24. 3. 80 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 72/1 
II 
(Forberedende  retsakter) 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
Udtalelse  om forslag  til Rådets  beslutning  om chlorfluorcarboner  i miljøet 
Den tekst,  som  har været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr. C 136 af 31. maj 1979,  side  7. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den 29. maj  1979  i medfør  af artikel  198 i traktaten  om oprettelse  af 
Det europæiske  økonomiske  Fællesskab  at høre  Det økonomiske  og sociale  Udvalg  om 
det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 173.  plenarforsamling,  afholdt  i 
Bruxelles  den 21. november  1979,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel 
198, 
under  henvisning  til anmodning  af 29. maj 1979  fra 
Rådet, 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af Udvalgets 
præsidium  den 21. maj 1979  om i forventning  om en 
snarlig  høring  at pålægge  Afdelingen  for miljøbe-
skyttelse,  sundhedsvæsen  og forbrug  at udarbejde 
udtalelse  og beretning, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdelingen 
for miljøbeskyttelse,  sundhedsvæsen  og forbrug  på 
mødet  den 30. oktober  1979, 
under  henvisning  til beretning  aflagt  af ordføreren, 
Hatry,  og 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den 173.  ple-
narforsamling  den 21. november  1979, 
med 4 stemmer  imod,  medens  9 undlod  at stem-
me — VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
1. Generelle  bemærkninger 
1.1. Man  udtrykker  tilfredshed  med  Kommissio-
nens  beslutning  om at høre  Udvalget,  som  repræsen-
terer  arbejdstagernes,  arbejdsgivernes,  forbrugernes 
og videnskabelige  kredses  interesser,  isæt  da anven-
delsen  af EØF-traktatens  artikel  235 ikke  kræver  en 
høring  af ØSU,  men  kun  af Europa-Parlamentet. 
1.2. Der  udtrykkes  endvidere  tilfredshed  med,  at de 
af Kommissionen  foreslåede  foranstaltninger  er præ-
get af en afgjort  kontinuitet,  at de ikke  synes  at kunne 
medføre  bratte  og ubehagelige  ændringer  for hverken 
forbrugerne  eller  samfunds-  og erhvervslivet,  og at 
proceduren  på baggrund  af disse  foranstaltningers 
langsigtede  karakter  ikke  vil forløbe  for hurtigt  eller 
for langsomt.  Kommissionen  imødekommer  med 
denne  foranstaltning  de ønsker,  der af nogle  frem-
sættes  i 1978  ud fra den betragtning,  at henstillingen 
af 30. maj 1978  ikke  var kraftig  nok,  hvilket  viser,  at 
Nr. C 72/2 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 24. 3. 80 
man under  alle omstændigheder  kunne  have  tillid  til, 
at Kommissionen  ville  fortsætte  sin aktion  inden  for 
miljøbeskyttelsesprogrammernes  generelle  rammer. 
1.3. Det  må med  interesse  konstateres,  at Kommis-
sionens  initiativ  kommer  så betids,  at eventuelle  farer 
kan imødegås,  medens  de nationale  og internationale 
myndigheder  på andre  miljøområder  normalt  — på 
grund  af manglende  fremsynethed  — først  har søgt  at 
gribe  ind,  når den  skade,  som  søgtes  afværget,  var 
sket.  Det vil være  rimeligt  at erkende,  at denne  grad-
vise indsats  begunstiges  af, at dette  fænomen  udvik-
ler sig meget  langsomt.  Med  denne  gradvise  indsats 
undgår  man  ligeledes  de negative  socio-økonomiske 
følgevirkninger  for  beskæftigelsen  og industrien, 
som drastiske  foranstaltninger  ville  have  medført. 
1.4. En  beslutning,  som  er bindende  for medlems-
staterne,  vil være  en effektiv  fremgangsmåde  i den 
foreliggende  situation,  da CFC  i Fællesskabet  kun 
fremstilles  af ni virksomheder,  som  driver  ti fabrik-
ker i fem  medlemsstater. 
Beslutningsformen  svarer  også  udmærket  overens 
med foranstaltningens  anvendelsesperiode,  som  vil 
strække  sig over  ca. to år, inden  der på ny gøres  sta-
tus, hvorimod  en forordning  eller  et direktiv  ikke 
ville kunne  iværksættes  så hurtigt,  som  det  er 
nødvendigt  i dette  tilfælde. 
1.5. Der  gøres  endvidere  opmærksom  på de store 
usikkerhedsmomenter,  der på nuværende  tidspunkt 
præger  de videnskabelige  resultater. 
Selv om visse  aspekter  af teorier  vedrørende  CFC-
forbindelsernes  indvirkning  er klarlagt,  som  for ek-
sempel  deres  nedbrydning  ved visse  bestrålinger,  har 
man dog  endnu  ikke  fastslået,  hvilke  indvirkninger 
de således  frigjorte  chloratomer  har på ozonlaget. 
Udvalget  godkender  derfor  bestræbelserne  for at vi-
dereføre  den videnskabelige  og tekniske  forskning  li-
gesom  Kommissionens  planer  om at indsamle  resul-
taterne  af denne  på EF-plan  fra såvel  lokalt  som  glo-
balt udførte  modelforsøg  og kemiske  laboratoriear-
bejder  samt  fra målinger  i stratosfæren  og på jor-
den. 
Den mulige  indvirkning  på ozonlaget,  som  skyldes 
andre  naturlige  eller  kunstige  forurenende  stoffer 
som for eksempel  C02  og N20,  må ikke  overses. 
1.6. Udvalget  konstaterer,  at Kommissionens  for-
anstaltninger  vedrørende  CFC-forbindelsernes  an-
vendelsesformål  drejer  sig om den  anvendelse,  hvor 
dispersionsgraden  er størst,  dvs.  i form  af aerosoler, 
og som  samtidig  er den  anvendelse,  hvor  hovedbe-standdelen  af de kemiske  forbindelser  anses  for at 
være  de farligste  for ozonlaget,  nemlig  F-l 1 og F-12, 
og der er endvidere  tale om det område,  hvor  EF har 
så absolut  en førerstilling  blandt  alle  industrilande. 
Det anbefales  derfor,  at nedskæringen  af forbruget 
med 30 % i hovedsagen  skal  ramme  F-l 1 og F-12  for 
at sikre,  at den foreslåede  foranstaltning  giver  resul-
tater  med  hensyn  til disse  to produkter.  Foranstalt-
ningen  bør dog  ikke  medføre  en indbyrdes  substitu-
tion af CFC. 
Det er imidlertid  et spørgsmål,  om forbudet  mod  en 
forøgelse  af produktionskapaciteten  skal  have  gene-
rel karakter  eller  kun gælde  F-l 1 og F-12.  Der er tale 
om fuldstændigt  halogenerede  CFC,  som  er meget 
stabile  og har en lang  levetid  i atmosfæren.  I samme 
gruppe  har kun  F-l 13 og F-l 14 lignende  egenskaber, 
men disse  anvendes  meget  sjældent  til formål,  hvor 
der er tale  om større  grad  af forstøvning. 
1.7. Der  mindes  om,  at denne  foranstaltning  pri-
mært  har et præventivt  sigte,  idet  formålet  er at be-
skytte  hele  menneskeheden  mod  risici,  der er alvorli-
ge, omend  hypotetiske.  Borgerne  vil derfor  også  som 
forbrugere  generelt  nyde  godt  heraf. 
Man håber  endvidere  ikke,  at forbrugerne  af aeroso-
ler, forstået  i snæver  forstand,  rammes  utilbørligt  af 
de foranstaltninger,  der skal  træffes  af medlemssta-
terne  ved  beslutningens  gennemførelse.  Det  skal  i 
den forbindelse  bemærkes,  at aerosolerne  har fundet 
så udbredt  en anvendelse,  fordi  forbrugerne  fore-
trækker  disse  fremfor  andre  anvendelsesmetoder. 
Ikke alle andre  anvendelsesmetoder  har aerosolernes 
fordele.  Mekanisk  påvirkede  forstøvere  med  pumpe-
anordning  er ikke  nødvendigvis  egnede  til alle  pro-
dukter  og i forbindelse  med  bestemte  kosmetiske  an-
vendelsesformål  er forstøvningen  ikke  tilstrækkelig 
fin. Visse  opløsningsmidler,  som  til dels  kunne  erst-
atte CFC,  er enten  brændbare  (flydende  gas) eller  har 
en lugt,  som  gør dem  uegnede  til opblanding  med  de 
pågældende  produkter,  eller  de er belagt  med  meget 
forskellige  afgifter  i de enkelte  lande  (f. eks. alkohol). 
N20 og C02,  ætere  og nye  uskadelige  CFC  kræver 
endnu  langvarige  undersøgelser. 
Endelig  må man  gøre  sig klart,  at en erstatning  af 
CFC  i de eksisterende  aerosoler  med  andre  drivmeto-
der eller  -gasser  forudsætter  en udvikling  af lige  så 
avancerede  ventiltyper,  som  nu anvendes,  hvilket 
dog endnu  ikke  har været  muligt. 
De foreslåede  foranstaltninger  vedrører  hovedsage-
ligt aerosoler,  og alternative  tekniske  metoder  vil for-
håbentlig  ikke  medføre  fremstilling  af aerosoler,  som 
i modsætning  til de nuværende  er farlige  for forbru-
gerne  på grund  af brændbarhed  eller  giftighed. 
24. 3. 80 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 72/3 
Det er ikke  i alle tilfælde  muligt  at sondre  mellem 
aerosolernes  forskellige  anvendelsesområder  — læ-
gemidler,  industri,  husholdnings-  eller  personlige 
formål  — når der skal  findes  frem  til en ny drivgas  til 
afløsning  for C FC. At CFC  er nødvendige  til en be-
stemt  type  aerosol  og ikke  til en anden,  er ikke  et ar-
gument  for at træffe  konkrete  og praktiske  foranstalt-
ninger  for en periode  på to år. Det ville  være  ønske-
ligt, om der inden  for det tidsrum,  som  omfattes  af 
beslutningen,  kunne  foretages  en mere  indgående 
undersøgelse  af disse  spørgsmål  med  henblik  på kon-
krete  løsninger. 
Da den  foreslåede  beslutning  ikke  gælder  aeroso-
lerne  som  sådan,  men  udelukkende  anvendelsen  af 
CFC  i aerosoler,  vil det være  umuligt  at informere 
forbrugerne  gennem  reklame  og massemedier,  da 
disse  radikale  fremgangsmåder  samtidig  ville  ramme 
de øvrige  ikke-CFC-indeholdende  aerosoler.  En så-
dan foranstaltning  ville  også  give  et entydigt  resultat, 
hvorimod  dette  forslag  kun drejer  sig om en midlerti-
dig toårsperiode. 
Endelig  ville  en angivelse  i forebyggende  øjemed  på 
produktet  psykologisk  påvirke  forbrugerne  endnu 
mindre,  end man  mener,  det er tilfældet  i forbindelse 
med cigaretter,  da forbrugeren  ikke  direkte  udsættes 
for fare  ved anvendelsen  af produktet,  hvilket  kunne 
tænkes  at ske i forbindelse  med  erstatningsprodukter 
for dette. 
De ansvarlige  myndigheder  bør imidlertid  nærmere 
undersøge,  hvilken  information  der vil kunne  anven-
des over  for forbrugerne. 
1.8. Denne  foranstaltning  bør kunne  opmuntre  in-
dustrien  til at udvikle  erstatningsprodukter,  der kva-
litets-  og prismæssigt  er tilfredsstillende. 
Forslaget  skulle  som følge  af sin begrænsede  karakter 
ikke kunne  føre  til virksomhedslukninger  eller  radi-
kale omstillinger  inden  for den kommende  to-årspe-
riode,  hvilket  ville  have  medført  tab af arbejdsplad-
ser eller  overførelse  af industrielle  aktiviteter  til lande 
uden  for EF. 
Anvendelsen  af brændbare  gasser  kunne  give  anled-
ning til sikkerhedsmæssige  problemer  på nogle  indu-
strivirksomheder,  som  det i nogle  tilfælde  ville  være 
vanskeligt  og kostbart  at løse  på grund  af visse  virk-
somheders  placering  i byområder. 
Man håber,  at vurderingen  af situationen  i 1982  også 
kommer  til at omfatte  en analyse  af de økonomiske 
og sociale  virkninger  af anvendelsen  af erstatnings-
produkter  set i relation  til beskæftigelsen  i de forskel-
lige berørte  sektorer,  virksomhedernes  placering  og de særlige  sikkerhedsforanstaltninger,  som  har måt-
tet eller  må indføres  på virksomhederne. 
1.9. Udvalget  anmoder  Kommissionen  og Rådet 
om nøje  at studere  alle rapporter,  der er offentliggjort 
efter  udarbejdelsen  af beslutningsforslaget,  og even-
tuelt drage  visse  konklusioner  på grundlag  heraf. 
2. Særlige  bemærkninger  til artiklerne  i forslaget 
2.1 Det  generelle  sigte  og artikel  1 
I betragtning  af beslutningsforslagets  generelle  ud-
formning  er det glædeligt,  at foranstaltningen  som 
sådan  og navnlig  artikel  1 har bindende  karakter,  i 
modsætning  til de tidligere  bestemmelser,  som  kun 
var henstillinger.  Det  spørgsmål  opstår  imidlertid, 
om det ville  være  muligt  at "begrænse  forpligtelsen  til 
at indskrænke  produktionen  til kun  at omfatte  F-l 1 
og F-l2,  så foranstaltningen  kan  blive  mere  effek-
tiv. 
Da det er muligheden  for at begrænse  selve  produk-
tionen  og ikke  kapaciteten,  Udvalget  har gjort  sig 
overvejelser  angående,  mener  den at finde  svar  herpå 
i artikel  2. 
2.2. Artikel  2 
Artikel  2 giver  anledning  til at fastslå  følgende: 
— 1976  må anses  for et passende  referenceår,  da op-
lysningerne  fra årene  forud  med  henblik  på en 
praktisk  anvendelse  er ret upålidelige,  og da 1976, 
til forskel  fra 1977,  praktisk  taget  var et typisk  år 
ligesom  1972—1974; 
— medlemsstaterne  har selv  mulighed  for at træffe 
de nødvendige  foranstaltninger  inden  for ram-
merne  af denne  enstemmige,  men  midlertidige  og 
tidsbegrænsede  beslutning,  og de enkelte  med-
lemsstater  kan tilpasse  de benyttede  instrumenter 
efter  situationen  og deres  respektive  retlige,  insti-
tutionelle,  sociale  og økonomiske  muligheder; 
— et af de positive  resultater,  der opnås  med  Kom-
missiones  forslag  er medlemsstaternes  indbyrdes 
harmonisering  af foranstaltningerne,  idet  nogle 
lande  ikke  havde  planer  om at tage  initiativer; 
— det fremgår  af Kommissionens  forklaringer,  at 
ordet  »anvendelsen«  skal  forstås  som  inden-
landsk  markedsføring  af de pågældende  produk-
ter, hvilket  stemmer  overens  med  beslutningens 
sigte,  da der for produktionen  allerede  er fastlagt 
bestemmelser  i artikel  1, og den  internationale 
handel  vil blive  reguleret  gennem  andre  effektive 
foranstaltninger; 
Nr. C 72/4 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 24. 3. 80 
— angående  dette  sidste  punkt  gøres  der opmærk-
som på, at EFTA-landene  i samme  grad  som  EF-
landene  ønsker  at beskytte  det naturlige  miljø,  og 
at nogle  lande,  som  for eksempel  Sverige  i 1979, 
Norge  med  henblik  på 1981  og De forenede  Sta-
ter, på forskellige  måder  har gennemført  forbud 
mod forskellige  anvendelsesformer.  Endvidere 
var udover  EF-landene,  Australien,  Canada, 
Norge,  Sverige,  Schweiz,  De forenede  Stater  og 
Jugoslavien  deltagere  i Miinchen-konferencen. 
Udvalget  finder  det derfor  lidet  sandsynligt,  at for-
skellige  ordninger  skulle  medføre  en konkurrence 
mellem  industrilandene,  især  ved opførelse  af nye fa-
briksanlæg,  der skulle  finde  sted  inden  for et tidsrum 
af to år efter  beslutningens  vedtagelse  og uden  den 
mindste  hensyntagen  til den meget  store  usikkerhed, 
der i nogen  tid fremover  vil bestå  for så vidt  angår 
fremtidige  foranstaltninger. 
Det ville  være  interessant  at vide,  om et forbud  mod 
CFC  i aerosoler  i visse  lande  ikke  virkede  som  en til-
skyndelse  for industrierne  i disse  lande  til at under-
søge mulighederne  for at anvende  erstatninger  her-
for, men  det må konstateres,  at de pågældende  lande 
i forhold  til EF kun udgør  en meget  marginal  gruppe, 
og da der er tale om internationale  industrier,  vil der 
næsten  givet  ske fremskridt  på internationalt  plan. 
EF's initiativ  må i øvrigt  betragtes  som  et udtryk  for 
at ville  gå forrest,  når man  betænker  de industrielle 
strukturforskelle  sammenlignet  med  De  forenede 
Stater. 
På baggrund  af de oplysninger,  Kommissionens  re-
præsentanter  har givet,  mener  Udvalget  endvidere,  at 
den i artikel  2 foreslåede  reduktion  vil kunne  gælde 
for forskellige  områder,  herunder  produktion  af 
navnlig  F-ll  og F-12,  deres  anvendelse  i aerosoler 
samt  eventuelt  for import  efter  samme  retningslinjer 
som for eksempel  De forenede  Stater  har vedtaget. 
Det har været  under  overvejelse,  om det ville  være 
muligt  at gennemføre  en reduktion  på mere  end 30 °/o, 
og man  er nået  til det resultat,  at denne  reduktion, 
som en første  foranstaltning,  der reelt  og praktisk  er 
gennemførlig,  bør nyde  større  bevågenhed  end  en 
målsætning  med  et mere  ambitiøst  sigte,  som  kunne 
møde  modstand  i medlemsstaterne,  og som  indu-
strielt,  teknisk  og socialt  ville  være  vanskelig  at gen-
nemføre. 
2.3. Artikel  3 
Kommissionen  vil med  denne  artikel  forebygge,  at 
der som  følge  af denne  beslutning  opstår  nye  hin-dringer  for samhandelen  og den frie  bevægelighed; 
denne  målsætning  skal  opfyldes  gennem  øjeblikke-
lige samråd  mellem  Kommissionen  og medlemssta-
terne,  når Ministerrådet  har vedtaget  denne  beslut-
ning. 
Kommissionen  vil drage  omsorg  for, at de juridiske 
instrumenter,  som  måske  ikke  er de samme  i alle lan-
de, sikrer  den  størst  mulige  effektivitet  afhængig  af 
de administrative  økonomiske,  juridiske  og sociale 
muligheder  i de enkelte  lande. 
2.4. Artikel  4 
De oplysninger,  der vil blive  indsamlet,  vil gøre  det 
muligt  at bevare  den frie  konkurrence  for disse  pro-
dukter,  og Kommissionen  og medlemsstaterne  vil 
kunne  lade  virksomhedernes  oplysninger  kontrollere 
af uvildige  eksperter. 
Da mange  af disse  færdigprodukter  har en sæsonbe-
stemt  anvendelse,  vil halvårsrapporter  være  mere 
hensigtsmæssige  end kvartalsrapporter. 
I denne  forbindelse  anbefales  det endvidere,  at der 
oprettes  nært  samarbejde  mellem  Kommissionen, 
medlemsstaterne,  producenterne  og forbrugerne,  så-
ledes  at den iværksatte  aktion  ikke  blot  kontrolleres 
efter,  men  også  i løbet  af overgangsperioden.  Denne 
fremgangsmåde  kræver  imidlertid  diskretion  med 
hensyn  til de individuelle  data,  da der er tale om et 
meget  lille  antal  producenter,  og nogle  medlemssta-
ter kun  har en enkelt  industrivirksomhed.  Dermed 
sikrer  man,  at EF's  foranstaltninger  giver  resultater 
og undgår  at kompromittere  dets  status  som  ét samlet 
toldområde. 
2.5. Artikel  5 
Det konstateres  med  tilfredshed,  at der med  artikel  5 
gives  Kommissionen  mulighed  for i 1982  at få med-
delt resultaterne  af samtlige  videnskabelige  under-
søgelser  vedrørende  ozonteorien  og de konkrete 
følger  heraf,  således  at den  til den  tid med  den 
fornødne  indsigt  i spørgsmålet  vil kunne  fastlægge  de 
endelige  retningslinjer  eventuelt  sammen  med  nye 
foranstaltninger;  her kan der blive  tale om konkrete 
regler  for disse  produkters  anvendelse  eller  om på-
krævet  et direkte  forbud. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 21. november  1979. 
Raffaele  VAN  NI 
Formand  for 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg 
24. 3. 80 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 72/5 
BILAG 
til udtalelse  fra Det økonomiske  og sociale  Udvalg 
Følgende  ændringsforslag  blev  forkastet  under  forhandlingerne. 
Udtalelsens  tekst  erstattes  efter  henvisningerne  med  følgende: 
og ud fra følgende  betragtninger: 
På Miinchen-konferencen  i december  1978,  i hvilken  også  de ni EF-lande  deltog,  blev  det fast-
slået:  »Problemet  vedrørende  fluorcarbonernes  indvirkning  på ozonlaget  og problemet  vedrø-
rende  de ultraviolette  strålers  indvirkning  på helbreddet  er et problem,  der ikke  kan lades  upåag-
tet« ; 
på samme  konference  anbefaledes  ligeledes  enstemmigt  en væsentlig  reduktion  af C FC-udslip 
samt  bestræbelser  for »at nå den  størst  mulige  internationale  harmonisering  af foranstaltnin-
ger« ; 
på sit møde  den 18. og 19. december  1978  anmodede  Rådet  Kommissionen  om så hurtigt  som 
muligt  at udarbejde  konkrete  forslag  »og tage  resultaterne  af Miinchen-konferencen  i betragt-
ning«  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
Udvalget  anmoder  Kommissionen  om på grundlag  af artikel  149 i traktaten  at foretage  gennem-
gribende  ændringer  af det beslutningsforslag,  som  det har forelagt  Rådet. 
Det foreliggende  forslag  sikrer  ikke  en effektiv  reduktion  af CFC-emissionerne: 
— da det ikke  er den  endelige  anvendelse,  der søges  stabiliseret,  men  produktionskapacite-
ten; 
— fordi  det medfører  iværksættelsen  af vanskeligt  gennemførlige  og kostbare  kontrolforanstalt-
ninger  med  det formål  at overvåge  anvendelsen  i samtlige  EF-lande. 
Endvidere  vil Kommissionens  forslag  ikke  kunne  opfylde  forpligtelsen  om, at der skal  søges  op-
nået »den  størst  mulige  internationale  harmonisering  af foranstaltninger«,  da der kun fastsættes 
en beskeden  reduktion  på 30%  i anvendelsen  af chlorfluorcarboner,  hvorimod  de øvrige  delta-
gerlande  på Miinchen-konferencen  — som  f.eks.  USA,  Sverige  og Norge  — allerede  har forbudt 
anvendelsen  af CFC-indeholdende  aerosoler. 
Kommissionens  nye forslag  bør imidlertid  i hovedsagen  være  baseret  på et forbud  mod  anven-
delsen  af CFC  i visse  aerosoler  ud fra den betragtning,  at netop  i disse  produkter  er mere  end 
70% af de farligste  CFC-forbindelser  frigjort,  og i betragtning  af at forbrugerne  uden  større 
ulemper  vil kunne  give  afkald  på disse. 
Begrundelse 
Der henvises  til »Betragtningerne«. 
Afstemningsresultat 
17 stemte  for, 52 stemte  imod,  16 undlod  at stemme.