Forslag til Raadets direktiv om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter (94/C 274/08) (Tekst af betydning for EOES) KOM(94) 300 endelig udg. - 94/0203(CNS)

(Forelagt af Kommissionen den 8. september 1994)

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 100,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, og

ud fra foelgende betragtninger:

Raadets direktiv 77/187/EOEF (1) vedroerer harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter; i forbindelse med aendringer af direktivet boer der for klarheds skyld foretages en omarbejdning heraf;

i faellesskabspagten om arbejdstagernes grundlaeggende arbejdsmarkedsmaessige og sociale rettigheder, som blev vedtaget af stats- og regeringscheferne for elleve medlemsstater paa Det Europaeiske Raads moede i Strasbourg den 9. december 1989, hedder det i punkt 7, foerste afsnit, foerste saetning, og andet afsnit, samt i punkt 17, foerste afsnit, og punkt 18, andet led:

»7. Etableringen af det indre marked skal foere til en forbedring af arbejdstagernes leve- og arbejdsvilkaar inden for Det Europaeiske Faellesskab.

Denne forbedring skal desuden om fornoedent indebaere en udvikling af visse aspekter af arbejdsmarkedslovgivningen, saasom procedurerne ved kollektiv afskedigelse og i forbindelse med konkurs.

17. Informationen og hoeringen af arbejdstagerne samt disses medindflydelse skal udbygges paa passende vis under hensyntagen til gaeldende praksis i de forskellige medlemsstater.

18. Denne information, hoering og medindflydelse skal gennemfoeres i god tid, isaer i foelgende tilfaelde:

- i forbindelse med omstruktureringer eller fusioner mellem virksomheder, som vil kunne paavirke arbejdstagernes beskaeftigelse«;

Raadets direktiv 77/187/EOEF af 14. februar 1977 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter har til formaal at fremme en harmonisering af de relevante nationale love, som sikrer varetagelse af arbejdstagernes rettigheder og paalaegger overdragere og erhververe at informere og hoere arbejdstagernes repraesentanter i god tid;

forslaget har til formaal af aendre direktiv 77/187/EOEF, og aendringerne foretages paa baggrund af foelgerne af det indre marked, tendenser i medlemsstaternes lovgivning med hensyn til at redde virksomheder i oekonomiske vanskeligheder, EF-Domstolens retspraksis, vedtagelsen af den aendrede udgave af direktivet vedroerende kollektive afskedigelser og de retsinstitutter, der allerede gaelder i de fleste medlemsstater;

af hensyn til retssikkerheden og gennemskueligheden skal begrebet overfoersel uddybes naermere paa grundlag af Domstolens retspraksis; begrebet skal daekke enhver form for overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter til en anden arbejdsgiver i henhold til aftale, viljeserklaering, administrativ foranstaltning, retsafgoerelse eller lov, herunder fusioner og spaltninger;

af hensyn til retssikkerheden og gennemskueligheden er det ogsaa noedvendigt, i lyset af Domstolens retspraksis, med en udtrykkelig bestemmelse om, at direktivet finder anvendelse paa privat- og offentligretlige virksomheder, der udoever aktiviteter af oekonomisk art, uanset om de opererer med gevinst for oeje eller ej;

af hensyn til retssikkerheden og gennemskueligheden er det endvidere noedvendigt, i lyset af Domstolens retspraksis, at der er en klar skelnen mellem tilfaelde af overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter paa den ene side og tilfaelde af overfoersel af en enkelt af virksomhedens funktioner paa den anden side; de tilfaelde, hvor overfoerslen af en funktion ikke ledsages af overfoersel af en oekonomisk enhed, som paavirker dens identitet efter den paagaeldende overfoersel, indgaar ikke i direktivets anvendelsesomraade;

af hensyn til fleksibiliteten er det berettiget at undlade at anvende direktivets afdeling III, men ikke de oevrige bestemmelser, paa soegaaende skibe;

det er noedvendigt med en minimal harmonisering af begrebet »arbejdstager« for paa den maade at sikre en ensartet anvendelse af direktivet i de forskellige medlemsstater;

der er stadig forskel paa lovgivningen i medlemsstaterne med hensyn til overdragerens og erhververens faelles ansvar;

med henblik paa at sikre, at insolvente bedrifter kan overleve, boer det udtrykkeligt staa medlemsstaterne frit at undlade at anvende direktivets artikel 3 og 4 i forbindelse med overfoersler inden for rammerne af en konkursbehandling, og visse afvigelser fra direktivets generelle bestemmelser boer vaere tilladt ved overfoersel af insolvente virksomheder inden for rammerne af en indledende konkursbehandling; saadanne bestemmelser er udtryk for en begraensning af reguleringen i forhold til den gaeldende retstilstand;

det boer naermere angives, under hvilke omstaendigheder arbejdstagerrepraesentanternes funktion og retsstilling skal bevares;

med henblik paa at sikre samme behandling i ensartede situationer er det noedvendigt at paase, at de i direktiv 77/187/EOEF anfoerte krav om information og konsultation opfyldes, uanset om beslutningen om overfoersel tages af arbejdsgiveren eller af en virksomhed, som kontrollerer arbejdsgiveren;

medlemsstaternes mulighed for ikke at lade kravet om information og hoering finde anvendelse paa vissevirksomheder, hvor arbejdsstyrken ikke naar over en vis stoerrelse, skal praeciseres;

det er noedvendigt at praecisere, under hvilke omstaendigheder arbejdstagere skal informeres i tilfaelde af, at der ikke findes arbejdstagerrepraesentanter;

af hensyn til effektiviteten skal medlemsstaterne soerge for hensigtsmaessige foranstaltninger i tilfaelde af, at naervaerende direktiv ikke efterkommes;

naervaerende direktiv beroerer ikke medlemsstaternes forpligtelse til at overholde den i bilag I anfoerte frist for gennemfoerelse af direktiv 77/187/EOEF -

UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:

AFDELING I Anvendelsesomraade og definitioner

Artikel 1

1. Dette direktiv finder anvendelse paa overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter til en anden indehaver i henhold til aftale eller anden disposition eller lov eller retsafgoerelse eller administrativ foranstaltning.

Naar overfoerslen af en aktivitet ledsages af overfoersel af en oekonomisk enhed, der bevarer sin identitet, anses den for at vaere en virksomhedsoverfoersel i naervaerende direktivs forstand. Naar der kun sker overfoersel af en enkelt af virksomhedens, bedrifters eller dele af bedrifters aktiviteter, som enten udfoeres eller ikke udfoeres direkte, er der ikke i sig selv tale om en virksomhedsoverfoersel i direktivets forstand.

2. Dette direktiv gaelder, naar den virksomhed, bedrift eller del af bedrift, som skal overfoeres, er beliggende inden for det omraade, hvor traktaten finder anvendelse.

3. Naervaerende direktiv finder anvendelse paa virksomheder, offentlige saavel som private, der udoever en oekonomisk aktivitet, uanset om de opererer med gevinst for oeje eller ej.

4. Medlemsstaterne er ikke forpliget til at anvende naervaerende direktivs afdeling III paa soegaaende skibe.

5. Medlemsstaterne er ikke forpligtet til at anvende naervaerende direktivs artikel 3, stk. 1, 2 og 3, og artikel 4, stk. 1 og 2, naar virksomheden, bedriften eller en del af bedriften overfoeres inden for rammerne af en konkursbehandling eller anden tilsvarende bobehandling, som tager sigte paa realisering af en fysisk eller juridisk persons aktiver under en kompetent offentlig myndigheds tilsyn.

Artikel 2

1. I dette direktiv forstaas ved:

a) overdrager: enhver fysisk eller juridisk person, der som foelge af en overfoersel som omhandlet i artikel 1, stk. 1, ophoerer med at vaere indehaver af virksomheden, bedriften eller en del af bedriften

b) erhverver: enhver fysisk eller juridisk person, der som foelge af en overfoersel som omhandlet i artikel 1, stk. 1, bliver indehaver af virksomheden, bedriften eller en del af bedriften

c) repraesentanter for arbejdstagerne: repraesentanter for arbejdstagerne i henhold til lovgivning eller praksis i medlemsstaterne.

2. Naervaerende direktiv indskraenker ikke national lovgivning med hensyn til definitionen af arbejdskontrakt eller arbejdsforhold. Medlemsstaterne kan dog ikke udelukke arbejdskontrakter eller arbejdsforhold fra naervaerende direktivs anvendelsesomraade blot paa grund af:

a) det antal arbejdstimer, som er praesteret eller skal praesteres

b) at det drejer sig om arbejdsforhold, der er undergivet en arbejdskontrakt om et tidsbegraenset ansaettelsesforhold, som defineret i artikel 1, stk. 1, i Raadets direktiv 91/383/EOEF (2) om supplering af foranstaltningerne til forbedring af sikkerheden og sundheden paa arbejdsstedet for arbejdstagere, der har et tidsbegraenset ansaettelsesforhold eller et vikaransaettelsesforhold, eller

c) at det drejer sig om vikaransaettelsesforhold, som defineret i artikel 1, stk. 2, i direktiv 91/383/EOEF.

AFDELING II Varetagelse af arbejdstagernes rettigheder

Artikel 3

1. Overdragerens rettigheder og forpligtelser i henhold til en arbejdskontrakt eller et arbejdsforhold, som bestod paa tidspunktet for overfoerslen i henhold til artikel 1, stk. 1, overgaar som foelge af denne overfoersel til erhververen.

Medlemsstaterne bestemmer, at overdrageren ogsaa efter overfoerslen i henhold til artikel 1, stk. 1, og sammen med erhververen er ansvarlig for de forpligtelser, som foelger af en arbejdskontrakt eller et arbejdsforhold. Med hensyn til forpligtelser, som skal opfyldes efter datoen for overfoerslen, er overdrageren dog kun ansvarlig i det omfang, der svarer til den del af den relevante periode, som udloeb paa datoen for overfoerslen. Medlemsstaterne kan begraense overdragerens faelles ansvar til de forpligtelser, som opstod inden datoen for overfoerslen, og som skal opfyldes i loebet af det foerste aar efter denne dato.

2. Efter overfoersel i henhold til artikel 1, stk. 1, skal erhververen opretholde samme loen- og arbejdsvilkaar, som gjaldt for overdrageren ifoelge en kollektiv overenskomst, indtil den kollektive overenskomst opsiges eller udloeber, eller en anden kollektiv overenskomst traeder i kraft eller faar virkning.

Medlemsstaterne kan begraense den periode, hvori loen- og arbejdsvilkaarene skal opretholdes, saafremt denne periode er paa mindst ét aar.

3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse paa arbejdstagerens ret til ydelser i forbindelse med alderdom og invaliditet eller til efterladte i henhold til supplerende faglige eller tvaerfaglige forsikringsordninger, der findes ud over medlemsstaternes lovbestemte sociale sikringsordninger.

Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at beskytte arbejdstagernes interesser og de personers interesser, som allerede har forladt overdragerens bedrift paa tidspunktet for overfoerslen i henhold til artikel 1, stk. 1, for saa vidt angaar helt eller delvis erhvervet ret til ydelser i forbindelse med alderdom, herunder ydelser til efterladte, i henhold til de i foerste afsnit omhandlede supplerende faglige eller tvaerfaglige forsikringsordninger.

4. Uanset stk. 1, 2 og 3 i naervaerende artikel kan medlemsstaternes lovgivning indeholde en bestemmelse om, at overdragerens forpligtelser - i henhold til arbejdskontrakt eller arbejdsforhold - som skal opfyldes inden overfoerslen eller ivaerksaettelsen af en bobehandling ved insolvens, ikke overfoeres til erhververen, naar overfoerslen sker inden for rammerne af en bobehandling, der adskiller sig fra den i artikel 1, stk. 5, omtalte, dvs. som led i administrative eller retlige foranstaltninger, akkord, betalingsstandsning eller tilsvarende bobehandling, som ikke tager sigte paa likvidation, forudsat at bobehandlingen:

a) gennemfoeres under tilsyn fra en kompetent offentlig myndighed, som kan vaere en bobestyrer, der er godkendt af en kompetent offentlig myndighed

b) i henhold til den paagaeldende medlemsstats lovgivning indebaerer en beskyttelse, som mindst svarer til den, der er fastsat i Raadets direktiv 80/987/EOEF af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfaelde af arbejdsgiverens insolvens (3).

Artikel 4

1. Overfoersel af en virksomhed, bedrift eller del af en bedrift giver ikke i sig selv overdrageren eller erhververen nogen begrundelse for at foretage afskedigelser. Denne bestemmelse er ikke til hinder for, at der kan ske afskedigelser af oekonomiske, tekniske eller organisatoriske aarsager, der medfoerer beskaeftigelsesmaessige aendringer.

Medlemsstaterne kan bestemme, at foerste afsnit ikke skal gaelde for visse afgraensede kategorier af arbejdstagere, der ikke er daekket af medlemsstaternes lovgivning eller praksis vedroerende beskyttelse mod afskedigelse.

2. Saafremt arbejdskontrakten eller arbejdsforholdet ophaeves, fordi overfoerslen i henhold til artikel 1, stk. 1, medfoerer en vaesentlig aendring af arbejdsvilkaarene til skade for arbejdstageren, anses arbejdsgiveren for at vaere ansvarlig for arbejdskontraktens eller arbejdsforholdets ophaevelse.

3. Uanset artikel 3, stk. 1, 2 og 3, kan lovgivningen i medlemsstaterne indeholde en bestemmelse om, at arbejdsgiveren eller den person eller de personer, der udoever arbejdsgiverens befoejelser paa den ene side og arbejdstagernes repraesentanter paa den anden side, har befoejelse til at aendre arbejdsvilkaarene i henhold til en overenskomst, der indgaas som et middel til at sikre, at en virksomhed, bedrift eller en del af en bedrift, der overfoeres inden for rammerne af de i artikel 3, stk. 4, naevnte former for bobehandling, kan overleve. Ved en saadan overenskomst kan det endvidere bestemmes, om og i hvilket omfang der kan foretages afskedigelser af oekonomiske, tekniske eller organisatoriske aarsager, der medfoerer beskaeftigelsesmaessige aendringer.

4. Naar den i stk. 3, i naervaerende artikel omtalte overenskomst indgaas, formodes det, medmindre det modsatte bevises, at aendringen af arbejdsvilkaarene sker som et middel til at sikre, at den overfoerte virksomhed, bedrift eller del af en bedrift kan overleve, og at de paagaeldende afskedigelser foretages af oekonomiske, tekniske eller organisatoriske aarsager, der medfoerer beskaeftigelsesmaessige aendringer, jf. dog stk. 2 i naervaerende artikel.

5. Medlemsstaterne kan give en kompetent retsmyndighed befoejelse til at aendre eller ophaeve arbejdskontrakter eller arbejdsforhold, som bestaar paa datoen for en overfoersel, der sker inden for rammerne af den i artikel 3, stk. 4, omhandlede bobehandling, som et middel til at sikre, at den paagaeldende virksomhed, bedrift eller del af en bedrift kan overleve.

Artikel 5

1. For saa vidt en bedrift bevarer sin uafhaengighed, har repraesentanterne eller repraesentationen for de af overfoerslen i henhold til artikel 1 beroerte arbejdstagere fortsat den retsstilling og funktion, som de havde inden datoen for overfoerslen, og som er fastsat i administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser eller ved overenskomst, forudsat at de noedvendige betingelser for sammensaetning af en repraesentation for arbejdstagerne er til stede.

Foerste afsnit finder ikke anvendelse, dersom de noedvendige betingelser for nyudpegning af repraesentanter for arbejdstagerne eller ny sammensaetning af repraesentationen for arbejdstagere er til stede i henhold til de i medlemsstaterne administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser eller i henhold til overenskomst med repraesentanterne for arbejdstagerne.

Saafremt en bedrift ikke bevarer sin uafhaengighed, og forudsat at de noedvendige betingelser for etablering af en repraesentation for arbejdstagerne er til stede, traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at sikre, at de overfoerte arbejdstagere, som var repraesenteret inden overfoerslen, fortsat repraesenteres paa behoerig vis, indtil der paa ny sammensaettes eller udpeges en repraesentation for arbejdstagerne.

2. Saafremt mandatet for repraesentanterne for de af overfoerslen i henhold til artikel 1, stk. 1, beroerte arbejdstagere udloeber paa grund af denne overfoersel, er disse repraesentanter stadig omfattet af de beskyttelsesforanstaltninger, som er fastsat i medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, eller som anvendes i henhold til gaeldende praksis.

AFDELING III Information og hoering

Artikel 6

1. Overdrageren og erhververen skal underrette repraesentanterne for deres respektive arbejdstagere, som beroeres af en overfoersel i henhold til artikel 1, stk. 1, om foelgende forhold:

- grunden til overfoerslen

- overfoerslens juridiske, oekonomiske og sociale foelger for arbejdstagerne

- paataenkte foranstaltninger for arbejdstagerne.

Overdrageren skal give repraesentanterne for sine arbejdstagere disse oplysninger i rimelig tid inden overfoerslens gennemfoerelse. Erhververen skal give disse oplysninger til repraesentanterne for sine arbejdstagere i rimelig tid og under alle omstaendigheder inden disse arbejdstageres beskaeftigelses- og arbejdsvilkaar beroeres direkte af overfoerslen.

2. Saafremt overdrageren eller erhververen overvejer foranstaltninger for deres respektive arbejdstagere, er de forpligtet til i rimelig tid at indlede hoeringer om disse foranstaltninger med repraesentanterne for deres respektive arbejdstagere med henblik paa at opnaa en aftale.

3. De medlemsstater, hvis administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser aabner mulighed for, at repraesentanter for arbejdstagerne kan rette henvendelse til en voldgiftsinstans for at opnaa en afgoerelse vedroerende de foranstaltninger, der skal traeffes for arbejdstagere, kan begraense de i stk. 1 og 2 fastsatte forpligtelser, hvis overfoerslen foraarsager en aendring af selve bedriften, som kan medfoere vaesentlige ulemper for en stor del af arbejdstagerne.

Informationen og hoeringen skal i det mindste vedroere de paataenkte foranstaltninger for arbejdstagerne.

Informationen og hoeringen skal finde sted i rimelig tid, foer den i foerste afsnit omhandlede aendring i selve bedriften gennemfoeres.

4. Forpligtelserne i henhold til naervaerende artikel gaelder uanset, om beslutningen om overfoersel tages af arbejdsgiveren eller af en virksomhed, som kontrollerer arbejdsgiveren. I tilfaelde af paastand om manglende opfyldelse af de i naervaerende direktiv fastsatte krav om information og hoering tages der ikke hensyn til den begrundelse, at informationen ikke blev givet af den virksomhed, der tog beslutningen om overfoersel.

5. Medlemsstaterne kan begraense de i stk. 1, 2 og 3 fastsatte forpligtelser til virksomheder eller bedrifter, der normalt beskaeftiger 50 arbejdstagere eller flere, eller som, saafremt de beskaeftiger faerre end 50 arbejdstagere, naar op paa en naermere bestemt stoerrelse af arbejdsstyrken, som er afgoerende for valg eller udpegelse af en kollegial instans, der repraesenterer arbejdstagerne.

6. Medlemsstaterne traeffer bestemmelse om, at beroerte arbejdstagere, i de tilfaelde hvor der i en virksomhed eller bedrift ikke findes repraesentanter for arbejdstagerne, paa forhaand skal underrettes om en naert forestaaende overfoersel i henhold til artikel 1, stk. 1.

AFDELING IV Afsluttende bestemmelser

Artikel 7

Dette direktiv begraenser ikke medlemsstaternes mulighed for at anvende eller indfoere administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, som er gunstigere for arbejdstagerne, eller for at fremme eller muliggoere kollektive overenskomster eller aftaler indgaaet mellem arbejdsmarkedets parter, som er gunstigere for arbejdstagerne.

Artikel 8

Medlemsstaterne indfoerer i deres nationale retssystemer de foranstaltninger, som er noedvendige for at saette enhver arbejdstager, som anser sig for forurettiget paa grund af manglende opfyldelse af forpligtelserne i henhold til naervaerende direktiv, i stand til at anlaegge sag ved en domstol efter eventuelt at have henvendt sig til andre kompetente myndigheder.

De samme bestemmelser finder endvidere anvendelse paa repraesentanter for arbejdstagerne med hensyn til deres rettigheder i henhold til artikel 4, stk. 3, 4 og 5, og artikel 5 og 6.

Artikel 9

1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love eller administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1996 eller sikrer senest paa denne dato, at arbejdsmarkedets parter indfoerer de noedvendige bestemmelser ved overenskomst, idet medlemsstaterne er forpligtet til at traeffe de noedvendige foranstaltninger med henblik paa til enhver tid at kunne sikre de resultater, der skal naas i henhold til naervaerende direktiv.

2. Naar medlemsstaterne vedtager de i stk. 1 naevnte love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.

Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om de foranstaltninger, de traeffer med henblik paa at gennemfoere dette direktiv.

Artikel 10

Direktiv 77/187/EOEF ophaeves fra den dato, hvor naervaerende direktiv bliver gennemfoert, uden at dette beroerer medlemsstaternes forpligtelse til at overholde den frist for gennemfoerelse af direktiv 77/187/EOEF, som er anfoert i bilag I.

Henvisningerne til det ophaevede direktiv skal forstaas som henvisninger til naervaerende direktiv i artikel 9, stk. 1's forstand, og er anfoert i oversigtsskemaet i bilag II.

Artikel 11

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Dette direktiv traeder i kraft 21 dage efter offentliggoerelsen heraf i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

(1) EFT nr. L 61 af 5. 3. 1977, s. 26.

(2) EFT nr. L 206 af 29. 7. 1991, s. 19.

(3) EFT nr. L 283 af 28. 10. 1980, s. 23.

BILAG I

Gennemfoerelsesfrist

>TABELPOSITION>

BILAG II

Oversigtsskema

>TABELPOSITION>