ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONEN - ASEM-Processens ("Asia Europe Meeting") perspektiver og prioritering i det nye årti

ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONEN - ASEM-Processens ("Asia Europe Meeting") perspektiver og prioritering i det nye årti

RESUMÉ

Udviklingen siden det første "Asia Europe Meeting" i Bangkok i 1996 har fremhævet den gensidige afhængighed mellem vore to regioner og ASEM-processens værdi som middel til at forstærke dialogen og samarbejdet mellem Asien og Europa. Det tredje ASEM-topmøde i Seoul i oktober 2000 vil komme til at spille en afgørende rolle i bestræbelserne for at sætte yderligere skub i denne proces, sikre, at den fortsat er relevant og i vore borgeres interesse, og udstikke den overordnede kurs for det kommende årti. Sigtet med dette dokument er at fremlægge idéer til de perspektiver og den prioritering, der bør stå i centrum for ASEM-processen både i Seoul og på de efterfølgende møder.

På grundlag af de beslutninger, der blev truffet på topmøderne i Bangkok og London, har ASEM-processen allerede vist sig at være en stor succes, idet der er indledt en aktiv og konstruktiv dialog inden for de tre søjler politiske, økonomiske og finansielle anliggender, kulturelle anliggender og intellektuelle anliggender. Partnerne bør bygge videre på processens uformelle karakter, flerdimensionale udformning og høje beslutningsniveau. Der står stadig betydelige udfordringer tilbage - nemlig at sikre, at processen fortsat skrider frem inden for hver af de tre søjler, samtidig med at offentlighedens engagement i forbindelserne mellem Asien og Europa forstærkes, og at skærpe forventningerne blandt de partnere, der endnu ikke deltager i denne proces. De fremtidige hovedperspektiver for ASEM-processen bør i bund og grund forblive således, som de blev fastlagt på de første to topmøder.

Ved fastlæggelsen af den fremtidige prioritering sondres der mellem den generelle prioritering og de områder, der skal stå øverst på prioriteringslisten for aktiviteterne på kort sigt. Den generelle prioritering omfatter anliggender inden for alle tre søjler. Disse baseres i vid udstrækning på det igangværende arbejde i ASEM-processens regi. Sigtet dermed er at bygge videre på de resultater, der er opnået til dato, og at foreslå en uddybning af forbindelserne mellem vore to regioner. Hovedvægten vil fortsat blive lagt på ASEM's evne til at virke som forum for en uformel udveksling af synspunkter, til at bistå med at styrke det gensidige engagement og samarbejdet mellem vore to regioner vedrørende politiske (herunder sikkerhedspolitiske) anliggender og økonomiske, finansielle og sociale anliggender samt til at fungere i en bredere intellektuel og kulturel kontekst. Denne prioritering bør optages i den ajourførte asiatisk-europæiske samarbejdsramme, der vil blive vedtaget i Seoul, og hvorved ASEM-processens overordnede parametre for det kommende årti vil blive fastlagt.

Desuden foreslås der fem specifikke højtprioriterede temaer, som bør vedtages på ASEM III. Det drejer sig om en forstærket udveksling af synspunkter om regionale og globale sikkerhedsspørgsmål, et forstærket resultatorienteret samarbejde om handelsspørgsmål og økonomiske spørgsmål, herunder en dialog om social- og arbejdsmarkedspolitiske anliggender, forstærket samvirke mellem vore to regioner på uddannelsesområdet, netværksarbejde og samarbejde på forbrugerbeskyttelsesområdet og en eventuel udvidelse af deltagelsen i ASEM-processen.

1. Indledning

"Asia Europe Meeting" (ASEM) begyndte med topmødet i marts 1996 i Bangkok. De asiatiske og de europæiske stats- og regeringschefer og Europa-Kommissionens formand indledte en ny proces baseret på dialog og samarbejde med det formål at skabe nye og tættere forbindelser mellem de to regioner. Formålet med ASEM-processen er at indføre et omfattende partnerskab for ligeværdige partnere baseret på fremme af de tre søjler politisk dialog, udbygning af de økonomiske forbindelser og styrkelse af de kulturelle forbindelser mellem folkene. Ti asiatiske lande [1], EU's femten medlemsstater og Europa-Kommissionen deltager i processen.

[1] Brunei, Kina, Indonesien, Japan, Sydkorea, Malaysia, Filippinerne, Singapore, Thailand og Vietnam.

Selv om det andet ASEM-topmøde i april 1998 i London blev overskygget af den økonomiske og finansielle krise i Asien, blev Europas engagement i Asien og verdensdelens genoprettelse bekræftet. Det blev på topmødet anerkendt, at samarbejdet mellem vore to regioner med det formål at tage disse opfordringer op var særdeles vigtigt, og der blev som reaktion på krisen ansporet til fortsat samhandel og fortsatte investeringer. Regeringscheferne havde også blikket rettet mod en fremtidig uddybning af vort partnerskab og gav udtryk for deres tiltro til det opsving, der nu kommer så tydeligt til udtryk.

På det tredje topmøde i Seoul vil hovedopgaven være at stadfæste og forstærke betydningen af dette partnerskab mellem vore to regioner og at fastholde dets fremdrift og relevans, således at alle følelser af "træthed" i ASEM-processen bortvejres. På ASEM III vil det blive fastlagt, hvilke centrale perspektiver og hvilken central prioritering Asien og Europa kan tænkes at arbejde videre med i det nye århundredes første årti i et samarbejde som ligeværdige partnere. Den nuværende tingenes tilstand giver derfor gode muligheder for at gøre status over de hidtidige resultater og overveje, hvad fremtiden bør bringe.

Udviklingen siden topmødet i Bangkok har tydeligt demonstreret den gensidige afhængighed mellem vore to regioner. Politisk kan Europa og Asien finde sammen om at fremme fred og stabilitet i de dele af vore respektive regioner, hvor konflikter stadig giver anledning til bekymring. Økonomisk vil den fornyede kraftige vækst i Asien, som nu er godt i gang, øve særdeles positiv indflydelse på væksten i verdensøkonomien i almindelighed og i Europa i særdeleshed. De asiatiske ASEM-partnere tegner sig for 31,5% af verdens samlede befolkning, 18,9% af verdens samlede BNP, 24,7% af verdens samlede vareeksport (15,9% af eksporten af tjenesteydelser), 17,5% af verdens samlede vareimport (22,5% af importen af tjenesteydelser), 7,5% af de udgående udenlandske direkte investeringer og 14,5% af de indgående udenlandske direkte investeringer. [2] Kulturelt vil et forstærket gensidigt engagement og direkte kontakter mellem vore to regioner i høj grad bidrage til at forstærke vor gensidige forståelse samtidig med, at de letter vort politiske og økonomiske samvirke.

[2] Tal for 1998 (Kilde GD TRADE, december 1999).

I juni 1997 fremlagde Europa-Kommissionen som forberedelse til det andet ASEM-topmøde i London et arbejdsdokument om ASEM-processen med Unionens specifikke perspektiver og prioritering [3]. Sigtet med nærværende dokument er at revidere og ajourføre denne analyse og at fremlægge idéer til de perspektiver og den prioritering, der bør stå i centrum for ASEM-processen både i Seoul og på de efterfølgende møder. Topmødet er en velegnet lejlighed til at omlægge og udbygge forbindelserne mellem Asien og Europa efter krisen og midt i en tid, hvor de internationale forbindelser globaliseres i hastigt tempo.

[3] SEK (97) 1239 af 26. juni 1997. Der kan desuden henvises til Kommissionens meddelelse "På vej mod en ny strategi over for Asien" (KOM (94) 314 af 13. juli 1994), som tidsmæssigt var forud for ASEM-initiativet, men alligevel foregreb en række af dettes hovedelementer.

2. Resultater og udfordringer

Set på baggrund af de målsætninger, der er fastsat på topmøderne, har ASEM-processen allerede vist sig nyttig. Der er indført en aktiv og konstruktiv dialog på højt niveau mellem vore to regioner centreret om stats- og regeringschefernes møder hvert andet år og møder mellem udenrigs-, finans- og økonomiministrene [4] i de mellemliggende år. Ledende embedsmænd fra udenrigs-, finans- og økonomiministerierne mødes med jævne mellemrum, og repræsentanter for erhvervslivet mødes hvert år i "Asia Europe Business Forum".

[4] ASEM-udenrigsministrene mødtes i februar 1997 i Singapore og i marts 1999 i Berlin, finansministrene mødtes i september 1997 i Bangkok og i januar 1999 i Frankfurt, og økonomiministrene mødtes i oktober 1997 i Japan og i oktober 1999 i Berlin. Desuden blev der i oktober 1999 i Beijing holdt en ministerkonference om videnskab og teknologi. Bilag 1 indeholder et mere detaljeret resumé af processen, således som den er foregået til dato, og det vises i bilag 2, hvilke forbindelser der er mellem ASEM-processen og andre igangværende dialoger.

Dialogen om politiske spørgsmål af fælles interesse er ført på topmøder, ministermøder og møder mellem højtstående embedsmænd. Desuden er der på uformelle seminarer, workshops og symposier arrangeret af individuelle ASEM-partnere eller af "Asia Europa Foundation" blevet behandlet spørgsmål som menneskerettigheder, globalisering og andre aspekter ved de internationale forbindelser.

I økonomisk og finansiel henseende har der været en aktiv dialog mellem ministre og højtstående embedsmænd om spørgsmål som f.eks. handel, investeringer og WTO og om anliggender med tilknytning til makroøkonomisk politik og tilsyn med den finansielle sektor. Dette arbejde er blevet suppleret med en aktiv gennemførelse af to omfattende handlingsplaner (til lettelse af samhandelen og til fremme af investeringerne), med afholdelse af møder og symposier om emner som f.eks. infrastruktur og små og mellemstore virksomheder, med oprettelse af offentligt tilgængelige netsteder [5] og med forstærket samarbejde mellem toldembedsmænd.

[5] Der kan indhentes oplysninger om investeringsbestemmelser på "Virtual Information Exchange"-netstedet HYPERLINK http://www.asem.vie.net http://www.asem.vie.net , og der kan indhentes oplysninger om investeringsmuligheder på HYPERLINK http://www.asemconnect.sg http://www.asemconnect.sg

Som en reaktion på den økonomiske og finansielle krise i Asien blev der på topmødet i London gennemført en tilbundsgående og åbenhjertig drøftelse af krisen og dens betydning for forbindelserne mellem Asien og Europa. Regeringscheferne afgav tilsagn om at holde markederne åbne i eventuelle situationer med protektionistisk pres forårsaget af krisen (ASEM's handels- og investeringstilsagn) og enedes om at oprette en "ASEM Trust Fund" til formidling af teknisk ekspertise med det formål at bistå med at afbøde de finansielle og sociale virkninger af krisen. Desuden enedes de om at oprette et "European Financial Expertise Network" (EFEX), der kan bistå med at kortlægge ekspertise på højt niveau i den offentlige og den private sektor, som kan anvendes af de asiatiske partnere.

Med hensyn til videnskab og teknologi blev grunden til en iværksættelse af en bred vifte af nye samarbejdsaktiviteter med det formål at forstærke de videnskabelige kontakter mellem de to regioner, øge informationsudvekslingen, fremme en fri udveksling af idéer mellem videnskabskredse og forskernet og fremme partnerskaber mellem universiteter og industri lagt på en ASEM-ministerkonference om videnskab og teknologi i Beijing [6].

[6] Der er oprettet et netsted for videnskabeligt og teknologisk samarbejde i ASEM's regi på HYPERLINK http://www.cordis.lu/asem/home.html http://www.cordis.lu/asem/home.html

I miljøsektoren er der oprettet et asiatisk-europæisk miljøteknologicenter (AEETC) i Bangkok til fremme af samarbejdet om forsknings- og udviklingsaktiviteter på miljøområdet.

På det kulturelle og intellektuelle område har "Asia Europe Foundation" i Singapore støttet et stadig mere omfattende program med konferencer og netværksaktiviteter med henblik på at øge den gensidige forståelse og kontakterne mellem befolkningerne i de to regioner. Desuden har individuelle ASEM-partnere taget en række netværksinitiativer og indledt dialoger på så forskelligartede områder som børnevelfærd, kulturarv og socioøkonomisk politik.

Som led i bestræbelserne for at fastlægge ASEM-processens overordnede parametre blev der på topmødet i London vedtaget en asiatisk-europæisk samarbejdsramme, som indeholder de centrale mål for og prioriteringen af ASEM-processen, og ved hvilken der blev nedsat en "Asia Europe Vision Group", som fik til opgave at fastlægge perspektiverne på mellemlang til lang sigt for forbindelserne mellem Asien og Europa i det næste årti. Rapporten fra denne "Vision Group" [7] blev forelagt udenrigsministrene i marts 1999 og vil blive drøftet på topmødet i Seoul.

[7] Den fulde ordlyd af rapporten kan læses på HYPERLINK http://www.mofat.go.kr/aevg http://www.mofat.go.kr/aevg

Desuden ser det ud til, at ASEM-processen tidsmæssigt er faldet sammen med og har bidraget til en forstærket regional dialog og et udbygget regionalt samarbejde i Asien. På det tredje uformelle "ASEAN plus Three"-topmøde i november 1999 i Manila blev der skabt et stærkere grundlag for en dialog mellem ASEAN og denne organisations nordøstasiatiske partnere (Kina, Japan og Korea), samtidig med at topmødet også gjorde det muligt at holde det første møde nogensinde mellem Kina, Japan og Korea på topmødeplan.

Uden for den officielle ASEM-proces har borgersamfundsgrupper også tilrettelagt en række arrangementer og oprettet en række netværker inspireret af ånden i det nye partnerskab, som vore regeringschefer har skabt. Dette førte eksempelvis i tilknytning til både Bangkok- og London-topmødet til kontakter mellem NGO'er fra Europa og Asien. Det er vigtigt, at resultaterne af disse møder kommer til udtryk i den "officielle" ASEM-proces, og at emnerne for og intensiteten i dialogen mellem borgersamfundene i vore to regioner styrkes på en lang række områder.

ASEM-processen har derfor som helhed været i stand til at leve op til stats- og regeringschefernes høje forventninger. Men mange udfordringer mangler stadig at blive taget op. Navnlig er der allerede nu betydelig risiko for, at processen mister tempo, hvis den ikke kan bestyrke og bevare sin klare relevans for offentlige interesser og erhvervsinteresser. ASEM-topmødet i Seoul vil derfor være særlig vigtigt, når det drejer sig om at sikre, at ASEM-processen kan vedblive med at skride frem inden for hver af de tre søjler, der blev fastlagt i 1996. Vor politiske dialog, der i bund og grund er uformel, bør vedblivende bidrage til at skabe øget forståelse mellem partnerne inden for en bred vifte af politiske, herunder sikkerhedspolitiske, temaer, også på områder hvor vi kan være uenige. Det skal via økonomisk dialog og samarbejde gøres muligt mærkbart at påvirke samhandels- og investeringsvilkårene for vore økonomiske beslutningstagere. Det kulturelle og intellektuelle netværksarbejde bør bidrage til at skabe en bredere og dybere forståelse i den brede offentlighed for Asien/Europa-forbindelsernes betydning. Det er vigtigt, at disse udfordringer tages op for at sikre offentlighedens interesse i og støtte til ASEM-processen, navnlig i henseende til erhvervslivet, som forventer konkrete resultater af den udbyggede handlingsplan for handel og investeringer.

Disse initiativer har givet sig udslag i et imponerende antal aktiviteter, som tilrettelægges af ASEM-partnerne på eget initiativ, og som også finansieres af dem [8]. Forvaltningen af ASEM-processen bliver derfor stadig vigtigere, ikke mindst for at undgå "forum-træthed" (der er et problem, som ikke kun gælder ASEM). Vi skal fremhæve gevinsterne, minimere overlapningerne i vore bilaterale og multilaterale dialoger og sikre, at alle deltagernes interesse og engagement tilgodeses via vore aktiviteters fokusering, relevans og konkrete resultater. Og vi skal navnlig gøre en indsats for at sikre, at offentligheden i bred forstand engagerer sig fuldt ud i vort arbejde.

[8] I "Matrix of ASEM activities", der er et uformelt dokument på 39 sider, som med jævne mellemrum ajourføres af Kommissionen, beskrives de mange ASEM-aktiviteter, der er i gang.

3. Fremtidsperspektiver og fremtidig prioritering

Allerede i Kommissionen arbejdsdokument fra juli 1997 blev der udskilt en række centrale perspektiver for ASEM-processen. Det blev fremhævet, at ASEM-processens største fordele er dens uformelle karakter (dialog snarere end forhandling), dens flerdimensionale udformning (lige vigtige politiske, økonomiske og kulturelle aspekter) og dens høje niveau (det eneste regeringschefsforum for vore to regioner).

Dette mundede ud i den konklusion, at ASEM's vigtigste komparative fordel er dens evne til at stimulere og lette arbejdet i bilaterale og multilaterale fora, fremme dialogen og forståelsen på områder, hvor vi kan være uenige, og skabe grundlag for et mere aktivt samarbejde på områder, hvor der kan konstateres enighed. Det blev også fremhævet, at ASEM som et partnerskab for ligeværdige parter ikke skulle omfatte bistandsrelaterede aktiviteter i større omfang.

Disse perspektiver er ikke mindre gyldige i dag. Men de nye udfordringer, som forbindelserne mellem Asien og Europa nu står over for (f.eks. i forbindelse med globaliseringen), tyder på, at der skal lægges særlig stor vægt på ASEM's muligheder for at fungere som forum for en uformel dialog og på dette forums anvendelse til skabelse af forstærket engagement og forståelse mellem de to regioner. Det er i højere grad end nogensinde før vigtigt, at der finder en udbygning sted af dette gensidige engagement på det politiske, herunder sikkerhedspolitiske, og det økonomiske, finansielle, sociale og arbejdsmarkedsmæssige område samt i en bredere kulturel og intellektuel kontekst, som direkte inddrager borgerne i vore to regioner.

Det vil også være vigtigt at overveje, hvorledes og hvornår deltagelsen i ASEM-processen kan udvides. En dialog med et Asien, hvoraf en betydelig del ikke er repræsenteret, kan ikke fungere med fuld styrke, og det vil være hensigtsmæssigt, om vore asiatiske partnere kunne overveje muligheden af at gøre den asiatiske repræsentation i ASEM bredere og imødekomme Syd- og Australasiens forventninger. På den europæiske side skal vi bekræfte, at Den Europæiske Union som union betragtet vedblivende står i centrum for processen, idet de underliggende mål for ASEM-processen berører og vedblivende vil berøre Unionens grundlæggende interesser. I takt med, at EU i de kommende år vokser, vil de nye medlemsstater naturligvis komme til at spille deres rolle som ASEM-partnere fuldt ud, ligesom det vil være tilfældet for mange andre aspekter ved Unionens forbindelser med omverdenen.

Desuden er betydningen af, at offentligheden inddrages i bestræbelserne for at støtte et forstærket samvirke mellem vore to regioner, ensbetydende med, at der skal lægges særlig stor vægt på aktiviteter, som direkte er af relevans for en bredere offentlighed (f.eks. aktiviteter inden for uddannelse, kultur og offentlighedens engagement i og forståelse for videnskab). Dialogen mellem vore parlamenter, herunder Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter [9], bør ligeledes udbygges. Og der bør anspores til forstærket engagement fra borgersamfundets side i dialogen mellem vore to regioner.

[9] Et lovende initiativ i den henseende er ASEF's tilrettelæggelse af møder for unge parlamentarikere, hvoraf det første blev holdt i november 1998 i Cebu/Filippinerne, og det andet efter planen vil blive holdt i april 2000 i Lissabon.

Disse overordnede perspektiver, der navnlig fremhæver den komparative fordel ved ASEM-processen baseret på dens uformelle karakter, flerdimensionale udformning og høje beslutningsniveau, bør være styrende for vor behandling af den specifikke prioritering, som ASEM skal foretage i det næste årti.

De vigtigste prioriteringer, der skal foretages som led i ASEM-processen, er i mange henseender allerede behandlet i de beslutninger, der blev truffet på topmøderne i Bangkok og London. Den asiatisk-europæiske samarbejdsramme, der blev fastlagt på topmødet i London, var mere detaljeret med hensyn til prioriteringen på visse specifikke områder, og rapporten fra "Asia Europe Vision Group" indeholder også en række interessante forslag til mere langsigtede perspektiver. Allerede i London blev det bemærket, at samarbejdsrammen bør ajourføres på topmødet i Seoul for at tage hensyn til ministrenes meninger om henstillingerne fra nævnte "Vision Group".

Der kan allerede nu drages den konklusion af såvel den allerede fastlagte prioritering som de hovedtemaer, der blev resultatet af arbejdet i "Vision Group" og vore indledende drøftelser heraf, at der foreligger en bred vifte af generelle højtprioriterede spørgsmål, der i de kommende år kan behandles som led i ASEM-processen. Desuden er det under Seoul-topmødets synsvinkel vigtigt, at søgelyset også rettes mod et lille antal specifikke højtprioriterede temaer, som kan tillægges særlig stor betydning på topmødet, og som kan få særlig stor betydning som middel til at inddrage den brede offentlighed i bestræbelserne.

3.1. Generelle højtprioriterede spørgsmål

I politisk henseende bør arbejdet i ASEM's regi fokusere på spørgsmål af fælles interesse og finde sted trinvis som led i en proces med opbygning af konsensus, hvor ingen spørgsmål på forhånd udelukkes, og med det formål at forstærke det gensidige engagement og den gensidige forståelse mellem partnerne, navnlig på områder, hvor vi kan være uenige. I den sammenhæng bør de generelle højtprioriterede spørgsmål omfatte:

(1) en udbygning af vor dialog på højt niveau, dvs. på ministerplan og mellem højtstående embedsmænd, om regionale og internationale spørgsmål af fælles interesse og om emnemæssige "policy"-anliggender, der har betydning for vor fælles fremtid

(2) en udveksling af synspunkter mellem ASEM-partnerne i egnede internationale institutioner

(3) en forstærket uformel politisk dialog, hvor akademikere og embedsmænd fra begge regioner mødes på ASEM-seminarer og -workshops på områder såsom internationale forbindelser, politik og økonomi

(4) en udbygning af netværksarbejdet og dialogen mellem de to regioner, eksempelvis ved at forstærke det akademiske netværksarbejde og den akademiske udveksling, fremme den bilaterale udveksling af yngre embedsmænd og ansporing til forstærket dialog i offentligheden om emner af relevans for vor fælles fremtid

(5) en opbakning bag menneskerettigheder, demokrati og retsstatsforhold

(6) en behandling af globale anliggender, hvor Asien og Europa sammen kan yde et bidrag i de relevante internationale fora, og hvor det kan anses for hensigtsmæssigt og muligt at gøre en fælles indsats for at tage centrale anliggender op. Hovedvægten bør lægges på områder, hvor ASEM-processen kan bidrage til at skabe en ægte forædlingsværdi, f.eks. i form af dialog og samarbejde på områder såsom miljø (bl.a. elementer som bæredygtig anvendelse af skove samt vandforbrug) og bekæmpelse af international kriminalitet, hvidvaskning af penge, kriminalitet mod kvinder og børn og racisme og fremmedhad og udveksling af erfaringer på områder med tilknytning til konfliktforebyggelse og fredsbevarelse samt en forstærket indsats med hensyn til kontrol med våbenhandel.

Det skal bemærkes, at nævnte "Vision Group" også foreslog, at topmødet i Seoul eventuelt kunne "stadfæste princippet om god regeringsførelse". Topmødet kan rent faktisk være et egnet forum for en politisk erklæring, som bekræfter alle partnernes opbakning bag principperne om god regeringsførelse og retsstatsforhold, forudsat naturligvis at en sådan erklæring ikke krænker eksisterende internationale forpligtelser.

I økonomisk henseende bør arbejdet i ASEM's regi fokusere på en udbygning af det økonomiske partnerskab mellem de to regioner med henblik på at forstærke vore økonomiske og erhvervsmæssige forbindelser, fremme bæredygtig og retfærdig udvikling og i fællesskab bidrage til den globale økonomiske dialog. I den sammenhæng bør de centrale højtprioriterede spørgsmål omfatte:

* en udbygning af dialogen mellem økonomiministrene og disses højtstående embedsmænd, navnlig hvad angår:

- en supplerende og forstærket indsats med det formål i fællesskab at udbygge det åbne og regelbaserede multilaterale handelssystem i WTO, navnlig efter Seattle, at tilstræbe fornyede omfattende handelsforhandlinger i WTO's regi og at udnytte ASEM's uformelle karakter til at fremme dette arbejde

- en udbygning af samhandelen og investeringsstrømmene mellem Asien og Europa, bl.a. ved aktiv gennemførelse af handlingsplanerne til lettelse af samhandelen og til fremme af investeringerne (TFAP og IPAP) med henblik på at nedbringe eller afskaffe hindringerne på disse områder; der vil blive lagt særlig vægt på de vigtigste tekniske handelshindringer (på områder som f.eks. told, normer og SPS), på de hindringer, der er fastlagt i begge handlingsplaner (såsom IPR og offentlige indkøb) og på en aktiv dialog vedrørende de mest udgiftskrævende handelshindringer og de mest effektive investeringsfremmende foranstaltninger og "policy"-foranstaltninger

- en skabelse af et forbedret klima for det forretningsmæssige samarbejde mellem virksomhederne i de to regioner under hensyn til de konkrete målsætninger, som vore erhvervsliv har, og med særlig skelen til de små og mellemstore virksomheders problemer

- en udbygning af dialogen og samarbejdet i centrale sektorer, som vil forme vore økonomier i det næste årti, bl.a. vigtige sektorer som tjenesteydelser, infrastruktur og transportsystemer samt højteknologiske sektorer som information og telekommunikation (herunder elektronisk handel), luft- og rumfart, energi og miljø

* en konsolidering af den erhvervsmæssige dialog mellem vore to regioner med hovedvægten lagt på den centrale rolle, som "Asia Europe Business Forum" (AEBF) skal spille, en ansporing til øget kontinuitet deri og en lettelse af dialogen mellem regeringerne og erhvervslivet

* en udbygning af dialogen og samarbejdet mellem relevante offentlige og private aktører inden for videnskab og teknologi, en effektivisering af anvendelsen af eksisterende og nye koordinationsinstrumenter for videnskab og teknologi og foranstaltninger til fremme af videnskabeligt samarbejde og frembringelse af viden med henblik på at finde løsninger på fælles økonomiske og sociale problemer

* en indledning af en dialog om de bredere socioøkonomiske spørgsmål, som vil være afgørende for vor fælles fremtid. Emnerne for en sådan uformel dialog, hvori også akademikerkredse og borgersamfundet bør deltage, omfatter bæredygtig udvikling, beskyttelse og bevarelse af miljøet, beskæftigelse og socialsikring [10], offentlig styring og selskabsstyring, forbrugerbeskyttelse og konkurrencepolitik, spørgsmål med tilknytning til informationssamfundet og sammenkoblede økonomier samt spørgsmål med tilknytning til voksende byer og byforvaltning

[10] Europas egne erfaringer med oprettelse og modernisering af socialsikringssystemer kan eksempelvis være af særlig interesse for de asiatiske partnere efter krisen i Asien.

* en udbygning af dialogen mellem finansministrene og disses stedfortrædere, navnlig med henblik på at forstærke vor dialog om globale finansspørgsmål, samt af de makroøkonomiske "policy"-konsultationer, af samarbejdet om finansiel overvågning og regulering, af bekæmpelsen af hvidvaskningen af penge og af toldsamarbejdet. Da de finansielle og de økonomiske spørgsmål overlapper hinanden, kan det være umagen værd lejlighedsvis at afholde fælles møder for disse ministre.

I kulturel og intellektuel henseende bør arbejdet i ASEM's regi fokusere på fremme af tættere kontakter og udbygning af det gensidige engagement mellem folkene i vore to regioner med henblik på at gøre borgersamfundet i Europa og Asien bedre til at vurdere og drøfte de spørgsmål, der har betydning for vor fælles fremtid, og derved bistå med at skabe det ønskede erkendelsesskift, der er en forudsætning for indledningen af denne proces. I den sammenhæng bør de centrale højtprioriterede spørgsmål omfatte:

* en udbygning af dialogen og samarbejdet på områderne videnskab og teknologi, miljø (under hensyn til arbejdet i AEETC), samfundsvidenskab, kunst og humaniora samt foranstaltninger til fremme af netværksarbejde, udvekslinger mellem forskere og planlæggere og beskyttelse af kulturarven

* en ansporing til forstærket dialog og netværksarbejde mellem vore parlamentarikere og mellem borgersamfundets grupper i almindelighed (herunder lokale styrende organer, arbejdsmarkedets parter og NGO'er)

* en videreførelse af vor støtte til og fremme af ASEF som katalysator for kulturel og intellektuel dialog mellem vore to regioner og ansporing til en bred civilsamfundsdialog på kulturelle og intellektuelle felter.

Endelig bør den højest prioriterede opgave på uddannelsesområdet være at udbygge vore kontakter og vort samvirke på uddannelsesområdet, herunder studenter- og akademikerudvekslinger, samarbejde mellem universiteter og foranstaltninger til fremme af elektronisk netværksarbejde mellem skoler i vore to regioner [11]. Dette vil i høj grad komplettere vor igangværende indsats med bilaterale og horisontale samarbejdsprogrammer med asiatiske lande, idet hovedvægten lægges på strukturelt samarbejde på uddannelsesområdet. Der bør fastsættes et ambitiøst mål i form af en mangedobling af studenterudvekslingerne mellem vore to regioner i overensstemmelse med den indsats, som partnerne hver for sig vil gøre for at forstærke aktiviteten på dette område. Den tidligere nævnte "Vision Group" har allerede foreslået, at hovedvægten lægges på et højprofileret stipendieprogram. Desuden bør der lægges større vægt på en udveksling af unge erhvervsfolk og kandidatprogrammer for studerende, en udbygning af det strukturelle samarbejde mellem uddannelsesinstitutioner og foranstaltninger til fremme af elektronisk netværksarbejde. Desuden må spørgsmål med tilknytning til erhvervsuddannelse og livslang uddannelse ikke lades ude af betragtning.

[11] F.eks. på grundlag af de modeller, der fremlægges af "Europe Asia Business Internship Programme", af det nye "Asia Link"-program eller af Netd@ys-programmet til fremme af elektronisk netværksarbejde for skoler.

3.2. Specifikke højtprioriterede temaer for ASEM III

Medens den ovenfor omhandlede generelle prioritering kan indeholde hovedbestanddelene af et omfattende og aktivt arbejdsprogram for ASEM-processen i det næste årti, vil det også være vigtigt at vælge et lille antal specifikke højtprioriterede temaer, som kan tillægges særlig vægt på det kommende topmøde i Seoul. Fremhævelsen af disse særlige temaer kan både tjene til at sikre, at de eventuelle konkrete resultater af selve topmødet træder i forgrunden, og at topmødets gennemslagskraft i offentligheden forstærkes.

Inden for den brede vifte af højtprioriterede temaer, der er foreslået ovenfor, vil Kommissionen under skyldig hensyntagen til det arbejde, der er udført af nævnte "Vision Group", og til EU's underliggende interesser foreslå, at der vælges fem særlig højtprioriterede temaer, som interessen især skal koncentrere sig om på topmødet i Seoul.

For det første kan man inden for den politiske søjle rette søgelyset mod ASEM-processens særlige evne til at fremme og lette en udveksling af synspunkter og skabe øget gensidig forståelse i anliggender med tilknytning til den regionale og globale sikkerhed. Sikkerhedsdimensionens voksende betydning og relevans for almindelige borgere og anerkendelsen af dette forhold på topmødeplan, blandt udenrigsministrene og i "Vision Group" gør det tilsammen berettiget at tage et sådant initiativ.

Som led i sine bestræbelser for at føre målet om global sikkerhed ud i livet er Den Europæiske Union interesseret i at indlede en sikkerhedsdialog med de asiatiske ASEM-partnere til supplering af dette igangværende arbejde, bl.a. ved at udnytte ASEM-processens uformelle karakter og ved at dele vore respektive regionale erfaringer på områder som f.eks. analyse, planlægning og uddannelse vedrørende konfliktforebyggelse og fredsbevarelse, forsoningsprocesser, humanitær bistand og andre aspekter ved det såkaldte "bløde" sikkerhedssamarbejde. Det vil også være vigtigt, at der udveksles oplysninger om de "nye sikkerhedsspørgsmål", herunder international kriminalitet og terrorisme, informations-piratvirksomhed og anden piratvirksomhed samt "cyber"-krigsførelse. Dagsordenen kan eventuelt suppleres med bestræbelser for at fremme støtte i relevante fora til en beslutsom indsats for at standse udbredelsen af masseødelæggelsesvåben og disses fremføringsmidler og anspore til universel overholdelse af traktaten om ikkespredning af kernevåben, traktaten om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængninger, konventionen om kemiske våben og konventionen om biologiske våben.

For at gøre disse drøftelser så effektive som muligt bør de indledes på den mest uformelle måde, f.eks. via seminarer for embedsmænd i tilslutning til møder for højtstående embedsmænd og eventuelt med særlige "retræte"-møder på udenrigsministerplan. Personaleudvekslinger (analytikere og planlæggere) og uformelle drøftelser mellem akademikere og embedsmænd kan være nyttige hjælpemidler. De europæiske erfaringer med krisestyring og opbygning af ("bløde") institutioner kan deles og drøftes med de asiatiske partnere. Disse udvekslinger skal naturligvis ikke overlappe det arbejde, der er i gang i andre multilaterale eller regionale fora såsom De Forenede Nationer, Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE) eller "ASEAN Regional Forum" (ARF).

For det andet vil det i forbindelse med den økonomiske og finansielle søjle være nyttigt at tillægge dialogen om handels- og investeringsspørgsmål, socioøkonomiske spørgsmål og regionalt makroøkonomisk samarbejde særlig betydning.

* Med hensyn til handel og investeringer vil det være vigtigt, at der med alle til rådighed stående midler tilstræbes en iværksættelse af omfattende WTO-handelsforhandlinger, der både tager sigte på yderligere handelsliberalisering og på udbygning af WTO's regelbaserede system, og at ASEM's uformelle karakter udnyttes til at fremme disse bestræbelser. På WTO's ministerkonference for nylig i Seattle blev det tydeligt demonstreret, at det er nødvendigt at uddybe vor gensidige forståelse og opbygge alliancer, der har dette formål. Med udgangspunkt i ASEM-økonomiministrenes seneste opmuntrende handlinger, idet de opgraderede TFAP og gik ind for referenceværdier (benchmarks) under IPAP, må vi også videreføre og skabe større dynamik i vort arbejde med lettelse og fremme af handels- og investeringsstrømmene mellem vore to regioner og overvinde hindringerne ved hjælp af TFAP- og IPAP-initiativerne. Med hensyn til socioøkonomiske anliggender har de seneste erfaringer med den økonomiske og finansielle krise i Asien demonstreret, at industrilandene og de lande, der er i gang med en industrialiseringsproces, har en lang række socioøkonomiske problemer til fælles. Den offentlige debat i tilknytning til WTO-ministerkonferencen understregede også vigtigheden af, at der indledes en tilbundsgående offentlig debat om globaliseringens virkninger. Uanset om det sker på officielt plan eller via en dialog mellem borgersamfundene, er ASEM et udmærket forum for udveksling af erfaringer om de relevante socioøkonomiske anliggender, herunder "policy"-spørgsmål med tilknytning til sociale skævheder, udstødelse, fattigdom og retfærdig udvikling.

* Med hensyn til regionalt makroøkonomisk samarbejde vil det i kølvandet på den asiatiske krise være særlig vigtigt at videreføre og udbygge den dialog, der allerede er i gang mellem finansministrene, og at fremme en aktiv udveksling af synspunkter og deling af erfaringer vedrørende vor indsats inden for det regionale samarbejde om informationsudveksling, overvågning og finansielt tilsyn.

For det tredje kan der i en verden, hvor forbrugerinteresserne bliver stadig mere globale, indledes en forbrugerdialog mellem de to regioner. Eksempelvis er fødevaresikkerhed et presserende offentligt anliggende både i Europa og Asien, og der er andre spørgsmål med tilknytning til forbrugsvarers og tjenesteydelsers kvalitet og sikkerhed, der er af direkte interesse for borgerne i begge regioner (f.eks. mærkning af forbrugsvarer, herunder økomærkning). En dialog og et netværksarbejde mellem forbrugergrupper, tilsynsorganer og lovgivere i de to regioner kan uden at lægge beslag på betydelige offentlige ressourcer være af stor interesse, når det drejer sig om at dele vore erfaringer og fremme det grænseoverskridende samarbejde på et område, der også har stor betydning for den internationale handel. En sådan dialog kan også bidrage til oprettelse af relevante sammenslutninger i de asiatiske lande, hvor der endnu ikke er nogen tradition for forbrugerorganisationer.

For det fjerde skal vi lægge særlig vægt på det uddannelsesmæssige samvirke. "Vision Group" har allerede slået fast, at dette område fortjener særlig opmærksomhed, og der er allerede en række initiativer under forberedelse og en bred vifte af samarbejdsprogrammer under gennemførelse på bilateralt eller subregionalt niveau. For at gøre en hensigtsmæssig fokusering på dette tema mulig på topmødet i Seoul vil Kommissionen foreslå et tredelt initiativ til behandling på topmødet:

* et politisk tilsagn fra alle ASEM-partnernes side om at forøge det uddannelsesmæssige samvirke mellem Asien og Europa via såvel bilaterale som interregionale programmer samt i forbindelse med ASEM's egne aktiviteter med det formål at oprette yderligere stipendier, der gør det muligt inden for ti år at femdoble studenterudvekslingerne mellem vore to regioner

* en iværksættelse af et ASEM-stipendieprogram på højt niveau. Der kan her fremhæves eksempler som Jean Monnet-stipendierne og Rhodes- og Fulbright-programmerne, og målet bør være at skabe en agtpågivenhed over for vore to regioners kulturelle, sociale og videnskabelige traditioner blandt dem, der vil være toneangivende i vore samfund i de kommende år

* en ansporing til forstærkede udvekslinger mellem unge erhvervsfolk med udgangspunkt i eksisterende modeller.

I den sammenhæng bør partnerne anspores til på topmødet at give meddelelse om konkrete mål (naturligvis forudsat at de fornødne ressourcer står til rådighed), som gør det muligt at vurdere de resultater, der opnås hvert år. Erhvervslivet bør også anspores til at deltage i finansieringen af disse programmer (eventuelt i tilknytning til kandidatprogrammer).

For det femte gør Seoul-topmødet med hensyn til udvidelse af ASEM det muligt at tage udfordringerne fra Bangkok og London op og fremlægge et omfattende Asien-Europa-partnerskab, hvorved Den Europæiske Union bringes sammen med repræsentanter for Asien som helhed. I overensstemmelse med de beslutninger, der blev truffet på topmødet i London, overvejes dette spørgsmål nu af udenrigsministrene, og visse grundlæggende parametre for en udvidelse drøftes allerede. Det er imidlertid af stor betydning både for ASEM-processens relevans på lang sigt og for dens betydning i offentlighedens øjne, at der i Seoul drages praktisk anvendelige konklusioner i dette spørgsmål. Selv om den nuværende "talmæssige ubalance" antyder, at ASEM-udvidelsen først og fremmest bør finde sted blandt de vigtigste kandidater i Asien, skal Den Europæiske Unions rolle som union naturligvis vedblivende fremhæves.

4. Koordination af ASEM-processen

Rapporten fra "Vision Group" berørte kort mulighederne for at forstærke koordinationen i ASEM-processens regi, herunder mulighederne for at oprette et "snævert, men effektivt" ASEM-sekretariat. På baggrund af ASEM-processens uformelle karakter, således som det blev slået fast i Bangkok og bekræftet i London, og denne uformelle approachs centrale betydning som middel til at fremme dialogen mellem vore to regioner synes en sådan institutionel approach imidlertid at være uegnet og endog effektivitetsmodvirkende. Desuden er det vigtigt, at ASEM-partnerne bevarer bevidstheden om autonomien i og det fulde ansvar for de initiativer, de måtte foreslå.

Selve ASEM-processens succes og det voksende antal temaer og aktiviteter, der i øjeblikket behandles, gør det givetvis nødvendigt at overveje, hvorledes der bedst kan sikres en forstærket koordination, fokusering og styring af ASEM-aktiviteterne. Der bør gøres alt, hvad der er muligt, for at udnytte eksisterende kanaler (styrkelse af koordinatorernes og kontaktpersonernes rolle og fuld udnyttelse af de muligheder, som de elektroniske kommunikationsmidler giver) og undgå en for stor mødeaktivitet. Udenrigsministrenes centrale rolle, når det drejer sig om den overordnede koordination og styring af ASEM-processen, bør bekræftes. Disse institutionelle anliggende vil nødvendigvis blive bearbejdet yderligere inden for den ajourførte asiatisk-europæiske samarbejdsramme, der skal vedtages på topmødet i Seoul, og vil ikke blive behandlet yderligere her.

5. Konklusioner

Det er uomtvisteligt, at Asien har stor betydning for Europa, og at Europa også har stor betydning for for Asien. De asiatiske lande eller grupperinger som f.eks. Kina, Indien, Japan, Korea og ASEAN er vigtige aktører både på den globale og den regionale scene, og regionen har også nogle af verdens vigtigste potentielle brændpunkter såsom den delte koreanske halvø, Kashmir og Spratley-øerne. De tilbagevendende spændinger mellem Kina og Taiwan tiltrækker sig altid international opmærksomhed. Indonesien, der er en vigtig faktor, når det drejer sig om den regionale stabilitet, har demokratiske valg, men står stadigvæk over for store udfordringer i form af omstilling og strukturændringer. Den Europæiske Union er en verdensmagt, i hvert fald i økonomisk henseende, og udviser stadig større politisk vilje til at deltage aktivt i den globale politik. Efter Amsterdam-traktaten og Det Europæiske Råds erklæring på topmødet i Köln besluttede de europæiske ledere på det topmøde, der for nylig blev holdt i Helsingfors, at tage den udfordring op, der ligger i at lade økonomiske præstationer og gode resultater i form af stabile demokratier øve indflydelse på Den Europæiske Unions udenrigspolitik. Samtidig erkender EU, at det europæiske kontinents yderområder har deres egne potentielle brændpunkter, der er af betydning for Asien.

Begge ASEM-partnerne må derfor omhyggeligt følge med i, hvad der sker i den anden region. Politisk og ud fra et sikkerhedspolitisk synspunkt bliver verden stadig mindre - kriser i én region kan få eftervirkninger langt borte. Det er derfor en vigtig opgave for os at videreudbygge den politiske dialog og samarbejdet om spørgsmål at gensidig interesse. Argumentet for et sådant samarbejde og en sådan dialog bliver endnu stærkere, når der tages hensyn til de globale trusler (eksempelvis terrorisme, organiseret kriminalitet og våbenspredning). Disse problemer kan tages mere effektivt op, hvis det sker i fællesskab. I den sammenhæng er det nødvendigt med en altomfattende approach, som både omfatter politisk, økonomisk, socialt og humanitært samarbejde på forskellige niveauer, hvis konflikter skal forebygges, og der skal sikres fred. Udvekslingen på ASEM-niveau af regionale erfaringer med behandling af sikkerhedsspørgsmål kan bidrage til at øge stabiliteten i de respektive regioner.

Europas og Asiens vægt i verdensøkonomien og den igangværende globaliseringsproces indebærer, at vore to regioner er uadskilleligt forbundne, når det gælder generel velfærd. Asiens traditionelle dynamiske vækst og hurtige opsving efter den nylige krise (uden at de igangværende reformbestræbelser skal lades ude af betragtning) gør verdensdelen til en vigtig partner for Europa. Europas egen vægt i den internationale økonomi som det største indre marked, den vigtigste kilde til udenlandske direkte investeringer og den største globale donor kombineret med verdensdelens erfaringer med regionalt økonomisk og monetært samarbejde gør den til en vigtig partner for Asien.

Europas og Asiens økonomiske velbefindende kan sættes over styr ikke kun af finanskriser, men også af politisk ustabilitet i en fjern region. Europas politiske engagement i Asien skyldes ikke blot økonomiske interesser, men også en fælles interesse i stabile forhold og mange fælles værdier. Som et eksempel herpå kan nævnes den fælles internationale imødekommelse af de humanitære behov under de politiske kriser i f.eks. Østtimor og Nordkorea. Europas opmærksomhed over for problemerne i Asien modsvares af Japans omfattende økonomiske bidrag til den internationale nødhjælp til, genopbygningen af og sikringen af fred på Balkan og de tilsvarende bidrag fra andre asiatiske lande som Sydkorea og Malaysia.

Ethvert samarbejde mellem de to regioner med henblik på at fremme fred og velfærd kan ikke være komplet uden borgersamfundets medvirken. ASEM skal derfor fortsat fremme de asiatiske og europæiske borgersamfunds fællesskabsfølelse og skabe øget gensidig forståelse via et større intellektuelt, kulturelt og mellemfolkeligt samvirke, eksempelvis i form af et større antal stipendier og studenterudvekslinger. Det værdifulde arbejde, der allerede er indledt på områderne miljø og uddannelse, er kun to eksempler på det bidrag, som ASEM-processen yder. Desuden vil både skabelsen af kontakter mellem ikke-statslige organisationer og uddybningen af de kulturelle udvekslinger bidrage til at øge forståelsen mellem de to regioner. I bestræbelserne for at gøre ASEM-processen mere relevant og henlede offenlighedens opmærksomhed derpå ville en fælles kommunikationsstrategi for at forstærke offentlighedens engagement være nyttig. Et vigtigt trin kunne være at øge oplysningsvirksomheden i forbindelse med ASEM III og derved sikre, at dette topmøde spiller en konstruktiv rolle i bestræbelserne for at uddybe forbindelserne mellem vore to regioner.

Selv om Den Europæiske Union står over for store udfordringer som f.eks. Den Økonomiske og Monetære Union, udvidelsen, Middelhavsområdet og Balkan, vil EU fortsat have et stærkt engagement i denne dynamiske og komplekse region, der rummer halvdelen af verdens befolkning, og som trods finanskrisens omfang har imponerende fremtidsudsigter, både økonomisk og politisk. Udsigten til tiltagende integration i begge regioner kan i stadig højere grad komme til at stå i centrum for dialogen mellem de asiatiske og de europæiske ASEM-partnere, navnlig hvis Asien overvejer at lægge større vægt på regional integration, således som resultaterne af det seneste "ASEAN plus Three"-møde i Manila tyder på det.

På det tredje topmøde i Seoul vil de centrale retningslinjer for det asiatisk-europæiske partnerskab i det næste årti blive udstukket. I dette dokument foreslås fem specifikke højtprioriterede temaer til vedtagelse på topmødet - en forstærket udveksling af synspunkter om sikkerhedsanliggender, en udbygget dialog og et udbygget samarbejde om handel, social- og arbejdsmarkedspolitik og økonomiske spørgsmål, et forstærket samvirke på uddannelsesområdet, et samarbejde på forbrugerbeskyttelsesområdet og en eventuel udvidelse af ASEM-processens deltagerkreds. Det er vigtigt, at der på topmødet sikres en bekræftelse og uddybning af forbindelsen mellem Asien og Europa, og at vi fastlægger processens fremtidige retning. I bestræbelserne for at føre disse mål ud i livet bør der til stadighed lægges vægt på ASEM-processens uformelle karakter, der sikrer en betydelig komparativ fordel.

Kommissionen vil i samarbejde med medlemsstaterne og vore asiatiske partnere vedblive med fuldt ud at spille den rolle, der tilkommer den i processen.

BILAG 1

ASEM-processen

Mødet mellem stats- og regeringscheferne og Europa-Kommissionens formand vil sikre de overordnede impulser til og retningslinjer for processen. På topmødet i London nåede man til enighed om den asiatisk-europæiske samarbejdsramme, som indeholder de vigtigste parametre for ASEM-processen.

Der er skabt en proces, som sikrer stadig dialog og udvikling mellem topmøderne. Den overordnede koordination og ansvaret for den politiske dialog er pålagt udenrigsministrene, der mødes i de år, hvor der ikke holdes topmøder, og umiddelbart før de enkelte topmøder. Ministrene mødtes i februar 1997 (Singapore) og marts 1999 (Berlin) samt i forbindelse med begge topmøder. De vil mødes igen umiddelbart før topmødet i Seoul.

Økonomiministrene mødtes i september 1997 (Makuhari) og i oktober 1999 (Berlin). De vil mødes igen i 2001 (i Asien - mødestedet er endnu ikke bekræftet). De drøftede bl.a. de økonomiske forbindelser, krisens følger, handel, investeringer, WTO-anliggender og økonomisk vækst. På mødet i Berlin forlængede de investeringsekspertgruppens mandat med yderligere to år og vedtog et dokument, som indeholder bestemmelser om de foranstaltninger, der i fremtiden skal træffes under handlingsplanen til lettelse af samhandelen. Det årlige "Asia Europe Business Forum" (AEBF) er en egnet platform til udveksling af synspunkter mellem repræsentanter for den private og den offentlige sektor, navnlig hvad angår investeringer og handelsspørgsmål. Det femte møde vil blive holdt i september 2000 i Wien.

Finansministrene mødtes i september 1997 (Bangkok) og i januar 1999 (Frankfurt) og vil mødes igen i 2001 (Japan). De spørgsmål, der blev drøftet, vedrørte de makroøkonomiske udsigter, udviklingen i valutakurserne, ØMU'en og den finansielle sektor. De blev enige om at tage en række initiativer vedrørende toldsamarbejde, hvidvaskning af penge og finansiel overvågning. Generaldirektørerne for told mødes hvert år, navnlig for at drøfte spørgsmål med tilknytning til toldprocedurer og håndhævelse.

På en ministerkonference om videnskab og teknologi, der blev holdt i oktober 1999 (Beijing), blev grunden lagt til en forbedret kommunikation og et forbedret netværksarbejde mellem videnskabskredsene i de to regioner.

ASEM's kulturelle og mellemfolkelige dimension har til formål at sikre tættere kontakter og forstærket gensidigt engagement folkene imellem via en bred vifte af aktiviteter omfattende målrettet samvirke på uddannelsesområdet, netværksarbejde mellem repræsentanter for borgersamfund og parlamentarikere, bevarelse af kulturarven og forbedret børnevelfærd. "Asia Europe Foundation" (ASEF), der har hjemsted i Singapore, har til formål at fremme intellektuelle, sociale og kulturelle udvekslinger mellem Asien og Europa. Det asiatisk-europæiske miljøteknologicenter (AEETC) i Bangkok har til opgave at fremme samarbejdet inden for vigtige miljøtemaer.

På niveauet under ministermøderne har højtstående udenrigsministerielle embedsmænd ved fem separate lejligheder holdt møde for at behandle politiske anliggender. Desuden har højtstående embedsmænd inden for handel og investeringer holdt møde fem gange. Finansministrenes stedfortrædere har ved tre lejligheder holdt møde for at drøfte makroøkonomiske spørgsmål og forberede finansministermøder. Under de højtstående embedsmænds niveau findes der mere end 10 arbejdsgrupper. Disse grupper dækker en lang række emner, men beskæftiger sig hovedsagelig med gennemførelsen af handlingsplanen til lettelse af samhandelen. En særlig styrke ved ASEM-processen er koordinatormøderne til forberedelse af de øvrige begivenheder. De to EU-koordinatorer er formandskabet og Kommissionen. De asiatiske koordinatorer følger en særlig rotationsordning og er i øjeblikket Korea og Thailand.

Processen har følgende centrale karakteristika:

(1) den er uformel (supplerer arbejdet i bilaterale og multilaterale fora)

(2) den er flerdimensional (en politisk, en økonomisk og en kulturel dimension)

(3) hovedvægten lægges på et ligeværdigt partnerskab uden "bistandsbaserede" forbindelser (der er en del af vort bilaterale samarbejde), hvilket fremmer en mere generel proces for dialog og samarbejde

(4) den fokuserer på det højtstående niveau med udgangspunkt i selve topmøderne.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>