DA Den Europæiske Unions Tidende C 84/49

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i Unionen

KOM(2010) 486 endelig — 2008/0183 (COD)

2011/C 84/11

Ordfører: Eugen LUCAN

Europa-Parlamentet besluttede den 23. september 2010, og Rådet besluttede den 8. oktober 2010 under henvisning til EUF-traktatens artikel 43, stk. 2, og artikel 304 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i Unionen

KOM(2010) 486 endelig — 2008/0183 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 15. december 2010.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 468. plenarforsamling den 19.-20. januar 2011, mødet den 20. januar, følgende udtalelse med 150 stemmer for, 4 stemmer imod og 14 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og henstillinger

1.1 For EØSU at se er programmet om uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede i Unionen et udtryk for fremme af den økonomiske udvikling på markedet for fødevarer og af EU's værdier (navnlig solidaritetsprincippet) blandt de dårligst stillede grupper i Unionen. Garantien for forsyning af fødevarer til alle EU's borgere, og navnlig til de socialt dårligst stillede grupper, bør fortsat være en af de grundlæggende målsætninger for Den Europæiske Unions fælles landbrugspolitik. EØSU mener, at kun en landbrugspolitik, som virker fremmende for en holdbar økonomisk vækst på dette område vil gøre det muligt at hjælpe de socialt dårligst stillede grupper i EU.

1.2 Under henvisning til de nye bestemmelser i traktaten og den udvikling, som det indre marked har undergået for så vidt angår priser, lagre og markedspolitikker, samt de enkelte medlemsstaters særlige behov, finder udvalget revisionen af EU's retlige ramme hensigtsmæssig og nødvendig.

1.3 Da mere end 80 millioner borgere i EU er berørt af fattigdom (1) (over 16 % af befolkningen i EU), og set i lyset af målsætningerne for 2010 – Det europæiske år for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse samt med tanke på det forhold at flere og flere borgere i EU på grund af den økonomiske krise risikerer at blive stadig fattigere, støtter EØSU den videre gennemførelse af programmet om uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede i Unionen. Udvalget bakker også op om, at ordningen på permanent basis vil blive finansieret af budgettet for den fælles landbrugspolitik.

1.4 Efter EØSU's mening bør programmet om uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i Unionen være en fast bestanddel af den fælles landbrugspolitik, eftersom dette instrument gør det muligt at forbedre forholdene for de sårbare personer, der rammes af svingningerne på fødevaremarkedet. Samtidig bidrager denne ordning til at skabe balance i og stabilisere det indre marked. De produkter, som distribueres, kommer således fra interventionslagrene og fra opkøb på markedet og er dermed fødevarer produceret af europæisk landbrug. Udvalget understreger, at det er nødvendigt at fastholde en sådan indirekte markedsstøtte som en del af den fælles landbrugspolitik, da en sådan i lyset af den aktuelle krise er uundværlig både for de socialt dårligt stillede personer og for landbruget.

1.5 I og med at fødevarefattigdom er så udbredt et problem, som berører mere end 43 millioner europæiske borgere, og på grund af fødevareprogrammets positive langtidseffekter for de socialt dårligst stillede grupper i Unionen, mener EØSU, at ordningen for uddeling af fødevarer bør have et fast, rummeligt budget.

1.6 Evalueringen af medlemslandenes og EU's fødevarehjælpeprogrammer bør baseres på en vurdering af behovet blandt alle socialt dårligt stillede personer, herunder de fattigste grupper (gadebørn, hjemløse, asylansøgere, ulovlige indvandrere, ulovlig arbejdskraft osv.), som ikke får nogen støtte på grundlag af kriteriet om en garanteret mindsteindkomst, og som ikke normalt indgår i de officielle statistikker. Forebyggelse og bekæmpelse af social udstødelse kan i første omgang ske ved at inddrage alle grupper af socialt dårligt stillede personer. Dette er en målsætning for Det Europæiske År 2010. Når grupperne af socialt dårligt stillede personer skal defineres, opfordrer EØSU de kompetente myndigheder i medlemslandene til at være opmærksom på databaser over personer, som ikke indgår i de officielle statistikker. Disse oplysninger er som oftest tilgængelige i statistikker udarbejdet af ngo'er eller velgørende organisationer.

1.7 Udvalget henstiller til, at Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at fremme partnerskaber mellem offentlige myndigheder og civilsamfundet med henblik på at få flest mulig ngo'er og frivillige til at deltage i uddelingen af fødevarer. EØSU mener, at hjælpen via fødevareprogrammet kan være et supplement til de sociale ydelser, der indgår i den sociale integration af socialt dårligt stillede personer.

1.8 Efter EØSU's opfattelse burde de ngo'er og velgørende organisationer, som både yder fødevarehjælp, sundhedspleje og socialhjælp (navnlig de som stiller herberger, suppekøkkener eller dagcentre til rådighed for de dårligt stillede), modtage støtte til dækning af deres administrative omkostninger.

1.9 EØSU bifalder Kommissionens initiativ om i sit ændrede forslag at indarbejde Europa-Parlamentets ændringsforslag, som anbefaler, at administrative omkostninger og lageromkostninger afholdt af de velgørende organisationer godtgøres.

1.10 Navnlig i de medlemsstater, hvor indkomsten pr. indbygger er lav, og hvor gruppen af dårligt stillede personer er stor, kunne medfinansiering i lyset af den aktuelle økonomiske krise medføre, at EU-programmet blev bureaukratiseret og mistede sin virkning. Efter EØSU's vurdering ville dette skade de dårligst stillede grupper af personer i EU, og det ville desuden stride mod principperne om social integration, som fremhæves i forbindelse med Det europæiske år for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse.

1.11 EØSU mener, at programmet om uddeling af fødevarer til de dårligst stillede personer bør udvikle sig til et EU-program, som er 100 % finansieret af budgettet for den fælles landbrugspolitik. I øjeblikket er det medlemsstaterne, som i samarbejde med de nationale velgørende organisationer bærer de omkostninger, der specifikt går til gennemførelse af programmet (omkostninger til transport af fødevarer til lagrene, administrative omkostninger, transportomkostninger, moms, omkostninger til supplerende sociale ydelser i forbindelse med fødevarehjælpen).

2. 2010 – »Det europæiske år for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse« har som målsætning at hjælpe de socialt dårligt stillede, herunder de mennesker som er truet af fødevarefattigdom.

2.1 Mere end 80 millioner borgere i EU er berørt af fattigdom (2). 16 % af den europæiske befolkning er sårbare, og blandt disse borgere risikerer mere end 43 millioner at ende i fødevarefattigdom. I 2006 lå den procentdel af befolkningen i EU, der var truet af fødevarefattigdom, på mellem 2 % (Danmark) og 37 % (Slovakiet). Inden for EU er der mindst syv medlemslande, hvor mere end 20 % af befolkningen lever i fattigdom. Alene i Polen og Tyskland er henholdsvis 11 og 9 millioner mennesker truet af fattigdom. Disse statistikker viser med al tydelighed, at der er behov for fødevarehjælp.

2.2 De grupper, som er mest udsat for underernæring eller fejlernæring som følge af en utilstrækkelig kost, er børn i fattige familier, ældre, hjemløse, asylansøgere og ulovlige indvandrere samt handicappede børn og voksne. I visse medlemslande får en del af modtagerne af fødevarehjælp også social bistand, som de har fået tildelt på grundlag af kriteriet om en garanteret mindsteindkomst.

2.2.1 EØSU henleder opmærksomheden på, at mange af de socialt dårligt stillede personer, bl.a. de hjemløse, asylansøgerne og de ulovlige indvandrere og arbejdstagere, ikke nyder nogen form for social beskyttelse og ikke indgår i de nationale statistikker. Nogle af disse personer har ikke nogen identitetspapirer, hvorfor det er vanskeligt at vurdere deres sociale behov og behov for fødevarehjælp. En egentlig vurdering kunne gennemføres i samarbejde med ngo'er eller velgørende organisationer.

2.2.2 EØSU henstiller til, at man er særlig opmærksom på børn i fattige familier, da deres kostvaner kan medføre fremtidige sundhedsproblemer, nedsat udvikling af deres kognitive færdigheder samt indlæringsvanskeligheder. I lyset heraf går EØSU derfor ind for, at der skabes større variation i de fødevarer, som indgår i fødevareprogrammet, og at de kommer til også at omfatte frugt og grøntsager.

2.3 I forbindelse med 2010 – Det europæiske år for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse – er fattigdomsbekæmpelse et fælles ansvar. Strategien til fremme af social integration og fattigdomsbekæmpelse omfatter flere mål:

— en aktiv indslusning baseret på den garanterede mindsteindkomst, en tilbagevenden til arbejdsmarkedet og tilbud om sociale ydelser, der fremmer indslusningen

— bekæmpelse af fattigdom blandt børn

— forebyggelse af udelukkelse i adgangen til boliger samt udstødelse af hjemløse (3).

På den baggrund bør fødevarehjælpen tilbydes i sammenhæng med sundhedsydelser, uddannelse og social bistand med henblik på at opnå erhvervsmæssig og social integration af de forskellige grupper af socialt dårligt stillede personer.

3. Kommissionens forslag

3.1 Den nuværende ordning for uddeling af fødevarer er baseret på uddeling af produkter fra EU's interventionslagre, som midlertidigt suppleres med produkter opkøbt på markedet. Flere på hinanden følgende reformer af den fælles landbrugspolitik og en gunstig udvikling i priserne har imidlertid ført til en reduktion af interventionslagrene og indskrænket varesortimentet. Opkøb på markedet bør derfor fremover være en permanent mulighed som supplement til interventionslagrene, når der ikke er egnede lagre til rådighed.

3.1.1 Det forslag til en forordning, som ændrer grundforordningen, indeholder bestemmelser, der skal bringe den i overensstemmelse med traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, samt omfattende ændringsforslag til fordel for de landbrugsforanstaltninger, der foreslås med det sigte at harmonisere gennemførelsen af programmet om uddeling af fødevarer i alle medlemsstaterne.

3.1.2 Kommissionen foreslår en ændring af den retlige ramme på grundlag af følgende elementer: to forsyningskilder (fødevarerne skal enten komme fra interventionslagrene eller fra opkøb på markedet), mere variation med hensyn til de fødevarer, der uddeles, og fastlæggelse af klarere prioriteter, et langsigtet perspektiv (3 år), styrkelse af overvågnings- og rapporteringsmekanismerne, indførelse af medfinansiering (Unionens medfinansieringsprocent skal være på 75 eller 85 % i de lande, som modtager midler fra samhørighedsfondene i perioden 2010-2012. Senere skal disse procentsatser i henhold til programmet for 2013-2015 fastsættes til henholdsvis 50 og 75 %).

4. Generelle og særlige bemærkninger

4.1 Ordningen for uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i Unionen er i kraft i 20 medlemslande. I de fleste af disse lande sker uddelingen af fødevarer i samarbejde med og med bistand fra ngo'er.

4.2 I 2006 modtog mere end 13 millioner mennesker i 15 medlemslande hjælp fra EU's fødevarehjælpeprogram. I 2008 deltog 19 medlemslande i et volontørprojekt med et budget på 305 millioner EUR. Det budget, der afsættes til ordningen, steg i 2009 til 500 millioner EUR, som fordeles blandt de 20 lande, der deltager i programmet.

4.3 Den økonomiske krise, faldet i antallet af arbejdspladser og stigningen i priserne på visse basisfødevarer har ført til, at gruppen af sårbare personer er blevet større. Det vurderes, at antallet af dårligt stillede personer er konstant stigende.

4.4 100 % finansiering eller medfinansiering?

4.4.1 Ifølge Kommissionen gør medfinansiering det muligt at styrke programmets sammenhæng, sikre korrekt planlægning og skabe større synergi. Kommissionen ønsker balance i budgettet og øget ansvar til medlemsstaterne. Den glæder sig over, at indførelsen af medfinansieringsprincippet vil give ordningen et større budget.

4.4.2 Kommissionen lader private donationer fra velgørende organisationer, der kan opfattes som en del af medlemslandenes medfinansiering, indgå i sine kalkuler. Efter EØSU's opfattelse kan de velgørende organisationers frivillige arbejde kvantificeres og indgå under medfinansieringsprincippet.

4.4.3 Europa-Parlamentet foreslår, at programmet for uddeling af fødevarer finansieres 100 % af EU's budget, idet visse medlemslande måske ikke vil se sig i stand til at deltage i programmet, hvis det indebærer fastsættelse af satser for medfinansiering. EØSU vurderer, at de medlemslande, som af mangel på midler ikke kan garantere den krævede medfinansiering, ikke kan føre programmets målsætninger – dvs. stabilisering af markedet og de sociale målsætninger – ud i livet.

4.4.4 Efter EØSU's mening kan et system med medfinansiering medføre, at de fattigste modtagere fra medlemslande, hvor indkomsten pr. indbygger er lav, udelukkes fra at deltage i dette fødevarehjælpeprogram.

4.4.5 EØSU henleder opmærksomheden på, at en af målsætningerne for Det Europæiske År 2010 netop er »bekæmpelse af udstødelse«. Medfinansiering kan imidlertid netop i 2010, hvor et af målene er social integration, føre til social udstødelse af visse dårligt stillede grupper.

4.4.6 EØSU understreger, at hvis man valgte en løsning med medfinansiering, ville de sociale problemer og fødevarefattigdommen forværres. I dette tilfælde ville en del af de dårligst stillede personer på grund af den frie bevægelighed inden for Unionens grænser rejse til de mere velstillede lande i EU. I praksis ville visse EU-borgeres fødevarefattigdom blive overflyttet fra de fattigste regioner til regioner, hvor indkomsten pr. indbygger er højere.

4.4.7 I lyset af den aktuelle økonomiske krise mener EØSU, at programmet om uddeling af fødevarer til de dårligst stillede bør være et EU-program, som er 100 % finansieret af budgettet for den fælles landbrugspolitik.

4.5 EØSU støtter Kommissionens forslag om udelukkende at opkøbe fødevarer på det europæiske marked med henblik på samtidig at yde indirekte støtte til europæisk landbrug.

4.6 Større variation med hensyn til de produkter, som indgår i fødevarehjælpeprogrammet

4.6.1 Selv om det er vanskeligt at opnå en ernæringsmæssig balance, for så vidt som størstedelen af fødevarehjælpen kommer fra interventionslagrene, går EØSU ind for, at der leveres et så bredt og så sundt udvalg af fødevarer som muligt under hensyntagen til de ernæringsmæssige anbefalinger og kostråd for EU's befolkning.

4.6.2 EØSU går ind for, at fødevarehjælpen kædes sammen med social bistand, og anbefaler, at fødevarehjælpen uddeles hyppigt (ikke bare ekstraordinært), navnlig på områder hvor ngo'er og de offentlige myndigheder tilbyder supplerende ydelser (herberger, sundhed, uddannelse, erhvervsuddannelse, social integration osv.).

5. Civilsamfundets, de velgørende organisationers og de frivilliges deltagelse og rolle

5.1 Den 30. juni 2010 afholdt Europa-Kommissionen et møde for aktører, der er involveret i gennemførelsen af EU's fødevarehjælpeprogram. I dette møde deltog repræsentanter for de 18 ngo'er, der er aktive i 15 medlemslande, repræsentanter for et europæisk organ (European Public Health Alliance – EPHA) samt repræsentanter for de organer, som står for udbetaling af støtte og levering af andre ydelser.

5.2 I Europa findes der ngo'er (4), der tilbyder fødevarehjælp som en integreret del af en vifte af generelle sociale ydelser, der tilbydes dårligt stillede personer med henblik på at opnå stadig større social integration.

5.3 De velgørende organisationer er bedst i stand til at vurdere virkningen af programmet, for de har direkte forbindelse til de forskellige grupper af socialt dårligt stillede personer. De velgørende organisationer beretter, at nogle af de personer, som nyder godt af programmet, anbefaler, at viften af fødevarer udvides med henblik på at opnå en ernæringsmæssigt velafbalanceret ordning. Det anbefales også at skabe et lovgivningsmæssigt grundlag med henblik på at uddele traditionelle lokale produkter samt at forlænge programmets gennemførelsesperiode.

5.4 Det, at ngo'erne og et stigende antal frivillige involverer sig i dette projekt, viser, at det europæiske civilsamfund bekymrer sig om de socialt dårligst stillede personer og ønsker at støtte dem. EØSU vurderer, at nærhedsprincippet er overholdt, så længe medlemslandene frit kan udforme de nødvendige procedurer og kriterier for at udpege de organisationer, som skal være med til at føre programmet ud i livet. På samme måde er det medlemslandene, som vælger, hvem der skal modtage fødevarehjælpen. Dette program fremmer udvikling af samarbejdsrelationer mellem de velgørende organisationer og de offentlige myndigheder.

5.5 I nogle EU-lande ville ngo'erne og de velgørende organisationer involvere sig endnu mere, hvis der var tilstrækkelige økonomiske ressourcer til at dække de administrative omkostninger. EØSU støtter Kommissionens initiativ om at indarbejde Europa-Parlamentets ændringsforslag i sit ændrede forslag. Heri opfordrer Parlamentet til, at det bliver muligt at få administrationsomkostninger og lager- og transportomkostninger (mellem lager og uddelingssted), som afholdes af de velgørende organisationer, godtgjort (jf. den ændrede forordnings artikel 27, stk. 7).

Bruxelles, den 20. januar 2011 Staffan NILSSON Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) http://www.2010againstpoverty.eu/about/?langid=da

(2) Ibid.

(3) Ibid.

(4) Eksempelvis er der i Polen 44 regionale repræsentationer, 100 Caritas-centre, 4 500 ansatte og 70 000 frivillige, som beskæftiger sig med gennemførelsen af fødevarehjælpeprogrammet. Den velgørende organisation Caritas Polen gik ind i fødevarehjælpeprogrammet i 2004. Den råder over 44 lagre og 20 kølelagre. Ifølge Caritas Polen vil organisationens fremtidige udfordringer bestå i administration af programmet, transport af fødevarer og erhvervelse af investeringsgoder.