1. 4. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/23 
Teksterne  under  »artikel  3« erstattes  med: 
»Vedrørende  en ny artikel  4a 
Af den  grund,  der  er anført  i punkt  1.6 under  de alminde-
lige bemærkninger,  foreslår  afdelingen,  at kommentaren 
til den  nye  artikel  4a erstattes  af følgende: 
Bestemmelserne  i artiklerne  10a,  12, 12a,  12b  og 12c  gæl-
der ikke  for  selvstændige,  der  udfører  landevejstransport, 
ej heller  for det lønnede  transportpersonale,  der  er ansat  i 
virksomheder,  der  foretager  transport  for  egen  regning«. 
Afstemningens  resultat 
17 stemte  for, 
40 stemte  imod, 
8 undlod  at stemme. 
Artikel  6 
Det foreslås  at erstatte  den  foreliggende  kommentar  med 
følgende: »Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  går  ud fra,  at hvile-
pauserne  ikke  kan  beregnes  på grundlag  af kørselstiden, 
idet de foreskrevne  pauser  allerede  er indeholdt  i kørsels-
tiderne.  Som  følge  heraf  kan  hvilepausen  kun  henvise  til 
en nærværelsestid  eller  arbejdstiden.  Ifølge  Rådets  beslut-
ning  65/271  af 13.  maj  1965,  hvorpå  Kommissionens 
forslag  bygger,  skulle  der  heri  fastsættes  et beregnings-
grundlag  for  pauserne«. 
Begrundelse 
Den foreliggende  formulering,  der  netop  giver  udtryk  for, 
at det  ville  være  meget  vanskeligt  at anføre  kørselstiden 
som beregningstidsrum,  bygger  imidlertid  på en anden 
ordning,  som  udelukkende  er baseret  på nærværelsestiden, 
men denne  er ikke  nærmere  defineret.  Derfor  burde  der 
også  henvises  til arbejdstiden  som  referencetid  for  hvile-
pausen. 
Afstemningens  resultat 
31 stemte  for, 
31 stemte  imod, 
4 undlod  at stemme. 
HØRING  AF DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
vedrørende  to forslag  til rådsforordninger 
— »Forslag  til Rådets  forordning  om den  liste  over  de vigtigste  landbrugsegne  og -zoner, 
der er fastsat  i forordning  (EØF)  om støtte  fra Den  europæiske  udviklings  og garan-
tifonds  for landbruget  til projekter  inden  for rammerne  af udviklingsprogrammer 
for de vigtigste  landbrugsegne« 
— Forslag  til Rådets  forordning  om en liste  over  de egne  og zoner,  der  er fastsat  i 
forordning  (EØF)  om  oprettelse  af en europæisk  egnsudviklingsfond 
A. ANMODNING  OM  UDTALELSE 
Rådet  har  på sin 257.  samling  den  15.-16.  oktober  1973  besluttet  fakultativt  at høre 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedrørende  ovennævnte  forslag  til forordninger. 
Anmodningen  om  udtalelse  er af formanden  for  Rådet  rettet  til formanden  for  Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  den  16. oktober  1973. 
B. TEKST'HVOROM  DER  ER FORETAGET  HØRING 
Den tekst,  hvorom  der  er foretaget  høring,  er ikke  offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende. 
C. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Udvalget  har  på sin  115.  plenarsamling,  der  afholdtes  den  29.  november  1973  i 
Strasbourg,  vedtaget  sin udtalelse  om  den  under  pkt.  B ovenfor  nævnte  tekst  med 
enstemmighed  blandt  de tilstedeværende  eller  repræsenterede  medlemmer. 
Udtalelsen  lyder  som  følger: 
Nr. C 37/24 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 1. 4. 74 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR 
under  henvisning  til anmodningen  fra  Rådet  den 
16. oktober  1973  om en udtalelse  om 
»Forslag  til Rådets  forordning  om den  liste  over  de 
vigtigste  landbrugsegne  og -zoner,  der  er fastsat  i 
forordning  (EØF)  om  støtte  fra Den  europæiske  ud-
viklings-  og garantifond  for  landbruget  til projek-
ter inden  for rammerne  af udviklingsprogrammer  for 
de vigtigste  landbrugsegne« 
»Forslag  til Rådets  forordning  om  en liste  over  de 
egne  og zoner,  der  er fastsat  i forordning  (EØF)  om 
oprettelse  af en europæiske  egnsudviklingsfond«, 
under  henvisning  til den  korte  frist,  der er fastsat  af 
Rådet, 
under  henvisning  til  artikel  198  i traktaten  om 
oprettelse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab, 
under  henvisning  til den  beslutning,  som  dets  præsi-
dium  traf  den  24. oktober  1973  om at pålægge  Afde-
lingen  for  egnsudvikling  at udarbejde  en udtalelse 
herom, 
under  henvisning  til artikel  46 og 47 i forretningsor-
denen, 
under  henvisning  til sin  udtalelse  af 25.  oktober 
1973  om 
»Udkast  til Rådets  beslutning  om  nedsættelse  af et 
udvalg  for regionalpolitik« 
»Forslag  til finansforordning  om særlige  bestemmel-
ser, som  skal  finde  anvendelse  på den  europæiske 
egnsudviklingsfond« 
»Forslag  til Rådets  forordning  om  oprettelse  af en 
europæisk  egnsudviklingsfond«, 
under  henvisning  til forskellige  beretninger  og stu-
dier,  der  er udarbejdet  af henholdsvis  afdelingen  og 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg,  særlig  studiet 
over  iværksættelsen  af en fælles  regionalpolitik  den 
25. oktober  1973 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der  blev  afgivet 
af Afdelingen  for  egnsudvikling  på  mødet  den 
16. november  1973, 
under  henvisning  til ordføreren,  hr. Ventejols  beret-
ning, 
under  henvisning  til forhandlingerne  ved  dets  115. 
plenarforsamling  den  29. november  1973,  og 
i betragtning  af artikel  235  i Rom-traktaten, VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  godkender  Kom-
missionens  to forslag  under  forbehold  af følgende 
bemærkninger.  Det  ønsker  først  og fremmest  at pege 
på betydningen  af den  fælles  regionalpolitik  med 
henblik  på iværksættelsen  af en social  og monetær 
union. 
Det konstaterer  dog,  at de midler,  der  frigøres  fra 
EUGFL,  250  millioner  RE på 5 år, og fra egnsudvik-
lingsfonden,  2 250  millioner  RE på 3 år, selv  om  de 
ikke er ubetydelige,  kan  dække  de udgifter,  som  en 
fuldstændig  egnsudviklingspolitik  på fællesskabsplan 
nødvendiggør,  da den  skal  være  mere  vidtrækkende 
end en støtteordning. 
Under  de nuværende  omstændigheder  er de beskedne 
midler  en yderligere  og derfor  meget  vigtig  faktor, 
som taler  for en intensivering  og en koncentration  af 
støtten. 
A. ANALYSE  AF FORSLAGENE 
1. Egnstyper  og udvælgelseskriterier 
I overensstemmelse  med  tidligere  forslag  er der  taget 
hensyn  til tre regionale  situationer:  landbrugsmæssig 
dominans,  industrielle  ændringer  i egne  i tilbagegang 
og strukturel  underbeskæftigelse. 
FÆLLES  KRITERIUM:  BRUTTOINDKOMSTEN 
I EGNEN 
Der er blevet  anvendt  et fælles  kriterium  for disse  tre 
kategorier  af egne,  som  kan  anvendes  både  i forbin-
delse  med  EUGFL  og egnsudviklingsfonden;  det dre-
jer sig om egnens  bruttoindkomst  pr. indbygger,  når 
den er lavere  end  gennemsnittet  i Fællesskabet  (2 420 
RE). 
a) Egne  med  landbrugsmcessig  dominans 
Der er blevet  anvendt  to ekstra  kriterier  for  land-
brugsegne,  uanset  om  de støttes  direkte  af EUGFL 
eller  af egnsudviklingsfonden: 
— den  procentdel  af den  aktive  landbrugsbefolk-
ning,  som  er  over  Fællesskabets  gennemsnit 
(9,8 %); 
— den  procentdel  af den  aktive  befolkning  i indu-
strien,  som  er lavere  end  Fællesskabets  gennems-
nit (43,9  %>). 
1. 4. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/25 
Udover  de egne,  som  opfylder  de tre ovennævnte 
kriterier,  er det for landbrugsområdets  vedkommen-
de aftalt,  at der tages  hensyn  til de områder,  der op-
fylder  de samme  kriterier,  men  som  er beliggende  i 
egne,  der ikke  som  helhed  kan  få støtte  fra EUGFL; 
det er dog  stadig  nødvendigt,  at disse  områder  udvi-
ser et betydeligt  overskud  af aktiv  landbrugsbefolk-
ning (11,3  o/o). 
b) Egne  med  industrielle  cendringer 
Kommissionen  foreslår,  at der i egne  med  industriel-
le ændringer  udover  anvendelsen  af bruttoindkomst-
kriteriet,  som  allerede  er nævnt,  begrænser  sine  ak-
tioner  til kun  at omfatte  to sektorer  i tilbagegang: 
kul og tekstil,  såfremt  beskæftigelsen  i en af disse 
sektorer  er mindst  20 °/o. 
På den  anden  side  foreslås  der  to alternative  krite-
rier: 
— en gennemsnitlig  arbejdsløshed  over  flere  år på 
mindst  2 °/o af egnens  aktive  befolkning; 
— kraftig  afvandring  over  en længere  periode  (5— 
10 år). 
Der stilles  endnu  et krav:  Antallet  af beskæftigede  i 
en af de to sektorer  i tilbagegang  skal  mindst  være 
5 000. 
c) Egne  med  strukturel  underbeskæftigelse 
Hvad  angår  den  tredie  kategori  af egne,  dvs.  egne 
med strukturel  underbeskæftigelse,  kræves  det,  foru-
den at egnens  bruttoindkomst  pr.  indbygger  skal 
være  lavere  end  gennemsnittet  i Fællesskabet,  at om-
rådets  eller  egnens  arbejdsløshed  i en flerårig  perio-
de er over  20 °/o af det  nationale  gennemsnit  og at 
dette  tal samtidig  udgør  mindst  3,5  % af den  akti-
ve befolkning  i zonen  eller  egnen. 
Det er desuden  et krav,  at der  skal  have  fundet  en 
effektiv  afvandring  sted  over  en længere  periode, 
med et årligt  gennemsnit  svarende  til mindst  1 °/o 
af befolkningen. 
Et muligt  alternativ  til disse  to sidste  krav  vedrøren-
de arbejdsløshed  og afvandring  kunne  bestå  i, at der 
blev taget  hensyn  til egnens  bruttoindkomst,  som  i 
så tilfælde  pr. indbygger  skulle  være  under  50 °/o af 
gennemsnittet  i Fællesskabet. 
d) Egnsudviklingsfondens  territoriale  virkeområde 
Endelig  består  et andet  punkt,  der er fælles  både  for 
egne  med  landbrugsmæssig  dominans,  industrielle 
ændringer  og strukturel  underbeskæftigelse  i, som 
ramme  for analysen  kun  at anvende  territoriale  en-heder  eller  grupper  af territoriale  enheder  med 
mindst  100  000 indbyggere  og 500  km2.  Dette  krite-
rium  er ikke  anvendt  i forbindelse  med  EUGFL. 
2. Listen  over  egne 
Anvendelsen  af disse  kriterier  på de tre kategorier  af 
egne  har ført  til udarbejdelsen  af lister  over  egne  og 
områder,  som  er angivet  på de to kort,  der er udar-
bejdet  af Kommissionen,  det  ene  om  EUGFL-aktio-
ner og det andet  om aktioner  for egnsudviklingsfon-
den. 
B. UDVALGETS  BEMÆRKNINGER 
Udvalget  fremsætter  følgende  bemærkninger: 
En første  analyse  af disse  lister  og disse  kort  giver 
en fornemmelse  af, at der  er medtaget  for  mange 
egne  og områder,  hvilket  kunne  gå ud over  støttens 
koncentration  og intensitet;  dette  har  til stadighed 
været  Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  bekym-
ring.  Det  bemærkes,  at Europa-Parlamentet  deler 
denne  bekymring. 
Den berettigede  frygt  ved at se, at støttens  intensitet 
og koncentration  således  fjernes,  kunne  medføre,  at 
udvalget  anmoder  om en revision  af listerne  og der-
med kortene  på grundlag  af mere  selektive  kriterier, 
således  at de begrænses. 
Men  Udvalget  mener  ikke,  at en revision  nødvendig-
vis ville  blive  godkendt  af Rådet,  men  at den  i alle 
tilfælde  ville  medføre  lange  udsættelser  uden  sikker-
hed for resultatet.  Disse  lange  udsættelser  ville  ikke 
være  forenelige  med  den  hurtige  iværksættelse,  som 
er fastsat  til den  1. januar  1974,  af de nye  fælles-
skabsinstrumenter,  som  på afgørende  måde  skal  med-
virke  til en løsning  af problemerne  for egnsudviklin-
gen. 
Udvalgets  holdning  må ikke  betragtes  som  en ren og 
skær  godkendelse  af de allerede  valgte  egne  og om-
råder. 
Udvalget  nægter  stadig  at acceptere,  at støtten  ud-
vandes  ved  at blive  spredt  over  et for stort  område, 
og den  kræver,  at der opstilles  en prioritetsliste,  der 
overholdes  strengt.  Hvis  den  egnsudviklingspolitik, 
der føres  i de enkelte  stater,  virkelig  gør det nødven-
digt at fastlægge  handlingsområderne  på grundlag  af 
kriterier,  der er i overensstemmelse  med  det enkelte 
lands  særlige  problemer,  bør  støtten  med  fælles  mid-
ler kun  omfatte  egne  og områder,  der  er alvorligst 
kendetegnet  af underudvikling. 
Nr. C 37/26 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 1. 4. 74 
Udvalget  foreslår  derfor,  at der  opstilles  en priori-
tetsliste  efter  de kriterier,  der  er foreslået  af Kom-
missionen,  men  anvendt  mere  selektivt,  således  at 
det er muligt  at finde  frem  til de områder,  hvor 
situationen  er alvorligst,  og koncentrere  den  disponi-
ble fællesskabsstøtte  der. 
Det er i den  retning,  at artikel  5 i Rådets  forord-
ningsforslag  om  oprettelsen  af en egnsudviklings-
fonds  bør tilpasses.  Denne  fællesskabsstøtte  bør tilli-
ge betænke  de kvalitative  aspekter  i forbindelse  med 
skabelsen  af økonomiske  aktiviteter,  som  er blevet 
en mulighed  på baggrund  af den  fælles  finansielle 
indsats.  Den  økonomiske  udvikling  bør  i denne  for-
bindelse  give  mulighed  for  en stigning  af indkom-
sterne,  især  for lønmodtagerne. 
På den  anden  side  vil anvendelsen  af disse  kriterier 
på en mere  selektiv  måde  indebære,  at der  blandt 
Fællesskabets  regionalproblemer  tages  mere  hensyn 
til især  Irlands  og Italiens,  og at de protokoller,  der 
er knyttet  til Romtraktaten  og tiltrædelsesakten,  re-
spekteres  både  efter  deres  ånd  og bogstav. 
Det er ud fra disse  perspektiver,  at Udvalget  igen  må 
gennemgå  ovennævnte  kriterier  og foreslå  ændringer, 
som forekommer  hensigtsmæssige.  Endvidere  an-
moder  Udvalget,  der allerede  har haft  lejlighed  til at 
fremsætte  en udtalelse  om den  almindelige  støtteord-
ning  for  egnsformål  i Fællesskabets  såkaldte  »cen-
trale«  egne,  om snarest  at blive  anmodet  om en ud-
talelse  om  de såkaldte  »perifere«  egne.  Udarbejdel-
sen og anvendelsen  af denne  politik  forudsætter,  at 
de samfunds-  og erhvervsmæssige  organisationers 
medvirken,  som  repræsenterer  det  økonomiske  og 
sociale  liv,  således  som  Det  økonomiske  og sociale 
Udvalg  har anmodet  om det i sin udtalelse  af 25. ok-
tober  1973. 
1. Det  kriterium,  der er fælles  for de tre kategorier 
af egne 
EGNENS  BRUTTOINDKOMST 
På dette  område  har  Kommissionen  som  kriterium 
foreslået  gennemsnittet  i Fællesskabet.  Da  det  er 
nødvendigt  at koncentrere  bestræbelserne,  dvs.  effek-
tiviteten,  må dette  kriterium  ændres  til et betydeligt 
lavere  niveau,  således  som  Det  økonomiske  og socia-
le Udvalg  krævede  i sin udtalelse  af 25.  oktober 
1973. 
Set ud fra dette  synspunkt  vil det være  hensigtsmæs-
sigt at fastsætte  de områder,  hvor  støtte  skal  intensi-
veres,  alt efter  om egnene  har en bruttoindkomst  pr. indbygger,  der er 10 °/o, 20 °/o, 30 Vo eller  mere  lave-
re end  fællesskabsgennemsnittet. 
2. Kriterier,  der  varierer  efter  de tre kategorier  af 
egne 
Udvalget  gennemgår  i det  følgende  de forskellige 
kriterier,  der  er anvendt  for  henholdsvis  egne  med 
landbrugsmæssig  dominans,  med  industrielle  forand-
ringer  og med  strukturel  underbeskæftigelse. 
a) Egne  med  landbrugsmæssig  dominans 
Man  kunne  skelne  mellem,  om  den  aktive  land-
brugsbefolkning  er 5, 10 15 °/o eller  mere  over  gen-
nemsnittet  i Fællesskabet. 
Det samme  gælder  den  aktive  befolkning  i industri-
en, som  er endnu  lavere  end  5, 10,  15 % og mere 
end fællesskabsgennemsnittet. 
Selv om udvalget  mener,  at fastsættelsen  af en terri-
torial  ramme  for  analysen  på mindst  100  000 ind-
byggere  på 500  km2  er egnet  til at bestemme  støt-
tens intensitet  og koncentration,  er det alligevel  hen-
sigtsmæssigt  at kontrollere,  om  denne  hypotese  kan 
anvendes  på egne,  som  vil  kunne  få støtte  fra 
EUGFL. 
Hvad  angår  landbrugsegnene,  konstaterer  udvalget, 
at Fællesskabet  fastsætter  støtte  til landbrugsbedrifter 
i bjergegne  og andre  ugunstigt  stillede  områder  ud 
over støtten  fra  EUGFL  og egnsudviklingsfonden. 
Formålet  med  denne  støtte  er at gøre  det muligt  at 
opretholde  disse  bedrifter  til trods  for  de ugunstige 
betingelser  og at bevare  det  naturlige  miljø.  Skønt 
formålet  med  forordning  om bjerglandbrug  er et an-
det, og listen  over  egne  derfor  kan  være  anderledes 
end den,  der er opstillet  i de to foreliggende  forord-
ninger,  mener  udvalget  alligevel  ikke,  at bjergegne 
og ugunstigt  stillede  områder,  der  er omfattet  af 
ovennævnte  forordning,  kan  udelukkes  fra  støtte  i 
henhold  til de to forordninger,  der nu foreligger  til 
udtalelse. 
b) Egne  med  industrielle  ændringer 
Udvalget  billiger  valget  af kulsektoren  og tekstilsek-
toren  som  de vigtigste  sektorer,  der for tiden  har  de 
alvorligste  problemer. 
1. 4.74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/27 
Imidlertid  anmoder  udvalget,  der beskæftiger  sig med 
de ofte  hastige  strukturelle  ændringer  i de aktivitets-
områder  — eller  sektorer,  der  egnsudviklingsmæs-
sigt er alvorligt  ramt,  — om en ny, alvorlig  studie  af 
disse  forhold,  om en fastlæggelse  af de økonomiske 
og sociale  målsætninger,  samt  om  iværksættelsen  af 
foranstaltninger  inden  for  rammerne  af en fælles 
overgangspolitik. 
Udvalget  mener,  at de to følgende  kriterier,  der an-
vendes  alternativt,  arbejdsløshed  på den  ene  side  og 
afvandring  på den  anden,  gør  det muligt  at foretage 
en detaljeret  analyse  af situationen,  men  at dette 
ikke dispenserer  fra,  at man  først  og fremmest  be-
skæftiger  sig med  de egne,  som  udviser  meget  høje 
arbejdsløshedsprocenter. 
Desuden  mener  udvalget  ikke,  at tallet  5 000,  der 
svarer  til antallet  af ansatte  i en af de sektorer  i til-
bagegang,  kan  være  et absolut  kriterium.  I virkelig-
heden  synes  det som  om problemerne  af og til er al-
vorligere,  når  der  er under  5 000 ansatte,  i det om-
fang  hvor  forandringerne  sker  i et økonomisk  svagt 
miljø,  som  ikke  gør  en genbeskæftigelse  — hverken 
kvantitativt  eller  kvalitativt  — mulig. 
Omvendt  vil det,  når  der  er over  5 000,  naturligvis 
på betingelse  af,  at omskolingsmidlerne  tilpasses, 
være  færre  problemer,  da der  i egnen  er økonomisk 
vækst  og dermed  større  udbud  af stillinger. Hvad  angår  egne  med  strukturel  underbeskæftigelse, 
gør udvalget  igen  opmærksom  på, at der atter  henvi-
ses til kriteriet  egnens  bruttoindkomst  pr. indbygger, 
men med  en større  intensitetskoefficient  end  den, 
som tidligere  er beskrevet,  da egnens  bruttoindkomst 
i dette  tilfælde  skal  være  mindre  en 50 °/o af fælles-
skabsgennemsnittet 
På dette  punkt  synes  Kommissionens  forslag  at falde 
sammen  med  en af udvalgets  væsentlige  bekymrin-
ger, nemlig  hvad  angår  egnens  bruttoindkomst,  nød-
vendigheden  af a;t ændre  gennemsnitskriteriet  ved  at 
nedsætte  det betydeligt. 
Men  udvalget  beklager,  at denne  bestemmelse  kun 
anvendes  på egne  med  strukturel  underbeskæftigelse 
og ikke  udstrækkes  til egne  med  landbrugsmæssig 
dominans  og industrielle  ændringer,  og den  anmoder 
derfor  om  denne  udvidelse.  Anvendelsen  af dette 
kriterium  ved  tildeling  af støtte  ville  i virkeligheden 
gøre det  muligt  at virke  med  større  intensitet  i en 
første  fase  der,  hvor  egnens  bruttoindkomst  er lave-
re, er lig med  1 210 RE (dvs.  50°/o  af gennemsnittet 
i Fællesskabet).  Naturligvis  vil det i senere  faser,  der 
skal følge  efter  så hurtigt  som  muligt,  være  hen-
sigtsmæssigt  at beskæftige  sig  med  situationen  i 
mindre  gunstigt  stillede  egne,  hvor  egnens  bruttoind-
komst  pr. indbygger  ligger  mellem  1 210 og 2 420 
RE. Der  gøres  opmærksom  på, at dette  sidste  tal be-
tragtes  som  gennemsnittet  i Fællesskabet  for  brut-
toindkomsten  pr. indbygger. 
c) Strukturel  underbeskæftigelse 
Kriteriet  for  arbejdsløshed,  som  i gennemsnit  over 
en flerårig  periode  skal  være  over  20%  af det  na-
tionale  gennemsnit  og mindst  3,5  °/o af den  aktive 
befokning  i egnen,  gør  det  ikke  altid  muligt  at til-
passe  intensiteten  af støtten  efter  arbejdsløsheden. 
Da man  ikke  råder  over  statistiske  data,  kan  udval-
get ikke  fuldt  ud vurdere  den  strukturelle  underbe-
skæftigelse,  som  i virkeligheden  dækker  de situatio-
ner, der  allerede  er beskrevet  i tidligere  beretninger 
om arbejdstagere,  der  er arbejdsløse,  ubeskæftigede 
eller dårligt  beskæftigede. 
Endvidere  understreger  udvalget,  som  det  tidligere 
har gjort,  at den  kendsgerning,  at der  ikke  er ar-
bejdsløshed,  ikke  kan  betragtes  som  et absolut  krite-
rium,  især  ikke  i egne,  hvis  unge  og aktive  befolkning 
er afvandret. 
En kraftig  afvandring  kan  være  et godt  kriterium, 
men også  her,  som  det er sagt  tidligere,  kan  en me-
get lille  afvandring  skyldes  en tidligere  meget  kraftig 
afvandring  af den  aktive  befolkning.  Udvalget  øn-
sker en definition  af varigheden  af en periode,  der 
benævnes  som  langvarig. 3. Nødvendigheden  af at få fuldstændige  og ensar-
tede statistiske  data 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  mener,  at der for 
at gøre  det muligt  at kontrollere  anvendelsen  af kri-
terierne  og for om fornødent  at vælge  nye,  må gøres 
store  fremskridt  inden  for  den  statistiske  viden  og 
ensartetheden  af de anvendte  data. 
Kommissionen  har  selv  i sin rapport  fra  maj  1973 
gjort  opmærksom  på, at »det  anvendte  statistiske  ma-
teriale  gav  anledning  til forbehold  såvel  på grund  af 
ofte betydelige  huller  og mangel  på ensartethed  af 
de anvendte  data  som  på grund  af, at de regionale 
problemer  skulle  analyseres  på grundlag  af de eksi-
sterende  administrative  enheder«. 
På grund  af de regionale  problemers  betydning  var 
det ganske  givet  ikke  ønskeligt  at vente,  til det stati-
stiske  materiale  blev  forbedret,  før man  påbegyndte 
en regionalpolitik  på fællesskabsplan,  men  udvalget 
mener,  at det for en bedre  tilpasning  af de regionale 
problemer,  og navnlig  problemet  med  intensiteten,  er 
uundgåeligt,  at Fællesskabet  hurtigt  er i stand  til at 
råde  over  ensartede  statistikker. 
Nr. C 37/28 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 1. 4. 74 
Udvalget  minder  om,  at denne  støttepolitik  gennem 
EUGFL  og egnsudviklingsfonden  i det væsentlige  har 
en supplerende  rolle.  Den  skal  få staterne  til samti-
digt at forstærke  deres  egnsudviklingspolitik,  der  er 
samordnet  på fællesskabsplan. 
Men  uanset  støttens  størrelse,  er den  ikke  tilstrække-
lig-
Fællesskabets  egnsudviklingspolitik  bør  være  en 
væsentlig  faktor  for fornyet  økonomisk  og social  ba-lance,  der  tillige  sikrer,  at der  sker  afgørende  frem-
skridt  med  hensyn  til den  økonomiske  og monetære 
union.  Men  selv  om støtten  kan  være  et middel  for 
egnsudvikling,  er den  ikke  alene  i stand  til at afhjæl-
pe underudvikling.  Det  er derfor  Fællesskabets  pligt 
og ansvar  ved  egen  hjælp  og til egen  fordel  at gen-
nemføre  større  udstyrs-,  infrastruktur-  samt  for-
søgsprojekter,  som  er et led i Fællesskabets  by-  og 
egnsudvikling,  hvis  afgørende  betydning  gentagne 
gange  er blevet  understreget  af Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg. 
Udfærdiget  i Strasbourg,  den  29. november  1973. 
Formanden  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
HØRING  AF DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
vedrørende  forslag  til rådsdirektiv  om den  9. ændring  af direktivet  om tilnærmelse  af 
medlemsstaternes  lovgivninger  om  konserveringsstoffer,  som  må  anvendes  i levneds-
midler 
A. ANMODNING  OM  UDTALELSE 
Rådet  har  på sin 247.  samling  den  18.  juni  1973  besluttet  i overensstemmelse  med 
bestemmelserne  i artikel  100  i traktaten  om  oprettelse  af Det  europæiske  økonomiske 
Fællesskab  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  vedrørende  ovennævnte  forslag 
til direktiv. 
Anmodningen  om  udtalelse  er af formanden  for  Rådet  rettet  til formanden  for Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  den  21. juni  1973. 
B. TEKST  HVOROM  DER  ER FORETAGET  HØRING 
Den tekst,  hvorom  der  er foretaget  høring,  er ikke  offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidendei 
C. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Udvalget  har  på sin  115.  plenarsamling,  der  afholdtes  den  29.  november  1973  i 
Strasbourg,  vedtaget  sin udtalelse  om  den  under  pkt.  B ovenfor  nævnte  tekst  med 
enstemmighed  blandt  de tilstedeværende  eller  repræsenterede  medlemmer. 
Udtalelsen  lyder  som  følger: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR 
under  henvisning  til anmodningen  fra Rådet  for De 
europæiske  Fællesskaber  af 21. juni  1973  om en ud-talelse  om  »Forslag  til Rådets  direktiv  om  den  9. 
ændring  af direktivet  om tilnærmelse  af medlemssta-
ternes  lovgivning  om  konserveringsstoffer,  der  kan 
anvendes  i levnedsmidler«,