Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte« () (98/C 407/34)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 4. juni 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 43 og 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede Giorgio Liverani til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 9. juli 1998.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 357. plenarforsamling af 9. og 10. september 1998, mødet den 9. september 1998, følgende udtalelse med 66 stemmer for, 3 imod og 3 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Det foreliggende forslag indgår i den pakke af forordningsforslag, Kommissionen har fremlagt for at omsætte retningslinjerne for en reform af den fælles landbrugspolitik i retsforskrifter. Disse retningslinjer er opstillet i Kommissionens meddelelse »Agenda 2000«, som ØSU for nylig generelt udtalte sig positivt om. Ved den lejlighed henviste ØSU bl.a til den fælles landbrugspolitiks betydelige sociale, miljø- og beskæftigelsesmæssige virkninger i EU og understregede på ny, hvor vigtigt det er, at den som mål også har en forbedring af landbrugets produktivitet og konkurrenceevne, sikring af beskæftigelsen og stabilisering af befolkningstallet i landdistrikterne i EU ().

1.2. Som noget helt nyt foreslår Kommissionen nu:

- at indføre lofter for de samlede betalinger, der måtte blive ydet til en landbruger inden for støtteordningerne (),

- at lade medlemsstaterne graduere det samlede støttebeløb efter bedriftens arbejdsstyrke (),

- at indføre miljøbetinget støtte ().

2. Generelle bemærkninger

2.1. Forslaget om at graduere støtten efter bedriftens arbejdsstyrke tager sigte på at stabilisere beskæftigelsen i landbruget på det nuværende niveau eller om muligt øge den. Indførelsen af et gradueret støtteloft er ifølge Kommissionen dikteret af behovet for at tage hensyn til mulige stordriftsfordele på visse bedrifter.

2.1.1. Helt på linje med ovennævnte udtalelse støtter ØSU fuldt ud målet om at sikre det nuværende beskæftigelsesniveau i landbruget. Man kan ikke forholde sig passivt til afvandringsfænomenet, og især til affolkningen i bjergegne og ugunstigt stillede områder, hvor menneskets tilstedeværelse er nødvendig for miljøbeskyttelsen, landskabsplejen og sikring af indkomstskabende landbrugsaktiviteter.

2.2. På nuværende tidspunkt kan beskæftigelsesniveauet nok øges, hvis der gennemføres en effektiv politik for især udvikling af kvalitetsprægede non-food-produkter samt en politik for udvikling af landdistrikterne, der bl.a. tager sigte på bevarelse af jordbunden, skovrejsning og beskyttelse af grundvandet.

2.3. Hvad angår beskæftigelsen må ØSU også henvise til de vanskeligheder, som den foreslåede gennemførelsesmåde kan skabe. Afgørelsen om anvendelse af denne ordning og dermed fastsættelsen af minimumsarbejdsstyrken på bedrifterne overlades således helt til de enkelte medlemsstater (). Til denne vanskelighed skal føjes dem, der skyldes de forskellige nationale systemer til kontrol med arbejdsmarkedet.

2.4. En således formuleret bestemmelse kan efter ØSU's mening føre til en yderst forskellig praksis i medlemslandene. Der vil opstå yderligere vanskeligheder - selv inden for det enkelte land - ved fastsættelsen af arbejdsstyrkens minimumsstørrelse efter bedriftstyper og deres geografiske beliggenhed. Det vil endvidere blive vanskeligt at vurdere de beskæftigelsesmæssige konsekvenser for de landbrugsrelaterede aktiviteter: forarbejdning, markedsføring osv. Der kan også opstå forskelsbehandling på EU-plan mellem bedrifter i de medlemslande, som beslutter at anvende ordningen, og bedrifter i de medlemslande, som beslutter ikke at gøre det - med en indlysende risiko for konkurrenceforvridninger og EU-kontrolvanskeligheder.

2.5. Indførelsen af graduerede støttelofter, som foreslået af Kommissionen, svarer nok til behovet for en mere retfærdig fordeling af EU-midler mellem de forskellige aktører (og sektorer) i landbruget, hvilket ØSU også støtter, men de kan få den modsatte virkning. Der kan nemlig forekomme reelle eller fiktive opsplitninger af bedrifter, således at de ikke overskrider loftet, og dette kan hæmme den jordsammenlægning og strukturforbedring, der er nødvendig i lyset af den yderligere liberalisering af den internationale handel med landbrugsvarer og den voksende konkurrence på verdensplan.

2.6. ØSU støtter Kommissionens idé om at gøre EU-støtte afhængig af overholdelse af EU's miljøbestemmelser. Det er nemlig klart, at den nye orientering af den fælles landbrugspolitik både må være baseret på bevarelse af det naturlige miljø og produktion af fødevarer, som er så sikre som muligt for forbrugerne.

2.6.1. ØSU finder det forkert, at man vil lade de enkelte medlemsstater bestemme, hvilke sanktioner der skal anvendes ved manglende overholdelse af miljøkravene, fordi dette kan bevirke, at der gribes forskelligt ind fra land til land, og at nogle landmænd derfor straffes hårdere end andre - med deraf følgende konkurrenceforvridninger.

2.7. Et andet vigtigt aspekt vedrører anvendelsen af de midler, der bliver disponible gennem støttenedsættelse, til gennemførelse af miljøforanstaltninger.

2.7.1. Det står helt klart, at hele miljøproblematikken fortjener en særlig opmærksomhed, og at incitamenter og sanktioner eller særlige forpligtelser kan og bør få landmændene til at opfylde miljømålene. Det er imidlertid lige så indlysende, at en sådan ordning må sikre, at også tredjelande overholder visse miljø- og sundhedsmæssige minimumsnormer, hvis europæisk landbrugs konkurrenceevne ikke skal bringes i fare.

2.7.2. Af denne grund bør problemet løses på et mere generelt niveau, nemlig under WTO-forhandlingerne, der indledes i år 2000.

3. Særlige bemærkninger

3.1. I forbindelse med artikel 3 (krydsoverensstemmelse) understreger ØSU, at EU's støttepolitik bør være forenelig med miljøbestemmelser, der er baseret på EU-lovgivning og medlemsstaternes nationale og regionale lovgivning.

3.2. For så vidt angår implementeringen af artikel 4 (graduering) mener ØSU, at Kommissionen bør forpligte hver enkelt medlemsstat til at meddele (alt efter bedriftstype og region), hvilke kriterier den agter at anvende for konkret at stabilisere beskæftigelsen, bl.a. med henvisning til den tidligere situation. Dette bør gøres ved at opstille forståelige og let gennemførlige regler, som ikke pålægger landmændene et dyrt og kompliceret papirarbejde.

3.3. Mht. artikel 5 (fælles bestemmelser) er ØSU nok principielt enig i at opretholde de beløb, der for øjeblikket ydes de enkelte medlemsstater under den fælles landbrugspolitiks støtteordninger, men mener, at den yderligere fællesskabsstøtte, der i medfør af artikel 3 og 4 ydes til miljøvenligt landbrug og landdistrikter, bør gå til foranstaltninger med den størst mulige beskæftigelsesskabende effekt.

3.4. Efter ØSU's mening bør Kommissionen i forbindelse med indførelse af et loft (artikel 6), hvis effektivitet ØSU i øvrigt betvivler, forpligte medlemsstaterne til at vedtage særlige bestemmelser og tilsynsprocedurer, som kan forhindre, at bedrifter splittes op fiktivt for ikke at ramme loftet.

3.5. Under henvisning til artikel 8 (begrænsning af betalingerne) støtter ØSU ethvert skridt, der tages for at forhindre misbrug, men finder, at der gives medlemsstaterne for store beføjelser, og at det er uklart, hvilke landmænd der ikke har ret til støtte ved udøvelse af aktiviteter, som ikke overvejende er knyttet til landbrug.

4. Konklusion

4.1. Som ØSU allerede anførte i sin tidligere udtalelse (), er det enig i de retningslinjer for en generel reform af den fælles landbrugspolitik, der er opstillet i Kommissionens Agenda 2000, og også i behovet for at opstille fælles regler for direkte støtteordninger for landmænd.

4.2. ØSU er bekymret for, at nogle aspekter af Kommissionens forordningsforslag forekommer at være udtryk for en uvelkommen tendens hen imod en renationalisering af den fælles landbrugspolitik. Dermed kan dens grundlæggende mål blive sat på spil, det være sig såvel indkomstsikring som udvikling af miljøforanstaltninger til landskabspleje og bevarelse af landdistrikterne. Der kan også opstå forstyrrelser på EU-markedet til skade for både landmændene og forbrugerne, og jobsikringspolitikken ville blive bragt i fare.

4.3. ØSU opfordrer derfor Kommissionen og Rådet til nøje at undersøge forslagets praktiske konsekvenser, bl.a. på baggrund af de særlige bemærkninger, der er fremsat i denne udtalelse.

Bruxelles, den 9. september 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 170 af 4.6.1998, s. 93.

() ØSU's udtalelse EFT C 73 af 9.3.1998, s. 71 om »Landbrugsaspekterne af Kommissionens meddelelse "Agenda 2000"«.

() Forordningsforslagets artikel 6.

() Forordningsforslagets artikel 4.

() Forordningsforslagets artikel 3.

() Beskæftigelsen udtrykkes i »årsarbejdsenhed« som anført i forordningsforslagets artikel 4, stk. 1.