om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Komitéen for Havnestatskontrol under Parisaftalememorandummet om havnestatskontrol

BEGRUNDELSE

1.Forslagets genstand

Dette forslag vedrører afgørelsen om fastlæggelse af den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i Komitéen for Havnestatskontrol under Parisaftalememorandummet om havnestatskontrol i forbindelse med den planlagte vedtagelse af beslutninger, der er nødvendige for, at EU's ordning for havnestatskontrol (PSC) som fastsat i direktiv 2009/16/EF kan fungere korrekt.

2.Baggrund for forslaget

2.1. Parisaftalememorandummet (Paris MOU) om havnestatskontrol

Parisaftalememorandummet fastsætter en international ordning for inspektion af udenlandske skibe i andre nationale havne, der foretages af havnestatskontrollører med det formål at kontrollere, at skibsførerens, officerernes og besætningens kompetence samt skibets tilstand og udrustning opfylder kravene i internationale konventioner, og at fartøjet er bemandet og drives i overensstemmelse med gældende folkeret. Parisaftalememorandummet blev undertegnet den 26. januar 1982.

Direktiv 2009/16/EF (som ændret) indeholder procedurer og instrumenter i relation til Parisaftalememorandummet. Alle EU's medlemsstater med søhavne samt Canada, Rusland, Island og Norge er part i Parisaftalememorandummet. Den Europæiske Union er ikke part i Parisaftalememorandummet.

2.2. Den retsakt, der skal vedtages af Komitéen for Havnestatskontrol under Parisaftalememorandummet

For at EU's ordning for havnestatskontrol kan fungere, skal der træffes en række beslutninger hvert år inden for rammerne af Parisaftalememorandummet. Disse beslutninger træffes ved konsensus på et årligt møde i Komitéen for Havnestatskontrol, som mødes hvert år i maj. I henhold til direktiv 2009/16/EF bliver beslutninger truffet af Parisaftalememorandummets relevante kompetente instans bindende for EU's medlemsstater.

3. DEN HOLDNING, DER SKAL INDTAGES PÅ UNIONENS VEGNE

I henhold til artikel 218, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal Rådet på forslag af Kommissionen vedtage en afgørelse om fastlæggelse af den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i internationale organisationer såsom Parisaftalememorandummet, når de skal vedtage retsakter, der har retsvirkninger.

I 2016 blev den holdning, der skulle indtages på Den Europæiske Unions vegne i Komitéen for Havnestatskontrol for perioden 2016-2019 fastlagt i Rådets afgørelse (EU) 2016/381. Rådets afgørelse blev truffet efter en totrinsmodel. I selve afgørelsen blev de overordnede principper og retningslinjerne for Unionens holdning fastlagt for flere år ad gangen. Holdningen blev justeret forud for hvert årsmøde i Komitéen for Havnestatskontrol i et uofficielt kommissionsdokument, som skulle drøftes i Rådets Søtransportgruppe. Nærværende forslag har til formål at fastlægge Unionens holdning i Komitéen for Havnestatskontrol for perioden 2020-2024.

Den tilgang, der anvendes i dette forslag, skyldes den særlige beslutningsproces i Parisaftalememorandummet. I Parisaftalememorandummets forretningsorden fastsættes fristen for indsendelse af alle dokumenter fra parterne og de taskforcer, der har til opgave at opstille retningslinjer og instrukser, til seks uger før mødet i Komitéen for Havnestatskontrol. Først på dette tidspunkt er alle indlæg tilgængelige, og Kommissionen kan påbegynde sin analyse med henblik på at udarbejde et forslag til Unionens koordinerede holdning i henhold til artikel 218, stk. 9, i TEUF, som efterfølgende skal vedtages af Rådet. Da der kun er kort tid til rådighed til denne analyse, forberedelsen af Kommissionens forslag og Rådets vedtagelse, er proceduren for præcisering fra år til år af Unionens holdning fastsat i bilag 2.

4.Retsgrundlag

4.1. Proceduremæssigt retsgrundlag

4.1.1. Principper

I henhold til artikel 218, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) vedtager Rådet afgørelser om "fastlæggelse af, hvilke holdninger der skal indtages på Unionens vegne i et organ nedsat ved en aftale, når dette organ skal vedtage retsakter, der har retsvirkninger, bortset fra retsakter, der supplerer eller ændrer den institutionelle ramme for aftalen".

Artikel 218, stk. 9, i TEUF finder anvendelse, uanset om Unionen er medlem af organet eller part i den pågældende aftale.

Begrebet "retsakter, der har retsvirkninger" omfatter retsakter, der har retsvirkninger i medfør af de folkeretlige regler, der gælder for det pågældende organ. Det omfatter også instrumenter, der ikke har bindende virkning i henhold til folkeretten, men som "vil kunne få afgørende indflydelse på indholdet af de regler, der vedtages af EU-lovgiver".