Efterfølgende evaluering af det andet handlingsprogram for sundhed 2008-2013 i henhold til afgørelse nr. 1350/2007/EF om vedtagelse af et andet EF-handlingsprogram for sundhed (2008-2013)

Projekterne anvendes til at undersøge en række områder og gennemførelsesmekanismer og til at fremme sundhedspolitiske initiativer på nyskabende måder, næsten som "pilotprojekter". De udgør den største andel af det disponible programbudget. I løbet af programperioden blev budgetandelen til projekter dog reduceret til fordel for fælles aktioner og udbud. Dette var også resultatet af en indsats for at fokusere programmet på nogle få markante aktioner med så mange partnere som muligt, ideelt set fra samtlige medlemsstater, for at danne grundlag for en større indvirkning.

Der blev oprettet et uformelt netværk af nationale knudepunkter, som hjælper CHAFEA med at fremme programmet og formidle resultaterne. Med netværkets støtte blev der organiseret nationale oplysningsdage og konferencer, og der blev oversat en række trykte oplysningsmaterialer.

På grundlag af afgørelse nr. 1350/2007/EF opstillede Kommissionen en række prioriteter i det årlige arbejdsprogram i nært samarbejde med repræsentanterne for medlemsstaternes sundhedsmyndigheder i programudvalget. Forvaltningsorganet for Forbrugere, Sundhed, Landbrug og Fødevarer (CHAFEA) fik pålagt opgaven med at gennemføre programmet og gennemførte udbud og overvågede de evalueringsprocedurer, der førte til tildeling af samfinansiering til de bedste aktioner. CHAFEA forvalter fortsat de igangværende tilskud og kontrakter og offentliggør oplysninger om programmets aktioner og resultater.

Programmets overordnede udformning var den samme som i det første handlingsprogram for sundhed, men blev udvidet ud over de "klassiske" områder inden for folkesundhed såsom sundhedsfremme og beskyttelse mod overførbare sygdomme til også at omfatte nye tilgange såsom e-sundhed og medicinsk teknologivurdering og lægemidler. Inden for denne lange række af områder, der indgik i programmet, blev programprioriteterne fra 2010 strømlinet, så der blev lagt større vægt på Europa 2020-strategien, og der blev taget udgangspunkt i antagelsen om, at sundhed er en forudsætning for økonomisk genrejsning og "inklusiv vækst", og at sundhedssektoren tiltrækker interesse for innovation og "intelligente" investeringer.

Indsatsen under handlingsprogrammet var i overensstemmelse med EU's rolle inden for sundhedspolitik, jf. traktatens artikel 168 og de gældende rammer. Der blev udformet aktioner efter en strategisk tilgang med fokus på specifikke initiativer, der forøger EU-merværdien. Gennemførelsen fokuserede derfor på prioriteter, der har afgørende indflydelse på økonomisk udvikling og vækst. Disse prioriterede aktioner bidrager til at skabe en sundere befolkning, velfungerende sundhedssystemer og teknologisk og videnskabelig udvikling.

Den overordnede målsætning med programmet var at supplere, understøtte og gavne medlemsstaternes politikker og bidrage til øget solidaritet og velstand i EU ved at beskytte og fremme menneskers sundhed og sikkerhed og forbedre folkesundheden.

Det andet handlingsprogram var det vigtigste instrument til at støtte koordineringen af sundhedspolitik med henblik på at gennemføre EU's sundhedsstrategi for 2008-2013 "Sammen om sundhed" i overensstemmelse med prioriteringerne i Europa 2020-strategien.

I henhold til artikel 13, stk. 3, litra c), i afgørelse nr. 1350/2007/EF fremsender Kommissionen en ekstern og uafhængig foreløbig efterfølgende evalueringsrapport om gennemførelsen af resultaterne af det andet handlingsprogram for sundhed til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget.

Udbud anvendes til at iværksætte specifikke studier, undersøgelser og evalueringer, der er nødvendige i forbindelse med udvikling og gennemførelse af EU's sundhedspolitik og -lovgivning, dvs. regulering af produktion, distribution og brug af lægemidler. De anvendes også til aktioner ledet af Kommissionen med meget konkrete anvendelsesområder og mål såsom udformning og levering af uddannelseskurser og øvelser med medlemsstaterne med henblik på at udvikle kapaciteten til at tackle ekstreme katastrofesituationer.

Fælles aktioner er en type finansieringsmekanisme, der blev indført første gang med det andet handlingsprogram for sundhed for at støtte medlemsstaternes samarbejde på områder af udpræget politisk relevans. De udvalgte fælles aktioner bidrog i særdeleshed til Europa 2020-strategiens målsætninger om "intelligent og inklusiv vækst". Fælles aktioner er ofte et resultat af et langvarigt samarbejde mellem myndighederne og de relevante aktører og har til formål at sikre de nationale myndigheders politiske engagement og støtte til resultaterne og optimere det politiske samarbejde. Målet med de fælles aktioner er typisk at udvikle, dele og teste værktøjer, metoder og tilgange i forbindelse med specifikke områder eller aktiviteter og omfatter kapacitetsopbygning. Gevinsten for de involverede medlemsstater i form af udveksling af viden og erfaringer er markant og medfører i visse tilfælde mærkbare omkostningsbesparelser. Derfor søges der den bredest mulige deltagelse i programmet fra samtlige medlemsstater.

Driftstilskud blev anvendt for første gang i det andet handlingsprogram for sundhed som støtte til driftsudgifterne i paneuropæiske ngo'er og specifikke netværk.

Tilskud til konferencer blev også indført med programmet og anvendes til at yde støtte til centrale sundhedskonferencer under hvert EU-formandskab og til at samfinansiere EU-dækkende konferencer om vigtige sundhedsspørgsmål gennem årlige konkurrenceudsatte udbud.

Endelig blev der ydet direkte tilskud til internationale organisationer for at støtte det internationale samarbejde om vigtige sundhedsspørgsmål (hovedsagelig indsamling og analyse af sundhedsdata).

Tabel 1: Tilskud fra det andet handlingsprogram for sundhed fordelt på mekanismer

Finansieringsmekanisme I alt I procent Projekter 106 293 671,24 EUR 36 % Udbud 72 053 873,45 EUR 25 % Fælles aktioner 63 962 704,38 EUR 22 % Driftstilskud 20 825 185,85 EUR 7 % Aftaler om direkte tilskud 13 805 987,00 EUR 5 % Tilskud til konferencer 5 268 308,14 EUR 2 % Andet 11 693 227,81 EUR 4 % I alt 293 902 957,87 EUR 100 %

2.3. Programmets resultater

Programmet skabte nyttige viden og dokumentation, der skal tjene som grundlag for informeret beslutningstagning og yderligere forskning. Dette skete i form af bedste praksis, værktøjer og metoder, der kan hjælpe med at skabe fordele for både kredse inden for folkesundhed og borgerne direkte (f.eks. med hensyn til forbedring af diagnostiske test, støtte medlemsstaterne i at udvikle nationale handlingsplaner mod kræft, bedre patientpleje osv.). Programmet skabte større opmærksomhed og støttede vedvarende netværksaktiviteter (f.eks. ved at medfinansiere paneuropæiske konferencer og netværk inden for f.eks. folkesundhed og sundhedsfremme). Endvidere har programmet støttet indsamling af sammenlignelige data i hele Unionen, fra mange medlemsstater, og levering af oplysninger til udformning af politikker, f.eks. EU-nøgleindikatorer på sundhedsområdet (ECHI) og Orphanet-databasen over sjældne sygdomme, og produceret uddannelses-/undervisningsmateriale (f.eks. til uddannelse af sundhedspersonale i sundhed blandt migranter og etniske mindretal) og vejledning. Endelig støttede programmet folkesundheden, kapacitetsopbygning på forskellige niveauer (f.eks. ved at fremme medlemsstaternes beredskab i sundhedsmæssige krisesituationer) ved hjælp af uddannelse og udveksling af viden mellem sundhedsinstitutioner i medlemsstaterne.





3.Evaluering af programmet

Der blev foretaget en række eksterne uafhængige evalueringer midtvejs i programmets løbetid (i 2010-2011) og efterfølgende evalueringer (2014-2015). Begge gav en positiv vurdering af programmet med visse begrænsninger. De bekræftede relevansen af de aktioner, der finansieres, selv om de understregede svaghederne i programmets udformning (et bredt anvendelsesområde og frivillige specifikke mål). De konkluderede, at programmet demonstrerede EU-merværdi, navnlig vedrørende identifikation af bedste praksis, benchmarking for bedre beslutninger og netværkssamarbejde men dog i mindre omfang om innovation, EU's sundhedslovgivning og stordriftsfordele, mens de aktioner, der er rettet mod grænseoverskridende sundhedstrusler og fri bevægelighed for personer var underrepræsenteret. De konkluderede, at der ikke kan skabes en virkningsfuld indsat for alle relevante behov; kun foranstaltninger med en EU-merværdi har potentiale til at påvirke medlemsstaternes sundhedspolitikker. Virkningen afhænger af medlemsstaternes anvendelse og gennemførelse af resultaterne. Derfor er det vigtigt, at der sker en formidling til de relevante interessenter, navnlig til de nationale sundhedsmyndigheder, der udarbejder og gennemfører nationale sundhedspolitikker. Det lykkedes i forskellig grad programmets foranstaltninger at nå ud til de relevante interessenter. En anden faktor, der påvirker udbredelsen i medlemsstaterne, er deres opbakning til de aktioner, som blev øget gennem et stærkere fokus i anden del af de fælles aktioner.

3.1. Samlet vurdering

Det andet handlingsprogram for sundhed afspejler udviklingen i EU's sundhedspolitik, med større vægt — ud over den klassiske fremgangsmåde med henblik på at forbedre den offentlige sundhed (fremme og forebyggelse af sygdomme, bekæmpelse af overførbare sygdomme og andre grænseoverskridende trusler mod sundheden, patientsikkerhed) — på andre sundhedsproblemer, der er opstået af behovet for at forny og modernisere sundhedssystemerne og samtidig holde sundhedsbudgettet under kontrol, og for at optimere indsatsen på områder som f.eks. medicinsk teknologivurdering (MTV), e-sundhed og det grænseoverskridende direktiv for sundhed og rettigheder for EU-borgerne. Programmet havde deltagelse af relevante aktører i alle 28 medlemsstater (flere fra EU 15-medlemsstater end fra EU 12-medlemsstater) og tre EØS/EFTA-lande (Norge, Island og Liechtenstein). Det omfattede en række fælles sundhedsproblemer (f.eks. vedrørende alvorlige kroniske sygdomme, den aldrende befolknings sundhed, opbygning af kapacitet til at tackle grænseoverskridende sundhedstrusler). Der blev som led i programmet udarbejdet en række nyttige redskaber (f.eks. EU-databasen om sjældne sygdomme og bedste praksis (til forebyggelse af udbredelsen af HIV/AIDS, bekæmpelse af fedme eller anvendelse af cancerscreening), som kan bruges på nationalt og regionalt niveau. Desuden fremmede programmet samarbejde og koordinering mellem medlemsstaternes sundhedsmyndigheder med henblik på at holde fokus på områder som uligheder, mental sundhed, aldring osv.

Begge evalueringer påpegede imidlertid, at manglen på eksplicitte mål og indikatorer for fremskridt i udformningen af programmet var befordrende for en spredning af prioriteterne og gjorde det vanskeligt at fastlægge de overordnede resultater på en meningsfuld måde.

3.2. Midtvejsevaluering

Midtvejsevalueringen indeholdt en række anbefalinger til en bedre prioritering af behovene, fastsættelse af mere målrettede og præcise målsætninger, finansiering af færre foranstaltninger, overvågning på grundlag af SMART-indikatorer og en bedre formidling af resultaterne.

Den relevante henstilling om strømlining af de årlige prioriteter, bedre vejledning til ansøgerne og en bedre udbredelse af projekterne og deres resultater blev straks indarbejdet i arbejdsprogrammer for 2011-2013. Dette resulterede i et bedre fokus (begrænsning af behandlede sundhedsemner) og en bedre afstemning med Europa 2020-strategien. CHAFEA forbedrede vejledningen for ansøgere og helpdesken i forbindelse med udbud og koncentrerede sig mere om formidling af resultaterne.

Erfaringerne fra evalueringen blev anvendt i den konsekvensanalyse, der ledsager Kommissionens forslag til det tredje handlingsprogram for sundhed og lå til grund for udformningen af det nye program. Forordning (EU) nr. 282/2014:

fastsætter udtrykkeligt specifikke mål og indikatorer (artikel 3)