Offentliggørelse af enhedsdokument med ændringer efter godkendelse af en ændring af mindre omfang i overensstemmelse med artikel 53, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012

(2022/C 182/06)

Europa-Kommissionen har godkendt denne ændring af mindre omfang i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, tredje afsnit, i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 664/2014 (1).

Ansøgningen om godkendelse af denne ændring af mindre omfang findes i Kommissionens eAmbrosia-database

ENHEDSDOKUMENT

»LILIPUTAS«

EU-nr.: PGI-LT-00868-AM02 –– 28.10.2021

BOB ( ) BGB (X)

1. Betegnelse

»Liliputas«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Litauen

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.3. Oste

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Liliputas« er en håndlavet, halvfast ost med et højt fedtindhold (50 % i tørstof), som er cylinderformet med afrundede kanter. Den er 7,5-13,0 cm høj, 7,0-8,5 cm i diameter og har en vægt på 0,25-0,7 kg. Osten fremstilles i landsbyen Belvederis af pasteuriseret, standardiseret komælk. Mælken koaguleres, og koaglet bearbejdes, hvorefter ostemassen indsvøbes i osteklæde og presses i traditionelle cylindriske forme. Osten modnes i 20-30 dage ved hjælp af mikrofloraen inden i osten og på dens overflade. Der er især tale om den mikroskopiske skimmelsvamp Penicillium pallidum Smith, som forekommer naturligt i modningskældrene i det geografiske område, der er anført i punkt 4.

Osten har fået betegnelsen »Liliputas« på grund af sin størrelse, og de organoleptiske egenskaber opnås ved, at osten modnes i små runde forme under tilstedeværelse af mikrosvampen Penicillium pallidum Smith.

Tabel 1

Organoleptiske indikatorer for »Liliputas«

Indikator Beskrivelse Ydre Skorpen er blød uden et tykt lag under og er dækket af en belægning af paraffin/polymer eller en anden sammensat belægning. Der kan være mærker efter osteklædet og osteformen. Lugt og smag Mælkesyre, frisk, smag og aroma af fermenteret ost. Smagen kan forekomme let skarp og salt. Konsistens Ensartet, ganske fast, elastisk, smelter let i munden. Snitflade Der kan undertiden forekomme små, ujævnt fordelte ovale, kantede eller let affladede huller. Farve Ensartet flødegul til gul.





Tabel 2

Fysiske og kemiske egenskaber ved »Liliputas«

Indikator Mængde (%) Fedtindhold i tørstof 50,0 ± 5 Minimumsindhold af tørstof 56,0 Saltindhold 1,3-3,0





Tabel 3

Gennemsnitlig næringsværdi pr. 100 gram »Liliputas«

Fedt (g) Protein (g) Kulhydrater (g) Energiindhold kcal kJ 30,0 23,5 — 364 1 510

3.3. Foder (kun for animalske produkter) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

— komælk

— mælkesyre og starterkulturer sammensat af aromatiske mælkesyrebakterier

— mælkekoagulerende enzymer

— almindeligt salt.

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

— Forberedelse og enzymatisk koagulation af mælken: Mælken til ostefremstillingen pasteuriseres og standardiseres på en sådan måde, at fedtindholdet i den modnede osts tørstof opfylder kravene i punkt 3.2. Mælkens koagulering fremkaldes ved tilsætning af enzymer, starterkulturer og calciumklorid.

— Bearbejdning af koaglet og ostekornene: Koaglet bearbejdes mekanisk, indtil ostekornene har opnået den rette størrelse, og omrøres herefter. Når ostekornene dannes, aftappes en tredjedel af vallen, hvorefter ostekornene opvarmes. Efter opvarmningen omrøres ostekornene, indtil de når en størrelse på 4-5 mm og ikke længere er klæbrige, men tørre og faste. Vandindholdet i osten må ikke overstige 44 %.

— Formning og presning af osten: Osten formes af ostemassen. Processen varer 20-25 minutter, hvorefter ostemassen skæres i mindre stykker og ved håndkraft lægges i de cylindriske forme, hvor osten presses ved egen vægt. Under presningen ved egen vægt vendes ostene to eller tre gange. Presningen ved egen vægt tager 20-25 minutter. Efter presningen ved egen vægt tages ostene ud af formene, indsvøbes i fugtigt osteklæde, for at skorpen kan dannes, og lægges tilbage i formene, inden der lægges låg på. Formene med ostene anbringes i presser og presses i halvanden til to timer. Efter presningen tages ostene ud af formene, osteklædet fjernes, og eventuelle skorper, der kan have dannet sig mellem formen og låget under presningen, skæres bort.

— Saltning af osten: Ostene vejes og lægges i saltlage. Efter 36-48 timer (afhængigt af hvor veludviklet den tekniske proces er og dens kapacitet) tages ostene op af saltlagen, anbringes på hylder, tørres og lægges herefter til modning på hylder i kælderen, hvor der holdes en temperatur på 10-14 °C og en luftfugtighed på 85-94 %, og hvor skimmelsvampen Penicillium pallidum Smith forekommer naturligt.

— Ostens modning: Ostene på hylderne vendes mindst hver femte dag som beskrevet af de første producenter af osten, således at de ikke kommer til at ligge på siden, og for at de bevarer deres form. Under modningen dækkes ostens overflade af et skimmellag, som vaskes af efter 20-30 dage efter en visuel kontrol og en vurdering af ostens organoleptiske egenskaber (smag, lugt og konsistens). Når skimmellaget er vasket af, tørres osten og overtrækkes med voks.

3.5. Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som den registrerede betegnelse henviser til

For at bevare ostens unikke egenskaber og beskytte den mod udtørring, hvilket sker, hvis det beskyttende paraffinlag beskadiges, og på grund af dens ringe størrelse (0,4-0,7 kg) sælges den kun hel.

3.6. 3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

På etiketten skal produktbetegnelsen »Liliputas«, producentens navn og EU-symbolet tydeligt angives.

4. Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

»Liliputas« fremstilles i byen Belvederis, som er en lille litauisk landsby i Jurbarkas kommune i regionalparken Panemunė på floden Nemunas’ højre side, 1 km vest for Seredžius.

5. Tilknytning til det geografiske område

5.1. Det geografiske områdes egenart

Belvederis er stedet, hvor uddannelsen af mejerispecialister i Litauen har sit historiske udspring. I 1921 blev der oprettet en landbrugsskole på herregården, hvor der bl.a. blev undervist i mejeriproduktion. Få år senere blev skolen omdannet til en mejerihøjskole og i 1944 til en teknisk mejerihøjskole. Litauens mejeriuddannelsestradition udvikledes her i mange år. I løbet af de 34 år, hvori højskolen eksisterede, uddannedes mere end 800 mejerispecialister, hvoraf de fleste fik deres erfaring på Litauens ældste ostemejeri, som blev opført i 1928 og er det mejeri, hvor »Liliputas« fremstilles. Den mælk, der anvendtes til fremstilling af osten, blev opvarmet i et kar med en træfyret ovn. Centrifugen blev drevet ved håndkraft, og osteformene var af træ. Ostene blev vasket ved hjælp af håndbørster, i kælderen om vinteren og udendørs om sommeren. Ostemejeriet lå ved siden af et ishus, som blev benyttet til opbevaring af isblokke, der blev hentet fra floden Nemunas. Isen blev anvendt til at nedkøle ostekældrene. Oprindeligt fremstillede ostemejeriet i Belvederis halvfaste oste, som var større (2,5-3,0 kg) og runde, men fra 1958, da mejeriproduktionen blev udvidet, begyndte man at fremstille små oste på 0,4-0,7 kg, og navnet »Liliputas« slog an fra starten. Ostemesteren Jonas Jarušaitis var den første, der mestrede fremstillingen af denne ost. Det første produktionsår blev der fremstillet knap 8 ton, men 40 år senere var produktionen steget til 130 ton. De gamle osteforme af træ er bevaret for eftertiden på ostemejeriet i Belvederis sammen med souveniræsker og et postkort fra midten af 1900-tallet, hvorpå der er afbildet oste, der vaskes i et kar, og som er påtrykt en indbydelse til at deltage i en kongelig banket og smage håndlavede oste og andre specialiteter fra Belvederis.

I dag fremstilles »Liliputas« stadig ved hjælp af samme unikke og autentiske teknologi som i 1958. De særlige færdigheder og kundskaber er blevet overleveret fra generation til generation af de ansatte i ostemejeriet og har gjort det muligt at bevare produktets karakteristiske størrelse, organoleptiske egenskaber og kvalitet.

5.2. Produktets egenart

En særlig karakteristisk egenskab ved »Liliputas« er, at den er lille og kun vejer 0,25-0,7 kg, samt at den er dækket af en voksbelægning, der beskytter den mod skader. »Liliputas« får sin friske mælkesyresmag og -lugt fra modningslagringen i små forme, der er anbragt i kølige, fugtige kældre, hvor den mikroskopiske skimmelsvamp Penicillium pallidum Smith forekommer. Der er ingen synlige spor af mikrosvampen på vægge, hylder eller loft i modningsrummet, men nogle dage efter, at ostene er blevet saltet og anbragt på hylderne, begynder de at ligne silkeormspupper. Osten beskyttes af en skorpe, der dannes under presningen, for at forhindre, at skimmelsvampen trænger ind i osten. For at skorpen kan dannes, tages ostene op af de cylindriske forme efter presningen ved ostens egen vægt og indsvøbes i osteklæde, inden de lægges tilbage i de cylindriske forme og presses i presser.

Fremstillingen af ostene foregår på traditionel vis, dvs. næsten udelukkende ved håndkraft. F.eks. skæres og anbringes ostemassen i forme, og ostene indsvøbes i klæde, vendes, vaskes, aftørres og voksbehandles manuelt. Det er en proces, hvor hver enkelt ost håndteres mere end 50 gange.

5.3. Sammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB)

Ansøgningen om registrering af en beskyttet geografisk betegnelse er baseret på tradition, den særlige fremstillingsteknik og produktets omdømme.

I offentlighedens bevidsthed er Belvederis, hvor Litauens mejerividenskab har sit historiske udspring, direkte forbundet med den udsøgte »Liliputas«, som er blevet fremstillet på samme måde siden 1958. Ostemejeriet i Belvederis er i dag det eneste sted, hvor denne unikke håndlavede ost fremstilles.

»Liliputas« får sin karakteristiske smag og lugt fra modningen i små forme ved hjælp af mikrofloraen inden i osten og den mikroskopiske skimmelsvamp Penicillium pallidum Smith, der forekommer i kældrene i det geografiske område, som er angivet i punkt 4, når ostene opbevares ved en konstant temperatur på 10-14 °C og en luftfugtighed på 93-94 %.

»Liliputas« har været udstillet på mange udstillinger i Litauen og uden for landets grænser og har opnået stor succes på udstillinger i Leipzig, Poznań, Zagreb, London, Paris, København, Wien og andre steder. »Liliputas« vandt en guldmedalje på udstillingen »Agra-76« i det tidligere Østtyskland. Osten tildeltes et førsteklasses diplom i undersøgelsen/konkurrencen om ostekvalitet i 1984 i Uglich, USSR, og vandt en guldmedalje i konkurrencen om bedste litauiske produkt i 2002, som blev afholdt af den litauiske erhvervssammenslutning. På den internationale føde- og drikkevareudstilling »World Food Moscow 2005« vandt den en bronzemedalje, og på den internationale udstilling for agroindustrien, »Zolotaya osen 2008«, ligeledes i Moskva, kastede »Liliputas« glans over Litauens nationale stand, som det litauiske landbrugsministerium stod for. På »AgroBalt 2010«, en international fagudstilling for landbrugs-, fødevare- og emballagebranchen, vandt »Liliputas« en pris for sine naturlige og økologiske egenskaber. Både »Liliputas« og dens producenter, som brænder for produktet, har mange gange været omtalt i de litauiske medier (1999-2003).

Selv om prisen for »Liliputas« er dobbelt så høj som for ost, der er produceret i et mekaniseret mejeri, har osten en loyal kundeskare, som værdsætter kvalitet og naturlige, håndlavede produkter. Produktionsmængden har i årenes løb ligget på et stabilt niveau.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

Varespecifikation

(1) EUT L 179 af 19.6.2014, s. 17.