15.5.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 108/55 
Udtalelse  om  forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  om støtte  til fælles  projekter  for 
efterforskning  af kulbrinter 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr. C 18 af 25. januar  1975,  side  3-5. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  10. december  1974  i medfør  af artikel  198  i Traktaten  om opret-
telse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab  at høre  Det  økonomiske  og sociale 
Udvalg  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 128.  plenarforsamling,  holdt  i Bruxelles 
den 26. og 27. februar  1975,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til det brev  af 11. december  1974, 
hvori  Rådet  for  De  europæiske  Fællesskaber  an-
modede  Udvalget  om en udtalelse  om »Forslag  til 
Rådets  forordning  (EØF)  om  støtte  til fælles  pro-
jekter  for efterforskning  af kulbrinter«; 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af 
Det europæiske  økonomiske  Fællesskab,  i særde-
leshed  artikel  198; 
under  henvisning  til den  beslutning,  som  dets 
præsidium  traf  den  18. december  1974  om at på-
lægge  Afdelingen  for energi  og nukleare  anliggender 
at udarbejde  en udtalelse  og en beretning  herom; 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der blev  fremsat 
af Afdelingen  for  energi  og nukleare  anliggender 
på mødet  den  7. februar  1975; 
under  henvisning  til den beretning,  der på dette  møde 
blev afgivet  af ordføreren,  hr. Noordwal; 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  128. 
plenarforsamling,  der blev  holdt  den  26 og 27. fe-
bruar  1975  (mødet  den  27.  februar  1975),  og 
ud fra  følgende  betragtninger: 
der er et presserende  behov  for at iværksætte  en 
fælles  energipolitik  for  Fællesskabet,  der  gør  dets 
afhængighed  af forsyninger  udefra  så lille  som 
mulig; 
udviklingen  af energikilder  i almindelighed  og af 
kulbrinter  i særdeleshed  må spille  en afgørende  rolle 
i en sådan  politik; en passende  finansiel  støtte  fra Fællesskabets  side 
kan være  et incitament  til at nå dets  mål  for energi-
politikken— 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
med 36 stemmer  for og 6 imod,  mens  1 undlod  at 
stemme, 
1. Almindelige  bemærkninger 
1.1. Bemærkninger  til hovedinholdet 
1.1.1.  Udvalget  godkender  Kommissionens  for-
slag om at yde  støtte  til fælles  projekter  for efter-
forskning  af kulbrinter  med  forbehold  af de bemærk-
ninger,  der anføres  forneden.  Det er af den opfattelse, 
at alle  foranstaltninger,  der træffes  for at mindske 
Fællesskabets  afhængighed  af energiforsyninger  ude-
fra, bør  understøttes  mest  muligt. 
1.1.2.  Det  er værd  at erindre,  at Fællesskabet 
allerede  har iværksat  en lignende  forordning  (EØF) 
nr. 3056/73  af 9. november  1973  (*) om støtte  til 
teknologisk  udvikling  og transport  på kulbrinte-
området.  Både  dette  forslag  og Udvalgets  positive 
udtalelse  herom  (2) blev  udarbejdet  længe  før den 
O EFT  nr.  L 312  af 13.  11.  1973,  s. 1. 
(2) EFT  nr.  C 36 af 1. 6. 1973,  s. 27. 
Nr. C 108/56 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15. 5. 75 
væsentligt  ændrede  situation  på verdensenergimarke-
det blev  yderligere  forværret  af begivenhederne  i 
oktober  1973.  Denne  udvikling  har  kun  gjort  det 
endnu  mere  berettiget  at træffe  sådanne  foranstalt-
ninger. eller ineffektiv)  vanskeligheder  er ikke  blot  karakte-
ristiske  for efterforskning  på havet,  de findes  også 
på land.  Derfor  bør  forslaget  til forordning  også 
omfatte  efterforskning  på land  under  forudsætning 
af, at visse  betingelser  er opfyldt. 
1.1.3.  Udvalget  mærker  sig,  at forordning  (EØF) 
nr. 3056/73  kun  fandt  anvendelse  på projekter  i 
forbindelse  med  »teknologiske  udviklingsprojekter, 
der er direkte  knyttet  til virksomhed  i forbindelse 
med forskning,  vinding,  oplagring  eller  transport 
på kulbrinteområdet«,  mens  det foreliggende  forslag 
fastsætter  fællesskabsstøtte  til den  faktiske  efter-
forskning  af kulbrinter. 
1.1.4.  Det  foreliggende  forslags  væsentligste  mål-
sætning  må bestå  i at fremme  efterforskningen  af 
kulbrinter,  der  kan  forbedre  Fællesskabets  energi-
forsyning.  Derfor  må  Fællesskabet  have  tilstræk-
kelig  indflydelse  og kontrol  til at sikre,  at midlerne 
anvendes  i overensstemmelse  med  den  oprindelige 
hensigt.  Når  der  ydes  fællesskabsstøtte,  må  man 
være  særlig  opmærksom  på, at de fund,  der gøres, 
udnyttes  på en sådan  måde,  at de virkelig  bidrager 
til at nå dette  mål  inden  for rammerne  af Fælles-
skabets  politik. 
1.1.5.  Udvalget  fremhæver,  at efterforsknings-
arbejdet  kun  repræsenterer  en lille  del af totalom-
kostningerne  ved  at gøre  nye  kulbrintekilder  ope-
rative.  Selv  når efterforskningen  krones  med  held, 
er der  stadig  meget  store  finansielle  og tekniske 
problemer  både  med  hensyn  til at bygge  og installere 
produktions-  og transportanlæg.  Man  må håbe,  at 
Kommissionen  vil undersøge,  hvilken  rolle  Fælles-
skabet  bør  spille  i disse  senere  faser  af udviklings-
arbejdet,  når  først  den  foreliggende  forordning 
er blevet  vedtaget. 
1.2. Forordningsforslagets  geografiske  anvendel-
sesområde 1.2.2.  Udvalget  er af den  opfattelse,  at produktion 
af kulbrinter  i områder,  der ikke  omfattes  af kom-
missionsforslaget  under  visse  betingelser  kan  for-
bedre  forsyningssituationen.  Dette  kan  være  til-
fældet,  hvis  en  fællesskabsvirksomhed  udvinder 
kulbrinter  i en ikke-medlemsstat  i kraft  af en aftale 
med værtslandet,  der er af en sådan  art,  at Fælles-
skabsvirksomheden  påtager  sig risikoen  ved  efter-
forskningen.  I sådanne  tilfælde  og i tilfælde,  hvor 
efterforskningen  medfører  de vanskeligheder  og 
omkostninger,  der omtales  i forslaget  til forordning, 
bør fællesskabsvirksomheder  kunne  nyde  godt  af 
fællesskabsstøtte. 
1.3. Modtagere  at støtte 
1.3.1.  Det  bemærkes,  at forslaget  om støtte  også 
er begrænset  til projekter,  der gennemføres  »i form 
af et samarbejde  mellem  flere  virksomheder  i 
Fællesskabet«.  Udvalget  henviser  til sin  udtalelse 
om »Forslag  til rådsforordning  om  anvendelse  af 
fælles  foretagenders  vedtægter  for  de under  kul-
brinteindustrien  hørende  aktiviteter«,  hvori  der 
blev anmodet  om en juridisk  definition  af et fælles 
foretagende,  og hvori  det blev  påpeget,  at det var 
ønskeligt,  at en række  virksomheder  fra flere  med-
lemsstater  tog  del i projekterne,  uden  at dette  dog 
skulle  gøres  til en nødvendig  forudsætning. 
1.3.2.  I  betragtning  af de juridiske  overvejelser, 
der ligger  bag  (se artikel  4 i forslaget),  burde  der i 
forslaget  til forordning  stå,  at »de  virksomheder, 
der gennemfører  efterforskningsprojekterne«,  og 
ikke »efterforskningsprojekterne«,  kan  nyde  godt 
af støtte. 
1.2.1.  Fællesskabet  må  selvfølgelig  tage  alle  de 
skridt,  der  er nødvendige  for  at øge  den  interne 
kulbrinteproduktion,  da denne  løsning  er at fore-
trække  frem  for leveringsproblemer,  og da den  letter 
de internationale  betalinger.  Kommissionen  foreslår 
støtte  til »efterforskningsf  oretagender,  som  har 
væsentlig  interesse  for  Fællesskabet  og indebærer 
særlige  risici«.  Det  fremgår  imidlertid  ikke  tydeligt, 
hvorfor  denne  støtte  skal  begrænses  til efterforsk-
ningsvirksomhed  ud  for  kysten.  Miljømæssige, 
tekniske  (store  vanddybder  osv.)  og  geologiske 
(dannelser,  der  gør  seismisk  efterforskning  umulig 1.3.3.  I  nogle  af de områder,  der  omfattes  af 
forslaget  til forordning,  har driftsledere  fra Fælles-
skabet  allerede  oprettet  konsortier  med  driftsledere 
fra tredjelande  om programmer,  som  endnu  ikke  er 
begyndt.  Man  bør  ikke  nægte  fællesskabsstøtte 
til de efterforskningsprojekter,  der  kan  blive  et 
resultat  af disse  aktiviteter,  skønt  det i artikel  1 i 
forordningsforslaget  siges  ganske  klart,  at der skal 
være  tale  om et samarbejde  »mellem  flere  virksom-
heder  i Fællesskabet«.  I disse  tilfælde  bør  fælles-
skabsstøttens  omfang  afhænge  af EØ  F-driftslede-
rens eller  driftsledernes  andel  i projektet. 
15. 5. 75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 108/57 
1.3.4.  For  i fuldt  omfang  at leve  op til forord-
ningsforslagets  målsætning  vil  Fællesskabet  blive 
nødt  til at tage  positive  skridt  til fremme  af nye 
konsortier,  der  skal  arbejde  i områder,  hvor  drifts-
ledere  fra  Fællesskabet  og fra  tredjelande  endnu 
ikke  har  påbegyndt  fælles  aktiviteter.  Foretagender 
fra alle  medlemsstaterne  ville  kunne  gå med  ind  i 
disse  konsortier.  Udvalget  mener  imidlertid,  at det 
er af væsentlig  betydning,  at man  sætter  alle  kræfter 
ind på efterforskningen  af kulbrinter,  og at det, 
når man  ser bort  fra de juridiske  overvejelser,  ikke 
ville være  ønskværdigt  at udelukke  datterselskaber, 
hvis moderselskaber  har  hovedsæde  og driver  virk-
somhed  uden  for  Fællesskabet.  Det  fremfører,  at 
disse  foretagender  i lang  tid aktivt  har  taget  del  i 
efterforskningen  af kulbrinter  og således  har  samlet 
betydelig  teknisk  erfaring,  og de bør  derfor  mod 
passende  garantier  også  kunne  deltage  i projekter, 
der nyder  godt  af Fællesskabets  støtte. 
1.4. Tildeling  af støtte 
1.4.1.  Da  Fællesskabet  vil  drage  nytte  af den 
øgede  mængde  af direkte  tilgængelige  kulbrinter, 
er der  god  grund  til ikke  at gøre  udvælgelsen  af 
de projekter,  der  skal  støttes,  vanskeligere  (det 
fremgår  af artikel  1, stk.  2, at fællesskabsstøtten 
ikke  automatisk  vil blive  ydet  til alle  projekter)  ved 
at gøre  det vanskeligt  at afgøre,  hvor  meget  støtte, 
der bør  tildeles.  Udvalget  anmoder  derfor  om, 
at man  lader  ordene  »i strengt  nødvendigt  omfang« 
udgå. 
1.4.2.  Udvalget  mærker  sig,  at artikel  6 i forslaget 
til forordning  gør  ydelse  og  omfang  af støtten 
afhængig  af to faktorer: 
a) de risici,  der  er forbundet  med  vanskelighederne 
ved efterforskningen,  og 
b) projekternes  »påregnede  bidrag  til Fællesskabets 
forsyning.« 
Faktor  b) bør  ikke  fortolkes  for snævert.  Det  vil 
være  umuligt  at forudsige  produktionens  kvalitet 
og kvantitet,  da feltet  endnu  ikke  er opdaget,  når 
Rådet  træffer  sin beslutning.  For  at leve  op til for-
ordningsforslagets  ånd,  vil det  også  være  tilstræk-
keligt,  om de kriterier,  der  følges,  er baseret  på de 
tekniske  og klimatiske  vanskeligheder,  deres  ind-
virkning  på omkostningerne  og,  om  nødvendigt, 
synligheden  for  fund.  Udvalget  foreslår  derfor, 
at den  foreslåede  forordning  bør  skelne  mellem 
oplysninger,  der  er nødvendige,  før  efterforsk-
ningsarbejdet  begyndes,  og  oplysninger,  der  er nødvendige,  efter  at efterforskningsarbejdet  er blevet 
udført. 
1.4.3.  Forslaget  rummer  ingen  bestemmelser  om, 
hvorvidt  det er »finderen«,  der ensidigt  skal  afgøre, 
om en forekomst  er rentabel,  eller  om  denne  afgø-
relse  skal  træffes  i samråd  med  Kommissionen.  I 
første  tilfælde  ville  en negativ  afgørelse  medføre, 
at forekomster  ikke  blev  udnyttet,  og den  finan-
sielle  støtte  ikke  blev  tilbagebetalt.  I det  andet 
tilfælde  ville  resultatet  være  det  samme,  hvis  »fin-
deren«  ikke  accepterede  Kommissionens  konklu-
sioner,  og hvis  Kommissionen  ikke  havde  tilstrække-
lig myndighed  til at gennemtrumfe  sine  synspunkter 
over  for den  anden  part.  Ifølge  forslagets  ordlyd  er 
afgørelsen  om,  hvorvidt  en aflejring  er rentabel 
eller  ej, udelukkende  afhængig  af »finderens«  vurde-
ring af rentabiliteten  på  grundlag  af subjektive 
forretningsmæssige  kriterier.  Man  må derfor  stille  det 
spørgsmål,  om  Fællesskabets  væsentlige  interesse 
i at øge  sine  interne  ressourcer  er beskyttet  i tilstræk-
kelig  grad,  så længe  udnyttelsen  af forekomsterne 
udelukkende  er baseret  på private  virksomheders 
rentabilitetshensyn.  Udvalget  er af den  opfattelse, 
at hverken  foretagenderne  eller  Kommissionen 
alene  kan  træffe  afgørelse  om,  hvorvidt  et projekt 
er rentabelt  eller  ej. I de tilfælde,  hvor  der  er uover-
ensstemmelse  mellem  disses  respektive  vurderinger 
af et projekts  rentabilitet,  burde  sagen  forelægges 
til en  uafhængig  mælingsinstans,  hvis  afgørelse 
skulle  være  bindende. 
1.4.4.  De  vanskeligheder,  der  opstår,  når  man 
bruger  kriteriet  »handelsmæssig  succes«,  kan  kun 
overvindes,  hvis  man  i den  foreslåede  forordning 
indføjer  en tilstrækkelig  klar  bestemmelse  om  til-
bagebetalingsvilkårene. 
1.5. Bevillinger  på budgettet 
1.5.1.  Kommissionens  forslag  rummer  ingen  be-
stemmelser  om,  hvor  mange  penge  der  i alt i Fælle-
skabets  budget  skal  afsættes  til støtte,  der  ydes  i 
henhold  til  forordningsforslaget.  Det  bemærkes 
imidlertid,  at Kommissionen  i sin  meddelelse  til 
Rådet  »En  fællesskabspolitik  for kulbrintesektoren« 
nævner  tallet  50 millioner  RE  om  året  fra  1976 
og fremefter  for  teknologiske  udviklingsprojekter, 
der skal  gennemføres  i henhold  til forordning  (EØF) 
nr. 3056/73.  Udvalget  ønsker  at fremhæve,  at der, 
hvad  angår  støtten  til selve  efterforskningsarbejdet 
i henhold  til det  foreliggende  forslag,  er behov  for 
betydeligt  større  tildelinger.  Problemets  alvor  under-
streges  af den  kendsgerning,  at omkostningerne 
Nr. C 108/58 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15. 5. 75 
ved en enkelt  boring  i forbindelse  med  efterforsk-
ningsarbejde  ud for kysten  kan  beløbe  sig til 3,5-4 
millioner  RE,  og at chancerne  for væsentlige  fund 
set i forhold  til antallet  af boringer  er mindst  1 til 10. 
Hvis  Fællesskabets  indsats  virkelig  skal  have  nogen 
virkning,  må  man  fastsætte  meget  større  beløb. 
Måske  er det også  værd  at fremhæve,  at et frem-
skyndet  program  til udvikling  af kulbrinter  i de 
næste  ti år vil medføre  en stærk  koncentration  af 
udgifterne  på efterforskningsarbejde  i de næste 
fem år, som  der må afsættes  særlige  beløb  til. Sam-
tidig  er det vigtigt,  at der på Fællesskabets  budget 
hvert  år lægges  et bestemt  beløb  til side  for over  en 
længere  periode  at sikre  kontinuiteten  i arbejdet 
på kulbrinteefterforskningsområdet. 
1.6. De deltagende  selskabers  forpligtelser 
1.6.1.  Sådan  som  defineret  i artikel  6 (2) er de 
forpligtelser,  der  påhviler  de foretagender,  som 
nyder  godt  af fællesskabsstøtte  ikke  tilfredsstil-
lende. 
1.6.2.  Det  kan  meget  vel  forholde  sig sådan,  at 
der ikke  er nogen  grund  til at udveksle  oplysninger 
om projekter  i områder,  som  ligger  meget  langt 
fra hinanden,  og som  miljømæssigt  og geologisk 
er meget  forskellige.  Desuden  ville  sådanne  udveks-
linger  være  uhensigtsmæssige,  hvis  der  mellem 
eller ved siden  af de områder,  der omfattes  af enkelte 
projekter,  stadig  fandtes  ikke-overdragne  områder, 
som de implicerede  foretagender  eventuelt  ville 
konkurrere  om.  Forpligtelsen  til at udveksle  oplys-
ninger  burde  udtrykkeligt  begrænses  til relevante 
oplysninger,  der er et resultat  af projekterne.  Dette 
spørgsmål  bliver  mere  detaljeret  behandlet  i de 
særlige  bemærkninger. 
1.6.3.  Man  bør  også  fra  selskaberne  indhente 
oplysninger  om deres  generelle  planer  med  hensyn 
til udvindingsmetode,  transport,  raffinaderiernes 
placering  samt  markedsføring  af de kulbrintefore-
komster,  der  måtte  blive  opdaget.  I de tilfælde, 
hvor  der indgås  kontrakt  om støtte  mellem  Fælles-
skabet  og det selskab,  der gennemfører  efterforsknin-
gen, bør  den  indeholde  garantier  for,  at de fund, 
der gøres,  vil blive  brugt  til at forbedre  medlems-
staternes  energiforsyningssituation. 
1.7. Det  treårige  efterforskningsprogram 
1.7.1.  Ifølge  den nuværende  ordlyd  er tildelingen 
af fællesskabsstøtte  gjort  betinget  af Rådets  beslut-
ning om et treårigt  efterforskningsprogram,  som  er 
forelagt  af Kommissionen.  Udvalget  mener,  at Kommissionen  må  gøre  det  helt  klart,  hvad  der 
menes  med  »et  treårigt  efterforskningsprogram 
fastlagt  ud fra projekter,  som  er forelagt....« 
1.7.2.  Udvalget  finder  det mærkeligt,  at der ikke 
er nogen  omtale  af, hvordan  det foreslåede  program 
tænkes  integreret  inden  for  rammerne  af den  ny 
strategi  for energipolitikken  og i særdeleshed  de mål 
på energiområdet,  som  man  har  sat sig for 1985. 
1.7.3.  Udvalget  kan  godkende  et sådant  treårigt 
program  under  forudsætning  af, at Kommissionen 
gør det klart,  at programmet  vil blive  fortsat  efter 
de første  tre år, og at det desuden  vil blive  »selv-
forsynende«,  ved  at de penge,  der  betales  tilbage 
i tilfælde  af, at en forekomst  er rentabel,  genan-
vendes  til finansiering  af nye  projekter. 
1.7.4.  Udvalget  stiller  endvidere  det  spørgsmål, 
om ikke  den  foreslåede  fremgangsmåde  for god-
kendelse  af projekter  kan  vise  sig at være  noget 
besværlig,  da der kan  gå meget  lang  tid mellem  fore-
læggelsen  af et bestemt  projekt  for Kommissionen 
og dennes  udarbejdelse  af forslaget  om  et fuldt 
færdigt  treårigt  efterforskningsprogram.  Udvalget 
mener,  at det ikke  er ønskeligt  at bremse  et godt 
forslag,  indtil  alle  ansøgninger  er blevet  modtaget 
og bearbejdet,  da man  i så fald  ville  blive  nødt  til 
at lægge  den  tid,  der  går  hermed,  oven  i den  tid, 
det tager  at udføre  efterforskningsarbejdet,  og i 
de tilfælde,  hvor  dette  krones  med  held,  oven  i den 
lange  forberedelsesfase,  der  er nødvendig,  for  at 
boringen  kan  nå produktionsstadiet.  Der  er heller 
ingen  grund  til at nægte  fællesskabsstøtte  til eller 
forsinke  efterforskningsprojekter,  som,  hvis  de 
udelukkes  fra  ét program,  kunne  begyndes  i 
det treårige  interval  mellem  et program  og det 
næste.  Kommissionen  burde  derfor  gøre  det  helt 
klart,  at det  treårige  efterforskningsprogram,  når 
først  det er begyndt,  ikke  skal  stivne.  Endvidere 
ligger  det i sagens  natur,  at programmer  må frem-
skyndes  eller  bremses  i takt  med  de vanskeligheder, 
der kan  opstå  ved  efterforskningen  af gas  og olie. 
Af denne  grund  bør  programmet  kunne  revideres 
i lyset  af de resultater,  der opnås,  forudsat  at dette 
ikke medfører,  at støtte,  der allerede  er blevet  lovet, 
udsættes. 
1.7.5.  Man  burde  også  fastsætte  den  tidsfrist, 
regnet  fra datoen  for forelæggelsen  af programmet, 
inden  for hvilket  Rådet  skal  træffe  sin beslutning. 
1.7.6.  Man  burde  gøre  det  helt  klart,  hvilken 
fremgangsmåde  Rådet  følger,  når  det  skal  god-
kende  projekter.  Det  fremgår  af artikel  5, at de 
enkelte  projekter  hver  for  sig skal  forelægges  for 
15. 5. 75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 108/59 
Rådet,  mens  de ifølge  artikel  6 skal  inkluderes  i 
programmet. 
1.8. Arbejdssikkerhed  og  miljøbeskyttelse 
1.8.1.  Kommissionen  må  sikre,  at projekter  til 
efterforskning  ud for  kysten,  der  nyder  godt  af 
fællesskabsstøtte,  omfatter  passende  bestemmelser 
både  om  arbejdssikkerhed  og  miljøbeskyttelse; 
dette  gælder  særligt  for projekter,  der gennemføres 
på åbent  hav  og på udsatte  steder.  Af denne  grund 
bør de oplysninger,  der  fremsendes  om  projekter 
i områder  ud for  kysten,  indeholde  oplysninger 
af teknisk  og operationel  karakter,  der  gør  det 
muligt  at vurdere  sikkerhedsstandarden  — i særde-
leshed  med  henblik  på arbejde  under  vandet  og 
forebyggelse  af pludselig  udstrømning  af olie  og 
opfangeises-  og fjernelsesmetoder  i tilfælde  af, 
at olie  strømmer  ud — både  under  efterforsknings-
arbejdet  og i den  efterfølgende  produktionsfase. 
Som en mere  generel  regel  bør  det gælde,  at disse 
normer,  hvis  de ikke  allerede  er fastlagt  af den 
nationale  lovgivning  i nogle  af medlemsstaterne, 
udarbejdes  ved  hjælp  af forhandlinger  mellem 
fagforeningerne  og de selskaber,  der udfører  efter-
forskningsarbejdet. 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Artikel  1, stk. 1 
2.1.1.  Da  både  begrundelsen  og betragtningerne 
rummer  de samme  punkter  som  artiklerne,  frem-
fører  Udvalget  sine  særlige  bemærkninger  under 
henvisning  til disse  artikler.  Disse  bemærkninger 
gælder  i lige så høj grad  for de to førnævnte  ordnings-
ord. 
2.1.2.  Udvalget  foreslår,  at ordene  «i strengt 
nødvendigt  omfang»  udgår  af de grunde,  der  er 
nævnt  i de almindelige  bemærkninger. 
2.2. Artikel  1, stk.  2 
2.2.1.  Udvalget  føler,  at det,  a priori,  ville  være 
en skam,  hvis  projekter,  der  er af interesse  for 
Fællesskabet,  og i særdeleshed  for  dets  energi-
forsyning  udelukkes  ene og alene,  fordi  disse  bliver 
foreslået  af ét foretagende.  Det  foreslår  derfor, 
at stk.  2 ændres  på følgende  måde: 
»De projekter,  som  vil kunne  nyde  godt  af støtte 
fra Fællesskabet,  skal  fortrinsvis  gennemføres 
i form  af et samarbejde  (osv.)...« 
2.2.2.  Udvalget  mener,  at også  selskaber,  der 
driver  virksomhed  i Fællesskabet,  men  hvis  moder-selskaber  har  hovedsæde  og  driver  virksomhed 
uden  for  Fællesskabet,  mod  passende  garantier 
skulle  kunne  deltage  i projekter,  der  nyder  godt 
af fælleskabsstøtte,  da man  på denne  måde  kan 
inddrage  alle  tilgængelige  ressourcer  i indsatsen 
for efterforskning  af kulbrinter.  Det  påpeger,  at 
disse  selskaber  har samlet  betydelig  teknisk  erfaring 
hvad  angår  efterforskning  af kulbrinter,  og de har 
derudover  i meget  lang  tid samarbejdet  med  fæl-
lesskabsselskaber  på  dette  område. 
2.3. Artikel  2 
2.3.1.  Da  man  i visse  tilfælde  kan  se bort  fra 
stratigrafiske  boringer,  burde  ordet  «stratigrafisk» 
udgå. 
2.3.2.  Udvalget  mener,  at begrænsningen  af 
fællesskabsstøtten  til maksimalt  to boringer  — eller 
tre, som  mundtligt  foreslået  af Kommissionens 
repræsentanter  — både  er for snæver  og for til-
fældig.  Når  man  finder  tegn  på kulbrinter,  er det 
normalt  nødvendigt  at foretage  en række  prøve-
boringer,  før man  kan  konstatere,  hvor  stor  og følge-
lig hvor  rentabel  forekomsten  er. Selv  på dette 
stadium  vil foretagendet  stadig  være  nødt  til uden 
Fællesskabets  støtte  at betale  de betydeligt  større 
omkostlninger  ved  opstilling  af produktions-  og 
transportanlæg,  før  kulbrinterne  kan  udvindes. 
Derfor  foreslår  Udvalget,  at stk.  1, 2. led,  ændres 
som følger: 
»— en eller  flere  boringer  beregnet  på at fastslå 
aflejringens  størrelse  og rentabilitet«. 
2.4. Artikel  3 
2.4.1.  For  at sikre,  at definitionen  i stk. 2 omfatter 
alle de juridiske  personer,  der måtte  være  involveret 
1 efterforskning  af kulbrinte,  særligt  nogle  af dem, 
der findes  *i Det  forenede  Kongerige  (Gas  Council, 
National  Coal  Board),  bør  første  punktum  i stk. 
2 ændres  som  følger: 
»Såfremt  oprettelse  af en juridisk  person  til 
gennemførelse  af projekter  vil påføre  de delta-
gende  foretagender  yderligere  byrder,  vil projektet 
kunne  gennemføres  ved et almindeligt  samarbejde 
mellem  fysiske  eller  juridiske  personer  eller 
foretagender«-. 
2.5. Artikel  4, stk.  1 
2.5.1.  Af  de grunde,  der  er angivet  i kommen-
tarerne  til artikel  2 foroven,  kan  fortsat  aktivitet, 
efter  at to eller  tre prøveboringer  er tilendebragt, 
Nr. C 108/60 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.5.  75 
ikke opfattes  som  et kriterium  for  rentabilitet. 
Det sidste  punktum  bør derfor  ændres  som  følger  : 
»Som  handelsmæssig  succes  betragtes  opdagelse 
og udnyttelse  af en aflejring,  hvis  størrelse  og 
kvalitet  giver  tilstrækkelig  garanti  for rentabilitet«. 2.6.4.  I  forbindelse  med  fremgangsmåden  ved 
tilbagebetaling  i tilfælde  af, at et projekt  er rentabelt, 
bør der også  tages  hensyn  til foretagendernes  beta-
linger  i forbindelse  med  deres  skattemæssige  for-
pligtelser  over  for nationale  myndigheder. 
2.5.2.  Normalt  vil det være  både  i selskabernes 
og i Fælleskabets  interesse  at udnytte  en forekomst, 
der anses  for at være  rentabel.  Den  kan  kun  anses 
for at være  en »handelsmæssig  succes«,  efter  at 
produktionen  er påbegyndt,  og først  i denne  fase 
bør tilbagetalingsproceduren,  der  er indeholdt  i 
denne  artikel,  træde  i kraft. 
2.5.3.  Yderligere  definitioner  kan  blive  nød-
vendige  ved  bestemmelsen  af begrebet  »handels-
mæssig  succes«,  da denne  kan  afhænge  af, om der 
tages  hensyn  til afskrivninger,  og af økonomisk 
politiske  faktorer,  såsom  betingelser  for  driften, 
der stilles  af de nationale  myndigheder. 2.7. Artikel  5, stk.  1 
2.7.1.  Udvalget  mener,  at det  burde  gøres  helt 
klart,  at det er hensigten,  at der  for hvert  projekt 
finder  samråd  sted  med  alle  medlemsstaterne  og 
ikke blot  med  de medlemsstater,  der  er værter 
for de foretagender,  der er ansvarlige  for de enkelte 
projekter. 
2.7.2.  Det  står  heller  ikke  klart,  hvad  der ventes 
af de medlemstsater,  der  høres  i forbindelse  med 
projekter,  der direkte  er forelagt  for Kommissionen. 
2.6. Artikel  4, stk.  2 
2.6.1.  Udvalget  mener,  at begrænsningen  af 
Fællesskabets  støtte  til maksimalt  25 % af totalom-
kostningerne  ved  projektet  er for snæver,  når man 
tager  i betragtning,  at en praktisk  taget  lignende 
fællesskabsstøtte,  der den  17.  december  1974  blev 
ydet af Rådet  til 21 projekter  i henhold  til forordning 
(EØF)  nr. 3056/73  i fem  tilfælde  beløb  sig til 40 % 
og i gennemsnit  udgjorde  34 % for alle  projekterne. 
Det forelår  derfor,  at loftet  for fællesskabsstøtte  i 
den foreslåede  forordning  bliver  sat op til 40 %. 
2.6.2.  Udvalget  er enig  i, at støtte  ydet  af Fælles-
skabet  bør  tilbagebetales  i tilfælde  af, at projektet 
viser  sig at være  rentablet.  Forslagets  ordlyd  gør 
det imidlertid  langt  fra klart,  på hvilket  grundlag, 
hvornår  og af hvem  et projekt  kan  bedømmes  som 
værende  en succes  eller  en fiasko.  Denne  afgørelse 
kan hverken  overlades  til foretagenderne  eller  til 
Kommissionen  alene.  I de tilfælde  hvor  der er for-
skelle  mellem  disses  respektive  vurderinger  af et 
projekts  rentabilitet,  bør  sagen  henvises  til en 
uafhængig  mæglingsinstans,  hvis  afgørelse  skal 
være  bindende. 
2.6.3.  Den  foreslåede  forordning  burde  også 
rumme  detaljerede  forskrifter  om  de procedurer, 
der skal  følges  i tilfælde  af tilbagebetaling.  Dette 
er vigtigt,  fordi  foretagenderne  ikke  må  lades  i 
tvivl  om tidspunktet  for tilbagebetalingerne  og om 
tilbagebetalingsvilkårene. 2.8. Artikel  5, stk.  2 
2.8.1.  Teksten  kan  i sin nuværende  form  skabe 
forvirring,  da nogle  af de oplysninger,  der anmodes 
om, eventuelt  først  er tilgængelige,  efter  at prøve-
boringerne  er blevet  gennemført.  Udvalget  foreslår 
derfor,  at den  rapport,  der  anmodes  om  i denne 
artikel,  begrænses  til oplysninger,  som  er tilgænge-
lige før  prøveboringerne  er gennemført,  mens 
forpligtelsen  til at give  alle  yderligere  oplysninger 
burde  være  indeholdt  i en særskilt  artikel.  Andet 
punktum  i artiklen  burde  derfor  affattes  således: 
»Denne  rapport  skal  indeholde: 
— en detaljeret  beskrivelse  af projektet  og mere 
specielt  af boringsprogrammet; 
— resultaterne  af de geofysiske  undersøgelser; 
— art og omfang  af de risici,  projektet  indebærer; 
— projektets  omkostninger  og de finansieringsme-
toder,  som  er fastlagt  for dets  gennemførelse; 
— ethvert  andet  forhold,  som  kan  motivere 
størrelsen  af den  af Kommissionen  foreslåede 
fællesskabsstøtte  til projektet; 
— en detaljeret  beskrivelse  af de normer,  der 
skal overholdes  med  hensyn  til arbejdssikkerhed 
og miljøbeskyttelse,  hvis  de ikke  allerede 
omfattes  af national  lovgivning; 
— finansiel  situation  og teknisk  kapacitet  hos 
den eller  de for projektet  ansvarlige; 
— omfanget  af fastlagte  eller  påregnede  støtte-
foranstaltninger  fra medlemsstaterne  til udfø-
relsen  af projektet; 
— Den  europæiske  Investeringsbanks  eventuelle 
rolle«. 
15.5.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 108/61 
2.9. Artikel  6, stk. 1 
2.9.1.  Udvalget  er af den  opfattelse,  at Rådets 
beslutning  om det treårige  program  bør  træffes  med 
kvalificeret  stemmeflerhed,  og foreslår,  at første 
sætning  i artiklen  ændres  i overensstemmelse  hermed. 
I overensstemmelse  med  de ovennævnte  almindelige 
bemærkninger  i punkt  1.7.4.  om det treårige  program 
foreslår  Udvalget,  at den  følgende  sætning  tilføjes 
til slutningen  af stykket: 
»På forslag  af Kommissionen  kan  Rådet  om 
nødvendigt  fra tid til anden  revidere  det treårige 
program,  forudsat  at en sådan  revision  ikke 
medfører,  at støtte,  der  er blevet  godkendt, 
standses  eller  skæres  ned.« 
2.10.  Artikel  6, stk.  2 
2.10.1.  Kommissionen  burde  erklære,  at samar-
bejde  om udveksling  af oplysninger  mellem  selskaber 
er forenelig  med  artikel  85 og 86 i Rom-traktaten, 
der omhandler  konkurrencefrihed  og  retten  til 
frit samarbejde  mellem  foretagender. 
2.10.2.  I  overensstemmelse  med  punkt  1.6.  i de 
almindelige  bemærkninger  og de ovennævnte  be-
mærkninger  til artikel  5 burde  forpligtelserne  for 
dem,  der  nyder  godt  af støtten,  være  indeholdt  i 
en særlig  artikel  i forordningen,  der burde  erstatte 
artikel  6, stk.  2, og have  følgende  ordlyd: 
»Artikel  6 a 
1. Foretagender,  som  modtager  fællesskabsstøtte, 
skal erklære  sig indforstået  med  at meddele 
Kommissionen  alle  de oplysninger,  der  er 
fremkommet  i forbindelse  med  det finansierede 
projekt,  og i særdeleshed  følgende: 
— Tegn  på, at der er mulighed  for kulbrinte-
forekomster  i efterforskningsområdet; 
— den  anslåede  rentabilitet  ved  udnyttelsen; 
— planer  om yderligere  efterforskninsarbejde; 
— i tilfælde  af fund,  planer  om  at starte  en 
produktion. 
2. Kommissionen  foretager  forudgående  høring 
af disse  foretagender,  når den mener,  at sådanne 
oplysninger  burde  meddeles  andre  foretagender. 
3. Foretagender  skal  samarbejde  på det tekniske 
plan for at garantere  den bedst  mulige  udvikling 
i de områder,  der omfattes  af disse  programmer. 4. Foretagender  skal  give  tilstrækkelige  garantier 
for, at kulbrinter  fra  boringer,  der  nyder 
godt  af fællesskabsstøtte,  vil  blive  brugt 
til at forbedre  medlemsstaternes  energifor-
syningssituation. 
5. Fremgansmåderne  for meddelelse  og udveksling 
af oplysninger  og  for  teknisk  samarbejde 
mellem  virksomheder  skal  nedfældes  i en 
særlig  forordning«. 
2.11.  Artikel  7 
2.11.1.  Udvalget  er enig  i Kommissionens  syns-
punkter  om,  at finansiel  støtte,  der ydes  af Fællesska-
bet, ikke  må  forvride  konkurrencen,  og derfor 
skal være  forenelig  med  bestemmelserne  i artikel  85 
og 86 i traktaten. 
2.12.  Artikel  9 
2.12.1.  Det  fremhæves  i denne  artikel,  at »oplys-
ninger  som  indhentes  under  anvendelse  af ... forord-
ning,  er fortrolige«.  For  at beskytte  foretagendernes 
legitime  interesser,  bør  man  i de kontrakter,  der 
underskrives  mellem  foretagenderne  og Kommissio-
nen, ganske  nøje  angive,  hvilke  oplysninger  vil 
blive  behandlet  fortroligt. 
2.13.  Artikel  10 
2.13.1.  En  årlig  rapport  til Europa-Parlamentet 
og til Rådet  er ønskelig,  men  det  ville  dog  være 
gavnligt,  om  man  nøje  fik fastlagt,  hvordan  den 
kan bringes  i overensstemmelse  med  den  garanti 
for fortrolig  behandling,  der  er fastsat  i artikel  9. 
2.13.2.  Udvalget  foreslår  endvidere,  at artiklen 
affattes  således: 
»Kommissionen  aflægger  årligt  over  for Europa-
Parlamentet,  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
og Rådet  rapport  om gennemførelsen  af efterforsk-
ningsprogrammet  og om  fremskridtsstadium  for 
hvert  af projekterne.« 
2.14.  Bilag 
2.14.1.  Udvalget  mener,  at den  geografiske  be-
grænsning  af projekter,  der  kan  nyde  godt  af 
fællesskabsstøtten,  er for snæver,  og at efterforsknings-
aktiviteten  på land  også  bør  udvides,  med  mindre 
tekniske  vanskeligheder  indebærer  risiko  for meget 
høje omkostninger.  Udvalget  foreslår  derfor,  at 
bilaget  til forordningen  affattes  således: 
»Projekter  for  efterforskning  af kulbrinter,  der 
skal kunne  nyde  godt  af støtte  fra Fællesskabet 
skal udføres: 
Nr. C 108/62 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15. 5. 75 
a) På medlemsstaternes  område,  eller den 60°  breddegrad  og  mellem  20°  østlig 
længde  og  70°  vestlig  længde«. 
Bruxelles,  den  27.  februar  1975. b) i territoriale  vande  eller  i tilgrænsende  havzoner, 
hvor  medlemsstaterne  har  eksklusivret  til 
efterforskning  i henhold  til de internationale 
konventioner,  når  dybden  overstiger  100  meter 
eller,  uden  begrænsning  i dybden,  nord  for Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Henri  CANONGE 
BILAG 
til udtalelse  fra Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
Efter  at man  under  diskussionen  énstemmigt  havde  vedtaget  et ændringsforslag  blev  følgende 
oprindelige  tekst  i afdelingens  udtalelse  ændret: 
Punkt  1.1.4. 
1.1.4.  Det  foreliggende  forslags  væsentligste  målsætning  må bestå  i at fremme  efterforsknin-
gen af kulbrinter,  der kan  forbedre  Fællesskabets  energiforsyning.  Når  der ydes  fællesskabs-
støtte,  må man  være  særlig  opmærksom  på, at de fund,  der gøres,  udnyttes  på en sådan  måde, 
at de virkelig  bidrager  til at nå dette  mål. 
Følgende  ændringsforslag  blev  forkastet: 
Punkt  1.3.4. 
3. og 4. sætning  erstattes  med  følgende  tekst: 
»Udvalget  mener  imidlertid,  at man  bør  udelukke  datterselskaber,  hvis  moderselskaber 
har hovedsæde  og driver  virksomhed  uden  for Fællesskabet«. 
Resultatet  af afstemningen: 
8 stemte  for;  40 stemte  imod;  1 undlod  at stemme. 
Begrundelse  for ovenncevnte  ændringsforslag 
Såfremt  man  mener,  at virksomheder,  der ikke  er hjemmehørende  i EØF,  er med  til efter-
forskning  af nye  kulbrinteforekomster  på de ni medlemsstaters  område,  så bør  det være  for 
egne  midler,  at disse  virksomheder  skal  drive  deres  virksomhed. 
Der er ikke  blot  tale  om at finde  mere  olie,  men  man  må skærpe  Fællesskabets  kontrol  med 
dets forsyninger.  Det  forekommer  derfor  naturligt  at forbeholde  Fællesskabets  midler  for 
virksomheder,  der er hjemmehørende  i Fællesskabet. 
Punkt  1.3.4. 
De to sidste  punktummer  udgår. 
Resultatet  af afstemningen: 
9 stemte  for;  35 stemte  imod;  5 undlod  at stemme. 
Begrundelse  for ovenncevnte  ændringsforslag 
Da der  ikke  i udtalelsen  skelnes  mellem  fællesskabs-  og ikke-fællesskabsvirksomheder  med 
hensyn  til virkningerne  af støttetildeling,  er de sætninger,  der foreslås  slettet,  overflødige  i 
udtalelsen. 
Punkt  1.4.2. 
Sidste  punktum  udgår. 
Resultatet  af afstemningen 
6 stemte  for;  38 stemte  imod;  6 undlod  at stemme. 
15. 5.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 108/63 
Begrundelse  for ovenncevnte  cendringsforslag 
I punkt  1.4.2.  behandles  punkt  1 i forretningsforslaget,  hvori  angives  de kriterier,  Rådet  skal 
gå ud fra ved  støttetildelingen.  Rådet  kender  ikke  det »påregnede  bidrag  til Fællesskabets 
forsyning«,  når det træffer  sin beslutning.  Derfor  kan  anmodningen  om at forelægge  oplys-
ninger  efter  efterforskningsarbejdet  ikke  vedrøre  punkt  1 i artikel  6, men  eventuelt  punkt  2. 
Punkt  1.7.5. 
Efter  punkt  1.7.4.  tilføjes  følgende  tekst: 
1.7.5.  I  mangel  af oplysninger  om  programmets  formål  og varighed  finder  Udvalget 
det formålstjenligt  at ændre  fremgangsmåden  for gennemgang  af projekterne.  Udvalget 
foreslår:  i det første  kvartal  i hvert  år (eller  i et nærmere  bestemt  antal  år) anmoder  Kommis-
sionen  de berørte  virksomheder  om at forelægge  den  de efterforskningsprojekter,  som  de 
anmoder  om fællesskabsstøtte  til; ansøgningerne  skal  være  Kommissionen  i hænde  inden 
for en vis frist  fra nævnte  meddelelse  at regne  (f. eks.  60 dage);  at de skal  indeholde  de i art. 5 
krævede  oplysninger;  Rådet  skal  træffe  beslutning  med  hensyn  til de modtagne  ansøgninger 
inden  for en vis frist  (f. eks.  90 dage)  fra den  foregående  frists  udløb  at regne. 
Resultatet  af afstemningen 
9 stemte  for;  29 stemte  imod;  13 undlod  at stemme. 
Begrundelse  for det ovenncevnte  cendringsforslag 
Ingen. 
Punkt  2.3.1.  og 2.3.2. 
Disse  punkter  erstattes  med  følgende: 
2.3.1.  Udvalget  mener  ikke,  at det arbejdsprogram,  der er nævnt  i artikel  2 i forslaget, 
er i overensstemmelse"med  de faktiske  forhold  i forbindelse  med  efterforskningsvirksomheden 
eller med  forordningens  sigte. 
2.3.2.  Det  første  punkt  i stk. 1 tilsigter  en stratigrafisk  boring,  men  hvis  denne  ikke  finder 
sted — sådan  som  det meget  ofte  sker  — ydes  der ikke  tilskud  til prøveboringen  — som 
indlysende  nok  må  foretages. 
2.3.3.  Når  kun  en enkelt  prøveboring  tillades  betyder  dette  på den  anden  side,  at llea 
projekter,  i forbindelse  med  hvilke  denne  boring  ikke  medfører  fund  — det vil sige  i de 
fleste  tilfælde  ifølge  erfaringen  — ikke  modtager  fællesskabstilskud  for mere  end  denne 
boring  (udbytteløst).  Dette  indebærer,  at de projekter,  der støder  på større  vanskeligheder 
og løber  ind i højere  omkostninger,  bliver  dårligere  stillet  i forhold  til dem,  hvor  der efter 
en enkelt  prøveboring  opnås  et positivt  resultat. 
2.3.4.  Derfor  foreslår  Udvalget,  at de to punkter  i første  stykke  af artikel  2 affattes  således: 
— Højst  tre prøveboringer; 
— to udvindingsboringer  beregnet  på at fastslå  størrelse  og rentabilitet  af det fund,  som 
er resultatet  af den  første  prøveboring  med  positivt  resultat. 
Fællesskabsstøtten  kan  tildeles  for to udvindingsboringer,  selv  om fundet  er et resultat 
af en prøveboring,  som  ikke  er finansieret  af Fællesskabet. 
Resultatet  af afstemningen: 
12 stemte  for;  23 stemte  imod;  14 undlod  at stemme. 
Begrundelse  for ovenncevnte  ændringsforslag 
Ingen. 
Følgende  originaltekst  i afdelingens  udtalelse  blev  ændret  som  følge  af et ændringsforslag, 
der blev  vedtaget  med  40 stemmer  for og 5 stemmer  imod,  idet  dog  1 undlod  at stemme. 
Punkt  2.9.1. 
2.9.1.  I  overensstemmelse  med  de ovennævnte  almindelige  bemærkninger  i punkt  1.7.4. 
om det treårige  program  foreslår  afdelingen,  at den  følgende  sætning  tilføjes  til slutningen 
af stykket; 
»På forslag  af Kommissionen  kan  Rådet  om  nødvendigt  fra tid til anden  revidere  det 
treårige  program,  forudsat  at en sådan  revision  ikke  medfører,  at støtte,  der er blevet 
godkendt,  standses  eller  skæres  ned«. 
Følgende  ændringsforslag,  der blev  fremsat  i henhold  til forretningsordenen,  blev  forkastet. 
Nr. C 108/64 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.5.  75 
Punkt  2.10.2. 
Punkt  4 under  artikel  6 a erstattes  af: 
»De projekter  til efterforskning  af kulbrinter,  der  nyder  godt  af fællesskabsstøtte,  skal 
omfatte: 
— forsyningsgarantier  efter  forhandling  mellem  de berørte  parter.  Garantierne  skal  svare 
til hver  enkelt  medlemsstats  behov  samt  til de undersøgte  udnyttelsesmuligheder; 
— garantier  om  inflationsbekæmpelse  på prisområdet. 
Resultatet  af afstemningen: 
15 stemte  for;  26 stemte  imod;  3 undlod  at stemme. 
Begrundelse  for ovennævnte  ændringsforslag 
I begrundelsen  for forordningen  (KOM  (74)  1962  endel.)  omtales  i punkt  2 samling  af den 
økonomiske  støtte,  der er knyttet  til virksomhed  i forbindelse  med  efterforskning,  udvinding, 
oplagring  eller  transport. 
Udvalget  er derfor  nødt  til at fremsætte  en udtalelse,  der tager  hensyn  til projektet  i sin helhed, 
således  som  Kommissionen  gør. 
Ethvert  projekt  med  støtte  fra Kommissionen  bør  betragtes  som  et offentligt  bidrag  og det 
er derfor  Kommissionens  ret gennem  nationale  institutioner,  at få tilstrækkelige  garantier 
med hensyn  til olieselskabernes  politik.  I mere  end  én forstand  er forsynings-  og prisspørgs-
målet  foruroligende  for  medlemsstaterne. 
Medlemsstaternes  kvantitative  forsyning  bør  være  genstand  for  stor  opmærksomhed,  idet 
den bør  svare  til de faktiske  udvindingsmuligheder  og til hver  enkelt  medlemsstats  behov. 
Kulbrinterne  i Nordsøen  skal  kunne  mindske  hvert  enkelt  lands  såvel  som  Fællesskabets 
energiafhængighed.  Denne  forsyningskilde  bør  anses  for et middel  til bekæmpelse  af infla-
tionen. 
Det er derfor  nødvendigt  at henstille  til hver  enkelt  stat  og til de nationale  institutioner  at 
fastsætte  lovbestemmelser,  der kan  lette  skatte-  og afgiftsbyrden  på den  endelige  forbruger, 
samt  iværksætte  praktisk  gennemførlige  skatte-  og afgiftsbestemmelser  for olieselskaberne. 
Punkt  2.10.2. 
Punkt  4 under  artikel  6 a erstattes  af følgende  kommentarer: 
»Det  er nødvendigt  at revidere  skatte-  og afgiftslovgivningen.  Hver  enkelt  medlemsstat 
påtager  sig sin del af ansvaret  herfor.  Udvalget  finder,  at denne  revision  af lovgivningen 
dels bør  omfatte  en nedbringelse  af de skatter  og afgiter,  der bæres  af den  endelige  for-
bruger,  og dels  bør  gøre  det muligt  i praksis  at pålægge  olieselskaber,  der nyder  godt  af 
fællesskabsstøtte,  skatter  og afgifter  for så vidt  angår  ethvert  godkendt  projekt,  som  muliggør 
efterforskning,  udvinding,  oplagring  eller  transport«. 
Resultatet  af afstemningen: 
3 stemte  for;  32 stemte  imod;  8 undlod  at stemme. 
Begrundelse  for ovennævnte  ændringsforslag 
Ligesom  for det ovennævnte  første  ændringsforslag  til punkt  2.10.2. 
Følgende  afsnit  i Udvalgets  udtalelse  blev  erstatter  af et ændringsforslag,  der blev  vedtaget 
med 21 stemmer  for,  8 stemmer  imod,  idet  12 undlod  at stemme. 
Punkt  2.14.1. 
2.14.1.  Udvalget  er af den  opfattelse,  at ordene  »eller  i tilstødende  zoner,  der  ikke  er 
underkastet  suverænitet«  er utilstrækkelige.  For  det  første,  fordi  det ikke  er klart,  hvor 
langt  en »tilstødende  zone«  kan  strække  sig geografisk.  For  det andet,  fordi  det er vanske-
ligt at definere  havområder,  »der  ikke  er underkastet  suverænitet«,  eller  bedre  »ikke  er 
underkastet  nogen  nations  suverænitet«,  i betragtning  af alle  de områder,  der for tiden  er 
internationalt  omstridte. 
2.14.2.  Udvalget  mener  under  alle  omstændigheder,  at den  geografiske  begrænsning 
af projekter,  der nyder  godt  af fællesskabsstøtte,  er for snæver.  Området  burde  under  visse 
betingelser  udvides  til også  at dække  efterforskning  på land  på medlemsstaternes  territo-
rium.  Under  forbehold  af garantier  i deltagelsesaftalerne  om,  at de fund,  der gøres,  ville  blive 
brugt  til at forbedre  Fællesskabets  energiforsyningssituation,  ville  afdelingen  under  for-
behold  af lignende  betingelser  ikke  pålægge  nogen  bestemt  geografisk  begrænsning.  Derfor 
burde  både  bilaget  og henvisningen  hertil  i Kommissionens  forslags  artikel  1 udgå.