BEGRUNDELSE

1.Forslagets genstand

Dette forslag vedrører en afgørelse om fastlæggelse af den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i Associeringsrådet EU-Algeriet med henblik på den planlagte vedtagelse af en afgørelse vedrørende bilæggelsen af en tvist mellem parterne i associeringsaftalen.

2.Baggrund for forslaget

Forslaget vedrører Euro-Middelhavsaftalen af 22. april 2002 om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Demokratiske Folkerepublik Algeriet på den anden side, (i det følgende benævnt "associeringsaftalen"). Aftalen trådte i kraft den 1. september 2005.

Associeringsrådet blev oprettet ved associeringsaftalens artikel 92, første afsnit, som øverste forvaltningsorgan for denne aftale. Associeringsrådet har til opgave at behandle vigtige spørgsmål, der opstår inden for rammerne af associeringsaftalen, og alle andre bilaterale eller internationale spørgsmål af gensidig interesse.

I henhold til associeringsaftalens artikel 100, stk. 2, kan Associeringsrådet desuden ved afgørelse bilægge enhver tvist, som en part har indbragt for det i henhold til associeringsaftalens artikel 100, stk. 1.

Formålet med den påtænkte afgørelse er at bilægge den tvist, som Den Europæiske Union forelagde Associeringsrådet den 24. juni 2020.

Det er planen, at afgørelsen skal vedtages snarest muligt ved skriftlig procedure, senest på Associeringsrådets næste møde.

Den påtænkte afgørelse får bindende virkning for parterne i overensstemmelse med associeringsaftalens artikel 94, andet afsnit, og artikel 100, stk. 3.

3.Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne

Den 24. juni 2020 indbragte Den Europæiske Union ved verbalnote fra Europa-Kommissionen (Generaldirektoratet for Handel) en tvist for Associeringsrådet vedrørende fortolkningen og anvendelsen af associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Algeriet.

Den pågældende tvist opstod i 2015, da Algeriet begyndte at indføre en række hindringer for den bilaterale handel med Den Europæiske Union. På grund af handelsproblemer som følge af de indførte foranstaltninger opfordrede Associeringsrådet i maj 2018 ved en fælles erklæring parterne til hurtigst muligt at finde løsninger. Med henblik herpå blev der i 2018 nedsat en arbejdsgruppe på højt plan, som mødtes fire gange.

På trods af gentagne interventioner på højt plan og en målrettet politisk indsats fra Den Europæiske Unions side er tvisten stadig ikke blevet løst. Det var derfor nødvendigt formelt at forelægge sagen for Associeringsrådet med henblik på at bilægge denne tvist i overensstemmelse med associeringsaftalens artikel 100.

Tvisten vedrørende anvendelsen og fortolkningen af associeringsaftalen vedrører navnlig de af Algeriet indførte foranstaltninger, som er beskrevet nedenfor.

a)Den 7. januar 2018 vedtog Algeriet regeringsdekret nr. 18-02, der indeholder et forbud mod import af en række varer. Listen over de pågældende varer er efterfølgende blevet ændret flere gange, senest den 27. januar 2019 ved regeringsdekret nr. 19-12, og omfatter i øjeblikket biler og private køretøjer, der tariferes under pos. 87.01-87.05. Denne foranstaltning synes bl.a. at være uforenelig med associeringsaftalens artikel 17, da den indfører nye kvantitative restriktioner for import af varer til Algeriet eller foranstaltninger med tilsvarende virkning.

b)Den 11. juli 2018 vedtog Algeriet lov nr. 18-13 om tillæg til finansloven for 2018, hvorved der blev indført en tillægstold benævnt "midlertidig tillægsbeskyttelsestold". Den 25. september 2018 vedtog Algeriet regeringsdekret nr. 18-230 om fastlæggelse af reglerne for udarbejdelse og fastsættelse af listen over varer, der er omfattet af den midlertidige tillægsbeskyttelsestold og de tilsvarende toldsatser. På dette grundlag blev der i handelsministeriets bekendtgørelse af 26. januar 2019, som trådte i kraft den 27. januar 2019, opstillet en liste over varer, der pålægges den midlertidige tillægsbeskyttelsestold. Denne liste blev ændret ved handelsministeriets bekendtgørelse af 8. april 2019. Tillægstolden udgør mellem 30 % og 200 % af varernes værdi. Den ændrede liste indeholder i alt over 992 toldpositioner, der omfatter landbrugsprodukter, forarbejdede landbrugsprodukter og mange forbrugsvarer. Med vedtagelsen af disse foranstaltninger synes Algeriet ikke at opfylde sin forpligtelse til gradvis at afskaffe told og afgifter med tilsvarende virkning, der finder anvendelse på import til Algeriet af varer med oprindelse i Den Europæiske Union, jf. associeringsaftalens artikel 9. Algeriet synes heller ikke at overholde de ordninger for landbrugsprodukter, fiskerivarer og forarbejdede landbrugsprodukter, der er fastsat i associeringsaftalens artikel 14. Endelig synes Algeriet ikke at overholde associeringsaftalens artikel 17, idet der er indført ny importtold eller afgifter med tilsvarende virkning.

c)Den 27. december 2017 vedtog Algeriet lov nr. 17-11 om finansloven for 2018. Ved lovens artikel 115 forhøjedes den told, der fandt anvendelse på 129 toldpositioner, som bl.a. omfatter telekommunikationskomponenter, modemmer, kabler og elektriske apparater. Toldsatserne for visse varer er steget fra en oprindelig toldsats på mellem 0 % og 5 % til 30 % og for andre varer fra en oprindelig sats på 30 % til 60 %. Denne foranstaltning synes bl.a. at være uforenelig med associeringsaftalens artikel 17, fordi Algeriet med vedtagelsen af denne foranstaltning anvender ny told på importen af disse varer.

d)Algeriet indførte i 2015 en ordning for udstedelse af import- eller eksportlicenser ved lov nr. 15-15 af 15. juli 2015 om de generelle regler for import og eksport af varer og ved regeringsdekret nr. 15-306 af 6. december 2016 om betingelser og gennemførelsesbestemmelser for ordningen for import- eller eksportlicenser for produkter og varer. Disse licensordninger vedrører automatiske og ikkeautomatiske licenser og giver regeringen beføjelse til at kræve, at importlicenserne udstedes ved registrering på handelsministeriets administrative lister. Denne foranstaltning synes bl.a. at være uforenelig med associeringsaftalens artikel 17, da den indfører et retsgrundlag for nye kvantitative restriktioner eller nye foranstaltninger med tilsvarende virkning.