FORKORTELSER

ESF : Den Europæiske Socialfond

EUF : Den Europæiske Udviklingsfond

EUSF : Den Europæiske Unions Solidaritetsfond

IT : Informationsteknologi

LAG : Lokal aktionsgruppe

Meda : "Mesures d’accompagnement" (ledsageforanstaltninger): det finansielle instrument for Euro-Middelhavs-partnerskabet

OP : Operationelt program

QSG : Kvalitetsstøttegruppe

RAD : Recommendations, Actions, Discharge (database)

RP : Rammeprogram

SMART : Specifik, målbar, opnåelig, relevant og tidsbestemt

RESUMÉ

I. I denne beretning fremlægges resultaterne af Rettens anden gennemgang af Kommissionens opfølgning af anbefalingerne i Rettens tidligere særberetninger.

II. Det overordnede spørgsmål for denne gennemgang var: Følger Kommissionen hensigtsmæssigt op på anbefalingerne i Rettens særberetninger? Spørgsmålet blev opdelt i to underspørgsmål: Har Kommissionen udarbejdet retningslinjer og procedurer for opfølgningsforanstaltningerne, og har Kommissionen tilstrækkelig og pålidelig ledelsesinformation om revisionsanbefalingerne og om, hvor langt man er nået med at implementere dem?

III. Rettens gennemgang omfattede en undersøgelse af Kommissionens opfølgning af en stikprøve på 62 anbefalinger fra ti af Rettens særberetninger fra perioden 2006-2010. Retten vurderede anbefalingernes aktuelle implementeringsstatus og Kommissionens egen ledelsesinformation om, hvordan implementeringen forløber. Retten undersøgte også de relevante procedurer i generaldirektoraterne (GD’erne) og gennemgik manualer, vejledninger, planer og offentliggjorte rapporter med særligt fokus på dem, der vedrørte RAD-applikationen (Recommendation, Action, Discharge). RAD er et IT-redskab, som Kommissionen bruger til at overvåge sin opfølgning af Rettens revisionsanbefalinger og anmodningerne fra dechargemyndigheden inden for rammerne af dechargeproceduren.

IV. På grundlag af sin gennemgang konkluderer Retten, at Kommissionen på tilfredsstillende måde følger op på Rettens anbefalinger. Gennemgangen af en stikprøve af anbefalinger viste således, at Kommissionen havde implementeret 83 % af Rettens anbefalinger, enten fuldstændigt eller i de fleste henseender, hvilket har bidraget til at forbedre den økonomiske forvaltning på en række områder af EU-budgettet.

V. Retten konkluderer også, at Kommissionen har hensigtsmæssige retningslinjer og procedurer for sine opfølgningsforanstaltninger.

VI. Endelig viser Rettens gennemgang, at IT-applikationen RAD indeholder ledelsesinformation om revisionsanbefalinger, som Retten har fremsat i særberetninger fra 2008 og senere. Retten konkluderer dog, at RAD ikke sikrer, at Kommissionen har tilstrækkelig og pålidelig ledelsesinformation om implementeringsstatus for anbefalinger, der kun er delvis implementeret. Det skyldes, at de kategorier, Kommissionen anvender til registrering af anbefalingernes implementeringsstatus, har absolut karakter.

VII. Retten anbefaler derfor, at Kommissionen justerer RAD-applikationen, således at den giver et bedre billede af de anbefalinger, der kun er delvis implementeret.

INDLEDNING

1. Ifølge de internationale revisionsstandarder er opfølgning af revisionsberetninger sidste trin i cyklussen i en forvaltningsrevision, der består af planlægning, udførelse og opfølgning [1]. Opfølgningen af Rettens beretninger om forvaltningsrevision er et nødvendigt element i forbindelse med regnskabspligt og ansvarlighed og bidrager til at sikre, at Kommissionen implementerer anbefalingerne i beretningerne effektivt.

2. Retten udsendte sin første opfølgningsberetning i 2012 (Særberetning nr. 19/2012). I denne beretning bemærkede Retten, at Kommissionens opfølgning af anbefalingerne bør styrkes.

3. I denne beretning gengives resultaterne af Rettens anden gennemgang af Kommissionens opfølgning af de anbefalinger, Retten har fremsat i tidligere særberetninger.

OMFANG OG METODE

4. Denne gennemgang af Kommissionens opfølg- ning af Rettens anbefalinger bygger på en sy- stemgennemgang, som Kommissionens inter- ne revisionskapacitet (IAC) udførte i 2011. Konklusionen på IAC’s gennemgang var, at det interne kontrolsystem i de forskellige GD’er gav rimelig sikkerhed for, at Rettens anbefalinger blev implementeret. IAC pegede dog også på problemer, der skulle løses, og anbefalede, at funktionerne og rapporteringsfaciliteterne i RAD blev forbedret.

5. Det overordnede spørgsmål for denne gennem- gang er:

Følger Kommissionen hensigtsmæssigt op på anbefalingerne i Rettens særberetninger?

Dette spørgsmål blev opdelt i to underspørgsmål

Har Kommissionen udarbejdet hensigtsmæs- sige retningslinjer og procedurer for opfølg- ningsforanstaltningerne?

Har Kommissionen tilstrækkelig og pålidelig ledelsesinformation om revisionsanbefalingerne og om, hvor langt man er nået med at implementere dem?

6. For at få besvaret disse spørgsmål vurderede Retten i perioden 1. januar til 31. marts 2013 en stikprøve på 62 revisionsanbefalinger fra 10 særberetninger offentliggjort af Retten i perioden 2006-2010 for at finde ud af, om Kom- missionen havde fulgt op på disse anbefalinger. Stikprøven blev udtaget fra beretninger, der var blevet offentliggjort mindst to år forinden, og for hvilke anbefalingerne stadig var relevante. Stikprøven blev endvidere brugt til at teste, om Kommissionens ledelsesinformation om disse anbefalinger var tilstrækkelig og pålidelig. De relevante særberetninger fremgår af tabel 1.

7. Når Retten vurderer anbefalingernes implemen- teringsstatus, anvender den følgende kategorier: fuldt ud implementeret, implementeret i de fleste henseender, implementeret i nogle henseender, ikke implementeret, ikke længere relevant eller har ikke kunnet verificeres. Retten anså en anbe- faling for at være fuldt ud implementeret, hvis Kommissionen havde truffet alle rimelige og forholdsmæssige korrigerende foranstaltninger inden for sit kompetenceområde, og der ikke var væsentlige forhold, som stadig ikke var af- hjulpet. Status over implementeringen blev be- kræftet gennem interview og bilag fra de rele- vante generaldirektorater, men omfattede ikke oplysninger fra medlemsstater eller modtager- lande. Formålet med gennemgangen er at afgøre, hvilke foranstaltninger Kommissionen har truffet som følge af Rettens anbefalinger, men effek- ten af disse foranstaltninger vurderes ikke, da det ville kræve separate dybtgående opfølgnings- revisioner på de relevante områder.

8. Retten undersøgte endvidere de relevante pro- cedurer i generaldirektoraterne [2] og gennem- gik manualer, vejledninger, planer og offentlig- gjorte rapporter. Gennemgangen havde særligt fokus på Kommissionens IT-applikation RAD, der anvendes til registrering og overvågning af oplysninger om de opfølgningsforanstaltninger, Kommissionen har truffet.

TABEL 1

DE SÆRBERETNINGER, DER FØLGES OP I DENNE BERETNING

Særberetning [1111] | Budgetområde | Antal analyserede anbefalinger [1112] |

Særberetning nr. 8/2006 En dyrkning af succes? Effektiviteten af Den Europæiske Unions støtte til driftsprogrammer til fordel for producenter af frugt og grøntsager | Landbrug | 9 |

Særberetning nr. 6/2009 Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder | Landbrug | 8 |

Særberetning nr. 5/2010 Gennemførelsen af Leadermetoden til udvikling af landdistrikterne | Landbrug | 6 |

Særberetning nr. 3/2008 Den Europæiske Unions Solidaritetsfond: Hvor hurtig, effektiv og smidig er den? | EUSF | 2 |

Særberetning nr. 17/2009 Erhvervsuddannelsesaktioner for kvinder medfinansieret af Den Europæiske Socialfond | Samhørighed | 3 |

Særberetning nr. 6/2008 Europa-Kommissionens rehabiliteringsbistand efter tsunamien og orkanen Mitch | Eksterne aktioner | 6 |

Særberetning nr. 18/2009 Effektiviteten af EUF-støtten til regional økonomisk integration i Østafrika og Vestafrika | Eksterne aktioner | 11 |

Særberetning nr. 1/2009 Bankforanstaltninger i Middelhavsområdet som led i Medaprogrammet og tidligere protokoller | Eksterne aktioner | 5 |

Særberetning nr. 5/2009 Kommissionens finansielle styring | Indtægter | 7 |

Særberetning nr. 9/2007 Evaluering af EU’s rammeprogrammer for forskning og teknologisk udvikling — kan Kommissionens tilgang forbedres? | Forskning | 5 |

Anbefalinger i alt | | 62 |

KOMMISSIONENS IMPLEMENTERING AF 62 ANBEFALINGER

INDLEDNING

9. Kommissionen følger op på Rettens revisions- anbefalinger og på anmodningerne fra Europa- Parlamentet og Rådet (dechargemyndigheden for EU-budgettet). I overensstemmelse med artikel 166, stk. 2, i forordningen om de finan- sielle regler udarbejder Kommissionen en års- beretning om disse anmodninger inden for rammerne af dechargeproceduren for EU- budgettet.

10. I denne del præsenteres resultaterne af Rettens gennemgang af Kommissionens implemente- ring af en stikprøve på 62 anbefalinger fra 10 særberetninger, som Retten udsendte i perio- den 2006-2010. Behandlingen af anmodninger- ne fra Rådet og Parlamentet blev ikke vurderet som led i denne revision. Bilag I giver en over- sigt over alle de 62 anbefalinger, som Retten vurderede, mens bilag II til XI giver et kort resumé af de relevante revisioner, anbefalinger- ne og de efterfølgende opfølgningsforanstalt- ninger, som Kommissionen har truffet, samt af de spørgsmål, der endnu ikke er behandlet.

KOMMISSIONEN FØLGER TILSTRÆKKELIGT OP PÅ OG IMPLEMENTERER LANGT DE FLESTE AF RETTENS ANBEFALINGER

11. Opfølgningsforanstaltningerne for tre af de 62 anbefalinger, som Retten undersøgte, kunne ikke verificeres, da den nødvendige dokumen- tation kun fandtes i modtagerlandene, og der- med lå uden for denne gennemgang (jf. punkt 7). Kommissionen havde ikke implementeret tre anbefalinger (som alle vedrørte fødevarehjælp — bilag III), To andre anbefalinger blev i første omgang afvist, men blev efterfølgende implemen- teret fuldt ud (en anbefaling vedrørende føde- varehjælp — bilag III) eller i de fleste henseen- der (en anbefaling vedrørende finansiel styring — bilag X).

12. Af de 59 anbefalinger, der kunne vurderes, kon- staterede Retten, at 49 anbefalinger (83 %) enten var blevet implementeret fuldt ud eller i de fleste henseender, og at yderligere syv anbefalinger (12 %) var blevet implementeret i nogle henseender, mens tre (5 %) ikke var blevet implementeret.

EKSEMPLER PÅ FORBEDRINGER AF DEN ØKONOMISKE FORVALTNING OG PÅ OMRÅDER, HVOR DER ER BEHOV FOR FORBEDRINGER

13. Forenkling af støtteprogrammer og klarere procedurer for tildeling af støtte, f.eks. støtte- berettigelseskriterier, blev konstateret i for- bindelse med EU’s støtteprogram for frugt og grøntsager (landbrug) og Den Europæiske Unions Solidaritetsfond. Med hensyn til sidstnævnte havde forbedringer af ansøgningernes kvalitet medført et fald i antallet af ansøgninger, hvor Kommissionen var nødt til at anmode medlems- staterne om yderligere oplysninger. Det var også klart, at Kommissionen havde udsendt bedre vejledning til medlemsstaterne om projektud- vælgelsesprocedurer og om medtagelse af obligatoriske resultatindikatorer i forbindelse med erhvervsuddannelsesprogrammer med- finansieret af Den Europæiske Socialfond (sam- hørighed). Der var også indført bedre procedurer for vurdering af projekternes bæredygtighed på ansøgningstidspunktet efter revisionen ved- rørende tsunamien i Det Indiske Ocean (eksterne aktioner). Sådanne forbedringer kan føre til bedre målretning og dermed til mere effektiv og produk- tiv bistandslevering.

14. Overvågningen af EU-programmernes og -aktionernes gennemførelse og evalue- ringen af resultaterne kræver, at der fore- ligger pålidelige resultatoplysninger. På en række af de gennemgåede områder blev der konstateret forbedringer på dette punkt. For det første: selv om udkastene til samhørig- hedsfondsforordninger for programmerings- perioden 2014-2020 stadig grundlæggende er inputbaserede, indeholder de bestemmelser om en mere resultatorienteret strategi med indikatorer for output og forventede resultater (samhørighed). For det andet: I forbindelse med EU’s støtteprogram vedrørende frugt og grønt- sager er indsamlingen af data fra medlems- staterne blevet bedre takket være nye retnings- linjer, templates og nyt IT-software fra Kommis- sionen (landbrug). Endelig blev det også kon- stateret, at de, der leverede rehabiliteringspro- grammet efter tsunamien i Det Indiske Ocean (eksterne aktioner), havde forbedret deres rapportering, overvågning og kommunikation.

15. Der er dog behov for at sikre bedre målretning af støtteordningerne ved at medtage SMART-mål [3] og bedre resultatindikatorer i programmerne (landbrug). Der er også behov for bedre sammen- lignelige omkostningsoplysninger til dem, der er ansvarlige for implementering og overvågning (eksterne aktioner). Disse forbedringer vil gøre det lettere at øge medlemsstaternes og mod- tagernes ansvarlighed i forbindelse med EU- midlerne.

16. Bedre koordinering og kapacitetsopbygning blandt interessenterne er vigtige elementer til sikring af, at EU-midlerne anvendes effektivt og produktivt. Med hensyn til støtten fra Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) konstateredes det, at bestræbelserne på at sikre regional integration i Afrika var blevet øget takket være støtten fra Kommissionen. Dette omfattede bedre koordinering mellem de regionale organer og udveksling af retningslinjer mellem Kommissionen centralt og EU-delegationerne i partnerlandene. Der var også blevet indført ordninger med henblik på bedre koordinering mellem Kommissionen og de andre finansie- rende aktører som f.eks. Den Europæiske Investe- ringsbank og Den Europæiske Bank for Genop- bygning og Udvikling (eksterne aktioner).

17. Endelig konstateredes det, at der med oprettelsen af specialistenheder i Kommissionen (EuropeAid) var opnået større institutionel kapacitet inden for bankforanstaltninger i Middelhavsområdet, hvilket skulle kunne bidrage til at fremme inno- vative finansieringsinstrumenter og bistå med forvaltningen af dem (eksterne aktioner).

GENNEMGANG AF KOMMISSIONENS OPFØLGNINGSPROCEDURER

18. Kommissionens GD for Budget overvåger og ko- ordinerer opfølgningsprocessen. Til dette for- mål anvender GD’erne kollektivt en IT-appli- kation, RAD, til registrering af ledelses- information om revisionsanbefalinger og anmodninger i forbindelse med decharge. RAD indeholder Kommissionens officielle reaktion herpå og status med hensyn til de opfølgningsforanstaltninger, som er truffet af det enkelte GD, der har det primære ansvar for deres implementering.

19. RAD-applikationen, der blev udviklet i 2003, blev udformet som et IT-redskab til opfølgning af Rettens anbefalinger fra årsberetningen og af anmodninger fremsat af dechargemyndigheden inden for rammerne af dechargeproceduren. Fra 2008 blev RAD udvidet til også at omfatte Rettens anbefalinger i særberetninger. RAD er et vigtigt element i Kommissionens opfølg- ningssystem, både som et redskab til ledel- sesinformation, som giver GD for Budget og de enkelte GD’er mulighed for at overvåge de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning af anbefalinger og anmodninger, og som en central informationskilde i forbindelse med ud- arbejdelsen af årsberetningen til decharge- myndigheden [4].

20. GD for Informationsteknologi leverer RAD- systemet, mens GD for Budget ejer systemet og er den endelige validitetskontrollør af de oplysninger, der registreres i applikationen.

KOMMISSIONEN HAR FASTSAT HENSIGTSMÆSSIGE RETNINGSLINJER OG PROCEDURER FOR SINE OPFØLGNINGSFORANSTALTNINGER

21. Retten gennemgik Kommissionens retnings- linjer og procedurer for opfølgningsforanstalt- ninger. Retten konstaterede, at Kommissionen som følge af bemærkningerne fra IAC og be- mærkningerne i Rettens første opfølgnings- beretning [5] har taget væsentlige skridt til at styrke sine retningslinjer og procedurer ved- rørende opfølgningsforanstaltninger, bl.a. er de eksisterende procedurer blevet bedre dokumenteret, og der er vedtaget nye retnings- linjer for planlægning, udførelse, overvågning og rapportering af opfølgningsforanstaltnin- ger, hvor opfølgningen af "meget vigtige" og "kritiske" anbefalinger/anmodninger priori- teres højest, og der stilles krav om, at GD’erne rapporterer mindst én gang om året om, hvor langt man er kommet med implementeringen af anbefalingerne og anmodningerne.

22. Brugermanualen for RAD er blevet opdateret som led i GD for Budgets handlingsplan "RAD actions 2013". Endvidere er der igangsat tiltag som f.eks. uddannelseskurser, udarbejdelse af rapporter om aktualitet, bedre søgefunktioner og korrektion af "bugs" i RAD-applikationen.

23. Rettens gennemgang viste, at RAD-applikationen har passende dokumenterede procedurer og link til de ansvarlige GD’er. Det sikrer, at der er et revisionsspor, som også omfatter opdatering af implementeringsstatus for alle de anbe- falinger, der er registreret i applikationen. Gennemgangen viste også, at GD for Budget har indført procedurer, der sikrer en klar funk- tionsadskillelse, med henblik på beskyttelse af integriteten af de data, der registreres i RAD.

RAD SIKRER IKKE, AT KOMMISSIONEN HAR TILSTRÆKKELIG OG PÅLIDELIG LEDELSESINFORMATION OM IMPLEMENTERINGSSTATUS FOR ANBEFALINGER, DER KUN ER DELVIS IMPLEMENTERET

24. Retten undersøgte, om oplysningerne i RAD ved- rørende de gennemgåede 62 anbefalinger var tilstrækkelige og pålidelige.

25. For hver revisionsanbefaling og anmodning lagrer RAD de centrale data, herunder anbefalingens/anmodningens prioritering (kritisk, meget vigtig, vigtig og ønskelig), implementeringsstatus (afvist, accepteret, annulleret og gennemført), dato for implementeringen (den forventede og den faktiske dato) og den fulde ordlyd af Kommissionens officielle svar. Ifølge Kommis- sionens regler skal dens svar på Rettens an- befalinger opfylde visse specifikke kriterier, og det skal navnlig klart angives, hvilke praktiske foranstaltninger Kommissionen påtænker at iværksætte for at korrigere de identificerede svagheder [6].

26. 46 af de 62 anbefalinger i Rettens stikprøve var registreret i RAD. Alle de 16 anbefalinger, der ikke var registreret i RAD, vedrørte sær- beretninger fra før 2008 (jf. punkt 20). Kom- missionens officielle svar på alle de 46 an- befalinger, der var med i RAD, var blevet registreret behørigt. 38 af de 46 anbefalinger var registreret som "done" af Kommissionen. Rettens analyse af bilagene i GD’erne viste imidlertid, at kun 20 af disse anbefalinger kunne betragtes som fuldt ud implementerede.

27. Dette misforhold mellem Kommissionens registrering og Rettens vurdering, som blev konstateret i forbindelse med 18 anbefalinger, vedrører tilfælde, hvor Kommissionen kun implementerede en del af en anbefaling. De kategorier, der anvendes i RAD, betyder, at det ikke er let at registrere en delvis implemen- tering, og sådanne anbefalinger blev derfor registreret som "done".

28. Retten bemærker, at de kategorier, Kommis- sionen anvender til at registrere anbefalin- gernes implementeringsstatus, har absolut karakter, og at det gør oplysningerne om de revisionsanbefalinger, der kun delvis er imple- menteret, mindre fyldestgørende og pålidelige.

KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER

29. På grundlag af sin gennemgang af Kommis- sionens opfølgning af anbefalingerne i sær- beretninger konkluderer Retten, at Kommis- sionen følger tilstrækkeligt op på Rettens anbefalinger.

30. Rettens gennemgang af Kommissionens opfølgning af 62 anbefalinger fra Rettens særberetninger viser således, at Kommissionen har implementeret 49 (83 %) af Rettens an- befalinger, enten fuldt ud eller i de fleste henseender, og at dette har bidraget til at forbedre den økonomiske forvaltning på en række områder af EU-budgettet (jf. punkt 9-17) (jf. bilag II-XI).

31. Rettens gennemgang af retningslinjer og pro- cedurer vedrørende Kommissionens opfølg- ningsforanstaltninger viste, at der generelt er indført hensigtsmæssige retningslinjer og proce- durer (jf. punkt 21-23).

32. Rettens gennemgang viser, at IT-applikationen RAD indeholder ledelsesinformation om de revisionsanbefalinger, som Retten har fremsat i særberetninger offentliggjort fra og med 2008. Retten konkluderer dog, at RAD ikke sikrer, at Kommissionen har fyldestgørende og pålidelige oplysninger om implementeringsstatus for de anbefalinger, der kun delvis er implementeret. Det skyldes, at de kategorier, som Kommissionen anvender til at registrere anbefalingernes implementeringsstatus, har absolut karakter (jf. punkt 24-28).

ANBEFALING

Kommissionen bør forbedre RAD-applikationen, så den giver et bedre billede af de anbefalinger, der kun er delvis implementeret.

Vedtaget af CEAD-Afdelingen, der ledes af Igors LUDBORŽS, medlem af Revisionsretten, i Luxembourg på mødet den 17. december 2013.

På Revisionsrettens vegne

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Formand

[1] International Auditing Standards of Supreme Audit Institutions, ISSAI 3000 og 3100.

[2] De gennemgåede procedurer vedrørte GD for Budget og de fem største GD’er (GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, GD for Regionalpolitik, GD for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion, GD for Udvikling og Samarbejde — EuropeAid og GD for Forskning og Innovation), som de fleste af Rettens anbefalinger er henvendt til.

[1111] Alle Rettens særberetninger findes på: (http://eca.europa.eu).

[1112] Hvor det er nødvendigt, er underpunkterne i de offentliggjorte anbefalinger nummereret som særskilte anbefalinger i denne beretning, således at de foranstaltninger, som Kommissionen har truffet, kan analyseres korrekt, og der kan rapporteres om dem på en hensigtsmæssig måde (jf. bilag I).

[3] Specifikke, målbare, opnåelige, relevante og tidsbestemte.

[4] "RAD: File — Discharge Follow-up Scope" indeholder en liste over målene for RAD: at skabe en applikation til indtastning af anbefalinger og anmodninger, udarbejdelse og opfølgning af handlingsplaner og at opfylde kravene med hensyn til opfølgning af anbefalinger og anmodninger og rapportering til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten ikke kun på årsbasis, men indtil sagen er lukket, anbefalingerne eller anmodningerne er fuldstændig efterkommet eller er blevet annulleret.

[5] Særberetning nr. 19/2012 (http://eca.europa.eu).

[6] http://intracomm.ec.testa.eu/budg/rep/external/proced_en.html

--------------------------------------------------

BILAG I

OVERSIGT OVER DE ANBEFALINGER, SOM RETTEN GENNEMGIK

Særberetning | Anbefaling | Punkt | Fuldt ud implementeret | Implementeret | ikke implementeret | Ikke længere relevant | Har ikke kunnet verificeres |

I de fleste henseender | I nogle henseender |

Særberetning nr. 8/2006 En dyrkning af succes? Effektiviteten af Den Europæiske Unions støtte til driftsprogrammer til fordel for producenter af frugt og grøntsager (Bilag II) | 1 | 94 | x | | | | | |

2 | 95 i) | | x | | | | |

3 | 95 ii) | x | | | | | |

4 | 95 iii) | x | | | | | |

5 | 96 | x | | | | | |

6 | 97 | x | | | | | |

7 | 98 | x | | | | | |

8 | 99 | x | | | | | |

9 | 100 | x | | | | | |

Særberetning nr. 6/2009 Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder (Bilag III) | 1 | 1 | x | | | | | |

2 | 2 | | x | | | | |

3 | 3 | | | | x | | |

4 | 4 | x | | | | | |

5 | 5 | | | | x | | |

6 | 6 | | | x | | | |

7A | 7 | | | x | | | |

7B | 7 | | | | x | | |

Særberetning nr. 5/2010 Gennemførelsen af Leadermetoden til udvikling af landdistrikterne (Bilag IV) | 1 | 1 | | | x | | | |

2 | 2 | | x | | | | |

3 | 3 | | x | | | | |

4 | 4 | | | x | | | |

5 | 5 | | | | | | x |

6 | 6 | | | x | | | |

Særberetning nr. 3/2008 Den Europæiske Unions Solidaritetsfond: Hvor hurtig, effektiv og smidig er den? (Bilag V) | 1 | 46 | x | | | | | |

2 | 47 | x | | | | | |

Særberetning nr. 17/2009 Erhvervsuddannelsesaktioner for kvinder medfinansieret af Den Europæiske Socialfond (Bilag VI) | 1 | 50 a) | | | x | | | |

2 | 50 b) | | x | | | | |

3 | 53 | | | x | | | |

Særberetning nr. 6/2008 Europa-Kommissionens rehabiliteringsbistand efter tsunamien og orkanen Mitch (Bilag VII) | 1 | 1 | x | | | | | |

2 | 2 | x | | | | | |

3 | 3 | | x | | | | |

4 | 4 | | x | | | | |

5 | 5 | x | | | | | |

6 | 6 | x | | | | | |

Særberetning nr. 18/2009 Effektiviteten af EUF-støtten til regional økonomisk integration i Østafrika og Vestafrika (Bilag VIII) | 1 | 1 | | x | | | | |

2 | 2 | | x | | | | |

3 | 3 | x | | | | | |

4 | 4.1 | x | | | | | |

5 | 4.2 | x | | | | | |

6 | 4.3 | | | | | | x |

7 | 4.4 | x | | | | | |

8 | 5.1 | x | | | | | |

9 | 5.2 | | x | | | | |

10 | 6.1 | | x | | | | |

11 | 6.2 | | | | | | x |

Særberetning nr. 1/2009 Bankforanstaltninger i Middelhavsområdet som led i Medaprogrammet og tidligere protokoller (Bilag IX) | 1 | 45 a) | x | | | | | |

2 | 45 b) | x | | | | | |

3 | 45 c) | x | | | | | |

4 | 46 | x | | | | | |

5 | 49 | x | | | | | |

Særberetning nr. 5/2009 Kommissionens finansielle styring (Bilag X) | 1 | 43, 1.1 | | x | | | | |

2 | 43, 1.2 | x | | | | | |

3 | 47, 2.1 | x | | | | | |

4 | 47, 2.2 | x | | | | | |

5 | 47, 2.3 | | x | | | | |

6 | 47, 2.4 | x | | | | | |

7 | 19 | x | | | | | |

Særberetning nr. 9/2007 Evaluering af EU’s rammeprogrammer for forskning og teknologisk udvikling — kan Kommissionens tilgang forbedres? (Bilag XI) | 1 | V i) | x | | | | | |

2 | V ii) | | x | | | | |

3 | V iii) | x | | | | | |

4 | V iv) | x | | | | | |

5 | V v) | x | | | | | |

I ALT | 62 | | 35 | 14 | 7 | 3 | 0 | 3 |

--------------------------------------------------

BILAG II

LANDBRUG: STØTTE TIL DRIFTSPROGRAMMER TIL FORDEL FOR PRODUCENTER AF FRUGT OG GRØNTSAGER

1. Særberetning nr. 8/2006 omhandlede effektiviteten af EU’s støtte til driftsprogrammer til fordel for producenter af frugt og grøntsager.

2. "Siden 1996 har EU ydet støtte til frugt- og grøntsagsproducenterne svarende til 50 % af omkostningerne forbundet med de foranstaltninger, de træffer med henblik på bl.a. at forbedre produkternes kvalitet, reducere produktionsomkostningerne og fremme miljøvenlige produktionsmetoder. Støtten tildeles kun grupper af producenter, der afsætter deres produkter kollektivt i "producentorganisationer". Medlemsstaterne er ansvarlige for at godkende "driftsprogrammer" med de foranstaltninger, som producentorganisationerne foreslår, og for at udbetale støtten. I 2004 beløb støtten sig til 500 millioner euro."

(Kilde: Meddelelse om særberetning ECA/06/21)

3. Retten undersøgte denne støtteordnings effektivitet fortrinsvis på grundlag af en tilfældig stikprøve på 104 foranstaltninger udvalgt fra 30 afsluttede driftsprogrammer i otte medlemsstater, en vurdering af medlemsstaternes og Kommissionens procedurer og en gennemgang af Kommissionens data.

Rettens anbefalinger

4. Retten anbefalede Kommissionen at forenkle støtteordningen for driftsprogrammer og gøre støtten mere effektiv ved at:

1) fremsætte nye forslag på grundlag af evaluerings- resultaterne

2) gøre kriterierne for støtteberettigede omkostninger klarere og fjerne programmeringskravene

3) tage de mål, der er fastsat for driftsprogrammerne, og støtteberettigelseslisterne op til fornyet overvejelse og

4) rette ordningens procedurer og regler for støtteberettigelse af udgifter ind efter de procedurer og regler, der gælder for investeringsforanstaltninger med henblik på udvikling af landdistrikter

5) forbedre sin indsamling af data om driftsprogrammerne og producentorganisationerne og fokusere på nogle få centrale indikatorer

6) opnå en bedre forståelse af årsagerne til, at der ikke er sket fremskridt med hensyn til koncentrationen af udbuddet i producentorganisationer

7) gøre politikken mere målrettet for at nå de generelle mål om koncentration og tilpasning

8) vurdere, om fordelene ved den koncentration af udbuddet, der er opnået ved markedsordningen, er tilstrækkelige til at opveje den ulighed, der skyldes, at støtten kun kan ydes til en specifik form for producenter af frugt og grøntsager, nemlig producentorganisationerne, og

9) tage denne mekanisme til støtte af EU’s frugt og grøntsagsproducenter op til fornyet overvejelse.

Implementeringen af Rettens anbefalinger

5. Otte af Rettens ni anbefalinger var fuldt ud implementeret (nr. 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8 og 9), og en (nr. 2) var implementeret i de fleste henseender.

De væsentligste punkter i Rettens opfølgning

EN ENKLERE OG MERE EFFEKTIV STØTTEORDNING

6. De vigtigste forbedringer omfattede en forenkling af støtteordningen ved hjælp af følgende foranstaltninger:

1) De mange gennemførelsesforordninger er blevet erstattet af én enkelt.

2) Forarbejdningsstøtten er blevet afskaffet.

3) Al støtte er målrettet organisationer af producenter af friske varer eller friske varer bestemt til forarbejdning.

4) Frugt og grøntsager er blevet medtaget i enkelt- betalingsordningen.

5) Støtteordningen for driftsprogrammer er blevet mere effektiv gennem en højere koncentration af udbuddet fra producentorganisationerne.

7. Ved godkendelsen af et driftsprogram henvises der nu til den nationale strategi og foranstaltningerne til imødegåelse af overkompensation. Kommissionen har også gjort støtteberettigelseskriterierne for udgifter under driftsprogrammer klarere.

8. Selv om den gennemsnitlige procentvise deltagelse i producentorganisationer er i konstant vækst med en deltagelse på 43 % i 2010 (EU-27), er dette ikke desto mindre stadig under det mål på 60 %, som blev fastsat i den fælles markedsordning i forbindelse med 2007-reformen.

STYRKET PROGRAMMERING, OVERVÅGNING OG EVALUERING

9. Kommissionen har indført nye instrumenter for at gøre støtten mere attraktiv:

1) Producentgrupper har været en succes i de nye medlemsstater, navnlig i Polen.

2) De nye kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger (grøn høst og undladt høst) har vist sig at være effektive under E.coli-krisen i 2011.

3) Høstforsikring er et stadig mere værdifuldt redskab til at forebygge indkomsttab.

4) Organiseringsgraden (dvs. den procentdel af udbuddet, der leveres af producentorganisationer) i EU er steget med 10 % siden 2007.

10. Kommissionen har bevaret kontinuiteten i programmerne til udvikling af landdistrikterne ved at sikre, at medlemsstaterne fordeler ressourcerne effektivt på sektorer og prioriterede områder.

11. Kommissionen har også udviklet retningslinjer, templates og IT-software til at indsamle data for at overvåge effektiviteten af støtteordningen og brugt 2008-evalueringsresultaterne og efterfølgende undersøgelser til at fastslå, at støtten til producentorganisationerne medfører reelle gevinster med hensyn til at styrke landbrugernes forhandlingsposition. Ordningen kan dog stadig forbedres ved at gøre det mere attraktivt at blive medlem af en producentorganisation.

--------------------------------------------------

BILAG III

LANDBRUG: FØDEVAREHJÆLP TIL SOCIALT DÅRLIGT STILLEDE PERSONER

1. Særberetning nr. 6/2009 omhandlede fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer.

2. "Efter en usædvanlig kold vinter i 1986/1987 vedtog Fællesskabet et program, der gjorde det muligt at frigive landbrugsprodukter fra Fællesskabets interventionslagre gratis til fordel for velgørende institutioner med henblik på uddeling til trængende personer. Foranstaltningen blev modtaget med bred tilfredshed og eksisterer stadig i dag. Programmet har to hovedmål: et socialt (at yde væsentlig støtte til de socialt dårligst stillede) og et markedsrelateret (regulering af markederne for landbrugsprodukter gennem en reduktion af interventionslagrene). Medlemsstaternes deltagelse i programmet er frivillig. Budgettet er steget fra 307 millioner euro i 2008 til 500 millioner euro i 2009 for de 18 deltagende medlemsstater."

(Kilde: Meddelelse om særberetning ECA/09/51)

3. I lyset af den udvikling, som markedet og den sociale situation havde gennemgået, undersøgte Retten, om programmet mellem 2005 og 2008 var blevet forvaltet økonomisk forsvarligt, og hvordan det var blevet gennemført i de fire medlemsstater (Spanien, Frankrig, Italien og Polen), der anvendte den største del af EU-midlerne.

Rettens anbefalinger

4. Retten anbefalede, at Kommissionen:

1) overvejer, om det er hensigtsmæssigt at fortsætte med at finansiere en sådan foranstaltning over den fælles landbrugspolitik

2) tilskynder medlemsstaterne til at integrere programmet i den socialpolitiske ramme og styrker samordningen og samarbejdet med andre centrale aktører inden for sociale foranstaltninger

3) definerer prioriteter til udvælgelse af støttemodtagere og mellemled

4) tager den lovgivningsmæssige begrænsning for fordeling af fødevarer op til revision

5) overvejer at indføre et standardiseringsniveau

6) tilskynder medlemsstaterne til at udvikle specifikke, målbare, opnåelige, relevante og tidsbestemte mål (SMART) for gennemførelsen af programmet og

7) øger konkurrencens åbenhed og sikrer, at der opnås de mest fordelagtige priser på markedet ved at:

a) definere retsgrundlaget samt gennemførelses- bestemmelserne for indgåelse af offentlige indkøbsaftaler om fødevareprodukter til socialt dårligt stillede mere præcist og

b) bringe kompensationsordningen til ophør.

Implementeringen af Rettens anbefalinger

5. Kommissionen har fuldt ud implementeret to anbefalinger (nr. 1 og 4), en i de fleste henseender (nr. 2), to i nogle henseender (nr. 6 og 7 a)), og tre var ikke implementeret (nr. 3, 5 og 7 b)).

De væsentligste punkter i Rettens opfølgning

FREMTIDIG FINANSIERING MED SAMHØRIGHEDSMIDLER ERSTATTER DEN FÆLLES LANDBRUGSPOLITIK

6. Forordning (EU) nr. 121/2012 [1] ændrede den nuværende ordning for uddeling af fødevarer ved at fastsætte en udfasningsperiode. Udfasningsperioden ender ved afslutningen af årsplanen for 2013, hvorefter den nuværende ordning vil bortfalde.

7. Forslaget til forordning (KOM(2012) 617 final af 24. oktober 2012) indfører Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede for perioden 2014-2020, som skal supplere de eksisterende samhørighedsinstrumenter og især Den Europæiske Socialfond.

ØGET SYNERGI

8. Inden for rammerne af den nuværende ordning har GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter forelagt en køreplan for vedtagelse af en ændring af 2012-fødevarehjælpeprogrammet til fordel for de socialt dårligst stillede, og i marts 2012 udsendte Kommissionen yderligere retningslinjer til medlemsstaterne for gennemførelsen heraf.

9. Med det nye forslag (KOM(2012) 617) vil de velgørenhedsorganisationer, der leverer fødevarer eller andre varer til de socialt dårligst stillede, også skulle gennemføre aktiviteter, som tager sigte på genintegrering af de personer, som modtager hjælpen. Dette forslag afventer vedtagelse i EU’s lovgivende organer.

MÅLING AF FORANSTALTNINGENS EFFEKT

10. Kommissionen har dog ikke truffet yderligere foranstaltninger til at målrette ordningen bedre (anbefaling nr. 3) og til at øge ansvarligheden i forbindelse med den modtagne fødevarehjælp med den begrundelse, at medlemsstaterne bedre vil være i stand til at gøre dette. Den afviste også anbefalingen (nr. 5) om at indføre en vis standardisering af programmerne, da dette ville gøre programmeringen mindre fleksibel. Der er endnu ikke fastsat SMART-mål med resultatindikatorer og retningslinjer for gennemførelsen, der er bindende for medlemsstaterne. Endvidere er det stadig nødvendigt at foretage en gennemgang af rapporteringssystemet for ordningen for at forbedre den ledelsesinformation, som Kommissionen modtager som følge af ændringerne af gennemførelsesbestemmelserne.

11. Efter de begrænsede korrigerende foranstaltninger, Kommissionen har truffet, er der stadig følgende svag- heder:

1) da direktivet om offentlige indkøb ikke altid er gennemført korrekt i medlemsstaterne, garanterer procedurerne ikke, at der er lige adgang for alle EU-operatører, og de sikrer heller ikke, at der opnås de bedste betingelser og priser og

2) da Kommissionen ikke har implementeret anbefalingen (nr. 7 b)) om at bringe kompensationsordningerne til ophør og anvende interventionslagrene, er der stadig risiko for, at disse ordninger måske ikke altid vil være de mest omkostningseffektive.

[1] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 121/2012 af 15. februar 2012 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i Unionen (EUT L 44 af 16.2.2012, s. 1).

--------------------------------------------------

BILAG IV

LANDBRUG: GENNEMFØRELSE AF LEADERMETODEN

1. Særberetning nr. 5/2010 omhandlede gennem- førelsen af Leadermetoden til udvikling af landdistrikterne.

2. Leader er en metode til gennemførelse af EU’s politik for udvikling af landdistrikterne ved hjælp af lokale partnerskaber (lokale aktionsgrupper kendt som LAG’er). Bag Leadermetoden ligger den antagelse, at den har en større nytteværdi end den traditionelle topstyrede gennemførelsesmetode. En bottom up- tilgang og interaktion mellem forskellige sektorer på lokalt niveau skulle kunne mobilisere det lokale potentiale.

3. LAG’erne har hovedansvaret for at opnå nytteværdi ved hjælp af Leader og sikre forsvarlig økonomisk forvaltning. Europa-Kommissionen og medlemsstaterne deler ansvaret for at overvåge LAG’ernes præstationer og sikre, at de anvender Leadermetoden og konsekvent holder de højeste standarder for forsvarlig økonomisk forvaltning.

(Kilde: Meddelelse om særberetning ECA/10/27)

4. Retten vurderede, om Leadermetoden er blevet gennemført på en sådan måde, at der tilføres større nytteværdi, samtidig med at risikoen i forhold til en forsvarlig økonomisk forvaltning minimeres.

Rettens anbefalinger

5. Retten anbefalede, at Kommissionen:

1) sikrer, at lovgivningen tilstrækkeligt klart definerer de standarder, der specifikt skal overholdes i forbindelse med Leader med hensyn til omkostningernes støtteberettigelse, rimelige beslutninger om udgifter og sammensætningen af LAG’ernes beslutningsudvalg

2) sammen med medlemsstaterne sikrer, at der findes effektive foranstaltninger til at beskytte mod interessekonflikter, og kontrollerer, at de fungerer korrekt

3) sammen med medlemsstaterne gennemgår de eksisterende begrænsninger for LAG’ernes muligheder for at udforme og gennemføre nyskabende og multisektorielle lokale strategier

4) sikrer, at medlemsstaterne stiller krav til LAG’erne om, at de i forbindelse med de lokale udviklingsstrategier for 2007-2013 opstiller målbare mål, som kan opfyldes

5) på et tilstrækkelig detaljeret niveau kontrollerer, om fremtidige programmer indeholder de specifikke elementer, der er afgørende for Leaders nytteværdi, effektivitet og produktivitet og

6) sørger for, at den kan gøre rede for Leaders nytteværdi og forsvarlige økonomiske forvaltning og koordinerer med medlemsstaterne for at sikre, at overvågnings- og kontrolsystemerne sikrer, at procedurerne er fair og gennemsigtige.

Implementeringen af Rettens anbefalinger

6. To af de seks anbefalinger var blevet implementeret i de fleste henseender (nr. 2 og 3), tre i nogle henseender (nr. 1, 4 og 6), og i ét tilfælde var den disponible dokumentation ikke tilstrækkelig til, at Retten kunne udtale sig (nr. 5), da programmerne for 2014-2020 end- nu ikke foreligger.

De væsentligste punkter i Rettens opfølgning

KLARE STANDARDER

7. Den største forbedring var, at der var blevet fastsat klarere regler for LAG’ernes beslutningsudvalg.

8. Den største svaghed er, at udgifter, som er afholdt, før støtteansøgningerne er godkendt, fortsat kan være støtteberettigede.

INTERESSEKONFLIKTER

9. Gennemførelsesforordningen (EF) nr. 1974/2006) [1] stiller krav om at undgå interessekonflikter. Der er dog ikke nogen specifik bestemmelse om, at interesseerklæringer skal dokumenteres og offentliggøres, hvilket effektivt ville kunne beskytte herimod.

OVERVÅGNING

10. Det igangværende evalueringsarbejde og den efterfølgende evaluering vil sandsynligvis blive bedre med de retningslinjer, Kommissionen har givet, men de oplysninger, der foreligger på nuværende tidspunkt, er ikke tilstrækkelige til at vise den ekstra nytteværdi, der er opnået med Leader.

[1] Kommissionens forordning (EF) nr. 1974/2006 af 15. december 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 368 af 23.12.2006, s. 15).

--------------------------------------------------

BILAG V

SAMHØRIGHED: SOLIDARITETSFONDEN

1. Særberetning nr. 3/2008 omhandlede Solidaritetsfonden og stillede spørgsmålet: Hvor hurtig, effektiv og smidig er den?

2. "Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (EUSF) blev oprettet i 2002 som reaktion på de voldsomme oversvømmelser i Tyskland, Østrig, Den Tjekkiske Republik og Frankrig. Formålet med fonden var at vise solidaritet med medlemsstater, der lider nød på grund af naturkatastrofer. Ved udgangen af 2006 havde fonden ydet over 1 milliard euro i støtte i forbindelse med 23 katastrofer."

(Kilde: Meddelelse om særberetning ECA/08/10)

3. Rådet ønskede, at EUSF skulle yde støtte hurtigt, effektivt og smidigt. Ved sin revision af EUSF undersøgte Retten, om fonden havde levet op til dette, og om modtagerstaterne var tilfredse med fonden.

Rettens anbefalinger

4. Retten anbefalede, at Kommissionen:

1) indfører procedurer, som sikrer, at ansøgerstaten så hurtigt som muligt får detaljeret vejledning om, hvilke krav ansøgningen skal opfylde, og

2) tager direkte kontakt til det organ i medlemsstaten eller tiltrædelsesstaten, som har ansvaret for at udarbejde ansøgningen.

Implementeringen af Rettens anbefalinger

5. Begge anbefalinger er blevet implementeret fuldt ud.

De væsentligste punkter i Rettens opfølgning

VEJLEDNING TIL ANSØGERSTATER

6. Ansøgningerne er blevet bedre, hvilket kan ses af det faldende antal afviste ansøgninger og ansøgninger, hvor der er bedt om yderligere oplysninger.

7. Via en ændring af EUSF-forordningen vil vurderingsfasen og de efterfølgende faser kunne forbedres yderligere, så det bliver nemmere at afholde betalinger.

--------------------------------------------------

BILAG VI

SAMHØRIGHED: ERHVERVSUDDANNELSE FOR KVINDER

1. Særberetning nr. 17/2009 omhandlede erhvervsuddannelsesaktioner for kvinder medfinansieret af ESF.

2. Erhvervsuddannelsesaktioner for kvinder — de vigtigste tiltag, som ESF finansier specifikt med henblik på at fremme lige muligheder for mænd og kvinder på arbejdsmarkedet — tegnede sig for ca. 3 milliarder euro i perioden 2000-2006. Disse foranstaltninger supplerer programmer eller aktioner, som medlemsstaterne eventuelt gennemfører uden EU-medfinansiering. I programperioden 2007-2013 er budgettet til specifikke aktioner faldet betydeligt, fordi der er blevet lagt mere vægt på "kønsmainstreaming".

(Kilde: Meddelelse om særberetning ECA/10/06)

3. Retten undersøgte, om de erhvervsuddannelsesaktioner for kvinder, som Den Europæiske Socialfond medfinansierede i programperioden 2000-2006, var udvalgt hensigtsmæssigt, og om der blev ført tilstræk- keligt tilsyn med dem.

Rettens anbefalinger

4. Hvad angår udvælgelse af erhvervsuddannelsesaktioner anbefalede Retten:

1) at fremtidige operationelle programmer, der udformes i medlemsstaterne og godkendes af Kommissionen, udarbejdes på baggrund af en analyse af forholdene på arbejdsmarkedet

2) at der indføres en hensigtsmæssig procedure for projektudvælgelse i medlemsstaterne, og at den anvendes korrekt, og

3) at Kommissionen fortsat fører tilsyn med, at medlemsstaterne opstiller hensigtsmæssige og anvendelige indikatorer, og at der indsamles pålidelige data i medlemsstaterne.

Implementeringen af Rettens anbefalinger

5. Kommissionen har implementeret én anbefaling i de fleste henseender (nr. 2) og de to andre i nogle henseender (nr. 1 og 3).

De væsentligste punkter i Rettens opfølgning

ANALYSE AF FORHOLDENE PÅ ARBEJDSMARKEDET

6. En analyse af forholdene på arbejdsmarkedet er ikke en systematisk del af de analyser eller den rapportering, der foretages i forbindelse med de nuværende operationelle programmer (OP’er). Tilpasningen til Europa 2020-strategien og de specifikke krav til udformningen af OP’er burde dog resultere i, at der med henblik på programmeringsperioden 2014-2020 udarbejdes analyser af forholdene på arbejdsmarkedet. Udkastene til forordninger for programmeringsperioden 2014-2020, der afventer godkendelse, indeholder bestemmelser om en mere resultatorienteret metode med outputindikatorer, forventede resultater og en procedure for udvælgelse af aktioner og målgrupper.

PROJEKTUDVÆLGELSESPROCEDURE

7. Kommissionen har udsendt et vejledningsnotat om gennemsigtige projektudvælgelsesprocedurer og har vurderet implementeringen heraf gennem sine revisioner. Vejledningen er dog ikke blevet knyttet sammen med den anbefalede analyse af forholdene på arbejdsmarkedet.

HENSIGTSMÆSSIGE OG ANVENDELIGE INDIKATORER

8. Kommissionen har udsendt retningslinjer for den nuværende programmeringsperiode og har med henblik på den næste programmeringsperiode foreslået vejledning og obligatoriske indikatorer, som indgår i udkastet til forordning.

--------------------------------------------------

BILAG VII

EKSTERNE AKTIONER: REHABILITERING

1. Særberetning nr. 6/2008 omhandlede rehabilitering efter tsunamien i Det Indiske Ocean og orkanen Mitch.

2. "Tsunamien i Det Indiske Ocean den 26. december 2004 kostede over 200000 mennesker livet og anrettede skader for ca. 10 milliarder euro. Kommissionens indledende humanitære bistand, som skulle redde liv og dække de umiddelbare behov, blev efterfulgt af langsigtet rehabiliteringsbistand for ca. 300 millioner euro, hvis formål var at genopbygge basisinfrastrukturen og skabe grundlag for en bæredygtig udvikling."

(Kilde: Meddelelse om særberetning ECA/08/13)

3. I særberetning nr. 3/2006 redegjorde Retten for Kommissionens indledende humanitære bistand efter tsunamien, og under den anden revision (særberetning nr. 6/2008) undersøgte Retten den efterfølgende rehabiliteringsfase, herunder også Kommissionens rehabiliteringsbistand på 250 millioner euro, efter orkanen Mitch, som ramte Mellemamerika i 1998.

Rettens anbefalinger

4. Retten anbefalede, at Kommissionen

1) udformer rehabiliteringsprojekter hurtigt og inddrager modtagerne

2) i fuldt samarbejde med andre donorer fortsætter sine bestræbelser på at gøre fondene mere gennemsigtige og sørger for uafhængig kvalitetskontrol

3) sørger for, at der foreligger sammenlignelige oplysninger om omkostningerne, og at der udvikles klare projektmål

4) i højere grad forudberegner væsentlige prisstigninger efter naturkatastrofer

5) sikrer, at de bistandsprojekter, der finansieres af EU, er tilstrækkeligt synlige og

6) sikrer projekternes bæredygtighed, efter at EU-finansieringen er ophørt.

Implementeringen af Rettens anbefalinger

5. Kommissionen har implementeret fire anbefalinger (nr. 1, 2, 5 og 6) fuldt ud og de sidste to (nr. 3 og 4) i de fleste henseender.

De væsentligste punkter i Rettens opfølgning

FORBEDRING AF FORVALTNINGEN OG SAMARBEJDET

6. Kommissionen har oprettet og støttet EuropeAids enhed Fragility and Crisis Management. Endvidere har den udsendt flere meddelelser, herunder dagsordenen for forandring, strategien for katastroferisikoreduktion og dens gennemførelsesplan samt meddelelsen om resiliens, der er et væsentligt trin i den videre anvendelse af LRRD-metoden (Sammenkobling af Nød- hjælp, Rehabilitering og Udvikling).

7. Rapporteringen og overvågningen via Multidonortrustfondens sekretariat og via en uafhængig teknisk specialist er også blevet bedre.

SAMMENLIGNELIGE OMKOSTNINGER OG KLARE PROJEKTMÅL

8. Kommissionen sørger fortsat for, at dens projektgennemførelse evalueres, men EuropeAid sikrer ikke, at det er let at få adgang til sammenlignelige oplysninger om omkostningerne, der kan bruges som reference for overvågningen af projektomkostningerne.

EU-FINANSIERINGENS SYNLIGHED

9. EuropeAid’s standardmetodologi, som hovedkvarterets personale skal følge under kontrolbesøg til Den Europæiske Unions delegationer, er blevet ændret, så der nu indgår flere kontroller med hensyn til EU-finansieringens synlighed. Kvalitetsstøttegruppen (QSG) vurderer også EU’s synlighed i forbindelse med alle projekter og støtteansøgninger. Retningslinjerne for internationale organisationer kræver også, at EU er synlig, når de bistår Kommissionen med at gennemføre programmer.

BÆREDYGTIGHED

10. Hver enkelt af kvalitetsstøttegruppens tjeklister med henblik på projektidentifikation og -udkast anvendes til kontrol af bæredygtighedsaspekter i projekteringsfasen. Andre tjek sikrer også, at bæredygtighed er et centralt element i alle interventioner.

--------------------------------------------------

BILAG VIII

EKSTERNE AKTIONER: EUF-STØTTE

1. Særberetning nr. 18/2009 omhandlede effektiviteten af EUF-støtten til regional økonomisk integration i Østafrika og Vestafrika.

2. "Regional integration er betegnelsen for den proces, hvor nabolande samarbejder for at forbedre den politiske stabilitet og stimulere den økonomiske udvikling i en region. På større og mere harmoniserede markeder giver fri bevægelighed for varer, tjenesteydelser, kapital og personer mulighed for stordriftsfordele og stimulerer samhandel og investeringer. Regional økonomisk integration mellem udviklingslande er således et redskab, der kan føre til økonomisk vækst og bidrage til at mindske fattigdommen."

(Kilde: Særberetning nr. 18/2009, Resumé)

3. Retten undersøgte, om Den Europæiske Udviklingsfonds støtte til regional økonomisk integration i Østafrika og Vestafrika, som tilsammen tegner sig for et godt stykke over 50 % af det samlede beløb, der er tildelt til regionale EUF-programmer, har været effektiv. Retten undersøgte Europa-Kommissionens tilgang og dens forvaltning af den ydede støtte samt en stikprøve af enkeltprojekter og konkluderede, at EUF-støtten til regional økonomisk integration hidtil kun har været delvis effektiv på grund af en række faktorer.

Rettens anbefalinger

4. Retten anbefalede at Kommissionen:

1) gør sin støtte til regional integration afhængig af, at der tidligt i forløbet indgås aftale om, hvordan man kan opnå den nødvendige indbyrdes tilnærmelse af de forskellige regionale organisationer

2) forbedrer sammenhængen mellem sine regionale og nationale strategier

3) undersøger, om den finansielle støtte til regionale programmer er for høj

4) klart definerer de forskellige delegationers ansvar i de berørte regioner

5) indfører en passende mekanisme til koordinering mellem delegationerne i en region

6) ser på de ressourcer, der er tildelt delegationerne til programmering og gennemførelse af de regionale programmer

7) kun bruger bidragsaftaler med regionale organisationer, når den finansielle forvaltning anses for at være i overensstemmelse med internationale standarder

8) hjælper de regionale organisationer med at forbedre deres indbyrdes koordinering og koordineringen med medlemslandene

9) hjælper de regionale organisationer med at etablere overvågningssystemer

10) formulerer SMART-mål for projekterne og

11) lægger større vægt på udarbejdelse af regelmæssige statusrapporter af god kvalitet og på systematisk overvågning og evaluering af projektresultater.

Implementeringen af Rettens anbefalinger

5. Kommissionen har implementeret fem anbefalinger fuldt ud (nr. 3, 4, 5, 7 og 8), fire anbefalinger er blevet implementeret i de fleste henseender (nr. 1, 2, 9 og 10), og i to tilfælde (nr. 6 og 11) var Retten ikke i stand til at konkludere, i hvilket omfang anbefalingerne var blevet implementeret.

De væsentligste punkter i Rettens opfølgning

REGIONAL INTEGRATION

6. Aktiviteterne fortsættes af regionale organisationer i begge regioner og af medlemmerne af disse organisationer med henblik på at fremme yderligere regional integration, navnlig ved at implementere de integrationsforpligtelser på nationalt niveau, som er blevet aftalt på regionalt niveau. Kommissionen yder fortsat støtte til den regionale integrationsproces, som skal styrke koordineringen og konvergensen mellem de regionale organisationer og sikre bedre overvågning og evaluering. Hos nogle medlemmer af disse organisationer er der dog stadig en mangel på interesse for at fortsætte den regionale integration, og den institutionelle kapacitet i de regionale organisationer er svag.

SAMMENHÆNG MELLEM REGIONALE/NATIONALE STRATEGIER OG TILDELINGEN AF MIDLER

7. For at sikre større sammenhæng mellem de regionale og nationale integrationsstrategier og aktioner har Kommissionen iværksat en række aktiviteter, som skulle komme tydeligere til udtryk under 11. EUF. Der er også sket en mere realistisk omfordeling af midlerne mellem de forskellige regioner, hvor en del af 10. EUF’s midler er blevet omfordelt til initiativet "bæredygtig energi for alle".

DELEGATIONERNE

8. I 2010 udarbejdede og rundsendte Kommissionen et vejledningsnotat om forvaltning af regionale programmer, hvilket skulle føre til bedre koordinering mellem Kommissionens centrale tjenester og delegationerne og delegationerne imellem. Disse retningslinjer definerede også klart, hvornår der kan indgås en bidragsaftale med en regional organisation. Om de pågældende fire regionale delegationer konkret er blevet forstærket vil afhænge af, om det ekstra personale (planlagt til 2013 og 2014) rent faktisk kommer.

PROJEKTVURDERING, OVERVÅGNING OG EVALUERING

9. Kommissionens kvalitetsstøttegrupper vurderer systematisk de foreslåede projekter/programmer. De tematiske retningslinjer, der skal anvendes ved udarbejdelsen af regionale projekter/programmer, er dog endnu ikke færdige. Kommissionen er også i gang med at ændre sit overvågnings- og evalueringssystem.

--------------------------------------------------

BILAG IX

EKSTERNE AKTIONER: BANKFORANSTALTNINGER

1. Særberetning nr. 1/2009 omhandlede bankforanstaltninger i Middelhavsområdet.

2. "Samarbejdet mellem EU og tredjelandene i Middelhavsområdet begyndte for omkring 30 år siden og har i årenes løb gradvist udviklet sig. Rammen for de finansielle og tekniske ledsageforanstaltninger (Meda) i forbindelse med reformen af de økonomiske og sociale strukturer i partnerlandene som led i Euro-Middelhavs-partnerskabet dækkede perioden 1996-2006.

3. Under Medaforordningerne eller tidligere protokoller gennemfører Den Europæiske Investeringsbank (EIB) følgende tre typer bankforanstaltninger, som finansieres over EU’s budget: teknisk bistand gennem FEMIP’s støttefond (Euro-Middelhavs-faciliteten for investeringer og partnerskab), rentegodtgørelser i forbindelse med visse EIB-lån og transaktioner med risikovillig kapital."

(Kilde: Meddelelse om særberetning ECA/09/18)

4. Retten undersøgte bankforanstaltningerne under Medaprogrammet og de tidligere protokoller for at kunne fastslå, om Kommissionen og EIB overvågede de igangværende projekter godt nok, og om projekterne havde opfyldt deres mål.

Rettens anbefalinger

5. Retten anbefalede, at Kommissionen:

1) udarbejder et skræddersyet evaluerings- og overvågningsprogram for bankforanstaltninger

2) sørger for effektiv koordinering af bistanden

3) forhandler passende forvaltningsaftaler

4) sikrer sig, at EIB overvåger, at alle projekter gennemføres korrekt, og at de finansielle formidlere/projektlederne overholder de finansielle forpligtelser og rapporteringskrav og

5) definerer en samlet strategi for transaktioner med risikovillig kapital og vælger den gennemførelsesmetode, der egner sig bedst.

Implementeringen af Rettens anbefalinger

6. Kommissionen har implementeret alle fem anbefalinger fuldt ud.

De væsentligste punkter i Rettens opfølgning

EVALUERINGS- OG OVERVÅGNINGSPROGRAM

7. Kommissionen har foretaget centrale organisatoriske og proceduremæssige ændringer:

1) I 2008 oprettede EuropeAid en ny afdeling i den enhed, der er ansvarlig for bankforanstaltninger i Middelhavsområdet, med henblik på at behandle Rettens bemærkninger så hurtigt som muligt.

2) I 2011 blev der under omorganiseringen af EuropeAid skabt en ny enhed til at fremme, koordinere, forvalte og overvåge de innovative finansieringsinstrumenter under eksterne forbindelser i de regioner, som dækkes af EuropeAid.

3) Ved udgangen af 2009 udarbejdede EuropeAid detaljerede retningslinjer til EIB for klart at definere, hvordan nye transaktioner, der finansieres af EU-budgettet, udvælges.

KOORDINERING AF BISTANDEN

8. Siden 2010 er koordineringen mellem EuropeAid, EIB og Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) blevet væsentligt styrket. Dertil kommer, at EuropeAid har arrangeret informationsmøder og afholdt kurser for personalet i de EU-delegationer, der forvalter disse faciliteter, for at strømline implementeringen, overvågningen og rapporteringen på lokalt plan.

FORVALTNINGSAFTALER

9. Ved udgangen af 2012 blev der undertegnet en ny forvaltningsaftale mellem EU og EIB om implementeringen af transaktioner finansieret over EU’s almindelige budget, og det har medført forbedringer med hensyn til miljøoverensstemmelse og overvågning, EU-finansieringens synlighed samt rapportering.

--------------------------------------------------

BILAG X

INDTÆGTER: FINANSIEL STYRING

1. Særberetning nr. 5/2009 omhandlede Kommissionens finansielle styring.

2. "De primære opgaver i Kommissionens finansielle styring er: a) likviditetsplanlægning og -prognosticering og mere konkret udarbejdelse af prognoser over likviditetsbehovet og træk fra konti til egne indtægter, b) forvaltning af finansielle transaktioner (indtægter og betalinger) og c) forvaltning af bankkonti.

3. Den finansielle styring varetages af to generaldirektorater (GD’er): Generaldirektoratet for Budget og Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender. GD for Budget er ansvarligt for den finansielle styring af hele budgettet, som forvaltes af Kommissionen, og Den Europæiske Udviklingsfond. GD for Økonomiske og Finansielle Anliggender er ansvarligt for den finansielle styring af andre ikkebudgetmæssige poster og for investering af Fællesskabets midler."

(Kilde: Meddelelse om særberetning ECA/09/30)

4. Hovedformålet med Rettens revision var at vurdere kvaliteten af Kommissionens finansielle styring, og herunder især, om: a) Kommissionen overholdt de regler og bestemmelser, der gælder for finansiel styring, og b) Kommissionen havde etableret interne kontrolsystemer, som sikrer forsvarlig finansiel styring.

Rettens anbefalinger

5. Retten anbefalede, at Kommissionen:

1) analyserer, hvordan det nuværende system med konti til egne indtægter fungerer, med henblik på at reducere saldiene på disse konti og

2) dokumenterer udarbejdelsen af likviditetsprognoser bedre.

6. Med hensyn til de interne kontrolsystemer anbefalede den også, at Kommissionen:

1) sikrer, at dens finansielle styring overvåges bedre

2) dokumenterer sin risikostyring bedre

3) indfører en ensartet politik og passende retningslinjer for oprettelse af forvaltningskonti og

4) arbejder på at finde den optimale løsning på problemet med behandling af foreløbigt inkasserede bøder.

7. Med hensyn til forskudskonti anbefalede Retten endvidere, at:

1) de krav, der er fastsat for udbudsprocedurer med henblik på udvælgelse af banker, overholdes, og at udvælgelsesproceduren dokumenteres tilstrækkeligt.

Implementeringen af Rettens anbefalinger

8. Kommissionen har fuldt ud implementeret fem anbefalinger (nr. 2, 3, 4, 6 og 7), og to anbefalinger er blevet implementeret i de fleste henseender (nr. 1 og 5).

De væsentligste punkter i Rettens opfølgning

ANALYSE AF KONTI TIL EGNE INDTÆGTER

9. Det lykkedes for GD for Budget at reducere saldiene ved regnskabsårets udgang i 2008, 2009 og 2011, selv om systemet til opkrævning af egne indtægter fra medlemsstaterne ikke var blevet ændret. Da Rådet lovgiver om systemet, har Kommissionen ikke kompetence til at ændre det.

UDARBEJDELSE AF LIKVIDITETSPROGNOSER

10. Redskaberne til rapportering om pengestrøms- og likviditetsprognoser blev ændret i 2009, og den opdaterede likviditetsstyring omfatter nu månedlige skriftlige meddelelser. Procedurerne for likviditetsrapportering og udarbejdelse af likviditetsprognoser, der stammer fra 2010, er også blevet opdateret.

BEDRE TILSYN

11. GD for Budgets politik for risikostyring tages regelmæssigt op til fornyet overvejelse med ændring af grænser og krav. Der har også været drøftelser mellem GD for Budget og GD for Økonomiske og Finansielle Anliggender med henblik på forbedring af risikostyringen og forvaltningen af bøder.

12. Kommissionens politik for styring af finansielle risici blev offentliggjort i 2012. Endvidere har GD for Budget udarbejdet en politik for risikostyring i forbindelse med likviditets- og betalingstransaktioner, og der er indført specifikke procedurer for operationelle risici af hensyn til driftskontinuiteten.

13. Kommissionen har fastsat indikatorer for likviditetstransaktioner. Opfyldelsen af disse indikatorer undersøges med regelmæssige mellemrum, og undtagelser eller afvigelser fra målene analyseres, og der følges op herpå.

BEHANDLING AF FORELØBIGT INKASSEREDE BØDER

14. GD for Budget og GD for Økonomiske og Finansielle Anliggender undertegnede en serviceleveranceaftale ved udgangen af 2009. Endvidere er der blevet oprettet en fond for de nye foreløbigt inkasserede bøder, der siden januar 2010 forvaltes af GD for Økonomiske og Finansielle Anliggender. Endvidere undersøgte den interne revisionsfunktion (IAC) i GD for Økonomiske og Finansielle Anliggender i 2011 de ændrede ordninger med hensyn til behandling af foreløbigt inkasserede bøder og konkluderede, at aktiviteten blev forvaltet effektivt.

FORVALTNING AF FORSKUDSKONTI

15. GD for Budget foreslår i tæt samarbejde med EU-delegationerne de mest økonomiske løsninger for forvaltningen af forskudskonti. Disse udvælgelsesprocedurer dokumenteres, og GD for Budget aflægger inspektionsbesøg og undersøger, om procedurerne overholdes. Disse inspektioner kan føre til, at der fremsættes anbefalinger i inspektionsrapporterne, som sendes til EU-Udenrigstjenesten.

FORVALTNINGSKONTI

16. De fleste af bestemmelserne i forordningen om de finansielle regler er blevet anvendt fra 1. januar 2013, men de nye regler om finansielle instrumenter og indirekte forvaltning vil først skulle anvendes fra 1. januar 2014. Den finansielle og administrative rammeaftale ("FAFA" — politik og retningslinjer for anvendelsen af visse forvaltningskonti) mellem EIB og Kommissionen er endnu ikke blevet undertegnet.

--------------------------------------------------

BILAG XI

FORSKNING: FTU-RAMMEPROGRAMMER

1. Særberetning nr. 9/2007 omhandlede evalueringen af rammeprogrammer for forskning og teknologisk udvikling, og formålet var at finde ud af, om Kommissionens metode kunne forbedres.

2. "I den brede vifte af politikker, der gennemføres i Den Europæiske Union for at fremme innovation og kon- kurrenceevne, er FTU-rammeprogrammerne det vigtigste af de finansielle instrumenter, der på fællesskabsniveau bidrager til at gennemføre Lissabon-strategien og nå Barcelona-målet. Gennem rammeprogrammerne yder Fællesskabet støtte til forskere i Den Europæiske Union, associerede lande og andre lande. Rammeprogrammernes budgetter er i årenes løb steget betydeligt og nåede op på 7217 millioner euro pr. år under RP7 (2007-2013).

3. Retten forsøgte at finde ud af, om Kommissionens tilgang til vurdering af rammeprogrammernes resultater er hensigtsmæssig. I den sammenhæng undersøgte Retten, om Kommissionen overholdt lovgivningens krav, og om dens evaluerings- og tilsynssystem leve- de op til interessenternes forventninger."

(Kilde: Meddelelse om særberetning ECA/07/40)

4. Rettens revision dækkede de tilsyns- og evalueringsordninger, der siden 1995 har været gældende for de seneste tre programmeringsperioder (RP4, RP5 og RP6), og den gav også sit syn på det igangværende RP7 (2007-2013).

Rettens anbefalinger

5. Retten anbefalede, at:

1) interventionslogikken udtrykkes eksplicit i den fremtidige lovgivning

2) der udvikles en samlet evalueringsstrategi

3) det overvejes at oprette et fælles evalueringskontor, som kan koordinere "forskningsgeneraldirektoraternes" evalueringsaktiviteter vedrørende rammeprogrammet som helhed

4) dataindsamlingen, -evalueringen og -rapporteringen optimeres, og at

5) Kommissionen fastlægger, hvilken type evaluering der er tale om, definerer evalueringernes omfang og forklarer, hvordan de kan anvendes.

Implementeringen af Rettens anbefalinger

6. Kommissionen har implementeret fire anbefalinger fuldt ud (nr. 1, 3, 4 og 5) og én anbefaling i de fleste hen- seender (nr. 2).

De væsentligste punkter i Rettens opfølgning

INTERVENTIONSLOGIK

7. De nye forslag til retsakter indeholder en klar og samlet beskrivelse af de specifikke mål for finansiering af forskning samt et begrænset antal centrale indikatorer med henblik på vurdering af resultater og effekt. Disse forslag er dog endnu ikke blevet godkendt af lovgiver.

EVALUERING OG OVERVÅGNING

8. Kommissionen har oprettet et system for indsamling af en række centrale resultatindikatorer for hele RP7, der er rygraden i de årlige RP7-overvågningsrapporter. Der er også udarbejdet en vejledning om evaluering af forskningsprogrammer, og denne indgår i de interne kontrolstandarder i GD for Forskning og Innovation. Der er dog endnu ikke udarbejdet et dokument med en konkret evalueringsstrategi.

9. Selv om det ikke er et fælles evalueringskontor, koordinerer det tværtjenestlige FTU-evalueringsnetværk nu "forskningsgeneraldirektoraternes" evaluering i forbindelse med rammeprogrammerne.

10. Kommissionen har etableret et fælles datawarehouse for forskning, der giver brugerne oplysninger om udfaldet af afsluttede forslagsindkaldelser under RP7, herunder statistikker over deltagelse i RP7 og resultatstatistikker.

--------------------------------------------------