(5)Den generelle undtagelsesklausul har været aktiveret siden marts 2020. I sin meddelelse af 3. marts 2021 indtog Kommissionen den holdning, at beslutningen om, hvorvidt den generelle undtagelsesklausul skal deaktiveres eller fortsat skal anvendes, bør træffes som led i en overordnet vurdering af økonomiens tilstand med niveauet for den økonomiske aktivitet i Unionen eller i euroområdet sammenlignet med niveauet før krisen (ultimo 2019) som det bærende kvantitative kriterie. Den øgede usikkerhed og de alvorlige nedadrettede risici for de økonomiske udsigter som følge af krig i Europa samt de hidtil usete stigninger i energipriserne og de vedvarende forstyrrelser af forsyningskæderne berettiger, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul fortsat er aktiveret i hele 2023.

(4)Under hensyntagen til en økonomisk og geopolitisk situation i hastig udvikling genoptages den brede samordning af den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken inden for det europæiske semester i 2022, idet forløbet også tilpasses gennemførelseskravene i forbindelse med genopretnings- og resiliensfaciliteten som skitseret i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2022. Gennemførelsen af de vedtagne genopretnings- og resiliensplaner spiller en vigtig rolle for opfyldelsen af målene for samordning af den økonomiske politik under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev udstedt i forbindelse med semesterforløbet i 2019 og 2020. De landespecifikke henstillinger fra 2019 og 2020 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241, hvilket gælder for alle landespecifikke henstillinger, der blev udstedt før datoen for den modificerede plan.

(3)Ruslands invasion af Ukraine i kølvandet på den globale pandemi har ændret den geopolitiske og økonomiske situation betydeligt. Invasionens indvirkning på medlemsstaternes økonomier har bl.a. kunnet mærkes gennem højere energi- og fødevarepriser og svagere vækstudsigter. De højere energipriser, der allerede blev observeret i 2021, presser især de mest sårbare husholdninger, som er ramt eller risikerer at blive ramt af energifattigdom. EU oplever også en hidtil uset tilstrømning af personer, der flygter fra Ukraine. I den forbindelse blev direktivet om midlertidig beskyttelse den 4. marts 2022 taget i brug for første gang med henblik på at give fordrevne personer fra Ukraine ret til lovligt ophold i EU samt adgang til uddannelse, arbejdsmarkedet, sundhedsydelser, bolig og sociale sikringsordninger. Det er særlig relevant for Polen, at der er stillet ekstraordinær støtte til rådighed gennem initiativet om samhørighedsaktionen for flygtninge i Europa (CARE) og mulighed for yderligere forfinansiering gennem programmet om genopretningsbistand til samhørighed og til områder i Europa (REACT-EU) med henblik på hurtigt at imødekomme behovet for at modtage og integrere personer, der flygter fra Ukraine.

(2)Den 24. november 2021 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst, som markerede starten på det europæiske semester 2022 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til bekræftelsen på det sociale topmøde i Porto i maj 2021 af det fælles tilsagn om at fortsætte gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Det Europæiske Råd godkendte prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2022 den 25. marts 2022. Den 24. november 2021 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Polen ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen forslaget til den fælles rapport om beskæftigelsen 2022, der indeholder en analyse af gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder, og som blev vedtaget af Rådet den 14. marts 2022.

(1)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/2415 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten trådte i kraft den 19. februar 2021. Genopretnings- og resiliensfaciliteten yder finansiel støtte til gennemførelse af reformer og investeringer og bidrager således med en finanseffekt finansieret af Unionen. Den bidrager til den økonomiske genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig til fremme af den grønne og den digitale omstilling, og vil samtidig styrke modstandsdygtigheden og den potentielle vækst i medlemsstaternes økonomier. Den hjælper også med at skabe mere holdbare offentlige finanser og styrke væksten og jobskabelsen på mellemlang og lang sigt. Det endelige maksimale bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af genopretnings- og resiliensfaciliteten blev i overensstemmelse med artikel 18, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den [XX] juni 2022.

(6)Ifølge den fremgangsmåde, der følges i Rådets udtalelse af 18. juni 2021 om konvergensprogrammet 2021, bestemmes den finanspolitiske kurs i øjeblikket bedst ud fra ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. I forbindelse med undersøgelsen af, om den nationale finanspolitik er forsvarlig, og om sammensætningen heraf bidrager til en bæredygtig genopretning i overensstemmelse med den grønne og den digitale omstilling, lægges der foruden den overordnede finanspolitiske kurs også vægt på udviklingen i de nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19) samt i investeringerne.

(7)Den 2. marts 2022 vedtog Kommissionen en meddelelse, som udstikker overordnede finanspolitiske retningslinjer for 2023 med henblik på at hjælpe medlemsstaterne med at forberede deres stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. På grundlag af de makroøkonomiske udsigter i vinterprognosen 2022 bemærkede Kommissionen, at det forekommer hensigtsmæssigt at gå fra en samlet set understøttende finanspolitisk kurs i 2020-2022 til en overvejende neutral samlet finanspolitisk kurs i 2023, samtidig med at der udvises parathed til at reagere på udviklingen i den økonomiske situation. Kommissionen meddelte, at de finanspolitiske henstillinger for 2023 fortsat bør differentieres mellem medlemsstaterne under hensyntagen til eventuelle afsmittende virkninger mellem landene. Kommissionen opfordrede medlemsstaterne til at følge disse retningslinjer i deres stabilitets- og konvergensprogrammer. Kommissionen forpligtede sig til nøje at overvåge den økonomiske udvikling og tilpasse sine politiske retningslinjer efter behov og senest som led i forårspakken inden for rammerne af det europæiske semester i slutningen af maj 2022.

(8)For så vidt angår de finanspolitiske retningslinjer, som blev udstukket den 2. marts 2022, tager de finanspolitiske henstillinger for 2023 hensyn til den forværrede økonomiske situation, den øgede usikkerhed og yderligere nedadrettede risici og den højere inflation sammenlignet med vinterprognosen. Den finanspolitiske reaktion skal derfor tage sigte på at forøge de offentlige investeringer i grøn og digital omstilling og energisikkerhed og på at opretholde købekraften i de mest sårbare husholdninger med henblik på at afbøde virkningerne af energiprisstigningerne og begrænse inflationspresset fra anden runde-effekter ved hjælp af målrettede og midlertidige foranstaltninger; finanspolitikken skal forblive fleksibel, så den kan tilpasses de hurtigt skiftende omstændigheder, og den skal i de enkelte lande afpasses efter deres finanspolitiske og økonomiske situation, herunder med hensyn til eksponering for krisen og tilstrømningen af fordrevne personer fra Ukraine.

(9)Den 29. april 2022 fremlagde Polen sit nationale reformprogram 2022 og den 28. april 2022 sit konvergensprogram 2022 i overensstemmelse med fristen i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram 2022 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Polens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

(10)Den 23. maj 2022 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Polen 2022. Heri foretages der en vurdering af Polens fremskridt med hensyn til at gennemføre de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet i 2019, 2020 og 2021. Rapporten indeholder også en vurdering af Polens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelse af EU's overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af FN's mål for bæredygtig udvikling.

(11)Den 23. maj 2022 offentliggjorde Kommissionen en rapport i medfør af artikel 126, stk. 3, i TEUF. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Polen eftersom landets offentlige underskud oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2022. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. I overensstemmelse med meddelelsen af 2. marts 2022 foreslog Kommissionen ikke at indlede en ny procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2022, men vil i efteråret 2022 revurdere, om det muligvis skal foreslås at indlede en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt underskud.

(12)Den 20. juli 2020 henstillede Rådet, at Polen i 2020 og 2021 skulle træffe alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med den generelle undtagelsesklausul til effektivt at imødegå pandemien, understøtte økonomien og støtte den efterfølgende genopretning. Det henstillede også, at Polen skulle føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig øge investeringerne, så snart den økonomiske situation tillader det. Ifølge data valideret af Eurostat faldt Polens offentlige underskud i 2021 fra 6,9 % af BNP i 2020 til 1,9 % i 2021. Polens finanspolitiske reaktion understøttede den økonomiske genopretning i 2021, mens de midlertidige nødhjælpsforanstaltninger steg fra at udgøre 4,5 % af BNP i 2020 til 2,7 % i 2021. De foranstaltninger, som Polen har truffet i 2021, er i overensstemmelse med Rådets henstilling af 20. juli 2020. De diskretionære budgetforanstaltninger, som regeringen traf i 2020 og 2021, var hovedsagelig enten af midlertidig karakter eller opvejet af udlignende foranstaltninger. Ifølge data valideret af Eurostat udgjorde den offentlige gæld 53,8 % af BNP i 2021.

(13)Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for de budgetmæssige fremskrivninger i konvergensprogrammet 2022, er realistisk. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 3,8 % i 2022 og 3,2 % i 2023. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 en lavere realvækst i BNP på 3,7 % i 2022 og 3,0 % i 2023, hovedsagelig som følge af en forventet højere inflation, som forventes at påvirke det private forbrug og investeringerne negativt, samt et lavere bidrag fra nettoeksporten. I sit konvergensprogram for 2022 forventer regeringen, at det samlede underskud vil stige til 4,3 % af BNP i 2022 og falde til 3,7 % i 2023. Stigningen i 2022 afspejler primært høje omkostninger til bistand til fordrevne personer fra Ukraine, foranstaltninger vedrørende høje energipriser og en stor skattereform (the Polish Deal). Ifølge programmet forventes den offentlige gældskvote at falde til 52,1 % i 2022 og til 51,5 % i 2023. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 et offentligt underskud i 2022 og 2023 på henholdsvis 4,0 % og 4,4 % af BNP. Hvad 2022 angår er dette lavere end det underskud, der blev fremskrevet i stabilitetsprogrammet 2022, primært på grund af et højere forventet nominelt BNP. Hvad 2023 angår, er det forventede underskud højere end i konvergensprogrammet, primært på grund af lavere indtægter og den forventede stigning i udgifterne til fordrevne personer fra Ukraine. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 vil den offentlige gældskvote være lidt lavere og udgøre 50,8 % i 2022 og 49,8 % i 2023. Forskellen skyldes den forventet højere inflation og forskellige antagelser om stock-flow-tilpasninger i 2023.

Ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) at være på 3,4 %. Dette skøn tager dog ikke højde for virkningerne af de reformer, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, og som kan øge Polens potentielle vækst.

(14)I 2022 udfasede regeringen de foranstaltninger, der blev truffet som reaktion på covid-19-krisen, således at de midlertidige nødhjælpsforanstaltninger forventes at falde fra at udgøre 2,7 % af BNP i 2021 til 0,0 % i 2022. Det offentlige underskud påvirkes af de foranstaltninger, der er vedtaget for at imødegå de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne, som ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 anslås til 1,0 % af BNP i 2022 og forventes udfaset i 2023. Disse foranstaltninger består hovedsagelig af nedsættelser af indirekte skatter på energiforbrug og sociale overførsler til fattige husholdninger. Foranstaltningerne er blevet bebudet som midlertidige. Hvis energipriserne fortsat er høje i 2023, kan nogle af disse foranstaltninger imidlertid videreføres. Nogle af disse foranstaltninger, navnlig de generelle nedsættelser af moms/punktafgifter, er ikke målrettede. Det offentlige underskud påvirkes også af omkostningerne ved at tilbyde midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine, som ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 forventes at udgøre 0,6 % af BNP i 2022 og 0,8 % i 2023.

(15)Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Polen i 2022 tilstræber en understøttende finanspolitisk kurs, som omfatter finanseffekten af genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholder nationalt finansierede investeringer. Det henstillede også, at Polen, når den økonomiske situation tillader det, skulle føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt, og samtidig skulle øge investeringerne med henblik på at løfte vækstpotentialet.

(16)Ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 og de oplysninger, der er indeholdt i Polens konvergensprogram 2022, forventes den finanspolitiske kurs i 2022 at være understøttende med -3,4 % af BNP som henstillet af Rådet. Polen agter at støtte genopretningen ved at udnytte genopretnings- og resiliensfaciliteten til at finansiere yderligere investeringer som henstillet af Rådet. Det positive bidrag til den økonomiske aktivitet fra udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler forventes at stige med 0,1 procentpoint af BNP i forhold til 2021. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et ekspansivt bidrag til den finanspolitiske kurs på 0,3 procentpoint i 2022. Polen planlægger derfor at opretholde nationalt finansierede investeringer som henstillet af Rådet. Samtidig ventes væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) i 2022 at indebære et ekspansivt bidrag på 2,7 procentpoint til den samlede finanspolitiske kurs. Dette betydelige ekspansive bidrag omfatter den yderligere virkning af foranstaltningerne til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af stigningen i energipriserne (1,0 % af BNP) samt omkostningerne ved at tilbyde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,6 % af BNP), mens et nyt plejetilskud til små børn (the Family Care Capital) også forventes at bidrage til væksten i de løbende nettoudgifter (0,1 % af BNP). På indtægtssiden forventes nedsættelsen af den personlige indkomstskatskattesats under "the Polish Deal" (0,7 % af BNP) og selskabsskattesatsen (0,1 % af BNP) også at bidrage til den ekspansive finanspolitiske kurs. Den højere stigning i forbrugerpriserne i forhold til BNP-deflatoren forventes at påvirke det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende udgifter i 2022 ved at øge det udgifterne til det offentlige forbrug af varer og tjenester.

(17)I Kommissionens forårsprognose 2022 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at ligge på +1,7 % af BNP under antagelse af en uændret politik. Polen forventes fortsat at anvende tilskuddene fra genopretnings- og resiliensfaciliteten i 2023 til at finansiere yderligere investeringer til støtte for genopretningen. Det positive bidrag til den økonomiske aktivitet fra udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler forventes at stige med 0,1 procentpoint i forhold til 2022. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et kontraktivt bidrag til den finanspolitiske kurs på 0,3 procentpoint af BNP i 2023. Samtidig ventes væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 1,4 procentpoint til den samlede finanspolitiske kurs. Dette omfatter virkningen af udfasningen af foranstaltningerne til afhjælpning af stigningen i energipriserne (0,9 % af BNP) samt yderligere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,2 % af BNP).

(18)Ifølge konvergensprogrammet 2022 forventes det offentlige underskud gradvist at falde til 3,1 % af BNP i 2024 og til 2,5 % i 2025. Det offentlige underskud ventes dermed at falde til under 3 % af BNP i 2025. Der gives dog ingen oplysninger om de planlagte understøttende konsolideringsforanstaltninger. Ifølge programmet vil den offentlige gældskvote falde inden 2025, nærmere bestemt til 51,0 % i 2024 og 49,7 % i 2025. På grundlag af Kommissionens analyse forekommer der at være en mellemhøj risiko for, at gælden er uholdbar på mellemlang sigt.

(19)Den igangværende reform af budgetsystemet forventes, når den er fuldt gennemført, at forbedre udgiftseffektiviteten ved at tackle langvarige svagheder i budgetprocessen. Disse omfatter komplekse og forældede budgetklassificeringer, suboptimal registrering af oplysninger, mangel på reel mellemfristet planlægning og udgiftsoversigternes manglende direkte indvirkning på budgetprocessen. Polens offentlige finanser forventes at komme under opadgående pres på lang sigt, navnlig på grund af befolkningens aldring. Disse faktorer forstærker behovet for nye redskaber til at styrke udgiftsstyringen, herunder en regelmæssig vurdering af effektiviteten. Men under pandemien blev hovedparten af udgifterne til covid-19-foranstaltningerne kanaliseret via en særlig fond styret af en udviklingsbank og via et finansielt instrument uden for budgettet. Mens dette gav myndighederne mere fleksibilitet med hensyn til styringen af de kriserelaterede udgifter og gjorde det muligt at undgå at overstige de konstitutionelle niveauer for statsgæld, begrænsede det også den parlamentariske kontrol med udgifterne og offentlighedens adgang til rettidig information om de offentlige udgifter.

(20)Polen er et af de lande i EU, der oplever den hurtigste aldring af befolkningen, og på lang sigt vil demografiske tendenser påvirke pensionssystemet. Det nuværende bidragsdefinerede pensionssystem gør systemet finansielt afbalanceret, men tager ikke hensyn til tilstrækkeligheden af fremtidige ydelser. På grund af den lave faktiske pensionsalder, stigende forventet levealder og en række andre aspekter af systemet vil de fremtidige pensionsydelser dog falde kraftigt i forhold til slutlønnen. Dette betyder, at en stor del af pensionisterne risikerer fattigdom. Kommissionens analyse viser, at Polen for blot at opretholde det nuværende ydelsesniveau vil skulle bruge yderligere 6,7 % af BNP i 2070. De vigtigste udfordringer i det polske pensionssystem vedrører den lave faktiske pensionsalder og de særlige pensionsordninger (f.eks. for landbrugere, uniformerede tjenester), som er dyre og stiller deres medlemmer bedre end personer i det generelle system.

(21)Polen fremlagde sine programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken den 15. december 2021. Polen vil i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1060 af 24. juni 2021 tage hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af midlerne under samhørighedsfondene for perioden 2021-2027. Dette er en forudsætning for at øge effektiviteten og få størst mulig merværdi af den finansielle støtte, der modtages via samhørighedsfondene, og samtidig fremme koordineringen, komplementariteten og sammenhængen mellem disse fonde og Unionens øvrige instrumenter og fonde. En vellykket gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken kræver også, at flaksehalesene for investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling og en afbalanceret territorial udvikling fjernes.

(22)Arbejdsløsheden i Polen er den laveste nogensinde, men arbejdsmarkedsdeltagelsen er fortsat begrænset for nogle grupper. For børn under tre år er indskrivningsprocenten i formel børnepasning fortsat blandt de laveste i EU, og den begrænsede adgang til børnepasning forhindrer kvinder i at træde ind på arbejdsmarkedet. Derudover betyder manglen på støtte til langtidspleje og den lave pensionsalder, at arbejdsmarkedet mister arbejdskraft. Ulighederne på arbejdsmarkedet påvirker også personer med handicap, ældre og lavtuddannede, som oplever beskæftigelsesgrader under de respektive EU-gennemsnit. Mens der er observeret et konstant fald i antallet af atypiske kontrakter i de seneste år, fortsætter ansættelser på midlertidige kontrakter og som selvstændig med lave sociale ydelser med at påvirke unge og lavtuddannede arbejdstagere, hvilket øger risikoen for utilstrækkelige pensioner for disse grupper i fremtiden.

(23)Polens uddannelsessystem er fortsat udfordret med hensyn til kvalitet og inklusivitet. Disse udfordringer er blevet forstærket af pandemien med lange perioder med fjernlæring. Digitale færdigheder er utilstrækkelige blandt lærere, elever og den almindelige befolkning. Samtidig er IKT-udstyr og konnektivitet fortsat ikke i tilstrækkelig grad tilgængelig for skoler og husholdninger med børn. Kvaliteten af lærernes grunduddannelse er utilstrækkelig. Derudover er lærernes lønninger relativt lave i forhold til OECD-standarder. Dette påvirker professionens finansielle attraktivitet og bidrager sammen med manglende professionel udvikling til betydelig personalemangel. Den store tilgang af fordrevne personer fra Ukraine kræver en betydelig indsats inden for uddannelsesområdet. Betydelige mismatches mellem færdigheder og arbejdsmarkedets behov fører til personalemangel, hvilket understreges af de problemer, arbejdsgivere har med at besætte ubesatte stillinger.

(24)De samlede udgifter til sundhedspleje i forhold til BNP er med 6,5 % fortsat lave sammenlignet med et EU-gennemsnit på 9,9 % i 2019. Det polske sundhedssystem bygger i overdreven grad på hospitaler, som lider under en stadig dårligere finansiel situation, manglende kvalitetsvurdering og mangler på ledelsesniveau. Primær- og ambulant pleje er underudnyttet. De medicinske professioners begrænsede attraktivitet bidrager til personalemangel. Antallet af læger og sygeplejersker pr. 1 000 indbyggere (henholdsvis 2,4 og 5,1) er blandt de laveste i EU. Det primære plejesystem er underbemandet og dets tjenester er overbelastet. Dets potentiale er fortsat underudnyttet, hvilket overbelaster højere plejeniveauer. Selv om e-sundhedstjenester bidrager til at adressere nogle af de udfordringer, som sundhedssystemet står over for, er udviklingen af dem indtil videre begrænset.