P7_TA(2014)0382

Beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere ***I

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 15. april 2014 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere (COM(2013)0267 — C7-0122/2013 — 2013/0141(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2017/C 443/61)

Europa-Parlamentet,

der henviser til den begrundede udtalelse, som inden for rammerne af protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet er blevet forelagt af det østrigske Forbundsråd, om, at udkastet til lovgivningsmæssig retsakt ikke overholder nærhedsprincippet,

(1) EUT C 170 af 5.6.2014, s. 104.

P7_TC1-COD(2013)0141

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 15. april 2014 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2014 om beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter høring af Regionsudvalget,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådets direktiv 2000/29/EF (3) fastsætter reglerne for plantesundhedsordningen.

(2) Den 21. november 2008 opfordrede Rådet Kommissionen til at foretage en evaluering af plantesundhedsordningen (4).

(3) På baggrund af resultatet af denne evaluering og erfaringerne med anvendelsen af direktiv 2000/29/EF bør dette direktiv afløses. For at sikre en ensartet anvendelse af de nye regler bør retsakten, der træder i stedet for nævnte direktiv, udformes som en forordning.

(4) Plantesundhed er meget vigtig for planteproduktionen, offentlige og private grønne områder, naturlige økosystemer, økosystemtjenester og biodiversiteten i Unionen. Plantesundheden er truet af arter, der er skadelige for planter og planteprodukter, i det følgende benævnt »skadegørere« , hvis indførsel på Unionens område der er stigende risiko for på grund af den globaliserede samhandel og klimaændringerne . For at bekæmpe denne trussel er det nødvendigt at vedtage foranstaltninger vedrørende identificering af de plantesundhedsrisici, der er forbundet med disse skadegørere, og begrænsning af disse risici til et acceptabelt niveau. [Ændring 1]

(5) Nødvendigheden af sådanne foranstaltninger har længe været anerkendt. De har ført til internationale aftaler og internationale konventioner, herunder den internationale plantebeskyttelseskonvention (IPPC), der blev vedtaget af De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO) den 6. december 1951, og den nye reviderede tekst hertil, som blev vedtaget af De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation på det 29. møde i november 1997 , samt den internationale konvention om biologisk mangfoldighed (CBD) af 29. december 1993 . Unionen er part i både IPPC og CBD . [Ændring 2]

(6) Det har vist sig, at det ved fastsættelsen af denne forordnings anvendelsesområde er vigtigt at tage hensyn til biogeografiske faktorer for at undgå, at skadegørere, der ikke findes inden for Unionens europæiske område, spredes til dette område. Følgelig bør medlemsstaternes ikke-europæiske områder (regioner i den yderste periferi), jf. artikel 355, stk. 1, i TEUF, udelukkes fra denne forordnings geografiske anvendelsesområde. Der bør udarbejdes en liste over disse områder. Hvis status for et sådant område eller et område som omhandlet i artikel 355, stk. 2, i TEUF ændres, jf. artikel 355, stk. 6, i TEUF, bør listen ændres for at sikre, at denne forordnings geografiske anvendelsesområde er begrænset til den europæiske del af Unionens område. Henvisninger til tredjelande bør også læses som henvisninger til de områder, der er opregnet i denne liste.

(7) Direktiv 2000/29/EF fastsætter regler vedrørende offentlig kontrol, som skal foretages af de kompetente myndigheder for så vidt angår foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet. Disse regler er i øjeblikket fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/… (5) [Nummer på forordning om offentlig kontrol og, i fodnoten, EUT-reference] og bør derfor ikke indgå i denne forordning.

(8) Der bør fastsættes kriterier med henblik på identificering af skadegørere, der kræver vedtagelse af kontrolforanstaltninger for hele Unionens område. Disse skadegørere benævnes »EU-karantæneskadegørere«. Der bør også fastsættes kriterier for identificering af skadegørere, for hvilke der kun kræves vedtagelse af kontrolforanstaltninger for en eller flere dele af dette område. Disse skadegørere benævnes »beskyttet zone-karantæneskadegørere«.

(9) For at kunne fokusere kontrolindsatsen på de EU-karantæneskadegørere, der har de største økonomiske, miljømæssige og sociale konsekvenser for Unionens område som helhed, bør der udarbejdes en begrænset liste over sådanne skadegørere, i det følgende benævnt »prioriterede skadegørere«.

(10) Der bør indføres undtagelser fra forbuddet mod indslæbning/indførsel til og flytning inden for Unionen af EU-karantæneskadegørere til videnskabelige formål, forsøg, planteforædling, avl og udstillinger.

(11) For at sikre effektive og rettidige foranstaltninger ved forekomst af en EU-karantæneskadegører bør anmeldelsesforpligtelserne gælde for offentligheden, professionelle operatører og medlemsstaterne. Grundlæggende skal personer, der arbejder i grønne anlæg, lokale myndigheder, havecentre, planteskoler, importører, anlægsgartnere, træavlere, lærere, forskere, virksomheder, ansatte i offentlige agenturer, folkevalgte repræsentanter og almindelige borgere bevidstgøres om og uddannes i at bekæmpe sådanne planteskadegørere. [Ændring 3]

(12) Hvis disse anmeldelsesforpligtelser indebærer, at personoplysninger om fysiske eller juridiske personer videregives til de kompetente myndigheder, kan dette betragtes som en begrænsning af artikel 8 (beskyttelse af personoplysninger) i chartret om grundlæggende rettigheder. Denne begrænsning vil imidlertid være nødvendig og står i forhold til målet om at sikre hensynet til almenhedens interesse i denne forordning.

(13) En professionel operatør, der bliver opmærksom på forekomsten af en EU-karantæneskadegører i planter, planteprodukter eller andre objekter, som denne har eller havde kontrol med, bør forpligtes til at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at udrydde skadegøreren, tilbagetrække eller tilbagekalde de pågældende planter, planteprodukter eller andre objekter og underrette den kompetente myndighed, andre personer i handelskæden og offentligheden.

(14) Medlemsstaterne bør træffe alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at udrydde EU-karantæneskadegørere, som konstateres at forekomme på deres område. Der bør fastsættes foranstaltninger, som kan træffes af medlemsstaterne i sådanne tilfælde, og principper for, hvilke foranstaltninger der skal træffes. Disse foranstaltninger bør omfatte fastlæggelse af restriktionsområder bestående af en angrebet zone og en stødpudezone.

(15) I visse tilfælde bør medlemsstaterne indføre foranstaltninger til udryddelse af karantæneskadegørere på planter i private anlæg, fordi udryddelsen af skadegørere kun kan lykkes, hvis alle kilder til angreb fjernes. Med henblik herpå bør de kompetente myndigheder i medlemsstaterne have lovlig adgang til disse anlæg. Dette kan udgøre en begrænsning af artikel 7 (respekt for privatliv og familieliv) og artikel 17 (ejendomsret) i chartret om grundlæggende rettigheder. Denne begrænsning er nødvendig og står i rimeligt forhold til det tilstræbte formål af almen interesse i ordningen, i det omfang medlemsstaterne sikrer en hurtig og rimelig kompensation for tab af privat ejendom.

(16) Forebyggelse, beskyttelsesforanstaltninger og tidlig påvisning af forekomst af skadegørere er yderst vigtig for rettidig og effektiv udryddelse. Medlemsstaterne bør derfor foretage undersøgelser for forekomst af EU-karantæneskadegørere i de områder, hvor de pågældende skadegørere ikke vidstes at forekomme. I betragtning af antallet af EU-karantæneskadegørere og tiden og ressourcerne, som kræves for at udføre disse undersøgelser, bør medlemsstaterne opstille flerårige undersøgelsesprogrammer. [Ændring 4]

(16a) Forebyggende agronomiske foranstaltninger og integreret bekæmpelse af skadegørere i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/128/EF (6) bør ikke omfatte systematisk forebyggelse med pesticider, dvs. anvendelse af biocider, før skadegøreren er påvist. [Ændring 5]

(17) Kommissionen bør tildeles beføjelser til at vedtage foranstaltninger ved mistanke om eller bekræftet forekomst af specifikke EU-karantæneskadegørere, navnlig udryddelses- og inddæmningsforanstaltninger og etablering af restriktionsområder, undersøgelser, beredskabsplaner, simuleringsøvelser og udryddelsesplaner for disse skadegørere. Kommissionen hører medlemsstaterne om de foranstaltninger, der skal træffes. [Ændring 6]

(18) For at sikre en hurtig og effektiv indsats mod skadegørere, som ikke er EU-karantæneskadegørere, men som ifølge medlemsstaterne synes at opfylde betingelserne for optagelse på listen over EU-karantæneskadegørere, bør der fastsættes bestemmelser om foranstaltninger, som skal træffes af medlemsstaterne, hvis de bliver opmærksomme på forekomsten af en sådan skadegører. Tilsvarende bestemmelser bør indføres for Kommissionen.

(19) På visse betingelser bør medlemsstaterne kunne indføre strengere udryddelsesforanstaltninger end dem, der kræves i EU-lovgivningen , så længe de anvendes på en bæredygtig måde . [Ændring 7]

(20) Der bør gælde særlige bestemmelser for prioriterede skadegørere for så vidt angår oplysning af offentligheden, undersøgelser, beredskabsplaner, udryddelsesplaner og EU-medfinansiering af foranstaltninger i særdeleshed.

(21) Karantæneskadegørere, som forekommer på Unionens område, men ikke forekommer i specifikke dele af dette område, udpeget som »beskyttede zoner«, og hvis forekomst ville medføre uacceptable økonomiske, sociale eller miljømæssige konsekvenser udelukkende for disse beskyttede zoner, bør identificeres specifikt og opføres som »beskyttet zone-karantæneskadegørere«. Indslæbning i, flytning inden for og frigivelse af beskyttet zone-karantæneskadegørere i de respektive beskyttede zoner bør forbydes.

(22) Der bør fastsættes regler om anerkendelse, ændring eller tilbagekaldelse af områdernes status som beskyttede zoner, tilsynsforpligtelser for beskyttede zoner og foranstaltninger, der skal træffes i tilfælde af forekomst af beskyttet zone-karantæneskadegørere i de pågældende beskyttede zoner. I forbindelse med fund af beskyttet zone-karantæneskadegørere inden for den pågældende beskyttede zone bør der gælde strenge regler for ændring eller ophævelse af disse beskyttede zoner.

(23) En skadegører, der ikke er en EU-karantæneskadegører, bør betegnes som en »EU-kvalitetsskadegører«, hvis denne skadegører hovedsageligt overføres via bestemte planter til plantning, hvis dens forekomst på disse planter til plantning har uacceptable økonomiske virkninger for så vidt angår den påtænkte anvendelse af disse planter, og den er opført som en EU-kvalitetsskadegører. For at begrænse forekomsten af disse skadegørere bør deres indslæbning i eller flytning inden for Unionens område på de pågældende planter til udplantning forbydes, medmindre andet fremgår af denne liste.

(24) Visse planter, planteprodukter og andre objekter udgør en uacceptabel plantesundhedsrisiko på grund af sandsynligheden for, at de fungerer som værter for EU-karantæneskadegørere. For nogle af disse findes der acceptable risikobegrænsende foranstaltninger, men ikke for alle. Afhængigt af tilgængeligheden af acceptable risikobegrænsende foranstaltninger bør deres indførsel til og flytning inden for Unionens område enten forbydes eller underlægges særlige betingelser. Der bør opstilles en liste over disse planter, planteprodukter og andre objekter.

(25) Der bør fastsættes undtagelser fra forbuddene eller særlige krav med hensyn til indførsel af planter, planteprodukter og andre objekter til Unionens område. Kommissionen bør have beføjelse til at anerkende visse foranstaltninger i tredjelande som værende ækvivalente med kravene for flytning inden for Unionens område af de pågældende planter, planteprodukter og andre objekter.

(26) Sådanne forbud eller krav bør hverken finde anvendelse på små mængder planter, planteprodukter og andre objekter, bortset fra planter til plantning, til ikke-kommercielle og ikke-erhvervsmæssige formål eller på indførsel til og flytning inden for grænseområder af planter, planteprodukter og andre objekter. De bør heller ikke gælde for indførsel til og flytning inden for Unionens område af planter, planteprodukter og andre objekter til videnskabelige formål, forsøg, planteforædling, avl og udstillinger. Der bør fastsættes passende beskyttelsesforanstaltninger, og der bør formidles oplysninger til de berørte parter.

(27) Der bør dispenseres fra EU-reglerne vedrørende indførsel til og flytning inden for Unionens område for så vidt angår planter, planteprodukter og andre objekter i transit.

(28) Den internationale handel med planter til plantning, som der er begrænset plantesundhedsmæssig erfaring med, kan indebære alvorlige risici for etablering af karantæneskadegørere, for hvilke der ikke er vedtaget foranstaltninger i henhold til denne forordning. For at sikre en hurtig og effektiv indsats mod nyligt identificerede risici i forbindelse med planter til plantning, som ikke er underlagt permanente forskrifter eller forbud, men som ville kunne omfattes af sådanne permanente foranstaltninger, bør Kommissionen have mulighed for at vedtage midlertidige foranstaltninger i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet.

(29) Det er nødvendigt at fastsætte forbud og særlige krav svarende til dem, der gælder for Unionens område, vedrørende indførsel til og flytning inden for beskyttede zoner af planter, planteprodukter og andre objekter, der udgør en uacceptabel høj plantesundhedsmæssig risiko på grund af sandsynligheden for, at de fungerer som værter for den pågældende beskyttet zone-karantæneskadegører.

(30) Der bør vedtages generelle krav vedrørende køretøjer og emballeringsmateriale til planter, planteprodukter og andre objekter for at sikre, at de er frie for karantæneskadegørere.

(31) Medlemsstaterne bør udpege karantænestationer. Der bør fastlægges krav vedrørende udpegelse af, drift af og tilsyn med disse karantænestationer såvel som frigivelse af planter, planteprodukter eller andre objekter fra disse stationer. Hvor disse krav omfatter vedligeholdelse af lister over personale og besøgende ved stationerne, kan dette udgøre en begrænsning af artikel 8 (beskyttelse af personoplysninger) i chartret om grundlæggende rettigheder. Denne begrænsning vil imidlertid være nødvendig og står i forhold til målet om at sikre hensynet til almenhedens interesse i denne forordning.

(32) Hvis det kræves i henhold til en bilateral aftale, som er indgået mellem Unionen og et tredjeland, eller i henhold til lovgivningen i et tredjeland, bør planter, planteprodukter og andre objekter, der flyttes fra Unionens område til det pågældende tredjeland, være i overensstemmelse med disse regler.

(33) Hvis der for bestemte planter, planteprodukter eller andre objekter, som flyttes fra Unionens område til tredjelande, ikke er indgået nogen bilateral plantesundhedsmæssig aftale mellem Unionen og et tredjeland, og der ikke findes nogen gældende plantesundhedslovgivning i tredjelandet, bør tredjelande tilbydes beskyttelse mod anerkendte EU-karantæneskadegørere, undtagen hvis en EU-karantæneskadegører officielt vides at forekomme i det pågældende tredjeland og ikke er under offentlig kontrol, eller hvis det med rimelighed kan antages, at denne EU-karantæneskadegører ikke opfylder kriterierne for klassificering som karantæneskadegører for så vidt angår det pågældende tredjeland.

(33a) Fjernsalg af planter kan udgøre en stor plantesundhedsmæssig risiko, når varerne er kontamineret med skadegørere, der ikke er naturligt hjemmehørende, herunder karantæneskadegørere. Især sendinger af planter importeret fra tredjelande og købt gennem fjernsalg overholder i mange tilfælde ikke Unionens plantesundhedsmæssige importkrav. For at afhjælpe disse mangler er det afgørende at øge forbrugernes og planteforhandlernes bevidsthed om problemet og sikre, at fjernsalg fra både Unionen og tredjelande kan spores. [Ændring 9]

(33b) Medlemsstaterne bør træffe foranstaltninger for at øge opmærksomheden om planteskadegøreres potentielle økonomiske, miljømæssige og sociale konsekvenser, hovedprincipperne for forebyggelse og spredning samt det ansvar, som samfundet som helhed har for at sikre plantesundhed i Unionen. Kommissionen bør desuden opstille og ajourføre en offentligt tilgængelig liste over nye planteskadegørere i tredjelande, der kan udgøre en risiko for plantesundheden på Unionens område. [Ændring 10]

(34) For at sikre en effektiv gennemførelse af denne forordning bør professionelle operatører, der er underlagt forpligtelserne i denne forordning, opføres i registre oprettet af medlemsstaterne. For at mindske den administrative byrde bør sådanne registre også omfatte professionelle operatører, der falder ind under anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/… (7) [Nummer, titel og, i en fodnote, EUT-reference på forordningen om produktion og markedsføring af planteformeringsmateriale].

(35) Professionelle operatører, der driver flere anlæg, bør have mulighed for at lade sig registrere separat for hvert enkelt af disse anlæg.

(36) For at gøre det nemmere at finde frem til kilden til et angreb af karantæneskadegørere er det hensigtsmæssigt at kræve, at professionelle operatører fører fortegnelser over de planter, planteprodukter og andre objekter, der leveres til dem af professionelle operatører, og som de leverer til andre professionelle operatører. I betragtning af latenstiden for visse karantæneskadegørere og den tid, der kræves til påvisning af infektionskilden, bør fortegnelserne opbevares i tre år.

(37) Professionelle operatører bør også indføre systemer og procedurer til identificering af flytninger af planter, planteprodukter og andre objekter inden for deres egne anlæg.

(38) Der bør kræves et plantesundhedscertifikat ved indførsel fra tredjelande til Unionens område og til beskyttede zoner af visse planter, planteprodukter og andre objekter. Der bør af klarhedshensyn udarbejdes en liste over disse planter, planteprodukter og andre objekter.

(39) Disse plantesundhedscertifikater bør opfylde kravene ifølge IPPC og attestere overholdelse af de krav og foranstaltninger, der er fastsat i henhold til denne forordning. For at sikre troværdigheden af plantesundhedscertifikaterne bør der fastsættes regler vedrørende betingelserne for disses gyldighed og annullering.

(40) Flytning inden for Unionens område og til og inden for beskyttede zoner af visse planter, planteprodukter og andre objekter bør kun tillades, hvis de er ledsaget af et plantepas, der attesterer overensstemmelse med de krav og foranstaltninger, der er fastlagt i henhold til bestemmelserne i denne forordning. Der bør af klarhedshensyn udarbejdes en liste over disse planter, planteprodukter og andre objekter.

(41) Der bør ikke kræves plantepas for planter, planteprodukter og andre objekter, der er bestemt til slutbrugere , heriblandt amatørgartnere . [Ændring 11]

(42) For at sikre troværdigheden af plantepassene bør der fastsættes regler for disses indhold.

(43) Plantepas bør generelt udstedes af den professionelle operatør. Hvis de professionelle operatører ikke har de fornødne ressourcer til at udstede plantepas, bør der være mulighed for, at plantepas efter deres anmodning kan udstedes af de medlemsstaternes kompetente myndigheder. [Ændring 12]

(44) Der bør fastsættes regler for udstedelse af plantepas, de undersøgelser, som kræves i forbindelse med udstedelse, godkendelse af og tilsyn med professionelle operatører, der udsteder plantepas, forpligtelser, som påhviler de godkendte operatører, og inddragelse af godkendelsen.

(45) For at lette byrden for de godkendte operatører bør undersøgelser med henblik på udstedelse af plantepas, i det omfang det er relevant, kombineres med de undersøgelser, der kræves i henhold til forordning (EU) nr. …/…. [Nummer på forordning om produktion og markedsføring af planteformeringsmateriale].

(46) Godkendte operatører bør være i besiddelse af den nødvendige viden om skadegørere.

(47) Visse bemyndigede operatører kan have ønske om at udarbejde en plantesundhedsmæssig risikostyringsplan til sikring og påvisning af en høj grad af kompetence og bevidsthed om plantesundhedsmæssige risici, som kan være kritiske i deres erhvervsmæssige aktiviteter, og til støtte for særlige kontrolordninger i samarbejde med de kompetente myndigheder. Der bør fastsættes EU-regler vedrørende indholdet af disse planer. [Ændring 13]

(48) Det er hensigtsmæssigt at fastsætte regler for erstatning af plantepas og plantesundhedscertifikater.

(49) I tilfælde af manglende overholdelse af EU-reglerne bør plantepassene inddrages, erklæres ugyldige og opbevares af sporbarhedshensyn.

(50) Ifølge FAO's International Standard for Phytosanitary Measures nr. 15 skal emballeringsmateriale af træ være forsynet med et særligt mærke, som skal anvendes af behørigt godkendte og tilsynsunderlagte professionelle operatører. Denne forordning bør fastlægge modellen for og indholdet af dette mærke samt godkendelsen af og tilsynet med professionelle operatører på Unionens område, som anvender mærket.

(51) Hvis det kræves af et tredjeland, skal de pågældende planter, planteprodukter eller andre objekter flyttes fra Unionens område til det pågældende tredjeland ledsaget af et plantesundhedscertifikat til brug ved eksport eller reeksport. I medfør af de relevante bestemmelser i henhold til IPPC bør disse certifikater udstedes af de kompetente myndigheder i overensstemmelse med indholdet af standardcertifikaterne til brug ved eksport og reeksport, der er fastsat i overensstemmelse med IPPC.

(52) Hvis planter, planteprodukter eller andre objekter flyttes gennem mere end én medlemsstat, før de eksporteres til et tredjeland, er det vigtigt, at den medlemsstat, hvori disse planter, planteprodukter eller andre objekter blev produceret eller forarbejdet, udveksler oplysninger med den medlemsstat, der udsteder plantesundhedscertifikatet til brug ved eksport. Denne udveksling af oplysninger er vigtig for at kunne påvise overensstemmelse med kravene i det pågældende tredjeland. Derfor bør der indføres et harmoniseret »præeksportcertifikat« for at sikre, at udvekslingen af disse oplysninger finder sted på en ensartet måde.

(53) Kommissionen bør oprette et elektronisk system for de anmeldelser, der kræves i henhold til denne forordning.

(53a) For at tage hensyn til de tekniske fremskridt, den videnskabelige udvikling og de ændrede omstændigheder inden for plantesundhed bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår bestemmelser om ændring eller supplering af lister over EU-karantæneskadegørere, prioriterede skadegørere samt EU-kvalitetsskadegørere og de berørte planter til plantning. I tilfælde af en alvorlig plantesundhedsmæssig risiko bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage retsakter i overensstemmelse med hasteproceduren med henblik på at opføre EU-karantæneskadegørere på listen over prioriterede skadegørere. [Ændring 14]

(54) For at sikre, at undtagelserne for EU-karantæneskadegørere, der anvendes til videnskabelige formål, forsøg, planteforædling, avl eller udstillinger, gennemføres på en måde, som ikke indebærer nogen plantesundhedsmæssig risiko for Unionens område eller dele heraf, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler vedrørende udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen i forbindelse med indslæbning i og flytning inden for Unionens område af de pågældende skadegørere, de respektive vurderinger og godkendelser samt overvågning af overholdelsen af bestemmelserne, foranstaltninger i tilfælde af manglende overholdelse og anmeldelse heraf.

(55) For at sikre et effektivt anmeldelsessystem bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler vedrørende anmeldelsesforpligtelser ved mistanke om forekomst af særlige EU-karantæneskadegørere, som endnu ikke er blevet officielt bekræftet.

(56) For at tage hensyn til den tekniske og videnskabelige udvikling i forbindelse med undersøgelser af forekomsten af skadegørere bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler om ændring eller supplering af de elementer, der skal omfattes af de flerårige undersøgelsesprogrammer.

(57) For at simuleringsøvelserne kan fungere effektivt, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler om simuleringsøvelsernes hyppighed, indhold og form samt andre bestemmelser om simuleringsøvelser.

(58) For at sikre, at beskyttede zoner etableres og fungerer på en pålidelig måde, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler om undersøgelser, der skal gennemføres med henblik på anerkendelse af beskyttede zoner og kontrol af, om de beskyttede zoner opfylder kravene.

(59) For at sikre en rimelig og begrænset anvendelse af undtagelserne vedrørende flytning af planter, planteprodukter eller andre objekter til eller inden for grænseområder bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler om den maksimale udstrækning af tredjelandes og medlemsstaters grænseområder, den maksimale distance for flytning af de pågældende planter, planteprodukter og andre objekter inden for tredjelandets og medlemsstatens grænseområder og procedurerne for tilladelse til indførsel til og flytning inden for medlemsstaternes grænseområder af planter, planteprodukter og andre objekter.

(60) For at undgå plantesundhedsmæssige risici under transit af planter, planteprodukter eller andre objekter bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler om fastsættelse af indholdet af en erklæring for planter, planteprodukter eller andre objekter, der passerer gennem Unionens område med henblik på flytning til et tredjeland.

(61) For at sikre, at registreringen af professionelle operatører står i passende forhold til målsætningen om at kontrollere den plantesundhedsmæssige risiko, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler om fastsættelse af kategorier for professionelle operatører og betingelser for, hvornår disse kan fritages fra kravet om registrering.

(62) For at sikre troværdigheden af plantesundhedscertifikater fra tredjelande, der ikke er parter i IPPC, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler til supplering af betingelserne for godkendelse af plantesundhedscertifikater fra disse tredjelande.

(63) For at undgå plantesundhedsmæssige risici forbundet med planter, planteprodukter eller andre objekter, der flyttes inden for Unionens område, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler om den øvre grænse for små mængder af bestemte planter, planteprodukter eller andre objekter, der ikke er omfattet af kravet om plantepas.

(64) For at sikre pålideligheden af undersøgelser af planter, planteprodukter og andre objekter med henblik på udstedelse af plantepas bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler om visuelle undersøgelser, prøveudtagning, afprøvning og anvendelse af certificeringsordninger.

(65) For at fremme troværdigheden af plantepas bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler om kvalifikationskrav, som skal opfyldes af de professionelle operatører med henblik på at opnå bemyndigelse til at udstede plantepas.

(66) For at øge omfanget og nytten af den plantesundhedsmæssige risikostyringsplan bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler om supplering eller ændring af de elementer, der er omfattet af en sådan plan.

(67) For at tage hensyn til udarbejdelsen af internationale standarder bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler vedrørende attesteringer for varer af særlig art, bortset fra emballeringsmateriale af træ, som kræver anvendelse af en særlig attestering af overensstemmelse med reglerne i denne forordning.

(68) For at sikre nytteværdien og pålideligheden af officielle attesteringer og præeksportcertifikater bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler om indholdet af officielle attesteringer, godkendelse af og tilsyn med professionelle operatører, der udsteder sådanne attesteringer, og indholdet af præeksportcertifikatet.

(69) Med henblik på tilpasning til den tekniske og videnskabelige udvikling og til Det Europæiske Råds afgørelse i henhold til artikel 355, stk. 6, i TEUF, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår regler, der ændrer bilagene til denne forordning.

(70) Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(71) Kommissionen bør tildeles gennemførelsesbeføjelser med henblik på at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning med hensyn til oprettelse af en liste over EU-karantæneskadegørere, oprettelse af en liste over prioriterede skadegørere, fastlæggelse af foranstaltninger mod specifikke EU-karantæneskadegørere, vedtagelse af foranstaltninger for et begrænset tidsrum for så vidt angår de plantesundhedsmæssige risici i forbindelse med skadegørere, som midlertidigt kan kategoriseres som EU-karantæneskadegørere, anerkendelse af de beskyttede zoner, der er anerkendt i henhold til artikel 2, stk. 1, litra h), første afsnit, i direktiv 2000/29/EF, og oprettelse af en liste over de pågældende beskyttet zone-karantæneskadegørere, ændring eller ophævelse af beskyttede zoner, ændring af listen over disse beskyttede zoner, opstilling af en liste over de pågældende EU-kvalitetsskadegørere og planter til plantning, opstilling af en liste over planter, planteprodukter og andre objekter, hvis indførsel til og flytning inden for Unionens område skal forbydes, og de pågældende tredjelande, opstilling af en liste over planter, planteprodukter og andre objekter samt betingelserne for indførsel til og flytning af disse inden for Unionens område, fastsættelse af krav for tredjelande svarende til kravene ved flytning inden for Unionens område af planter, planteprodukter eller andre objekter, fastsættelse af særlige betingelser eller bestemmelser vedrørende indførsel af særlige planter, planteprodukter og andre objekter til grænseområder i medlemsstaterne, vedtagelse af midlertidige foranstaltninger vedrørende indførsel til og flytning inden for Unionens område af planter til plantning fra tredjelande, opstilling af en liste over planter, planteprodukter og andre objekter, hvis indførsel til og flytning inden for særlige beskyttede zoner skal forbydes, opstilling af en liste over krav ved indførsel til og flytning inden for særlige beskyttede zoner af planter, planteprodukter og andre objekter, opstilling af en liste over planter, planteprodukter og andre objekter og de respektive tredjelande, der er oprindelses- eller afsendelseslande, for hvilke et plantesundhedscertifikat vil være påkrævet ved indførsel til Unionens område, opstilling af en liste over de planter, planteprodukter og andre objekter samt de respektive tredjelande, der er oprindelses- eller afsendelseslande, for hvilke et plantesundhedscertifikat vil være påkrævet ved indførsel til visse beskyttede zoner fra disse tredjelande, opstilling af en liste over de planter, planteprodukter eller andre objekter, for hvilke et plantepas vil være påkrævet ved flytning inden for Unionens område, opstilling af en liste over planter, planteprodukter og andre objekter, hvor hvilke et plantepas vil være påkrævet ved indførsel til visse beskyttede zoner, og fastlæggelse af plantepassets format. Disse beføjelser bør udøves i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (8).

(72) Rådgivningsproceduren bør benyttes til vedtagelse af den første liste over EU-karantæneskadegørere, eftersom denne første liste, uden ændringer, kun bør omfatte de skadegørere, der er opført i del A i bilag I til direktiv 2000/29/EF og del A, kapitel I, i bilag II til nævnte direktiv, til ændring af en skadegørers videnskabelige navn, hvis en sådan ændring er berettiget på grundlag af ny videnskabelig viden, til vedtagelse af den første liste over beskyttede zoner og de pågældende beskyttet zone-karantæneskadegørere, eftersom denne første liste, uden ændringer, kun bør indeholde de beskyttede zoner, der er anerkendt i henhold til artikel 2, stk. 1, litra h), første afsnit, i direktiv 2000/29/EF, og de beskyttet zone-karantæneskadegørere, der er opført i del B i bilag I og del B i bilag II til direktiv 2000/29/EF, til ændring og ophævelse af beskyttede zoner, til vedtagelse af den første liste over EU-kvalitetsskadegørere, eftersom denne første liste, uden ændringer, kun bør indeholde de skadegørere, der er opført i visse direktiver om fremstilling og markedsføring af frø og formeringsmateriale, til vedtagelse af den første liste over planter, planteprodukter og andre objekter, hvis indførsel til og flytning inden for Unionens område forbydes, eftersom denne første liste, uden ændringer, kun bør indeholde de planter, planteprodukter og andre objekter og de pågældende forbud og tredjelande, der er opført i del A i bilag III til direktiv 2000/29/EF, samt deres kombinerede nomenklatur (KN-koder), til vedtagelse af den første liste over planter, planteprodukter og andre objekter, hvis indførsel til og flytning inden for Unionens område vil være underkastet særlige krav, eftersom denne første liste, uden ændringer, kun bør indeholde de planter, planteprodukter og andre objekter samt de pågældende krav og tredjelande, der er opført i del A i bilag IV til direktiv 2000/29/EF, samt deres kombinerede nomenklatur (KN-koder), til vedtagelse af den første liste over planter, planteprodukter og andre objekter, hvis indførsel til visse beskyttede zoner forbydes, eftersom denne første liste, uden ændringer, kun bør indeholde de planter, planteprodukter og andre objekter samt de pågældende forbud og tredjelande, der er opført i del B i bilag III til direktiv 2000/29/EF, samt deres kombinerede nomenklatur (KN-koder), til vedtagelse af den første liste over planter, planteprodukter og andre objekter, hvis indførsel til og flytning inden for visse beskyttede zoner vil være underkastet særlige krav, eftersom denne første liste, uden ændringer, kun bør indeholde de planter, planteprodukter og andre objekter samt de krav, der er opført i del B i bilag IV til direktiv 2000/29/EF, samt deres kombinerede nomenklatur (KN-koder), til vedtagelse af den første liste over de planter, planteprodukter og andre objekter samt de respektive tredjelande, der er oprindelses- eller afsendelseslande, for hvilke der kræves et plantesundhedscertifikat ved indførsel til Unionens område, eftersom denne første liste, uden ændringer, kun bør indeholde de planter, planteprodukter og andre objekter, der er opført i del B, punkt I, i bilag V til direktiv 2000/29/EF, til vedtagelse af den første liste over de planter, planteprodukter og andre objekter samt de respektive tredjelande, der er oprindelses- eller afsendelseslande, for hvilke der kræves et plantesundhedscertifikat ved indførsel til visse beskyttede zoner, eftersom denne første liste, uden ændringer, kun bør indeholde de planter, planteprodukter og andre objekter, der er opført i del B, punkt II, i bilag V til direktiv 2000/29/EF, til vedtagelse af den første liste over de planter, planteprodukter og andre objekter, for hvilke der kræves et plantepas ved flytning inden for Unionens område, eftersom denne første liste, uden ændringer, kun bør indeholde de planter, planteprodukter og andre objekter, der er opført i del A, punkt I, i bilag V til direktiv 2000/29/EF, og til vedtagelse af den første liste over de planter, planteprodukter og andre objekter, for hvilke der kræves et plantepas ved indførsel til visse beskyttede zoner, eftersom denne første liste, uden ændringer, kun bør indeholde de planter, planteprodukter og andre objekter, der er opført i del A, punkt II, i bilag V til direktiv 2000/29/EF.

(73) I Rådets direktiv 74/647/EØF (9) og Rådets direktiv 69/466/EØF (10) fastsættes foranstaltninger til bekæmpelse af de pågældende skadegørere. Efter ikrafttrædelsen af disse direktiver er de pågældende skadegørere blevet spredt til hele Unionens område, hvorfor der ikke længere kan anvendes inddæmningsforanstaltninger. Disse direktiver bør derfor ophæves.

(74) Rådets direktiv 69/464/EØF (11), Rådets direktiv 93/85/EØF (12), Rådets direktiv 98/57/EF (13) og Rådets direktiv 2007/33/EF (14) bør ophæves, eftersom der bør vedtages nye foranstaltninger vedrørende de pågældende skadegørere i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning. I betragtning af den tid og de ressourcer, der er nødvendige for at vedtage de nye foranstaltninger, bør disse retsakter ophæves inden udgangen af 1. januar 2021. [Ændring 15]

(75) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 652/2014 (15) fastsætter, at tilskud til foranstaltninger mod skadegørere skal vedrøre visse skadegørere, der er opført i bilagene til direktiv 2000/29/EF, og visse skadegørere, der ikke er opført i disse bilag, men som er omfattet af midlertidige EU-foranstaltninger Ved denne forordning indføres en kategori af prioriterede skadegørere. Det er uhyre vigtigt, at visse foranstaltninger truffet af medlemsstaterne, navnlig for så vidt angår prioriterede skadegørere, bør være er berettigede til EU-tilskud, herunder godtgørelse til professionelle operatører for værdien af de planter, planteprodukter og andre objekter, der destrueres i henhold til udryddelsesforanstaltningerne i denne forordning , samt for gennemførelsen af øgede biosikringsforanstaltninger, som er afgørende for forebyggelse, sporing og kontrol af prioriterede skadegørere på bedriftsniveau . Derudover bør de foranstaltninger, der er truffet af medlemsstaterne i henhold til artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2014 (16) [Nummer og, i fodnoten, EUT-reference på forordningen om forebyggelse og håndtering af introduktion og spredning af invasive ikke-hjemmehørende arter] med henblik på tidlig udryddelse af potentielt skadelige ikke-hjemmehørende arter på et tidligt tidspunkt i invasionen, ligeledes være berettiget til EU-tilskud. Dette bør desuden omfatte godtgørelse, der udbetales til professionelle operatører for værdien af de planter, planteprodukter og andre objekter, der destrueres i henhold til artikel 15 i forordning (EU) nr. …/2014 [Nummer på forordningen om forebyggelse og håndtering af introduktion og spredning af invasive ikke-hjemmehørende arter]. Forordning (EU) nr. 652/2014 bør derfor ændres. [Ændring 16]

(75a) Den fælles landbrugspolitik omfatter bestemmelser, der gør EU-støtten til landmænd betinget af, at de opfylder bestemte standarder med hensyn til miljø, folkesundhed, dyre- og plantesundhed samt dyrevelfærd. [Ændring 17]

(76) Målet for denne forordning, nemlig at sikre en harmoniseret fremgangsmåde med hensyn til beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af dets virkning, kompleksitet, grænseoverskridende og internationale karakter bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

(77) For små og mellemstore virksomheder medfører denne forordning ikke urimelige administrative byrder og økonomiske virkninger. I medfør af denne forordning, som er baseret på en høring af de berørte parter, er der om muligt blevet taget hensyn til den særlige situation for små og mellemstore virksomheder. En eventuel generel undtagelse for mikrovirksomheder, som udgør flertallet af virksomhederne, er ikke blevet taget i betragtning, da det offentlige policy-mål er at beskytte planters sundhed.

(78) Denne forordning overholder den internationale plantebeskyttelseskonvention, aftalen om anvendelse af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (SPS-aftalen) og retningslinjerne i henhold til disse.

(78a) I overensstemmelse med princippet om intelligent lovgivning samordnes denne forordning nøje med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …./2014 [Nummer på forordningen om forebyggelse og håndtering af introduktion og spredning af invasive ikke-hjemmehørende arter] for at garantere fuld og hel anvendelse af lovgivningen om plantesundhed. [Ændring 18]

(79) I denne forordning overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender, navnlig respekt for privatliv og familieliv, ejendomsretten, beskyttelse af personoplysninger, frihed til at drive virksomhed og frihed for kunst og videnskab. Denne forordning bør anvendes af medlemsstaterne i overensstemmelse med disse rettigheder og principper —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Kapitel I

Genstand, anvendelsesområde og definitioner

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

1. Denne forordning fastsætter regler vedrørende plantesundhedskontrol og andre officielle foranstaltninger iværksat af medlemsstatens myndigheder med det formål at identificere plantesundhedsmæssige risici, som udgøres af enhver art, stamme eller biotype af patogener, dyr eller parasitære planter, der er skadelige for planter eller planteprodukter (i det følgende benævnt »skadegørere«), herunder invasive ikke-hjemmehørende planter, der er skadelige for planter, og plantesundhedsmæssige foranstaltninger til at mindske disse risici til et acceptabelt niveau , som er nødvendige for at forebygge indtrængen af skadegørere fra andre medlemsstater eller tredjelande . [Ændring 19]

2. I denne forordning skal henvisninger til tredjelande læses som henvisninger til tredjelande og til de i bilag I anførte områder.

I denne forordning skal henvisninger til Unionens område læses som henvisninger til Unionens område uden de områder, der er nævnt i bilag I.

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 om ændring af bilag I for at sikre, at anvendelsesområdet for denne forordning er begrænset til den europæiske del af Unionens område. Der foretages en af følgende ændringer:

a) tilføjelse til bilag I af et eller flere områder som nævnt i traktatens artikel 355, stk. 1

b) fjernelse fra bilag I af et eller flere områder som nævnt i traktatens artikel 355, stk. 2.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) »planter«: levende planter og følgende levende plantedele: a) frø i botanisk forstand, bortset fra sådanne, som ikke er bestemt til brug som såsæd b) frugter i botanisk forstand c) grøntsager d) rod- og stængelknolde, løg, jordstængler, rødder, grundstammer, stoloner e) skud, stængler, udløbere f) afskårne blomster g) grene med løv h) fældede træer med løv i) blade, løv j) plantevævskulturer, herunder cellekulturer, kimplasma, meristemer, kimæriske kloner, materiale produceret ved mikroformering k) levende pollen l) knopper, okuleringsmateriale, stiklinger, podekviste, podninger

2) »planteprodukter«: produkter af vegetabilsk oprindelse, som ikke er forarbejdede, eller som kun har været genstand for en enkel bearbejdning, for så vidt det ikke drejer sig om planter. Medmindre andet angives, betragtes træ kun som et »planteprodukt«, hvis det ikke er blevet forarbejdet, hvorved plantesundhedsrisiciene fjernes, og opfylder mindst én af følgende betingelser: a) Det har helt eller delvist bevaret sin naturlige runde form med eller uden bark. b) Det har ikke bevaret sin naturlige runde form som følge af savning, skæring eller kløvning. c) Det er i form af flis, spåner, savsmuld, træaffald, høvlspåner eller skrot af træ og har ikke undergået en behandling, som indebærer anvendelse af lim, varme eller tryk eller en kombination heraf til at producere pellets, briketter, krydsfiner eller spånplader. d) Det anvendes eller er bestemt til anvendelse som emballeringsmateriale eller stuvholt, uanset om det rent faktisk anvendes til transport af varer.

3) »planter til plantning«: planter, som kan og er beregnet til at producere hele planter, og som er bestemt til at blive plantet, genplantet eller forblive plantet: — planter, som allerede er plantet , og som er bestemt til at forblive plantet eller til at blive genplantet efter deres indførsel, eller — planter, som endnu ikke er plantet på indførselstidspunktet, men som skal plantes derefter [Ændring 20]

4) »andet objekt«: materiale eller objekt, bortset fra planter eller planteprodukter, med hvilket der kan indslæbes eller spredes skadegørere, herunder jord eller vækstmedier

5) »kompetent myndighed«: en kompetent myndighed som defineret i artikel 2, stk. 5, i forordning (EU) nr. …/…. [Nummer på forordning om offentlig kontrol]

6) »parti«: et antal enheder af samme vare, som af plantesundhedshensyn er kendetegnet ved ensartethed med hensyn til sammensætning og oprindelse, og som indgår i en sending

7) »professionel operatør«: enhver offentligretlig eller privatretlig person, der er erhvervsmæssigt involveret i en eller flere af følgende aktiviteter for så vidt angår planter, planteprodukter og andre objekter: a) plantning b) dyrkning c) produktion d) indførsel til og flytning inden for og ud af Unionens område e) markedsføring ea) avl [Ændring 21 eb) formering [Ændring 22] ec) vedligeholdelsesavl [Ændring 23] ed) levering af tjenesteydelser [Ændring 24] ee) bevarelse, herunder oplagring [Ændring 25]

8) »slutbruger«: en fysisk person, der ikke handler som led i sin handelsmæssige eller erhvervsmæssige virksomhed, og som erhverver planter eller planteprodukter til egen brug

9) »test«: en officiel ikke-visuel undersøgelse med henblik på at konstatere forekomst af eller identificere skadegørere

10) »behandling«: en procedure, hvorved skadegørere dræbes, inaktiveres eller fjernes, eller hvor disse skadegørere steriliseres eller devitaliseres

10a) »operatør«: en operatør som defineret i artikel 2, stk. 26, i forordning (EU) nr. …/2014 [Nummer på forordningen om offentlig kontrol] [Ændring 26]

10b) »plantesundhedskontrol«: officiel kontrol af: a) planter eller varer b) foranstaltninger, som falder ind under anvendelsesområdet for de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, tillige med udstyr og transportmidler, som anvendes til disse formål c) steder og områder, hvor sådanne foranstaltninger udføres [Ændring 27]

10c) »plantesundhedsforanstaltning«: alle foranstaltninger, som er beregnet til at eliminere risici eller forebygge indtrængen af skadegørere på Unionens område fra andre medlemsstater eller tredjelande [Ændring 28]

10d) »karantæneenheder«: områder udpeget af de kompetente myndigheder, i hvilke planter fra tredjelande oplagres i et tilstrækkeligt tidsrum, indtil risikoen for indførelse af skadegørere fra tredjelande betragtes som elimineret. [Ændring 29]

Kapitel II

Karantæneskadegørere

Afdeling 1

Karantæneskadegørere

Artikel 3

Definition af karantæneskadegørere

En skadegører benævnes en »karantæneskadegører« i forhold til et afgrænset område, hvis den opfylder følgende betingelser:

a) Dens identitet er blevet fastslået, jf. bilag II, afsnit 1, punkt 1.

b) Den forekommer ikke i det pågældende område, jf. bilag II, afsnit 1, punkt 2, litra a), eller eventuelt kun i begrænset omfang inden for dette område, jf. bilag II, afsnit 1, punkt 2, litra b) og c).

c) Den kan trænge ind i dette område og fastholde sin forekomst i dette område inden for overskuelig fremtid (i det følgende benævnt: »etablere sig«) og sprede sig i dette område eller, hvis den allerede forekommer, til dele af området, hvor den forekommer i begrænset omfang, jf. bilag II, afsnit I, punkt 3

d) Dens indtrængen, etablering og spredning vil som omhandlet i bilag II, afsnit 1, punkt 4, have uacceptable økonomiske, miljømæssige og sociale konsekvenser for det pågældende område eller, hvis den allerede forekommer, de dele af området, hvor den forekommer i begrænset omfang.

e) Der findes gennemførlige og effektive foranstaltninger til at hindre indtrængen, etablering eller spredning af den pågældende skadegører i dette område og afbøde de plantesundhedsmæssige risici og konsekvenser.

Afdeling 2

EU-karantæneskadegørere

Artikel 4

Definition af EU-karantæneskadegørere

En karantæneskadegører benævnes en EU-karantæneskadegører, hvis det afgrænsede område, som omhandlet i indledningen til artikel 3, er Unionens område og er opført på den i artikel 5, stk. 2, nævnte liste.

Artikel 5

Forbud mod indslæbning og flytning af EU-karantæneskadegørere

1. En EU-karantæneskadegører må ikke indslæbes i eller flyttes inden for Unionens område.

Der må ikke forsætligt træffes foranstaltninger, som kan bidrage til indslæbning i, etablering og spredning inden for Unionens område af en EU-karantæneskadegører.

2. Kommissionen fastlægger ved en gennemførelsesretsakt Der fastlægges i bilag Ia en liste over skadegørere, der opfylder de betingelser, der er fastsat i artikel 3, litra b), c) og d), for så vidt angår Unionens område, og som benævnes »liste over EU-karantæneskadegørere«. [Ændring 30]

Denne liste omfatter de skadegørere, der er opført i del A i bilag I til direktiv 2000/29/EF og del A, kapitel I, i bilag II til nævnte direktiv. [Ændring 31]

Skadegørere, som er hjemmehørende i en del af Unionens område, enten naturligt eller som følge af indslæbning fra områder uden for Unionens område, betegnes i ovennævnte liste som skadegørere, der vides at forekomme inden for Unionens område.

Skadegørere, der ikke er hjemmehørende i nogen del af Unionens område, betegnes i ovennævnte liste som skadegørere, der ikke vides at forekomme inden for Unionens område.

Gennemførelsesretsakten vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 99, stk. 2. [Ændring 32]

3. Kommissionen ændrer tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 vedrørende den i stk. 2 omhandlede gennemførelsesretsakt ændring af listen , hvis vurderingen viser, at en skadegører, der ikke er opført i denne retsakt på denne liste , opfylder de betingelser, der er fastsat i artikel 3, litra b), c) og d), for så vidt angår Unionens område, eller at en skadegører, der er opført i denne retsakt på denne liste , ikke længere opfylder en eller flere af disse betingelser. I det første tilfælde opføres den pågældende skadegører på den i stk. 2 nævnte liste, og i det andet tilfælde fjernes den pågældende skadegører på denne liste. [Ændring 33]

Kommissionen forelægger vurderingen for medlemsstaterne.

Gennemførelsesretsakterne om ændring af gennemførelsesretsakten som omhandlet i stk. 2 vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 99, stk. 3. Samme procedure anvendes ved Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 om ophævelse eller erstatning af den gennemførelsesretsakt liste , der henvises til i stk. 2. [Ændring 34]

4. Kommissionen ændrer gennemførelsesretsakten som omhandlet i stk. 2 ved at ændre skadegørerens tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 vedrørende ændringen af en skadegørers videnskabelige navn , der er anført på den i stk. 2 omhandlede liste , hvis en sådan ændring er berettiget på grundlag af udviklingen i videnskabelig viden. [Ændring 35]

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 99, stk. 2. [Ændring 36]

Artikel 6

Prioriterede skadegørere

1. En EU-karantæneskadegører er en »prioriteret skadegører«, hvis den opfylder følgende betingelser:

a) Den opfylder for så vidt angår Unionens område betingelsen i bilag II, afsnit 1, punkt 2, litra a) eller b).

b) Dens potentielle økonomiske, miljømæssige og sociale konsekvenser er særdeles alvorlige for Unionens område, jf. afsnit 2 i bilag II.

c) Den er opført på listen i overensstemmelse med stk. 2.

2. Kommissionen opretter og ændrer ved hjælp af en gennemførelsesretsakt en tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 med henblik på at ændre den liste over prioriterede skadegørere , som er opstillet i bilag Ib , i det følgende benævnt: »liste over prioriterede skadegørere«. [Ændring 37]

Hvis resultaterne af en vurdering viser, at en EU-karantæneskadegører opfylder betingelserne som omhandlet i stk. 1, eller at en skadegører ikke længere opfylder en eller flere af disse betingelser, ændrer tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 med henblik på at ændre den i første afsnit omhandlede gennemførelsesretsakt liste ved at opføre eller fjerne den pågældende skadegører på listen. [Ændring 38]

Kommissionen forelægger straks vurderingen for medlemsstaterne. [Ændring 39]

Antallet af prioriterede skadegørere må ikke udgøre mere end 10 % af de EU-karantæneskadegørere, der er opført på listen i henhold til artikel 5, stk. 2 og 3. Hvis antallet af prioriterede skadegørere overstiger 10 % af de EU-karantæneskadegørere, der er opført på listen i henhold til artikel 5, stk. 2 og 3, ændrer Kommissionen den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i første afsnit, ved en tilsvarende justering af antallet af skadegørere på denne liste på grundlag af disses potentielle økonomiske, miljømæssige og sociale konsekvenser, jf. afsnit 2 i bilag II. [Ændring 40]

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 99, stk. 3. [Ændring 41]

I behørigt begrundede særligt hastende Hvis det i tilfælde vedrørende af en alvorlig plantesundhedsmæssig risiko vedtager Kommissionen efter er nødvendigt af særligt hastende årsager, finder proceduren i artikel 99, stk. 4, gennemførelsesretsakter, der finder 98a anvendelse straks, hvor EU-karantæneskadegørere opføres på listen over prioriterede skadegørere på delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til nærværende artikel . [Ændring 42]

Artikel 7

Ændring af bilag II, afsnit 1 og 2

1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 vedrørende ændring af afsnit 1 i bilag II om kriterier for identificering af skadegørere, der kan betegnes som karantæneskadegørere, for så vidt angår skadegørerens identitet, dens forekomst, dens evne til at trænge ind, etablere og sprede sig og dens potentielle økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser, under hensyntagen til udviklingen i videnskabelig og teknisk viden og internationale standarder . [Ændring 43]

2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 vedrørende ændring af afsnit 2 i bilag II om kriterier for identificering af EU-karantæneskadegørere, der kan betegnes som prioriterede skadegørere, for så vidt angår deres potentielle økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser, under hensyntagen til udviklingen i videnskabelig og teknisk viden.

Artikel 8

EU-karantæneskadegørere, der anvendes til videnskabelige formål, forsøg, planteforædling, avl eller udstillinger

1. Uanset artikel 5, stk. 1, kan medlemsstaterne efter anmodning tillade indførsel til og flytning inden for deres område af EU-karantæneskadegørere, der anvendes til videnskabelige formål, forsøg, planteforædling, avl eller udstillinger, hvis alle nedenstående krav er opfyldt:

a) Indførsel, flytning og anvendelse af den pågældende skadegører resulterer ikke i etablering eller spredning af denne skadegører inden for Unionens område, hvis der er indført passende restriktioner.

b) Opbevaringsfaciliteterne, hvor den pågældende skadegører skal opbevares, og karantænestationerne, jf. artikel 56, hvor den pågældende skadegører skal anvendes, skal være hensigtsmæssige.

c) Personalet, som udøver aktiviteterne, hvori den pågældende skadegører indgår, skal besidde de nødvendige videnskabelige og tekniske kvalifikationer.

2. Den kompetente myndighed vurderer risikoen for etablering og spredning af den pågældende skadegører som omhandlet i stk. 1, litra a), idet der tages hensyn til skadegørerens identitet, biologi og måden, hvorpå den spredes, den påtænkte aktivitet, samspillet med miljøet og andre relevante faktorer i forbindelse med den risiko, som den pågældende skadegører frembyder.

Myndigheden vurderer de opbevaringsfaciliteter, hvor skadegøreren opbevares, jf. stk. 1, litra b), og de videnskabelige og tekniske kvalifikationer for det personale, der gennemfører aktiviteten, hvori den pågældende skadegører indgår, jf. stk. 1, litra c).

På grundlag af disse vurderinger tillader den kompetente myndighed indførsel til eller flytning af skadegøreren inden for Unionens område, hvis kravene i stk. 1 er opfyldt.

3. Vilkårene for tilladelse skal omfatte følgende betingelser:

a) Skadegøreren skal opbevares i opbevaringsfaciliteter, der anses for hensigtsmæssige af de kompetente myndigheder og er nævnt i tilladelsen.

b) Den aktivitet, hvori skadegøreren indgår, skal gennemføres i en karantænestation, der er udpeget i henhold til artikel 56 af den kompetente myndighed, og som er nævnt i tilladelsen.

c) Den aktivitet, hvori skadegøreren indgår, skal gennemføres af personale, hvis videnskabelige og tekniske kvalifikationer er godkendt af den kompetente myndighed og er nævnt i tilladelsen.

d) Skadegøreren skal være ledsaget af tilladelsen ved indførsel til eller flytning inden for Unionens område.

4. Tilladelsen skal være begrænset til, hvad der er hensigtsmæssigt for den pågældende aktivitet, og må ikke overstige kapaciteten for den udpegede karantænestation.

Den skal omfatte de begrænsninger, der er nødvendige for at mindske risikoen for etablering og spredning af den pågældende EU-karantæneskadegører.

5. Den kompetente myndighed fører tilsyn med, at betingelserne i stk. 3 og de begrænsninger og restriktioner, der er omhandlet i stk. 4, overholdes, og træffer de nødvendige foranstaltninger, i tilfælde af at disse betingelser, begrænsninger eller restriktioner ikke er opfyldt. Disse foranstaltninger kan, i det omfang det er relevant, være en inddragelse af tilladelsen som omhandlet i stk. 1.

6. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 vedrørende de nærmere regler for:

a) udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen vedrørende indførsel til og flytning inden for Unionen af de pågældende skadegørere

b) de i stk. 2 omhandlede vurderinger og tilladelser

c) overvågning af regeloverholdelse, foranstaltninger i tilfælde af manglende overholdelse og anmeldelse heraf, jf. stk. 5.

Artikel 9

Anmeldelse af EU-karantæneskadegørere til de kompetente myndigheder

1. Hvis en person får kendskab til forekomsten af en EU-karantæneskadegører eller har begrundet mistanke om en sådan forekomst, skal den pågældende straks underrette den kompetente myndighed og over for den kompetente myndighed skriftligt bekræfte meddelelsen inden for ti kalenderdage. [Ændring 44]

2. På den kompetente myndigheds anmodning skal den i stk. 1 omhandlede person meddele myndigheden de oplysninger om den pågældende forekomst, som vedkommende er i besiddelse af.

Artikel 10

Foranstaltninger ved mistanke om forekomst af en EU-karantæneskadegører

Hvis en kompetent myndighed har mistanke om forekomst af en EU-karantæneskadegører på en del af den pågældende medlemsstats område, hvor den pågældende skadegører ikke hidtil har vidstes at forekomme, træffer den straks træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på en officiel bekræftelse af denne skadegørers forekomst.

Artikel 11

Anmeldelse af EU-karantæneskadegørere til Kommissionen og de øvrige medlemsstater

1. Den enkelte medlemsstat underretter gennem det elektroniske anmeldelsessystem, jf. artikel 97, Kommissionen og de øvrige medlemsstater, når en af følgende betingelser er opfyldt:

a) Medlemsstatens kompetente myndighed har modtaget et diagnoseresultat fra et officielt laboratorium som nævnt i artikel 36 i forordning (EU) nr. …/….. [Nummer på forordning om offentlig kontrol], som bekræfter (i det følgende benævnt: »officielt bekræfter«) forekomsten på dens område af en EU-karantæneskadegører, der ikke vides at forekomme i den pågældende medlemsstat.

b) Medlemsstatens kompetente myndighed har officielt bekræftet forekomsten på sit område af en EU-karantæneskadegører, hvis denne skadegører vides at forekomme i en del af dens område, hvor den ikke tidligere er forekommet.

c) Medlemsstatens kompetente myndighed har officielt bekræftet forekomsten på sit område af en EU-karantæneskadegører i en sending af planter, planteprodukter eller andre objekter, der indføres eller skal indføres til eller flyttes inden for Unionens område.

2. De i stk. 1 nævnte anmeldelser skal indgives inden for en frist på tre arbejdsdage efter den dato, hvor den kompetente myndighed officielt bekræfter forekomsten af den pågældende EU-karantæneskadegører.

3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98, som fastsætter, at de i stk. 1 omhandlede anmeldelsesforpligtelser også gælder ved mistanke om forekomst af bestemte EU-karantæneskadegørere, som endnu ikke er blevet officielt bekræftet. Disse delegerede retsakter kan også fastsætte tidsfristen for indgivelse af disse anmeldelser.

Artikel 12

Oplysninger om EU-karantæneskadegørere til professionelle operatører fra de kompetente myndigheder

Hvis betingelserne i et af litraerne i artikel 11, stk. 1, er opfyldt, sørger den kompetente myndighed for, at professionelle operatører, hvis planter, planteprodukter eller andre objekter kan være berørt, øjeblikkeligt underrettes om forekomsten af den pågældende EU-karantæneskadegører.

Artikel 13

Oplysninger om prioriterede skadegørere til offentligheden fra de kompetente myndigheder

Hvis betingelserne i et af litraerne i artikel 11, stk. 1, litra a) eller b), er opfyldt for så vidt angår en prioriteret skadegører, underretter den kompetente myndighed offentligheden om de foranstaltninger, der er truffet og skal træffes af den kompetente myndighed, og om foranstaltninger, der om nødvendigt skal træffes af bestemte professionelle operatører eller andre personer.

Medlemsstaterne sikrer, at der stilles oplysninger til rådighed for offentligheden om planteskadegøreres potentielle økonomiske, miljømæssige og sociale konsekvenser, hovedprincipperne om forebyggelse og spredning samt vedrørende det ansvar, som samfundet som helhed har for at sikre plantesundhed på Unionens område.

Kommissionen fastlægger og ajourfører en offentligt tilgængelig liste over nye planteskadegørere i tredjelande, der kan udgøre en risiko for plantesundheden på Unionens område. [Ændring 45]

Artikel 14

Anmeldelse af overhængende farer

1. Hvis en medlemsstat har dokumentation for, at der er overhængende fare for indtrængen af en EU-karantæneskadegører til Unionens område eller en del af dette område, hvor den endnu ikke forekommer, giver medlemsstaten straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater skriftlig underretning herom.

2. Professionelle operatører skal straks underrette de kompetente myndigheder om enhver dokumentation, de måtte have vedrørende en overhængende fare, jf. stk. 1, i forbindelse med EU-karantæneskadegørere.

2a. I tilfælde af en overhængende fare, jf. stk. 1 og 2, træffer medlemsstaterne og de professionelle operatører alle de nødvendige foranstaltninger, der står i et passende forhold til risikoen, for at forhindre, at sådanne skadegørere trænger ind på Unionens område. [Ændring 46]

Artikel 15

Foranstaltninger, der skal træffes øjeblikkeligt af de professionelle operatører

1. Hvis en professionel operatør bliver opmærksom på, at en EU-karantæneskadegører forekommer på planter, planteprodukter eller andre objekter, som denne har kontrol med, skal operatøren straks efter underretning og høring af den berørte kompetente myndighed træffe de plantesundhedsforanstaltninger, som kræves for at fjerne denne skadegører fra de pågældende planter, planteprodukter eller andre objekter og fra sine anlæg, hvor det er relevant, og forebygge spredning af denne skadegører.

Den professionelle operatør skal umiddelbart og efter underretning og høring af den berørte kompetente myndighed informere de personer i handelskæden, fra hvem disse planter, planteprodukter eller andre objekter er modtaget.

Den kompetente myndighed sikrer, i det omfang det er relevant, at den pågældende professionelle operatør trækker de planter, planteprodukter og andre objekter, hvori skadegøreren kan forekomme, tilbage fra markedet.

2. Hvis de planter, planteprodukter eller andre objekter, der er nævnt i stk. 1, ikke længere er under den pågældende professionelle operatørs kontrol, skal den professionelle operatør umiddelbart og efter underretning og høring af den berørte kompetente myndighed informere de personer i handelskæden, fra hvem de pågældende planter, planteprodukter eller andre objekter er modtaget, og til hvem disse planter, planteprodukter og andre objekter er blevet leveret, om forekomsten af skadegøreren.

3. Den kompetente myndighed sikrer, i det omfang det er relevant, at den pågældende professionelle operatør tilbagekalder de planter, planteprodukter og andre objekter, hvori skadegøreren kan forekomme, fra markedet og, såfremt disse planter, planteprodukter eller andre objekter er nået ud til slutbrugerne, fra disse slutbrugere.

4. Når bestemmelserne i stk. 1 eller 2 finder anvendelse, skal den berørte professionelle operatør meddele den pågældende kompetente myndighed samtlige oplysninger, der er relevante for offentligheden. Denne myndighed underretter offentligheden, hvis der skal træffes foranstaltninger med hensyn til planter, planteprodukter eller andre objekter, hvori den pågældende skadegører kan forekomme.

Artikel 16

Udryddelse af EU-karantæneskadegørere

1. Hvis forekomsten af en EU-karantæneskadegører er officielt bekræftet, træffer den kompetente myndighed omgående alle nødvendige foranstaltninger for om mulig t at fjerne denne skadegører i fra det pågældende område (i det følgende benævnt: »at udrydde«) og eller, hvis det ikke er muligt at udrydde den, forhindre, at den spredes til andre områder (i det følgende benævnt: » at inddæmme«) . Disse foranstaltninger skal vedtages i overensstemmelse med bilag IV om foranstaltninger og principper for risikostyring i forbindelse med skadegørere. [Ændring 47]

1a. Hvis medlemsstater godtgør professionelle operatører, jf. artikel 19, stk. 1, litra ca) i forordning (EU) nr. 652/2014, for værdien af planter, planteprodukter eller andre objekter, der destrueres som led i de foranstaltninger, der henvises til i stk. 1 og gennemføres i et område på tværs af landegrænser, skal de sikre, at en passende kompensation koordineres mellem de involverede medlemsstater, således at en unødig markedsforvridning så vidt muligt undgås. [Ændring 48]

2. Hvis forekomsten af den pågældende EU-karantæneskadegører kan være forbundet med flytning af planter, planteprodukter eller andre objekter, undersøger den kompetente myndighed kilden til denne forekomst og muligheden for, at den pågældende skadegører er blevet spredt til flere planter, planteprodukter eller andre objekter gennem disse flytninger.

3. Hvis de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger vedrører indførsel til eller flytning inden for Unionens område af planter, planteprodukter og andre objekter, underretter den berørte medlemsstat straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om disse foranstaltninger.

4. Borgernes private anlæg undtages ikke fra de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, og undersøgelserne nævnt i stk. 2.

Artikel 17

Etablering af restriktionsområder

1. Efter den officielle bekræftelse, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra a), etablerer den kompetente myndighed omgående et område, hvor de i nævnte artikel omhandlede foranstaltninger skal træffes (i det følgende benævnt: »restriktionsområde«).

Restriktionsområdet består af en angrebet zone, jf. stk. 2, og en stødpudezone, jf. stk. 3.

2. Den angrebne zone skal omfatte:

a) alle planter, der vides at være angrebet af den pågældende skadegører

b) alle planter, der udviser tegn eller symptomer på mulige angreb af denne skadegører

c) alle andre planter, der kan være angrebet af denne skadegører på grund af deres modtagelighed over for skadegøreren og tætte placering på de angrebne planter eller et fælles produktionssted, hvis det kendes, med angrebne planter eller planter, der stammer fra disse.

3. Stødpudezonen skal grænse op til den angrebne zone og omgive denne.

Dens størrelse skal være hensigtsmæssig i forhold til risikoen for, at den pågældende skadegører spredes naturligt uden for den angrebne zone eller som følge af menneskelige aktiviteter i den angrebne zone og dens omgivelser, og fastlægges i overensstemmelse med de principper, der er fastlagt i afsnit 2 i bilag IV om foranstaltninger og principper for risikostyring i forbindelse med skadegørere.

Hvis risikoen for spredning af skadegørere uden for den angrebne zone er tilstrækkeligt reduceret ved hjælp af naturlige eller kunstige barrierer, kræves der dog ingen stødpudezone.

4. Uanset stk. 1 kan den kompetente myndighed, dersom den ved første øjekast på grundlag af arten af den pågældende skadegører og stedet, hvor den blev konstateret, konkluderer, at den pågældende skadegører kan fjernes umiddelbart, beslutte ikke at etablere et restriktionsområde.

I så fald gennemfører den en undersøgelse for at afgøre, hvorvidt eventuelle yderligere planter eller planteprodukter er blevet angrebet. På grundlag af denne undersøgelse vurderer den kompetente myndighed, om der er behov for at etablere et restriktionsområde. Den pågældende kompetente myndighed underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om resultaterne af denne undersøgelse.

5. Hvis et restriktionsområde i overensstemmelse med stk. 2 og 3 skal udvides til en anden medlemsstats område, kontakter den medlemsstat, hvor den pågældende skadegører blev konstateret, straks den medlemsstat, til hvis område restriktionsområdet skal udvides, således at denne medlemsstat kan træffe alle nødvendige foranstaltninger som omhandlet i stk. 1-4.

6. Senest den 31. marts hvert år underretter medlemsstaterne Kommissionen og de øvrige medlemsstater om antallet og placeringen af de etablerede restriktionsområder, de pågældende skadegørere og de respektive foranstaltninger, der er truffet i det foregående år.

Artikel 18

Undersøgelser og ændringer af restriktionsområder og ophævelse af restriktioner

1. De kompetente myndigheder foretager hvert år ud fra en risikovurdering og med passende mellemrum en undersøgelse af de enkelte restriktionsområder for så vidt angår udviklingen i forekomsten af den pågældende skadegører. [Ændring 49]

Disse undersøgelser skal gennemføres i overensstemmelse med bestemmelserne vedrørende undersøgelser, jf. artikel 21, stk. 1 og 2.

2. Hvis en kompetent myndighed på grundlag af en årlig undersøgelse undersøgelsen konstaterer, at den pågældende skadegører forekommer i stødpudezonen, meddeler den pågældende medlemsstat straks dette til Kommissionen og de øvrige medlemsstater med oplysning om, at der er konstateret forekomst af skadegøreren i en stødpudezone. [Ændring 50]

3. De kompetente myndigheder ændrer afgrænsningen af de angrebne zoner, stødpudezoner og restriktionsområder, i det omfang det er relevant, på baggrund af de i stk. 1 nævnte undersøgelsesresultater.

4. De kompetente myndigheder kan beslutte at ophæve et restriktionsområde og bringe de respektive udryddelsesforanstaltninger til ophør, såfremt der i de i stk. 1 nævnte undersøgelser ikke er konstateret forekomst af den pågældende skadegører i restriktionsområdet for i en periode , der er tilstrækkeligt lang til at kontrollere, at området er skadegørerfrit . [Ændring 51]

5. Når der træffes beslutning om de i stk. 3 nævnte ændringer eller ophævelse af restriktionsområdet, som omhandlet i stk. 4, tager den pågældende kompetente myndighed som minimum hensyn til den pågældende skadegørers biologi og vektoren, forekomsten af værtsplanter, de økoklimatiske betingelser og sandsynligheden for, at udryddelsesforanstaltningerne er lykkedes.

Artikel 19

Rapporter om foranstaltninger truffet i henhold til artikel 16, 17 og 18

Medlemsstaterne udarbejder en rapport om de foranstaltninger, der er truffet i overensstemmelse med artikel 16, 17 og 18.

Når disse foranstaltninger træffes af en medlemsstat i et område, der støder op til grænsen til en anden medlemsstat, skal rapporten forelægges for sidstnævnte medlemsstat.

Rapporten skal på begæring forelægges Kommissionen og de øvrige medlemsstater.

Artikel 20

Ændring af bilag IV

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 vedrørende ændring af afsnit 1 i bilag IV om foranstaltninger til styring af risiciene i forbindelse med karantæneskadegørere, for så vidt angår foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af angreb på dyrkede og vilde planter, foranstaltninger, som er rettet direkte mod sendinger af planter, planteprodukter og andre objekter, foranstaltninger rettet mod andre overførselsveje for karantæneskadegørere, og om ændring af afsnit 2 i bilaget om principper for risikostyring i forbindelse med skadegørere, for så vidt angår principperne for risikostyring i forbindelse med skadegørere, under hensyntagen til udviklingen i videnskabelig og teknisk viden og internationale standarder for plantesundhedsforanstaltninger, som er vedtaget inden for rammerne af den internationale plantebeskyttelseskonvention (IPPC) . [Ændring 52]

Artikel 21

Undersøgelser af EU-karantæneskadegørere og skadegørere, der midlertidigt kan betegnes som EU-karantæneskadegørere

1. Medlemsstaterne gennemfører undersøgelser baseret på åbenbare risici i specifikke perioder, af forekomsten af EU-karantæneskadegørere og tegn eller symptomer på skadegørere, der midlertidigt kan betragtes som EU-karantæneskadegørere, jf. afsnit 3 i bilag II, i samtlige områder, hvor det ikke tidligere vidstes, at den pågældende skadegører forekom. [Ændring 53]

2. Disse undersøgelser skal som et minimum bestå af visuelle undersøgelser udført af den kompetente myndighed og, i det omfang det er relevant, indsamling af prøver og gennemførelse af test. De skal baseres på solide videnskabelige og tekniske principper og foretages på passende tidspunkter i forhold til muligheden for at påvise den pågældende skadegører.

I disse undersøgelser skal der tages hensyn til videnskabeligt og teknisk materiale og alle andre relevante oplysninger vedrørende forekomsten af den pågældende skadegører.

3. Senest den 30. april hvert år indberetter medlemsstaterne resultaterne af de undersøgelser, der er nævnt i stk. 1, fra det foregående år, til Kommissionen og de øvrige medlemsstater.

Artikel 22

Flerårige undersøgelsesprogrammer og indsamling af oplysninger

1. Medlemsstaterne udarbejder flerårige programmer med bestemmelser om indholdet af de undersøgelser, der skal gennemføres i henhold til artikel 21. Programmerne skal omfatte indsamling og registrering af det videnskabelige og tekniske materiale og andre oplysninger som omhandlet i artikel 21, stk. 2, andet afsnit.

Disse programmer skal indeholde følgende elementer: det specifikke mål for hvert enkelt undersøgelse, undersøgelsens geografiske og tidsmæssige anvendelsesområde, de skadegørere, planter og varer, som undersøgelsen vedrører, undersøgelsesmetoder og kvalitetsstyring, herunder en beskrivelse af procedurerne for visuel undersøgelse, prøveudtagning og test og den tilhørende tekniske dokumentation, tidspunkterne for, hyppigheden og antallet af planlagte visuelle undersøgelser, indsamlede prøver og test, metoder til registrering af de indsamlede oplysninger og rapportering heraf.

De flerårige programmer skal omfatte en periode på fem til syv år.

2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de flerårige undersøgelsesprogrammer, når de er etableret.

3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 vedrørende ændring , som pålægger medlemsstaterne at ændre eller supplering af supplere de elementer, der er omfattet af de flerårige undersøgelsesprogrammer, som omhandlet i stk. 1. [Ændring 54]

Artikel 23

Undersøgelser af prioriterede skadegørere

1. Medlemsstaterne gennemfører hvert år særskilte undersøgelser for hver enkelt prioriteret skadegører, jf. artikel 21, stk. 1. Disse undersøgelser skal omfatte et tilstrækkeligt stort antal visuelle undersøgelser, prøveudtagninger og test i forhold til de pågældende skadegørere, således at der skabes størst mulig sandsynlighed for, at de opdages i tide.

2. Senest den 30. april hvert år indberetter medlemsstaterne resultaterne af de undersøgelser, der er nævnt i stk. 1, fra det foregående år, til Kommissionen og de øvrige medlemsstater.

Artikel 24

Beredskabsplaner for prioriterede skadegørere

1. De enkelte medlemsstater udarbejder og ajourfører for hver enkelt prioriteret skadegører, som er i stand til at trænge ind og etablere sig på deres område eller en del heraf, en særskilt plan med information om beslutningsprocesser, procedurer og protokoller, der skal følges, og ressourcer, der skal stilles til rådighed, i tilfælde af bekræftet forekomst eller mistanke om forekomst af den pågældende skadegører, i det følgende benævnt »beredskabsplanen«. Medlemsstaterne inddrager på et tidligt stadium alle relevante parter i processen med at udarbejde og opdatere beredskabsplanen. [Ændring 55]

2. Beredskabsplanen skal omfatte følgende:

a) roller og ansvarsfordeling mellem de organer, der er involveret i planens gennemførelse, i tilfælde af bekræftet forekomst eller mistanke om forekomst af den pågældende prioriterede skadegører, kommandovejen og procedurer for koordinering af de foranstaltninger, der træffes af de kompetente myndigheder, andre offentlige myndigheder, som nævnt i artikel 3, stk. 2, i forordning (EU) nr. …/…. [Nummer på forordning om offentlig kontrol], delegerede organer eller implicerede fysiske personer, jf. artikel 25, stk. 1, i forordning (EU) nr. …/…. [Nummer på forordning om offentlig kontrol], laboratorier og professionelle operatører, herunder koordinering med nabomedlemsstater og tilgrænsende tredjelande, i det omfang det er relevant

b) adgang for kompetente myndigheder til anlæg tilhørende professionelle operatører og fysiske personer, i det omfang det er relevant, laboratorier, udstyr, personale, ekstern ekspertise og ressourcer, som er nødvendige for en hurtig og effektiv udryddelse eller, i det omfang det er relevant, inddæmning af den pågældende prioriterede skadegører

c) foranstaltninger, der skal træffes vedrørende oplysning af Kommissionen, de øvrige medlemsstater, de berørte professionelle operatører og offentligheden for så vidt angår forekomsten af den pågældende prioriterede skadegører og de foranstaltninger, der er truffet mod den, hvor der er bekræftet eller officiel mistanke om forekomst af den pågældende skadegører

d) systemer til registrering af konstaterede forhold, der påviser forekomst af den pågældende prioriterede skadegører

e) de foreliggende vurderinger, jf. artikel 6, stk. 2, og enhver vurdering foretaget af medlemsstaten med hensyn til den risiko, som den pågældende prioriterede skadegører udgør for dens område

f) de risikostyringsforanstaltninger, der skal gennemføres med hensyn til den pågældende prioriterede skadegører i overensstemmelse med afsnit 1 i bilag IV, og de procedurer, der skal følges

g) principper for geografisk afgrænsning af restriktionsområder

h) protokoller om metoder i forbindelse med visuelle undersøgelser, prøveudtagning og laboratorietest

i) principper vedrørende uddannelse af personalet ved de kompetente myndigheder.

Litra a)-i) udformes, i det omfang det er relevant, som instruktionsvejledninger.

3. Senest et år efter den dato, hvor den pågældende skadegører optages på listen over prioriterede skadegørere, udarbejder medlemsstaterne en beredskabsplan for den pågældende prioriterede skadegører.

Medlemsstaterne revurderer og opdaterer regelmæssigt deres beredskabsplaner, i det omfang det er relevant.

4. Medlemsstaterne sender deres beredskabsplaner til Kommissionen og de øvrige medlemsstater, når de anmoder herom , og holder alle relevante operatører underrettet . [Ændring 56]

Artikel 25

Simuleringsøvelser

1. Medlemsstaterne gennemfører simuleringsøvelser vedrørende gennemførelsen af beredskabsplanerne i intervaller, som fastsættes i forhold til den pågældende prioriterede skadegørers biologi og de plantesundhedsmæssige risici, der er forbundet med den pågældende skadegører.

Disse øvelser skal gennemføres for alle berørte prioriterede skadegørere inden for en rimelig tidsfrist og med deltagelse af de berørte parter . [Ændring 57]

2. Med hensyn til prioriterede skadegørere, hvis forekomst i en medlemsstat kan få konsekvenser for nabomedlemsstaterne, skal kan simuleringsøvelserne gennemføres i fællesskab af de berørte medlemsstater på grundlag af deres respektive beredskabsplaner. [Ændring 58]

Medlemsstaterne gennemfører, i det omfang det er relevant, disse simuleringsøvelser i samarbejde med tilgrænsende tredjelande.

3. Medlemsstaterne forelægger efter anmodning en rapport om resultaterne af hver simuleringsøvelse for Kommissionen og de øvrige medlemsstater.

4. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 med henblik på at præcisere:

a) simuleringsøvelsernes hyppighed, indhold og form

b) simulationsøvelser, der omfatter mere end en prioriteret skadegører

c) samarbejdet mellem medlemsstaterne og medlemsstaternes samarbejde med tredjelande

d) indholdet af de rapporter om simuleringsøvelser, der er fastsat i stk. 3. [Ændring 59]

Artikel 26

Udryddelsesplaner for prioriterede skadegørere

1. Hvis forekomsten af en prioriteret skadegører eller flere prioriterede skadegørere på en medlemsstats område i henhold til artikel 11, stk. 1, litra a), er officielt bekræftet, vedtager den kompetente myndighed efter høring af de berørte operatører straks en plan over foranstaltninger til udryddelse den pågældende skadegører af den/de pågældende skadegører/skadegørere , jf. artikel 16, 17 og 18, og en tidsplan for gennemførelsen af disse foranstaltninger. Denne plan benævnes »udryddelsesplanen«. [Ændring 60]

Udryddelsesplanen skal indeholde en beskrivelse af udformningen og tilrettelæggelsen af de undersøgelser, der skal foretages, og fastlægge antallet af visuelle undersøgelser, prøveudtagninger og laboratorietest, som skal gennemføres.

2. Medlemsstaterne forelægger efter anmodning Kommissionen og de øvrige medlemsstater udryddelsesplanerne og en årsrapport om de foranstaltninger, der er truffet i overensstemmelse med artikel 16, 17 og18, i henhold til de pågældende udryddelsesplaner.

Artikel 27

EU-foranstaltninger for specifikke EU-karantæneskadegørere

1. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastsætte tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 vedrørende fastsættelse af foranstaltninger mod specifikke EU-karantæneskadegørere. Disse foranstaltninger skal for hver enkelt af de pågældende skadegørere tjene til gennemførelse af en eller flere af følgende bestemmelser: [Ændring 61]

a) artikel 10 vedrørende foranstaltninger ved mistanke om forekomst af en EU-karantæneskadegører

b) artikel 15 vedrørende foranstaltninger, der skal træffes øjeblikkeligt af de professionelle operatører

c) artikel 16 vedrørende udryddelse af EU-karantæneskadegørere

d) artikel 17 vedrørende etablering af restriktionsområder

e) artikel 18 vedrørende undersøgelser, ændringer af restriktionsområder og ophævelse af restriktioner

f) artikel 21 vedrørende undersøgelser af EU-karantæneskadegørere og skadegørere, der midlertidigt kan betegnes som EU-karantæneskadegørere

g) artikel 23 vedrørende undersøgelser af prioriterede skadegørere for så vidt angår antallet af visuelle undersøgelser, prøveudtagninger og test i forbindelse med prioriterede skadegørere

h) artikel 24 vedrørende beredskabsplaner for prioriterede skadegørere

i) artikel 25 vedrørende simuleringsøvelser

j) artikel 26 vedrørende udryddelsesplaner for prioriterede skadegørere

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 99, stk. 3. [Ændring 62]

2. Hvis Kommissionen på grundlag af de undersøgelser, der er nævnt i artikel 18, eller anden dokumentation konkluderer, at udryddelsen af den pågældende EU-karantæneskadegører ikke er mulig for så vidt angår et restriktionsområde, kan tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter, jf. stk. 1 delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 , som omhandler foranstaltninger med det ene formål at forhindre spredning af disse skadegørere uden for de pågældende områder. Denne forebyggelse benævnes »inddæmning«. [Ændring 63]

3. Hvis Kommissionen konkluderer, at forebyggende foranstaltninger i anlæg uden for restriktionsområder er nødvendige for at beskytte den del af Unionens område, hvor den pågældende EU-karantæneskadegører ikke forekommer, kan tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter, jf. stk. 1 delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 , der omfatter sådanne foranstaltninger. [Ændring 64]

4. De foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, 2 og 3, skal træffes i overensstemmelse med bilag IV om foranstaltninger og principper for risikostyring i forbindelse med skadegørere, idet der tages hensyn til de specifikke risici, der er forbundet med de pågældende EU-karantæneskadegørere, og behovet for at gennemføre de nødvendige risikobegrænsende foranstaltninger på en ensartet måde i Unionen.

5. De gennemførelsesretsakter delegerede retsakter , der er omhandlet i stk. 1, kan bestemme, at de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, litra a)-j), og som træffes af medlemsstaterne, skal ophæves eller ændres. Så længe Kommissionen ikke har vedtaget nogen foranstaltning, kan medlemsstaterne opretholde de foranstaltninger, de har iværksat. [Ændring 65]

6. I behørigt begrundede særligt hastende Hvis det i tilfælde, som vedrører af alvorlige plantesundhedsmæssige risici, vedtager Kommissionen umiddelbart gældende gennemførelsesretsakter efter er nødvendigt af særligt hastende årsager, finder proceduren i artikel 99, stk. 4 98a anvendelse på delegerede retsakter, der er vedtaget i overensstemmelse med denne artikel . [Ændring 66]

7. Medlemsstaterne informerer via det elektroniske anmeldelsessystem, jf. artikel 97, Kommissionen og de øvrige medlemsstater om tilfælde, hvor de vedtagne foranstaltninger i henhold til denne artikel ikke overholdes af de professionelle operatører.

Artikel 28

Medlemsstaternes foranstaltninger mod skadegørere, der ikke er opført på listen over EU-karantæneskadegørere

1. Hvis forekomsten på en medlemsstats område af en skadegører, som ikke er opført på listen over EU-karantæneskadegørere, er officielt bekræftet, og den pågældende kompetente myndighed finder, at den pågældende skadegører opfylder betingelserne for optagelse på listen over EU-karantæneskadegørere, vurderer myndigheden straks, om denne skadegører opfylder kriterierne i afsnit 3, underafsnit 1, i bilag II. Hvis myndigheden konkluderer, at disse kriterier er opfyldt, træffer den øjeblikkeligt foranstaltninger med henblik på udryddelse i overensstemmelse med bilag IV om foranstaltninger og principper for risikostyring i forbindelse med skadegørere. Artikel 16-19 finder anvendelse.

Hvis den kompetente myndighed har mistanke om forekomst på sit område af en skadegører, der opfylder kriterierne i første afsnit, finder artikel 10 tilsvarende anvendelse.

2. På grundlag af de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, vurderer medlemsstaten, om de pågældende skadegørere for så vidt angår Unionens område opfylder kriterierne for karantæneskadegørere som omhandlet i afsnit 1 i bilag II.

3. Den pågældende medlemsstat underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om forekomsten af denne skadegører, den i stk. 1 nævnte vurdering, de trufne foranstaltninger og dokumentationen, som ligger til grund for disse foranstaltninger.

Den meddeler Kommissionen resultaterne af den vurdering, der er omhandlet i stk. 2, senest 24 måneder efter officiel bekræftelse af skadegørerens forekomst.

Anmeldelser om forekomst af skadegøreren skal indgives via det elektroniske anmeldelsessystem som nævnt i artikel 97.

Artikel 29

Unionens foranstaltninger mod skadegørere, der ikke er opført på listen over EU-karantæneskadegørere

1. Hvis Kommissionen modtager en anmeldelse, som omhandlet i artikel 28, stk. 3, første afsnit, eller har andre oplysninger om forekomst på eller overhængende fare for indtrængen af en skadegører til Unionens område, som ikke er opført på listen over EU-karantæneskadegørere, og Kommissionen mener, at denne skadegører kan opfylde betingelserne for optagelse på denne liste, vurderer den straks, om denne skadegører opfylder kriterierne i afsnit 3, underafsnit 2, i bilag II, for så vidt angår Unionens område.

Hvis Kommissionen konkluderer, at kriterierne er opfyldt, vedtager den straks ved hjælp af gennemførelsesretsakter foranstaltninger for en begrænset tidsperiode for så vidt angår de plantesundhedsrisici, der er forbundet med den pågældende skadegører. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 99, stk. 3.

Foranstaltningerne skal for hver enkelt af de pågældende skadegørere tjene til gennemførelse af en eller flere af følgende bestemmelser som omhandlet i artikel 27, stk. 1, litra a)-f).

2. Hvis Kommissionen på grundlag af de undersøgelser, der er omhandlet i artikel 18 og artikel 21, eller anden dokumentation konkluderer, at udryddelsen af den pågældende skadegører ikke er mulig i visse restriktionsområder, kan de gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i stk. 1, andet afsnit, omfatte foranstaltninger med det ene formål at inddæmme denne skadegører.

3. Hvis Kommissionen konkluderer, at forebyggende foranstaltninger i anlæg uden for restriktionsområderne er nødvendige for at beskytte den del af Unionens område, hvor den pågældende skadegører ikke forekommer, kan de i stk. 1 nævnte gennemførelsesretsakter omfatte sådanne foranstaltninger.

4. De foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, 2 og 3, vedtages i overensstemmelse med afsnit 1 i bilag IV om foranstaltninger til risikostyring i forbindelse med karantæneskadegørere og afsnit 2 i bilaget om principper for risikostyring i forbindelse med skadegørere, idet der tages hensyn til de særlige risici, der er forbundet med de pågældende skadegørere, og behovet for at gennemføre de nødvendige risikobegrænsende foranstaltninger på en ensartet måde på unionsplan.

5. De i stk. 1 omhandlede gennemførelsesretsakter kan fastsætte, at de foranstaltninger, der er truffet af medlemsstaterne i henhold til artikel 28, skal ophæves eller ændres. Så længe Kommissionen ikke har vedtaget nogen foranstaltning, kan medlemsstaterne opretholde de foranstaltninger, de har iværksat.

6. I behørigt begrundede særligt hastende tilfælde, som vedrører alvorlige plantesundhedsmæssige risici, vedtager Kommissionen umiddelbart gældende gennemførelsesretsakter efter proceduren i artikel 99, stk. 4.

7. Medlemsstaterne informerer via det elektroniske anmeldelsessystem, jf. artikel 97, Kommissionen og de øvrige medlemsstater om tilfælde, hvor de vedtagne foranstaltninger i henhold til denne artikel ikke overholdes af de professionelle operatører.

Artikel 30

Ændring af afsnit 3 i bilag II

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 om ændring af afsnit 3 i bilag II, der vedrører kriterier, som skal opfyldes af karantæneskadegørere, jf. artikel 28 og artikel 29, for så vidt angår kriterierne vedrørende skadegørerens identitet, dens forekomst og sandsynligheden for dens indtrængen, etablering og spredning samt dens potentielle økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser, under hensyntagen til udviklingen i videnskabelig og teknisk viden og internationale standarder . [Ændring 67]

Artikel 31

Anvendelse af strengere krav i medlemsstaterne

1. Medlemsstaterne kan inden for deres område indføre strengere foranstaltninger end de foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til artikel 27, stk. 1, 2 og 3, og artikel 29, stk. 1, 2 og 3, hvis det er begrundet i målet om plantesundhedsbeskyttelse og er i overensstemmelse med afsnit 2 i bilag IV om foranstaltninger og principper for risikostyring i forbindelse med skadegørere.

Disse foranstaltninger må ikke påføre eller resultere i forbud eller restriktioner ved indførsel til eller flytning inden for Unionens område af planter, planteprodukter og andre objekter ud over det, der følger af bestemmelserne i artikel 40-54 og artikel 67-96.

2. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om trufne foranstaltninger, som er omfattet af stk. 1.

Medlemsstaterne forelægger efter anmodning Kommissionen og de øvrige medlemsstater en årlig rapport om de foranstaltninger, der er truffet i overensstemmelse med stk. 1. [Ændring 68]

Afdeling 3

Beskyttet zone-karantæneskadegørere

Artikel 32

Anerkendelse af beskyttede zoner

1. Hvis en karantæneskadegører forekommer på Unionens område, men ikke forekommer i den pågældende medlemsstat og ikke er en EU-karantæneskadegører, kan Kommissionen efter anmodning fra den pågældende medlemsstat i henhold til stk. 4 anerkende denne medlemsstats område som en beskyttet zone i overensstemmelse med stk. 3.

Hvis en beskyttet zone-karantæneskadegører ikke forekommer i en del af en medlemsstats område, finder tilsvarende bestemmelser anvendelse på denne del.

En sådan karantæneskadegører benævnes »en beskyttet zone-karantæneskadegører«.

2. En beskyttet zone-karantæneskadegører må ikke indføres til eller flyttes inden for den pågældende beskyttede zone.

Ingen må forsætligt træffe foranstaltninger, der medvirker til indslæbning til, etablering og spredning inden for en beskyttet zone af den pågældende beskyttet zone-karantæneskadegører.

3. Kommissionen fastsætter ved hjælp af en gennemførelsesretsakt en liste over beskyttede zoner og de pågældende beskyttet zone-karantæneskadegørere. Denne liste skal omfatte de beskyttede zoner, der er anerkendt i henhold til artikel 2, stk. 1, litra h), første afsnit, i direktiv 2000/29/EF og de respektive skadegørere, som er anført i del B i bilag I og del B i bilag II til direktiv 2000/29/EF. Gennemførelsesretsakten vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 99, stk. 2.

Kommissionen kan anerkende yderligere beskyttede zoner ved ændring af den gennemførelsesretsakt, som er nævnt i første afsnit, såfremt betingelserne i stk. 1 er opfyldt. En sådan ændring vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 99, stk. 3. Samme procedure anvendes ved ophævelse eller afløsning af den gennemførelsesretsakt, der er nævnt i første afsnit.

Når artikel 35 finder anvendelse, vedtages en gennemførelsesretsakt efter rådgivningsproceduren i artikel 99, stk. 2.

4. Med den anmodning, der er omhandlet i stk. 1, indsender den berørte medlemsstat:

a) en beskrivelse af grænserne for den pågældende beskyttede zone, herunder kort

b) undersøgelsesresultater, der viser, at den pågældende karantæneskadegører i tre år forud for anmodningen ikke forekom i det pågældende område.

Disse undersøgelser skal være foretaget på hensigtsmæssige tidspunkter og have været af passende intensitet for så vidt angår muligheden for at påvise forekomst af den pågældende karantæneskadegører. De skal være baseret på solide videnskabelige og tekniske principper.

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 98 vedrørende fastsættelse af nærmere regler for undersøgelser, som skal gennemføres med henblik på anerkendelse af beskyttede zoner.

Artikel 33

Generelle forpligtelser vedrørende beskyttede zoner

1. Med hensyn til en beskyttet zone finder de forpligtelser, der er fastlagt i følgende artikler, tilsvarende anvendelse på beskyttet zone-karantæneskadegørere:

a) artikel 9-12 om bekræftelse, anmeldelse og oplysning vedrørende forekomst af EU-karantæneskadegørere

b) artikel 15 vedrørende foranstaltninger, der skal træffes øjeblikkeligt af de professionelle operatører

c) artikel 16, 17 og 18 vedrørende udryddelse af EU-karantæneskadegørere, etablering og ændring af restriktionsområder og undersøgelser i disse restriktionsområder.

2. Planter, planteprodukter eller andre objekter med oprindelse i et restriktionsområde, som i henhold til artikel 17 er etableret i en beskyttet zone for den pågældende beskyttet zone-karantæneskadegører, må ikke flyttes inden for eller til en beskyttet zone, der er etableret for denne beskyttet zone-karantæneskadegører. Ved flytning af disse planter, planteprodukter eller andre objekter ud af den pågældende beskyttede zone skal disse emballeres og transporteres på en sådan måde, at der ikke er risiko for spredning af den pågældende beskyttet zone-karantæneskadegører inden for den beskyttede zone.

3. Restriktionsområder, der er etableret inden for en beskyttet zone, og udryddelsesforanstaltninger, der træffes i disse områder i henhold til artikel 16, 17 og 18, skal straks meddeles Kommissionen og de øvrige medlemsstater.

Artikel 34

Undersøgelser af beskyttet zone-karantæneskadegørere

1. De kompetente myndigheder foretager en årlig undersøgelse af hver beskyttet zone for så vidt angår forekomst af den pågældende beskyttet zone-karantæneskadegører. Disse undersøgelser skal foretages på hensigtsmæssige tidspunkter og være af passende intensitet, hvad angår muligheden for