ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
om indgåelse på Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters vegne af protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Kirgisiske Republik på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union

BEGRUNDELSE

Partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Kirgisiske Republik på den anden side, i det følgende benævnt "aftalen", blev undertegnet den 9. februar 1995 og trådte i kraft den 1. juli 1999.

Kroatien skal i henhold til sin tiltrædelsesakt tiltræde de internationale aftaler, der er undertegnet eller indgået af Den Europæiske Union og dens medlemsstater ved indgåelse af en protokol til disse aftaler.

Ved Rådets afgørelse af 14. september 2012 blev Kommissionen bemyndiget til at indlede forhandlinger med de pågældende tredjelande med henblik på indgåelse af de relevante protokoller. Forhandlingerne med Den Kirgisiske Republik blev afsluttet med udveksling af verbalnoter.

Den foreslåede protokol gør Republikken Kroatien til kontraherende part i aftalen og forpligter Unionen til at fremlægge den autentiske udgave af aftalen på kroatisk.

Kommissionen anmoder Rådet om at indgå protokollen på vegne af Den Europæiske Union og dens medlemsstater.

Europa-Parlamentet vil blive anmodet om at give sit samtykke til protokollen.

2017/0185 (NLE)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om indgåelse på Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters vegne af protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Kirgisiske Republik på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207 og 209 sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),

under henvisning til akten om Republikken Kroatiens tiltrædelse, særlig artikel 6, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

(1)I overensstemmelse med Rådets afgørelse (EU) …/… er protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Kirgisiske Republik på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union ("protokollen") blevet undertegnet den … [Please insert date] med forbehold af dens indgåelse.
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

På grundlag af de relevante forhandlingsdirektiver har Kommissionen ført forhandlinger med Mauritius' regering med henblik på at indgå en ny protokol til fiskeripartnerskabsaftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Mauritius. I forlængelse af disse forhandlinger blev der den 26. april 2017 paraferet en ny protokol. Protokollen omfatter en periode på fire år fra datoen for dens midlertidige anvendelse, dvs. fra den dato, hvor den er undertegnet, jf. artikel 15.

Hovedformålet med den nye protokol er at skabe fiskerimuligheder for EU-fartøjerne i Mauritius' farvande på grundlag af den bedste tilgængelige videnskabelige rådgivning, under hensyntagen til henstillingerne fra Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean (IOTC) og, hvor det er relevant, inden for grænserne af det disponible overskud. Kommissionen har bl.a. baseret sin forhandlingsposition på resultaterne af en evaluering af den foregående protokol (2014-2017) og en undersøgelse af mulighederne for at indgå en ny protokol. Begge blev foretaget af eksterne eksperter. Protokollen vil også gøre det muligt for Den Europæiske Union og Republikken Mauritius at arbejde tættere sammen om at fremme en bæredygtig fiskeripolitik, ansvarlig udnyttelse af fiskeressourcerne i Mauritius' farvande og Mauritius' bestræbelser på at udvikle en bæredygtig havøkonomi, hvilket er i begge parters interesse.

I protokollen er der fastsat fiskerimuligheder for følgende kategorier:

– 40 notfartøjer til tunfiskeri

– 45 langlinefartøjer med flydeline.
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

I forbindelse med politikken om kvantitativ lempelse, som føres af Den Europæiske Centralbank, kombineret med princippet om sikkerhed, der regulerer forvaltningen af aktiverne i Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab under afvikling (EKSF under afvikling), er de indtægter, som er formålsbestemt til finansiering af forskningsprojekter til Kul- og Stålforskningsfonden, faldende med en betydelig procentsats fra et år til det næste, hvilket fører til en situation, hvor det kritiske finansieringsniveau til arrangering af en årlig indkaldelse af forslag ikke kan opfyldes.

Budgetrammen for Kul- og Stålforskningsfondens program er faldet fra 46 mio. EUR i 2017 baseret på indtægterne fra 2015 for EKSF under afvikling til 27 mio. EUR i 2018 baseret på indtægterne fra 2016 for EKSF under afvikling, og beløbet forventes at blive endnu lavere for 2019 (mellem 14 mio. EUR og 18 mio. EUR).

En overgangsløsning, som i en vis periode kunne opretholde et acceptabelt niveau for finansiering af forskningsprojekter i kul- og stålindustrien, mens der afventes en ændring i pengepolitikken og en forøgelse af afkastet af aktiver på markederne for offentlige obligationer, kan findes i en genanvendelse af uudnyttede bevillinger, der er stillet til rådighed for Kul- og Stålforskningsfondens forskningsprogram (RFCS), og navnlig de beløb, der svarer til annullering af forpligtelser, der er indgået under dette program.
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Dette forslag er en del af den lovgivningspakke, som tager sigte på at indføre et endeligt momssystem for grænseoverskridende samhandel inden for EU baseret på princippet om beskatning af varerne i bestemmelsesmedlemsstaten med henblik på at etablere et solidt, fælles europæisk momsområde. Kommissionens arbejdsprogram for 2017 indeholdt et lovgivningsmæssigt forslag til et sådant endeligt momssystem for samhandel inden for EU, der er mere enkelt og sikret mod svig. Disse forslag til et endeligt momssystem for grænseoverskridende samhandel inden for EU omfatter tillige forbedringer af det nuværende momssystem, således som medlemsstaterne har ønsket.

I forbindelse med såvel det endelige momssystem som visse af de førnævnte forbedringer af det nuværende momssystem bør afgiftspligtige personer på visse betingelser kunne opnå status som godkendt afgiftspligtig person. Ideen om en godkendt afgiftspligtig person giver mulighed for at bekræfte, at en bestemt virksomhed generelt kan anses for at være en pålidelig skattebetaler. Visse forenklingsregler vedrørende konsignationslagre, kædetransaktioner og bevis for transport af varer transporteret eller forsendt til en anden medlemsstat, der kunne være følsomme over for svig, bør kun finde anvendelse, når godkendte afgiftspligtige personer er involveret i transaktionen. Ideen om en godkendt afgiftspligtig person giver desuden mulighed for en gradvis indførelse af det endelige momssystem, eftersom der i første fase af et sådant endeligt system vil blive gjort brug af omvendt betalingspligt i forbindelse med levering af varer inden for EU i de tilfælde, hvor erhververen er en godkendt afgiftspligtig person. Begrundelsen herfor er, at det forhold, at momsen ikke opkræves ved levering af varer til en godkendt afgiftspligtig person inden for EU, ikke bør give anledning til svig, eftersom den godkendte afgiftspligtige person pr. definition er en pålidelig skattebetaler.

I den forbindelse er det af betydning for virksomheder og skatteforvaltninger, at en virksomheds status som godkendt afgiftspligtig person kan kontrolleres umiddelbart og online. Til det formål er det nødvendigt, at alle medlemsstater lagrer oplysninger om virksomheder og deres status som godkendt afgiftspligtig person i et elektronisk system, og at de kompetente myndigheder i de enkelte medlemsstater sikrer, at der kan tilvejebringes en bekræftelse af en virksomheds status som godkendt afgiftspligtig person. Disse forpligtelser for medlemsstaterne skal fastsættes i lovgivningen om administrativt samarbejde, dvs. Rådets forordning (EU) nr. 904/2010 af 7. oktober 2010 om administrativt samarbejde og bekæmpelse af svig vedrørende merværdiafgift ("forordningen om administrativt samarbejde vedrørende moms").
BEGRUNDELSE

Ved den økonomiske partnerskabsaftale (ØPA) Cariforum–EU, kapitel 2, afdeling 2 "intellektuel ejendomsret", artikel 145, fastsættes niveauet for beskyttelse af geografiske betegnelser, beskyttelsens varighed og andre parametre. Der er dog ikke udarbejdet nogen liste over beskyttede geografiske betegnelser i henhold til aftalen. Derfor indeholder ØPA'ens artikel 145 også en rendezvousklausul, i henhold til hvilket parterne skal færdiggøre bestemmelserne vedrørende geografiske betegnelser og udarbejde en liste over beskyttede geografiske betegnelser.
BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND FOR FORSLAGET

Forslaget er udarbejdet med henblik på undertegnelse, midlertidig anvendelse og indgåelse af den omfattende og udvidede partnerskabsaftale mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Armenien på den anden side, i det følgende benævnt "aftalen". Det har til formål at gøre det muligt for Rådet at godkende Kommissionens indgåelse af aftalen på vegne af Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom).

Da Euratom også er part i den omfattende og udvidede partnerskabsaftale mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Armenien på den anden side, fremlægger Kommissionen en separat henstilling med henblik på Rådets godkendelse af Kommissionens indgåelse af de dele af aftalen, der falder ind under traktaten om oprettelse af Euratom.

Der gælder en anden procedure for Euratoms undertegnelse og indgåelse af internationale aftaler end for EU's. Det fremgår navnlig af Euratomtraktatens artikel 101, at sådanne aftaler indgås af Kommissionen med Rådets godkendelse. Rådet skal derfor vedtage to forskellige afgørelser om undertegnelse og indgåelse af aftalen, nemlig en for EU og en for Euratom.

Med henblik på indgåelsen af aftalen på Euratoms vegne henstiller Kommissionen, at Rådet giver sin godkendelse i henhold til traktatens artikel 101, stk. 2.

Når Rådet har givet sin godkendelse, og Kommissionen har truffet den nødvendige afgørelse, kan Kommissionen undertegne og indgå aftalen på Euratoms vegne.

2. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET

Kommissionen henstiller, at Rådet i henhold til Euratomtraktatens artikel 101, stk. 2, godkender indgåelsen af den omfattende og udvidede partnerskabsaftale mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Armenien på den anden side, for så vidt angår anliggender, der henhører under Euratom.

Vedlagte forslag udgør sammen med Kommissionens afgørelse om indgåelsen det retlige instrument for indgåelsen af den omfattende og udvidede partnerskabsaftale på Euratoms vegne.

Ifølge Euratomtraktatens artikel 102 kan en aftale først træde i kraft for Euratoms vedkommende, efter at medlemsstaterne over for Kommissionen har tilkendegivet, at aftalen er gjort anvendelig i overensstemmelse med deres respektive nationale lovgivning.

Henstilling med henblik på

RÅDETS AFGØRELSE

om godkendelse af Kommissionens indgåelse på Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne af den omfattende og udvidede partnerskabsaftale mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Armenien på den anden side

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 101, stk. 2,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og
BEGRUNDELSE

Den 13. juni 2017 fremsatte Kommissionen et forslag til forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1095/2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 for så vidt angår de procedurer og myndigheder, der er involveret i meddelelse af tilladelse til CCP'er, og krav vedrørende anerkendelse af tredjelands-CCP'er (Kommissionens EMIR II-forslag [COM(2017) 331 final]).

Forslaget har til formål at udstyre kapitalmarkedsunionen med et mere effektivt og sammenhængende tilsynssystem for CCP'er af hensyn til yderligere markedsintegration, finansiel stabilitet og mere lige vilkår. Forslaget sigter bl.a. på at sikre et tættere samarbejde mellem de nationale kompetente myndigheder, der fører tilsyn med CCP'er, og de centralbanker, der er ansvarlige for at udstede EU-valutaer. Det foreslås således at oprette et nyt organ inden for rammerne af Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) (en "CCP-eksekutivsamling"), som skal håndtere opgaver vedrørende CCP'er i almindelighed og mere specifikt skal føre tilsyn med EU- og tredjelands-CCP'er. CCP-eksekutivsamlingen skal bestå af permanente medlemmer og CCP-specifikke medlemmer. De permanente medlemmer tæller bl.a. CCP-eksekutivsamlingens leder og to uafhængige ledende medlemmer, som handler uafhængigt og objektivt i hele Unionens interesse. De CCP-specifikke medlemmer inkluderer en repræsentant for den kompetente nationale myndighed i den medlemsstat, hvor CCP'en er etableret, udpeget i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012, og en repræsentant for den eller de relevante udstedende centralbanker. Nævnte forslag indebærer også en styrkelse af ESMA's rolle i kollegierne, idet det foreskrives, at CCP-eksekutivsamlingens permanente medlemmer skal deltage i møderne i kollegier for CCP'er, jf. forordning (EU) nr. 648/2012, og at CCP-eksekutivsamlingens leder skal lede og styre disse møder.

Det foreliggende dokument fremlægges med henblik på at supplere Kommissionens EMIR II-forslag. Det er en del af en pakke af foranstaltninger, der har til formål at styrke tilsynet med EU's finansielle markeder ved at gøre systemet af europæiske tilsynsmyndigheder (ESA'er) mere effektivt. Det foreliggende dokument sigter specifikt på at tildele CCP-eksekutivsamlingen yderligere en opgave. Tilføjelsen anses for at være nødvendig med henblik på en effektiv oprettelse af CCP-eksekutivsamlingen forud for den kommende ESA-reform.
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

EU og Norge har undertegnet aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS-aftalen), som indeholder bestemmelser om fri bevægelighed for varer, med undtagelse af landbrugsprodukter og fiskevarer. For så vidt angår landbrug, fastsættes det i EØS-aftalens artikel 19, at parterne hvert andet år skal foretage en undersøgelse af vilkårene for samhandelen med landbrugsprodukter og på et gensidigt grundlag til begges fordel tage stilling til yderligere begrænsninger af alle former for handelshindringer i landbrugssektoren.

Forhandlingerne blev ført fra den 3. februar 2015 til den 5. april 2017. Aftalen, som blev paraferet af parterne den 5. april 2017, indeholder bestemmelser om yderligere handelspræferencer for handelen med landbrugsprodukter, herunder yderligere fuldt liberaliserede toldpositioner. For mere følsomme produkter som kød, mejeriprodukter, grøntsager og prydplanter er der opnået enighed om yderlige eller nye toldkontingenter.

Det er begge parters hensigt, at aftalen skal træde i kraft tre måneder efter datoen for deponering af det sidste godkendelsesinstrument.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Den hidtidige aftale havde form af en brevveksling om liberalisering af handelen med landbrugsprodukter mellem Norge og Den Europæiske Union på grundlag af EØS-aftalens artikel 19. Den hidtidige aftale blev undertegnet den 15. april 2011. Den indeholdt bestemmelser om gensidige toldkontingenter og toldnedsættelser. Den omfattede også et tilsagn fra parterne om efter to år at genoptage de bilaterale forhandlinger i henhold til EØS-aftalens artikel 19.

Med den bilaterale handelsaftale om landbrugsprodukter mellem EU og Norge fra 2011 blev den toldfrie adgang for EU's landbrugsprodukter til det norske marked øget til 60 % af handelen. Dette tal viser, at der var rige muligheder for yderligere handelsindrømmelser. Derfor tager den seneste forhandlingsrunde sigte på at:

·øge graden af liberalisering på begge sider

·forhøje de gældende toldkontingenter

·åbne nye toldkontingenter for yderligere landbrugsprodukter

·fjerne visse handelshindringer.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Udvidelsen af handelsforbindelserne med Norge er i tråd med EU's overordnede handelspolitik og er til fordel for EU, da EU er nettoeksportør af basislandbrugsprodukter til Norge. I 2016 var balancen i handelen til stor fordel for EU, idet EU's eksport nåede op på 2,495 mio. EUR, hvorimod importen fra Norge var på 307 mio. EUR. EU's eksport til Norge består hovedsagelig af vin, eddike, foder, soja- og rapsolie, levende planter og ost. Importen til EU fra Norge består hovedsagelig af sojabønneolie samt animalske og vegetabilske olier og restprodukter heraf, pelsskind og ikkedenatureret ethanol.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

I november 2014 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede en ny runde forhandlinger med Norge for at opnå yderligere handelspræferencer for handelen med landbrugsprodukter, jf. EØS-aftalens artikel 19.
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

EU og Norge har undertegnet aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS-aftalen), som indeholder bestemmelser om fri bevægelighed for varer, med undtagelse af landbrugsprodukter og fiskevarer. For så vidt angår landbrug, fastsættes det i EØS-aftalens artikel 19, at parterne hvert andet år skal foretage en undersøgelse af vilkårene for samhandelen med landbrugsprodukter og på et gensidigt grundlag til begges fordel tage stilling til yderligere begrænsninger af alle former for handelshindringer i landbrugssektoren.

Forhandlingerne blev ført fra den 3. februar 2015 til den 5. april 2017. Aftalen, som blev paraferet af parterne den 5. april 2017, indeholder bestemmelser om yderligere handelspræferencer for handelen med landbrugsprodukter, herunder yderligere fuldt liberaliserede toldpositioner. For mere følsomme produkter som kød, mejeriprodukter, grøntsager og prydplanter er der opnået enighed om yderlige eller nye toldkontingenter.

Det er begge parters hensigt, at aftalen skal træde i kraft tre måneder efter datoen for deponering af det sidste godkendelsesinstrument.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Den hidtidige aftale havde form af en brevveksling om liberalisering af handelen med landbrugsprodukter mellem Norge og Den Europæiske Union, jf. EØS-aftalens artikel 19. Den hidtidige aftale blev undertegnet den 15. april 2011. Den indeholdt bestemmelser om gensidige toldkontingenter og toldnedsættelser. Den omfattede også et tilsagn fra parterne om efter to år at genoptage de bilaterale forhandlinger i henhold til EØS-aftalens artikel 19.

Med den bilaterale handelsaftale om landbrugsprodukter mellem EU og Norge fra 2011 blev den toldfrie adgang for EU's landbrugsprodukter til det norske marked øget til 60 % af handelen. Dette tal viser, at der var rige muligheder for yderligere handelsindrømmelser. Derfor tager den seneste forhandlingsrunde sigte på at:

·øge graden af liberalisering på begge sider

·forhøje de gældende toldkontingenter

·åbne nye toldkontingenter for yderligere landbrugsprodukter

·fjerne visse handelshindringer.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Udvidelsen af handelsforbindelserne med Norge er i tråd med EU's overordnede handelspolitik og er til fordel for EU, da EU er nettoeksportør af basislandbrugsprodukter til Norge. I 2016 var balancen i handelen til stor fordel for EU, idet EU's eksport nåede op på 2,495 mio. EUR, hvorimod importen fra Norge var på 307 mio. EUR. EU's eksport til Norge består hovedsagelig af vin, eddike, foder, soja- og rapsolie, levende planter og ost. Importen til EU fra Norge består hovedsagelig af sojabønneolie samt animalske og vegetabilske olier og restprodukter heraf, pelsskind og ikkedenatureret ethanol.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

I november 2014 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede en ny runde forhandlinger med Norge for at opnå yderligere handelspræferencer for handelen med landbrugsprodukter, jf. EØS-aftalens artikel 19.
BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Formålet med forslaget er at tilpasse de midler, der er tilgængelige for målet om investeringer i vækst og beskæftigelse og for målet om europæisk territorialt samarbejde, jf. artikel 91, stk. 1, og artikel 92, stk. 1 og 5, i forordning (EU) nr. 1303/2013, og den årlige fordeling af forpligtelsesbevillinger, jf. bilag VI, til de afgørelser, der er vedtaget, siden den nævnte forordning blev vedtaget. For det første for at tilpasse midlerne til resultaterne af den tekniske justering i overensstemmelse med artikel 92, stk. 3, i nævnte forordning, for det andet for at afspejle de forskellige overførsler, som er vedtaget på baggrund af artikel 25, 93 og 94 i nævnte forordning, og som påvirker de årlige samlede beløb, for det tredje for at medtage forøgelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet indtil 2020 med et samlet beløb på 1,2 mia. EUR i løbende priser for den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, hvortil skal lægges mindst 1,2 mia. EUR fra målrettede ESF-investeringer, og for det fjerde for at afspejle overførslen af nogle af forpligtelsesbevillingerne for 2014 til efterfølgende år på grund af vedtagelse af nye programmer efter den 1. januar 2015. Resultaterne af den tekniske justering og de overførsler, der er vedtaget på baggrund af artikel 25, 93 og 94 i nævnte forordning er allerede behandlet i Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1941.

Forslaget afspejler også, at Cypern for nylig er blevet berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden og pr. 1. januar 2017 ikke længere skal modtage støtte fra Samhørighedsfonden på særlig overgangsbasis. Dette blev allerede behandlet i Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1916.

Den tekniske justering blev gennemført i henhold til artikel 7 i Rådets forordning (EU) nr. 1311/2013 for at tage hensyn til den særligt vanskelige situation i medlemsstater, der lider under krisen, og for i 2016 at revidere de samlede tildelinger til investeringer i vækst og beskæftigelse.

Artikel 25 omfatter en mekanisme vedrørende forvaltningen af teknisk bistand til medlemsstater med midlertidige budgetproblemer, dvs. overførslen af en del af den tekniske bistand til den tekniske bistand på initiativ af Kommissionen.

På visse betingelser giver artikel 93 mulighed for at overføre midler mellem kategorier af regioner, og artikel 94 giver mulighed for at overføre midler mellem mål.