsorden for migration og efterfølgende meddelelser, herunder meddelelsen om bevarelse og styrkelse af Schengenområdet, samt den europæiske dagsorden om sikkerhed og Kommissionens arbejde og statusrapporter om indførelsen af en effektiv og ægte sikkerhedsunion. Det er i overensstemmelse med andre EU-politikker, navnlig følgende: ·Intern sikkerhed: I den europæiske dagsorden om sikkerhed anføres det, at fælles høje standarder for grænseforvaltning er afgørende for at undgå grænseoverskridende kriminalitet og terrorisme. Dette forslag bidrager yderligere til at opnå en høj grad af intern sikkerhed ved at tilbyde myndighederne hjælp til at få hurtig, sammenhængende, systematisk og kontrolleret adgang til de oplysninger, de har brug for. ·Asyl: Forslaget omfatter Eurodac som et af EU's centrale systemer, der skal være omfattet af interoperabilitet. ·Ekstern grænseforvaltning og sikkerhed: Dette forslag styrker SIS- og VIS-systemet, der bidrager til en effektiv kontrol af EU's ydre grænser, samt det fremtidige ind- og udrejsesystem og det foreslåede ETIAS-system og ECRIS-TCN-systemet. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Det vigtigste retsgrundlag vil være følgende artikler i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde: Artikel 16, stk. 2, artikel 74, artikel 78, stk. 2, litra e), artikel 79, stk. 2, litra c), artikel 82, stk. 1, litra d), artikel 85, stk. 1, artikel 87, stk. 2, litra a), og artikel 88, stk. 2. I henhold til artikel 16, stk. 2, er Unionen bemyndiget til at vedtage foranstaltninger vedrørende beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger foretaget af Unionens institutioner, organer og agenturer samt af medlemsstaterne under udførelse af aktiviteter, der er omfattet af EU-retten, og regler for den frie udveksling af personoplysninger. I henhold til artikel 74 kan Rådet vedtage foranstaltninger med henblik på at sikre administrativt samarbejde mellem de kompetente myndigheder i medlemsstaterne inden for området med retfærdighed, frihed og sikkerhed. I henhold til artikel 78 har Unionen beføjelser til at vedtage foranstaltninger om et fælles europæisk asylsystem. I henhold til artikel 79, stk. 2, litra c), har Unionen beføjelser til at vedtage foranstaltninger om ulovlig indvandring og ulovligt ophold. I henhold til artikel 82, stk. 1, litra d), og artikel 87, stk. 2, litra a), har Unionen også beføjelser til at vedtage foranstaltninger til styrkelse af politisamarbejdet og det retlige samarbejde gennem indsamling, lagring, behandling, analyse og udveksling af relevante oplysninger. I henhold til artikel 85, stk. 1, og 88, stk. 2, har Unionen beføjelser til at fastlægge henholdsvis Eurojusts og Europols opgaver.

•Nærhedsprincippet Fri bevægelighed inden for EU kræver, at EU's ydre grænser forvaltes effektivt for at garantere sikkerheden. Medlemsstaterne har derfor aftalt at tage disse udfordringer op i fællesskab, især via udveksling af oplysninger gennem centraliserede systemer i EU på området retlige og indre anliggender. Dette bekræftes af de forskellige konklusioner, som er vedtaget af Det Europæiske Råd og Rådet, især siden 2015. Fraværet af kontrol ved de indre grænser kræver en forsvarlig forvaltning af Schengenområdets ydre grænser, hvor hver medlemsstat eller det associerede Schengenland skal kontrollere de ydre grænser på vegne af de øvrige Schengenstater. Følgelig kan ingen medlemsstat alene håndtere irregulær migration og grænseoverskridende kriminalitet. Tredjelandsstatsborgere, der kommer ind i området uden kontrol ved de indre grænser, kan rejse frit inden for området. I et område uden indre grænser bør der træffes fælles foranstaltninger mod ulovlig indvandring og international kriminalitet og terrorisme, herunder gennem påvisning af identitetstyveri, og sådanne foranstaltninger lykkes kun, hvis de håndteres på EU-niveau. Der er indført eller ved at blive indført vigtige fælles informationssystemer på EU-plan. For at forbedre interoperabiliteten mellem disse informationssystemer kræves det nødvendigvis, at der træffes foranstaltninger på EU-plan. Kernen i forslaget er, at effektiviteten og anvendelsen af de centraliserede systemer, der forvaltes af eu-LISA, skal forbedres. På grund af omfanget og virkningerne af de planlagte tiltag kan de grundlæggende mål kun opfyldes effektivt og systematisk på EU-plan. •Proportionalitet Som forklaret fuldt ud i den konsekvensanalyse, der ledsager dette forslag til forordning, anses de politiske valg i forslaget for at være i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. De går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå de ønskede mål. Den europæiske søgeportal (ESP) er et nødvendigt redskab til at styrke den autoriserede brug af de eksisterende og fremtidige EU-informationssystemer. Virkningen af ESP med hensyn til databehandling er meget begrænset. Den lagrer ikke data, undtagen informationer om de forskellige brugerprofiler i ESP og de data- og informationssystemer, som de har adgang til, og holder styr på deres anvendelse ved hjælp af logfiler. ESP's rolle som en grænseflade, der muliggør og letter en effektiv informationsudveksling, er forholdsmæssig, nødvendig og begrænset, hvad angår søgninger og adgangsrettigheder i henhold til retsgrundlagene for informationssystemerne og den foreslåede forordning om interoperabilitet. Den fælles biometriske matchtjeneste (fælles BMS) er nødvendig for driften af ESP, det fælles identitetsregister og multiidentitetsdetektoren, ligesom den letter brug og vedligeholdelse af de eksisterende og fremtidige relevante EU-informationssystemer. Dens funktioner gør det muligt at foretage søgninger efter biometriske data fra forskellige kilder på en effektiv, problemfri og systematisk måde. De biometriske data lagres og opbevares af de underliggende systemer. Den fælles BMS opretter skabeloner, men kasserer de faktiske billeder. Dataene lagres således kun ét sted og kun én gang. Det fælles identitetsregister er nødvendigt for at opfylde målet om en korrekt identifikation af tredjelandsstatsborgere, f.eks. under en identitetskontrol inden for Schengenområdet. Det fælles identitetsregister understøtter også multiidentitetsdetektorens funktioner og er derfor en nødvendig komponent for at nå det dobbelte mål om at lette identitetskontrollen af rejsende i god tro og bekæmpe identitetssvig. Adgangen til det fælles identitetsregister til dette formål er begrænset til de brugere, der har brug for oplysningerne til at udføre deres opgaver (hvilket kræver, at disse kontroller bliver et nyt, accessorisk mål for Eurodac, VIS og det fremtidige ind- og udrejsesystem, det foreslåede ETIAS-system og det foreslåede ECRIS-TCN-system). Dataprocessen er strengt begrænset til, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål, og der gives tilstrækkelige garantier til at sikre, at adgangsrettighederne respekteres, og de data, der er lagret i det fælles identitetsregister, er det nødvendige minimum. For at sikre dataminimering og undgå uberettiget overlapning af data indeholder det fælles identitetsregister de krævede biografiske oplysninger om hvert af de underliggende systemer – lagret, tilføjet, ændret og slettet i overensstemmelse med deres respektive retsgrundlag – uden at kopiere dem. Datalagringsvilkårene er i fuld overensstemmelse med bestemmelserne om datalagring i de underliggende informationssystemer, hvor identitetsdataene kommer fra. Multiidentitetsdetektoren (MID) er nødvendig for at sikre en løsning til påvisning af flere identiteter med det dobbelte formål at lette identitetskontrol for rejsende i god tro og bekæmpe identitetssvig. MID vil indeholde links mellem personer, der findes i mere end ét centralt informationssystem, og være strengt begrænset til de data, der er nødvendige for at verificere, at en person er registreret lovligt eller ulovligt under forskellige personlige identiteter i forskellige systemer, men også for at præcisere, at to personer med samme biografiske data måske ikke er den samme person. Databehandling gennem MID og det fælles BMS med henblik på at sammenkæde individuelle filer på tværs af individuelle systemer holdes på et absolut minimum. MID vil indeholde garantier mod potentiel forskelsbehandling af eller ugunstige afgørelser vedrørende personer med flere lovlige identiteter. •Valg af retsakt Der er stillet forslag om Europa-Parlamentets og Rådets forordning. Den foreslåede lovgivning indeholder direkte bestemmelser om driften af centrale EU-informationssystemer for grænser og sikkerhed, som alle er blevet eller foreslås oprettet i henhold til forordninger. På samme måde er eu-LISA, som skal være ansvarlig for udformningen og udviklingen og i med tiden den tekniske forvaltning af komponenterne, også oprettet i henhold til en forordning. En forordning er derfor det korrekte instrument. 3.RESULTATER AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Offentlig høring Ved udarbejdelsen af dette forslag indledte Kommissionen i juli 2017 en offentlig høring for at indhente synspunkter fra interesserede parter vedrørende interoperabilitet. Under høringen blev der modtaget 18 svar fra en række interessenter, herunder medlemsstaternes regeringer, organisationer i den private sektor, andre organisationer såsom ngo'er og tænketanke såvel som private borgere. Samlet set var svarene stort set positive over for de underliggende principper i dette interoperabilitetsforslag. Langt størstedelen af respondenterne var enige i, at det var de rette spørgsmål, der blev indkredset under høringen, og at det er de rette mål, der søges nået ved hjælp af interoperabilitetspakken. Især fandt respondenterne, at de beskrevne muligheder i høringsdokumentet vil: ·hjælpe medarbejderne på stedet til at få adgang til de oplysninger, de har brug for ·undgå, at de samme oplysninger vises flere gange, reducere overlapninger og fremhæve uoverensstemmelser i data ·identificere personer mere pålideligt – herunder personer med flere identiteter – og reducere identitetssvig. Et klart flertal af respondenterne gik ind for hver af de foreslåede muligheder og anså dem for at være nødvendige for at nå målene for dette initiativ, idet de i deres svar understregede behovet for stærke og klare bestemmelser om databeskyttelse, navnlig hvad angår adgang til de lagrede oplysninger i systemerne og lagring af data samt behovet for ajourførte data af høj kvalitet i systemerne og foranstaltninger for at sikre dette. Der er ved udarbejdelsen af dette forslag taget hensyn til alle de spørgsmål, der blev rejst.

•Eurobarometerundersøgelse I juni 2017 blev der gennemført en særlig Eurobarometerundersøgelse, der viser, at EU's strategi til udveksling af oplysninger på EU-plan med henblik på at bekæmpe kriminalitet og terrorisme har bred støtte i offentligheden: næsten alle respondenter (92 %) er enige i, at de nationale myndigheder bør udveksle oplysninger med myndighederne i andre medlemsstater for bedre at kunne bekæmpe kriminalitet og terrorisme. Et klart flertal (69 %) af adspurgte mente, at politiet og andre nationale retshåndhævende myndigheder systematisk bør udveksle oplysninger med andre EU-lande. I alle medlemsstater mener størstedelen af de adspurgte, at oplysninger under alle omstændigheder skal deles. •Ekspertgruppe på højt niveau om informationssystemer og interoperabilitet Som allerede anført i indledningen bygger dette forslag på henstillingerne fra ekspertgruppen på højt niveau vedrørende informationssystemer og interoperabilitet. Denne gruppe blev oprettet i juni 2016 med det formål at løfte de juridiske, tekniske og operationelle udfordringer i forbindelse med de til rådighed stående muligheder for at opnå interoperabilitet mellem de centrale EU-systemer for grænser og sikkerhed. Gruppen anskuede dataforvaltningsstrukturen for grænsekontrol og retshåndhævelse ud fra et bredt og omfattende perspektiv, idet den også tog hensyn til toldmyndighedernes relevante roller, ansvar og systemer. Gruppen bestod af eksperter fra medlemsstaterne og associerede Schengenlande og fra EU-agenturerne eu-LISA, Europol, Det Europæiske Asylstøttekontor, Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder. Også EU's antiterrorkoordinator og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse deltog som fuldgyldige medlemmer af ekspertgruppen. Repræsentanter fra sekretariatet for Europa-Parlamentets Udvalg om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og Rådets generalsekretariat deltog desuden som observatører. Den endelige rapport fra ekspertgruppen på højt niveau blev offentliggjort i maj 2017. Den understregede behovet for at træffe foranstaltninger for at tage hånd om de strukturelle mangler, som blev kortlagt i meddelelsen fra april 2016. Den indeholdt en række henstillinger for at styrke og udvikle EU's informationssystemer og interoperabilitet. Den konkluderede, at det er nødvendigt og teknisk gennemførligt at arbejde hen imod en europæisk søgeportal, en fælles biometrisk matchtjeneste og et fælles identitetsregister som løsninger i forbindelse med interoperabilitet, og at de i princippet kan både sikre operationelle gevinster og oprettes i overensstemmelse med kravene til databeskyttelse. Gruppen anbefalede også at overveje den yderligere mulighed med en totrinstilgang for de retshåndhævende myndigheders adgang på grundlag af Dette udkast til forordning er også en reaktion på anbefalingerne fra ekspertgruppen på højt niveauvedrørende datakvalitet, det universelle meddelelsesformat (UMF) og oprettelsen af et datalager (her præsenteret som det centrale register for rapportering og statistik (CRRS)). Den fjerde interoperabilitetskomponent, som foreslås i dette udkast til forordning (multiidentitetsdetektoren), blev ikke nævnt af ekspertgruppen på højt niveau, men opstod i forbindelse med den yderligere tekniske analyse og proportionalitetsvurdering, som Kommissionen foretog. •Tekniske undersøgelser Der blev indledt tre undersøgelser til støtte for udarbejdelsen af forslaget. Kommissionen bestilte Unisys til at levere en rapport om en gennemførlighedsundersøgelse vedrørende den europæiske søgeportal, og eu-LISA bestilte en teknisk rapport fra Gartner (med Unisys) til støtte for udviklingen af den fælles biometriske matchtjeneste. PWC leverede en teknisk rapport til Kommissionen om et fælles id-register. •Konsekvensanalyse Dette forslag støttes af en konsekvensanalyse, som præsenteres i det ledsagende arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene SWD(2017) XXX. Udvalget for Forskriftskontrol gennemgik konsekvensanalysen på sit møde den 6. december 2017 og afgav sin udtalelse (positiv med forbehold) den 8. december, hvor det anførte, at konsekvensanalysen skulle justeres for at integrere udvalgets anbefalinger om specifikke aspekter. Disse vedrørte dels yderligere foranstaltninger i henhold til den foretrukne valgmulighed for at effektivisere slutbrugernes eksisterende dataadgangsrettigheder til EU-informationssystemer og for at illustrere de tilknyttede garantier for databeskyttelse og grundlæggende rettigheder. Den anden vigtige overvejelse var at afklare, hvordan Schengeninformationssystemet kunne integreres inden fo rammerne af valgmulighed 2, herunder hvad angår effektivitet og omkostninger, for at gøre det lettere at sammenligne med den foretrukne valgmulighed 3. Kommissionen ajourførte sin konsekvensanalyse, så den tog højde for disse vigtige overvejelser og for at tage hånd om række andre bemærkninger fra udvalget. I konsekvensanalysen blev det vurderet, om og hvordan de enkelte udpegede mål kunne nås ved at anvende en eller flere af de tekniske komponenter, som ekspertgruppen på højt niveau havde indkredset og gennem efterfølgende analyser. Når det var nødvendigt, så den også på de delmuligheder, der er nødvendige for at nå disse mål, samtidig med at databeskyttelsesrammen overholdes. I konsekvensanalysen blev det konkluderet, at: ·For at opfylde målet om at give autoriserede brugere hurtig, problemfri, systematisk og kontrolleret adgang til relevante informationssystemer bør der oprettes en europæisk søgeportal (ESP), der bygger på en fælles biometrisk matchtjeneste (BMS) for alle databaser. ·For at opfylde målet om at lette bemyndigede medarbejderes identitetskontrol af tredjelandsstatsborgere på en medlemsstats område bør der oprettes et fælles identitetsregister, som indeholder et minimumssæt af identifikationsdata og bygger på samme fælles BMS. ·For at opfylde målet om at påvise, at flere identiteter er knyttet til samme sæt biometriske data for derved dels at lette identitetskontrollen af rejsende i god tro, dels at bekæmpe identitetssvig bør der oprettes en multiidentitetsdetektor (MID), som indeholder links mellem flere identiteter på tværs af systemerne. ·For at opfylde målet om at fremme og effektivisere de retshåndhævende myndigheders adgang til informationssystemer, der ikke vedrører retshåndhævelse, med henblik på at forebygge, efterforske, opdage eller retsforfølge alvorlige strafbare handlinger og terrorisme bør det fælles identitetsregister indeholde en funktion med "hit/intet hit"-påtegninger. Da alle målene skal opfyldes, er den fuldstændige løsning en kombination af ESP, det fælles identitetsregister (med hit/intet hit-påtegning) og MID, som alle benytter den fælles BMS.

Den største positive effekt vil være en forbedring af grænsekontrollen og øget indre sikkerhed i Den Europæiske Union. De nye komponenter vil effektivisere og fremskynde de nationale myndigheders adgang til de nødvendige oplysninger og lette identifikationen af tredjelandsstatsborgere. De vil gøre det muligt for myndighederne at oprette tværgående links til allerede eksisterende, nødvendige oplysninger om enkeltpersoner i forbindelse med ind- og udrejsekontrol, visum- og asylansøgninger samt politiarbejde. Dette vil give adgang til oplysninger, som gør det lettere at træffe pålidelige afgørelser, hvad enten de vedrører efterforskning af alvorlige strafbare handlinger og terrorisme eller afgørelser vedrørende migration og asyl. Selv om de ikke direkte påvirker EU-borgere (de foreslåede foranstaltninger er primært fokuseret på tredjelandsstatsborgere, hvis oplysninger er registreret i et centraliseret informationssystem), ventes forslagene at skabe øget offentlig tillid ved at sikre, at de udformes og anvendes på en måde, der øger EU-borgernes sikkerhed. Den umiddelbare finansielle og økonomiske virkning af forslaget vil være begrænset til udformningen, udviklingen og driften af de nye komponenter. Omkostningerne skal dækkes over EU-budgettet og af medlemsstaternes myndigheder, der står for driften af systemerne. Indvirkningen på turisme vil være positiv, idet de foreslåede foranstaltninger både vil forbedre sikkerheden i EU og også forventes at sikre en hurtigere grænsekontrol. Ligeledes forventes virkningen på lufthavne, havne og transportvirksomheder at være positiv, navnlig på grund af hurtigere grænsekontrol. •Grundlæggende rettigheder I konsekvensanalysen blev der især set nærmere på virkningerne af de foreslåede foranstaltninger for de grundlæggende rettigheder og i særdeleshed for retten til databeskyttelse. Som fastsat i chartret om grundlæggende rettigheder i EU, som EU-institutionerne og medlemsstaterne er bundet af, når de gennemfører EU-retten (chartrets artikel 51, stk. 1), skal de muligheder, som interoperabilitet giver som et middel til at øge sikkerheden og beskyttelsen af de ydre grænser, vejes op mod forpligtelsen til at sikre, at indgreb i de grundlæggende rettigheder, som kan forekomme som følge af det nye interoperabilitetsmiljø, er begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for reelt at nå de mål af almen interesse, som forfølges, med forbehold for proportionalitetsprincippet (chartrets artikel 52, stk. 1). De foreslåede interoperabilitetsløsninger supplerer de eksisterende systemer. De ændrer som sådan ikke den balance, som allerede er sikret i forhold til hvert af de eksisterende centrale systemer med hensyn til deres positive indvirkning på de grundlæggende rettigheder. Ikke desto mindre kan interoperabilitet have en ekstra, indirekte indvirkning på en række grundlæggende rettigheder. Korrekt identifikation af en person har faktisk en positiv indvirkning på retten til respekt for privatlivet og navnlig retten til ens identitet (chartrets artikel 7), da det kan bidrage til at undgå identitetsforvirring. På den anden side kan kontroller baseret på biometriske data blive opfattet, som om de griber ind i den pågældende persons ret til værdighed (navnlig når det opfattes som ydmygende) (artikel 1). Men i en undersøgelse foretaget af Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder blev de adspurgte specifikt spurgt, om de mente, at det kunne være ydmygende at udlevere biometriske oplysninger i forbindelse med grænsekontrol. Flertallet af de adspurgte mente ikke, at det ville være tilfældet. De foreslåede interoperabilitetskomponenter giver mulighed for at vedtage målrettede forebyggende foranstaltninger for at øge sikkerheden. Som sådan kan de bidrage til beskyttelsen af menneskers ret til livet (artikel 2 i chartret), hvilket også indebærer en positiv forpligtelse for myndighederne til at træffe forebyggende operationelle foranstaltninger for at beskytte en person, hvis liv er i fare, hvis de ved eller burde have vidst, at der forelå en umiddelbar risiko, samt til at opretholde forbuddet mod slaveri og tvangsarbejde (artikel 5). Ved hjælp af pålidelig, lettere tilgængelig og enklere identifikation kan interoperabilitet hjælpe med at finde forsvundne børn eller børn, der er ofre for menneskehandel, og fremme hurtige og målrettede reaktioner. En pålidelig, lettere tilgængelig og enklere identifikation kan også bidrage til at sikre, at asylretten (chartrets artikel 18 ) og forbuddet mod kollektiv udvisning (chartrets artikel 19) sikres effektivt. Interoperabilitet kan rent faktisk forhindre situationer, hvor asylansøgere pågribes ulovligt, tilbageholdes og gøres til genstand for unødig udvisning. Desuden vil interoperabilitet gøre det lettere at afdække identitetssvig. Det vil også mindske behovet for at dele data og oplysninger om asylansøgere med tredjelande (især oprindelseslandet) med henblik på at fastslå personens identitet og fremskaffe rejsedokumenter, som potentielt kan være til fare for den pågældende person. •Beskyttelse af personoplysninger Da der er tale om personoplysninger vil interoperabilitet især få betydning for retten til beskyttelse af personoplysninger. Denne ret er fastsat i chartrets artikel 8, artikel 16 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Union, og den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8. Som det understreges af Domstolen udgør retten til beskyttelse af personoplysninger ikke en absolut rettighed, men skal ses i sammenhæng med sin funktion i samfundet. Databeskyttelse hænger tæt sammen med respekten for privatliv og familieliv, som er omhandlet i chartrets artikel 7. Ifølge den generelle databeskyttelsesforordning er den frie bevægelighed for data inden for EU ikke begrænset af hensyn til databeskyttelse. Dog skal en række principper være opfyldt. For at være lovlig skal enhver begrænsning i udøvelsen af de grundlæggende rettigheder, der er beskyttet af chartret, opfylde følgende kriterier, der er fastsat i chartrets artikel 52, stk. 1: ·den skal være fastlagt i lovgivningen ·den skal respektere rettighedernes væsentligste indhold ·den skal svare til mål af almen interesse, der er anerkendt af Unionen, eller et behov for beskyttelse af andres rettigheder og friheder ·den skal være nødvendig og ·den skal være proportional.

Det nuværende forslag integrerer alle disse databeskyttelsesregler som omhyggeligt beskrevet i den konsekvensanalyse, der ledsager dette forslag til forordning. Forslaget er baseret på principperne om databeskyttelse gennem design og gennem standardindstillinger. Det omfatter alle relevante bestemmelser, der begrænser databehandling til, hvad der er nødvendigt for det specifikke formål, og giver kun adgang til data for de enheder, der har brug for dem. Opbevaringsperioder for data (hvis det er relevant) er passende og begrænsede. Adgangen til data er udelukkende forbeholdt behørigt bemyndigede medarbejdere hos medlemsstaternes myndigheder eller EU-organer, der er kompetente i forhold til de specifikke formål i de enkelte informationssystemer og begrænset til det omfang, hvor der er behov for dataene til at udføre opgaver i overensstemmelse med disse formål. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Virkningerne for budgettet er indeholdt i vedlagte finansieringsoversigt. Den dækker den resterende del af den nuværende flerårige finansielle ramme (indtil 2020) og de syv år af den efterfølgende periode (2021-2027). Det foreslåede budget for årene 2021 og derefter er medtaget som illustration og foregriber ikke den næste flerårige finansielle ramme. Gennemførelsen af dette forslag vil kræve budgetbevillinger til: 1)Udvikling og integration via eu-LISA af de fire interoperabilitetskomponenter og det centrale register til rapportering og statistik samt efterfølgende vedligeholdelse og drift af dem. 2)Overflytning af data til den fælles biometriske matchtjeneste (fælles BMS) og det fælles identitetsregister. Med hensyn til den fælles BMS skal de biometriske modeller af de tilsvarende data fra de tre systemer, der i øjeblikket bruger biometri (SIS, VIS og Eurodac), genoprettes på den fælles BMS. Med hensyn til det fælles identitetsregister skal personoplysninger fra VIS overflyttes til det fælles identitetsregister, og de mulige links mellem identiteter i SIS, VIS og Eurodac skal valideres. Denne sidste proces er særlig ressourcekrævende. 3)eu-LISA's opdatering af den nationale ensartede grænseflade, der allerede er indeholdt i forordningen om ind- og udrejsesystemet, skal blive til en generisk del, som muliggør udveksling af meddelelser mellem medlemsstaterne og de(t) centrale system(er). 4)Integration af medlemsstaternes nationale systemer og den nationale ensartede grænseflade, som skal videreformidle de meddelelser, der udveksles med det fælles identitetsregister/multiidentitetsdetektoren gennem den europæiske søgeportal. 5)Uddannelse af slutbrugerne i anvendelse af interoperabilitetskomponenter, herunder gennem Den Europæiske Unions Agentur for Uddannelse inden for Retshåndhævelse (Cepol). Interoperabilitetskomponenterne opbygges og vedligeholdes som et program. Mens den europæiske søgeportal (ESP) og multiidentitetsdetektoren er helt nye komponenter sammen med det centrale register til rapportering og statistik (CRRS), er den fælles BMS og det fælles identitetsregister fælles komponenter, som kombinerer eksisterende data, der opbevares (eller vil blive opbevaret) i eksisterende eller nye systemer med deres nuværende budgetoverslag. ESP vil udnytte eksisterende, kendte grænseflader for SIS, VIS og Eurodac og vil med tiden blive udvidet til nye systemer. ESP vil blive brugt af medlemsstaterne og agenturerne ved hjælp af en grænseflade, der er baseret på det universelle meddelelsesformat (UMF). Denne nye grænseflade vil kræve udvikling, tilpasninger, integration og afprøvning i medlemsstaterne og af eu-LISA, Europol og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning. ESP vil anvende koncepterme for en national ensartet grænseflade, der blev indført for ind- og udrejsesystemet, hvilket vil mindske integrationsarbejdet. ESP vil medføre ekstra omkostninger for Europol, således at QUEST-grænsefladen kan anvendes med data med et grundlæggende beskyttelsesniveau. Grundlaget for den fælles BMS vil de facto blive lagt med oprettelsen af det nye ind- og udrejsesystem, da dette indeholder langt det største antal nye biometriske data. Det nødvendige budget blev reserveret inden for rammerne af retsakten om ind- og udrejsesystemet. Tilføjelse af supplerende biometriske data fra VIS, SIS og Eurodac til den fælles BMS udgør en yderligere omkostning, som hovedsagelig er knyttet til overflytningen af eksisterende data. Omkostningerne hertil skønnes at beløbe sig til 10 mio. EUR for alle tre systemer. Tilføjelse af nye biometriske data fra det foreslåede ECRIS-TCN-system udgør en begrænset ekstraomkostning, der kan dækkes af midler, der er afsat under den foreslåede ECRIS-TCN-retsakt med henblik på at indføre et elektronisk ECRIS-TCN-fingeraftryksidentifikationssystem. Det fælles identitetsregister vil blive etableret sammen med oprettelsen af det fremtidige ind- og udrejsesystem og udvidet yderligere, når det foreslåede ETIAS-systemudvikles. Udgifterne til lagring af og søgemaskiner for disse data er medtaget i det budget, der blev fastsat i retsakten vedrørende under det fremtidige ind- og udrejsesystem og de foreslåede ETIAS-system. Tilføjelse af nye biografiske data fra både Eurodac og det foreslåede ECRIS-TCN-system udgør en mindre ekstraomkostning, som allerede var blevet afsat inden for rammerne af retsakten vedrørende Eurodac og forslagene om ECRIS-TCN-systemet. Det samlede nødvendige budget over en periode på ni år (2019-2027) beløber sig til 424,7 mio. EUR, der omfatter følgende: 1)Et budget på 225 mio. EUR til eu-LISA, der dækker de samlede omkostninger til programmet for udvikling af de fem interoperabilitetskomponenter (68,3 mio. EUR), omkostningerne til vedligeholdelse fra det tidspunkt, hvor komponenterne leveres og indtil 2027 (56,1 mio. EUR), et specifikt budget på 25 mio. EUR til overflytning af data fra eksisterende systemer til den fælles BMS og ekstraomkostningerne til opdateringen af den nationale ensartede grænseflade, netværk, uddannelse og møder. Et specifikt budget på 18,7 mio. EUR dækker omkostningerne ved opgradering og drift af ECRIS-TCN ved høj tilgængelighed fra 2022. 2)Et budget på 136,3 mio. EUR til de ændringer, medlemsstaternes skal foretage i deres nationale systemer for at kunne bruge interoperabilitetskomponenterne, den nationale ensartede grænseflade leveret af eu-LISA og et budget til uddannelse af slutbrugere. 3)Et budget på 48,9 mio. EUR til Europol til at dække opgraderingen af Europols IT-systemer til den mængde meddelelser, der skal håndteres, og det højere præstationsniveau. Interoperabilitetskomponenterne vil blive anvendt af ETIAS til at søge i Europols oplysninger. 4)Et budget på 4,8 mio. EUR til Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning til et team af specialister, som i løbet af et år vil validere links mellem identiteter på det tidspunkt, hvor multiidentitetsdetektoren sættes i drift.

5)Et budget på 2,0 mio. EUR til Den Europæiske Unions Agentur for Uddannelse inden for Retshåndhævelse (Cepol) til dækning af forberedelse og gennemførelse af uddannelse af driftsmedarbejderne. 6)7,7 mio. EUR til GD Home til dækning af en begrænset forøgelse af personalet og dermed forbundne omkostninger i udviklingsperioden for de forskellige komponenter, eftersom Kommissionen også vil skulle løse andre opgaver i denne periode og tager ansvaret for udvalgets anvendelse af det universelle meddelelsesformat. Forordningen om Fonden for Intern Sikkerhed er det finansielle instrument, hvor budgettet for gennemførelsen af interoperabilitetsinitiativet er indarbejdet. Den bestemmer i artikel 5, litra b), at 791 mio. EUR skal anvendes til gennemførelsen af et program til udvikling af IT-systemer baseret på eksisterende og/eller nye IT-systemer til forvaltning af migrationsstrømme over EU's ydre grænser, med forbehold af vedtagelsen af de relevante lovgivningsmæssige EU-retsakter og på de betingelser, der er fastsat i artikel 15, stk. 5. Af disse 791 mio. EUR er 480,2 mio. EUR afsat til udvikling af ind- og udrejsesystemet, 210 mio. EUR til ETIAS og 67,9 mio. EUR til revision af SIS. Den resterende del (32,9 mio. EUR) omfordeles ved hjælp af mekanismer inden for rammerne af Fonden for Intern Sikkerhed - grænser. Det nuværende forslag kræver 32,1 mio. EUR for den nuværende flerårige finansielle rammeperiode (2019/2020), som derfor kan dækkes af det resterende budget. 5.YDERLIGERE OPLYSNINGER •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering eu-LISA er ansvarlig for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Det har allerede fået overdraget driften og de tekniske og driftsmæssige forbedringer af de eksisterende systemer, og udviklingen af de fremtidige systemer er allerede planlagt. I henhold til dette forslag til forordning vil det definere udformningen af den fysiske struktur af interoperabilitetskomponenterne og udvikle og gennemføre dem og i sidste ende hoste dem. De enkelte komponenter vil gradvist blive taget i brug i forbindelse med udviklingen af de underliggende systemer. Kommissionen vil sikre, at systemerne til overvågning af udviklingen og driften af de fire komponenter (den europæiske søgeportal, den fælles biometriske matchtjeneste, det fælles identitetsregister og multiidentitetsdetektoren) og det centrale register til rapportering og statistik er indført, og evaluere dem i forhold til de vigtigste politiske målsætninger. Fire år efter funktionerne er indført og sat i drift og derefter hvert fjerde år, forelægger eu-LISA Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen en rapport om interoperabilitetskomponenternes tekniske funktion. Endvidere skal Kommissionen fem år efter, at funktionerne er indført og fungerer og derefter hvert fjerde år, udarbejde en samlet evaluering af komponenterne, herunder om deres direkte eller indirekte indvirkninger og deres praktiske konsekvenser for de grundlæggende rettigheder. Den skal gennemgå de opnåede resultater set i forhold til målene og vurdere de grundlæggende princippers fortsatte gyldighed og eventuelle konsekvenser for fremtidige muligheder. Kommissionen bør forelægge evalueringsrapporterne for Europa-Parlamentet og Rådet. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Kapitel I opstiller de generelle bestemmelser i denne forordning. Det forklarer: de principper, som ligger til grund for forordningen, de komponenter, der er fastsat deri, de mål, der vedrører interoperabilitet, denne forordnings anvendelsesområde, definitioner af de udtryk, der anvendes i denne forordning, og princippet om ikkeforskelsbehandling, for så vidt angår behandling af data i henhold til denne forordning. Kapitel II indeholder bestemmelser om den europæiske søgeportal (ESP). Dette kapitel indeholder bestemmelser om oprettelse af ESP og dets tekniske struktur, som skal udvikles af eu-LISA. Det præciserer formålet med ESP og fastsætter, hvem der kan anvende ESP, og hvordan de skal anvende den i overensstemmelse med de eksisterende adgangsrettigheder for de enkelte centrale systemer. Der er en bestemmelse om, at eu-LISA skal oprette brugerprofiler for hver kategori af brugere. Dette kapitel beskriver, hvordan der kan søges i centrale systemer via ESP, og foreskriver indholdet og formatet af svar til brugerne. Kapitel II bestemmer ligeledes, at eu-LISA skal føre logfiler over alle databehandlinger, og beskriver en alternativ procedure i tilfælde, hvor ESP ikke kan få adgang til én eller flere af de centrale systemer. Kapitel III fastsætter bestemmelser for den fælles biometriske matchtjeneste (fælles BMS). Dette kapitel indeholder bestemmelser om oprettelsen af den fælles BMS og dens tekniske struktur, som skal udvikles af eu-LISA. Det angiver formålet med den fælles BMS og beskriver, hvilke data den lagrer. Det forklarer forholdet mellem den fælles BMS og de øvrige komponenter. Kapitel III fastlægger også, at den fælles BMS ikke vil fortsætte med at gemme data, når disse ikke længere findes i de respektive centrale systemer, samt at eu-LISA skal føre logfiler over samtlige behandlinger. Kapitel IV indeholder bestemmelser om et fælles identitetsregister. Dette kapitel indeholder bestemmelser om oprettelse af det fælles identitetsregister og dets tekniske struktur, som skal udvikles af eu-LISA. Det beskriver målet med det fælles identitetsregister og præciserer, hvilke data der lagres, og hvordan, herunder bestemmelser der skal sikre kvaliteten af de lagrede data. I dette kapitel fastsættes det, at der i det fælles identitetsregister vil blive oprettet individuelle filer baseret på dataene i de centrale systemer, og at de individuelle filer opdateres i overensstemmelse med ændringer i de enkelte centrale systemer. Kapitel IV beskriver også, hvordan det fælles identitetsregister fungerer i forbindelse med multiidentitetsdetektoren. I dette kapitel angives, hvem der kan få adgang til det fælles identitetsregister, og hvordan de kan få adgang til data i overensstemmelse med adgangsrettighederne. Derudover indeholder kapitlet mere specifikke bestemmelser, alt efter om adgangen gives med henblik på identifikation eller, som et første skridt i den todelte strategi, for at få adgang til ind- og udrejsesystemet, VIS, ETIAS og Eurodac via det fælles identitetsregister til retshåndhævelsesformål. I kapitel IV fastsættes det også, at eu-LISA fører logfiler over alle operationer vedrørende det fælles identitetsregister. Kapitel V indeholder bestemmelser om multiidentitetsdetektoren (MID). Dette kapitel indeholder bestemmelser om oprettelse af MID og dets tekniske struktur, som skal udvikles af eu-LISA. Det forklarer formålet med MID og regulerer anvendelsen af MID i overensstemmelse med adgangsrettighederne til de enkelte centrale systemer. I kapitel V fastsættes det, hvornår og hvordan MID foretager søgninger for at påvise flere identiteter, og hvordan resultaterne leveres, og der skal følges op på dem, herunder om nødvendigt gennem manuel verifikation. Kapitel V indeholder en klassifikation af de typer af links, der kan følge af en søgning, alt efter om resultatet viser en enkelt identitet eller flere identiteter eller fælles identitetsoplysninger. I dette kapitel fastsættes det, at MID vil gemme sammenkædede data lagret i de centrale systemer, mens dataene forbliver i to eller flere individuelle centrale systemer. I kapitel V bestemmes det ligeledes, at eu-LISA skal føre logfiler over alle operationer vedrørende MID. Kapitel VI indeholder bestemmelser om foranstaltninger til støtte for interoperabilitet. Det indeholder bestemmelser om forbedring af datakvaliteten, indførelsen af det universelle meddelelsesformat som den fælles standard for udveksling af oplysninger, der fremmer interoperabiliteten, og oprettelse af et centralt register til rapportering og statistik. Kapitel VII vedrører databeskyttelse. Dette kapitel indeholder bestemmelser, som sikrer, at data, der behandles i henhold til denne forordning, behandles lovligt og behørigt, i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 45/2001. Der redegøres for, hvem der er registerfører for hver af de interoperabilitetsforanstaltninger, der foreslås i denne forordning, og de foranstaltninger, der kræves af eu-LISA og medlemsstaternes myndigheder for at sikre en sikker behandling af data, dataenes fortrolighed, den korrekte håndtering af sikkerhedshændelser og en passende overvågning af overholdelsen af foranstaltningerne i denne forordning skitseres. Kapitlet indeholder også bestemmelser om de registreredes rettigheder, herunder retten til at blive informeret om, at data om dem er blevet lagret og behandlet i henhold til denne forordning, og om retten til at få adgang til, korrigere og slette personoplysninger, der er lagret og behandlet i henhold til denne forordning. Dette kapitel beskriver endvidere princippet om, at data, der behandles i henhold til denne forordning, ikke må overføres til eller stilles til rådighed for et tredjeland, en international organisation eller en privat part med undtagelse af Interpol til visse konkrete formål, og data, der er modtaget fra Europol gennem den europæiske søgeportal, hvor reglerne i forordning (EU) 2016/794 om efterfølgende databehandling finder anvendelse. Endelig indeholder dette kapitel bestemmelser om tilsyn og revision i forbindelse med databeskyttelse. Kapitel VIII fastsætter ansvarsfordelingen for eu-LISA før og efter idriftsættelsen af foranstaltningerne i dette forslag og for medlemsstaterne, Europol og ETIAS' centrale enhed. Kapitel IX indeholder nærmere bestemmelser vedrørende: statistik- og rapporteringskrav vedrørende data, der behandles i henhold til denne forordning, overgangsforanstaltninger, der vil være påkrævet, ordninger vedrørende omkostninger, der følger af denne forordning, krav vedrørende meddelelser, processen for påbegyndelse af foranstaltningerne i denne forordning, styringsordninger, herunder nedsættelse af et udvalg og en rådgivende gruppe, eu-LISA's ansvar i forhold til uddannelse og en praktisk håndbog til støtte for gennemførelsen og forvaltningen af interoperabilitetskomponenterne, procedurerne for overvågning og evaluering af de foranstaltninger, der er foreslået i denne forordning, og bestemmelser om denne forordnings ikrafttræden. 2017/0352 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om fastsættelse af en ramme for interoperabiliteten mellem EU-informationssystemer (politisamarbejde og retligt samarbejde, asyl og migration) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 16, artikel 2, stk. 74, artikel 78, stk. 2, litra e), artikel 79, stk. 2, litra c), artikel 82, stk. 1, litra d), artikel 85, stk. 1, artikel 87, stk. 2, litra a), og artikel 88, stk. 2, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, efter høring af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, og under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)I sin meddelelse af 6. april 2016 om stærkere og mere intelligente informationssystemer for grænser og sikkerhed understregede Kommissionen nødvendigheden af at forbedre EU's dataforvaltningsstruktur for grænsekontrol og sikkerhed. Meddelelsen indledte en proces med henblik på at opnå interoperabilitet mellem EU's informationssystemer for sikkerhed og grænse- og migrationsforvaltning med det formål at afhjælpe de strukturelle mangler i forbindelse med disse systemer, som hindrer de nationale myndigheders arbejde, og for at sikre, at grænsevagter, toldmyndigheder, politifolk og retslige myndigheder råder over de nødvendige oplysninger. (2)I sin køreplan om styrkelse af informationsudveksling og informationsstyring, herunder interoperabilitetsløsninger på området for retlige og indre anliggender af 6. juni 2016, kortlagde Rådet forskellige juridiske, tekniske og driftsmæssige udfordringer i forbindelse med EU-informationssystemernes interoperabilitet og opfordrede til at finde løsninger. (3)I sin beslutning af 6. juli 2016 om de strategiske prioriteringer for Kommissionens arbejdsprogram for 2017 opfordrede Europa-Parlamentet Kommissionen til at fremsætte "forslag til at forbedre og udvikle eksisterende informationssystemer, løse problemet med manglende oplysninger og gå i retning af interoperabilitet samt forslag om obligatorisk udveksling af oplysninger på EU-plan ledsaget af nødvendige databeskyttelsesregler. (4)Det Europæiske Råd af 15. december 2016 opfordrede til fortsat at levere resultater med hensyn til EU-informationssystemers og -databasers interoperabilitet. (5)Ekspertgruppen på højt niveau konkluderede i sin endelige rapport af 11. maj 2017, at det er nødvendigt og teknisk gennemførligt at arbejde hen imod praktiske interoperabilitetsløsninger, og at de i princippet både kan sikre operationelle gevinster og indføres under overholdelse af kravene om databeskyttelse. (6)I sin meddelelse af 16. maj 2017 med titlen "Syvende statusrapport om indførelsen af en effektiv og ægte sikkerhedsunion" fastlagde Kommissionen i overensstemmelse med sin meddelelse af 6. april 2016 og med resultaterne og anbefalingerne fra ekspertgruppen på højt niveau om informationssystemer og interoperabilitet en ny tilgang til forvaltning af data for grænser, sikkerhed og migration, hvor alle EU-informationssystemer for sikkerhed, grænse- og migrationsforvaltning er interoperable med fuld respekt for de grundlæggende rettigheder. (7)I sine konklusioner af 9. juni 2017 om forbedring af udvekslingen af oplysninger og sikring af EU-informationssystemernes interoperabilitet opfordrede Rådet Kommissionen til at forfølge de interoperabilitetsløsninger, som ekspertgruppen på højt niveau havde foreslået. (8)Det Europæiske Råd af 23. juni 2017 understregede behovet for at forbedre interoperabiliteten mellem databaser og opfordrede Kommissionen til snarest muligt at udarbejde udkast til lovgivning til vedtagelse af de forslag, som er fremsat af ekspertgruppen på højt niveau vedrørende informationssystemer og interoperabilitet. (9)Med henblik på at forbedre forvaltningen af de ydre grænser, bidrage til at forebygge og bekæmpe ulovlig migration og bidrage til et højt sikkerhedsniveau inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed i Unionen, herunder opretholdelse af den offentlige sikkerhed og den offentlige orden og beskyttelse af sikkerhed i medlemsstaterne, bør der skabes interoperabilitet mellem EU-informationssystemer, navnlig ind- og udrejsesystemet, visuminformationssystemet (VIS), [det europæiske system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS)], Eurodac, Schengeninformationssystemet (SIS) og [det europæiske informationssystem til udveksling af oplysninger fra strafferegistre vedrørende tredjelandsstatsborgere (ECRIS-TCN)], så disse EU-informationssystemer og deres data supplerer hinanden. For at opnå dette bør der oprettes en europæisk søgeportal (ESP), en fælles biometrisk matchtjeneste (fælles BMS), et fælles identitetsregister og en multiidentitetsdetektor (MID) som interoperabilitetskomponenter. (10)Interoperabiliteten mellem EU-informationssystemerne bør gøre det muligt for disse systemer at supplere hinanden for at lette en korrekt identifikation af personer, bidrage til at bekæmpe identitetssvig, forbedre og harmonisere datakvalitetskravene i de enkelte EU-informationssystemer, lette den tekniske og praktiske gennemførelse i medlemsstaterne af EU's nuværende og fremtidige informationssystemer, styrke og forenkle datasikkerheden og de databeskyttelsesregler, der gælder for de respektive EU-informationssystemer, effektivisere de retshåndhævende myndigheders adgang til ind- og udrejsesystemet, VIS, [ETIAS] og Eurodac samt støtte formålene med ind- og udrejsesystemet, VIS, [ETIAS], Eurodac, SIS og [ECRIS-TCN-systemet].

(11)Interoperabilitetskomponenterne bør omfatte ind- og udrejsesystemet, VIS, [ETIAS], Eurodac, SIS og [ECRIS-TCN-systemet]. De bør også omfatte Europol-dataene, i det omfang det giver mulighed for at søge i disse samtidig med EU-informationssystemerne. (12)Interoperabilitetskomponenterne bør vedrøre personer, om hvem der kan være behandlet personoplysninger i EU-informationssystemerne og af Europol, nemlig tredjelandsstatsborgere, hvis personoplysninger behandles i EU's informationssystemer og af Europol, og EU-borgere, hvis personoplysninger behandles i SIS og af Europol. (13)Den europæiske søgeportal (ESP) bør oprettes således, at den giver medlemsstaternes myndigheder og EU-organerne bedre mulighed for at opnå hurtig, problemfri, effektiv, systematisk og kontrolleret adgang til de EU-informationssystemer, Europol-data og Interpol-databaser, som de skal bruge for at udføre deres opgaver i overensstemmelse med deres adgangsrettigheder, og støtter formålene med ind- og udrejsesystemet, VIS, [ETIAS], Eurodac, SIS, [ECRIS-TCN-systemet] og Europol-dataene. Ved at gøre det muligt at søge samtidig i alle relevante EU-informationssystemer parallelt samt i Europol-dataene og Interpol-databaserne skal ESP fungere som en enkelt grænseflade eller "meddelelsesformidler" med hensyn til at søge i forskellige centrale systemer og udtrække de nødvendige oplysninger problemfrit og under fuld overholdelse af de underliggende systemers krav til adgangskontrol og databeskyttelse. (14)Slutbrugerne af den europæiske søgeportal (ESP), som har adgangsret til Europol-data i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/794, bør være i stand til at søge i Europols data samtidig med de EU-informationssystemer, som de har adgang til. Enhver yderligere databehandling efter en sådan forespørgsel bør finde sted som omhandlet i forordning (EU) 2016/794, herunder restriktioner for adgang eller brug indført af dataleverandøren. (15)Den europæiske søgeportal (ESP) bør udvikles og konfigureres på en sådan måde, at det ikke er muligt at anvende datafelter til søgninger, som ikke vedrører personer eller rejsedokumenter, eller som ikke findes i et EU-informationssystem, i Europol-dataene eller Interpol-databasen. (16)For at sikre hurtig og systematisk brug af alle EU-informationssystemer bør den europæiske søgeportal (ESP) anvendes til søgninger i det fælles identitetsregister, ind- og udrejsesystemet, VIS, [ETIAS], Eurodac og [ECRIS-TCN-systemet]. Den nationale forbindelse til de forskellige EU-informationssystemer bør dog fastholdes som et teknisk sikkerhedsnet. EU-organerne bør ligeledes anvende ESP til at søge i det centrale SIS i overensstemmelse med deres adgangsrettigheder og for at udføre deres opgaver. ESP bør være et supplerende middel til søgninger i det centrale SIS, Europol-dataene og Interpol-systemerne og supplere de eksisterende specifikke grænseflader. (17)Biometriske data såsom fingeraftryk og ansigtsbilleder er unikke og derfor meget mere pålidelige end alfanumeriske data til at identificere en person. Den fælles biometriske matchtjeneste (fælles BMS) bør være et teknisk redskab, der skal styrke og lette de relevante EU-informationssystemers og de andre interoperabilitetskomponenters funktion. Det vigtigste formål med den fælles BMS bør være at lette identifikationen af en person, som kan være registreret i forskellige databaser, ved at matche dennes biometriske data på tværs af forskellige systemer og ved at anvende en unik teknologisk komponent i stedet for fem forskellige i hvert af de underliggende systemer. Den fælles BMS bør både bidrage til sikkerheden og give finansielle, vedligeholdelsesmæssige og driftsmæssige fordele ved at anvende en unik teknologisk komponent i stedet for forskellige i hvert af de underliggende systemer. Alle elektroniske fingeraftryksidentifikationssystemer, herunder dem, der i øjeblikket anvendes til Eurodac, VIS og SIS, anvender biometriske skabeloner, der består af data, der udledes af faktiske biometriske prøver. Den fælles BMS burde omgruppere og lagre alle disse biometriske skabeloner på ét enkelt sted for at lette sammenligninger på tværs af systemer ved hjælp af biometriske data og give stordriftsfordele med hensyn til at udvikle og opretholde EU's centrale systemer. (18)Biometriske data udgør følsomme personoplysninger. Denne forordning bør fastsætte grundlaget for og sikkerhedsforanstaltningerne ved behandling af sådanne data med det formål entydigt at identificere de pågældende personer. (19)De systemer, der oprettes ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2226, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008, [ETIAS-forordningen] om forvaltning af Unionens grænser, det system, der er indført ved [Eurodac-forordningen] for at identificere ansøgere om international beskyttelse og bekæmpe irregulær migration, og det system, der er indført ved [forordningen om ECRIS-TCN-systemet], kræver for at være effektive, at der sker en præcis identifikation af de tredjelandsstatsborgere, hvis personoplysninger er lagret heri. (20)Det fælles identitetsregister bør derfor gøre det lettere og understøtte en korrekt identifikation af personer, der er registreret i ind- og udrejsesystemet, VIS, [ETIAS], Eurodac og [ECRIS-TCN-systemet] korrekt. (21)Personoplysninger, der lagres i disse EU-informationssystemer, kan vedrøre de samme personer, men under forskellige eller ufuldstændige identiteter. Medlemsstaterne råder over effektive metoder til at identificere deres borgere eller registrerede fastboende personer i deres område, men det samme er ikke tilfældet for tredjelandsstatsborgere. Interoperabiliteten mellem EU-informationssystemerne bør bidrage til en korrekt identifikation af tredjelandsstatsborgere. Det fælles identitetsregister bør lagre de personoplysninger om tredjelandsstatsborgere i disse systemer, der er nødvendige for at foretage en mere præcis identifikation af disse personer, nemlig bl.a. deres identitet, rejsedokumenter og biometriske data, uanset i hvilket system dataene oprindeligt blev indsamlet. Kun de personoplysninger, der er strengt nødvendige for at foretage en nøjagtig identitetskontrol, bør opbevares i det fælles identitetsregister. De personoplysninger, der er registreret i det fælles identitetsregister, bør kun opbevares så længe, det er strengt nødvendigt med henblik på de underliggende systemer, og bør slettes automatisk, når dataene slettes i de underliggende systemer i overensstemmelse med deres logiske adskillelse. (22)Den nye behandling, der består i at lagre disse data i det fælles identitetsregister i stedet for at lagre dem i hvert af de særskilte systemer, er nødvendigt for at øge nøjagtigheden af den identifikation, der muliggøres med den elektroniske sammenligning og matchning af sådanne data. At identiteten på og de biometriske data for tredjelandsstatsborgere lagres i det fælles identitetsregister bør ikke på nogen måde være til hinder for behandlingen af data med henblik på forordningerne om ind- og udrejsesystemet, VIS, ETIAS, Eurodac eller ECRIS-TCN-systemet, eftersom det fælles identitetsregister vil være en ny fælles komponent for disse underliggende systemer. (23)I denne forbindelse er det nødvendigt at oprette en enkelt fil i det fælles identitetsregister for hver person, der registreres i ind- og udrejsesystemet, VIS, ETIAS, Eurodac eller ECRIS-TCN-systemet, for at opfylde formålet med korrekt identifikation af tredjelandsstatsborgere inden for Schengenområdet og for at støtte multiidentitetsdetektorens dobbelte formål, nemlig at lette identitetskontrol for rejsende i god tro og bekæmpe identitetssvig. Den enkelte fil bør lagres et enkelt sted og give alle behørigt autoriserede slutbrugere adgang til alle de mulige identiteter, der er knyttet til en person. (24)Det fælles identitetsregister bør derfor understøtte multiidentitetsdetektorens funktionsmåde og lette og effektivisere de retshåndhævende myndigheders adgang til de EU-informationssystemer, der ikke er oprettet udelukkende med henblik på forebyggelse, efterforskning, opdagelse eller retsforfølgning af grov kriminalitet. (25)Det fælles identitetsregister bør være et fælles register over identitetsdata og biometriske data for tredjelandsstatsborgere, der er registreret i ind- og udrejsesystemet, VIS, [ETIAS], Eurodac og [ECRIS-TCN-systemet], og fungere som den fælles komponent mellem disse systemer til lagring af disse data og muliggøre søgninger deri. (26)Alle registreringer i det fælles identitetsregister bør adskilles logisk ved automatisk at markere de enkelte registreringer med det underliggende system, der ejer registreringen. Adgangskontrollen til det fælles identitetsregister bør anvende disse markeringer til at markere, om registreringen er tilgængelig eller ej. (27)For at sikre en korrekt identifikation af en person skal medlemsstaternes kompetente myndigheder med ansvar for forebyggelse og bekæmpelse af irregulær migration og de kompetente myndigheder i henhold til artikel 3, stk. 7, i direktiv 2016/680 have mulighed for at foretage søgninger i det fælles identitetsregister med den pågældende persons biometriske data, som blev indsamletunder en identitetskontrol. (28)Hvis en persons biometriske data ikke kan bruges, eller hvis søgningen med disse data ikke lykkes, bør søgningen foretages med identitetsdata for den pågældende person i kombination med rejsedokumentdata. Hvis søgningen viser, at data om denne person er lagret i det fælles identitetsregister, bør medlemsstaternes myndigheder have adgang til denne persons identitetsdata, som er lagret i det fælles identitetsregister, uden at skulle angive, hvilket EU-informationssystem dataene findes i. (29)Medlemsstaterne bør vedtage nationale lovgivningsmæssige foranstaltninger for at udpege de kompetente myndigheder, der skal foretage identitetskontrol ved hjælp af det fælles identitetsregister, og fastsætte procedurer, betingelser og kriterier for kontrollen i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Især bør beføjelserne for en ansat hos disse myndigheder til at indsamle biometriske data under en identitetskontrol af en person fastsættes i de national lovgivning. (30)Med denne forordning bør også indføres en ny mulighed for mere effektiv adgang til data ud over de identitetsdata, der findes i ind- og udrejsesystemet, VIS, [ETIAS] eller Eurodac, for de retshåndhævende myndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne, og Europol. Data, herunder andre data end identitetsdata i disse systemer, kan være nødvendige for at forebygge, opdage, efterforske og retsforfølge terrorhandlinger eller alvorlige strafbare handlinger i en konkret sag.

(31)Fuld adgang til andre nødvendige data, der er indeholdt i EU-informationssystemerne, som er nødvendige med henblik på at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger end de relevante identitetsdata, der er omfattet af det fælles identitetsregister, og som er indsamlet ved hjælp af biometriske data for denne person under en identitetskontrol, bør fortsat være omfattet af bestemmelserne i de respektive retsakter. De udpegede retshåndhævende myndigheder og Europol ved ikke på forhånd, hvilke af EU-informationssystemerne der indeholder data om de personer, de har brug for at forespørge om. Dette resulterer i forsinkelser og ineffektivitet, når de skal udføre deres opgaver. En slutbruger, som er godkendt af den udpegede myndighed, bør derfor have lov til at se, i hvilke af EU-informationssystemerne dataene, der svarer til forespørgslen, er registreret. Det pågældende system vil dermed blive markeret efter den automatiske verifikation af, om der er et hit i systemet (en såkaldt hit/intet hit-påtegning). (32)Logfilerne over forespørgsler i det fælles identitetsregister bør vise formålet med forespørgslen. Hvis en sådan forespørgsel blev udført ved hjælp af totrinstilgangen, bør logfilerne indeholde en henvisning til den nationale fil for undersøgelsen eller sagen og derfor angive, at forespørgslen blev foretaget med henblik på at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige strafbare handlinger. (33)Forespørgsler i det fælles identitetsregister fra medlemsstaternes udpegede myndigheder og Europol med henblik på at opnå et svar med hit-påtegning, der angiver, at dataene er registreret i ind- og udrejsesystemet, VIS, [ETIAS] eller Eurodac, kræver elektronisk behandling af personoplysninger. En hit-påtegning ville ikke vise personoplysninger om den pågældende person, men blot angive, at nogle af dennes data er lagret i et af systemerne. Den autoriserede slutbruger bør ikke træffe nogen negativ afgørelse vedrørende den pågældende person alene på grundlag af den simple forekomst af en hit-påtegning. Slutbrugerens adgang til en hit-påtegning ville derfor være et meget begrænset indgreb i retten til beskyttelse af personoplysninger om den pågældende person, men det ville være nødvendigt at give den udpegede myndighed og Europol lov til at håndtere anmodningen om adgang til personoplysninger mere effektivt direkte i det system, som ifølge påtegningen indeholder dem. (34)Totrinstilgangen er navnlig værdifuld i de tilfælde, hvor en mistænkt, en gerningsmand eller et formodet offer for en terrorhandling eller en anden alvorlig strafbar handling er ukendt. I disse tilfælde bør det fælles identitetsregister gøre det muligt at finde det informationssystem, som indeholder oplysninger om den pågældende person, i en enkelt søgning. Ved at gøre det obligatorisk for de retshåndhævende myndigheder at bruge denne nye tilgang i sådanne tilfælde, bør adgangen til de personoplysninger, der er lagret i ind- og udrejsesystemet, VIS, [ETIAS] og Eurodac, ske uden krav om en forudgående søgning i de nationale databaser og indledning af en forudgående søgning i andre medlemsstaters elektroniske fingeraftryksidentifikationssystem i henhold til afgørelse 2008/615/RIA. Princippet om forudgående søgning begrænser effektivt muligheden for, at medlemsstaternes myndigheder kan benytte systemer i forbindelse med begrundede retshåndhævelsesformål, og kan dermed resultere i. at de mister muligheden for at finde frem til de nødvendige oplysninger. Kravene om en forudgående søgning i de nationale databaser og indledningen af en forudgående søgning i andre medlemsstaters elektroniske fingeraftryksidentifikationssystemer i henhold til afgørelse 2008/615/RIA bør kun ophøre med at gælde, når den alternative sikkerhedsforanstaltning i form af totrinstilgangen til de retshåndhævende myndigheders adgang gennem det fælles identitetsregister er taget i brug. (35)Multiidentitetsdetektoren (MID) bør oprettes for at støtte det fælles identitetsregisters funktion og målene for ind- og udrejsesystemet, VIS, [ETIAS], Eurodac, SIS og [ECRIS-TCN-systemet]. For at alle disse EU-informationssystemer effektivt kan opfylde deres formål, kræves der en præcis identifikation af de personer, hvis personoplysninger er lagret deri. (36)Muligheden for at nå målene for EU-informationssystemerne bringes i fare, fordi myndighedernes på nuværende tidspunkt ikke kan anvende disse systemer til at foretage en tilstrækkeligt pålidelig verifikation af identiteten af de tredjelandsstatsborgere, hvis data er lagret i de forskellige systemer. Dette skyldes, at de identitetsdata, som er lagret i et givet individuelt system, kan være svigagtige, ukorrekte eller ufuldstændige, og at der i øjeblikket ingen mulighed er for at opdage sådanne svigagtige, ukorrekte eller ufuldstændige identitetsdata ved at sammenligne med data, der er lagret i et andet system. For at afhjælpe denne situation er det nødvendigt at have et teknisk instrument på EU-plan, der gør det muligt præcist at identificere tredjelandsstatsborgere til disse formål. (37)Multiidentitetsdetektoren (MID) bør oprette og lagre links mellem data i de forskellige EU-informationssystemer med henblik på at påvise flere identiteter, både for at lette identitetskontrollen af rejsende i god tro og bekæmpe identitetssvig. MID bør kun indeholde links mellem personer, der optræder i mere end ét EU-informationssystem, og være strengt begrænset til de data, som er nødvendige for at verificere, at en person er registreret lovligt eller ulovligt under forskellige biografiske identiteter i forskellige systemer, eller for at præcisere, at to personer med lignende biografiske data måske ikke er den samme person. Databehandling gennem den europæiske søgeportal (ESP) og den fælles biometriske matchtjeneste (fælles BMS) for at forbinde de enkelte filer på tværs af de individuelle systemer bør holdes på et absolut minimum og er derfor begrænset til påvisning af flere identiteter på det tidspunkt, hvor nye data føjes til et af de informationssystemer, der indgår i det fælles identitetsregister og i SIS. MID bør omfatte sikkerhedsforanstaltninger mod potentiel forskelsbehandling eller ugunstige afgørelser vedrørende personer med flere lovlige identiteter. (38)Denne forordning indeholder bestemmelser om nye databehandlinger til korrekt identifikation af de pågældende personer. Dette udgør et indgreb i deres grundlæggende rettigheder, som er beskyttet af artikel 7 og 8 i chartret om grundlæggende rettigheder. Eftersom en effektiv gennemførelse af EU-informationssystemerne afhænger af, at der foretages en korrekt identifikation af de pågældende personer, er et sådant indgreb begrundet i de samme mål, som hvert af disse systemer er blevet oprettet for, nemlig effektiv forvaltning af Unionens grænser, den interne sikkerhed i Unionen, effektiv gennemførelse af Unionens asyl- og visumpolitik og bekæmpelse af irregulær migration. (39)Den europæiske søgeportal (ESP) og den fælles biometriske matchtjeneste (fælles BMS) bør sammenligne data i det fælles identitetsregister og SIS om personer, når en national myndighed eller et EU-organ foretager nye registreringer. Denne sammenligning bør automatiseres. Det fælles identitetsregister og SIS bør bruge den fælles BMS til at opdage mulige links på grundlag af biometriske data. Det fælles identitetsregister og SIS bør bruge ESP til at opdage mulige links på grundlag af alfanumeriske data. Det fælles identitetsregister og SIS bør være i stand til at identificere identiske eller lignende data om tredjelandsstatsborgere, der er lagret i flere forskellige systemer. Når det er tilfældet, bør der oprettes et link, der angiver, at det er den samme person. Det fælles identitetsregister og SIS bør konfigureres således, at mindre translitterations- eller stavefejl opdages på en sådan måde, at det ikke skaber nogen uberettiget hindring for den berørte tredjelandsstatsborger. (40)Den nationale myndighed eller det EU-organ, der registrerede dataene i det respektive EU-informationssystem, bør bekræfte eller ændre disse links. Denne myndighed bør have adgang til de data, der er lagret i det fælles identitetsregister eller SIS og i multiidentitetsdetektoren (MID) med henblik på manuel identitetsverifikation. (41)Adgangen til multiidentitetsdetektoren (MID) for medlemsstaternes myndigheder og de EU-organer, der har adgang til mindst ét EU-informationssystem i det fælles identitetsregister eller til SIS, bør begrænses til såkaldt røde links, hvor de samme