KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 31.05.1995 
KOM(95) 223 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
DEN EUROPÆISKE UNION OG RUSLAND: 
DE FREMTIDIGE FORBINDELSER 

Den Europæiske Union og Rusland: de fiemtidige forbindelser 
Meddelelse fra Kommissionen 
INDHOLD 
Indledning Side 3 
Rusland? (ten mryffimfr situation Side4 
Den lftiropfflsRe Union og Rusland; forholdets 
nuværende tilstand Side 5 
Den Europåske Union og Rusland; 
yderligere overvejelser Side 7 
Den Europåske Unions mål og prioriteter for 
det fremtidige forhold mellem Den Europsiske. 
Union og Rusland Side 10 
* 
Ledsagedokument: Udkast til fadles holdning om forbindelserne mellem EU og 
Rusland 
Bilag A: Den økonomiske situation og de økonomiske reformer i Rusland 
Bilag B: Samarbejde mellem Den Europæiske Union og Rusland 
Den Europæiske Union og Rusland: de fremtidige forbindelser 
Meddelelse fra Kommissionen 
JUUU31UU^9 
1.1. De bånd, der binder Rusland og landene i Den Europæiske Union sammen, er 
århundreder gamle. På det politiske, kulturelle og handelsmæssige område er Ruslands 
og dets europæiske partneres historie knyttet tæt sammen med hinanden. Et samarbejde 
har længe været taget for givet, men er aldrig kommet til fuld udfoldelse af årsager, der 
hovedsagelig er forbundet med den kløft, der i sovjettiden skilte de vestlige demokratier 
fia en totalitær stat, 
1.2. Inden for det korte tidsrum af et årti har Rusland gennemgået et vidtrækkende 
økonomisk og politisk omdannelsesproces. Der er iværksat reformer, men der er 
betydelige udfordringer forbundet med integrationen og accepten af dem i det 
postsovjetiske samfund. Det vil tage mange år for Rusland at overvinde den sovjetiske 
arv, og der kan ikke med sikkerhed forudsiges noget om den vej, som landet vil følge 
mod politiske og økonomiske reformer. Det afgørende spørgsmål er, om Rusland vender 
sig indad og forsøger at gennemføre reformer og udvikle sin økonomi med et begrænset 
bidrag af udenlandsk ekspertise og investeringer, eller om landet indtager sin plads i 
verdensøkonomien i et fuldt og ansvarligt partnerskab med Den Europæiske Union og 
andre. 
1.3. For Den Europæiske Union er forholdet til Rusland af stor betydning fordi: 
(i) Rusland spiller en afgørende rolle på verdensarenaen som permanent medlem af 
FNs Sikkerhedsråd og atommagt; 
(ii) Rusland endvidere bidrager afgørende til stabiliteten på det europæiske kontinent 
som helhed; 
(iii) landet har et betydeligt økonomisk, handelsmæssigt og videnskabeligt potentiale; 
(iv) Den Europæiske Union desuden i dag er Ruslands vigtigste handelspartner og, 
med Finlands tiltrædelse, umiddelbare nabo. 
1.4. Det er på tide, at Den Europæiske Union og Rusland erkender deres historiske 
kald som de to vigtigste europæiske magter og i fælles interesse søger at udvikle et nært 
og gensidigt gavnligt partnerskab, der afspejler begge parters politiske, sociale og 
økonomiske betydning og samtidig udviser den lydhørhed og respekt for 
menneskerettighederne, uden hvilken samarbejdet ikke vil være fuldstændigt og endda 
uden indhold. 
I denne forbindelse har de nylige begivenheder i Tjetjenien betydet en væsentlig 
belastning af de aktuelle forbindelser, der hæmmes af, at Rusland ikke i tilstrækkeligt 
omfang efterlever ofte drøftede tiltag, der skulle afhjælpe situationen. 
1.5. Denne meddelelse, som blev bekendtgjort på det uformelle møde mellem EUs 
udenrigsministre i Carcassonne den 18. og 19. marts, udvikler en strategi, der skal styre 
de kommende års forbindelser mellem EU og Rusland. Denne strategi skal virkeliggøres 
sammen med Den Russiske Føderation og i nært samarbejde med de transatlantiske 
partnere på grundlag af følgende mål: 
styrkelse af både den politiske og økonomiske stabilitet i Den Russiske Føderation 
og landene i regionen; 
en bæredygtig udvikling, der fører til en forbedret levestandard for befolkningen 
i Den Russiske Føderation; 
et forbedret samarbejde om løsningen af vigtige regionale og globale spørgsmål, 
der giver grund til bekymring. 
I denne forbindelse anerkender Den Europæiske Union Den Russiske Føderations 
territoriale integritet og støtter samtidig dens udvikling som en stat, hvor mindretallenes 
rettigheder respekteres i overensstemmelse med internationalt anerkendte principper. 
I meddelelsen foreslås det, at der vedtages en fælles holdning (se ledsagedokumentet) 
vedrørende forbindelserne mellem Den Europæiske Union og Rusland. 
Rusland: den mimrende fftøHtJQJI 
2.1. Der er sket fundamentale ændringer i Rusland siden 1989, men der er endnu ikke 
opnået en stabil balance. 
2.1.1. På den politiske front er der ved at blive opbygget demokratiske institutioner, men 
de er skrøbelige og retsstatsprincippet er ofte usikkert; faktisk synes en autoritær og 
hemmelighedsfuld regeringsstil, der minder om tidligere tider, at have vundet fodfæste 
i de seneste måneder. Etableringen af et borgereamfund, som dette begreb forstås i vesten, 
er begyndt, men det mangler endnu meget i at være et vitalt grundlag, som er nødvendigt 
for et vellykket politisk demokrati. Militæret er ligesom i sovjettiden stadig af stor 
betydning i Ruslands politiske liv og opsuger økonomiske ressourcer, der ikke står i 
forhold til, hvad Rusland for tiden har råd til (anslået til 20-25% af 1995-budgettet). 
Kriminalitet og korruption er udbredt og kan underminere demokratiet, hvis der ikke 
gribes effektivt ind. 
Som en arv fra det sovjetiske imperium bor der ca. 25 mio. mennesker af russisk 
oprindelse uden for Ruslands grænser - et meget følsomt emne i russisk udenrigspolitik -
og der findes omkring 150 etniske grupper inden for landets grænser. Centralregeringen 
har gjort fremskridt med hensyn til at forbedre forholdet til de forskellige folkeslag i Den 
Russiske Føderation, men dens handlinger i Tjetjenien har været et alvorligt tilbageslag 
for Føderationens udsigter til at forvalte sin regionale og etniske mangfoldighed på en 
demokratisk og civiliseret måde. 
På denne dystre baggrund er der dog visse positive elementer. Truslen om nuklear 
konfrontation er blevet fjernet, selv om der stadig findes i titusindvis af kernevåben, ofte 
under usikre sikkerheds- og oplagringsforhold, som udgør en trussel om spredning, der 
vil være svær at kontrollere.Den politiske debat er åben og livlig, og en uafhængig presse 
kritiserer frit regeringens politik. Den russiske offentlige mening, der nu kan informere 
og udtrykke sig selv, er en ny og vigtig faktor i russisk politik. 
2.1.2. Den russiske økonomi er stadig vaklende. Fra Sovjetunionen arvede det nye 
Rusland et udslidt industrielt grundlag, der har spildt ressourcer og skabt en række 
miljøkatastrofer, og et stærkt subsidieret og forbløffende ineffektivt landbrugssystem, der 
ikke har kunnet opfylde basale behov. Næsten tre år efter indledningen af seriøse 
reformer er der gjort betydelige fremskridt i de strukturelle reformer på mange områder, 
herunder prisliberalisering, vedvarende valutakonvertibilitet og vidtgående privatiseringer. 
Disse reformer har ændret det økonomiske miljø. Markedskræfterne spiller en afgørende 
rolle på mange områder af det økonomiske liv. Den underudviklede servicesektor 
ekspanderes hastigt, hvilket er positivt, omend den eksplosive vækst på områder som 
f.eks. bankvæsenet skaber bekymring på grund af mangelen på regler og forstandigt 
tilsyn. På den anden side er fremstillingssektoren indskrænket betydeligt, hvilket skaber 
alvorlige sociale forstyrrelser, men også er en uundgåelig korrektion af Ruslands slagside 
mod tung industri. 
Alligevel er det på tre år ikke lykkedes at opnå makroøkonomisk stabilitet Inflationen 
er stadig alt for høj og næres af et overdrevent stort budgetunderskud, der igen er 
forårsaget af et sammenbrud af skatteindtægterne og et stærkt udgiftspres. Flere forsøg 
på stabilisering er slået fejl i et opsplittet og delt beslutningstagningsmiljø med mange 
konkurrerende magtcentre. Dette har først til gentagne omslag i den førte politik og til 
tildeling af bekostelige privilegier til lobbyer tilknyttet bestemte sektorer eller regioner. 
Den omfattende kapitalflugt er bevis på den lave tillid, som russiske økonomiske 
beslutningstagere har til deres egen økonomi og til selve den økonqmiske reformproces. 
Udenlandske investorer kan næppe forventes at gå ind, hvor russiske investorer selv 
frygter at komme. 
Den umiddelbare og altoverskyggende prioritet for den økonomiske politik er af bringe 
inflationen til ophør. Der må indledes en god cirkel med genskabt tillid, en tilbagevenden 
af flygtet kapital, investeringer og omstrukturering. Det nylige stabiliseringsprogram, der 
for første gang støttes af en kredittilsagnsordning fra IMF, giver en seriøs mulighed for 
at opnå dette. Det vil alligevel være en uhyre opgave for regeringen at forblive forenet 
og stå bag programmet, når dets indskrænkende effekt begynder at kunne mærkes, især 
op til valgene sidst i 1995 og midt i 1996. (Se også bilag A). 
Den Fnropæiske Union og Rusland; forholdets nuværende tilstand 
3.1. Hidtil har EU søgt at udvikle sine forbindelser med Rusland gennem en lang 
række sarnmenkædninger, instrumenter og programmer: 
Kontraktmæssige forbindelser 
Handels-og samarbejdsaftalen med USSR fra 1989, der tilbyder 
mestbegunstigelsesbehandling for told og afgifter og dialog gennem et Blandet Udvalg, 
udgør stadig de formelle rammer for relationerne mellem Den Europæiske Union og 
Rusland. Partnerskabs- og sarr^irbejdsaftalen, der blev undertegnet på Korfu i juni 1994 
("PSA") er langt mere ambitiøs i omfang og dækker en lang række handelsmæssige, 
kommercielle og økonomiske forbindelser mellem EU og Rusland, indfører politisk dialog 
på forskellige trin op til regeringschefsniveauet og placerer respekten for 
menneskerettighederne og den demokratiske proces centralt i forbindelserne. 
Menneskerettighedsklausulen, der findes i både interimsaftalen og PSA, er et vigtigt 
instrument. Den tjener som påmindelse om det fundament, hvorpå forbindelserne mellem 
Den Europæiske Union og Rusland hviler, og gør det om nødvendigt muligt for begge 
.parter af håndhæve disse principper.Indtil PSA kan ratificeres af Europa-Parlamentet og 
medlemsstaternes nationale parlamenter - hvilket nu forsinkes på grund af begivenhederne 
i Tjetjenien - er det hensigten, at PSA's handelsbestemmelser skal tages i brug ved hjælp 
af en interimsaftale. Undertegnelsen af interimsaftalen er nu også udskudt, igen på grund 
af menneskerettighedssitiiationen i Tjetjenien. 
Yderligere fremskridt med hensyn til undertegnelsen af mterimsaftalen er gjort betinget 
af en tilstrækkelig opfyldelse af en række kriterier: indgåelse af en våbenhvile, fremskridt 
hen imod en politisk løsning, uhindret adgang for humanitær bistand og etablering afen 
OSCE-bistandsgruppe i Tjetjenien. 
Skønt de kontraktmæssige rammer i form af en PSA stadig ikke forefindes, er der reelt 
blevet ført en politisk dialog, siden den politiske erklæring blev undertegnet af Ruslands 
præsident og Europa-Rådets og Kommissionens formænd i Bruxelles i november 1993. 
Heri blev der set man til etableringen af "en permanent politisk dialog og en ordning med 
regelmæssige konsultationer på forskellige niveauer om hele spektret af politiske, 
økonomiske og andre spørgsmål af fælles interesse". 
Handel 
På det økonomiske område er Den Europæiske Union blevet Ruslands langt største 
handelspartner og tegnede sig i første halvdel af 1994 for 37% af Ruslands samlede 
udlandshandel, sammenlignet med 24% for handelen med de øvrige SNG-stater, 6% for 
handelen med Kina, 4% for handelen med USA og 3% for handelen med Japan. I 1993 
nåede eksporten fra Rusland til EU op på 15,5 mia. ECU, og importen steg til 11,5 mia. 
ECU, hvilket giver en saldo på næsten 4 mia ECU i Ruslands favør. Der er imidlertid 
bekymring over Den Europæiske Unions lave toldsatser på importerede varer fra Rusland 
(den gennemsnitlige vejede toldsats er på under 1%) sammenholdt med den stadig højere 
told, som Rusland anvender over for importen fra EU (den gennemsnitlige vejede toldsats 
anslås i øjeblikket til over 18%). Da størstedelen af denne handelsbalance er 
energirelateret, tilskynder EU Rusland til at gennemføre traktaten om det europæiske 
energicharter, hvis formål er at skabe en retlig bindende ramme, der skal fremme handel 
og stimulere til udenlandske investeringer i energisektoren. 
De udenlandske investeringer er stadig af lille omfang (ca. 1 mia. $ pr. år) i forhold til 
Ruslands størrelse og muligheder. 
Der er i øjeblikket en række uløste handelsmæssige og kommercielle problemer mellem 
EU og Rusland, heriblandt: antidumping, hvor der er indledt et systematisk dialog mellem 
eksperter; procedurer for afløvning og certificering, hvor der er nedsat en arbejdsgruppe, 
der skal foreslå løsninger på problemer, der skyldes overdrevne russiske krav til aførøvnings-
og certificeringsprocedurer; virkningerne af udvidelsen, hvor den russiske side i 
princippet er positivt indstillet over for den netop gennemførte udvidelse og fremtidige 
udvidelser, men så vidt muligt søger at afhjælpe de negative følger for landets eksport til 
de nye medlemsstater; handelen med nukleare produkter, skønt indgåelsen af traktaten om 
energicharteret i Lissabon den 17. december 1994 har bidraget til at løse en længe 
eksisterende tvist mellem Rusland og EU om Forsyningsbureauets rolle og fortolkningen 
af Euratom-traktaten for så vidt angår handel med nukleare materialer; samt retten til 
overflyvning af Sibirien. 
A ndre former for samarbejde 
Der er blevet opbygget et samarbejde mellem Den Europæiske Union og Rusland via 
gennemførelsen af talrige initiativer og programmer, herunder TACIS, paneuropæiske net 
på transport-, energi- og telekommunikationsområdet samt om andre emner, f.eks. miljøet, 
energi, humanitær bistand, industrielt samarbejde, forskning og udvikling, som resumeret 
i bilag B. 
Den Europæiske Union og Rusland: yderligere overvejelser 
Med hensyn til de fremtidige forbindelser mellem EU og Rusland bør der tages hensyn 
til en række forhold: 
4.1. Da det ikke med nogen grad af sandsynlighed kan lade sig gøre at forudsige 
udviklingen blot på mellemlang sigt i et land som Rusland, er det svært med sikkerhed 
at fastlægge EUs mellemfristede strategi over for dette land. En vigtig faktor vil være, 
hvem der bliver Ruslands regering og præsident efter næste valg og hvilke anskuelser, 
de har. Når der tages behørigt hensyn til de russiske demokratiske strukturers svaghed, 
forekommer det sandsynligt, at der fortsat vil være spændinger mellem regeringsskikken 
i Rusland og overholdelsen af menneskerettighederne, mellem centret og regionerne og 
mellem bevarelsen af den politiske kontrol og væksten i kriminaliteten. 
4.2. I en sikkerhedsmæssig, politisk og økonomisk sammenhæng indebærer dette, at 
EU skal øge sine bestræbelser for at tage større hensyn til de særlige træk ved forholdet 
mellem EU og Rusland og for at sikre, at den russiske regering og offentlige opinion 
lægger behørig vægt på Ruslands forbindelser med Den Europæiske Union. 
4.2.1. Sikkerhed 
Det er vigtigt, at Den Europæiske Unions økonomiske stragegi over for Rusland 
koordineres med en politisk strategi, der tager hensyn til Ruslands sikkerhedsinteresser. 
Nu, hvor der klart regnes med en udvidelse af NATO med lande i Central- og Østeuropa, 
er det nødvendigt at tage hensyn til den russiske regerings bekymringer. Hvis en 
udvidelse af NATO imidlertid skaber varig russisk modstand og i sidste ende en ny 
militær oprustning, vil EUs mål om øget stabilitet klart ikke blive nået. Der er derfor 
behov for at styrke dialogen om udviklingen af Europas fremtidige siWcerhedsstruktur, der 
omfatter aspekter som udvidelse af NATO, Partnerskab for Fred, styrkelse af OSCÉ og 
udviklingen af forbindelser mellem Rusland og Vestunionen. 
OSCE fortsætter med at etablere sig som et vigtigt europæisk sikkerhedsorgan. Dens 
omfattende tilgangsvinkel til sikkerhed, brede medlemskab og høje standarder gør den til 
et passende forum for forvaltning af ændringer og for at forhindre, at der opstår nye 
splittelser. De igangværende drøftelser om "sikkerhedsmodellen" er baseret på denne 
samlede sikkerhedsdefinition. Den Europæiske Union bør fortsat arbejde for at styrke 
OSCE-rammerne, hvori Ruslands rolle for Europas sikkerhed erkendes. 
4.2.2. Politiske overvejelser 
Det er sandsynligt, at tragedien i Tjetjenien vil kaste en skygge over EUs politiske 
forbindelser med Rusland i kommende måneder, ligesom den politiske scene i Rusland 
antagelig vil blive domineret af Tjetjenien under optakten til to afgørende begivenheder: 
valget til den lovgivende forsamling i december 1995 og præsidentvalget i juni 1996.1 
denne periode må EU finde en balance mellem at give udtryk for sin bekymring over 
Ruslands brud på menneskerettighederne i Tjetjenien og behovet for at lette 
reformprocessen i Rusland. 
For rettidigt at kunne rejse spørgsmål af politisk interesse på en måde, der far den 
ønskede virkning, tjenes forbindelserne mellem EU og Rusland bedst ved at befæste den 
politiske dialog. Den Europæiske Union skal styrke sine forbindelser med et langt bredere 
udsnit af russiske ledere, opinionsdannere og institutioner både i og uden for regeringen 
og i Ruslands centrum og regioner, og et større antal EU-institutioner og nationale 
institutioner skal inddrages. Europa-Parlamentet har en særlig rolle at spille ved 
udbygningen af kontakter med både dumaen og forbundskammeret og derved skabe 
tættere forbindelser med nationale og regionale politikere. 
Spørgsmålet om etniske russere uden for Den Russiske Føderations grænser er et meget 
følsomt emne for den russiske offentlige opinion og kan nemt udnyttes af nationalistiske 
politikere. Her kan Den Europæiske Union spille en mæglende rolle i løsningen af 
konflikter gennem udøvelse af sin politiske indflydelse, således som den har gjort i 
forholdet mellem Rusland og de baltiske stater gennem sin støtte til Stabilitetspagten, og 
således som den fortsat gør gennem sine erklæringer og diplomatiske henvendelser, der 
er baseret på en nøje overvågning af situationen. Det Europæiske Fællesskab og 
medlemsstaterne kan også yde direkte støtte, f.eks. gennem finansiering af 
sprogundervisning til opmuntring af integration og opnåelse af statsborgerskab. 
Skridtene hen imod en yderligere udvidelse af EU vil i de kommende år fremkalde stadig 
mere presserende spørgsmål om omfanget og indholdet af Unionens forbindelser med alle 
SNG-landene og især Rusland.Når virkningerne af den proces, der fører til udvidelse, 
begynder at kunne mærkes i de central- og østeuropæiske lande, kan det forventes, at 
SNG-landene for deres vedkommende vil intensivere deres stræben efter tættere 
forbindelser med Den Europæiske Union. Da medlemskab efter EUs opfattelse ikke er 
en mulighed for disse lande, må nettet af partnerskabs- og samarbejdsaftaler (som for 
8 
tiden er indgået med Hviderusland, Kasakhstan, Kirgisistan, Moldova, Rusland og 
Ukraine) udgøre den ramme, der vil gøre det muligt at bygge bro over den politiske og 
økonomiske kløft mellem de kommende medlemmer af EU og deres østlige naboer. 
Deltagelse i en videre europæisk velstandszone kan også fremmes gennem regionale 
organisationer som feks. de regionale organer for Østersøen og Barentshavet. 
4.2.3. Økonomiske overvejelser 
4.2.3.1. De økonomiske forbindelser mellem EU og Rusland 
Mulighederne for fremtidig vækst i de økonomiske forbindelser mellem Den Europæiske 
Union og Rusland er store. For at virkeliggøre disse muligheder kræves der en opbygning 
af stærk gensidig tillid gennem lang tid, således at erhvervspartnere fra både EU og 
Rusland vil anse en investering af tid og penge i den russiske økonomi for at være 
umagen værd. Industrielt samarbejde mellem EU og Rusland vil få stadig større betydning 
som støtte for den mikroøkonomiske del af reformerne. Rusland vil skulle gøre en større 
indsats for at tilvejebringe stabile, gennemsigtige og forudsigelige rammer for direkte 
udenlandske investeringer. TACIS-programmet letter udviklingen af industrielt samarbejde 
gennem dets bidrag til privatisering, ornstrukturering og modernisering af virksomheder 
i Rusland. 
For både Rusland og Den Europæiske Union vil PSA, når den først er ratificeret, blive 
den ramme, inden for hvilken den gensidige tillid vil blive fremhjulpet. Efterhånden som 
samhandelen øges og diversificeres fra det nuværende smalle grundlag vil der uundgåeligt 
opstå forskelle i den måde, hvorpå spørgsmål opfattes. Det vil blive nødvendigt for begge 
parter at gøre fuldt brug af bestemmelserne i mterimsaftalen og PSA for at sikre, at 
problemerne behandles omgående og på en måde, der tjener den europæiske og russiske 
økonomis interesser. 
Det er værd at bemærke, at de parter i PSA skal gennemføre en fælles undersøgelse i 
1998 for at fastslå, om situationen gør det muligt at indlede forhandlinger om oprettelse 
af et frihandelsområde. 
Efterhånden som der opbygges en bilateral handel mellem EU på den ene side og de 
central- og østeuropæiske lande og SNG-landene på den anden side, vil det være vigtigt 
ikke at overse de handelsmuligheder, der findes mellem SNG-landene indbyrdes og 
mellem dem og de central- og østeuropæiske lande. Det vil være i EUs interesse at 
opmuntre til en genoptagelse på markedsvilkår af de handelsforbindelser, der blev afbrudt, 
da Sovjetunionen brød sammen, især gennem støtte til regionalt og grænseoverskridende 
samarbejde. 
4.2.3.2. Ruslands deltagelse i det verdensøkonomiske system 
Med hensyn til de institutionelle rammer, der regulerer Ruslands internationale 
handelsforbindelser, er den største udfordring for Rusland på kort til mellemlang sigt 
landets tiltrædelse af WTO; denne proces er stadig i en tidlig fase. Den Europæiske 
Union har indledt en systematisk dialog med den russiske side for at forberede 
tiltrædelsesforhandlingerne, der vil give en yderligere mulighed for at gerne hindringer, 
der begrænser adgangen til det russiske marked for varer og tjenesteydelser fra EU.Den 
Europæiske Union er politisk engageret i processen, både som et middel til fast at 
integrere Rusland i verdenshandelssystemet og fordi medlemskab af WTO yderligere vil 
understøtte den hjemlige reformproces. Det må ikke desto mindre erkendes, at vejen til 
medlemskab til tider vil kunne være vanskelig. En hurtig tiltrædelse kan betyde, at 
Rusland anmodes om at påtage sig et stort antal specifikke forpligtelser som led i 
tiltrædelsesaftalen. 
Rusland har en samarbejdsordning med OECD, der gennem sin erfaring i økonomiske og 
handelsmæssige anliggender kan gøre et nyttigt arbejde for at hjælpe Rusland til at blive 
en del af det verdensøkonomiske system. Fuldt medlemskab kan komme på tale, når 
Rusland har gennemført processen for tiltrædelse af WTO. 
G7 har været et vigtigt forum for diskussioner om vestens økonomiske politik over for 
Rusland. Den har spillet en nyttig rolle, især ved at forbedre koordinationen mellem 
bilaterale og multilaterale donorer, specielt efter topmødet i Tokyo. Rusland har udtrykt 
stor interesse i at at deltage i G7s økonomiske aktiviteter i stadig større omfang. Dette 
vil imidlertid afhænge af Ruslands resultater med hensyn til opbygningen af 
markedsøkonomi. 
Den Europæiske Unions mål og prioriteter for det fremtidige forhold mellem EU og 
Rusland 
5.1. Som det fremgik på det uformelle møde mellem EUs udenrigsministre i 
Carcassonne, er der enighed om, at det er i hele det europæiske kontinents interesse, at 
Den Europæiske Union varetager sine forbindelser til Rusland på en måde, der bidrager 
til, at landet udvikler sig til en demokratisk og fremskridtsvenlig nation. 
Med henblik herpå bør Den Europæiske Union sammen med Rusland og i nært 
samarbejde med sine vigtigste partnere på verdensplan, især de transatlantiske partnere, 
arbejde hen imod at nå følgende indbyrdes forbundne mål: 
en styrkelse af både den politiske og den økonomiske stabilitet i Den Russiske 
Føderation og landene i regionen; 
en bæredygtig udvikling, der fører til en forbedret levestandard for befolkningen 
i Den Russiske Føderation; 
et øget samarbejde om at løse de store regionale og globale spørgsmål, der giver 
grund til bekymring. 
Den Europæiske Union må ikke tabe disse mål af syne under indtryk af mere kortsigtede 
problemer i forholdet mellem EU og Rusland. 
5.2. Visse prioriteter følger af ovennævnte mål: 
Den Russiske Føderation skal inddrages yderligere i udviklingen af den 
europæiske sMerhedsstruktur med det altoverskyggende mål at undgå nye kløfter 
i Europa; 
10 
en yderligere udvikling af demokratiske normer, institutioner og sædvaner samt 
respekt for menneskerettigheder, individuelle frihedsrettigheder og 
retsstatsprincippet; 
yderligere fremskridt i retning mod økonomiske reformer og opmuntring af 
økonomisk integration mellem EU og Rusland for at sikre Ruslands økonomiske 
liberalisering og indførelse af markedsøkonomi samt landets gradvise integration 
i et videre europæisk økonomisk velstandsområde og det verdensøkonomiske 
system; 
intensivering af det bilaterale og multilaterale samarbejde på andre områder, bl.a. 
om det retlige og indenrigspolitiske område, forebyggelse af ulovlige aktiviteter 
samt forebyggelse og styring af kriser; 
en mere åben og konstruktiv dialog på forskellige niveauer og i forskellige fora, 
sont skal omfatte alle områder af fælles interesse, især sikkerhed, støtte til 
politiske og økonomiske reformer i Den Russiske Føderation og forebyggelse og 
løsning af kriser, så Den Europæiske Unions og Den Russiske Føderations 
synspunkter høres rettidigt og på de relevante niceauer; i denne forbindelse skal 
det tilstræbes at udvikle den politiske dialog med Den Russiske Føderation i 
henhold til den politiske erklæring, der blev undertegnet af Ruslands præsident og 
formændene for Europa-Rådet og Kommissionen i Bruxelles den 9. december 
1993. 
5.3. Der foreslås en række yderligere skridt, der kan bidrage til at gennemføre de 
ovennævnte mål og prioriteter for de kommende års forbindelser mellem EU og Rusland 
5.3.1 Sikkerhed 
Den Europæiske Union bør uddybe drøftelserne med Rusland om udviklingen af Europas 
fremtidige sikkerhedsstruktur, der omfatter spørgsmål såsom udvidelse af NATO, 
Partnerskab for Fred, styrkelse af OSCE og udvikling af forbindelser mellem Den 
Russiske Føderation og Vestunionen. Russiske betænkeligheder ved at ratificere START 
II og gennemføre traktaten om konventionelle styrker i Europa og i det hele taget enhver 
vægren ved at opfylde internationalt aftalte forpligtelser, især på nedrustningsområdet, bør 
mødes med en fast reaktion. Andre aktiviteter på sikkerhedsområdet omfatter samarbejde 
med Rusland om bekæmpelse af smugleri af nukleare materialer, en øget inddragelse af 
Rusland i de multilaterale ordninger om srjredning af nukleare, biologiske, kemiske og 
ballistiske våben samt landets medlemskab af det "nye forum*' ^x)st-COCOM-prdningen 
for eksrxjrtkontrol). 
Efter drøftelserne i Carcassonne bør EU nu arbejde hen imod en intensivering af dialogen 
mellem Rusland og NATO, især inden for rammerne af Partnerskab for Fred og Det 
Nordatlantiske Samarbejdsråd. I denne forbindelse er det værd at foretage en yderligere 
undersøgelse af tanken om et specifikt arrangement mellem Rusland og NATO, der 
indfører regelmæssige ad hcK>rjrocedurer for konsultation og dialog. 
5.3.2. Politiske overvejelser 
På grund af længden af de nationale ratificeringsprocedurer kan partnerskabs- og 
samarbejdsaftalen, selv ved den mest optimistiske vurdering, ikke træde i kraft før 1997. 
11 
Den Europaeiske Unions interesse er derfor på kort sigt begrænset til spørgsmålet om 
mterimsaftalen og dens undertegnelse. Formålet med mterimsaftalen er at iværksætte 
handelsbestemmelserne i PSA, i hvis fravær 1989-aftalen med Sovjetunionen stadig finder 
anvendelse. Det er derfor afgørende vigtigt - som det også ved flere lejligheder er gjort 
klart over for de russiske myndigheder - at betingelserne for undertegnelse af 
mterimsaftalen skal opfyldes; ansvaret herfor ligger helt hos den russiske regering. 
I mellemtiden kan EU imidlertid tage de nødvendige proceduremæssige skridt til at sikre, 
at mterimsaftalen kan underskrives og Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter 
straks indlede en formel debat om ratificeringen af PSA,.så snart disse betingelser er 
opfyldt. 
I forbindelse med støtten til den demokratiske proces og indførelsen af 
menneskerettigheder i Rusland vil Kommissionen fortsætte med at finpudse gennemføre 
demokratiprogrammet (der i 1995 udgør 11 mio. ECU, hvoraf 55-60% vil blive anvendt 
til aktioner i Rusland). Programmet er særlig vigtigt op til det kommende parlaments-
og præsidentvalg. I koordination med medlemsstaternes egne programmer vil det også 
støtte samarbejdet mellem russiske og europæiske opinionsledere, parlamentarikere og 
repræsentanter for statslige og ikke-statslige organisationer både centralt og i regionerne. 
Ligeledes vil der blive gennemført nye oplysningsaktiviteter for at sikre, at 
opinionsdannere og offentligheden i Den Russiske Føderation får et bedre kendskab til 
EUs engagement og betænkeligheder. 
Den Europæiske Union har tidligere støttet et russisk medlemskab af Europarådet, omend 
på et tidspunkt og efter kriterier der skal fastsættes af Rådet selv.Begivenhederne i 
Tjetjenien har standset tiltrædelsesprocessen. I samarbejde med Den Europæiske Union 
bistår Rådet allerede Rusland med at forbedre mekanismer for demokrati og 
menneskerttigheder. Når konflikten i Tjetjenien er blevet løst, bør EU igen tale for russisk 
medlemskab. 
5.3.3. Økonomisk overvejelser 
Med hensyn til økonomiske spørgsmål forholder Rusland sig i princippet positivt til den 
nylige udvidelse og fremtidige udvidelser af Den Europæiske Union. På sin side bør Den 
Europæiske Union undersøge i hvilken grad, stigningen i Visse toldsatser i de tre nye 
medlemsstater indskrænker markedsadgangen. Dette skal være en del af en samlet analyse 
af handelsspørgsmål, herunder spørgsmål der opstår som følge af udvidelse. Der erindres 
også om, at EU er bekymret over en række specifikke problemer, især den væsentligt 
øgede toldbeskyttelse, som Rusland indførte i 1994 og 1995, og hvis omkostninger skal 
afholdes af eks^rtører i Den Europæiske Union, samt de for vidtgående russiske krav 
på området for prøvning og certificering, der hæmmer handelen. 
Hvis undertegnelsen af mterimsaftalen forsinkes betydeligt på grund af manglende 
fremskridt i opfyldelsen af de kriterier, der er fastsat af Den Europæiske Union, bør visse 
tidsfrister, som er fastsat i PSA, tages op til overvejelse: 
aftalen om i løbet af 1996 at overveje muligheden for at give 
rnestbegunstigelsesbehandling af mobile satellittjenester; 
12 
forhandlinger om en gradvis åbning af indenlandske vandveje for internationale 
hav-flodstjenester skal indledes ved udgangen af 1996; 
aftale om nuklear handel: en specifik aftale om handel med nukleare materialer 
skal være på plads pr. 1. januar 1997, idet bestemmelserne i handels- og 
samarbejdsaftalen fra 1989 anvendes indtil da. 
Kommissionen vil fremsætte specifikke forslag til Rådet og Europa-Parlamentet om at 
imødegåelse af disse eventualiteter i god tid, inden fristerne udløber. 
Den nye TACIS-forordning bør vedtages inden udgangen af 1995 for at give programmet 
ny kraft. I fremtiden kan det forventes, at TACIS-rjrograrnnmets selrtorspecifikke og 
regionale prioriteter og projekttyper udvikles løbende, efterhånden som der opbygges 
erfaringer, og Ruslands overgangsproces skrider frem. Dette forløb kan ikke på forhånd 
beskrives nøjagtigt, men visse tendenser kan allerede konstateres: 
* 
Indførelsen af privat markedsøkonomi er sket forholdsvis hurtigt med omfattende 
privatiseringer. Der bør imidlertid lægges vægt på at indføre effektive sociale 
politikker, der afhjælper de alvorlige konsekvenser af den økonomiske 
orratnikturering. 
Der er hurtigt opstået nye virksomheder, især i banksektoren. I mange sektorer er 
der nu behov for viden på et mere højere niveau, feks. på finansmarkederne. 
Fremstillingssektorens fremtidige udvikling giver imidlertid alvorlig grund til 
bekymring. 
På fødevare- og landbrugsområdet er fødevaredistributionen nu forbedret meget, 
men omstruktureringen af de tidligere kollektiv- og statsbrug er knap nok kommet 
i gang. 
Uddannelses- og undervisningssystemet og den videnskabelige forskning, der er 
blevet alvorligt svækket på grund af manglende budgetressourcer, må fortsat 
prioriteres. Med hensyn til borgerearnfundets og demokratiets institutionelle 
grundlag er der også store behov, der nu er ved at blive indkredset nærmere. 
Hvad angår regionerne er TACIS gradvist ved at indlede årlige programmer i forskellige 
vigtige regioner, og dette bør fortsætte. Der er også grund til at lette arbejdet i de 
regionale organisationer for Østersøen og Barentshavet og udviklingen af visse 
transeuropæiske net. 
Med hensyn til projekttyper bør der fortsat ske en øget prioritering af projekter, som 
senere fører til investeringer eller aktiviteter, der direkte gavner russiske borgere, og væk 
fra analyser og undersøgelser, der ikke har nogen vedvarende virkning. 
EU vil fortsat rådgive Den Russiske Føderation om den økonomiske politik gennem 
TACIS og i samklang med IMF's, EBRDs og de øvrige internationale finansielle 
institutioners arbejde. 
Styrkelsen af samarbejdet langs den nye fælles grænse mellem Den Europæiske Union 
og Rusland bliver en prioritet for TACIS og vil indebære fælles planlægning af TACIS-
og INTERREG-programmet samt støtte til forsøgsprojekter om samarbejde mellem lokale 
13 
og regionale myndigheder i EU inden for rammerne af et central- og 
østeuror>æisk/TACIS-prograrn. 
Overvågningen og evalueringen af TACIS-projekterne vil blive styrket med henblik på 
at forbedre projel&orberedelsen i fremtiden og for at opnå en mere umiddelbar værdi for 
pengene. 
5.3.4. Andre former for samarbejde 
Den Europæiske Union fortsætter sit samarbejde med Rusland i mange sektorer. Sådanne 
former for samarbejde (bl.a. om miljøbeskyttelse og nuklear sikkerhed, udvikling af 
menneskelige ressourcer, iriforrnationsteknologi og telekommunikation, transport samt 
videnskab og forskning) er af fælles interesse for både EU og Rusland. Især understøtter 
telekommunikationsnet på afgørende vis Ruslands økonomiske forbindelser med EU og 
resten af verden. Dette samarbejde bør fortsætte som et klart signal om EUs støtte til den 
igangværende politiske og økonomiske reformproces. Ligeledes bør spørgsmålet om 
Ruslands eventuelle adgang til visse af Unionens finansielle instrumenter igen overvejes, 
navnlig i forbindelse med de transeuropæiske net. 
Et nært samarbejde mellem EU, SNG-staterne og især Rusland om energispørgsmål er 
af største vigtighed. Energichartertraktaten er et vigtigt redskab i denne forbindelse: alle 
muligheder for at gøre brug af chartrets mekanismer, herunder genoptagelse af 
forhandlingerne om chartrets såkaldte anden fase, skal udnyttes fuldt ud for at sikre en 
rational og retfærdig udnyttelse af energiressourcer. For at forbedre mvestreringsstrømmen 
til den vitale russiske energisektor bør EU udfolde alle bestræbelser for at nå frem til 
liberale bestemmelser om mvesteringsmuligheder. 
Der er ligeledes behov for yderligere samarbejde mellem EU, de central- og 
østeuropæiske lande og alle SNG-landene for at bekæmpe den voksende trussel fra 
handelen med nukleare materialer og videreføre kampen mod organiseret kriminalitet og 
narkotikasmugling. EU tilgodeser også sine egne interesser ved at samarbejde med 
Rusland om at forbedre landets katastrofale miljøsituation og derved afværge en økologisk 
trussel i tilfælde af militære eller civile ulykker samt undgå, at interne stridigheder og 
økonomiske afsavn fører til omfattende udvandring. 
* 
* * 
Ledsagedokument udkast til fælles holdning.om forbindelserne mellem Den Europæiske 
Union og Rusland 
* * 
Bilag A: Den økonomiske situation og de økonomiske reformer i Rusland 
Bilag B: TACIS og andre specifikke instrumenter. 
14 
Udkast til fælles holdning 
vedrerende Den Europæiske Unions 
og prioriteter for Den Russiske Føderation 
15 
Kommissionen finder det parallelt med fremsendelsen til Rådet af meddelelsen om Den 
Europæiske Unions forbindelser med Den Russiske Føderation nødvendigt at foreslå, at 
Rådet vedtager en fælles holdning i henhold til artikel J.2 i traktaten om Den Europæiske 
Union. 
Fælles holdning 
fastlagt af Rådet på grundlag af artikel J.2 i traktaten om Den Europæiske Union 
vedrørende Den Europæiske Unions mål og prioriteter for Den Russiske Føderation 
(95/.../FUSP) 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR-
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel J.2 -
FASTLAGT FØLGENDE FÆLLES HOLDNING: 
A Den Europæiske Union vil forfølge følgende mål og prioriteter i sine forbindelser 
med Den Russiske Føderation: 
1. Den Europæiske Union vil fortsat have som målsætning af uddybe og udvide sine 
forbindelser med Den Russiske Føderation med henblik på at opnå et partnerskab og 
samtidig respektere de demokratiske principper og menneskerettighederne; 
2. I fællesskab med Den Russiske Føderation og i nært samarbejde med de 
transatlantiske partnere vil Den Europæiske Union arbejde hen imod: 
styrkelse af den politiske, sociale og økonomiske stabilitet i Den Russiske 
Føderation og landene i regionen; 
en bæredygtig udvikling, der fører til en forbedret levestandard for befolkningen 
i Den Russiske Føderation; 
et øget samarbejde om at løse vigtige regionale og globale problemer. 
3. Den Europæiske Union anerkender derved Den Russiske Føderations territoriale 
integritet og støtter samtidig dens udvikling som en stat, hvor mindretals rettigheder 
respekteres i overensstemmelse med internationalt anerkendte principper. 
IL Prioriteter 
Den Europæiske Union fastsætter følgende prioriteter og opfordrer Den Russiske 
Føderation til et nært samarbejde om at nå dem: 
16 
1. en øget inddragelse af Den Russiske Føderation i udviklingen af den europæiske 
sikkerhedsstruktur, idet det altoverskyggende mål er at undgå nye skel i Europa; 
med henblik herpå vil den søge at intensivere dialogen mellem Rusland og 
NATO, navnlig inden for rammerne af Partnerskab for Fred og Det Nordatlantiske 
Samarbejdsråd samt fremme en styrkelse af OSCE og udviklingen af forbindelser 
mellem Den Russiske Føderation og WEU; i denne forbindelse vil den bidrage til 
en yderligere undersøgelse af tanken om et specifikt arrangement mellem Den 
Russiske Føderation og Den Atlantiske Alliance, der vil indføre regelmæssige ad 
hoc-procedurer for konsultation og dialog; 
2. yderligere udvikling af demokratiske normer, institutioner og sædvaner samt 
respekten for menneskelighederne, de individuelle frmedsrøttigheder og 
retsstatsprincippet; 
med henblik herpå vil den: 
- støtte former for samarbejde på forskellige niveauer mellem russiske og 
europæiske opinionsledere, parlamentarikere og repræsentanter for statslige og 
ikke-statslige organisationer, såvel centralt som i regionerne; 
- fremme og tilskynde til opfyldelse af betingelser, der vil gøre det muligt for Den 
Russiske Føderation at indtræde i Europarådet; 
3. yderligere fremskridt i retning af økonomiske reformer og støtte til økonomiske 
forbindelser mellem EU og Rusland for at sikre Ruslands økonomiske liberalisering og 
oprettelsen af markedsøkonomi, idet der tages hensyn til behovet for at afhjælpe de 
sociale følger af de økonomiske reformer, og landets gradvise deltagelse i et bredere 
økonomisk velstandsområde i Europa og i det verdensøkonomiske system; 
med henblik herpå vil den: 
- støtte Den Russiske Føderation i planlægningen og gennemførelsen af dens 
aftaler med IMF og de øvrige internationale finansielle institutioner; på grundlag 
af Ruslands resultater i forbindelse med makroøkonomisk stabilisering og 
økonomiske reformer tage landets medlemskab af internationale grupperinger 
såsom G7 op til fornyet overvejelse; 
- støtte Den Russiske Føderation i dens ansøgning om medlemskab af 
organisationer såsom WTO; 
4. en intensivering af samarbejdet på andre området, bl.a. området for forebyggelse 
og styring af kriser; 
med henblik herpå vil den: 
- undersøge muligheden for, at Den Europæiske Union kan spille en mæglerrolle 
ved løsningen af regionale konflikter inden for rammerne af Stabilitetspagten; 
17 
- opmuntre til et regionalt samarbejde mellem Rusland og dets naboer, hvor hver 
part frit erkender de gensidige fordele ved et samarbejde; 
- søge at udvikle et yderligere samarbejde med Den Russiske Føderation om 
områder som f.eks. forebyggelse af miljøkatastrofer og spørgsmål i forbindelse 
med migrationer og forebyggelse af ulovlige aktiviteter, især kampen mod 
organiseret kriminalitet, ulovlig handel med nukleare materialer og narkotika, 
ulovlig indvandring og andre forbrydelser; 
- tilvejebringe humanitær bistand til befolkningsgrupper med behov herfor gennem 
særorganeme, hvor dette anses for nødvendigt, ud over Fællesskabets aktiviteter 
på disse områder. 
5. en udstrækning af åben og konstruktiv dialog på forskellige niveauer og i 
forskellige fora, som dækker alle områder af fælles interesse, især sikkerhed, europæisk 
integration, støtte til politiske og økonomiske reformer i Den Russiske Føderation og 
forebyggelse og løsning af kriser, således at Den Europæiske Unions og Den Russiske 
Føderations synspunkter høres rettidigt og på det relevante niveau; i denne forbindelse 
søge at udvikle den politiske dialog med Den Russiske Føderation i henhold til den 
politiske erklæring, der blev undertegnet af Ruslands præsident samt formændene for 
Europarådet og Europa-Kommissionen i Bruxelles den 9. december 1993. 
B. Medlemsstaterne sikrer, at deres nationale politikker er i overensstemmelse med 
denne fælles holdning. 
C. RÅDET BEMÆRKER, at Fællesskabet på grundlag af Kommissionens initiativer 
vil bidrage til ovenstående mål og prioriteter, navnlig ved: 
1. at tage alle nødvendige skridt til at sikre en omgående undertegnelse af 
mterimsaftalen og en tidlig ratificering af den partnerskabs- og samarbejdsaftale, 
der blev underskrevet på Korfu den 24. juni 1994, når de kriterier, som Den 
Europæiske Union har fastlagt, i alt væsentligt er blevet opfyldt; 
2. at videreføre dialogen med Den Russiske Føderation om dens ansøgning om 
medlemskab af internationale organisationer, herunder dens nuværende ansøgning 
om medlemskab af WTO; 
3. at gennemføre programmer til støtte for den demokratiske proces og indførelsen 
af menneskerettigheder i Den Russiske Føderation på grundlag af bl.a. EUs 
demokratiprogram og i samarbejde med medlemsstaternes relevante programmer; 
og støtte andre former for samarbejde på forskellige niveauer mellem russiske og 
europæiske opinionsledere, parlamentarikere og repræsentanter for statslige og 
ikke-statslige organisationer, såvel centralt som i regionerne; 
4. fortsat at forbedre og udvikle sine faglige bistandsprogrammer, samtidig med at 
den arbejder hen imod en mere effektiv koordination mellem donororganisationer, 
der gennemfører programmer med Den Russiske Føderation, og især sikre, at den 
nye TACIS-forordning vedtages rettidigt inden udgangen af 1995; 
18 
5. at arbejde sammen med Den Russiske Føderation om at fremme et europæisk 
samarbejde, der skal sikre en rationel og retfærdig udnyttelse af energiressourcer 
indenfor rammerne af det europæiske energicharter, 
6. at genoverveje spørgsmålet om Den Russiske Føderations eventuelle adgang til 
visse af Den Europæiske Unions finansielle instrumenter, navnlig i forbindelse 
med de transeuropæiske net; 
7. fortsat at yde humanitær bistand, når dette er nødvendigt; 
8. fortsat at samarbejde med Den Russiske Føderation på områdeme for 
undersvisning og uddannelse, miljøbeskyttelse og nuklear sikkerhed, industrielt 
samarbejde, informationsteknologi og telekommunikation, transport, videnskab og 
forskning 
9. at gennemføre nye informationstiltag for at sikre, at opinionsledere og 
offentligheden i Den Russiske Føderation får større kendskab til Den Europæiske 
Union og dens interesser. 
RÅDET VIL TRÆFfE de nødvendige foranstaltninger for at fremme de ovennævnte mål 
og prioriteter, hvor det er relevant på grundlag af forslag fra Kommissionen. 
C. Denne fælles holdning offentliggøres i Tidende. 
Udfærdiget i (Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
19 
Den Europæiske Union og Rusland: de fremtidige forbindelser 
Meddelelse fra Kommissionen 
BHAGA 
Den økonomiske situation og de økonomiske reformer i Rusland 
I løbet af de seneste tre år er der sket store økonomiske forandringer i Rusland. Alligevel 
er det langt fra sikkert, at landet har fundet en farbar vej til markedsøkonomi. 
Liberaliseringen er kun delvis gennemført, og der er ikke rigtig indledt en 
sammenhængende omstrukturering. Manglen på en klar magtfordeling mellem forskellige 
beslutningstagende centre har ved flere lejligheder ført til kursasndringer i den 
økonomiske politik. De centrale myndigheders greb om Ruslands regioner er også løsnet. 
Som følge herafer landet fortsat påvirket af et alvorligt underskud i skatteindtægterne og 
bølger af stærk inflation. Dets sociale og sundhedsmæssige infrastruktur er beskadiget, 
den forventede levetid er faldet, loriminalitet og korruption har nået et foruroligende 
omfang, og der er manglende tiltro til reformerne. Hvad der nu er behov for er en effektiv 
makroøkonomisk stabiliseringspakke. Den seneste tids politik har ført til betydelige 
fremskridt i denne retning, men udfordringen er stadig formidabel. 
Produktionsfaldet blev bragt til ophør i 1994. For året som helhed anslås BNP til at være 
faldet med 15% sammenlignet med et fald på 12% i 1993. Fem års stadig økonomisk 
tilbagegang har bragt mdusttiproduktionen ned på under 45% af niveauet i 1991.1 sidste 
kvartal af 1994 og første kvartal af 1995 rapporteredes der imidlertid om en stabilisering 
af det månedlige BNP, skønt det stadig var faldende i forhold til de tilsvarende perioder 
året i forvejen. Ligeledes har mdustriproduktionen på månedligt grundlag været ret stabil 
siden oktober 1994, hvilket antyder, at den kan have nået bunden. 
Følgerne af de forstyrrelser, der påvirker den økonomiske teslutnmgstagning, er ganske 
klare, hvis man ser på 1994. En forholdsvis slap finanspolitik i årets første kvartal blev 
fulgt af et forsøg på at dæmme op for budgetunderskuddet gennem kraftige nedskæringet 
i udgifterne samt gennemføre en restriktiv pengepolitik. Som resultat heraf faldt 
inflationen drastisk til under 5% om måneden i august. Et nyt opsving i statens udgifter 
og et større pengeudbud i sommeren 1994 førte igen til en stærk stigning i inflationen i 
den sidste del af året og begyndelsen af 1995. Det var også en af faktorerne bag rublens 
bratte fald i oktober 1994. 
Den nuværende politik er igen meget mere restriktiv. Pengepolitikken har været stram 
siden sidst i 1954, og finansunderskuddet for første kvartal af 1995 anslås til omkring 
2,4% af BNP mod over 9% i første kvartal af 1994. Dette har endnu ikke ført til en 
tilsvarende fald i inflationen, hvilket tyder på, at der stadig er forventninger om en høj 
inflation, og at regeringens troværdighed er blevet skadet af dens præstation i de seneste 
år. Alligevel udfoldes der i øjeblikket betydelige bestræbelser. Budgettet for 1995, der 
endelig blev godkendt af statsdumaen midt i marts, regner med en mindskelse af 
underskuddet, der vil kræve omfattende justeringer på såvel indtægts- som udgiftssiden. 
20 
Dette skulle føre til et meget kraftigt fald i inflationen til 1% om måneder i anden halvdel 
afl995. 
Disse foranstaltninger er en del af en mere vidtgående økonomisk politisk pakke, der skal 
skabe betingelser for en genrejsning af den russiske økonomi. Den opererer også med en 
betydelig liberalisering af ordningen for udlandshandel, herunder afskaffelse af 
kvantitative begrænsninger på import og eksport, afskaffelse af systemet med særlige 
eksportører for strategiske varer samt revision af adgangen til olierørledninger. 
Skatteindtægter fra afskaffelse af afgiftsfritagelser og privilegier er blandt de vigtigste 
midler til at reducere budgetunderskuddet. IMF godkendte i april en kredittilsagnsordning 
for Rusland til 43 mia. SDR eller ca, 6,5 mia. $. 
11994 havde Rusland et stort overskud på handelen med udlandet, anslået til 19,8 mia. $ 
sammenlignet med et overskud på ca, 12 mia. $ i 1993. Efter et foreløbigt skøn er 
handelsbalancen for de to første måneder af 1995 på 2,9 mia $. Dette beløb kan dog 
være ansat alt for højt. Virksomhederne overholder kun i ringe udstrækning 
rapporteringskravene, og oplysningerne påvirkes af, at der for at undgå skatter og afgifter 
i betydeligt omfang angives for små tal, især for importens vedkommende. I de seneste 
år er handels- og finanstransaktioneme blevet omlagt fra traditionelle partnere - det 
tidligere COMECON og endnu mere de tidligere sovjetrepublikker - mod vestlige 
markeder. Industrilandene tegnede sig for 69% af den samlede import i 1994 og 60% i 
1993, mens importen fra tidligere COMECON-lande fortsat faldt og udgjorde mindre end 
8,5%. 
Ruslands udlandsgæld blev anslået til 85 mia. $ ved udgangen af 1994. En smule under 
90% af den samlede gæld stammer fra sovjettiden; disse gældsposter blev overtaget af 
Rusland i begyndelsen af 1993. Fra 1991 kunne USSR og derefter Rusland ikke længere 
betale afdragene på alle gældsposterne og kom i betydelig restance. Der blev indgået flere 
midlertidige omlægningsaftaler med kreditorerne, men de er nu udløbet. Nye drøftelser 
med Paris-klubben skal til at starte nu, hvor IMF-lånet er blevet godkendt. 
Masseprivatiseringsprogrammet har haft stor succes, i det mindste hvis det vurderes på 
dets egne betingelser. Som følge af første fase af privatiseringen er mere end 15 000 store 
og mellemstore virksomheder blevet privatiseret siden december 1992. Anden fase af 
privatiseringen begyndte midt i 1994. Denne fase er baseret på kontant salg af aktier. 
Denne imponerende overførsel af ejmdomsrettigheder til private er ikke faldet sammen 
med nogen vidtgående ændring af virksomhedernes adfærd. Styringen er stadig 
utilstrækkelig, virksomhederne er domineret af inderkredse, og bud^rjegrænsningeme 
har endnu ikke slået tilstrækkeligt igennem. Hidtil har der kun været få beviser for 
omstrukturermg af virksomheder, hvilket bl.a. fremgår af den lave arbejdsløshed. 
Myndighederne har ikke forsøgt at afsondre "dårlige" virksomheder fra gode eller udvikle 
en strategi for de mest tabsgivende selskaber. 
Udviklingen i retning af etabling af retlige og institutionelle rammer for en 
markedsøkonomi har været særlig langsom, og i det store og hele er disse rammer 
sørgeligt utilstrækkelig. Mange af reformtiltagene er sket ved præsidentielle dekreter. 
Gennemførelseslovgivningen har ofte været mangelfuld, fordi parlamentet ikke har været 
enig i foranstaltningerne eller simpelt hen ikke har fulgt dem op. Den resulterende 
21 
lovgivning er hverken gennemsigtig eller konsekvent. Den langvarige retlige usikkerhed 
som følge af store huller i lovgivningen og kontroversielle fortolkninger af de 
eksisterende normer samt den manglende evne til at overholde kontraktmæssige 
forpligtelser hæmmer i høj grad de økonomiske aktiviteter, især de udenlandske 
investeringer. 
22 
Den Europæiske Union og Rusland: de fremtidige forbindelser 
Meddelelse fra Kommissionen 
BILAG B 
Samarbejde mellem Den Europæiske Union og Rusland 
Samarbejdet mellem EU og Rusland er blevet opbygget ved gennemførelse af TACIS-
programmet og talrige andre aktioner og programmer. 
TAQS-programmet 
Siden det blev indledt i 1991, har TACIS søgt at levere viden, der skal skabe midler til 
og betingelser for at fremskynde overgangen til et demokratisk markedsbaseret samfund. 
Det har tre hovedmål: at støtte overgangen til markedsøkonomi og demokrati, at udvikle 
partnerskabsforhold og fremme forbindelser og net på alle niveauer samt at integrere 
modtagerlandene i verdensøkonomien. 
TACIS-programmet har som prioritet behovet for at bidrage til strukturelle reformner og 
modernisering på områder, der er af afgørende betydning for overgangsprocessen. Hertil 
yder TACIS gavebistand til fem grundlæggende projekttyper: politisk rådgivning, 
institutionel opbygning og omstrukturering, udarbejdelse af retlige og regulatoriske 
rammer, uddannelse og forsøgsprojekter. Koncentrationen på sektorer kombineres med 
en geografisk koncentration, når det er muligt, således Sydvestrusland og Kaliningrad i 
1994 og Nordvestrusland og Baikal i 1995. TACIS har fokuseret på følgende sektorer: 
nuklear sikkerhed og energi (30%); støtte til virksomheder, herunder privatisering, 
omlægning fra militære formål samt finanssektoren (17%); og udvikling af menneskelige 
ressourcer (uddannelse, offentlig administration, socialpolitik og borgersamfundet) (16%). 
Desuden har TACIS bevilget betydelige midler til sektorer som f.eks. transport, 
telekommunikation, landbruget og miljøet. TACIS arbejder på alle niveauer i samfundet 
og anskueliggør nye ideer og alternative organisationsmåder, yder politisk rådgivning, 
tilvejebringer rådgivnings- og konsulentgrupper samt uddannelse og undersøgelser; 
endvidere medvirker programmet til at udvikle nye regulatoriske rammer, reformerede 
institutioner og NGO og til at oprette partnerskabsforbindelser og net, tosidet samarbejde, 
forsøgsprojekter og rammeprogrammer. Det særlige privatiserings- og 
omstruktureringsprogram, som der blev opnået enighed om på Tokyo-topmødet, skal også 
nævnes. 
Der er en stadig større lokal deltagelse i planlægningen og gennemførelsen af TACIS-
projekterne og fastsættelsen af procedureme i forbindelse hermed. Lokale 
koordinationsenheder, der sædvanligvis er tilknyttet en kabinetsminister, spiller en 
afgørende rolle i forbindelse med fastslåelsen af partnerlandenes behovsprioriteter, de 
sektorer og geografiske områder, hvor der er behov for bistand, og den efterfølgende 
vurdering; desuden stiller de forslag til aktiviteter, der skal finansieres over de årlige 
handlingsprogrammer. Der er gjort en betydelig indsats for at oplyse mere og bedre om 
23 
TACIS for at øge bevidstheden blandt modtagerne og de lokale befolkninger og i EU om, 
hvad TACIS foretager sig, og hvordan det fungerer. 
Tidligere er TACIS blevet kritiseret for at afgive tilsagn og foretage udbetalinger for 
langsomt. Situationen er ændret takket være indførelsen af flerårig planlægning og en 
målrettet indsats for at fjerne den bunke af projekter, hvorom der ikke var indgået 
kontrakt, som var blevet opbygget i 1991 og 1992. Tabellen herunder viser klart, at der 
er gjort fremskridt; det forhold, at værdien af de TACIS-projekter, der blev indledt i 
1994, overstiger årsbudgettet, viser, at TACIS er ved at blive færdig med det ophobede 
arbejde. Ruslands årlige andel af det ovennævnte samlede TACIS-budget for nationale 
pro^ammer har i gennemsnit udgjort 60% (1 065 mio. ECU siden 1991). 
År Budget Undertegnede Foretagne 
(mio. ECU) kontrakter betalinger 
(mio. ECU) (mio. ECU) 
1991 396,5 5,3 0,4 
1992 420,0 203,0 32,1 
1993 475,0 348,0 180,3 
1994 460,0 512,0 300,0 
1995 506,85 
Det er værd at bemærke, at der anvendes langt mindre personale til at gennemføre TACIS 
end i andre donororganisationer. 
På det uformelle udenrigsrnimstermøde i Carcassone i marts 1995 blev der lagt særlig 
vægt på vigtigheden af visse TACIS-sektorer, nemlig nuklear sikkerhed, styrkelse af 
demokratiet og de civile institutioner, undervisnings- og uddannelsesprogrammer og 
politisk rådgivning. Disse områder tegner sig faktisk for en stor del af TACIS' nationale 
budget for Rusland, selv inden der tages hensyn til programmet for nuklear sikkerhed, der 
bør være lettere at gennemføre nu, hvor der er opnået enighed om memorandummet om 
nukleart ansvar. Rusland modtager den største andel af de midler, der er afsat til 
programmet for nuklear sikkerhed (omkring 65% af i alt 321 mio. ECU) og en stor del 
af de mellemstatlige programmer (i alt 200 mio. ECU fra 1992 til 1994) og andre ikke-
nationale TACIS-programmer. 
Der vil fortsat være behov for at støtte udviklingen af virksomhedssektoren i Rusland: 
dens evne til at gennemføre en vellykket udvikling på kort til mellemlang sigt begrænses 
alvorligt af mangelen på effektive finansielle mellemmænd, utilstrækkelig ledelsesmæssig 
viden, især om finansiel forvaltning, og mangelen på en tilfredsstillende regulatorisk samt 
regnskabs- og revisionsmæssig infrasttiiktur. Dette "systembetingede" problem er også 
afskrækkende for den tilstrømning af udenlandsk kapital, som er af afgørende betydning 
for vækstmulighederne. TACIS-bistanden spiller derfor sammen med bistanden fra andre 
donorer stadig en vigtig rolle som bidrag til at forbedre og udvikle hele erhvervssystemet 
og dets institutioner. På kort til mellemlang sigt må der også drages særlig omsorg for 
gennem TACIS og andre donorprogrammer at indføre effektive socialpolitikker, der kan 
afhjælpe de alvorlige følger af den økonomiske omstrukturering. 
24 
Den nye TACIS-forordning understreger kontinuitet og reformer. Overførslen af vestlig 
viden til støtte for reformprocessen bør fortsat være et centralt element i TACIS, men der 
er stillet forslag om nyskabelser, f.eks. begrænset støtte til investeringer, 
grænseoverskridende infrastrukturer, øget vægt på regionerne og flerårige finansiel og 
sektorspecifik planlægning. 
Andre aktioner og programmer 
Der er mange andre aktioner og programmer, hvor Den Europæiske Union arbejder 
sammen med Rusland, som skitseret herunder: 
Humanitær bistand 
Rusland er berettiget til at modtage støtte fra EUs programmer for fødevarehjælp og 
humanitær bistand, hvis der opstår behov herfor. Især i den første fase efter 
Sovjetunionens sammenbrud ydede Unionen massiv fødevarehjælp i form af gavebistand 
og lån for at afbøde den økonomiske tilbagegangs negative følger for den russiske 
befolkning, nemlig 333 mio. ECU i form af gratis fødevareleverancer og 999 mio. ECU 
i form af kreditgarantier og lån til fødevarer og lægemidler. Desuden ydede EU målrettet 
humanitær bistand gennem ECHO til særlig udsatte dele af befolkningen. 11994 udgjorde 
dette i alt 9,16 mio. ECU; desuden blev der tildelt et mindre beløb fra et globalt program 
til at afhjælpe følgerne af Tjernobyl-katastrofen. Kampene i Den Autonome Republik 
Tjetjenien medførte ligeledes et omfattende behov for humanitær bistand, hvor 
Kommissionen hidtil har været den største enkeltdonor. Hidtil er der bevilget 20,31 
mio.EGU til den ramte befolkning i det nordlige Kaukasus, og hjælpen er så vidt muligt 
blevet fordelt uden hensyntagen til politisk eller etnisk tilhørsforhold. 
Toldsamarbejde 
Rusland støttes i øjeblikket af et TACIS-finansieret program, hvor Kommissionen 
samarbejder med Den Russiske Føderations Statstoldudvalg om at forbedre den russiske 
toldforvaltning. 
Demokratiprogrammet 
f 
IDenrøkratiprogrammet, der finansieres af TACIS for så vidt angår SNG-landene, skal 
udvikle demokratiske sædvaner på tre hovedområder: politikere og parlamenternes 
personale skal bibringes viden om parlamentarisk praksis og organisation og kendskab til 
de teknikker, der anvendes i forbindelse hermed. Desuden skal der ske en styrkelse af 
ikke-statslige organisationer, der kan bidrage til at fremme et pluralistisk demokratisk 
samfund Endelig skal professionelle grupper og faglige sammenslutninger have viden og 
færdigheder vedrørende demokratiske sædvaner og retsstatsprincippet. 
Demokratirjrogrammet bidrog til en af de første fælles aktioner, som Den Europæiske 
Union gennemførte efter unionstraktatens ikrafttrædelse, nemlig overvågningen af valget 
i Rusland i 1993. 
Energi og energicharteret 
25 
Siden 1992 har Den Europæiske Union arbejdet aktivt sammen med de central- og 
østeuropæiske lande og SNG-landene, herunder Rusland, på energiområdet. Samarbejdet 
har fokuseret på at fremme energiteknologier og energibesparende foranstaltninger 
gennem programmer såsom THERMIE og finansiering af energicentre i henhold til 
TAQS-prograrrimet, heraf tre i Rusland (Moskva, Skt. Petersborg og Tjumen). 
Energichartertraktaten, der blev indgået i Lissabon i december 1994, fastsætter rammerne 
for det langsigtede samarbejde i energisektoren mellem deltagerne, herunder EU og 
Rusland Emner, der dækkes af charteret, omfatter transit af energi, overførsel af 
energirelateret teknologi, fremme af investeringer og afskaffelse af handelshindringer. 
I energisektoren bistår SYNERGY-programmet Rusland med at træffe mere effektive 
politiske beslutninger, feks. på følgende områder: rådgivning om energilovgivning og -
regulering med vægten lagt på det europæiske energicharter; støtte til en løbende dialog 
mellem EU og Rusland om den sociale og økonomiske genopretning af loilmineområder; 
støtte til udviklingen af bæredygtige institutioner, der skal fremme en effektiv 
energiudnyttelse. 
Mellemregionalt samarbejde 
Efter samme mønster som ordningen for at tilskynde til samarbejde mellem lokale og 
regionale myndigheder i EU og de cantral- og østeuropæiske lande udvidede 
Kommissionen i 1993 ECOS-OUVERTURE-samarbejdsprogrammet til lokale og 
regionale myndigheder i SNG-staterne. Det vil inden for rammerne af TACIS-
forordningen foreslå at gøre denne form for samarbejde mere effektiv ved at tillade 
finansiering af de deltagende SNG-partnere. 
Miljøet 
Miljøspørgsmål er stadig af stadig større betydning i forbindelserne mellem EU og 
Rusland Hidtil er der etableret - eller der vil blive det - tre miljøcentre for administration 
og teknologi i Rusland) (Kaliningrad, Moskva og Skt. Petersborg). Formålet med disse 
LIFE^finansierede centre er at støtte de lokale myndigheder og det lokale erhvervsliv i 
deres bestræbelser for at finde miljømæssigt forsvarlige løsninger på problemer i deres 
område. TACIS-hanoUingsprograrnmet for 1995 lægger særlig vægt på miljødimensionen 
i de regionale indsatsområder, især i Baikalområdet i 1995. LJFE-programmet støtter en 
bæredygtig udvikling i Østersøregionen gennem miljøcentre i Skt. Petersborg og 
Kaliningrad. 
Nuklear sikkerhed 
EUs og Ruslands program for nuklear sikkerhed der finansieres af TACIS, fokuserer på 
fire forskellige områder, der kompletterende hinanden: bistand på seks kerneanlæg, 
hvorved der sker en overførsel af erfaringer i drift af nukleare installationer; 
koristruktionssikkerhed der omfatter sikkerhedsundersøgelser om vurdering, definition og 
afhjælpningsforslag vedrørende WER-, RBMK- eller hurtigformeringsreaktorer; støtte 
til de regulerende myndigheder til udvikling af et solidt teknisk og retligt grundlag på 
områder som licensudstedelse, uddannelse og inspektion; affalds- og brændselscyklen, 
hvor der ydes rådgivning om behandling af affald og spørgsmål som feks. transport af 
26 
brændsel. En tilsvarende fremgangsmåde vil gælde for nukleare 
sikkerhedsforanstaltninger. 
Menneskelige ressourcer 
Den transeuropæiske samarbejdsordning for videregående uddannelser (TEMPUS), der 
finansieres via TACIS, skal bistå de central- og østeuropæiske lande og SNG-staterne 
med at omstrukturere deres højere uddannelsessystemer. Programmet er blevet forlænget 
med en ny fireåreperiode og har været åbent for Rusland siden 1993; det finansieres i 
henhold til TACIS-programmet. Fra og med 1995 finansierer Youth for Europe III-
programmet udveksling af unge og mobilitetsordninger, der inddrager Den Europæiske 
Union og tredjelande, herunder Rusland. Der blev afholdt et møde mellem EUs og 
Ruslands undervisningsministre i september 1994, der især drejede sig om russiske 
undervisningsreformer og samarbejdsaktiviteter på undervisnings- og uddannelsesområdet. 
Industrielt samarbejde 
Den Europæiske Union søger at fremme det industrielle samarbejde med Rusfand gennem 
forsøgsprojekter og tilvejebringelse af sektoranalyser. Forsøgsprojekterne har haft til sigte 
at opbygge fælles erfaringer med planlægning og gennemførelse af samarbejdsprojekter, 
især i den elektrotekniske sektor, og at forbedre den russiske evne til at udarbejde 
samarbejdsforslag. Sektoranalyserne har bl.a. drejet sig om stål, aluminium, træ- og 
papirindustrien, den luftfartstekniske industri, tekstiler og automobiler. 
Videnskabeligt samarbejde 
Den Europæiske Union støtter desuden reformerne i Rusland gennem sine internationale 
samarbejdsaktiviteter på det videnskabelige og teknologiske område. 
Der er indledt et påkrævet arbejde i de seneste år: forskningsprogrammer med deltagelse 
af russiske forskere er blevet støttet af programmer såsom COPERNICUS (tælles 
projekter og videnskabelige net) og PECO (deltagelse i specifikke programmer under 
rammeprogrammet), og gennem den internationale sammenslutning for fremme af 
samarbejdet med videnskabsmænd fra de nye uafhængige stater (INTAS) i henhold til en 
nylig meddelelse fra Kommissionen til Rådet (KOM(95) 109). I alt blev der i 1993-94 
afsat over 50 mio. ECU til samarbejde af denne type. 
Disse aktiviteter supplerer de initiativer, der gennemføres af TACIS-finansierede aktioner 
til støtte for det internationale videnskabs- og teknologicenter (ISTC), hvorved EU bistår 
med at omskole militære forskere til civilt arbejde. De initiativer, der hidtil er blevet 
støttet, har sigtet mod at yde bistand til en lang række forskere i små og mellemstore 
projekter. 
I de kommende år prioriteres forskningsprojekter, der har stor potentielle 
anvendelsesmuligheder for såvel erhvervslivet og det offentlige, hvilket sandsynligvis vil 
skabe centre for en fornyet og styrket forsknings- og udviklingskultur. 
Statistisk samarbejde 
27. 
Siden 1992 har Eurostat sammen med medlemsstaternes statistiske kontorer gennemført 
mange aktioner på området for statistisk samarbejde. Sådanne aktioner, der er finansieret 
af TACIS, omfatter rådgivning, seminarer, publikationer, studiebesøg, uddannelseskurser 
og levering af udstyr. 
Transport og transeuropæiske net 
På trarisportområdet fremmer Unionen meget aktivt integrationen af transportnettene 
mellem EU og Rusland i forbindelse med de transeuropæiske net. For vej- og 
jernbanetransport dækker dette vigtige korridorer som mellem Berlin og Moskva eller 
mellem Helsingfors via Skt. Petersborg og Moskva til Kiev (der begge blev udpeget som 
prioriteter på Det Europæiske Råds møde i Essen), og G-24 koordinerer international 
finansiel bistand til disse korridorer. I havnesektoren er Unionen en aktiv partner for 
regionale organer i Sortehavet og Østersøen, som ser på havneudvikling i en regional 
sammenhæng. TACIS har desuden afgjort, at lufttransport og navnlig flyveledelse er 
prioriterede sektorer i transportsektoren, og har finansieret mange omfattende projekter 
på disse områder. 
Informationssamfundet 
Det er mange andre aktivitetsområder, hvor EU med sine erfaringer bistår Rusland med 
at overvinde arven fra landets fortid for at udvikle sine ressourcer på bæredygtig vis. 
Eksempler herpå er iriforrnationssamfundet, hvor EU yder rådgivning til den russiske 
regering om udkast til love i informationssektoren, især i form af databeskyttelse og 
import og eksport af informationsdokumenter. 
28 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 223 endelig udg. 
DA il 
Katalognummer : CB-CO-95-263-DA-C 
ISBN 92-77-89503-5 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officieile Publikationer 
L-2985 Luxembourg Q^