EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 15.12.2020 COM(2020) 730 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET Rapport om unionsborgerskab 2020

Styrkelse af borgerne og beskyttelse af deres rettigheder





1.Indledning Ud over fred er unionsborgerskabet et af de vigtigste resultater af det europæiske projekt og er enestående i verden. Unionsborgerskabets rettigheder, herunder fri bevægelighed, politiske og demokratiske rettigheder og EU-borgernes ret til konsulær beskyttelse fra andre medlemsstater, når de ikke er repræsenteret i udlandet, har haft en forandringseffekt på Europa. Der er nu over 13,3 millioner europæere, som udnytter deres ret til at opholde sig i et andet EU-land. Kommissionen aflægger rapport om anvendelsen af bestemmelserne om unionsborgerskab hvert 3. år og foreslår nye prioriteter for de næste 3 år. Siden den seneste rapport om unionsborgerskab i 2017 har der været betydelige udfordringer med udøvelsen af unionsborgerskabet, herunder i forbindelse med covid-19-pandemien, og der har også været mange positive udviklinger. For eksempel kender 9 ud af 10 EU-borgere nu udtrykket "borger i Den Europæiske Union" — det højeste antal, der nogen sinde er registreret. Desuden var valgdeltagelsen ved det seneste valg til Europa-Parlamentet den højeste i to årtier, hovedsagelig takket være unge vælgere og førstegangsvælgere. Den kønsbestemte forskel i stemmeafgivningen og Europa-Parlamentets sammensætning er mindsket yderligere. Opbakningen til fri bevægelighed er på sit højeste i 12 år. Siden den seneste rapport om unionsborgerskab har Europa oplevet, at der er opstået stærke bevægelser i samfundet på områder som klimaændringer, økonomi og beskatning, racisme og ligestilling. Disse bevægelser kombinerede ofte demonstrationer med onlineaktivisme, hvor det lykkedes at overvinde geografiske og sproglige grænser for at skabe paneuropæiske og endda globale synergier. Hvis der nogensinde har været tvivl om, hvorvidt de europæiske borgere var ved at miste deres smag for politisk engagement, har de seneste år vist, at de er ivrigere end nogensinde efter at give deres mening til kende og forme det samfund, de lever i. De seneste udfordringer har også været mange og komplekse. Covid-19-krisen viser, hvor afhængige europæerne er blevet af fri bevægelighed og af at kunne udnytte den af økonomiske og personlige årsager. I første halvdel af 2020 var tusindvis af europæere strandet i udlandet på grund af rejserestriktioner, der blev indført som følge af covid-19-udbruddet, hvilket resulterede i en koordineret indsats uden fortilfælde fra EU's og medlemsstaternes side, som bragte mere end 600 000 borgere sikkert hjem. Mens Europa tog udfordringen op med at redde sine borgere i udlandet, stillede man spørgsmål om, hvorvidt sammenlægningen af EU-midler i tredjelande bør strømlines, og om bistanden til borgerne bør gøres mere fleksibel. Under pandemien samt under og efter valget til Europa-Parlamentet blev europæerne udsat for desinformation på internettet, hvilket udgjorde en trussel mod det grundlæggende krav om deres demokratiske deltagelse i det offentlige liv og deres kvalificerede valg. Selv om mange daglige praktiske administrative og juridiske byrder blev overskygget af virkningerne af nye teknologier og den globale sundhedskrise, påvirker de fortsat EU-borgernes hverdag. De spænder fra komplicerede procedurer for registrering til valg for mobile EU-borgere til utilstrækkelige digitale muligheder for administrative procedurer og skatteordninger for grænsearbejdere. Desuden har folkeafstemningen om brexit, der førte til Det Forenede Kongeriges udtræden af EU, påvirket tilværelsen for næsten 3,7 millioner EU-borgere, der bor i Det Forenede Kongerige, og for millioner af britiske statsborgere, der har mistet deres status som EU-borgere. Rapporten om unionsborgerskab hænger tæt sammen med Kommissionens seks overordnede ambitioner for Europa, navnlig den nye indsats for at skabe europæisk demokrati og bringe borgerne tættere på EU. Den bør ses i sammenhæng med og som et supplement til andre initiativer, såsom den nye strategi for styrkelsen af gennemførelsen af chartret om grundlæggende rettigheder og navnlig den europæiske handlingsplan for demokrati. De foranstaltninger og prioriteter, der er beskrevet i denne rapport, fokuserer direkte på at styrke borgerne og supplerer dermed den europæiske handlingsplan for demokrati, som tager fat på de vigtigste udfordringer for vores demokratier og omfatter politikområder med bred samfundsmæssig indvirkning. De foreslåede prioriteter er baseret på målrettede høringer, herunder en offentlig høring om unionsborgerskabsrettigheder og en Flash Eurobarometer-undersøgelse om unionsborgerskab og demokrati, og på forskning, herunder arbejdet i netværket af akademikere om unionsborgerskabet. Ved fastlæggelsen af sine prioriteter har Kommissionen også trukket direkte på de mange breve, den har modtaget fra borgere, som regelmæssigt skriver for at beskrive de problemer og spørgsmål, de støder på, når de udøver deres rettigheder i dagligdagen. Rapporten om unionsborgerskab 2020 består af to separate dokumenter: denne rapport og rapporten i henhold til artikel 25 i TEUF, der præsenterer Domstolens retspraksis på området borgerrettigheder. I rapporten gøres der status over de fremskridt, der er gjort med hensyn til unionsborgerskabet siden rapporten fra 2017, og der foreslås nye prioriteter og foranstaltninger for at give EU-borgerne reelle fordele, der kan sikre, at de kan udnytte deres borgerrettigheder i praksis, navnlig i en grænseoverskridende sammenhæng. Den indeholder en række konkrete foranstaltninger og prioriteter inden for de fire hovedtemaer: ·Styrkelse af den demokratiske deltagelse, styrkelse af borgernes indflydelse og fremme af inddragelsen af borgerne i EU ·Fremme af den frie bevægelighed og forenkling af dagligdagen ·Beskyttelse og fremme af unionsborgerskabet ·Beskyttelse af EU-borgere i og uden for Europa, herunder i krise- og nødsituationer. 2.Styrkelse af den demokratiske deltagelse, styrkelse af borgernes indflydelse og fremme af inddragelsen af borgerne i EU 2.1. Effektiv udøvelse af stemmeretten

Stemmeafgivning og valgbarhed er grundlaget for et demokratisk samfund. Valget til Europa-Parlamentet i 2019 havde den højeste valgdeltagelse i de sidste to årtier. Stigningen i valgdeltagelsen skyldtes unge vælgere og førstegangsvælgere. Kvinder deltog også i større antal, og den kønsbestemte forskel ved stemmeafgivningen indsnævredes fra 4 % i 2014 til 3 % i 2019. Antallet af kvinder, der blev valgt til Parlamentet, steg fra 37 % til 39,4 %. Der foreligger fortsat kun begrænsede data om andre underrepræsenterede gruppers valgdeltagelse, da kun få medlemsstater indsamler dem. Underrepræsenterede kategorier af vælgere står imidlertid over for yderligere udfordringer. For personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund kan det være vanskeligere end for resten af befolkningen at optræde på kandidatlister, lade sig registrere til valg eller gennemføre andre valgprocedurer. F.eks. udnyttes mange romaers sociale og økonomiske sårbarheder ofte under valgprocesser gennem stemmekøb og stemmemanipulation, direkte pres eller trusler. En vellykket integration af romaer afhænger af, hvorvidt de i tilstrækkelig grad kan udøve deres ret til at stemme og blive valgt. Medlemsstaterne bør derfor gøre en større indsats for at øge bevidstheden om valg for at øge romaernes og andre ugunstigt stillede gruppers deltagelse — sikre, at de kan træffe frie og kvalificerede valg i forbindelse med stemmeafgivelsen og tilskynde dem til at lade sig repræsentere politisk. Personer med handicap er fortsat underrepræsenteret ved valgene, både med hensyn til udøvelsen af deres stemmeret og retten til at blive valgt. De står over for forskellige barrierer såsom begrænset tilgængelighed til lokaler og stemmeurner eller utilstrækkelige tilgængelige oplysninger om kandidater og debatter. Det anslås, at 800 000 EU-borgere fra 16 medlemsstater kan være blevet frataget retten til at deltage i valget til Europa-Parlamentet i 2019, fordi deres nationale regler og organisatoriske ordninger ikke tager tilstrækkeligt hensyn til deres specifikke behov. Kommissionen vil samarbejde med medlemsstaterne og Europa-Parlamentet om at garantere de politiske rettigheder for personer med handicap på lige fod med andre og navnlig at sikre, at de kan udnytte denne ret ved det næste valg til Europa-Parlamentet. Mange medlemsstater traf specifikke foranstaltninger for at forbedre kvinders deltagelse i valget til Europa-Parlamentet. Disse omfattede en sammenkædning af tildelingen af offentlige midler til politiske partier med fremme af kvinders politiske deltagelse, kvoteordninger for kandidatlister og indførelse af en generel forpligtelse for politiske partier til at have kønsafbalancerede kandidatlister. Der er dog stadig mange udfordringer, der skal løses. Hadefuld tale på internettet og cybervold mod kvinder i politik skaber i stigende grad hindringer for kvinders politiske deltagelse, f.eks. ved at afskrække kvindelige kandidater fra at stille op. Med henblik på det næste valg til Europa-Parlamentet vil Kommissionen afholde en begivenhed på højt niveau med deltagelse af forskellige myndigheder for at drøfte udfordringerne i forbindelse med valgprocesserne og give borgerne mulighed for at deltage som vælgere og kandidater i den demokratiske proces. Inden for rammerne af det europæiske valgsamarbejdsnetværk har Kommissionen hjulpet EU-landene med at udveksle bedste praksis, der hjælper forskellige grupper af borgere med at deltage i valg, og det vil den fortsat gøre. Den vil også fortsat bidrage til at fremme bedste praksis inden for netværket i overensstemmelse med de højeste europæiske standarder for frie og retfærdige valg, herunder de standarder, der anbefales af Europarådets Venedigkommission. I 2021 vil Kommissionen arrangere workshopper for det europæiske valgsamarbejdsnetværk om: i) forbedring af tilgængeligheden ved valg til Europa-Parlamentet ii) praksis i forbindelse med fjernafstemning og specifikt elektronisk stemmeafgivning (afstemning online) eller onlineværktøjer, der kan lette demokratisk deltagelse ad elektronisk vej, samtidig med at der tages højde for sikkerheds- og fortrolighedshensyn og iii) udarbejdelse af indikatorer, f.eks. vedrørende bestemte gruppers demokratiske deltagelse. Yderligere fremme af den europæiske dimension ved valg til Europa-Parlamentet styrker forbindelsen mellem den enkelte og EU-institutionerne og dermed den demokratiske legitimitet af den europæiske beslutningstagning. Den bidrager også til politisk ansvarlighed. For at kunne stille politikere til ansvar skal befolkningen kunne se en klar forbindelse mellem kandidaternes nationale kampagner og programmer, europæiske politikker og de politiske partier, som de er tilknyttet. Ved valget i 2019 var Europa og europæiske spørgsmål som f.eks. "værdier", "økonomi", "det social område" og "miljø" fremtrædende i de materialer, der blev anvendt under valgkampen. En række politiske partier gav vælgerne oplysninger om deres europæiske tilhørsforhold, og flere partier tog skridt til at øge bevidstheden om valgets europæiske dimension gennem deres kampagnemateriale og websteder. To politiske partier var direkte til stede i flere medlemsstater og førte valgkamp med et paneuropæisk program. Et medlem af Europa-Parlamentet blev valgt fra et sådant parti i Tyskland. Adspurgt om dette emne i Eurobarometer-undersøgelsen fra 2020 gav mere end 4 ud af 10 respondenter (43 %) udtryk for, at det ville gøre dem mere tilbøjelige til at stemme ved det næste valg til Europa-Parlamentet, hvis der var kandidatlister med statsborgere fra andre EU-lande. En voksende gruppe af stemme- og opstillingsberettigede borgere ved valg til Europa-Parlamentet er "mobile" EU-borgere: borgere, der er flyttet til en anden medlemsstat for at bo, arbejde eller studere der. Det anslås, at ud af de over 17 millioner mobile EU-borgere i EU i 2019 var næsten 15 millioner stemmeberettigede (over 3 % af EU's samlede stemmeberettigede befolkning) ved valget til Europa-Parlamentet i 2019. Det var imidlertid kun et forholdsvis lille antal af dem, der udnyttede deres rettigheder. Næsten to tredjedele af respondenterne (65 %) i den nylige Eurobarometer-undersøgelse mente, at det ville gøre dem mere tilbøjelige til at stemme ved det næste valg til Europa-Parlamentet, hvis de kunne kontakte en helpdesk, der giver borgerne oplysninger om valg til Europa-Parlamentet og om afstemningsprocedurer. Mere end 60 % af dem, der deltog i den åbne offentlige høring i forbindelse med denne rapport, mente, at der ikke gøres nok for at informere borgerne om deres unionsborgerskabsrettigheder, og manglen på oplysninger på nationalt plan var den hyppigst nævnte hindring (22 %). Kommissionen vil i tæt samarbejde med Parlamentet undersøge muligheden for at oprette en dedikeret fælles ressource til støtte for EU-borgerne i udøvelsen af deres valgrettigheder og give dem yderligere muligheder for at indberette hindringer og hændelser, der påvirker deres politiske deltagelse. Den bør gøres tilgængelig for både EU-borgere (herunder mobile EU-borgere) og relevante myndigheder senest i efteråret 2023. Mobile EU-borgere har også stemmeret og er valgbare ved kommunalvalg og valg til Europa-Parlamentet i deres bopælsmedlemsstat. Valgdeltagelsen er dog ofte lavere end for borgere, der er statsborgere i landet. Dette skyldes til dels komplicerede registreringsprocedurer og utilstrækkelige afstemningsmuligheder. Kommissionen agter at ajourføre de relevante direktiver for at styrke mobile borgeres mulighed for at udøve deres valgret. Dette vil indebære ajourføring, præcisering og styrkelse af reglerne for at sikre, at de understøtter mobile EU-borgeres brede og inklusive deltagelse. De områder, der skal dækkes, omfatter levering af målrettede oplysninger til mobile EU-borgere — herunder om frister, konsekvenserne af og gyldighedsperioden for vælgerregistreringer, udveksling af oplysninger om registrering af mobile EU-borgere som vælgere og kandidater ved valg til Europa-Parlamentet og de nødvendige tilpasninger efter brexit. Flere EU-medlemsstater fratager deres statsborgere, der har fast bopæl i andre lande, retten til at stemme ved nationale parlamentsvalg. Disse borgere, der fratages deres stemmeret, bliver ofte udelukket fra det politiske liv i både deres oprindelsesland og deres bopælsland. I sin henstilling fra 2014 opfordrede Kommissionen indtrængende medlemsstaterne til at tillade deres statsborgere at ansøge om at blive optaget på valglisten og dermed bevare deres stemmeret. Den vil fortsat overvåge situationen og opfordrer de berørte medlemsstater til at afskaffe disse regler om fratagelse af stemmeretten. Unionsborgerskabsrettigheder giver ikke mobile EU-borgere ret til at stemme ved nationale valg i deres bopælsmedlemsstat, selv om de er aktive medlemmer af samfundet og påvirkes af nationale politikker. Ifølge Flash Eurobarometer 485-undersøgelsen mener mere end 6 ud af 10 europæere (63 %), at det er berettiget, at EU-borgere, der bor i et EU-land, som ikke er deres oprindelsesland, opnår ret til at stemme ved nationale valg og folkeafstemninger i deres bopælsland. Den åbne offentlige høring om denne rapport afslørede tilsvarende støtte til at give mobile EU-borgere stemmeret ved nationale valg i deres bopælsmedlemsstat. I marts 2020 blev der registreret et europæisk borgerinitiativ om dette emne. Kommissionen vil undersøge dette emne nærmere sammen med medlemsstaterne. Valgobservation er en god måde at inddrage borgerne i valgprocessen på og forbedre offentlighedens tillid til frie og retfærdige valg. Valgovervågning udført af borgerne kan gå videre end til at observere stemmeafgivning og stemmeoptælling og omfatte anvendelse af valgreglerne online, hvilket i høj grad kan hjælpe de nationale myndigheder, der har ansvaret valgspørgsmål. På grundlag af eksisterende vellykket praksis agter Kommissionen at finansiere projekter, der fremmer uafhængig valgobservation, herunder fra borgernes side, med retningslinjer eller god praksis, der drøftes inden for rammerne af det europæiske valgsamarbejdsnetværk. Foranstaltning 1 — I 2021 vil Kommissionen ajourføre direktiverne om stemmerettigheder for mobile EU-borgere ved kommunalvalg og valg til Europa-Parlamentet for at lette formidlingen af oplysninger til borgerne og forbedre udvekslingen af relevante oplysninger mellem medlemsstaterne, herunder for at undgå dobbelt stemmeafgivelse. Foranstaltning 2 — Kommissionen vil undersøge muligheden for at oprette en dedikeret fælles ressource, der kan hjælpe EU-borgerne med at udøve deres valgrettigheder. Kommissionen vil fortsat samarbejde med medlemsstaterne gennem det europæiske valgsamarbejdsnetværk for at lette og forbedre EU-borgernes mulighed for at udøve deres stemmeret, herunder ved at støtte udveksling af bedste praksis og gensidig bistand for at sikre frie og retfærdige valg. Foranstaltning 3 — Kommissionen vil finansiere projekter om uafhængig valgobservation, herunder overvågning fra borgernes side. 2.2. Styrkelse af borgernes deltagelse i den demokratiske proces

Øget inddragelse af borgerne i alle faser af den demokratiske proces er afgørende for vores europæiske demokrati. Der dukker mange nye initiativer op for at inddrage borgerne i beslutningsprocessen. Der er f.eks. en kraftig stigning i interessen for debatorienteret demokrati i hele EU, og dette skal anerkendes og fremmes. Øget gennemsigtighed i politik og beslutningstagning og inddragelse af borgerne i drøftelserne om de komplekse spørgsmål, som EU-institutionerne står over for, er afgørende for den demokratiske legitimitet. Det er også relevant for borgernes tillid til og tilknytning til EU-institutionerne. Den kommende konference om Europas fremtid er et vigtigt fælleseuropæisk øvelse i debatorienteret demokrati og vil skabe et nyt offentligt forum for en åben, inklusiv, gennemsigtig og struktureret debat med borgerne om en række centrale prioriteter og udfordringer. Den vil lige fra starten være en banebrydende flersproget digital platform, som vil gøre konferencen tilgængelig for borgere fra alle samfundslag og fra alle hjørner af Unionen. Borgerne vil få mulighed for at fremsætte idéer og forslag eller organisere lokale debatter. Takket være oversættelse i realtid til alle EU-sprog vil borgere fra forskellige medlemsstater kunne følge debatterne, hvilket giver udsigt til ægte tværnationale debatter om Europas fremtid. Forbedringer af spidskandidatsystemet ved valget til Europa-Parlamentet og løsningen på spørgsmålet om tværnationale lister kan blive genstand for drøftelser ved konferencen om Europas fremtid. Som supplement til andre foranstaltninger, der foreslås på dette område inden for rammerne af handlingsplanen for det europæiske demokrati, har rapporten om unionsborgerskab en borgerorienteret tilgang og fokuserer på tiltag og initiativer, der direkte styrker borgerne og beskytter deres rettigheder. Innovative og brugercentrerede teknikker, der er egnede til forskellige aldersgrupper og behov, bør anvendes til at støtte politisk og repræsentativ demokratisk deltagelse. Politikker, der skaber øget bevidsthed og øger offentlighedens inddragelse i beslutningstagningen på europæisk plan, bør være til gavn for alle borgere. Dette er afgørende for at sikre, at de europæiske borgere har tillid til, at deres stemme bliver hørt, og at det er vigtigt at stemme. Stærke borgere bør have de værktøjer, kanaler og færdigheder, der er nødvendige for at give deres mening til kende på den offentlige scene, så de kan bidrage direkte til udformningen af offentlige politikker på alle niveauer. Kommissionen vil undersøge innovative metoder til at høre borgerne og indsamle deres tilbagemeldinger om ny EU-lovgivning. Kommissionen er allerede i gang med at afprøve deltagelses- og debatprocesser, f.eks. i forbindelse med udformning og gennemførelse af projekter under samhørighedspolitikken og med hensyn til at identificere mulige prioriteter for de fem EU-missioner, der bliver en integreret del af Horisont Europa, det næste rammeprogram for forskning og innovation (som omfatter kræft, klimatilpasning, grønnere og mere intelligente byer, sund jordbund samt sunde have og vandområder) . Den vil fortsat finansiere forsknings- og innovationsprojekter, der har til formål at udvikle debatorienterede og deltagelsesbaserede demokratier gennem eksperimenter og undersøge praksis, udfordringer og virkninger af debatorienterede demokratiprocesser i forskellig geografisk målestok og i forskellige sociale grupper . Kommissionen vil også finansiere innovationsprojekter, der øger kapaciteten eller yder praktisk støtte til at inddrage de europæiske borgere i de omstillinger, der er en del af den europæiske grønne pagt, gennem både drøftelser og deltagelse og andre områder. Desuden sigter Den Europæiske Union mod i højere grad at tilskynde unge til at deltage i det demokratiske liv i Europa . Fremme af inkluderende deltagelsesdemokrati er også et af de vejledende principper i Den Europæiske Unions ungdomsstrategi (2019-2027) , der har til formål at støtte unges inddragelse i Europa i udformningen af samfund og politik. De tre centrale områder i EU's ungdomsstrategi er inddragelse, forbindelse og styrkelse. Inddragelse står for unges deltagelse og EU's vilje til at tilskynde til demokratisk deltagelse for alle unge, primært gennem EU's ungdomsdialog , et struktureret redskab for unges deltagelse og et af de største borgerdeltagelsesværktøjer i EU, som bidrager til at få unges idéer på bordet. Det er et glimrende eksempel på en ikkehierarkisk mobilisering af stemmer, der virkelig når frem til de politiske beslutningstagere. I år markeres tiåret for EU's ungdomsdialog. Det europæiske borgerinitiativ er en vigtig del af unionsborgerskabet og et effektivt instrument til deltagelsesdemokrati i EU. Det giver en million borgere, der bor i en fjerdedel af medlemsstaterne, mulighed for at anmode Kommissionen om at fremsætte et forslag til en retsakt, der gennemfører EU-traktaterne. Fra januar 2020 indføres der nye regler, der gør det europæiske borgerinitiativ mere brugervenligt og tilgængeligt, så det kan bidrage til at øge de europæiske borgeres deltagelse i EU's demokratiske proces. Den 15. juli 2020 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet midlertidige foranstaltninger til håndtering af covid-19-pandemiens indvirkninger på det europæiske borgerinitiativ. Reglerne er blevet ændret for at gøre det muligt at forlænge indsamlingsperioderne for borgerinitiativer, der er berørt af pandemien. Covid-19-pandemien har været ledsaget af en massiv bølge af falske eller vildledende oplysninger, herunder forsøg fra mennesker og grupper uden for EU på at påvirke EU's borgere og debatter. Ved at kræve større ansvarlighed af onlineplatforme fortsætter Kommissionen sit arbejde med at støtte et informationsmiljø, hvor borgerne kan udvikle velinformerede holdninger til offentlige anliggender. Med hensyn til desinformation vedrørende covid-19 har Kommissionen oprettet et overvågnings- og rapporteringsprogram som opfølgning på den fælles meddelelse fra juni 2020 om covid-19 . Underskriverne af adfærdskodeksen om desinformation har hver måned rapporteret om de foranstaltninger, der er truffet for at begrænse spredningen af covid-19-desinformation på deres tjenester. Dertil kommer, at forbrugersvindel, såsom tilbud om unødvendige, ineffektive og potentielt farlige beskyttelsesprodukter, er steget kraftigt som et særligt aspekt af desinformation under covid-19-pandemien . Initiativerne i den fælles meddelelse og den nye forbrugerdagsorden tager fat på disse spørgsmål. Handlingsplanen for det europæiske demokrati og retsakten om digitale tjenester har til formål at løse udfordringerne for vores samfund, der skyldes desinformation på internettet. Deltagelse i læringsaktiviteter kan bidrage til at styrke borgernes deltagelse i demokratiske processer. Der mindes om dette i den europæiske dagsorden for færdigheder , som fremmer færdigheder for livet, fordi "demokratiske samfund afhænger af aktive borgere, der kan forstå oplysninger fra forskellige kilder, identificere desinformation, træffe informerede beslutninger, være modstandsdygtige og handle ansvarligt". Med dette for øje vil Kommissionen støtte udviklingen af inklusiv voksenuddannelse af høj kvalitet i overensstemmelse med det første princip i den europæiske søjle for sociale rettigheder. Digitale teknologier ændrer den demokratiske beslutningstagning i EU samt den måde, hvorpå offentlige myndigheder interagerer med borgerne. Onlineværktøjer kan fremme interaktion og demokratisk deltagelse i disse tider, hvor omstændighederne har tvunget mange mennesker til at ændre deres arbejdsvaner og deres måde at interagere med hinanden på . Samtidig begrænses folks digitale engagement af deres tekniske færdigheder. En af Kommissionens nøgleprioriteter er "Et Europa klar til den digitale tidsalder" og forbedring af både unges og voksnes digitale færdigheder. Dette er fokus i den ajourførte handlingsplan for digital uddannelse, der løber fra 2021 til 2027. Relevante tiltag omfatter en styrkelse af indsatsen for at fremme digitale færdigheder og fremme udviklingen af fælles retningslinjer for bekæmpelse af desinformation gennem uddannelse og støtte til udviklingen af en bedre forståelse af kunstig intelligens og data blandt alle borgere og systematisk indarbejdelse af digitale færdigheder i formelle og uformelle uddannelsesprojekter. Kommissionen er også fast besluttet på at tage fat på konsekvenserne af befolkningens aldring på alle politikområder for at hjælpe samfund og økonomier med at tilpasse sig de demografiske forandringer. Den vil skitsere specifikke tiltag, der skal tilskynde borgerne til at deltage aktivt i alle livets faser, fra unge til gamle, med potentielt yderligere fokus på børns deltagelse i EU's politiske og demokratiske liv. Mobile EU-borgere, der bosætter sig i en anden medlemsstat, har brug for støtte for at lette deres inklusion i værtssamfundet. Nogle mobile EU-borgere kan befinde sig i en usikker situation, f.eks. at de må sove i det fri, eller de kan komme fra en minoritetsbaggrund og have ret til yderligere støtte. I øjeblikket stilles støtten ofte til rådighed for tredjelandsstatsborgere, og mobile EU-borgere som en specifik gruppe mangler ofte tilstrækkelig støtte. Der findes naturligvis undtagelser herfra, og et stigende antal lokale myndigheder og civilsamfundsprojekter forsøger at udfylde dette hul. Derudover støtter Kommissionen hvert år bevidstgørelsesforanstaltninger om unionsborgerskabets rettigheder og inddragelse af mobile EU-borgere gennem sin dedikerede finansiering på området unionsborgerskab. Desuden finder international forskning og litteratur en stærk forbindelse mellem kulturel deltagelse og demokrati. Samfund siges at være mere åbne og tolerante, mere velfungerende, økonomisk stærkere og med større demokratisk sikkerhed, når folk har let adgang til en bred vifte af kulturelle aktiviteter, og hvor deltagelsen i disse aktiviteter er høj. I den forbindelse forbereder Kommissionen sig på i begyndelsen af 2021 at iværksætte en uafhængig undersøgelse om betydningen af borgernes deltagelse i kultur for et aktivt medborgerskab og demokrati — politiske erfaringer fra international forskning. Den vil sammenfatte eksisterende viden og dokumentation om dette emne, uddestillere vigtige politiske erfaringer og fremhæve eksempler på vellykkede tiltag fra flere EU-medlemsstater. Undersøgelsen vil støtte Kommissionen i gennemførelsen af den nye europæiske kulturdagsorden og Rådets arbejdsplan på kulturområdet for 2019-2022. Foranstaltning 4 — Kommissionen vil støtte borgernes aktive deltagelse i den demokratiske proces og anvende innovative tilgange til at inddrage dem i lovgivningsprocessen for at sikre, at EU's love er formålstjenlige og i overensstemmelse med EU's værdier. Den vil foregå med et godt eksempel ved at finansiere projekter, der støtter europæiske borgeres engagement, via programmet for borgerne, lighed, rettigheder og værdier, debatter og deltagelse i Horisont Europa-programmet og i omstillingen til den europæiske grønne pagt. Foranstaltning 5 — Kommissionen vil finansiere specifikke lokale foranstaltninger, der har til formål at støtte inddragelsen af EU-borgere i EU's samfund via programmet for borgerne, lighed, rettigheder og værdier. Foranstaltning 6 –– Kommissionen vil styrke bevidstheden over hele EU om, at det er vigtigt samfundet og demokratiet, at man deltager i kulturen, gennem målrettede foranstaltninger, herunder finansiering. 3.Fremme af den frie bevægelighed og forenkling af dagligdagen 3.1.Forbedret retssikkerhed i forbindelse med udøvelse af retten til fri bevægelighed

Den frie bevægelighed, som gør det muligt for enhver EU-borger at bo, arbejde eller studere i en hvilken som helst medlemsstat, er EU-borgernes mest værdsatte ret. I en Eurobarometer-undersøgelse mente mere end 8 ud af 10 respondenter (84 %), at EU-borgernes frie bevægelighed inden for EU samlet set gavner økonomien i deres land. Det anslås, at omkring 13,3 millioner EU-borgere har udøvet deres ret og er flyttet til en anden medlemsstat. Flytning til udlandet kan medføre en række juridiske og administrative udfordringer, og Kommissionen har støttet både medlemsstaterne og EU-borgerne ved at udstede retningslinjer om de spørgsmål, der er identificeret som problematiske i forbindelse med gennemførelsen eller anvendelsen af reglerne om fri bevægelighed i praksis. Siden den seneste rapport om unionsborgerskab er der blevet identificeret en række nye problematiske spørgsmål, og EU-Domstolen har afsagt vigtige domme, der yderligere præciserer EU-borgernes og deres familiemedlemmers ret til fri bevægelighed. Et spørgsmål vedrørte det forhold, at familiemæssig tilknytning på grund af forskelle i de retlige regler i medlemsstaterne måske ikke tillægges betydning, når regnbuefamilier (dvs. familier, hvor mindst et familiemedlem er LGBTIQ) udøver deres ret til fri bevægelighed. I Coman-dommen fastslog Domstolen, at hvad angår udøvelsen af retten til fri bevægelighed finder begrebet "ægtefælle" til en unionsborger i direktivet om fri bevægelighed også anvendelse på en person af samme køn som den unionsborger, som vedkommende er gift med . I en anden sag var familiemedlemmer fra lande uden for EU, der var indehavere af en (permanent) opholdstilladelse, ikke altid omfattet af visumfritagelsen, når de rejste fra deres værtsland til en anden medlemsstat. Domstolen præciserede i to domme deres ret til en sådan fritagelse . Med hensyn til mindreårige, der er omfattet af direktivet om fri bevægelighed , fandt Domstolen, at begrebet "direkte efterkommer" af en EU-borger, der anvendes i direktivet om fri bevægelighed, skal forstås således, at det omfatter både en EU-borgers biologiske og adopterede børn. Kommissionen har til hensigt at revidere retningslinjerne fra 2009 om fri bevægelighed for at forbedre retssikkerheden for EU-borgere, der udøver deres ret til fri bevægelighed, og for at sikre en mere effektiv og ensartet anvendelse af lovgivningen om fri bevægelighed i hele EU. De reviderede retningslinjer bør afspejle familiernes mangfoldighed og derfor hjælpe alle familier — herunder regnbuefamilier — med at udøve deres ret til fri bevægelighed. De bør yde ajourført vejledning til alle interesserede parter, navnlig EU-borgere, og støtte det arbejde, der udføres af nationale myndigheder, der beskæftiger sig med borgernes rettigheder, samt domstole og aktører inden for retsvæsenet. I forbindelse med ajourføringen af retningslinjerne agter Kommissionen at tage fat på anvendelsen af restriktive foranstaltninger vedrørende fri bevægelighed, navnlig dem, der skyldes bekymring for folkesundheden. Covid-19-udbruddet har skabt en række unikke udfordringer for den frie bevægelighed i hele EU, og mange medlemsstater har indført rejserestriktioner som en sundhedsmæssig sikkerhedsforanstaltning. I marts 2020 vedtog Kommissionen særlige retningslinjer for udøvelse af arbejdskraftens frie bevægelighed . For at bidrage til en gradvis ophævelse af rejserestriktionerne og koordinere de enkelte medlemsstaters indsats fremlagde Kommissionen i maj 2020 en pakke af foranstaltninger, herunder en fælles tilgang til genoprettelse af den frie bevægelighed, samt et sæt retningslinjer og henstillinger for turister, rejsende og virksomheder samt kriterier for genoprettelse af turismen. Den fleksible tilgang, der blev præsenteret, var baseret på epidemiologiske kriterier, anvendelse af inddæmningsforanstaltninger samt økonomiske og sociale overvejelser. Den 4. september 2020 fremsatte Kommissionen et forslag til Rådets henstilling om en koordineret tilgang til restriktioner for den frie bevægelighed som reaktion på covid-19-pandemien, som blev vedtaget af Rådet den 13. oktober 2020. Henstillingen har til formål at sikre, at alle foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer for at begrænse den frie bevægelighed som følge af covid-19, er forholdsmæssige, ikkediskriminerende og velkoordinerede og kommunikeres klart på EU-plan. Kommissionen lancerede også "Re-open EU", en webplatform med vigtige oplysninger på alle EU-sprog med henblik på en sikker genopretning af fri bevægelighed og turisme i hele Europa. Den omfatter realtidsoplysninger om grænser, rejserestriktioner, folkesundheds- og sikkerhedsforanstaltninger samt andre praktiske oplysninger til rejsende. Som anført i den nye pagt om migration og asyl vil Kommissionen vedtage en strategi for fremtiden for Schengen, som styrker Schengengrænsekodeksen og Schengenevalueringsmekanismen, og oprette et Schengenforum for at fremme konkret samarbejde og metoder til at uddybe Schengen gennem et støtte- og samarbejdsprogram for at bidrage til at fjerne kontrollen ved de indre grænser. Det første møde i Schengenforummet fandt sted den 30. november 2020. Brexit har haft en betydelig indvirkning på de EU-borgere — omkring 3,7 millioner — som på grund af udøvelsen af deres ret til fri bevægelighed, da Det Forenede Kongerige stadig var medlem af EU, i øjeblikket bor i Det Forenede Kongerige. Kommissionen er fortsat fast besluttet på at beskytte deres rettigheder. Udtrædelsesaftalen garanterer disse borgere og deres familiemedlemmer stort set de samme rettigheder, som de har nu: De kan fortsætte med at bo, studere, arbejde og rejse mellem deres værtsland og Det Forenede Kongerige eller EU-27. Det samme gælder for enhver EU-borger, der flytter til Det Forenede Kongerige inden overgangsperiodens udløb. Kommissionen vil hjælpe EU-borgere i Det Forenede Kongerige med at få det fulde kendskab til deres rettigheder og vil sørge for at tage potentielle problemer med gennemførelsen op med de britiske myndigheder. Anden del af udtrædelsesaftalen beskytter rettighederne for de over 1 millioner britiske statsborgere, som siden den 1. februar 2020 ikke længere er EU-borgere, men stadig bor i EU-lande, og sikrer deres ret til at bo, arbejde eller studere i deres værtsland. Den indeholder bestemmelser om opholdsret, ret til indrejse og udrejse, ret til at arbejde, anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer og koordinering af de sociale sikringsordninger. En korrekt gennemførelse af den del af udtrædelsesaftalen, der vedrører borgernes rettigheder, herunder ugunstigt stillede grupper, er en topprioritet for Kommissionen. Alle borgere bør have alle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne udøve deres rettigheder. Foranstaltning 7 — I 2022 vil Kommissionen forbedre retssikkerheden for EU-borgere, der udøver deres ret til fri bevægelighed, og for de nationale forvaltninger ved at ajourføre EU's retningslinjer fra 2009 om fri bevægelighed. I de ajourførte retningslinjer vil der blive taget hensyn til familiers mangfoldighed (regnbuefamilier), anvendelsen af specifikke foranstaltninger, f.eks. dem, der er indført af hensyn til folkesundheden, samt de relevante domme fra Domstolen. Foranstaltning 8 — I overensstemmelse med udtrædelsesaftalen vil Kommissionen fortsat støtte beskyttelsen af rettighederne for EU-borgere, der som følge af udøvelsen af deres ret til fri bevægelighed, mens Det Forenede Kongerige stadig var medlem af EU, var bosiddende i Det Forenede Kongerige inden overgangsperiodens udløb. 3.2.Forenkling af arbejde og rejser på tværs af grænserne I 2019 indførte EU øget sikkerhed for identitetskort og opholdsdokumenter, der udstedes til EU-borgere. De nye kort vil lette dagligdagen for mobile EU-borgere og deres familiemedlemmer, grænsearbejdere, studerende, turister og andre rejsende. De nye regler, som træder i kraft den 2. august 2021, vil forbedre sikkerheden ved identitetskort og opholdskort i hele EU ved at indføre minimumsstandarder både for de oplysninger, de indeholder, og for sikkerhedselementer, der er fælles for alle de medlemsstater, der udsteder sådanne dokumenter. Kommissionen vil undersøge, hvordan man kan fremme brugen af digitale værktøjer og innovationer, der gør brug af mulighederne ved ID-kort, der udstedes i henhold til de nye regler for e-forvaltning og e-forretningstjenester. Forenklingen af de administrative procedurer og formaliteter er afgørende for borgere, der flytter fra en medlemsstat til en anden. Dette er især relevant for offentlige dokumenter såsom fødselsattester, bevis for statsborgerskab eller udskrifter af strafferegistre, der er udfærdiget i udlandet, og som skal oversættes og legaliseres for at blive accepteret af en offentlig myndighed. Forordningen om offentlige dokumenter trådte fuldt ud i kraft den 16. februar 2019 og gør det lettere for borgerne at udøve deres ret til fri bevægelighed inden for EU. Kommissionen overvåger nøje den korrekte gennemførelse af disse nye regler og støtter aktivt medlemsstaterne i at løse de problemer, som borgere og myndigheder har indberettet. EU-borgere har ret til at bevæge sig frit mellem EU's medlemsstater af arbejdsmæssige årsager uden at blive udsat for forskelsbehandling med hensyn til ansættelsesvilkår — herunder aflønning. Grænsearbejdere er personer, der arbejder i én EU-medlemsstat, men bor i en anden. I 2019 fandt denne betegnelse anvendelse på 2 millioner af de 220 millioner beskæftigede i alderen 20-64 år i EU, hvilket svarer til næsten 1 % af den samlede arbejdsstyrke i EU. På beskatningsområdet findes der ingen regler på EU-plan om definitionen af grænsearbejdere, fordelingen af beskatningsrettigheder mellem medlemsstaterne eller de skatteregler, der skal anvendes. Nabomedlemsstater, hvor mange borgere krydser grænserne for at arbejde, indfører ofte særlige regler for grænsearbejdere i deres bilaterale dobbeltbeskatningsaftaler. Sådanne regler gælder ofte for borgere, der bor og arbejder i et snævert område langs grænsen. Da disse regler afspejler den særlige situation mellem to medlemsstater og er resultatet af forhandlinger mellem dem, varierer de fra den ene dobbeltbeskatningsoverenskomst til den anden. Indkomst, som en grænsearbejder har oppebåret, kan beskattes i den ene af eller begge de berørte medlemsstater afhængigt af skatteordningen. Kommissionen agter at fremsætte henstillinger for at forbedre situationen for skatteydere med grænseoverskridende aktiviteter, herunder grænsearbejdere. Kommissionen meddelte i sin skattehandlingsplan fra juli 2020, at den i 2021 vil lancere et initiativ om EU-skatteydernes rettigheder og forenkle skatteforpligtelserne for EU-borgere. Rejser mellem medlemsstaterne kan undertiden indebære anvendelse af flere transportformer ("multimodalitet"). Multimodale rejseplanlæggere giver europæiske rejsende omfattende dør-til-dør-information, så de kan træffe velinformerede rejsebeslutninger, der er skræddersyet til deres behov. De integrerer problemfrit oplysninger om forskellige transportformer, navnlig jernbanetransport og lokal offentlig transport, og fører til et mere effektivt transportsystem. Dette vil være til stor gavn for borgerne, da det ikke altid er let at få nøjagtige oplysninger om grænseoverskridende transport og forbindelser. Det bør også gøre det muligt for borgerne at vælge de transportformer, der er mindst skadelige for miljøet. Kommissionen vil øge sin støtte til tjenester, der hjælper personer i EU med at søge efter og reservere multimodale transportforbindelser. Foranstaltning 9 –– Kommissionen vil samarbejde med medlemsstaterne om at fremme medtagelse af grænseoverskridende e-forvaltnings- og e-forretningsløsninger i nyudstedte ID-kort. Foranstaltning 10 — Kommissionen vil i 2021 lancere et initiativ om EU-skatteydernes rettigheder og forenkle skatteforpligtelserne for EU's borgere. Foranstaltning 11 — Kommissionen vil iværksætte et initiativ for yderligere at støtte udviklingen af multimodale rejseplanlæggere samt digitale tjenester, der letter reservation og betaling af de forskellige mobilitetstilbud. 4.Beskyttelse og fremme af unionsborgerskabet

4.1.Beskyttelse af unionsborgerskabet Unionsborgerskab og de rettigheder, det giver, er forankret i traktaterne. At være statsborger i en medlemsstat er den eneste betingelse for at være EU-borger. Medlemsstaterne skal ved tildeling af statsborgerskab sikre, at dette sker uden at undergrave unionsborgerskabets indhold, værdi og integritet. Denne integritet undergraves, når medlemsstaterne tildeler statsborgerskab og dermed unionsborgerskab til gengæld for forud fastsatte investeringer, uden at der stilles krav om en reel forbindelse mellem investoren og landet. EU's værdier og principper såsom solidaritet mellem medlemsstaternes statsborgere svækkes, hvis det at deltage i det europæiske projekt, udøvelsen af dets rettigheder og deltagelsen i dets demokratiske liv gøres til genstand for en ren økonomisk transaktion. Disse grundlæggende principper er yderligere truet af ordninger om statsborgerskab til investorer, der letter hvidvaskning af penge, skatteunddragelse og korruption, som fremhævet i Kommissionens rapporter fra januar 2019 og juli 2019 . Den 20. oktober 2020 indledte Kommissionen traktatbrudsprocedurer mod to medlemsstater på grund af deres ordninger for statsborgerskab for investorer, også kaldet ordninger med "gyldne pas". Kommissionen agter fortsat at overvåge situationen vedrørende ordninger for opholdstilladelser til investorer eller "gyldne visa", som udgør en tilsvarende risiko. Foranstaltning 12 — Kommissionen vil fortsat overvåge de risici, der er forbundet med ordninger for unionsborgerskab til investorer, herunder i forbindelse med igangværende traktatbrudsprocedurer, og gribe ind efter behov. 4.2. Fremme af unionsborgerskabet og EU's værdier Unionsborgerskabet understøttes af fælles værdier, som kommer til udtryk i traktatens artikel 2, og som omfatter respekt for demokrati, retsstatsprincippet, lighed og grundlæggende rettigheder. Eurobarometer-undersøgelsen, der blev gennemført i 2019 viste, at de europæiske borgere vælger næsten de samme værdier som dem, der bedst repræsenterer EU, dvs. demokrati, menneskerettigheder og retsstatsprincippet, kun overgået af fred. Covid-19 har udfordret visse af EU's værdier, da det har ført til midlertidige begrænsninger af grundlæggende rettigheder og demokratiske værdier. Der opstod hurtigt spørgsmål om, hvordan valg bør afholdes under disse omstændigheder, hvordan valgkampen kan gennemføres på retfærdig vis, hvordan borgerne kan give deres mening til kende, og hvilke begrænsninger der eventuelt kan indføres. Det er særlig vigtigt at tage fat på disse spørgsmål, da det i krisetider er yderst vigtigt at beskytte de demokratiske værdier, og fordi de omstændigheder, der har ført til sådanne foranstaltninger, meget vel kan opstå igen. Kommissionen vil fortsat hjælpe medlemsstaterne med at udveksle bedste praksis om disse spørgsmål, herunder lovgivningsmæssige foranstaltninger, i det europæiske valgsamarbejdsnetværk. Selv uden pandemien er polariseringen steget i Europa i de seneste år i lighed med andre steder, og de europæiske værdier er blevet udfordret både udefra og internt i EU. For at bidrage til at fremme en ægte retsstatskultur i den brede offentlighed bebudede Kommissionen en række tiltag i sin meddelelse fra juli 2019 om "Styrkelse af retsstatsprincippet i Unionen — En handlingsplan" . F.eks. en særlig offentlig kommunikationskampagne om retsstatsprincippet. Den offentliggjorde også sin første årlige retsstatsrapport den 30. september 2020, som er kernen i den nye europæiske retsstatsmekanisme. Dette vil stimulere til en løbende debat om retsstatsprincippet år efter år og bidrage til at skabe en retsstatskultur i EU. Mange europæere betragter Erasmus+-programmet som et af EU's vigtigste resultater . At rejse til udlandet for at studere, lære, uddanne sig og arbejde eller deltage i ungdoms- og sportsaktiviteter bidrager til at styrke den europæiske identitet i al dens mangfoldighed og fremmer aktive medborgerskaber blandt mennesker i alle aldre. Erasmus+ tilskynder unge til at deltage i det demokratiske liv i Europa, øger bevidstheden om europæiske fælles værdier, herunder grundlæggende rettigheder, og samler unge og beslutningstagere på lokalt, nationalt og EU-plan. Jean Monnet-aktioner under Erasmus+-programmet fremmer en følelse af europæisk identitet og engagement gennem udvikling af ekspertise inden for europæiske integrationsstudier. Det fremtidige Erasmus+ vil udvide Jean Monnet-aktionerne fra videregående uddannelser til andre uddannelsesområder. Undervisning i medborgerkundskab har til formål at fremme aktivt medborgerskab og hjælpe unge med at opdage deres plads i dagens komplekse samfund. Mulige aktiviteter omfatter frivilligt arbejde med Det Europæiske Solidaritetskorps, deltagelse i virtuelle erfaringer gennem virtuelle Erasmus+-udvekslinger eller rejser til udlandet og opdagelse af nye kulturer gennem DiscoverEU. Desuden opfordres medlemsstaterne i Rådets henstilling om fremme af fælles værdier, inklusiv uddannelse og den europæiske dimension i undervisningen til at intensivere deres bestræbelser på at fremme fælles værdier såsom respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstaten og respekt for menneskerettighederne. Henstillingen opfordrer også til mere inklusive uddannelsessystemer, bedre støtte til uddannelsespersonale og undervisning om Europa og medlemsstaterne for at bidrage til at øge følelsen af at tilhøre ens skole, lokalsamfund, land og også den europæiske familie. Kommissionen vil fortsat arbejde på innovative projekter, der fremmer unges undervisning i medborgerkundskab og erfaringer, herunder gennem det fremtidige Erasmusprogram (2021-2027). Europæiske værdier kan også finde anvendelse ved udøvelse af økonomiske aktiviteter. Den sociale økonomi omfatter virksomhedsstrukturer såsom kooperativer, gensidige selskaber, ikke-udbyttegivende organisationer, fonde og sociale virksomheder uanset deres retlige form. Ud over at skabe millioner af arbejdspladser er sådanne virksomheder og organisationer også drivkraften bag social innovation. Sektoren sætter mennesker, solidaritet og demokrati i centrum for sit arbejde. Den leverer svar på nutidens problemer og fremmer idéen om medborgerskab. Dette illustreres især af de mange sammenslutninger og velgørende organisationer, den omfatter, og af det stigende antal frivillige aktiviteter i mange europæiske lande. Den sociale økonomi fremmer en "økonomi i borgernes tjeneste". Med sin handlingsplan for socialøkonomien, som forventes vedtaget i andet halvår af 2021, vil Kommissionen vedtage nye foranstaltninger for at forbedre det gunstige miljø for social økonomi og social innovation og dermed fremme social inklusion og deltagelse. Kommissionen vil derfor videreudvikle sit projekt om europæiske socialøkonomiske regioner (ESER) og vil sammen med Mannheim kommune afholde det europæiske topmøde om socialøkonomi i maj 2021. Kommissionen understregede i sine politiske retningslinjer betydningen af at bekæmpe ulighed i EU. EU kan kun nå sit fulde potentiale ved at udnytte hele sit talent og sin mangfoldighed. Det forhold, at folk i EU fortsat udsættes for forskelsbehandling, svækker EU's sociale samhørighed, fratager økonomien sit fulde potentiale og er en direkte udfordring for grundlæggende rettigheder og EU's værdier. I henhold til Kommissionens formand Ursula von der Leyens løfte om at skabe "En Union med lige muligheder" vedtog Kommissionen en EU-strategi for ligestilling mellem kønnene 2020-2025, EU's handlingsplan til bekæmpelse af racisme og strategiske rammer vedrørende LGBTIQ og romaer. Kommissionens arbejdsprogram for 2021 omfatter yderligere initiativer på dette område såsom: forslag om at forebygge og bekæmpe kønsbaseret vold og vold i hjemmet, initiativ til udvidelse af listen over EU-kriminalitet til alle former for hadforbrydelser og hadefuld tale, strategi for rettigheder for personer med handicap og meddelelse om EU's strategi for bekæmpelse af antisemitisme. Foranstaltning 13 –– Kommissionen vil foreslå nye foranstaltninger vedrørende ligestilling og bekæmpelse af forskelsbehandling som annonceret i de strategiske dokumenter. Foranstaltning 14 — Kommissionen vil støtte unge europæeres følelse af europæisk identitet gennem Erasmus+-programmet, programmet Det Europæiske Solidaritetskorps og Jean Monnet-aktionerne. Foranstaltning 15 — Kommissionen vil fortsat overvåge virkningen af restriktive foranstaltninger, navnlig dem, der er indført under kriser, på unionsborgerskabets rettigheder, frie og retfærdige valg og en retfærdig demokratisk debat, indtil sådanne foranstaltninger ophæves, og vil fortsat hjælpe medlemsstaterne med at udveksle bedste praksis om disse spørgsmål inden for det europæiske valgsamarbejdsnetværk. 5.Beskyttelse af EU-borgere i og uden for Europa, herunder i krise- og nødsituationer 5.1 Solidaritet for borgerne i EU Covid-19-pandemien og dens konsekvenser har understreget værdien af solidaritet mellem medlemsstaterne og de enkelte medlemmer af samfundet. Pandemien har påvirket europæerne forskelligt, afhængigt af deres sociale status, køn, den sektor, de arbejder i, uanset om de betragtes som væsentlige eller ikkevæsentlige arbejdstagere, og mest alvorligt — med hensyn til de sundhedsmæssige konsekvenser for dem — afhængigt af deres alder og livsvilkår. Pandemien har også fremhævet og forværret de eksisterende uligheder i vores samfund. Den europæiske indsats har været mangesidet og involveret EU og de nationale regeringer, industrien, civilsamfundet og borgere, der er aktive i deres lokalsamfund.

For at beskytte liv og levebrød og sikre et varigt og fremgangsrigt genopsving har Kommissionen foreslået NextGenerationEU, der er et genopretningsprogram med et budget på 750 milliarder EUR, samt målrettede forhøjelser af EU-budgettet for 2021-2027. Kommissionen er fast besluttet på at bevare lighed i centrum for genopretningen for at sikre bæredygtig, langsigtet stabilitet. Den europæiske offentlighed forventer, at EU reagerer mere effektivt på sundhedskriser i fremtiden. Som led i sin reaktion på covid-19-pandemien og i erkendelse af, at nye covid-19-vacciner kan bidrage til at komme ud af pandemien, har Kommissionen udviklet en ambitiøs EU-strategi for covid-19-vacciner , der blev vedtaget i juni 2020, for at sikre adgang til sådanne vacciner via aftaler om forhåndskøb med producenter af covid-19-vacciner. Det hjælper også medlemsstaterne med at forberede en vellykket indførelse og tilstrækkelig anvendelse af covid-19-vacciner, når de bliver tilgængelige. Kommissionen er også i færd med at opbygge en stærk europæisk sundhedsunion, som skal beskytte borgernes sundhed bedre, give EU og medlemsstaterne bedre muligheder for at forebygge og bekæmpe fremtidige pandemier og forbedre modstandsdygtigheden i Europas sundhedssystemer. Med henblik på dette vedtog Kommissionen den 11. november 2020 et forslag til forordning om alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler med henblik på at sikre yderligere beskyttelse af europæernes sundhed og reagere kollektivt på grænseoverskridende sundhedskriser sammen med forslag om at udvide mandatet for Det Europæiske Lægemiddelagentur og Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme. Kommissionen har også foreslået et nyt EU-sundhedsprogram — EU4Health — som skal støtte tiltag, der skal beskytte EU's borgere mod alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler, forbedre tilgængeligheden i EU af lægemidler, medicinsk udstyr og andre kriserelevante produkter, bidrage til gøre dem billigere, støtte innovation og styrke sundhedssystemerne og arbejdsstyrken i sundhedssektoren, bl.a. gennem den digitale omstilling. Lige fra begyndelsen har von der Leyen-Kommissionen prioriteret en fuldstændig gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Sikring af, at alle arbejdstagere i EU har en anstændig levestandard, er afgørende for genopretningen og opbygningen af retfærdige, stærke økonomier, og her spiller mindstelønninger en vigtig rolle. Mindstelønninger er relevante både i lande, der udelukkende har kollektivt aftalte mindstelønninger, og i lande med en lovbestemt mindsteløn. Kommissionens forslag blev vedtaget den 28. oktober 2020. Den europæiske søjle for sociale rettigheder vil være ledesnoren i den europæiske genopretning og vores bedste redskab til at sikre, at ingen lades i stikken. Kommissionen har meddelt , at den vil fremlægge en ambitiøs handlingsplan for at sikre den fulde gennemførelse af søjlen. Handlingsplanen vil bidrage til den socioøkonomiske genopretning og modstandsdygtigheden på mellemlang og lang sigt med henblik på at styrke den sociale retfærdighed i forbindelse med den digitale og den grønne omstilling. Krisen har også haft en negativ indvirkning på de unges liv, som til dels kan lettes af ungdomsgarantien. Ungdomsgarantien fra 2013, som blev lanceret, da den tidligere ungdomsbeskæftigelseskrise var på sit højeste, har haft en betydelig forandringseffekt i mange medlemsstater. Siden lanceringen er over 24 millioner unge blevet tilbudt beskæftigelse eller videreuddannelse, et praktikophold eller en læreplads som springbræt til en fremtidig karriere. I sin ungdomsbeskæftigelsespakke fra 2020 foreslog Kommissionen yderligere foranstaltninger til støtte for unge på arbejdsmarkedet, herunder en styrkelse af ungdomsgarantien og en udvidelse af det opsøgende arbejde, så den nu også omfatter dårligt stillede unge i hele EU. Foranstaltning 16 –– Kommissionen vil gennemføre EU's strategi for covid-19-vacciner sammen med medlemsstaterne og give alle borgere hurtig, retfærdig og økonomisk overkommelig adgang til disse vacciner. Kommissionen vil fortsat arbejde for at opbygge en stærk europæisk sundhedsunion, hvor medlemsstaterne forbereder sig og reagerer samlet på sundhedskriser, hvor der er tilgængelige forsyninger af innovative lægemidler til en rimelig pris, og hvor landene samarbejder om at forbedre forebyggelse, behandling og efterbehandling af sygdomme som f.eks. kræft. Foranstaltning 17 — Kommissionen vil øge støtten til unge EU-borgere, herunder unge fra dårligt stillede grupper, for at hjælpe dem med at få adgang til uddannelse og til arbejdsmarkedet gennem den styrkede ungdomsgarantiordning. 5.2. Solidaritet for EU-borgere uden for EU Før den globale pandemi rejste et stigende antal europæere til steder uden for EU — herunder til fjerntliggende destinationer. Det anslås, at næsten 7 millioner EU-borgere rejser til eller bor på steder, hvor de ikke er repræsenteret. Det er imidlertid ikke alle EU-medlemsstater, der har en ambassade eller et konsulat i alle lande i verden. Retten til lige adgang til konsulær beskyttelse er en af de specifikke rettigheder, som traktaterne giver EU-borgere, og er et håndgribeligt eksempel på europæisk solidaritet. Medlemsstaterne skal bistå ikkerepræsenterede EU-borgere i et tredjeland på samme vilkår, som de bistår deres egne statsborgere. Ifølge Flash Eurobarometer 485-undersøgelsen har omkring tre fjerdedele af respondenterne (76 %) kendskab til denne ret. Selv om konsulær beskyttelse for det meste ydes på daglig basis til individuelle EU-borgere i nød rundt om i verden, opstår der også mere omfattende situationer, som kræver EU-27-koordinering og fælles handling. Der er i de seneste år opstået en række begivenheder, der kræver fælles handling, herunder naturkatastrofer, terrorangreb, civile uroligheder og forberedelse til globale sportsbegivenheder, men aldrig i det omfang og med den kompleksitet, der kendetegner covid-19-udbruddet. I en hjemsendelsesindsats uden fortilfælde lykkedes det medlemsstaterne med støtte fra Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil fra februar til maj 2020 at bringe over en halv million europæiske borgere, der var berørt af rejserestriktioner på grund af covid-19, hjem fra hele verden. Kommissionen medfinansierede de fælles hjemtransportflyvninger med op til 75 % via EU-budgettet gennem EU-civilbeskyttelsesmekanismen. Denne indsats var et udtryk for EU's solidaritet i en vanskelig periode og fordelene ved konsulær beskyttelse som en del af unionsborgerskabets rettigheder. Da hjemtransporten af EU-borgere, der var strandet i udlandet på grund af covid-19-udbruddet, skulle tilrettelægges, behandlede medlemsstaterne helt korrekt ikke ikkerepræsenterede og repræsenterede EU-borgere forskelligt. Hvor der var hjemsendelseskapacitet til rådighed, fik alle EU-borgere hjælp. Covid-19-krisen har vist, at der er behov for en yderligere styrkelse af EU's solidaritet for bedre at beskytte EU-borgere i udlandet, navnlig under kriser. Der er stadig store forskelle mellem medlemsstaterne hvad angår deres kapacitet til at yde bistand i tredjelande, såsom størrelsen af deres konsulære netværk, antallet af lokalt ansatte og de materielle aktiver, der er til rådighed til hjemtransport. Dette kan berøre ikke blot ikkerepræsenterede EU-borgere, men også repræsenterede EU-borgere, når deres medlemsstat ikke er i stand til at yde rettidig bistand under en krise. Erfaringerne fra krisen kastede lys over EU-delegationernes vigtige rolle. De koordinerede indsatsen med EU's medlemsstater for at transportere borgerne hjem og hjalp med at udarbejde lister over personer på kommercielle flyvninger og på flyvninger arrangeret af EU's regeringer. Den nuværende EU-lovgivning begrænser EU-delegationernes rolle til koordinering og informationsformidling, men de fleste EU-borgere ser gerne, at de spiller en mere aktiv rolle med at yde støtte til EU-borgere i nød. Som en del af sin centrale prioritet "Et stærkere Europa i verden" vil Kommissionen revidere direktivet om konsulær beskyttelse for at gøre det lettere for EU-borgere at udøve deres ret til konsulær beskyttelse og styrke solidariteten i EU for bedre at beskytte disse borgere i udlandet, navnlig i krisesituationer. Dette vil styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne og EU's støtterolle ved at gøre bedst mulig brug af EU-delegationernes unikke netværk til at yde konsulær bistand til EU-borgere, hvis det er nødvendigt, f.eks. ved at give dem mulighed for at organisere hjemtransportflyvninger og udstede nødrejsedokumenter. EU-delegationerne bør supplere medlemsstaternes konsulære netværk, navnlig i tredjelande, hvor ingen eller meget få individuelle medlemsstater er repræsenteret. Da det ikke er alle disse udfordringer, der kan løses på grundlag af artikel 23 i TEUF (konsulær beskyttelse), vil Kommissionen også overveje, om unionsborgeres ret til konsulær beskyttelse skal udvides på grundlag af artikel 25, stk. 2, i TEUF. Foranstaltning 18 — Kommissionen vil i 2021 revidere EU-reglerne om konsulær beskyttelse for at forbedre EU's og medlemsstaternes beredskab og evne til at beskytte og støtte de europæiske borgere i krisetider. 6.Konklusioner Unionsborgerskabet er kernen i det europæiske projekt. Borgerne forventer, at EU beskytter deres rettigheder og tilfører forskellige områder af deres liv merværdi. Den globale sundhedskrise har yderligere vist virkeligheden i dagens EU, hvor de mange grænseoverskridende forbindelser og afsmittende virkninger nødvendiggør fælles europæiske tilgange for at beskytte europæernes liv og levebrød. Selv før covid-19-krisen førte nye politiske, sociale og teknologiske udfordringer til en nytænkning af gamle tilgange og indførelse af nye tiltag for at beskytte og forbedre EU-borgernes mulighed for at udøve deres tre vigtigste rettigheder: fri bevægelighed deltagelse i frie og retfærdige valg og konsulær beskyttelse uden for EU. Men som denne rapport viser, går begrebet unionsborgerskab og EU's indsats med fokus på borgerne videre end dette.

Kommissionen overvåger og vurderer løbende situationen i medlemsstaterne og handler i overensstemmelse med EU-traktaterne og Domstolens retspraksis. Den vil foreslå lovgivningsmæssige tiltag på en række områder i de kommende år for at lukke huller og forbedre retssikkerheden for borgerne i forbindelse med udøvelsen af deres rettigheder. På andre områder afhænger den fulde udøvelse af borgernes rettigheder ikke kun af lovgivning, men også af dens gennemførelse, hvilket vil ændre konteksten og gøre det muligt for borgerne at drage fuld fordel af ånden i disse rettigheder. Denne rapport indeholder forslag til foranstaltninger på disse områder, som Kommissionen vil søge gennemført for at opnå de nødvendige ændringer. Kommissionen er fast besluttet på at gennemføre de foranstaltninger, der er beskrevet i denne rapport. Med henblik herpå vil den arbejde i partnerskab med andre — EU-institutioner, medlemsstater, lokale og regionale myndigheder, civilsamfundet og, vigtigst af alt, borgerne selv.